trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
«Vekstkraft i hele landet», sier representanten Tveiten Benestad, og så kutter man i de virkemidlene som skaper arbeidsplasser i distriktene. SV øker på de områdene som skaper arbeidsplasser. Jeg merker at statsråden virkelig gløder når hun skal forsvare at de 0,1 pst. rikeste i landet har fått 1,4 mrd. kr cash på labben uten et eneste krav. Da ser jeg at gløden kommer. Men min glød kommer nok heller litt mer når jeg skal bidra til at de bedriftene som ennå ikke er skapt i dag, skal få muligheter til å bli skapt, gjennom de tilskuddene SV foreslår, eller at folk skal kunne bo trygt i hjemmet sitt, om det nå ikke ligger i Holmenkollåsen. Derfor må vi gjøre noe med bostøtten, for folk må kunne bo trygt også i dette landet med så skyhøye boligpriser – der det bare er markedspris som gjelder, enten det er eie eller leie. Da er det ikke trygt for alle. Det må være en oppgave som staten også må ta, ikke bare skyve alt ansvaret over på kommunene. SV velger å bevilge penger til lærere, helsefagarbeidere, psykologer, skolehelsetjeneste, sykepleiere – alle dem som skal gjøre alle de viktige jobbene som regjeringen, regjeringspartiene og støttespillerne står her og skryter av at vi skal ha. Jeg snakker med kommuner hver dag, jeg. De sier at de ikke har råd. De sier at de har for lite penger til å ansette nok folk for å ta vare på eldre, for å ta vare på mennesker med utviklingshemming eller funksjonshemming. De klarer ikke å kutte i eldreomsorgen for å bidra i lokalsamfunnet til f.eks. å forebygge ekstremvær. SV mener at det er viktige saker som vi fra statens side må bidra til. Vi gir f.eks. 200 mill. kr til fylkene, slik at de kan forsterke innsatsen sin for elferjer. Vi vil bidra til at det skal være muligheter til å ta høyere utdanning i hele landet, og derfor styrker vi fylkeskommunene med ekstra tilskudd, slik at de kan få det. Det er noen som sier at skattepengene skal bli brukt best mulig. Ja, det er jeg hjertens enig i. Derfor må det bli slutt på at man legger opp til at man skal konkurranseutsette velferd, slik at store deler av våre skattepenger går til profitt hos private selskaper. Alle de som er ansatt i disse jobbene, har ikke én krone for mye i lønn og pensjon, og pengene bør brukes til det de er bevilget til. Det er derfor vi betaler skatt.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
De flate ostehøvelkuttene gir nok rom for å prioritere, f.eks. at det blir færre mennesker på Nav som skal hjelpe dem som trenger det der, og mer penger å gi til de rikeste i dette landet. Det skjønner jeg at regjeringen vil. Men vi er uenig i det. Vi mener regjeringen må ta ansvar for de endringene som skjer, og ikke skyve det ansvaret ned på de ansatte. Når det gjelder boligpolitikken, er det nå 88 800 i snitt som får bostøtte. Det er et svært lavt tall. Regjeringen har ikke fulgt opp det at stadig færre kvalifiserer til bostøtte i et boligmarked der prisene har eksplodert de siste årene. Det fortsetter de å gjøre – også prisen på de nybygde boligene, som regjeringen påsto skulle gå ned fordi de svekket boligforskriften. Jeg har sjekket de siste tallene. Prisene har økt med 4,5 pst. i tredje kvartal. Så det blir dyrere for folk som skal kjøpe ny bolig.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
På vegne av SV, Senterpartiet og Arbeiderpartiet er det behov for å klargjøre stemmegivning på forslag nr. 19. Det er i seg selv kanskje ikke noe vi er uenig i, men det er å anse som en del av rammebevilgningen på rammeområde 6 og derfor kommer vi til å stemme imot.
Olemic Thommessen (Høyre), 2018-12-14:
Representanten Andersen sa noe som er veldig sant – at vi skal ta vare på hvert enkelt menneske, vi skal ta vare på ressursene. Hun sa også at vi må få fortgang på – ja, det var i og for seg flere ting – en bedre utvikling. Handler det ikke da mye om å ha gode, målrettede og treffsikre ordninger, at de tiltakene vi setter i verk, treffer godt, og at vi bruker midlene på en god måte? Jeg vil henlede oppmerksomheten på en merknad som går på det vi vel kaller Jobbsjansen del A, altså innvandrerkvinner, der SV – og Senterpartiet – sier at det er «svært uheldig at regjeringen har utestengt dem som mottar sosialhjelp, fra dette tiltaket». Men handler ikke dette nettopp om målretting, at de som er inne i dette tiltaket, er de som har det aller vanskeligst, som har aller lengst vei til å komme i jobb? Burde vi ikke nettopp målrette tiltakene mot dem? De andre har jo et system allerede.
Olemic Thommessen (Høyre), 2018-12-14:
Men det å målrette tiltak er ikke å brette det ut til alle. Jeg er i og for seg enig i at de som mottar sosialhjelp, ikke er noen sterk gruppe, men hvis man mottar sosialhjelp, er man jo inne i et system som ivaretar flere sider av det å komme i jobb. Den gruppen som denne ordningen er målrettet mot, er de som ikke mottar sosialhjelp. Det er de som virkelig har det aller vanskeligst, de som kanskje har det dårligste utgangspunktet når det gjelder utdannelse – nettopp dem som vi får bildene av i hodet når vi snakker om kvinner som sliter i møte med det norske samfunnet. Vil det ikke være en mer effektiv og mer målrettet bruk av midlene nettopp å konsentrere seg om den gruppen, og sørge for at den gruppen kommer ut i det norske samfunnet på en bedre måte?
Olemic Thommessen (Høyre), 2018-12-14:
Regjeringen har fremlagt en integreringsstrategi, og vi støtter den. Den tar et helhetlig grep om hvordan vi skal ta vare på og bygge videre på den kompetansen som våre nye borgere har. Man vil finne flere løft i budsjettet som følger opp dette. Kanskje er det viktigste grepet her, når det kommer til stykket, den gjennomgangen vi skal ha av introduksjonsprogrammet, med tanke på språkopplæringen man får der. Det å satse på bedre kvalifiserte lærere og en mer målrettet språkutdanning er å ta tak i en systemfeil – det er en systemforbedring. Det er kanskje nettopp det som er det viktige: å se på systemene. Man kan ikke alltid bare ty til økte bevilgninger hver gang man skal gjøre noe.
Olemic Thommessen (Høyre), 2018-12-14:
Det er riktig at det er grunn til å ta tak i språkopplæringen. Det er derfor regjeringen og vi gjør nettopp det. Å ha en språkopplæring som ikke er opphengt i antall timer, men mer skal måles ut ifra hva man faktisk lærer av norsk, handler om å rette opp en viktig systemsvakhet som vi har arvet fra bl.a. den rød-grønne regjeringen. Mye av det integreringsarbeidet vi arbeider etter i dag, er noe som har vært gjeldende over svært lang tid, og som de rød-grønne har stått bak. Det var behov for å ta et skikkelig tak. Vi ser at selv om det er gjort mye bra i norsk integreringspolitikk, er det også svakheter, når det gjelder hvor mange som kommer i jobb, hvor mange som faktisk lærer seg norsk, osv. Så de grepene som integreringsstrategien tar, er høyst nødvendige, og man vil finne mange poster i budsjettet som følger opp dem.
Olemic Thommessen (Høyre), 2018-12-14:
Det er mange paradokser i flyktningproblematikken. Det er et område hvor mennesker har det vanskelig på mange områder. Å være flyktning handler om savn, det handler om krevende liv. Det tror jeg vi skal være enige om. Så er det også dessverre slik at vi er nødt til å ha en kontroll på hvor mange mennesker vi slipper inn. Vi må ha et utgangspunkt som gjør at vi på en god måte klarer å ta vare på dem vi har. Det er klart at man kunne ha ønsket seg, for de enkeltmennesker det dreier seg om, at man hadde hatt en romsligere inngang i dette, men realiteten er at vi er nødt til å ha systemer som gjør at vi har kontroll over hvor mange mennesker vi reelt sett slipper inn. Det er begrunnelsen også for det regelverket vi har når det gjelder representanten Karin Andersens spørsmål.
Olemic Thommessen (Høyre), 2018-12-14:
Representanten Nordlund brukte mye av sitt innlegg på å snakke om kommunene og mottak og integrering. Jeg skal stille ham et spørsmål i den retningen. Det står i merknadene fra Senterpartiet at man mener at den norske bosettingsmodellen er svært vellykket, og at den bør videreføres som den er. Da har jeg lyst til å peke på at det er ganske store variasjoner hvis man ser på resultatene i kommunene. Hvis man ser på hvor mange som kommer i jobb, er det en variasjon fra 30 pst. til 70 pst. på hvor mange nye landsmenn en kommune faktisk får i jobb. Vi ser store variasjoner også i resultatene på språkopplæring og på en del andre områder. Mener representanten Nordlund at dette er uttrykk for at det er «svært vellykket», og at ting bør være som de er?
Olemic Thommessen (Høyre), 2018-12-14:
Nå sa ikke jeg noe om at de små kommunene var dårlige kommuner. Tvert imot tror jeg mange små kommuner kan være gode kommuner. Jeg har også lagt merke til en annen ting, og det er at Senterpartiet har lagt inn et kutt på administrative utgifter generelt. Det gleder selvfølgelig et Høyre-hjerte at Senterpartiet også vil føre en stram linje når det gjelder skattebetalernes penger. Men jeg lurer litt på hvordan det rimer med at man gjerne vil opprettholde alle avtaler med ideelle organisasjoner og andre som har påtatt seg mottaksdrift, og man vil ha asylmottak jevnt spredt utover i hele landet – underforstått, og det er vel også i tråd med innlegget, så skal man ikke gjøre tilpasninger med tanke på at vi i dag får svært mange færre inn i systemet. Jeg lurer litt på hvordan det rimer med at man skal spare penger på administrasjon og byråkrati.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-12-14:
Representanten Andersen sa i sitt innlegg at flyktningpolitikk handler om å redde liv. Det er jeg helt enig i. Det er derfor Fremskrittspartiet gang på gang har tatt til orde for at vi må slutte å bruke så mye penger på å ta imot noen få til Norge, og heller bruke de store pengene på å hjelpe langt flere i områdene nær der det er krig og konflikt. Det er derfor vi også har tatt til orde for en politikk som nå blir gjennomført i Middelhavet, hvor man stenger rutene og snur båtene. Det sparer flere tusen liv i året. I Norge er SV stadig på banen for å ta til orde for grunnløse asylsøkeres mulighet til å få opphold. De ønsker å redusere innsatsen for å avdekke asyljuks og snakker hele tiden for dem som ikke har behov for hjelp. Da er mitt spørsmål: Er det sånn at SV ønsker å framstå som det fremste talerøret for grunnløse asylsøkere og andre som jukser seg til opphold i Norge?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-12-14:
Representanten Gharahkhani sa at Arbeiderpartiet er det eneste partiet som har laget og lagt fram en helhetlig, ny innvandrings- og integreringspolitikk. Mer feil enn det går det vel vanskelig an å ta. Dette har vi andre, og spesielt Fremskrittspartiet, vært opptatt av i årevis, og det var på høy tid at også Arbeiderpartiet begynte å tenke på de reelle problemstillingene som er i både innvandrings- og integreringspolitikken. Men det som er rart, er at da Arbeiderpartiet la fram sine tiltak mot sosial kontroll, var det 22 punkter hvorav de aller, aller fleste var innført fra før. Når de nå la fram en ny innvandringspolitikk, var det en tro kopi av regjeringens og Fremskrittspartiets politikk, og når de nå la fram sin integreringspolitikk, var også alt det tiltak som regjeringen har snakket om å innføre. Da lurer jeg på: Er det sånn at Arbeiderpartiet synes regjeringens politikk er så god at den fortjener å bli fremmet to ganger?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-12-14:
Dette er typisk Arbeiderpartiets retorikk i denne saken. De ønsker ikke å diskutere de reelle utfordringene, de reelle problemene eller ta på alvor den politikken som regjeringen faktisk har ført, og at det i stor grad er ren Fremskrittsparti-politikk. Og så er det sånn, og det gjelder alle partier, som jeg redegjorde godt for i mitt innlegg, at man blir ikke samme parti selv om man sitter i samme regjering – man må inngå kompromisser. Det betyr at Fremskrittspartiet ikke får fullt gjennomslag for sin politikk, det betyr at vi har mange løsninger som går enda lenger enn regjeringens politikk, og sånn tror jeg alltid det kommer til å være. Men hvis Arbeiderpartiet har blitt så opptatt av at vi skal redusere antall kvoteflyktninger til null, og kritiserer Fremskrittspartiet for at vi ikke får til det i regjering, er det velkomment at Arbeiderpartiet støtter oss i det i framtiden.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-12-14:
Det er ikke riktig at man har redusert innsatsen for DNA-testing og tilbakekall av uriktig gitte oppholdstillatelser. Det forslaget som blir fremmet nå, er på bakgrunn av enigheten mellom regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti, hvor Kristelig Folkeparti fikk inn 6 mill. kr til å styrke den barnefaglige kompetansen i asylkjeden, og det lever Fremskrittspartiet godt med. Men vi ønsker nå å utvide denne bruken til to forskjellige poster, postene 1 og 21, istedenfor at de seks millionene bare skal ligge på post 1.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-12-14:
Det å drive med god flyktningpolitikk handler om prioriteringer, og det handler også om å innse noen realiteter og noen begrensninger. Norge kan ikke hjelpe på alle måter, og man kan ikke hjelpe alle. Men vi kunne ha hjulpet langt flere. For de milliardene vi bruker bare på bosetting hvert år, kunne vi hjulpet veldig mange flere av dem som ikke blir hørt i dag, de som ikke blir sett i dag, og den gruppen som også representanten Karin Andersen tar opp her, kunne fått mye bedre beskyttelse og fått dekket sine grunnleggende behov på en mye bedre måte hvis vi hadde brukt midlene mer i nærområdene, og så kunne vi heller satset på en langt mindre gruppe av dem som ikke kan få beskyttelse i nærområdene. Nå prøver man å spre midlene jevnt ut over alt, uten å satse målrettet der pengene kommer best til nytte.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-12-14:
Jeg vil først kommentere noe av det som kom fram fra representanten Karin Andersen om personer med fluktbakgrunn og kriminalitet. Andersen framsstiller det som om vi prøver å trekke fram personer med fluktbakgrunn som mer kriminelle enn andre. Vi har ingen interesse av å svartmale situasjonen, vi har ingen interesse av å spre noe som ikke er riktig. Men for et år siden kom det en kriminalitetsrapport som SSB hadde utarbeidet, som viste at de med fluktbakgrunn har f.eks. tre ganger så høy forekomst av voldskriminalitet enn øvrig befolkning. Man ser at land som Somalia er blant de landene som topper kriminalitetsstatistikken. Dette er det viktig å være klar over og ikke prøve å skyve bort og gjemme vekk, for hvis vi ikke tør å være klar over hva som skjer, kan vi heller ikke handle mot en negativ utvikling. Den andre siden av det er at på statsbudsjettet og blant de frivillige organisasjonene som får støtte, er det et lite hav av frivillige organisasjoner og andre som får støtte, som er svært innvandringsliberale. Så er det én post som går til HRS, som er den eneste kritiske røsten i innvandringspolitikken, som fokuserer på de sidene vi må gjøre noe med. De ønsker SV også å bekjempe. Man ønsker ikke å høre realiteten om hva slags konsekvenser innvandringspolitikken har, og da klarer man heller ikke å gjøre noe med det. Jeg er veldig glad for at vi støtter et mangfold av stemmer som kan opplyse om hva som skjer som følge av den innvandrings- og integreringspolitikken som føres. Men grunnen til at jeg egentlig tok ordet, var for å komme med et lite tillegg på forslaget som er fremmet. Forslaget kan jeg lese opp, det er som følger: «Stortinget samtykker i at økt bevilgning på 6 mill. kroner over kap. 490 post 1, kan benyttes til tiltak for å bedre vilkår for barn i asylkjeden, herunder mottak. Bevilgningen kan også nyttes under kap. 490 post 21.» Tillegget blir da: «og på denne bakgrunn tilføyes stikkordet: kan nyttes under post 21.» Da skulle det bli helt riktig.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-12-14:
De tallene fra kriminalitetsrapporten til SSB som jeg kommenterte, er justert for kjønn og alder, og fortsatt kommer somaliere på toppen av statistikken, fortsatt er flyktninger tre ganger mer voldskriminelle enn den øvrige befolkningen. Så det som SV sier, er helt feil. Denne regjeringen legger opp til å ta imot 110 færre kvoteflyktninger totalt sett enn det som har vært snittet de fire siste årene. Det lever Fremskrittspartiet godt med. Det jeg klaget på i går, var Senterpartiet og Arbeiderpartiet, som ba om en redegjørelse, og som ønsket den velkommen. Men da utenriksministeren kom og holdt en god redegjørelse, ville de ikke debattere den. Da kritiserte de regjeringen for å komme og holde redegjørelsen. Det viste seg å være et spill for galleriet. Det kritiserte jeg – at vi tilsluttet oss en slik avtale uten å få en debatt, på grunn av at Senterpartiet og Arbeiderpartiet gikk imot det.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Historisk sett er det slik at når Arbeiderpartiet har styrt landet, er det Arbeiderpartiets innvandringspolitikk som har vært gjennomført. Vi har gått grundig gjennom det og lagt fram en helhetlig, ny politikk som sørger for forutsigbarhet, rettferdighet og at vi kan få til skikkelig integrering fra dag én. Det som bekymrer meg, er at med dagens regjering er det fullstendig kaos om hva slags innvandringspolitikk vi får. Etter at Arbeiderpartiet la fram vår politikk, sa først Fremskrittspartiet at dette var dagens politikk. Så sa Venstre at dette var for strengt, det kunne de ikke støtte. Høyre mente at dette kunne vedtas på Høyres landsmøte. Nå skal også Kristelig Folkeparti inn i varmen, så det blir interessant å se hvordan de partiene som ikke kan bli enige om to flasker vin, skal klare å styre landet med en innvandringspolitikk som er forutsigbar, rettferdig og langsiktig.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Jeg registrerte diskusjonene vi hadde i salen i går, der Fremskrittspartiet har hatt hånden på rattet i innvandringspolitikken, har vært med på migrasjonsavtalen i FN, og etter at regjeringen har velsignet den, er plutselig Fremskrittspartiet imot og drar saken inn i Stortinget for en redegjørelse. Fremskrittspartiet sa i går at den politikken vil sørge for at Norge ikke har styring og kontroll på norsk innvandringspolitikk lenger, at regjeringen da vil måtte sørge for mer trygdeeksport, og at regjeringen mister kontroll på suvereniteten. Da må jeg stille spørsmålet: Hvis det er så alvorlig, hvorfor har ikke Fremskrittspartiet valgt å trekke seg ut av dagens regjering?
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Jeg kan berolige SV med at Arbeiderpartiet og SV deler den samme politikken om at vi skal vise solidaritet. Men Arbeiderpartiet er opptatt av at vi skal ha forutsigbarhet når det gjelder innvandringen, og at vi ikke tar imot flere enn vi klarer å integrere. De løsningene vi har presentert, har vi gjort grundig arbeid med. Vi har sagt tydelig at det betyr færre asylsøkere, men det er for å prioritere flere kvoteflyktninger, for det er den mest rettferdige måten å ta imot flyktninger i verden på. De løsningene vi har presentert, betyr at vi ikke trenger å endre de internasjonale konvensjonene, så derfor kommer vi ikke til å støtte det, nei.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Fremskrittspartiet sier null flyktninger, men Fremskrittspartiet i regjering foreslår 3 000 kvoteflyktninger. Fremskrittspartiet vil sende asylsøkere til en øde øy i Norge, Fremskrittspartiet i regjering fremmer ingen forslag. Fremskrittspartiet sier still krav til muslimske trossamfunn, Fremskrittspartiet i regjering sier nei til krav. Høyrepopulister er ikke opptatt av løsninger, de er opptatt av politisk spill, og nå har jeg registrert at Fremskrittspartiet har satt ned et utvalg. Så spørsmålet mitt er enkelt: Vil Fremskrittspartiet foreslå politikk som blir fremmet i egen regjering, eller er det mer et politisk spill som fortsetter å gjøre Fremskrittspartiet irrelevant i innvandrings- og integreringspolitikken?
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Jeg tror det er utrolig viktig at man går fra ord til handling, at det ikke er strategi etter strategi, ord om løft etter løft, men konkret handling. Så til det første spørsmålet mitt: Dersom vi ønsker å reformere bosettingen, må vi sørge for at flyktningenes kompetanse matches med den kommunen hvor det er størst sjanse for å komme seg inn i arbeidslivet. Hvordan sørger vi for at det er kvalitet på det? Da må NOKUT ta ansvar. Ja, det kommer til å koste noen penger, men det koster milliarder hvis vi ikke klarer å få de menneskene inn i arbeidslivet så fort som mulig. Det andre spørsmålet er: Hva slags konkrete krav vil statsråden stille til kommunene? Skal de ha språkpraksisplass, slik vi foreslår? Skal de ha barnehageplass, slik vi foreslår? Skal de vite hva slags arbeidsmarked de har – et forpliktende samarbeid med næringslivet? Det er jo dette som vil føre til bedre inkludering og integrering i kommunene.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
I går så vi at regjeringen var uenig med regjeringen. Det er ganske nytt i norsk politikk. Det er kaos, men det er også alvorlig at vi har en regjering som er splittet og lever med totalt forskjellige virkelighetsoppfattelser av noe så viktig som kontroll, forutsigbarhet og felles ansvar i migrasjonspolitikken. I går hevdet Fremskrittspartiet at dersom regjeringen sier ja til denne plattformen, betyr det at man mister kontrollen over norsk innvandringspolitikk, pressefriheten blir truet, det blir mer trygdeeksport. Det ble til og med hevdet at avtalen inneholdt blank løgn, og at avtalen «endrer alt når det gjelder migrasjon». Mitt spørsmål er: Er dette også statsrådens begrunnelse for at han tok dissens, eller er han uenig med egen stortingsgruppe?
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Statsråden svarte ikke på spørsmålet mitt. Er det slik at statsråden er enig med Fremskrittspartiets stortingsgruppe i at denne avtalen betyr at Norge mister kontroll over norsk innvandringspolitikk, at det blir mer trygdeeksport, at pressefriheten er truet, og at det endrer alt innenfor migrasjonsspørsmålet? Er det slik at innvandringsministeren, som representerer Fremskrittspartiet, er enig med egen stortingsgruppe – eller ikke? Dersom han er enig med egen stortingsgruppe, burde han allerede i går ha trukket seg som innvandringsminister og trukket Fremskrittspartiet ut av regjeringen.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Det var en gang slik at Venstre var opptatt av distriktspolitikk, at folk kunne leve det gode liv enten man bodde i byen eller på bygda. Men nå er det skattekutt til de aller rikeste, til de 1 pst. rikeste. De tusen rikeste alene får 1,3 mill. kr i skattekutt hver, og de 10 pst. rikeste får 40 pst. av personskattekuttene. Det er realiteten med Venstre. Arbeiderpartiet vil heller prioritere kommunene og velferd til vanlige folk. Det vi ser, er at etter at Venstre kom inn i regjering, har kommuneopplegget til regjeringen blitt enda dårligere. Hva slags gjennomslag er det egentlig Venstre får – bortsett fra statsrådsposter, da?
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Jeg er helt enig med representanten Bransdal i at det er i kommunene det skjer. Både Bransdal og undertegnede har jo vært en del av lokaldemokratiet før vi kom inn på dette flotte huset, og vi vet jo hvor viktig kommunene er for å kunne gi god barnehage, skole og eldreomsorg. Så er jo realiteten slik at statsbudsjettet for 2019 har den dårligste utviklingen i frie inntekter siden 2005. Er ikke Kristelig Folkeparti bekymret for at det vil gå ut over velferdstjenestetilbudet til innbyggerne, både i byene og i distriktene?
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Det kan være greit å minne representanten Holm Lønseth på at kommunene allerede i dag jobber veldig effektivt. Men hvis Høyres svar til de ansatte er at nå skal dere løpe enda fortere, er ikke det gode signaler å gi. Og så må representanten huske på at også næringslivet er opptatt av gode kommuner, for det er en forutsetning for at vi har næringsliv i hele landet. Skal vi bygge ut velferdssamfunnet, må Norge satse på kommunene. Innbyggerne og de ansatte skal være trygge på at vi investerer i fellesskapet. Den garantien får de av Arbeiderpartiet. Men garantien de får av dagens regjering, er den dårligste veksten i frie inntekter siden 2005. I en tid hvor vi f.eks. må bygge ut eldreomsorgen, velger regjeringen å prioritere de aller, aller rikeste. Tallene er klare, de tusen rikeste i dette landet får 1,3 mill. kr i skattekutt hver. De 10 pst. rikeste får 40 pst. av personskattekuttene. Vi har en regjering som er opptatt av å bygge den økonomiske eliten og ikke vanlige folk og fellesskapet. Arbeiderpartiet ønsker sterke fellesskap og ønsker å satse på fellesskapet. I Buskerud offentliggjorde Norsk Sykepleierforbund nye tall denne uken, som viser en enorm underdekning av sykepleiere i kommunene. Det hentes ikke inn sykepleiere, men det hentes inn ufaglært kompetanse når sykepleiere er i sykefravær eller i permisjon. Jeg har lyst til å takke Sykepleierforbundet for at de har gjort den kartleggingen, for det er viktig at kommunene tar det på alvor, og det er viktig at dette stortinget tar det på alvor. For sykepleierkompetanse handler om medisinsk oppfølging av brukerne og pasientene, og når den kompetansen ikke er til stede, går det ut over kvaliteten i omsorgen. Vi skal motivere flere til å utdanne seg til helse- og omsorgsyrkene, som vi er avhengige av fordi det blir flere eldre-eldre i dette landet, og også de unge er opptatt av å høre at man har et storting og kommuner som vil investere i dem, slik at de ikke går hjem med dårlig samvittighet, og at det ikke er sterke nok fagmiljøer ute i kommunene. Arbeiderpartiet tar denne bekymringen på alvor. Vi styrker kommuneøkonomien betydelig sammenlignet med regjeringen, og for Buskerud alene vil det utgjøre 144 mill. kr mer dersom vårt budsjett ble vedtatt. Det betyr 192 flere sykepleiere som kommunene kunne ha prioritert til å gi god omsorg til de eldre, gi god omsorg til innbyggerne og sørge for at de nyutdannede vet at det er sterke fagmiljøer i kommunene – at de får de økonomiske musklene som man trenger for å gi gode tjenester til innbyggerne.
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2018-12-14:
Det er gledelig at Arbeiderpartiet nå legger fram en politikk på innvandrings- og integreringsfeltet som er såpass nær regjeringas politikk at det kan skape et flertall bak den innvandringspolitikken som regjeringa fører på vegne av dette huset. Men mitt spørsmål til representanten Gharahkhani har sin bakgrunn i en bekymring for den politikken som en finner hos en del av de andre partiene på venstresida, særlig Rødt, Miljøpartiet De Grønne og SV. Kan representanten Gharahkhani garantere at Arbeiderpartiets nåværende linje vil ligge fast også i et eventuelt samarbeid med de andre partiene på venstrefløyen, som har en langt mer liberal innvandringspolitikk?
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2018-12-14:
Som representanten Trellevik sa i sitt innlegg, vil Høyre sikre vekstkraft i hele landet. Det krever en bred satsing på det som legger grunnlaget for at folk kan bo i hele Norge: et næringsliv som tar vare på og skaper nye lønnsomme arbeidsplasser. Det innebærer satsing på velprøvde virkemidler som vi vet virker: klyngeprogrammer, bedriftsnettverk, bedriftsrettede låne- og tilskuddsordninger i distriktene, mentorordninger for gründere, bioøkonomiordning og næringshageprogrammene – og ikke minst en stor satsing på samferdsel, skatte- og avgiftslette og differensiert arbeidsgiveravgift, for å nevne noe. Jeg vil gjerne vite hvorfor representanten ikke lytter til hva folk og næringslivet etterspør ute i distriktene heller enn å styrke en ordning med regionale utviklingsmidler, som stort sett etterspørres av fylkeskommunene.
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2018-12-14:
Etter fem år med borgerlig regjering har vi sett at det går bra i distriktene. Vi ser at regjeringens politikk virker, at ledigheten går ned og at optimismen er tilbake. Vi ser at by og bygd knyttes samen gjennom et stort samferdselsløft med økte bevilgninger til samferdsel på 75 pst. Vi flytter ut dobbelt så mange statlige arbeidsplasser som den forrige, den rød-grønne, regjeringen. Og der de rød-grønne sa nei til lokalt initiativ, sier vi ja. Jeg lurer fortsatt og vil gjerne at representanten svarer: Mener Senterpartiet at det er viktigst for bosetting og verdiskaping i Norge med en god markedstilgang, en god samferdselsinfrastruktur, eller er det de regionale utviklingsmidlene som er det viktigste verktøyet for lokale bedrifter og utviklingen av næringslivet i distriktene?
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2018-12-14:
Gjennom budsjettet vi skal vedta i dag, legger vi til rette for bærekraftige kommuner – velferdskommuner. Regjeringa vil sikre vekstkraft i hele landet og satse på det som gir grunnlag for at folk skal kunne bo og leve i hele Norge: nye, trygge jobber. Gjennom deltakelse i arbeidslivet og verdiskapingen legger vi grunnlaget for den velferden vi alle nyter godt av. Omstiller vi ikke i dag – ja, da leverer vi ikke på det som er vår fremste forpliktelse, å sikre velferden for kommende generasjoner. Da trenger vi å sørge for gode vilkår i næringslivet, for modernisering og digitalisering og for sterke kommuner som sørger for et godt tjenestetilbud til innbyggerne. En god politikk for distriktene handler også om bedre samarbeid mellom bedrifter og offentlige institusjoner i byer og bygder. Regjeringas politikk for kommunestruktur, kunnskap og kompetanse, næringsutvikling, landbruk, samferdsel og kommunikasjon og helse er innrettet med sikte på å styrke og myndiggjøre lokalsamfunn. Målet med regionalpolitikken er balanse gjennom vekstkraft, likeverdige og bærekraftige regioner i hele landet. Det er et viktig satsingsområde for denne regjeringa, som også har varslet en ny stortingsmelding om politikken for distriktene i 2019. Det ser jeg fram til. Budsjettet for 2019 styrker Merkur-programmet. Bevilgningene er økt til drøyt 59 mill. kr, betydelig høyere enn i 2017 og 2018. Det er satt av 100 mill. kr til bredbånd i distriktene i Samferdselsdepartementets budsjett, og den differensierte arbeidsgiveravgiften er et kraftig virkemiddel og utgjør om lag 15,4 mrd. kr i 2019. Det er ingen tvil om at de store bevilgningene til samferdsel, som har økt med rundt 75 pst. etter 2013, både reduserer avstander, binder sammen lokalsamfunn og gir nye muligheter for folk og næringsliv over hele landet. Det er jeg både stolt over og glad for. Det er etter mitt skjønn det viktigste distriktspolitiske virkemidlet vi har. I dette budsjettet slås det fast at i statlige virksomheter skal minst 5 pst. av alle nyansatte være personer med nedsatt funksjonsevne eller hull i cv-en. Det er et viktig signal til kommunene og fylkeskommunene våre. I Aust-Agder fylkeskommune har de allerede gjort lignende vedtak. Det samme har de gjort i Grimstad kommune. I Vest-Agder fylkeskommune er saken også løftet, og det samme gjelder Hægebostad og Tvedestrand kommuner. Regjeringa har satt inkludering på agendaen, og i 2019 må kommunene og fylkene også følge opp.
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2018-12-14:
Det som fikk meg til å be om ordet, var egentlig representanten Toppes innlegg. Hun tok opp fastlegesituasjonen. Fastlegeordningen er en viktig ordning for oss, men jeg er enig med representanten Toppe i at fastlegene har altfor mange oppgaver. Det er derfor regjeringen har startet arbeidet med å rekruttere flere leger gjennom tilskudds- og rekrutteringsordningene og tilskudd til utdanningsstillinger. Nå evalueres den ordningen for å finne ut hvilke oppgaver fastlegene må ha og hvilke oppgaver andre kan ta over. For å løse denne utfordringen må det til mer enn penger. Derfor er det varslet at våren 2020 vil det komme en ny handlingsplan. Den tror jeg blir viktig. Når jeg først står her oppe, vil jeg gjerne kommentere noe representanten Lauvås sa, som tok opp det han kaller ostehøvelkutt. Vi kan ikke ha en situasjon i landet at ikke også staten må omstille seg. Avbyråkratiseringsreformen har vært viktig, fordi den gir et effektiviseringskrav. Innsparing gir handlingsrom for å prioritere og å gjennomføre nye politiske tiltak. Gjennom budsjettavtalen med Venstre og Kristelig Folkeparti har vi fått mulighet til å omprioritere hele 2 mrd. kr til andre gode formål. Det er også et godt tilskudd.
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
I regjeringens integreringsstrategi vektlegger man at flere må få bedre tilbud om formell utdanning og kvalifisering, slik at de kan komme i jobb og bidra til å dekke samfunnets behov for arbeidskraft. Regjeringen peker videre på at hovedutfordringene i integreringspolitikken er at for mange innvandrere, særlige kvinnene, står utenfor arbeidslivet, og at regjeringens integreringsstrategi inneholder en stor satsing på arbeidsrettede tiltak for kvinner. Fagre ord ser fint ut på papiret, men betyr lite når det ikke følger penger med satsingene. Da blir det lett å oppfatte strategien som et luftslott. Hvordan kan det ha seg at Høyre ikke støtter vår kompetansereform, som vil gi et betydelig kvalifiseringsløft for dem som står utenfor arbeidsmarkedet, og dem som har jobb, men som står i fare for å falle ut?
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, viser i innstillingen til at det høsten 2018 ble avslørt at unge menn på asylmottak i Norge utnyttes. Det er etter norsk straffelov forbudt å utnytte noen seksuelt. Vi kan ikke se at regjeringen har svart godt nok på hvilket ansvar regjeringen har for å forhindre dette. Regjeringen må sørge for at det innføres retningslinjer som skal forhindre seksuell utnyttelse av alle beboere ved alle asylmottak, samt rutiner for at beboerne har kjennskap til retningslinjene, og at det er et varslingssystem som fanger opp uønsket seksuell oppmerksomhet. Hva vil statsråden foreta seg for å forsikre seg om at unge menn ikke utnyttes? Er statsråden villig til å sørge for at alle beboerne har kjennskap til og forstår hvilke rettigheter de har, at det er trygt å varsle, og ikke minst at de har noen de kan varsle til som de kan stole på at tar historiene de forteller, på alvor?
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Mange av dilemmaene vi møter i integreringsdebatten, har tilknytning til mange av de viktige frihets- og likestillingskampene i vårt samfunn, nemlig friheten til å leve sitt liv på forskjellige måter. Mange i innvandrermiljøer står overfor stort sosialt og kulturelt press når de skal velge hvordan de skal leve sitt eget liv. Arbeiderpartiet mener det er et felles ansvar å bekjempe sosial kontroll. I Norge skal alle ha frihet til å være seg selv. Derfor vil Arbeiderpartiet ha fylkesvise rådgivere som kan arbeide for å avdekke sosial kontroll og hjelpe ofre. Til dette har vi satt av 15 mill. kr i vårt alternative budsjett. Rådgiverne skal styrke kompetansen til ulike etater som har kontakt med unge, som skole, barnevern, helsemyndigheter og helsesøstre, og samarbeide tett med minoritetsrådgiverne som arbeider ut mot skolene. Vi mener innvandrerorganisasjonene og annen frivillig virksomhet er helt avgjørende for den gode integreringen som foregår i mange kommuner i hele landet. Det er et felles ansvar å bekjempe sosial kontroll. Alle skal ha frihet til å være seg selv, til å delta og til å bryte ut dersom de opplever begrensninger i sin frihet. Alle i Norge skal ha frihet og mulighet til å delta i sosiale sammenkomster, fritidstilbud, arbeid og annet samfunnsliv. Derfor styrker Arbeiderpartiet bevilgningen til nasjonale organisasjoner med 32,9 mill. kr i forhold til regjeringens budsjett. Vi ønsker å styrke alle organisasjonene som mottar støtte, med unntak av Human Rights Service, som Arbeiderpartiet i sitt alternative statsbudsjett for 2019 foreslår at ikke skal motta noe støtte. Noen av midlene vil vi øremerke, bl.a. vil vi gi 2,5 mill. kr til organisasjonen Bydelsmødre, slik at flere kommuner kan få til prosjekter sammen med bydelsmødrene for å få til mer hverdagsintegrering. Arbeiderpartiet mener det er viktig å bekjempe sosial kontroll og negative holdninger mot LHBTI+-personer. Derfor vil vi sette av 900 000 kr til organisasjonen Skeiv verden, til å videreutvikle et program for ansatte i introduksjonsordningen. Dette programmet skal ha som mål å bekjempe negative holdninger og styrke opplæringen om LHBTI+-personer for elever i introduksjonsordningen.
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Jeg vil benytte anledningen til å be statsråd Sanner om en rask refleksjon knyttet til noe han sa i stad, nemlig at regjeringen nå ikke ønsker å bosette i Stovner bydel, men i f.eks. Gloppen kommune, som har gode resultater på introprogrammet. Da jeg var på besøk ved voksenopplæringen på Helsfyr i høst, fortalte rektor at man gjennom Groruddalssatsingen – på Smedstua voksenopplæring, som ligger i bydel Stovner – hadde fått til en oppstart, en pilot, for å få helsefagarbeidere kjapt gjennom et skoleløp. Som Sanner også kjenner til, er Helsfyr-modellen brukt i mange kommuner – bl.a. Gloppen, som han selv nevnte – som en foregangsmåte for å få innvandrere gjennom raske løp i introprogrammet. Jeg lurer på hvordan Sanner avveier innvandrerandel i bydeler opp mot bydeler som får veldig gode resultater i pilotprosjekter på opplæring.
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Arbeiderpartiet prioriterer de store pengene på tjenester innbyggerne trenger i hverdagen – barnehage, skole, eldreomsorg og helsetjenester. Arbeiderpartiet øker kommunesektorens inntekter med 3,5 mrd. kr ut over regjeringens forslag i vårt alternative budsjett. Vi sier nei til store skattekutt til dem som har mest, for å ha penger til gode tjenester og sørge for mindre forskjeller. Fremskrittspartiet hevder de har en skattepolitikk som gir folk flest mer å rutte med. Hvordan har det seg at Fremskrittspartiet har gått med på en økt foreldrebetaling i barnehagene, med 11 000 kr i året siden 2013 for en familie med to barn? Lever representanten fra Fremskrittspartiet godt med å ta med den ene hånden og gi med den andre?
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2018-12-14:
Jeg vil nok en gang vise til funn i SSB-rapporten Bolig og boforhold, som viser at andelen boligeiere i husholdninger med lav inntekt har falt med ti prosentpoeng de siste årene. Førstegangsetablererne blir eldre, og det er færre som mottar bostøtte som eier egen bolig. Dette er funn som vi som politikere må ta på det største alvor. Da er det litt trist å høre representanten Holm Lønseth, som lukker ørene for fakta og ikke ønsker å utvikle en boligpolitikk i en retning som sørger for at flere med lav inntekt får mulighet til å eie egen bolig.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-12-14:
Representanten Thommessen var inne på mange områder i sitt innlegg uten å gå i dybden. Man kan langt på vei være enig i mange av betegnelsene som representanten Thommessen brukte, men problemet dukker opp når man begynner å gå i dybden av detaljene i forslaget til budsjett, som representanten Thommessen støtter. Representanten Thommessen var inne på at språk er en viktig forutsetning for å kunne delta i samfunnslivet. Da finner jeg grunn til å bemerke paradokset med at regjeringen i forrige omgang kuttet i norskopplæringen, og at man nå skal innføre obligatoriske kurs i norske verdier og kultur på de samme mottakene. Det jeg lurer på, er om Thommessen ser ironien i at man har redusert på den ene siden for så å øke på den andre siden, samtidig som man ser at andelen som lærer seg norsk i mottak, har gått drastisk ned de senere årene.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-12-14:
Jeg hadde håpet at representanten Engen-Helgheim kunne si noe om det løse forslaget utover bare å ta det opp. For det er jo litt spesielt når representanten var veldig opptatt av at man skulle ha kontroll på hvem som er her i landet – og på den bakgrunn vel hadde formodet å få flertall i forhandlingene med Kristelig Folkeparti om å bruke mer penger på å tilbakekalle oppholdstillatelser som er gitt på feil grunnlag, og utvide bruken av DNA-tester i familiesaker – at representanten her nå tar opp et forslag som sier at de pengene ikke skal brukes til det lenger. De skal gå til å styrke spesielle driftsutgifter i asylmottak og herunder – prisverdig nok – faktisk til å se på tiltak for barn i mottak. Så jeg vil gjerne at representanten forteller hva som har vært endringene fra statsbudsjettet ble lagt fram, til han nå legger fram dette forslaget om å omprioritere fra oppholdstillatelser og DNA-testing over til barn i mottak.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-12-14:
Jeg takker for så vidt for spørsmålet og for å få prate litt mer om disse områdene. Det er klart at man ikke rekker å gå inn på alle elementene som man gjerne ønsker, når man bare har 5 minutter – herunder f.eks. de større utfordringene der ute. La oss gå til det som er representanten Thommessens anliggende her, nemlig de lokale forholdene. Det er nettopp de problemstillingene som representanten tar opp, som Senterpartiet velger å adressere når vi lanserer en integreringspakke som går direkte på bosetting og arbeidsliv, på 200 mill. kr. Det vil bedre mulighetene for den enkelte for å få jobb i hele landet, og således også bidra til at vi opprettholder spredt bosetting og dermed unngår at vi bygger opp under en utvikling mot parallellsamfunn og gettofisering, som jeg vet at også representanten Thommessen er sterkt urolig for, og som vi ser tendenser til rundt omkring i Norge, men som heldigvis ikke er kommet så langt som i en del andre land.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-12-14:
Først må jeg si at det ikke er et generelt kutt Senterpartiet har lagt inn. Vi har gått inn i de konkrete områdene som dreier seg om byråkrati, og foreslått å omprioritere fra byråkrati til tjenester nær folk, som gagner det norske samfunnet. Som representanten Thommessen vet, viser også Senterpartiet til at vi har færre som kommer, og at man dermed tilpasser mottaksstrukturen. Noe annet ville være oppsiktsvekkende. Det som har vært vår kritikk tidligere, og som vi opprettholder, er at når man reduserer antall mottak, har regjeringen valgt å redusere hos de kommunale og ideelle, mens de private ikke har opplevd samme nedgangen i antall mottak som de har i drift. Det mener vi er beklagelig. Vi trodde at det opprinnelig var sånn at man skulle bruke de private for å ta unna toppene når det skjedde, mens man skulle opprettholde en grunnkompetanse i norske kommuner og ideelle organisasjoner nettopp på mottak. Det burde vi har satset mer på å beholde, nå når vi ser at ankomsttallene gå ned.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-12-14:
Ja, representanten er kjent med det. Det er nettopp derfor vi øker innsatsen i nærområdene i vårt alternative budsjett, fordi vi ønsker å bidra lokalt der det er flere flyktninger, for å hjelpe flere. Samtidig må man se dette i en helhet. Det er jo sånn at alle partiene på Stortinget, så langt i hvert fall, har sagt at man må se på kapasiteten til å ta imot folk og få dem integrert på en god måte, opp mot det som er utfordringene her i Norge. Jeg må nok henlede representantens oppmerksomhet på å lese de øvrige postene på Senterpartiets budsjett. Da vil hun se at totalt sett har Senterpartiet en kraftfull satsing nettopp på asyl, innvandring og integrering, fordi vi ønsker å hjelpe flest mulig best mulig og lokalt der enkeltmenneskene befinner seg.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-12-14:
Jeg skal prøve å unngå å forlenge debatten vesentlig, men det er interessant å merke seg at flere av partiene ikke har tatt ordet i denne saken, hvor vi debatterer det harde og konkrete når det kommer til hvordan vi skal prioritere penger for å imøtekomme de utfordringene som integreringen gir, og ikke minst for å hjelpe flere mennesker som møter utfordringer i forbindelse med asylproblematikken. Jeg registrerer med interesse at bl.a. Venstre ikke har tatt ordet i denne saken, mens man i går hadde et stort behov for å markere seg. Det samme hadde mange av representantene fra Fremskrittspartiet. Jeg registrerer at man ikke har den samme interessen i dag, når man faktisk diskuterer det konkrete innholdet i saken. Det er egentlig litt forunderlig, og man kunne vært fristet til å spørre hvorfor det er slik. Familiegjenforening har blitt diskutert her i salen i dag. Representanten Engen-Helgheim viste til at regjeringens arbeid har blitt satt på prøve i så måte, og at man der har lyktes. Da er det fristende å spørre representanten Engen-Helgheim om han er enig med en av sine partikollegaer, Sylvi Listhaug, som var ute og sa at hun ønsket å stramme inn ytterligere på familiegjenforening – bare for å få en avklaring om hva han mener om det. I den sammenheng er det interessant å merke seg at både Venstre og Kristelig Folkeparti, som tydeligvis er sterkt imot dette, ikke har vært inne på temaet her i dag når vi faktisk har debattert det. Jeg sliter fortsatt med å forstå hvorfor man flytter vel 6 mill. kr fra den ordinære driften til styrking av asylkjeden for barn, som det heter. I mitt hode har man foretatt en styrking på en rekke av områdene, både i opposisjonens alternative budsjett og i posisjonens budsjett, mens det man viste til i innstillingen, er at bakgrunnen er å styrke arbeidet med tilbakekall av oppholdstillatelse som er gitt på feil grunnlag, og økt bruk av DNA-testing. Det finner jeg litt merkelig, men det kan ha sammenheng med at saksbehandlingstiden i departementet har gått opp på dette området siden man opprinnelig la det inn, men jeg registrerer at man nå ønsker å bruke pengene på noe annet. Det finner jeg litt merkelig, for det er ikke samsvar mellom det som skrives i innstillingen av regjeringspartiene, og det man foreslår her i salen nå om å gjøre omprioriteringer. Det kan for øvrig være en god omprioritering, men Senterpartiet kan ikke være med på det når vi kommer til avstemningen, rett og slett fordi vi ikke har de pengene i vårt alternative budsjettopplegg.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-12-14:
Det var mye representanten var innom i sitt innlegg som kunne krevd flere replikker, men jeg finner grunn til å bemerke to ting. Det første dreier seg om det forholdet at dette statsbudsjettet legger opp til en stor vekst i rammen for de frie inntektene. Hvis vi begynner å summere regjeringens frimerkepolitikk, altså satsinger man mener at kommunene skal gjennomføre, beløper det seg til 3,68 mrd. kr etter at man har tatt hensyn til at Kristelig Folkeparti fikk kjempet inn ressurskrevende brukere og endringer i rammen. Det går ikke i hop med at det skal være en stor vekst i rammen for de frie inntektene til kommunene, altså at man skal gjøre lokale tilpasninger. Det som imidlertid er mitt hovedanliggende, er at representanten var innom regionsentertilskuddet. Jeg lurer på hvordan representanten kan forsvare at et regionsentertilskudd skal utbetales til to kommuner som slås sammen og plutselig skal bli et regionsenter, mens de andre regionsentrene, som nødvendigvis yter tjenester som et regionsenter, ikke får ta del i et sånt tilskudd, men tvert imot blir trukket i rammen for innbyggertilskudd?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-12-14:
Representanten Skjelstad er glad i å bruke store ord uten nødvendigvis å ha dekning for det, og det skal han selvfølgelig få lov til å fortsette med, men jeg finner grunn til å bemerke at når han mener at enkelte av representantene her i salen ikke har respekt for de vedtak som er fattet, og dermed ikke skal kunne drive det som jeg vil anta representanten kaller politisk omkamp, så er vi litt ute å kjøre. For det er jo det politikk handler om: å gjøre prioriteringer og endringer i det som man mener er et system som fungerer, eventuelt ikke fungerer. I den sammenheng vil jeg spørre representanten: Staten la om finansieringen av hurtigbåter gjennom endringer av fylkeskommunenes inntektssystem, noe representanten også var med på. Nå registrerer jeg at representantens parti ikke lenger ønsker det. Er det sånn at representanten Skjelstad kommer til å støtte et forslag fra Senterpartiet om å få en ny, helhetlig gjennomgang av båtrutene for kystfylkene?