Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 1999-05-18:
Det er mange alvorlige forhold som påpekes i denne saken fra Riksrevisjonen. Jeg føler derfor at jeg må bruke litt tid i tillegg til saksordføreren, ikke minst fordi denne saken har fått altfor liten oppmerksomhet fram til nå. Alvoret understrekes ved at kontroll- og konstitusjonskomiteen ønsker å bli informert om utviklingen videre i denne saken. Etter min mening er det mest alvorlige at bruken av statlige stiftelser ikke er i tråd med stiftelsesloven når det gjelder i hvilken grad og på hvilken måte staten styrer stiftelsene. Saksordføreren var inne på St.meld. nr. 35 for 1991-92, og i den heter det at det er «særlig viktig at tilknytnings- og organisasjonsformen understreker institusjonens uavhengighet». Det blir understreket at «stiftelsesformens styrke er den styringsmessige uavhengigheten». Stiftelsesloven forutsetter at en stiftelse er selvstendig. Styring av en stiftelse skal skje i stiftelsens styre, og kan ikke legges til et eksternt organ. Selvstendighet er et kriterium for at stiftelsen anses for å være reell. Av de 18 stiftelsene som er undersøkt, er 15 en videreføring av virksomhet som tidligere har vært drevet i en annen organisasjonsform, mens tre representerer ny virksomhet. Riksrevisjonens undersøkelse viser at statens viktigste styringsvirkemiddel i forhold til stiftelser er å knytte vilkår til tilskudd og kjøp av tjenester, utnevne styremedlemmer og utforme og endre vedtekter, altså såkalt omdanningsmyndighet. Ifølge stiftelsesloven § 37 er det klare begrensninger i stifterens omdanningsmyndighet. Styreoppnevning er et annet virkemiddel som staten kan bruke. I Statens personalhåndbok er det bestemmelser som begrenser retten f.eks. til å oppnevne embets- og tjenestemenn i styrer og råd. I Transportøkonomisk institutts styre sitter likevel departementsråden i Samferdselsdepartementet samtidig som departementet er TØIs største oppdragsgiver. NORAD og Oljedirektoratet er representert i PETRADs styre med sine direktører, og NORAD og Oljedirektoratet er viktigste økonomiske bidragsyter for PETRAD. Disse forhold viser at regelverket ikke blir fulgt. En stiftelses økonomiske avhengighet av statlige midler gir også staten et virkemiddel til å styre virksomheten i stiftelsen, bl.a. ved å sette vilkår for tilskudd og kjøp av tjenester. Og gjennomgående er det slik at de aller fleste stiftelsene i denne undersøkelsen er avhengige av at staten bidrar økonomisk. 16 av 18 stiftelser er avhengige av tilskudd eller oppdragsinntekter fra staten. Stiftelsesloven er ikke utformet med tanke på å regulere dette. Dersom penger fra staten utgjør en vesentlig del av stiftelsens driftsinntekter, samtidig med at staten oppnevner styret, og virksomheten er en del av offentlige planer, f.eks. styrt ved forskrifter, kan det stilles spørsmål ved om selvstendighetskriteriet i stiftelsesloven er oppfylt. For stiftelsene NRS, UNIS og PETRAD kan det også stilles spørsmål ved om stiftelsene er reelle. De fleste departementene i undersøkelsen oppfatter stiftelsesformen som en hensiktsmessig organisasjonsform som fungerer bra i praksis, bl.a. fordi den gir større frihet innen lønns- og personalforhold. Faglig uavhengighet blir også framhevet som en viktig fordel. Selv om bruken av stiftelsesformen løser en del problemer for staten, skaper den også nye problemer fordi stiftelsesformen ikke er tiltenkt virksomhet underlagt statlig styring. Statens tette tilknytning til disse stiftelsene reiser også spørsmål om hvor langt statens ansvar strekker seg. Spørsmålet om statens ansvar er særlig aktuelt for de tilfellene der det kan stilles spørsmål ved om stiftelsen er reell. Dette er svært alvorlige påpekninger, og det forundrer meg at disse forholdene ikke har fått mer oppmerksomhet fra pressen, eller mer prinsipielt fra Regjeringens side. Det er fristende å si at Stortinget som lovgiver her blir holdt litt for narr av departementet, for noen må åpenbart ha visst at praksis ikke var i tråd med stiftelsesloven. I korrespondansen mellom departementet og Riksrevisjonen lover departementet å se nærmere på dette, og det er bra. Men jeg stiller meg tvilende til om det er nok, og derfor er jeg godt fornøyd med at komiteen enstemmig ber om å bli informert om sakens gang. Jeg regner med at da har departementet også skjønt at vi mener alvor i denne saken, og jeg tar også for gitt at regelbruddene raskt blir rettet opp.