Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-05-06:
Først av alt vil jeg få lov til å takke saksordføreren for en grei redegjørelse om saken, og ikke minst om hvor de enkelte partiene står. Jeg vil derfor prøve å konsentrere meg om bare et par punkter, og jeg kommer også til å bygge litt av innlegget mitt rundt det replikkordskiftet som vi nettopp har vært vitne til. Man sier at det offentlige ikke skal blande seg inn i fastsettelsen av minsteprisen. Da er jo nettopp problemet at vi har laget et regelverk der staten gir gjennom lov én instans retten til å fastsette prisen. Det vil si at fiskerleddene, altså salgslagene, kan fastsette den prisen som salgslaget selv finner at de vil sette. For dersom det blir uenighet om pris og meglingen ikke fører fram til enighet, er det salgslagene som setter prisen. Hvis det er én ting den vinteren vi nå har bak oss – i hvert fall forhåpentligvis har bak oss, vi kunne jo se for noen dager siden at vinteren kanskje ikke helt har sluppet taket, men la oss håpe det er over nå – burde ha lært oss, så er det at når systemet virkelig ikke fungerer, kan det få brutale konsekvenser. Vi ser at fiskeoppkjøpere har gått over ende og har måttet legge ned virksomheten sin. Vi så at det var uenighet knyttet til minstepriser, særlig på torsk, som da igjen medførte at vi fikk en oppbygging av lager. Vi fikk en sak til Stortinget knyttet til at økonomien hos enkelte nå var så dårlig at vi måtte være med og bidra til å øke egenkapitalen for å sikre mottaket også for inneværende års fiske. Da blir det jo ekstra underlig når vi får høre at denne saken ikke kan åpne for at vi skal diskutere råfiskloven. I mitt saksdokument står det jo nettopp at denne saken har en gjennomgang av råfiskloven og fiskeeksportloven, og da er dette anledningen til å diskutere det. For hvis vi ikke klarer å få gjort noen endringer, frykter i hvert fall undertegnede at det vi ser nå, er at vi nok en gang kan gå mot et brudd knyttet til prisfastsettelsen, at vi da nok en gang kan gå mot en situasjon der man har kjøpt inn fisken for dyrt i den sesongen vi har bak oss. Så setter man en ny minstepris som er lav, og betydelig lavere enn den vi har bak oss, fordi tilgangen på torsk har blitt så mye bedre. Vi har store kvoter nå, som gjør at det er store kvanta som kommer inn. Det gjør at hvis ikke vi skjeler til markedet når vi setter disse prisene, får det en dobbelteffekt, en dobbelt negativ effekt, for dem som allerede har kjøpt inn. Vi må også ta inn over oss at markedet i Europa har endret seg når det gjelder pris. Pangasusen som har kommet inn – altså oppdrettsfisken fra Asia – har medført og vil medføre at prisen på hvitfisk i Norge kommer til å bli satt ytterligere under press. For det skjer nå samtidig med at vi får disse store kvantaene inn i markedet, et marked der vi på mange måter har operert nærmest som enerådende, sammen med andre som selger torsk til Europa – ja, vi opplever nå at store kvanta med pangasus kommer inn, samtidig som vi har fått bygd opp våre egne bestander i Barentshavet, som gjør at også der er kvantumet betydelig. Hvis vi ikke tar inn over oss at om markedet skal ta unna dette, er vi nødt til å se noe på de prismekanismene som vi har, sliter vi også i årene som kommer. Jeg håper i hvert fall at man fra Regjeringens side gjør dette på eget initiativ. Man vil jo selvfølgelig ikke la seg styre av Høyre og Fremskrittspartiet i denne sal – nei, fy og fy, det kan jo hende at det da kan bli framstilt som at de har fått flertall for et forslag. Jeg aksepterer at man ikke gjør det. Men jeg vil i hvert fall be om at man setter seg ned sammen med partene for å se på et bedre system knyttet til minsteprisen. For sånn som det er i dag, har vinteren vi har bak oss, vist at det ikke kan fortsette. Vi er nødt til å få mer sammenheng mellom prisfastsettelse og det markedet er villig til å ta til en gitt pris. Hvorfor er det slik at på laksemarkedet fungerer det godt? Det er brukt som et argument her: Ja, men fiskerne kan ikke drive og selge fisken sin selv. Nei da, de skal ikke nødvendigvis måtte gjøre det, men de kan bruke et organ. Lakseeksportørene klarer det faktisk. Oppdretterne klarer å få solgt fisken sin. I pelagisektoren funger det veldig godt med auksjonsprinsippet. Men så har vi noen områder der det ikke fungerer. La oss i hvert fall ta inn over oss – la oss ta den diskusjonen – at der det ikke fungerer, må vi få på plass et bedre system. Jeg skal være lydhør, jeg vet ikke hva som er det rette systemet. Men at det må gjøres noe med dagens system, bør vinteren vi har bak oss, ha vist.