Karl-Anton Swensen (Kystpartiet), 2002-06-19:
Det er sørgelig å se at St.prp. nr. 55 blir behandlet nå, når vi vet at sårbarhetsmeldingen ikke skal behandles før i oktober i år – dette til tross for at begge meldingene berører de samme vitale områdene knyttet til beskyttelse av samfunnet. Nå vil Stortingets behandling lett føre til at dagens avgjørelser vil gi sterke føringer for høstens arbeid med sårbarhetsmeldingen. Jeg vil ikke benytte tiden på de områdene der det hersker bred enighet mellom partiene, men sette søkelyset på et par viktige områder som synes å ha gått noen hver hus forbi underveis i behandlingen. Som representantene sikkert husker, ble det for ca. et år siden vurdert om det var behov for å koordinere beredskaps- og overvåkningsressursene langs kysten for å sikre et bedre beredskap. Det var stor enighet om dette i opposisjonen, og også regjeringspartiene innså til slutt at noe måtte gjøres. Dette resulterte i en såkalt handlingsplan. Forsvarsdepartementet ble gitt i oppdrag å utrede etatenes behov knyttet til overvåkning av kysten. Dette arbeidet er nylig sluttført, og den eneste konklusjonen er at det er behov for å knytte sammen informasjon fra alle etater med ansvar innenfor kystforvaltning, for derved å sikre et bedre overvåkningsbilde, dvs. nettopp det den maritime overvåkningssentralen var tenkt å gjøre. At kystradarkjeden skal legges ned, og at det ikke skal opprettes en overvåkningssentral, synes å være et resultat av det ett av medlemmene i komiteen har forstått, nemlig at det innad i Forsvaret synes å herske stor grad av rivalisering mellom grenene. I St.prp. nr. 55 fremgår det at Forsvaret fortsatt har ansvaret for suverenitetshevdelsen i sjøområdene og håndhevelse av suverene rettigheter i de tilstøtende farvann. Til tross for dette, og til tross for tidligere føringer fra regjering og storting om å øke overvåkningskapasiteten for å sikre mer effektivt suverenitetshevdelse, foreslås det altså å redusere kapasiteten. Det hevdes videre at små grønnkledde menn fremholder at det ikke finnes militær interesse for overvåkning av de maritime områder. Slike uttalelser bør få varselklokken til å ringe for fullt. Det de egentlig sier, er jo da at hovedoppgaven, suverenitetshevdelsen, ikke vil bli ivaretatt. Man kan undres over hvor denne kategori offiserer har gått på skole. Samtidig går det fram av sårbarhetsmeldingen at Forsvaret har et behov for å øke overvåkningskapasiteten langs kysten. Kystvakten ble i sin tid lagt inn i Forsvaret. Dette ble begrunnet med Forsvarets godt utbygde kommando- og kontrollapparat. Kystradarene er en del av dette apparatet. Uten et effektiv kommando- og kontrollapparat som muliggjør å holde oversikt over eget geografisk ansvarsområde, faller jo argumentet for å holde Kystvakten i Forsvaret bort. Kanskje den en dag bør overføres til et annet departement. Tilsvarende vurdering gjøres også hos våre største allierte. Kystpartiet vet at det internt i Forsvarets overkommando hersker stor uenighet om hvorvidt Kystradarkjeden bør legges ned, og om det er behov for en overvåkingssentral. Det har blitt gitt ordre fra høyeste hold i Forsvarets overkommando om at de militære behov for en bedret overvåking skal tones ned, og at de sivile behov skal framheves. Bakgrunnen for dette er en ønsketenkning om at de sivile etatene skal bekoste Forsvarets behov for overvåking, slik at Forsvarets oppgaver kan løses mer kostnadseffektivt. Generalinspektøren i Sjøforsvaret har selv uttalt at evnen til suverenitetshevdelse er skremmende lav – legg merke til at den ikke er skremmende lav for å sikre en effektiv suverenitetshevdelse, men sett i forhold til et minimum. For en kyststat som Norge kan dette kun betegnes som en skandale. Samtidig som man altså ikke finner at man har råd til å foreta investeringer som sikrer at hovedoppgaven løses, ønsker Forsvarets overkommando og Forsvarsdepartementet – og da helst de ansatte i departementet – en felles strategisk ledelse, lokalisert i tilknytning til Akershus festning. Det skal selvfølgelig bygges nytt, dette til tross for at det alt finnes et stort og relativt moderne bygg på Huseby. Dette er et godt eksempel på hvordan tæring settes foran næring. Det er tross alt ikke den spisse enden som styrkes. Med bakgrunn i dette foreslår Kystpartiet at nedleggelse av Kystradarkjeden i Sør-Norge avventes i påvente av at sårbarhetsmeldingen behandles – og at man samtidig fortsetter arbeidet med å utrede behovet for en maritim overvåkingssentral. I og med at Kystpartiet ikke er med i komiteen, støtter vi Senterpartiets forslag, som tar opp denne problemstillingen.