Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Jeg har lagt merke til at de rød-grønne politikerne i denne debatten om landbrukspolitikken nok en gang kritiserer opposisjonen for opposisjonens forslag. Men når man hører de innleggene som rød-grønne politikere har hatt her i dag, er det de samme innholdsløse innleggene som er blitt holdt år etter år – antageligvis skrevet av den samme rådgiveren. Jeg vet ikke om jeg kan bruke ordet «floskler», president, men det er tomme ord, uten reelt innhold. Og det er likedan når man leser innstillingen: Det er ikke noen klar kurs. Det er her vi er ved kjernen. Norsk landbruk står i dag overfor et betydelig veivalg for tiden som kommer. Det krever utstaking av en klar kurs. I dag er det ingen klar kurs. Det er ikke samsvar mellom det glade budskap som kommuniseres fra landbruksminister Brekk og andre rød-grønne politikere, og slik situasjonen oppleves ute i næringen. Representanten Lundteigen har vært en tydelig kritiker av den rød-grønne politikken. Det har jeg registrert ved flere anledninger. Og jeg registrerte at Lundteigen i forbindelse med Flåttens innlegg kritiserte Høyre for manglende mulighet til å ta ut timelønn. Situasjonen i dag er jo at det under den rød-grønne regjeringen heller ikke er noen timelønn å snakke om, spesielt hvis man skal gjøre realistiske regnestykker når det gjelder vederlag både for kapital og for arbeid. Dette er alvorlig, fordi vi i denne næringen har en statlig politikk som er svært sent ute i forhold til utviklingen i landbruket. Det er en enorm utvikling der ute, ikke minst på den tekniske siden, og det vil få enorme betydninger for strukturen framover. Det snakkes mye om at kapital ikke må gå ut av næringen, bl.a. når man kritiserer systemet med melkebørs. Men framover er vi avhengige av at ganske mange tar valget å gå ut av næringen, for at det skal være liv for dem som er igjen. Hvordan kan man forvente at folk skal ta et skritt ut av en næring, hvis man ikke kan få med seg den kapitalen man har investert i næringen? Investeringssiden i næringen er svært kritisk. Kvoter og arealstørrelser kan ikke forsvare nødvendige investeringer. Derfor er man nødt til å ta klare valg. Hvis man ikke klarer å ta de store valgene som man er er nødt til, vil endringene i de neste ti årene bli enorme med tanke på manglende økonomi, men også med tanke på den alderssammensetningen man har i næringen, og i befolkningen generelt. Fremskrittspartiet viser klare veivalg i landbrukspolitikken. Det er mye snakk om den kommende landbruksmeldingen. Jeg frykter at den blir en gjentakelse av status quo, altså slik det er i dag. Det man må gjøre i den kommende landbruksmeldingen, er at man må ta klare, tydelige valg, og man må ligge langt foran utviklingen slik den er i dag. Landbruksmeldingen må vise vei for politikken og næringen, ikke omvendt. Men med en så passiv statsråd i denne sektoren tror jeg at utviklingen vil bli det helt motsatte av hva man kommer til å utmeisle i den kommende landbruksmeldingen. Det er et paradoks at de som i dag virkelig satser på landbruket, gjør det motsatte av hva som er utmeislet i offentlig politikk. Det bør være et paradoks for flere enn undertegnede.