Sylvi Graham (Høyre), 2011-06-06:
For Høyre er det viktig å gi enkeltmennesket en sjanse til å utvikle seg selv med alle sine evner. Det skal legges til rette for et samfunn med muligheter for alle, hvor alle har frihet til å leve selvstendig, og hvor alle som faller utenfor, skal få en sjanse. Velferdsstaten skal ikke være alt for alle, men må være sterk for dem som har behov for hjelp, og det er noen som trenger litt mer for å få like mye. For Høyre er det helt grunnleggende at alle som kan jobbe, skal jobbe, og få oppleve den friheten det gir å være selvforsørgende. Og de som ikke kan jobbe, f.eks. på grunn av bevegelseshemming eller andre handikap, skal få muligheten til å leve et så fritt og selvstendig liv som mulig. Derfor støtter Høyre forslaget om likestilling av servicehunder og førerhunder. Servicehunder for personer med fysisk bevegelsesnedsettelse vil kunne være av vesentlig betydning for funksjonsevnen, både i arbeidsliv og i dagligliv. Servicehunder bør kunne tilstås som hensiktsmessig og nødvendig hjelpemiddel på lik linje med førerhunder for blinde og svaksynte. Det er ikke med dette snakk om at alle som på en eller annen måte er bevegelseshemmet, automatisk skal få rett til servicehund. Forslaget innebærer at de som ved hjelp av servicehund kan klare seg betydelig bedre i hverdagen, får bedre livskvalitet, og at de som ved hjelp av en servicehund kanskje kan være en del av arbeidslivet, skal få mulighet til det. Det er ganske uforståelig for meg at regjeringspartiene ikke kan støtte dette forslaget nå, men må avvente ytterligere evaluering. Selv om departementet er i gang med et prøveprosjekt, så er ikke dette nok. Det går sent fremover, og brukernes utålmodighet er forståelig. Et prosjekt i regi av Blindeforbundet, og etter hvert Norges Handikapforbund, som startet i 2000, utdannet altså på få år – som statsråden skriver i brevet til komiteen – 29 servicehunder. Det har fungert utmerket for brukerne. Til sammenlikning har man i flere år avsatt penger til et prøveprosjekt i regi av Arbeidsdepartementet som fortsatt ikke er oppe og går. Man kan jo undre seg over om slike eksempler ikke kan få de rød-grønne til å sette spørsmålstegn ved sin allergi mot privates deltakelse i omsorgssektoren, men det er kanskje for mye å be om. På grunn av erfaringene fra prøveordningene gjennom Blindeforbundet og Norges Handikapforbund vet vi at servicehunder er et effektivt virkemiddel. For å ta et eksempel fra mitt eget fylke: I Handikapnytt tidligere i år kunne vi lese om den snart ti år gamle servicehunden Elida som hadde hjulpet den trafikkskadde Kathrine med å håndtere hverdagen. I tillegg til å hjelpe Kathrine med alle slags små gjøremål kan hun passe på at Kathrine, som har problemer med å kontrollere leddene, har hodet i riktig stilling, og Elida kan om nødvendig varsle hjelpeapparatet. Servicehunder er et godt og enkelt tiltak som forbedrer folks hverdag. Det er trist at regjeringspartiene ikke allerede nå, i dag, erkjenner og innser dette og stemmer for å innlemme ordningen i folketrygden, slik det er både i Nederland og i England. Så kan man ha – og det er vi enig i – en kontinuerlig og løpende evaluering. Det store sosiale skillet i Norge går på om man er i arbeid eller ikke. Derfor mener vi det overordnede målet i arbeids- og sosialpolitikken er å bidra til at mennesker som kan få oppleve den trygghet det er å ha et inntektsgivende arbeid å gå til, skal få det. Altfor mange mennesker i yrkesaktiv alder står i dag utenfor arbeidslivet, og der må vi bidra med de tiltak som vi kan. Servicehunder er et konkret, effektivt tiltak for å hjelpe en viktig gruppe ut i jobb. Selv om det kanskje ikke dreier seg om så svært mange, er det av stor betydning for dem det gjelder, og i mange tilfeller av avgjørende betydning for om folk vil kunne ha et verdig liv og gå ut i arbeidslivet eller ikke. Høyre vil at funksjonshemmede skal kunne leve verdige og selvstendige liv med permanente og forutsigbare hjelpemidler, som f.eks. servicehund. Derfor støtter vi forslaget i dag.