Lars Egeland (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-09:
I 2010 var det 43 millioner mennesker på flukt på grunn av krig, konflikt og grove brudd på menneskerettighetene. Halvparten av disse var barn. Norsk asyldebatt dreier seg mye om tall og gjerne om at tallene skal være lavest mulig. Med 43 millioner mennesker på flukt blir de 285 000 asylsøkerne som årlig kommer til Europa, et veldig lavt tall. Når vi samtidig vet at det er omtrent 400 000 grensevakter som passer på Europas grenser, ser vi at det er halvannen grensevakt per asylsøker som kommer til Europa. En av verdens største flyktningleire ligger i Kenya, og det er faktisk slik at det er de fattigste landene i verden som tar den største delen av ansvaret for å oppfylle menneskerettighetene, retten til liv og retten til en trygg mulighet, som er grunnleggende i Flyktningkonvensjonen. Noen er veldig opptatt av om vi tjener på flyktningene. Da tenker jeg ikke i betydningen berikes, men i kroner og øre. Er det rimelig å forvente at Norge skal tjene på flyktninger i et kortsiktig perspektiv? Jeg tenker på hva Arnulf Øverland skrev i diktet «Du må ikke sove», da Norge sto foran flyktningstrømmen før annen verdenskrig, og sviktet. Da skrev Øverland: «Du må ikke gå til ditt kjøpmannskap og tenke på hvad der gir vinning og tap!» Barn som kommer til Norge som asylsøkere, er en særlig sårbar gruppe. Jeg vil trekke fram to tiltak som er under arbeid for å bedre situasjonen for barn på flukt. For det første er jeg glad for at vi nå får på plass en representantordning for enslige mindreårige asylsøkere, med sikte på en innføring fra 2013, og at gjeldende vergeordning styrkes i mellomtida. For det andre arbeider regjeringa med ei stortingsmelding om barn på flukt som vil ta for seg viktige problemstillinger i situasjonen for barna. Justisdepartementet har gjennomført flere åpne diskusjonsmøter i tilknytning til meldinga og bl.a. fokusert på barn som har vært lenge i Norge uten lovlig opphold, barn som forsvinner fra mottak, enslige mindreårige asylsøkeres situasjon og spørsmål knyttet til uttransportering av barn og barnefamilier. Praktisering av hensynet til barnets beste etter utlendingsloven vil være et viktig tema. Inkluderingspolitikken handler om å organisere samfunnet slik at alle får like muligheter uavhengig av bakgrunn. Alle skal ha samme rettigheter, plikter og muligheter til å delta og bidra i fellesskapet. Inkludering er en toveisprosess som stiller krav om at både storsamfunnet og innvandrerne må tilpasse seg. Vi må sikre gode velferdsordninger som forhindrer at innvandrerne blir en ny underklasse, bl.a. ved å sikre god språkopplæring, styrke innsatsen innenfor kvalifisering til arbeidsmarkedet, bekjempe frafallet i videregående skoler og skaffe billige barnehager til alle. Arbeidsgiverne må gjøre sin jobb for å få bukt med diskriminering i arbeidslivet, og folk flest må mobilisere mot hverdagsrasisme. Samtidig plikter innvandrerne å gjøre en innsats for å lære språk og komme i arbeid. Det er viktig at minoritetsmiljøene selv mobiliserer til deltakelse på fellesarenaer, alt fra foreldremøter og idrettslag til deltakelse i valg. Deltakelse i arbeidslivet gir den enkelte økonomisk sikkerhet, muligheten til et sosialt nettverk og en meningsfull hverdag. En vellykket integrering er derfor avhengig av at kommunene har en aktiv arbeidsmarkedspolitikk rettet mot innvandrerne. For SV er det en prioritert oppgave å få flere kvinner med minoritetsbakgrunn i arbeid. Arbeid gir økonomisk selvstendighet, som er en forutsetning for kvinnefrigjøring og likestilling, og er et effektivt tiltak mot barnefattigdom. Gode norskkunnskaper er nøkkelen til kontakt med andre, til vennskap, til forståelse av kulturfenomener og til å kunne beherske en jobb. Derfor er det så viktig at vi har utvidet retten og plikten til norskopplæring fra 300 til 600 timer og utvidet personkretsen for introduksjonsprogrammet. Satsing på gratis kjernetid i barnehager og omlegging av kontantstøtten er også viktige tiltak for å øke sysselsettingsgraden. Så deler jeg regjeringas bekymring for at resultatene hva gjelder målet om rask overgang til arbeid og utdanning etter gjennomført introduksjonsprogram, ikke er like gode som før. Det er store forskjeller i resultater fra kommune til kommune. Det er bra at regjeringa fokuserer på å forbedre dette, og at det vil bli et tema i den kommende stortingsmeldinga om integrering.