Bent Høie (Høyre), 2014-02-13:
Jeg vil takke for representanten Bollestads bidrag i en veldig viktig debatt. Problemstillingen som reises, er sammensatt. Det kom også godt fram i interpellantens innlegg. Flere kommuner erfarer store utfordringer knyttet til enkelte hjelpetrengende mennesker som har kognitiv svikt, utfordrende atferd, er alvorlig psykisk syke, og som noen ganger ikke samtykker til helse- og omsorgstilbud. Noen har rusproblemer og en bakgrunn med kriminalitet, og de kan oppleves som truende. For noen er verken vilkårene for soning i fengsel eller vilkårene for bruk av tvang etter helse- og omsorgslovgivningen oppfylt. I disse tilfellene vil hensynet til den enkeltes frihet kunne bli veid og vurdert opp mot samfunnets behov for beskyttelse. Fra flere hold er det stilt kritiske spørsmål til måten man har gjort denne avveiningen på, særlig når noe har gått tragisk galt. Men når noe alvorlig skjer, finner man sjelden én årsaksfaktor alene, f.eks. en diagnose. Jeg er opptatt av at vi ikke skal stigmatisere enkeltpersoner eller grupper i samfunnet. Det kan i seg selv påvirke holdninger og bidra til at disse ikke oppsøker og tilbys tjenester som kan hjelpe. Vi må likevel erkjenne at enkelte personer som anses som farlige, har falt mellom to stoler – helsesektoren og justissektoren. På dette området har det vært mange utredninger uten påfølgende handling. Derfor vil jeg, sammen med justisministeren, ta tak i dette. Kommunene og spesialisthelsetjenesten har en lovpålagt plikt til å yte nødvendige helse- og omsorgstjenester. Ansvaret omfatter også ressurskrevende brukere og personer med utagerende eller voldelig atferd. Hva som er nødvendig og forsvarlig helse- og omsorgstjeneste, skal fastsettes ut fra en individuell vurdering av den enkeltes behov. Til dette kreves det tilstrekkelig kompetanse og personell og godt koordinerte tjenester. Kommunene kan søke Helsedirektoratet om delvis refusjon av lønnsutgifter for særlig ressurskrevende helse- og omsorgstjenester. Fastlegene er viktige for å kunne fange opp den type problemer vi diskuterer her. De skal henvise videre til spesialisthelsetjenesten ved behov. Kommunen skal legge til rette for samarbeid mellom fastlegene og andre tjenesteytere og sikre at fastlegeordningen integreres i kommunens helse- og omsorgstjenestetilbud på en god måte. Mer kunnskap om psykisk sykdom, kognitiv svikt, utviklingshemning, rusavhengighet og god behandling minsker faren for fastlåste situasjoner og skaper grunnlag for god dialog med den enkelte. I dag vet vi at mennesker med psykiske lidelser eller kognitiv svikt som lever i trygge omgivelser, i svært liten grad utgjør en fare for andre mennesker. Dette er bakgrunnen for at institusjonsomsorgen for utviklingshemmede ble avviklet og for at antall døgnplasser i psykisk helsevern fra 1970 og fram til dag, er redusert fra 14 000 til 4 000 plasser. Forutsetningen for disse omfattende endringene er dels den sterke utbyggingen av den kommunale helse- og omsorgstjenesten, bedre botilbud, sosiale tilbud, arbeid og sysselsetting, og dels bedre spesialisthelsetjenester, særlig polikliniske og ambulante tjenester. Ansvaret for å følge opp personer som omtales i interpellasjonen tilligger flere instanser. Dette kan være den kommunale helse- og omsorgstjenesten, spesialisthelsetjenesten, arbeids- og velferdsforvaltningen, barnevern og politi. Det er avgjørende at den lovfestede plikten til samarbeid mellom disse tjenestene oppfylles, og at innsatsen er koordinert. For å gi nødvendig og forsvarlig hjelp er det avgjørende med et tett samarbeid mellom de som yter tjenestene, bruker og – om mulig – pårørende. Pårørende har, sammen med pasienten/brukeren, en medvirkningsrett dersom han eller hun ikke selv er i stand til å ivareta sine interesser. Brukermedvirkning er mer enn en lovfestet rettighet. Den er også grunnleggende for faglig gode tjenester. Å ta bruker- og pårørendeperspektivet på alvor betyr å lytte og bruke deres erfaringer til å forbedre tjenestene. Dette innebærer at de forhåndsvarsler som kan komme, og som også ofte kommer, må tas på alvor. Trygghet skapes gjennom mestring, samarbeid, tillit og ikke minst ved god kompetanse. Trygghet handler om å forebygge kriser. Gode kriseplaner, utarbeidet i samarbeid mellom bruker, pårørende og hjelpeapparat, sikrer felles forståelse av faresignaler og skal bidra til at bruker, pårørende og personell alltid har et sted å ringe slik at hjelpen er lett tilgjengelig. Brukerstyrte plasser ved DPS er en lett tilgjengelig mulighet for mange med alvorlige og sammensatte lidelser. Disse personene har behov for flere kommunale tjenester, og det er mye å hente på å styrke det tverrfaglige kommunale arbeidet med pasienter med et komplisert hjelpebehov. Individuell plan og koordinator, slik disse er ment etter loven, vil kunne være viktige virkemidler for å bidra til å koordinere tilbudet bedre. Det er avgjørende at kommunene og spesialisthelsetjenesten samarbeider tett i disse sakene. Aktivt oppsøkende behandlingsteam er eksempler på godt samarbeid mellom kommunene og spesialisthelsetjenesten. Teamet gir et helhetlig tilbud til mennesker med alvorlige psykiske lidelser og rusproblemer som i liten grad benytter det ordinære tjenestetilbudet. Jeg vil se grundig på evalueringen av teamene som kommer senere i år, og vil vurdere om sånne team også kan være et tilbud til andre pasient- og brukergrupper, og vurdere hva som trengs for å videreutvikle den delen av tjenesten. Lov og forskrift pålegger virksomhetene en plikt til å føre internkontroll med at lovpålagte plikter etterleves, og at tjenester til enhver tid er forsvarlige. Dette skal også være verktøy for læring i kommunene og i helseforetak. Dersom det avdekkes svikt eller svakheter, skal de straks rettes opp. I tillegg til internkontrollen fører fylkesmennene og Helsetilsynet tilsyn med at tjenestene er forsvarlige. Hvorvidt det skal etableres en meldeordning for de kommunale tjenestene også, er noe jeg vil vurdere. Jeg har også fått spørsmål om hvorvidt det bør etableres en fagenhet med rask tilgang til utredning av hjelpetiltak for risikoutsatte voksne. Jeg vil se nærmere på dette når Helsedirektoratet har vurdert en fagrapport, og når Stortinget har behandlet meldingen om utviklingshemmede. Jeg vil også vise til Syse-utvalget, som skal vurdere hvordan alvorlige hendelser og mistanke om lovbrudd i helse- og omsorgstjenesten bør følges opp av samfunnet. Utvalget skal, etter at jeg endret deres mandat, vurdere om etableringen av en undersøkelseskommisjon er hensiktsmessig, men også foreslå det lovmessige og organisatoriske grunnlaget for en sånn kommisjon. Utvalget skal også vurdere om politiet bør ha helsefaglig kompetanse når de etterforsker alvorlige hendelser i helse- og omsorgstjenesten. Denne regjeringen har som mål å styrke det kommunale tilbudet til mennesker med psykisk sykdom, både ved å satse mer på forebygging og ved å bygge ut lavterskeltilbudet i kommunene. Et sånt tilbud må også omfatte personer med lettere utviklingshemming og psykiske problemer, som i dag i liten grad mottar kommunale tjenester – enten fordi det ikke er kjent at de har en utviklingshemming, eller fordi de ikke ønsker sånn hjelp. La meg understreke at det kanskje er de aller sykeste som mest trenger at terskelen for behandling blir lavere. Vi må sikre oss at kommunene er store og robuste nok til å kunne håndtere de oppgavene de er pålagt, og vi vil arbeide for en solid kompetanseheving i de kommunale helse- og omsorgstjenestene. Vi har bl.a. styrket Kompetanseløftet 2015 med 50 mill. kr i 2014. Dette gir rom for mer voksenopplæring og desentralisert høyskoleutdanning. Regjeringsplattformen slår også fast at det skal komme på plass en opptrappingsplan for rusfeltet. I styringssignalene til helseforetakene er det gjort tydelig at poliklinikk, habiliteringstjenester, ambulante funksjoner og brukerstyrte plasser skal prioriteres. Regjeringen gjennomfører regelen om at psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert behandling av rusmiddelproblemer hver for seg skal ha større vekst enn somatiske helsetjenester i alle helseregioner. Ved innleggelse og utskriving skal voldsrisiko vurderes. Grunntanken om at tjenestene skal bygges rundt pasientene og brukerne mener jeg er det viktigste skrittet mot bedre og tryggere tjenester. Derfor er jeg veldig glad for at den kommende veilederen i lokalt psykisk helse- og rusarbeid også bidrar til å skape nettopp pasientens helse- og omsorgstjeneste. Vi reviderer også rundskrivet om rettssikkerhet ved bruk av tvang og makt overfor enkelte personer med psykisk utviklingshemming. Jeg vil forsikre interpellanten om at regjeringen arbeider for å sikre trygghet både for mennesker som mottar helse- og omsorgstjenester, og for samfunnet. Samtidig skal vi arbeide for å ha et godt system for evaluering når alvorlige hendelser faktisk skjer.