Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-11-26:
Riksrevisjonen har gjort en grundig og god gjennomgang av jordbrukspolitikken og forvaltningen. Riksrevisjonen har i sin rapport pekt på at målene for jordbrukspolitikken i varierende grad blir nådd, og at styring og forvaltning har forbedringspotensial for å sikre måloppnåelse og unngå feilutbetalinger. Riksrevisjonens dokument med Stortingets merknader blir et nyttig dokument som departementet vil bruke i arbeidet med å forbedre politikken og forvaltningen i tiden framover. Riksrevisjonens vurderinger er i hovedsak gjort med utgangspunkt i utviklingen de siste ti år, fra 1998 til 2008. Denne regjeringen har gjennomført en kursendring i landbrukspolitikken, med virkning fra 2006. Målene er nå vektet annerledes enn av foregående regjering. Dette har Riksrevisjonen i sin undersøkelse bare delvis kunnet fange opp, fordi det har skjedd i løpet av perioden. Det gjelder bl.a. inntektsutvikling, utvikling i antall bedrifter, sysselsetting og prioritering av å holde åpne kulturlandskap gjennom økt beiting. Det er både gledelig og viktig for vår matforsyning at Riksrevisjonen konkluderer med at målet om matproduksjon blir nådd. Det vil være et svært viktig mål for politikerne også framover – og så langt som mulig på nasjonale ressurser. Jeg er enig med Riksrevisjonen i at det er vesentlige utfordringer knyttet til å oppnå det overordnede målet om å opprettholde et aktivt og variert jordbruk over hele landet. Dette har vært en utfordring i lang tid, og departementet har i mange år rapportert til Stortinget om grader av manglende måloppnåelse i noen områder av landet. Det er korrekt som Riksrevisjonen påpeker, at utfordringene er særlig store i deler av landet der de naturgitte forholdene for jordbruket er svakere. Dette har også blitt tillagt betydelig vekt av regjeringen, bl.a. i de seneste jordbruksoppgjørene. Riksrevisjonen påpeker behov for både økt målretting og forenkling av virkemidlene. Dette er problemstillinger vi stadig har stor oppmerksomhet omkring. Det er imidlertid enkelte motsetninger mellom målretting og forenkling. Økt målretting kan gi et mer omfattende og differensiert virkemiddelsystem med økt byråkrati, mens et enklere system kan redusere muligheten til å forfølge særskilte mål. Derfor skal vi videreutvikle det systemet som er påbegynt, med å forenkle der det er hensiktsmessig, og målrette der det er viktig, for å nå de overordnede målene. Riksrevisjonen påpeker noen svakheter ved kontrollsystemer i forvaltningen, men viser også til at fylkesmannens kontrollarbeid de siste to årene har gitt gode resultater. Vi har hatt og har stor oppmerksomhet om disse spørsmålene. Tilskuddene er en viktig og betydelig del av landbrukspolitikken. Det er derfor svært viktig at både tilskuddsmottakere og samfunnet for øvrig har tillit til systemet. I tillegg til en effektiv og trygg forvaltning skal vi ha et tilstrekkelig robust kontrollsystem. Det er viktig både for å unngå direkte feilutbetalinger og for å sikre at virkemidlene virker i tråd med formålet. Riksrevisjonen har pekt på at visse farer for feil kan oppstå. Det skal vi arbeide videre med. I denne sammenheng bør det imidlertid også understrekes at alle undersøkelser viser at omfanget av feil og feilutbetalinger samlet sett er relativt lite. Jeg er svært bevisst på at et robust kontrollsystem som sikrer mot feilutbetalinger, er viktig både for legitimiteten og oppslutningen om landbrukspolitikken. Mål, måloppnåelse og virkemidler vil bli sentralt i den kommende stortingsmeldingen om landbruks- og matpolitikken. I det arbeidet vil departementet så langt som overhodet mulig følge opp Riksrevisjonens merknader. Samtidig mener jeg det er riktig å ha ambisiøse mål for denne politikken. Det er viktig å ha noe å strekke seg etter. Departementet vil følge opp komiteens merknad om å klargjøre de politiske prioriteringene og operasjonalisere disse på en hensiktsmessig måte. Å prioritere er å avveie kryssende hensyn innenfor en helhet. Det er politikkens natur. Også innenfor landbrukspolitikken må vi avveie motstridende mål og hensyn, og jeg er glad for at komiteen i innstillingen har en bevissthet om at landbrukspolitikken har målkonflikter. Det er politisk prioritering å avveie motstridende mål og hensyn. Det har denne regjeringen forsøkt å gjøre, men vi skal bli enda tydeligere.