Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-28:
La meg kort kommentere debatten så langt. Det foreliggende lovforslaget inneholder forslag om at Statens helsetilsyn skal kunne ilegge tvangsmulkt overfor spesialisthelsetjenesten dersom pålegg om retting ikke er utført innen fastsatt frist. I tillegg inneholder proposisjonen forslag til noen andre endringer i lov om statlig tilsyn. De sistnevnte endringsforslagene samt forslag til endringer i enkelte andre lover er stort sett endringer av mer teknisk karakter. Endringene er i stor grad en nødvendig oppfølging etter omorganiseringen av den sentrale sosial- og helseforvaltningen. Forslaget om å kunne ilegge tvangsmulkt legger jeg stor vekt på, fordi jeg mener det er viktig at tilsynsmyndigheten, på samme måte som andre statlige tilsyn, gis anledning til å benytte økonomiske virkemidler for å sikre en mer effektiv etterlevelse av regelverket. Både Datatilsynet, Arbeidstilsynet, Statens forurensningstilsyn og Direktoratet for brann- og elsikkerhet har adgang til å ilegge tvangsmulkt ved manglende retting etter pålegg. Alt tyder imidlertid på at det ikke vil bli ilagt tvangsmulkt i mange saker om manglende oppfølging av pålegg – dette fordi Helsetilsynet inntil nå har gitt få varsler om pålegg og pålegg overfor spesialisthelsetjenesten. Selv håper og tror jeg at ordningen med å kunne ilegge tvangsmulkt skal få en preventiv virkning, slik at pålegg om retting blir utført innen fastsatt frist; med andre ord at det skal være et ris bak speilet. Jeg mener at en ordning der Helsetilsynet skal kunne ilegge tvangsmulkt overfor spesialisthelsetjenesten, vil bidra til befolkningens alminnelige tillit til at staten som tilsynsmyndighet fører et reelt tilsyn med de nye helseforetakene, selv om også staten er eier av disse. Derfor er jeg noe forundret over at representanten Gløtvold, som argumenterte med behovet for et uavhengig tilsyn – noe jeg er helt enig i – anbefaler Odelstinget å stemme imot dette forslaget, som nettopp er en markering av tilsynets uavhengighet og virkemidler i så måte. La meg også gjøre representanten Gløtvold oppmerksom på at eventuelle klager på tilsynets vedtak om å ilegge slik tvangsmulkt vil bli rettet til klagemyndigheten, som, etter vedtak av Kongen, er Sosialdepartementet og ikke Helsedepartementet, nettopp for å unngå kritikk med hensyn til habilitet i klagesaksbehandlingen. Når nå fylkeslegeembetene skal integreres i fylkesmannsembetene, vil fylkeslegene få to instruksjonslinjer å forholde seg til. I tilsynssaker skal fylkeslegene være direkte underlagt Statens helsetilsyn. Dette er for meg viktig for å sikre et uavhengig tilsyn med høy integritet. I andre saker skal fylkeslegene være underlagt fylkesmannens myndighet med Sosial- og helsedirektoratet som overordnet. Det pågår på bakgrunn av disse endringene et arbeid i departementet med å ferdigstille regelverket for den nye myndighetsfordelingen. Når det gjelder forslaget som gir mulighet for å tillegge fylkeslegen ansvar for virksomheter utenfor eget fylke, er det nettopp en nødvendig konsekvens av foretaksreformen, hvor Stortinget nettopp har gitt muligheten til å organisere helseforetak på tvers av fylkesgrensene. Det vil være helt nødvendig at Helsetilsynet har denne muligheten til å fordele oppgaver mellom fylkeslegene i henhold til hvordan foretakene blir organisert. Det ligger ikke i dette at man ikke lenger skal ha fylkesleger i hvert fylke, bortsett fra den endring som følger av fylkeslegeembetets integrasjon i fylkesmannsembetet i Oslo og Akershus, hvor man har én fylkesmann.