Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-05-14:
Vårt engasjement i Afghanistan har vært omfattende, komplisert og risikofylt. Mer enn 8 300 norske kvinner og menn har tjenestegjort i Afghanistan det siste tiåret. Vi har hele tiden lagt stor vekt på en sterk politisk og offentlig forankring for vårt engasjement. Jeg vil, som utenriksministeren understreket i sitt innlegg, uttrykke tilfredshet med komiteens innstilling. Da vi, sammen med våre allierte og partnere, engasjerte oss i Afghanistan i 2001, var vårt klare og overordnede mandat, med forankring i et enstemmig FNs sikkerhetsråd, å unngå at Afghanistan igjen skulle bli et arnested for internasjonal terrorisme. For å nå dette målet har vi arbeidet for økt sikkerhet i landet. Dette har vi bl.a. gjort gjennom et internasjonalt militært engasjement for å etablere sikkerhet og for å støtte oppbygging av afghanske sikkerhetsstyrker. Har så vår felles militære innsats hatt en effekt? Det må jeg besvare med et klart ja. I løpet av de siste ti årene har de internasjonale styrkene nedkjempet al-Qaida, og andre terrororganisasjoner har fått redusert spillerom i Afghanistan. Vi har også bistått afghanerne med å ivareta sikkerheten i eget land, og vi har bidratt med oppbyggingen og opplæringen av afghanske sikkerhetsstyrker. Det er dermed lagt et godt grunnlag for at Afghanistan på sikt selv kan overta og ivareta ansvaret for landets og borgernes egen sikkerhet. Det er i denne sammenheng viktig å huske på at Afghanistan er et sammensatt land med mange ulike makthavere og en lang krigs- og konflikthistorie. I Faryab har dette vært spesielt tydelig. Der klarte vi å opprettholde relativ stabilitet, bl.a. ved å tilrettelegge for ukentlig dialog mellom partene. Samtidig var vi forberedt på at konfliktene og maktinteressene ville kunne komme tydeligere frem igjen etter at vi trakk oss ut av Faryab. De afghanske myndighetene er nå i ferd med å overta sikkerhetsansvaret i hele landet. I dag lever om lag 87 pst. av den afghanske befolkning i områder der sikkerhetsansvaret enten er overført eller er i ferd med å overføres til afghanske styrker. Prosessen med overføring av sikkerhetsansvaret vil være fullført innen utgangen av 2014. Dette betyr også at vi nærmer oss slutten av det oppdraget den internasjonale militære stabiliseringsstyrken, ISAF, påtok seg i desember 2001. NATO planlegger å videreføre støtte til Afghanistan i form av rådgivning og opplæring av afghanske sikkerhetsstyrker også etter avslutningen av ISAF-operasjonen, men under et nytt navn og et helt nytt mandat. Forsvaret gjennomfører en løpende gjennomgang av de militære operasjonene i Afghanistan, så vel som oppfølging av personell som har tjenestegjort i landet. Målet har hele tiden vært å trekke lærdom, benytte denne i pågående operasjoner og justere for eventuelle nye militære bidrag. I løpet av denne tiden har vi i Norge etablert en nødvendig og omfattende veteranpolitikk med en helt annen oppfølging av den enkelte soldat, nettopp som et resultat av denne erfaringen. Det faktum at vi har mistet ti soldater i Afghanistan, og at flere soldater har fått alvorlige skader, har gjort det ekstra viktig å ha en full gjennomgang av både det militære engasjementet og det andre engasjementet vårt når tiden er inne for det. Norges militære innsats inngår som en del av en bred NATO-ledet internasjonal styrke. I dag bidrar 50 land til ISAF. Med hensyn til en helhetlig vurdering av de militære operasjonene, mener regjeringen at vårt militære engasjement må ses i en helhetlig kontekst. Vårt engasjement har over tid også endret karakter i takt med utviklingen på bakken og vil bli ytterligere endret frem mot – og etter – avviklingen av ISAF i slutten av 2014. Det er derfor naturlig at den endelige evalueringsprosessen foretas på et senere tidspunkt, og at den også blir gjennomført innenfor rammen av NATO. Mye av den norske innsatsen har vært innenfor langvarig institusjonsbygging, og de samlede resultatene kan man ikke forvente å se på kort sikt. Selv om vi går mot avvikling av ISAF, må vi huske på at transisjonsprosessen ikke vil være sluttført før ved utgangen av 2014. Overføring av sikkerhetsansvar i noen av de mest krevende og vanskelige områdene i øst og sør gjenstår. Når det er gjennomført, er det naturlig å komme tilbake til spørsmålet om en gjennomgang av hele innsatsen i Afghanistan.