trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2020-12-11:
La meg først beklage at jeg stiller med lettelser i antrekket. Det skyldes rask framdrift på dagsordenen, og at jeg trodde at jeg ikke fikk tid til å få på meg slipset. Men jeg burde kjent mine medrepresentanter godt nok til å vite at det ville jeg fått tid til. Vi behandler i dag et viktig steg på veien til et avtaleverk som inkluderer ny kyststat. Innledningsvis vil jeg på vegne av saksordføreren takke for samarbeidet i næringskomiteen og i utenriks- og forsvarskomiteen. Dette har ledet fram til en enstemmig innstilling. Paragraf 2 i havressursloven sier klart at «dei viltlevande marine ressursane ligg til fellesskapet i Noreg». Like klart er det at de fleste av våre store fiskeressurser tilhører flere fellesskap. Derfor er vi avhengig av samarbeid og avklarte forhold med kyststatene om en god forvaltning og fordeling av ressursene. Saken som ligger til behandling i dag, er på mange måter kjørereglene for disse prosessene, altså fiskeriforhandlinger mellom Norge og Storbritannia. Våre to land har lang tradisjon for konstruktivt og fredelig samarbeid, i alle fall siden Terje Vigen gikk i land fra sitt fangenskap. Denne avtalen er også uttrykk for enighet om sentrale forvaltningsmessige prinsipp og en ordnet tilnærming til å løse de felles utfordringene som forvaltningen av marine ressurser gir oss. Derfor er det et grunnleggende prinsipp i denne avtalen at langsiktig, bærekraftig forvaltning og føre-var-prinsipp skal legges til grunn. Det kan virke selvsagt, men i dag blir dette utfordret av kyststatene, bl.a. når det gjelder forvaltningen av sild og makrell. Situasjonen når det gjelder disse artene, understreker hvor viktig det er å ha felles kjøreregler og prinsipper. Komiteen har valgt å understreke at det også vil være fornuftig å modernisere avtaleverket med EU i tråd med de samme prinsippene, og imøteser en slik prosess. Det kan være fristende å diskutere hvordan den konkrete fordelingen av ressurser skal bli. Vi vil ikke gå inn i den diskusjonen nå. Den hører hjemme i en annen sammenheng. Vi har tillit til at disse forhandlingen blir gjennomført i tråd med de viktige norske interessene på dette området. Selv i Bibelen var en opptatt av fordeling av fiskeressurser, men der Mesteren fra Nasaret med sitt følge av trauste fiskere fra Galilea kunne få fem brød og to fisker til å strekke til 5 000, må nok vi akseptere at i dette tilfellet er det et nullsumspill, der mer til noen betyr mindre til andre. Derfor er det viktig at vi nå har på plass et godt rammeverk for å gjennomføre disse vanskelige og utfordrende forhandlingene.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-12-11:
Jeg står her med fjellstøvler, for jeg fikk også innkalling på kort varsel siden det var hurtig framdrift. Storbritannia vil bli en viktig, selvstendig fiskerinasjon etter at overgangsperioden med EU utløper den 31. desember i år. Fra nyttår vil landet kunne opptre som selvstendig kyststat. Siden de er en av våre nærmeste naboer, er det viktig at vi etablerer et godt og nært samarbeid med Storbritannia. Samarbeidsklimaet i forhandlingsperioden, på tross av mye digitale forhandlinger og korona, har vært åpent, positivt og preget av vilje til å komme til enighet. Dette lover godt for å få til et velfungerende bilateralt fiskerisamarbeid mellom Norge og Storbritannia. Norge og Storbritannia er enige om å etablere samarbeid om kontroll, lisensiering og forskning, som er helt sentrale elementer for god og bærekraftig fiskeriforvaltning. Videre gir rammeavtalen oss mulighet til å inngå avtale om soneadgang og kvotebytte, slik at norske og britiske fiskere kan opprettholde aktivitet. Dette er imidlertid et spørsmål som vi blir enige om i årlige, separate avtaler. Det er derfor for tidlig å si noe om hvordan et eventuelt kvotebytte og adgangsavtaler vil kunne se ut. Dette er kompliserte spørsmål, men i lys av samarbeidet som allerede er etablert på dette området mellom Norge og Storbritannia, er jeg positiv og optimistisk til at vi vil finne fram til gode overenskomster også på disse punktene. Andre deler av fiskerisamarbeidet vil måtte reguleres av en egen trilateral avtale mellom Norge, EU og Storbritannia, i tillegg til en bilateral avtale også mellom Norge og EU. I dag er samarbeidet i Nordsjøen regulert av en rammeavtale fra 1980 mellom Norge og EU. Norge har i lengre tid tatt til orde for å komme raskt i gang med arbeidet med en trilateral avtale, og fra vår side er det ønskelig at dette skal komme i gang så snart situasjonen mellom EU og Storbritannia er avklart. Samtidig som vi er opptatt av å få på plass nye avtaler, er vi også opptatt av å ivareta fiskerisamarbeidet med EU. Derfor er jeg veldig glad for at Europakommisjonen og departementet gjennom brevveksling er kommet fram til enighet om å starte forhandlingene om et nytt rammeverk allerede til neste år. Dette skal erstatte avtalen fra 1980. Fiskeriene må forvaltes bærekraftig. Det er derfor viktig at vi gjennom fiskeriavtaler sikrer at forvaltningen av bestander foregår i tråd med moderne og oppdaterte prinsipper for fiskeriforvaltning. Til slutt finner jeg det naturlig å nevne at forhandlingene med EU og Storbritannia om fiskeriavtaler for 2021 er sterkt forsinket, på grunn av forsinkelsene i brexit-forhandlingene mellom de to og fiskerienes plass i dette. Dette innebærer at det ikke er gitt at forhandlingene er ferdige før årsskiftet, og da er det viktig å få sagt at dersom vi ikke har avtaler per 1. januar, vil vi ikke åpne Norges økonomiske sone for fiske med fartøy fra EU og Storbritannia. Vi kan heller ikke forvente at norske fartøy vil få adgang til deres soner før det foreligger avtaler.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-12-11:
I utgangspunktet skal vi være forsiktige med å foregripe begivenhetenes gang. Hvis vi skal bruke logikk, vil det være vanskeligere – jo flere som er med og forhandler, jo mer komplisert kan det bli. Dette er kompliserte forhandlinger. Men jeg registrerer at vi i hvert fall har fått på plass et godt fundament for fiskeriavtale med Storbritannia, med viktige prinsipper som Norge lenge har prøvd å få gjennomslag for, som handler om bærekraftig forvaltning. Vi har nå fått på plass en enighet med EU om at vi skal begynne å forhandle etter årsskiftet når det gjelder avtalene fra 1980, som har behov for å oppdateres og forbedres på Norges vegne. Vi har god tro på at vi skal klare å komme i mål med en tilfredsstillende avtale.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-12-11:
Vi hadde en lignende situasjon i 2014 og fant gode løsninger på det da. Det betyr i praksis at norske fiskere kan starte å fiske stort sett som før, for de starter stort sett i norske farvann den første tiden av året. Så vi tror vi skal finne gode løsninger på det. Men vi har i lengre tid tatt initiativ overfor EU om at vi må få i gang trilaterale avtaler. Utspillet ligger egentlig hos EU for å komme oss i møte på det. Da er det viktig at vi gir uttrykk for at hvis vi ikke får til en trilateral avtale, blir det heller ikke adgang til norske farvann.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-12-11:
Eg har òg kledd på meg sjølv i dag – håper det har gått rimeleg greitt. Spørsmålet mitt er meir overordna. Når me får ein situasjon der Noreg går frå å forhandla med EU, til å forhandla med EU og Storbritannia, kva er statsråden si vurdering av kva det betyr for handlingsrommet til Noreg og moglegheitene Noreg har til å vinna fram med dei sakene som er viktige for oss? Vert det lettare å forhandla med to partar, eller vert det meir krevjande enn om vi berre hadde EU-blokka å forhandla med?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-12-11:
På slutten av innlegget vart det referert til ein situasjon der ein – og det er mest sannsynleg – ikkje har fått på plass ein avtale frå årsskiftet. Reint praktisk for norske fiskeri og norsk fiskeindustri: Kva for vurderingar gjer statsråden av det?
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2020-06-11:
Jeg har gleden av å framsette et representantforslag fra representantene Helge André Njåstad, Jon Georg Dale og meg selv om en gjennomgang av planene for vernede vassdrag, med mål om legge til rette for økt verdiskaping gjennom utbygging av vannkraft. Jeg vil også framsette et forslag fra representantene Helge André Njåstad, Jon Georg Dale og meg selv om å endre vannkraftbeskatningen for å få flere lønnsomme investeringer.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2020-06-11:
Det er veldig beklagelig at vi i dag ikke oppnår enighet og flertall for oppstart og framdrift at Norges viktigste og mest samfunnsøkonomiske veiprosjekt. Det har nå gått tre år siden Stortinget gjorde sitt positive vedtak i prosjektet, og det er to år siden den første salven ble sprengt. Vi ønsker å gi statsråden en utvidet fullmakt til å styre prosjektet og vise statsråden at dette er et prosjekt som Stortinget står bak, som Stortinget ønsker, og som Stortinget prioriterer. At Arbeiderpartiet og Senterpartiet ikke har den tilliten til statsråden, er gjerne forståelig, men at regjeringspartiene går imot å gi egen statsråd enda større styring med og fullmakter i prosjektet, er bekymringsfullt. Når Statens vegvesen stoppet prosjektet – det var altså Statens vegvesen som stoppet prosjektet, ikke statsråden – var det på grunn av at de var usikre på egne kostnader. De ba om en gjennomgang av en spesiell kontraktstrategi, som har vært brukt, og det resulterte i at Statens vegvesen kom med innsparingstiltak på mange milliarder kroner. Jeg klarer ikke med min beste vilje å forstå annet enn at de signalene som kommer fra Statens vegvesen nå, er at de har gjenfunnet kostnadskontrollen og er mer bekymret for konsekvensene av en videre utsettelse enn for kostnadene ved prosjektet, for det er blitt gjort vesentlige endringer i prosjektet, med kostnadsbesparende tiltak, gjennomføringsstrategi og forutsetninger for finansieringsopplegget som har fått kostnadene ned på et nivå som ligger innenfor den rammen som Stortinget vedtok da saken ble behandlet og vedtatt. Det er uansett slik at framdriften nå kun er avhengig av oppstarten av ett av de tre store tunnelprosjektene i Rogfast, og dette delprosjektet vil ikke alene kunne forårsake kostnader som overskrider gjeldende rammer. Gjennomgangen fra Statens vegvesen viser at prosjektet, til tross for høyere kostnader og noe redusert nytte, fortsatt er beregnet til å ha en svært høy samfunnsøkonomisk lønnsomhet, og Statens vegvesen anbefaler ingen endringer i konseptet. Nå kunne altså statsråden ha fått de nødvendige fullmaktene til umiddelbart, etter selv å ha følt seg komfortabel med tilbakemeldingene, og igangsatt prosjektet. Den tilliten til statsråden har dessverre verken Senterpartiet, Arbeiderpartiet eller regjeringen, så nå må saken tilbake til Stortinget uansett, med økt tidsbruk og alle konsekvensene det vil ha. Jeg tar opp forslaget fra Fremskrittspartiet.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2020-06-11:
Når direktoratet nå ser på kostnader, ser jeg at de klarer å skape en usikkerhet rundt prosjektet ved å se på muligheten for hvor skadelig det kan være med bl.a. privat ferjedrift. De ser også på avgiftsnivået for nullutslippsbiler og at flere nullutslippsbiler vil svekke inntektene for prosjektet. Er det ikke da på tide gjerne å minne om at dette er et prosjekt som er vedtatt av Stortinget – og synes statsråden at det er rett tidspunkt å se på disse usikkerhetsmomentene nå?
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2020-06-11:
Jeg er veldig glad for at statsråden bekrefter at det er selvfølgelig Statens vegvesen som har stoppet dette prosjektet, og ikke tidligere statsråd. Det er selvfølgelig veldig skuffende for Pollestad å måtte høre på og innse, og han prøver da heller å lage litt mer sirkus av dette forslaget. Og sirkus FrP, som kanskje av og til trenger en klovn, en kan nok sikkert finne den i representanten Pollestad og få han til å være med på det, for han klarer altså samtidig som han synes at dette er et sirkusvedtak, å mene at vedtaket kan føre til en raskere oppstart – han har egentlig vært ute og sagt at Kvitsøytunnelen kan lyses ut før sommeren – for så å avslutte sitt innlegg med at han ikke så forskjell på de forskjellige vedtakene i representantforslaget. Det var ingen som var uenig den gangen prosjektet ble stoppet. Det var behov for å sette en fot i bakken og ta en kostnadskontroll. Men nå er vi kommet dit hen at det er den samme organisasjonen som stoppet prosjektet, som mener at de har god kontroll og ønsker å starte opp igjen. Da synes jeg dette er veldig skuffende. Vi ønsker å gi de nødvendige fullmaktene til statsråden til f.eks. å sette i gang Kvitsøy-kontrakten, som ikke på noen måte vil ramme de kostnadene som totalprosjektet har. Det er altså statsråden som skal få den fullmakten, ikke Statens vegvesen, og jeg har tillit til at statsråden kan vise seg tilliten verdig og starte opp igjen prosjektet når han selv føler seg komfortabel med de opplysningene han har fått. Den nye usikkerheten nå går jo ikke på kostnadene, men det går vel så mye på kritisk personell. Statens vegvesen har avsluttet Ryfast og opparbeidet seg en enestående kompetanse på slike prosjekter, så jeg har lyst til å høre med statsråden hva han har gjort, eller vil gjøre, for å sikre at dette miljøet blir opprettholdt, også med nye utsettelser i saken.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2020-06-11:
Innstillingen som presidentskapet legger frem, gjelder et representantforslag fra SV, der det foreslås å be regjeringen stramme inn karanteneordningen for politisk ledelse i departementene på nærmere angitte punkter. Forslaget gjelder bl.a. sammensetningen av karantenenemnda, begrensninger i adgangen til å opprette selskaper i karanteneperioden og overtredelsesgebyr og tilbakebetalingsplikt ved brudd på karanteneloven. For øvrig foreslås det en endring i etterlønnsordningen for politikere i departementene. Tilsvarende forslag ble fremmet av representanter fra SV i forrige sesjon. Det ble ikke vedtatt. Kommunal- og moderniseringsdepartementet hadde i en uttalelse informert om at det ville komme en lovrevisjon på området. Jeg merker meg i den sammenheng at regjeringen i februar 2020 besluttet at det skal nedsettes et utvalg som skal gjennomgå karanteneloven. Det fremgår av representantforslaget som er til vurdering her i dag, at forslagsstillerne var kjent med at et slikt lovutvalg skal oppnevnes. Forslagsstillerne mente likevel at Stortinget bør gi klarere bestillinger til utvalget om et minimum av innstramminger i karanteneordningen, i tråd med det som fremmes i forslaget. Presidentskapet er ikke enig i det. Vi mener det er hensiktsmessig at Stortinget avventer lovutvalgets arbeid og regjeringens behandling av det, i tråd med god praksis. Det er ikke ønskelig å legge bindinger på utvalgets arbeid, slik representantforslaget legger opp til. Jeg noterer meg at det fremgår av pressemeldingen fra regjeringen om lovutvalget at det skal vurdere fire av de fem forslagene som fremmes i representantforslaget, og som også ble fremmet i forrige sesjon. Det er bra, og presidentskapet har lagt til grunn at dette vil bli fulgt opp av lovutvalget. Det siste forslaget i representantforslaget går ut på at ordningen for fratredelsesytelse til politisk ledelse i departementene bør endres slik at de som har lønns- eller næringsinntekt eller pensjon e.l. etter fratredelse, ikke får utbetalt fratredelsesytelse i én måned, uavhengig av hvor inntekten stammer fra. Dette inngår ikke i det som skal vurderes av lovutvalget. Presidentskapet mener likevel det ikke er hensiktsmessig å vurdere endringer i enkelte elementer av eksisterende regler om fratredelsesytelse nå uten at dette ses i en helhetlig sammenheng. Før det vurderes å gjøre endringer i reglene om fratredelsesytelse, mener presidentskapet at man bør avvente både arbeidet med å revidere karanteneloven samt arbeidet til utvalget som skal utrede felles prinsipper for godtgjørelse til politikere på alle forvaltningsnivåer som Stortinget har vedtatt at skal nedsettes. I denne omgang er følgelig presidentskapets tilråding at ingen av enkeltforslagene i representantforslaget vedtas. Jeg viser til merknadene i innstillingen og anbefaler med det presidentskapets enstemmige tilråding.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2020-06-11:
Bare for å klargjøre Fremskrittspartiets standpunkt: Vi er enige med dem som har hatt ordet, og som ikke ønsker at saken skal utsettes. Vi mener den er undergitt en grundig behandling. Saksordføreren har gjort en solid innsats. Det ligger et solid dokument til behandling. Vi ser ingen grunn til at saken skal utsettes.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-11:
Jeg skulle kanskje ikke være overrasket, men jeg må si at jeg er litt opprørt over at verken presidentskapet eller – slik det ser ut – resten av Stortinget vil ha en mening om dette. Det har altså vært sak etter sak som har vært offentlig kjent og kritisert, der det har vært brudd på reglene. Og dette stortinget – flertallet her – har ingen problemer med å vedta veldig strenge regler også i enkeltparagrafer når det gjelder innstramming for folk som ellers har ytelser fra det offentlige. Men når det gjelder oss sjøl, skal vi altså ikke ha en mening, sjøl om vi ser at det misbrukes. Så jeg fremmer de forslagene som vi har tatt opp i representantforslaget. Det er tid for å stramme inn når det gjelder opprettelse av konsulentselskaper f.eks. Det er greit å gjøre det, men man kan ikke gjøre det spekulativt, slik det ser ut som om flere har gjort – opprettet et selskap, fått etterlønn i tre måneder, og så latt selskapet bare fisle ut etterpå, uten noen som helst slags aktivitet i det. Det er helt greit å opprette et selskap, men da må man gå i karantene uten at man får lønn for det, og så får man melde seg for Nav som andre folk og ta den jobben som er tilvist, som andre folk. Det skal ikke være forskjell på politikere og andre folk. Det er vi som sitter og vedtar reglene som andre må følge, og dem må vi jammen klare å følge sjøl. Så det er behov for å stramme inn i hvem som bestemmer over disse reglene. Det har ingen mening at det skal sitte ekspolitikere og bestemme over ekspolitikere. Det bør legges til f.eks. Nav kontroll, som er de som kan følge opp slike ting. Det er også behov for at det blir en reaksjon når noen bryter reglene, at man mister de pengene man urettmessig har fått, og at man får en straff, slik som andre får når de bryter reglene og får ytelser de ikke har krav på. Jeg er ganske overrasket over at presidentskapet ikke mener at det er riktig, og at det skal være andre regler for politikere enn for andre mennesker i dette samfunnet når de bryter regler om å få ytelser. Det må være mulig å kreve tilbake godtgjørelse som er gitt, og det må være hjemmel for at det skal kunne medføre straff hvis man gjør det. Til det siste punktet: Det handler om at når man går ut av regjeringen, kunne man før, når man gikk tilbake til Stortinget, også få dobbelt lønn i én måned. Det fikk vi stoppet. Men fremdeles kan en statsråd som går av og går rett tilbake til en godt betalt jobb, også få full lønn som statsråd i én måned til. Det har ingen mening. Disse reglene må endres. Det mener SV, og jeg hadde virkelig håpet at det var flere partier som kunne si noe om dette i dag, og vise at de også ser disse urettferdighetene.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
La meg på vegne av en enstemmig komité gi noen få merknader. Det er veldig lite å bemerke i innstillinga denne gangen. Det er jo greit å få klarlagt at det i løpet av siste halvår i fjor ikke var noen dissenser i regjeringa. I den grad noen måtte få inntrykk av at regjeringa noen ganger kan være internt uenig, er det i hvert fall ikke noe som har kommet til uttrykk i form av dissenser. Vi har heller ingen merknader til embetsutnevnelse. Da vil jeg nevne at vi tidligere har hatt litt problemer med å få oversikt over komplekse søkerlister, sånn at vi har full oversikt over hvem som har vært aktuelle kandidater til embetsutnevnelser. Men som vi bemerker i innstillinga, er det en situasjon som har forbedret seg, da vi i all hovedsak får den informasjon Stortinget bør få. Bare en kort merknad når det gjelder forskrifter: Vi har ingen merknad til de forskrifter som vi nå har hatt til innsyn. Det er ikke noen forskrifter som det er funnet grunnlag for å gå nærmere inn i, men det er et tema som det er viktig at vi i Stortinget følger opp. La meg bruke som eksempel den diskusjonen som har vært om rovviltpolitikk f.eks. Det er ett eksempel på at det har blitt diskutert om hvorvidt regjeringens bruk av forskrifter, oppfølgingen, har vært i tråd med Stortingets intensjon. Men kanskje enda mer enn det: Noe som vi i fjor la vekt på ved denne gjennomgangen, var de mange forskrifter som vedtas på delegert fullmakt, som ikke vedtas av departementer, men ute i apparatet. Vi sa det da, og jeg er trygg på at jeg snakker på vegne av en hel komité når jeg nå sier at det er et tema vi må følge nøye framover, både vi, eventuelt Riksrevisjonen og andre: Når det er folk som sitter på delegert fullmakt langt ut i systemet, er det selvfølgelig spesielt viktig for departementet og statsrådene, men også for oss i Stortinget, å følge med på at forskriftene blir utformet i tråd med Stortingets intensjon. Det er mange ledd fra vi har en diskusjon i Stortinget om en lov, til konsekvensene av den loven møter hverdagssamfunnet vårt. Derfor blir det utrolig viktig framover å følge med på at den demokratiske prosessen får gjennomslag helt ut i systemet. Det er et tema vi har diskutert i komiteen og kommer til å være opptatt av å følge framover. Utover det er det ingen merknader i innstillinga som her foreligger, og innstillinga er hele veien enstemmig.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Da registrerer jeg at statsråden er ivrig på det temaet som vi nå skal gå inn på, og jeg ser fram til statsrådens innlegg. Det er heller ikke i denne saken veldig mange merknader fra komiteen. Komiteen er her enstemmig i sin vurdering av den årsrapporten vi har fått. Men la meg understreke at den viser oss et arbeid i en riksrevisjon som har en usedvanlig viktig rolle i det norske demokratiet, og som – la meg også understreke det – vi syns treffer veldig godt i de rapportene vi får til behandling. Jeg sier det fordi – nå er det kjent at noen av oss sitter i det såkalte Harberg-utvalget – det av og til er diskusjoner om Riksrevisjonens rolle i forhold til Stortinget: Hvorvidt de er relevante, hvorvidt de treffer med sine rapporter osv., hvorvidt det er for mange, hvorvidt det er for få. Da syns jeg det er greit – og det har vi også diskutert i komiteen – at jeg understreker at vi syns Riksrevisjonen treffer vårt behov på en god måte. Det gjelder forvaltningsrevisjon, og det gjelder etterlevelsesrevisjon. Der kan det sikkert være noen temaer som enkeltrepresentanter brenner for, og som vi kanskje skulle ønske at det ble gått enda dypere inn i. Men det er i all hovedsak relevante rapporter som på en måte treffer det som det er verdt å følge ekstra godt med på. Så er det bare to ting jeg vil kommentere kort. Det ene er at vi understreker fra komiteen – og jeg viser til innstillinga på side 8 – at vi er enig i at veiledning av forvaltningen er en viktig del av Riksrevisjonens virksomhet, men vil samtidig minne om uttalelsene fra Frøiland-utvalget, der det blir understreket at det er «en grunnleggende forskjell mellom etterfølgende kontroll og fremtidsrettet styring. I denne sammenheng er det naturlig å understreke forvaltningens selvstendige ansvar for sine egne veivalg, uavhengig av revisjonens veiledning.» Vi peker altså på det dilemmaet som ligger i at veiledning, som er veldig verdifullt, må balanseres i forhold til at ansvaret fortsatt ligger hos den utøvende myndigheten. Det har vi funnet grunn til å understreke, uten at vi med det mener å si at det er bommet noe på det. Så bare til slutt en kort kommentar til selskapskontrollen – ikke til det som har vært hittil, for den selskapskontrollen som har vært, har vi vært fornøyd med. Men jeg vil understreke at jeg tror det blir et tema som blir viktig for oss å følge grundig framover. Nå diskuterte vi i går en redegjørelse fra olje- og energiministeren om den såkalte Equinor-saken. Det har vært diskusjon – i fjorårets rapport var det sentralt på eierskapsutøvelsen med lederlønnsutvikling. Og etter det jeg nå hørte på aktuell statsråds gjennomgang for to-tre dager siden, er det et tema som det er veldig god grunn til å følge videre. Jeg tror rett og slett at selskapskontroll blir en av de tingene som Stortinget systematisk også må engasjere seg i framover, og har grunn til å tro at det kan skje i et nært og godt samarbeid med Riksrevisjonen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Dette blir en liten oppfølging fra en tidligere runde vi hadde her i salen om nettopp soningsforholdene, på grunnlag av en særskilt melding fra Sivilombudsmannen. I den runden var statsråden ganske ny i sin stol og hadde den gangen stort sett drevet med korona, og det har jeg forståelse for, men nå har statsråden sittet noe lenger. Og i og med at dette var en del av temaet i statsrådens innlegg, kunne jeg tenke meg å spørre om statsråden har tenkt noe mer over den diskusjonen vi hadde da, om de flate kuttene i etaten, omtalt som «ABE-kutt», rett og slett at det er lite ressurser, kan være en medvirkende årsak til at det i for stor grad blir brukt tvangsmidler, altså at de som jobber i denne sektoren, ser seg nødt til å bruke tvangsmidler. For dette er dedikerte mennesker som gjør en jobb, men som i fortvilelse over manglende ressurser noen ganger må bruke tvangsmidler. Har statsråden gått noe nærmere inn i den problemstillingen siden vi diskuterte temaet forrige gang her i Stortinget?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Jeg synes jeg nå hører en noe mer imøtekommende statsråd enn vi gjorde i den forrige runden vi hadde om dette temaet. For én ting er å ha en bevisst holdning til effektivitet og effektivisering, gjerne i form av at den som sørger for god effektivisering, får beholde i hvert fall en del av de ressursene som er innspart, og kan bidra til forbedring av kvaliteten på det de driver med. Men jeg er glad for at statsråden også får høre fra de ansatte – og som hun sier, også på andre sektorer enn det hun har ansvaret for – at ABE-kuttene går direkte på tjenesteytingen, i dette tilfellet til de innsatte og i andre tilfeller til pasienter og klienter. Og derfor får jeg rett og slett bare be om at statsråden fortsetter å gå inn og lytte til dem som faktisk står i utøvelsen av denne krevende jobben ute i hverdagen, at en tar hensyn til denne ressurssituasjonen, at det også er et element i det å prøve å unngå urimelig – og noen ganger ulegitimert – bruk av tvang.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
La meg starte med å takke saksordføreren for et godt utført arbeid og for en god gjennomgang her. Jeg tar ordet egentlig bare for å understreke det saksordføreren sier om vår bekymring for at vi har flere saker som gjelder PST. Tidlig i den nåværende komiteens arbeid, i denne stortingsperioden, startet det med en diskusjon mellom EOS-utvalget og PST om hvilken tilgang EOS-utvalget skulle ha til informasjon. Det som saksordføreren nevnte om den særskilte rapporten om registrering av flypassasjerer, som vi fikk til behandling, er riktig. Det hører med til den historien at det ikke var første gang det ble fremmet kritikk mot det, det hadde tidligere blitt kritisert av kontrollkomiteen uten at forholdet var rettet opp. Så kom altså den særskilte meldinga, og nå informasjon om registrering av stortingsrepresentanter. Jeg slutter meg fullt ut til det alvoret saksordføreren legger i den saken. Jeg vil si særlig fordi vi opplever at selv når EOS-utvalget tar kontakt, møter de motstand i PST; som i første omgang – som saksordføreren redegjorde for – faktisk forsvarer den feilpraktiseringen og noen ganger manglende lovhjemmel som har vært benyttet. Det er grunn til å understreke alvoret i det også overfor statsråden. Denne rapporten handler jo om Etterretningstjenesten, og der opplever vi ikke de samme problemene, men kanskje en noe mer proaktiv holdning til å være aktiv for å sørge for at en holder seg innenfor de lover og regler som gjelder. Det har jeg lyst til å understreke alvoret i. For vi trenger hemmelige tjenester i Norge, men da trenger vi absolutt at sinnelaget og kulturen i de organisasjonene er rettet inn på å ivareta det regelverket en skal håndtere, og at man sørger for å holde seg innenfor lover og regler i det arbeidet som utøves. Jeg vil altså så sterkt jeg kan, understreke en støtte til saksordførerens presentasjon av det.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Takk for innlegget fra statsråden. Jeg har lyst å følge opp på ett punkt. Det er riktig at kritikken er samstemt om den realiteten at det har vært en registrering, i dette tilfellet av stortingsrepresentanter. Men som statsråden sikkert har fått med seg, bærer innstillingen preg av at det er en samstemt komité som først og fremst er bekymret for at det kan se ut som om det fra PST er en kultur for å protestere mot de anmerkningene som kommer fra EOS-utvalget. Jeg vil gjerne invitere statsråden til å reflektere litt rundt det. Ser statsråden at det er grunn til å passe på at det ikke skjer en utvikling av ukultur når det kommer til å tøye regelverket?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Jeg mente først og fremst å fokusere på det faktum at PST i de to siste store sakene vi har hatt, i utgangspunktet har forsvart den handlingen som det er grunnlag for kritikk av. Jeg vil minne om – selv om det var før denne statsrådens tid – rapporten som handlet om overvåking av flypassasjerer. I den forbindelse fikk vi greie på av EOS-utvalget at de hadde problemer med å få tilgang til de fakta som skulle ligge til grunn for vurderingen av den jobben som ble gjort. Etter det kommer det altså en ny sak, om registrering av stortingsrepresentanter, der PST i utgangspunktet er uenig i den forståelsen EOS-utvalget har. Det er det jeg lurer på om statsråden ser at det er grunn til å ha en spesiell oppmerksomhet på, nå når hun har fått ansvaret for PST.
Monica Mæland (Høyre), 2020-06-11:
Årsmeldingen for 2019 løfter fram fire viktige temaer, og jeg har lyst til å si litt om ett av de temaene. Det gjelder bruk av ny teknologi i forvaltningen, for på dette området vil det oppstå en rekke spørsmål og dilemmaer knyttet til rettslig regulering. Helautomatiserte beslutningssystemer og bruk av ny teknologi kan legge til rette for både effektiv saksbehandling, lik praksis over hele landet og en veldig systematisk og korrekt oppfølging av borgernes rettigheter. Det er veldig bra. Samtidig er det veldig viktig å være oppmerksom på at dette også har en …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Monica Mæland (Høyre), 2020-06-11:
Det kan godt være, president.(Munterhet i salen.) (Munterhet i salen.)
Monica Mæland (Høyre), 2020-06-11:
Igjen: Jeg beklager min iver i sted. Siden sakene er slått sammen, skal jeg utelate mitt innlegg i sak nr. 4 og gå til sak nr. 5, om Sivilombudsmannens årsmelding, som peker på vesentlige utfordringer i kriminalomsorgen. Kontroll- og konstitusjonskomiteen har også understreket alvoret, særlig når det gjelder bruken av sikkerhetsseng. Det er det mest inngripende tvangsmiddelet norske fengsler har til rådighet. Bruk av sikkerhetsseng kan være helsefarlig hvis det brukes over tid. Utfordringene knyttet til isolasjon i norske fengsler er også framhevet. Dette tar jeg på alvor. Fengsel er en viktig del av samfunnsvernet mot kriminalitet. Samtidig er det inngripende å holde noen i fengsel. Verken varetektsfengsling eller straffegjennomføring skal innebære nedverdigende eller umenneskelig behandling. Undersøkelser viser at innsatte som gruppe har høy forekomst av psykiske lidelser og rusproblemer. Noen er så syke at de ikke fungerer i fellesskap med andre innsatte. Dette er krevende for kriminalomsorgen og medfører flere utfordringer. Noen av disse kan bare løses gjennom et effektivt samarbeid med helsesektoren. Det følger av Granavolden-plattformen at regjeringen vil redusere bruken av isolasjon og styrke behandlingstilbudet innen psykisk helsevern i kriminalomsorgen. Flere tiltak er allerede iverksatt. Denne måneden åpner vi et nytt fengsel i Agder. Det er etablert en nasjonal forsterket fellesskapsavdeling ved Ila fengsel og forvaringsanstalt, og det skal opprettes et ressursteam ved Bergen fengsel. Straffegjennomføringsloven oppstiller strenge vilkår for bruk av sikkerhetsseng. Fengslene kan bare bruke sikkerhetsseng for å hindre innsatte i å skade seg selv, og det må være strengt nødvendig. Jeg legger til grunn at kriminalomsorgen har en bevisst og restriktiv holdning til bruk av sikkerhetsseng. Primærstrategien i norsk kriminalomsorg mot selvskading er menneskelig kontakt. Når det er grunnlag for det, overføres psykisk syke innsatte til psykiatrien. Sikkerhetsseng skal kun tas i bruk som en siste utvei. Både regelverk og praksis skal være i tråd med internasjonale forpliktelser. Gjennom styringsdialogen vil jeg påse at dette følges opp. Jeg vil også påse at kriminalomsorgen følger opp arbeidet med å redusere isolasjon i fengsel. Justis- og beredskapsdepartementet vil gjennomgå denne årsmeldingen nøye. Vi vurderer for tiden å endre straffegjennomføringslovens bestemmelser om utelukkelse fra fellesskap og bruk av tvang i fengsel. Sivilombudsmannens rapport og anbefaling er et veldig verdifullt bidrag i den sammenheng.
Monica Mæland (Høyre), 2020-06-11:
Det har jeg, selv om jeg i og for seg fortsatt styrer mye med koronasituasjonen. Jeg har også så smått begynt å kunne reise, og denne uken besøkte jeg bl.a. overgangsboliger i kriminalomsorgen i Bergen. Det er viktig å møte både ansatte og innsatte for å lytte til hvordan situasjonen er. Fortsatt er situasjonen at isolasjonsbruken er økt, og det er fortsatt en vanskelig situasjon i kriminalomsorgen knyttet til korona. Det vil jo gå over. Så er det jo sånn at kriminalomsorgens ansatte melder om at ABE-kuttene er krevende. Det gjør man i alle statlige virksomheter. Enten man besøker helsevirksomheter, forsvar, politi, domstoler, så meldes det om at ABE-kuttene er krevende. Det forstår jeg, for flate kutt er jo veldig ofte det, men vi har ikke funnet noe godt alternativ. Dette er jo ikke penger som forsvinner ut av statsbudsjettet; dette er penger som brukes som handlingsrom i statsbudsjettet. Så ja, det er en medvirkende årsak, men det handler om veldig mye mer enn det.
Monica Mæland (Høyre), 2020-06-11:
Det å diskutere ABE-reformen er i og for seg en egen debatt. Jeg anerkjenner at det er krevende for virksomhetene, det får vi meldinger om, men jeg mener det er riktig. Jeg mener det er riktig at også staten effektiviserer, på samme måte som kommunene gjør det, på samme måte som næringslivet gjør det hele tiden. Jeg har mange ganger vist til min tid som lokalpolitiker i 14 år – og i 10 av dem som byrådsleder – hvor det å effektivisere var viktig: Vi hadde ansettelsesstopp, vi hadde reisestopp, vi hadde konsulentbrukstopp. Effektivisering var altså en del av hverdagen i kommunen. Det var det aldri i staten, og jeg mener det var på høy tid at også staten effektiviserer. Men det er krevende. Det betyr at man hele tiden må tenke nytt, man må ta i bruk nye digitale virkemidler, og man må se på organiseringen. Og organiseringen er noe av det jeg kommer tilbake til når det gjelder bl.a. kriminalomsorgen.
Monica Mæland (Høyre), 2020-06-11:
Det var jeg ikke innom fordi det ikke er mitt fagfelt. Tvangsmedisinering tilhører helse- og omsorgsministerens fagfelt. Derfor kommenterte jeg ikke det, og jeg ber om at spørsmålet stilles til ham.
Monica Mæland (Høyre), 2020-06-11:
Jeg var jo så ivrig etter å få holdt et innlegg om nettopp dette feltet fordi jeg mener det er viktig. Jeg mener det er veldig mye bra ved å ta i bruk ny teknologi, men det har noen utfordringer ved seg, og vi må greie å balansere dette. Som jeg sa: Det at man får lik praksis, det at man får utfylt skjema på en korrekt måte, det at man får mer effektivitet, er veldig bra, men vi må sikre oss at den saksbehandlingen også ivaretar personvernhensyn, og at man ivaretar åpenhet og innsyn. Derfor har vi satt i gang et eget arbeid i Justisdepartementet hvor vi nettopp går gjennom dette for å se på hvordan vi både lovteknisk og praktisk kan møte disse utfordringene som er der, og det arbeidet pågår også i EU.
Monica Mæland (Høyre), 2020-06-11:
Som jeg sa: Vi skal nå gå nøye gjennom Sivilombudsmannens årsmelding, og vi skal selvsagt sette i gang et arbeid for å gjøre det en samlet komité anbefaler, for å se på hvordan vi fanger dette opp. Det er helt innlysende at både vår praksis og vårt lovverk skal være i tråd med våre internasjonale forpliktelser og med de rettigheter som gjelder, så her må vi rett og slett rent praktisk få satt i gang en gjennomgang for å se på hvordan dette fanges opp.
Monica Mæland (Høyre), 2020-06-11:
La meg innledningsvis slutte meg til kontroll- og konstitusjonskomiteens påpekning av viktigheten av EOS-utvalgets kontroll av våre etterretnings- og sikkerhetstjenester. EOS-utvalget sikrer legitimitet for tjenestene, noe som er en forutsetning for at de skal kunne utføre sine oppgaver. Det er også i år presentert saker som viser berettigelsen av EOS-utvalget. EOS-utvalget har kritisert PST for å ha registrert stortingsrepresentanter på bakgrunn av medlemskap i en vennskapsgruppe. Det er viktig at PST opptrer innenfor de rammer for oppgaveutførelsen som er gitt av regjeringen og Stortinget. At PST har endret sin praksis når denne viser seg å ha vært feil, er uttrykk for at dette tas på alvor. Jeg registrerer at utvalget er tilfreds med at PST har lagt utvalgets vurdering til grunn for sin praksis. Departementet vil i styringen av PST framover legge vekt på tjenestens skjønnsutøvelse, slik kontroll- og konstitusjonskomiteen forutsetter i sin innstilling i saken. Departementet vil særlig fokusere på tjenestens internkontroll, bl.a. med bakgrunn i saken om flypassasjerlister. Det er viktig og i tråd med kontrolloven at tjenestene gis anledning til å uttale seg til utvalget om spørsmål som kan ende med kritikk. Slik dialog vil kunne bidra til at sakene blir godt opplyst. Jeg forutsetter selvsagt at tjenesten lojalt følger opp EOS-utvalgets avsluttende merknader i saken. Jeg skal også følge det opp i min dialog med PST. Jeg er tilfreds med at EOS-utvalget konkluderte med at det har vært en positiv utvikling i kvaliteten på gjennomføringen av sikkerhetssamtalene i NSM, Nasjonal sikkerhetsmyndighet, og FSA, Forsvarets sikkerhetsavdeling. Slike samtaler er viktige i vurderingen av om personer er skikket til å behandle sikkerhetsgradert informasjon – informasjon som potensielt kan brukes av uvedkommende til å gjøre stor skade på det norske samfunnet og forholdet til våre allierte. Det er viktig at personvern og rettssikkerhet blir ivaretatt i klareringssaker, og EOS-utvalgets funn må følges opp på en god måte. Jeg vil i etatsstyringen av NSM følge opp behovet for en bedre og jevnere kvalitet på sikkerhetssamtalene.
Monica Mæland (Høyre), 2020-06-11:
Jeg håper at det ikke har vært en kultur for å tøye regelverket, men vi har noen saker som viser at man har forstått regelverket ulikt. Så er det viktig at vi og PST forholder oss til EOS-utvalgets kritikk og rydder opp i de forholdene, slik at dette utøves i tråd med det som har vært Stortingets intensjon. Skulle PST ha behov for nye verktøy eller nye hjemler, skal vi presentere det for Stortinget, og så er det Stortinget som tar den beslutningen. Jeg skal være veldig forsiktig med å si hvordan ting har vært, men i min dialog med PST etter at jeg kom til Justis- og beredskapsdepartementet, har dette vært et tema – det å ha en god dialog. Det er viktig at PST får uttale seg i saker som kan ende med kritikk. Det er ikke for å protestere, men for å forklare og opplyse saken. Men vi må forholde oss til den kritikken som kommer. Mitt inntrykk, basert på veldig kort tid, er at dialogen er god, og at PST tar den kritikken på alvor.
Monica Mæland (Høyre), 2020-06-11:
De sakene er litt forskjellige, vil jeg si. Det er riktig at PST i begge sakene forsvarer sin framgangsmåte. Det er kanskje ikke så rart, for de gjør jo en jobb som de mener er i tråd med den praksis og de lover og regler vi har. Men det skal ikke være vanskelig å komme i dialog og å få informasjon. Den dialogen må bedres, og dette har vært et tema i min dialog med PST. Mitt inntrykk er at dette tar de på alvor, og at de bestreber seg på det. Når det gjelder registrering av stortingsrepresentanter, har jeg lyst å si at PST er veldig tydelige på at de erfarer at fremmede makter er opptatt av representanter som er med i vennskapsgrupper. Og det er viktig at PST kan gi råd og veiledning til representantene, men det skal ikke skje ved registrering. Det skal skje på en annen og trygg måte. Det må PST ta inn over seg, og det har de endret på.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2020-06-11:
Fyrst vil eg takka saksordføraren og slutta meg til hans refleksjonar når det gjeld Riksrevisjonen. Riksrevisjonen er heilt avgjerande for at Stortinget skal kunna føra kontroll med alle 232 verksemder, 12 eigardepartement og mange heil- og deleigde selskap. Det er heilt avgjerande at dei gjer den løpande kontrollen og passar på. Det er vår moglegheit til å kunna følgja opp kva som skjer etter at Stortinget har gjort vedtak i ulike saker. Så me treng det, og eg meiner at slike rapportar er avgjerande for den politiske debatten. Nokre gonger tykkjer eg at vurderinga til Riksrevisjonen kunne ha gått enda litt lenger, kanskje stimulera til ein politisk debatt. I 2019 har både pressa og Arbeidstilsynet hatt eit kritisk blikk på korleis Riksrevisjonen sjølv følgjer opp arbeidsmiljølova og reglane om arbeidstid. Det er heilt avgjerande at Riksrevisjonen som kontrollorgan syter for at dei sjølve følgjer opp dei reglane og lovene som gjeld. Openheit er eit viktig føremål med Riksrevisjonens verksemd. I 2019 har det òg vore ein del debatt om gradering av enkelte av rapportane til Riksrevisjonen. Her må me sjå på korleis me kan kombinera trongen for å ikkje kunna opna på alt, men samtidig klara å vera enda tydelegare på at me har mest mogleg openheit, slik at samfunnet rundt oss får ta del i dei vanskelege debattane og diskusjonane me har. Eg trur det er viktig at me klarer å ta den biten enda eit hakk vidare, sånn at me får mest mogleg opne debattar. Eg vil òg nemna at eg er glad for at Riksrevisjonen syter for at dei har styrkt bemanninga og får regionkontora sine til å fungera på ein god måte, og at dei har eit omfattande internasjonalt engasjement. Me går no inn i eit år der både lov om Riksrevisjonen og Stortingets kontrollfunksjon skal verta vurderte på nytt. Det gjev oss moglegheit til å sjå på kva som er det viktigaste med Stortingets største og eldste kontrollorgan, og korleis Riksrevisjonen på best mogleg måte kan gjera at me får ein politisk debatt, kan føra kontroll med organ og samstundes vera til nytte for organa våre og ikkje laga for mykje ekstraarbeid.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2020-06-11:
Eg vil fyrst takka saksordføraren for godt arbeid i begge desse sakene. Det er jo to viktige saker. Sivilombodsmannen gjer eit heilt uvurderleg arbeid for oss. Eg vil no konsentrera meg fyrst og fremst om førebuingseininga. Eg vil styrkja det som saksordføraren sa om den viktige rolla dette arbeidet har, og resultata dei har oppnådd i løpet av dei siste fem åra. Eg trur at besøk frå eininga i barnevernsinstitusjonar, internat og fengsel er ein viktig måte for samfunnet å sikra at menneske som er fråtekne fridomen, ikkje vert fråtekne menneskerettane sine samtidig. I årsmeldinga for 2019 lyftar førebuingseininga særleg fram bruken av beltelegging i sikkerheitsseng i fengsel. Dette er eit ofseleg inngrep i den einskilde sin personlege integritet og gjev fare for somatiske skadar og traume. Tidleg i vår behandla kontrollkomiteen førebuingseininga sin særskilde rapport om isolasjon i norske fengsel. Omfanget av isolasjon i fengsel er omfattande, og oppfylginga av dei isolerte er svak. Lovgjevinga vår er ikkje tydeleg på at isolasjon berre skal brukast i særskilde tilfelle og over så kort tid som mogleg, med stor fare for brot på forbodet mot tortur og anna umenneskeleg behandling eller straff på grunn av isolasjonsbruken i norske fengsel. Sivilombodsmannen har gjeve anbefalingar i den særskilde meldinga om isolasjon og mangel på menneskeleg kontakt i norske fengsel, både om dei innsette sine rettar til sosialt fellesskap og naudsynte lovendringar og behov for styringsinformasjon. Me ventar no på at dette vert fylgt opp av regjeringa, og på rapportering frå arbeidet. Både når det gjeld bruk av sikkerheitsseng, og når det gjeld isolasjon i fengsel, peikar Sivilombodsmannen på store svakheiter ved koordineringa og samarbeidet mellom kriminalomsorga og helsetenesta. Dette samarbeidet er naudsynt for å hindra at inngripande tiltak vert sette i verk. Å ta frå nokon fridomen inneber for den einskilde ein krevjande livssituasjon og heng ofte saman med fysisk og psykisk sjukdom. Nettopp av den grunn treng me førebuingseininga sitt arbeid for at dei som staten har teke fridomen frå, ikkje òg skal verta fråtekne menneskeverdet.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2020-06-11:
No var ikkje ministeren innom dette temaet i sak nr. 4 her, men dette med tvangsmedisinering er ei viktig sak for Sivilombodsmannen. Det er tydeleg at det er usemje i ein del miljø, og ein meiner at fylkesmennene sin praksis er feil. Det er jo veldig inngripande for den enkelte når dette vert gjort. Kva vil regjeringa gjera for å fylgja opp denne saka spesielt?
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2020-06-11:
Litt av grunnen til at eg var innom det, er at det er ein del av denne rapporten. Men eg kan gå vidare til dette med heilautomatisk saksbehandling og robotisering. Sivilombodsmannen peikar på at det gjev ein god del utfordringar med tanke på openheit og offentlegheit og om det kan etterprøvast, samtidig som personvern skal verta teke omsyn til. Korleis ser ministeren på det?
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2020-06-11:
Dette vert på mange måtar ei understreking av det saksordføraren sa. Eg vil takka han for eit utruleg bra arbeid og godt samarbeid i komiteen. Det er alvorleg når EOS-utvalet må bruka så mykje krefter på ein del av desse sakene som dei gjer. Dei vert imøtegått i første runde, og må ta opp att sakene fleire gongar. EOS-utvalet har stadig fleire arbeidsoppgåver, både E-tenesta, PST og andre, og det trengst for at dei skal gjera sin del av jobben. Men dersom EOS-utvalet skal få gjera eit godt arbeid, er me faktisk avhengige av at det er eit godt og konstruktivt samarbeid med dei dei skal kontrollera, slik at dei slepp å bruka so mykje krefter på å endra ting dei meiner er feil. Eg meiner det er unødvendig bruk av ressursar når dei meir eller mindre må «krangla» med dei etatane dei skal følgja opp, før etatane aksepterer å endra praksisen sin. Det burde vera slik at ein klarte å gjera det fort og greitt. At det spesielt er PST som er påpeika her no, er fordi det er fleire saker som ligg, der ein verkelg har måtta brukt krefter for å behandla denne biten. So det er viktig at ein får presisert dette. Eg ventar at òg regjeringa tek grep her og syter for at EOS-utvalet får ein så effektiv måte som mogleg å handtera dette på . Me har hatt fleire utfordringar i klareringssaker, som òg er nemnt i rapporten., Det viser seg at folk vert ulikt behandla, og det vert oppfatta som dei vert behandla på tilfeldige måtar med tanke på korleis det går med klareringssaker. Det kan ein ikkje akseptera i samfunnet framover. Difor er det viktig at ein får ein kultur der dei tenestene som EOS-utvalet skal følgja opp og kontrollera, er på ein slik måte at det kontrollarbeidet som trengst framover, vert effektivt og smidig.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-11:
En del av Sivilombudsmannens mandat, oppgaver og også denne meldingen dreier seg om forvaltningens praksis i forhold til våre internasjonale menneskerettslige forpliktelser. Det er ganske vanlig at Sivilombudsmannen finner at forvaltningen i konkrete saker kommer fram til vedtak, beslutninger, praksis som ikke er i tråd med de forpliktelsene. Derfor har komiteen i innstillingen bedt regjeringen om å se nærmere på hvordan dette fanges opp. Det har bakgrunn i også andre saker vi har diskutert i denne komiteen og i denne salen – nettopp hvordan man fanger opp og endrer praksis når man først finner konkrete tilfeller hvor forvaltningen ikke er i tråd med internasjonale menneskerettslige forpliktelser. Derfor vil jeg be statsråden om å si noe om hva regjeringen tenker å gjøre med det.