Trine Skei Grande (Venstre), 2010-12-13:
Personvernet har egentlig aldri vært så truet som det er nå, og aldri har vi sett at teknologien utfordrer personvernet så mye som det gjør akkurat nå. Men jeg ser noen tegn i tida som gjør meg mer positiv også. For det første må jeg understreke det som vel alle her i salen har sagt – hvor viktig og sentral Datatilsynet er for håndheving av lovgivningen på dette området. Jeg vil også slutte meg til dem som har skrytt av Datatilsynets evne til å omstille seg og finne nye måter å jobbe på, sånn som f.eks. slettmeg.no som har fungert veldig positivt, spesielt overfor mange ungdommer, og som sikkert også veldig mange voksne har benyttet seg av. Men det som holder på å skje nå med hensyn til datalagringsdirektivet – jeg må bemerke at det er hyggelig å være på parti med SV igjen i en personvernsak, måtte det være oftere – er at vi nå ser en oppvåkning blant folk der de begynner å skjønne konsekvensene, perspektivene og størrelsen av det samfunnet nå blir utsatt for. Datalagringsdirektivet har blitt et symbol på alle de utfordringene personvernet blir stilt overfor. Sjøl min mor uten hjemme-pc har et brennende engasjement mot dette direktivet. Det betyr at vi begynner å få en folkebevegelse som er mye mer tverrgående i generasjonene, og det er slutt på at personvernkampen er nerdenes kamp. Men det er ikke bare datalagringsdirektivet som er den store utfordringen vi står overfor. Jeg må si at vi i Venstre er ganske skremt over de vedtak som er gjort i denne sal når det gjelder helsejournaler. Jeg tror det kommer til å bli det store feltet der vi kommer til å se skandale etter skandale. Nå ser vi også i dag veldig mye lekkasje av informasjon fra helsejournaler. Vi ser at dette er et område som er presset, og vi ser stadig vekk at den type sensitiv informasjon kommer på avveier. Hvis folk er irritert over at noen skal ha oversikt over hvem man har ringt til, tror jeg ikke vi aner perspektivene når vi begynner å se lekkasjer fra helsejournalene, og når vi begynner å se konsekvensene av valg i denne sal der man ikke har tatt personvernet på alvor. Da vil folk virkelig føle seg tråkket på og føle at privatlivet deres virkelig blir lagt ut. Et annet aspekt som jeg er bekymret for, er spesielt det med barn og personvern. Vi innfører i dag ordninger der vi overvåker våre barn. Vi innfører ordninger på nettet der vi overvåker barn, på mobil der vi overvåker barn. Alt er gjort med gode hensikter fra foreldre som er veldig engasjerte. Problemet er at vi lærer opp en hel generasjon til å si at personvernet ikke har noen verdi – ditt behov for å kunne hviske noe hemmelig til en kompis har ingen verdi. Vi lærer opp en hel generasjon av barn til at ingenting egentlig er privat, ingenting er hemmelig, ingenting skal du sjøl kunne få bestemme over når det gjelder informasjon. Det gir noen skremmende perspektiver. Jeg har også vært opptatt av ID-tyveri og syns ikke at regjeringa akkurat er på offensiven på det området. Her er det veldig mange enkle grep som kunne vært gjort for å forbedre forholdene. Vi har hatt en stor skandale, mener jeg, knyttet til Navs håndheving av regelverket på området. Det som Nav-saken viser oss, er to ganske oppsiktsvekkende ting. Den ene er at Nav, skatteetat og tolletat har større myndighet til å innhente informasjon enn norsk politi. Det tror jeg bryter grunnleggende med folks forståelse av hva som er rett og galt i et samfunn. Det at de tre etatene skal ha mer innsyn i vårt personvern enn et politi som etterforsker saker, forstår ikke vi i Venstre. Men det andre som Nav-saken avslører, er en mangel på en grunnleggende ryggmargsrefleks knyttet til personvern. Jeg tror at en av de store utfordringene vi står overfor på veldig mange områder, kanskje er at de som sitter og forvalter systemet, drømmer om det perfekte system som ingen skal komme unna – et system de aldri kommer til å nå, men der de kommer til å overtrampe personvernet på en rekke områder i sin iver etter å nå dit. Det at vi i det hele tatt diskuterer et så utdatert direktiv som datalagringsdirektivet i denne salen, viser jo at vi politisk heller ikke klarer å være på høyde med det som virkelig skjer rundt omkring i verden.