Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-03-29:
I lys av det som foregår der ute, er det med ganske stor undring jeg hører saksordfører og senterpartirepresentant Lundteigen holde innlegg i salen. Det er mulig dobbeltkommunikasjonen er dobbelt så god for enkelte, men det er en krevende øvelse. Senterpartiets leder og statsråd, Liv Signe Navarsete, var på Aass Bryggeri i desember i fjor og sa at Senterpartiet ville fjerne formuesskatt på arbeidende kapital, og at det var et flertall på Stortinget for det. Hun la med dette ansvaret for å sikre en nasjonal politikk som er i samsvar med stortingsflertallet, over på sine partifeller i Stortinget. Det er bare å konstatere at det ansvaret tar de ikke. Nei, helomvendingen er tvert imot total, og når saksordføreren i tillegg sier at innstillingen gjenspeiler en ideologisk holdning til formuesskatten, og man skriver at man er «sterk tilhenger av formuesskatten som et grunnleggende prinsipp i skattesystemet for å sikre skatt etter evne», må jo forvirringen ute bli total. Dette er ganske freidig. Regjeringen har doblet skatt på arbeidende kapital til 6–8 mrd. kr siden 2005, hovedsakelig ved å fjerne aksjerabatten. Utad skaper man forhåpninger i det som vi i Høyre mener er på vei til å bli et utarmet privat norsk eierskap, mens man i Stortinget argumenterer stikk motsatt. Realiteten er at Senterpartiet i regjering har sørget for at 6–8 mrd. kr hvert år forsvinner ut av hendene på dette eierskapet og ut av nye risikoprosjekter i Norge. Senterpartiet og flertallet forsøker også å argumentere med at formuesskatten er en skatt på privatpersoner og ikke på bedrifter. Samtidig er partileder Navarsete flere ganger sitert på at det blir oppfattet som urettferdig at eiere må tappe bedriften for kapital for å dekke formuesskatten når den går med underskudd. La oss slå det fast: Formuesskatten er en skatt på norske bedrifter og arbeidsplasser, og Senterpartiet støtter det. Høyre viser i dokumentet at det er noen utviklingstrekk i Norge som burde bekymre regjeringspartiene. For det første: Eierstrukturen i Norge endrer seg. Utenlandske eiere og staten øker sin andel på bekostning av norske, private eiere. For det andre har norske husholdninger i tillegg en relativt svak finansiell stilling, og vi leser i avisen at lånelysten ikke ser ut til å avta. Tvert imot: Finanstilsynet har innført så strenge egenkapitalkrav i boligmarkedet at vi risikerer at ungdom og svake grupper ikke klarer å etablere seg, og nye sosiale skiller vil oppstå. Jeg finner det utrolig at alt dette ikke bekymrer en rød-grønn regjering. Historien kan bli lei å forklare i framtiden. Høyre har denne gangen ikke bedt om annet enn at vi erverver oss kunnskap om en skatt som Høyre mener er svært ødeleggende for det som skal bære velferdssamfunnet inn i framtiden. For å gi et stikk tilbake til Fremskrittspartiet: Representanten Tybring-Gjedde tok jo hele listen vår fra dokumentet, så jeg skal ikke gjenta den. Jeg kan heller svare på den lille utfordringen at formuesskatten ikke ble fjernet i forrige periode. Det var fordi det var en rekke andre skatter som det var enda viktigere å få fjernet, bl.a. investeringsavgiften. Og man kom rett og slett ikke så langt. Samtidig var det en avtale – skattereformen. Når utbytteskatten kom, skulle formuesskatten bort. Dessverre kom det et regjeringsskifte imellom, og vi fikk ikke gjennomført den endringen. Men nå står formuesskatten som prioritet nr. 1. I korthet indikerer den listen at Apple ikke kunne vært eid av nordmenn. En norsk gründer kunne ikke ha gjort den jobben Steve Jobs gjorde med Apple, om vi så kunne drømme om det. Det hadde han ikke hatt råd til. Å sitte og vente i 15 år i en bedrift som er verdsatt tilsvarende Apple uten å få utbytte, er rett og slett umulig for nordmenn. Jeg har fått mange historier fra nordmenn som eier bedrifter sammen med utlendinger, og de blir ganske fortvilet når utlendingen ikke vil ha utbytte. De vil heller bruke det på å utvikle bedriften. Det vil også nordmenn. Men skattesystemet tvinger fram at de enten selger seg ut av bedriften, eller de må finansiere andre steder. Senterpartiet – av alle – burde vite hvor viktig det lokale eierskap av de mange små bedrifter landet rundt er for å opprettholde aktivitet, bosetting og utvikling i det ganske land. Partilederen ga marsjordre på Dagsrevyen den 13. desember i fjor, men troppen i Stortinget har desertert.