trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Jeg er også av dem som gleder seg over det jeg hører som litt nye toner fra Arbeiderpartiet – mye større vekt på behovet for økt matproduksjon, og mye større forståelse for at vi må ha små bruk og kombinasjonsbruk. Det er et tema som jeg vil utfordre Arbeiderpartiet på. Det står i forslag nr. 6, fra Sosialistisk Venstreparti, i dag, nemlig: «Stortinget ber regjeringen opprette et eget dyretilsyn.» Vi er veldig avhengige av et dyretilsyn, altså å skille dyretilsynet ut fra Mattilsynet, og ha et eget dyretilsyn. Det er viktig – både etisk, selvfølgelig, og for den alliansen vi må ha med norske forbrukere – at man er helt sikker på at norsk matproduksjon er dyrevennlig, og at man greier å følge det opp godt, bedre enn i dag. Er Arbeiderpartiet villig til å vurdere et slikt forslag?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Det kan være greit for oss å få vite at Fremskrittspartiet anser at f.eks. dårligere pensjonsordninger, pensjonsordninger som fjernes, er et godt forenklingstiltak som skal styrke norsk landbruk. At man fjerner tilskudd til mindre bruk er tydeligvis et tiltak som skal øke rekrutteringen og matproduksjonen og styrke norsk landbruk. Det er mye av det representanten sier, som overhodet ikke henger sammen med målsettingen som Fremskrittspartiet sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti har vært med på å si at vi har, nemlig at vi skal øke rekrutteringen, vi skal øke matproduksjonen, vi skal sikre landbruk over hele landet. Og da er spørsmålet: Er det regjeringens linje i landbrukspolitikken som skal følges, eller er det flertallet i Stortingets linje i landbrukspolitikken som skal fremmes i de kommende oppgjør?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Representanten fra Kristelig Folkeparti sier at verken Venstre eller Kristelig Folkeparti fikk det de ønsket i forhandlingene. De var veldig kritiske til regjeringens forslag, og de fikk ikke det de ønsket i forhandlingene. Men istedenfor da å danne et flertall sammen med Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV – som vi kunne ha gjort – for en landbrukspolitikk som er mye nærmere det Kristelig Folkeparti står for, valgte de altså å berge landbruksminister Listhaug framfor småbrukerne. Derfor er det grunn til å spørre igjen om det jeg synes vi fikk et veldig vagt svar på i stad, nemlig om det nå er slik at regjeringen skal ha samme frihet igjen til å forhandle fram et resultat som kanskje blir brudd ut fra regjeringens politikk, dra saken veldig langt i den ene retningen, og så skal liksom et stortingsflertall rydde opp lite grann. Det betyr at det går ganske raskt i feil retning i forhold til det også Kristelig Folkeparti sier. Eller er det slik nå at regjeringen må komme til Stortinget med noe som er innenfor de rammene som ligger i flertallets innstilling til jordbruksoppgjøret?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
SV er helt enig med Senterpartiet når representanten Pollestad beskriver at dette antakeligvis er det området i samfunnet der denne regjeringen angriper hardest og mest, og der politikken går i feil retning. Jeg er også helt enig i det han sier om at det i festtalene høres ut som en enighet. Jeg har også registrert at Senterpartiet og Arbeiderpartiet i merknader i innstillingen, der SV dessverre ikke er med fordi vi ikke sitter i komiteen, skriver seg inn i en enighet som ser fin ut på papiret. Men etter replikkvekslingene og innleggene her i dag er jeg mye mer i tvil om hva verdien av de merknadene er, når også representanter fra Kristelig Folkeparti og Venstre sier at det er opp til regjeringen å forhandle, og så får man komme til Stortinget etterpå og forhandle der igjen for å se hva det blir til. Hva er Senterpartiets vurdering av akkurat dette?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Jeg registrerer at representanten fra Venstre er svært fornøyd med det som har blitt oppnådd i forhandlingene. Det står jo litt i kontrast til noe av det som Venstre har sagt om landbrukspolitikken. Noe som det er vanskelig å få tak i her i debatten i dag, er hvilken retning og dosering Venstre mener at skal ligge til grunn for framtidige jordbruksoppgjør. Er det litt mindre kutt enn det Høyre og Fremskrittspartiet vil ha, men fortsatt i den retningen at det er mest kutt for de små og mest økning for de store, eller er det retningen på de endringene som Venstre og Kristelig Folkeparti fikk inn i forhandlingene, nemlig at man ikke skal kutte for de minste brukene over hele landet? Hvilken retning er det – er det regjeringens retning, eller er det flertallets retning?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
En bemerkning kan vel være at jeg syns det hadde vært lurt – hvis man er opptatt av endringer og modernisering i landbruket – kanskje å ha en litt større samforståelse med dem som skal drive dette landbruket, når man legger dem fram. Men la nå det ligge. Jeg får fremdeles ikke tak i hva det er Venstre mener skal være førende framover. Er det at man nå skal ha litt mindre kutt, men i den retningen at de store skal få mer og de små skal få mindre, eller er det at man skal sikre at de små brukene får en bedre økonomi enn det som ligger i regjeringens politikk?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Jeg er i hvert fall helt sikker på at en politikk der man fjerner pensjonsordninger, kutter tilskuddet for mange av de minste brukene, har en dårligere økonomi i jordbruksoppgjøret, totalt sett, enn det den forrige regjeringen hadde, vil eskalere bruksnedleggingen veldig kraftig. SV har lagt fram et eget forslag i dag der vi bl.a. styrker kornøkonomien, for det er viktig at man styrker de store brukene der det er mulig å dyrke korn i landet, fordi vi må ha opp kornproduksjonen i Norge. Så jeg tror representanten Gundersen må se litt på de forslagene som SV faktisk har fremmet, og se at det at det har vært en veldig sterk sentralisering og en fraflytting og nedlegging av bruk ikke er noe argument for å fremme en politikk som gjør at det går dobbelt eller tredobbelt så fort som i dag. Det vil gjøre at vi risikerer ikke å kunne øke matproduksjonen i framtida.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Ja, jeg føler meg ganske trygg på det, fordi alle de forslagene som er på vår liste, har representanter fra faglagene sett, det er deler av de ønskene som faglagene har hatt inn i en forhandling. Så jeg tror ikke dette, som er SVs utgangspunkt, skulle skaffe noen problemer i en forhandlingssituasjon. Tvert imot vil dette være å imøtekomme veldig mange av de kravene som faglagene har hatt, og som representanten Gundersens regjering har avvist.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Jeg prøvde å si litt om det i innlegget mitt, for det handler om å ta vare på landbruket i hele landet. Da må man også ta vare på de små, for skal vi få opp totalvolumet, må vi ha all matjord i produksjon. Så må vi sikre at det er inntekter i landbruket, slik at ungdom også vil fortsette, og at de som tjener for dårlig, har såpass stor inntekt at de kan tenke seg å fortsette. Så vi er nødt til å styrke landbruksøkonomien – og ikke svekke den, slik som Høyre har vist at de ønsker, med det forslaget som regjeringen forsøkte å forhandle fram, som det ble brudd på, og som de måtte komme til Stortinget for å få berget, på et vis, gjennom flertallet her.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Først vil jeg si at SV har sin egen landbrukspolitikk, men vi ligger nok vesentlig mye nærmere Arbeiderpartiet enn Fremskrittspartiet – det tror jeg ikke er noen overraskelse. Noe av det som er og har vært problemet, er for det første at bruksnedlegging og landbruksjord går ut av produksjon, men det andre er at vi baserer mer og mer av matproduksjonen på importert kraftfôr. Derfor – hvis man ser på vårt opplegg – ønsker vi en vridning der, slik at vi bruker mindre import av kraftfôr og produserer mer av fôret sjøl. Derfor er det så viktig at kornarealer i Norge blir brukt til korn – at man ikke bygger opp store bruk med f.eks. melkeproduksjon i sentrale områder som er avhengig både av spredningsareal og av fôr, for man kan risikere at det å frakte både fôr og gjødsel langt begge veger blir for vanskelig, og at man tar i bruk arealer til fôrproduksjon som bør brukes til korn.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Jeg har registrert at det er noen som gjør det, men det store, store flertallet gjør det jo ikke. Hvis vi skal sikre økt matproduksjon, tror jeg nok vi er nødt til å høre på det store flertallet, som mener at dette går i feil retning. Jeg har også hørt noen av disse som i dag støtter noen av omleggingene, fordi de blir store, men når de blir konfrontert med at regjeringen, særlig Fremskrittspartiet, i utgangspunktet ønsker å kutte tilskuddene, vil de sitte igjen med store investeringer på store bruk, og så skal altså tilskuddene kuttes, og da blir det heller ikke mulig for disse store brukene å drive videre. Så det er en sammenheng her som regjeringen ikke forteller, som Fremskrittspartiet ikke forteller, og som i den andre enden går ut på at Fremskrittspartiet har et genuint ønske om at vi skal bruke mindre penger på landbruk, og at landbruket skal få mindre støtte. Og de store brukene vil også være avhengig av støtte – det er fordi de får støtte, de kan bygge seg opp.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Ja, jeg er helt sikker på at vi kunne vært med på de merknadene, men det er altså forslag og vedtak som gjelder. Problemet nå er at Kristelig Folkeparti og Venstre støtter en regjering som går veldig sterkt og hardt i feil retning, og Kristelig Folkeparti og Venstre har valgt en strategi der de demper de verste virkningene av dette, men fremdeles støtter regjeringen og retningen. Det er det SV har kritisert og sagt at vi er uenig i. For det er et annet flertall i Stortinget som hadde stått for en bedre politikk, som hadde ligget mye nærmere det Kristelig Folkeparti også egentlig mener, og som det hadde vært mulig å bruke i denne saken hvis Kristelig Folkeparti og Venstre hadde valgt det. Det registrerer jeg at de ikke velger. Det er derfor jeg er opptatt av hvordan Kristelig Folkepartis innflytelse nå skal være i forkant av de forhandlingene som kommer, antakeligvis før Stortinget har behandlet en stortingsmelding som kunne ha sagt noe bindende om retningen for de forhandlingene som regjeringen skal føre, og som den ved dette oppgjøret har vist at den vil føre i feil retning.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Det er bra at statsråden innser at det er noen andre krefter som har ansvar for været enn en sjøl, og at hun er heldigere med været enn det den rød-grønne regjeringen var. Men det er alvorlig når norsk kornproduksjon har sunket så mye som det den har gjort. Det er riktig at det er avhengig av mange ting, men det er også avhengig av økonomien, og ikke minst er det avhengig av at man har en politikk som sikrer – som statsråden sier – økt norsk matproduksjon. Men da må den matproduksjonen skje på norske ressurser. Noe av problemet med det regjeringen legger fram, er nettopp at en truer med en vridning også når det gjelder husdyrhold, til store produksjoner i områder som ikke har fôr, fordi man produserer korn på de arealene i dag. Man har heller ikke spredningsareal til den gjødsla som man skal ha. Så hvordan kan regjeringen da sikre dette? Og når statsråden sier mer norsk matproduksjon, betyr det da mindre import av kraftfôr til Norge?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Det er stor forskjell på det landbruksoppgjøret som var i fjor, og det landbruksoppgjøret som er i år. Det er bare å høre på næringen sjøl, så hører man at dette er en landbrukspolitikk som nå tar en helt ny retning – en retning som landbruket sjøl ikke vil ha. Jeg skjønner at Høyre og Fremskrittspartiet vil ha den, og målsettingen der er å spare penger, mens målsettingen burde være at vi skal produsere mer norsk mat til fornøyde norske forbrukere. Jeg har fundert ganske mye på hva som gjør norske forbrukere fornøyd med maten. Jeg tror vi aldri kan vinne konkurransen på pris og volum i Norge. Vi har ikke forutsetninger for det. Men vi kan konkurrere på kvalitet, på miljøvennlighet og på dyrevelferd. Da må man gjøre det man kan for å få det til, til at det blir det store fortrinnet sånn at man kan styrke den alliansen mellom forbrukerne og landbruket. Det har vokst fram et betydelig spekter av lokalmatprodusenter som tilbyr råvarer og historier som også reiselivet har veldig stor bruk for, som vi trenger å styrke. Det kan brukes som et konkurransefortrinn. Samtidig har det vokst fram noen nye markeder der dette blir omsatt – Bondens marked er et av dem – men det er også direkte kontakt mellom produsenter og en del markedskanaler i butikker, f.eks. Det er viktig at vi også greier å styrke dette. Da kan man kanskje se for seg at man også trenger flere små samvirke framover som bygdemeierier, bygdeslakterier og mindre produsentsamvirke. I sum er ikke dette lite. Men det må skje på en slik måte at den kvaliteten ikke forsvinner, og det krever antakeligvis noen runder internt i landbruket for å unngå konflikter med de store samvirkene. Men jeg mener at dette er viktig, for hvis vi skal følge opp ønskene fra forbrukerne, og vi skal greie å få fram det store mangfoldet som norsk landbruk i dag har, som kan bli enda større, og som man etterlyser, er det viktig at vi styrker dette. Da kan vi også med hånda på hjertet si at dette er sunn kvalitetsmat, som er sporbar, og som har historier bak seg. Det er viktig for å styrke matproduksjonen i hele landet. Når det gjelder de forslagene som SV har fremmet, har vi fremmet forslag nr. 7, som handler om skog. Det er fordi vi ser at det er behov for mer skogplanting, og vi ønsker en støtteordning til det, men det må være støtte til tresorter som er hjemmehørende på stedet, og som ikke utgjør en risiko for artsmangfoldet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Jeg skjønner at den faller representanten Hareide tungt for brystet den kritikken som har kommet i dag, og erkjennelsen av at det forliket de har inngått, ikke er godt nok, når han beskylder SV for å tukle med forhandlingsinstituttet. Etter at regjeringen kjørte forhandlingene i grøfta, inviterte SV til et bredt samarbeid i Stortinget med hele opposisjonen, der vi kunne sendt forslaget tilbake, lagd noen overordnede rammer og f.eks. beholdt innretningen fra i fjor. Det avviste Kristelig Folkeparti og Venstre å være med på. Så går Kristelig Folkeparti og Venstre i Stortinget inn i detaljerte forhandlinger – langt inn i forhandlingsinstituttet – her i salen, i huset her, og legger fram det. Ja vel, da må det vel være lov også for andre partier å legge fram forslag her i salen, finne løsninger her i Stortinget, når Kristelig Folkeparti, Venstre og regjeringspartiene gjør det samme sjøl.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Vi skal øke norsk matproduksjon, og det skal basere seg på norske ressurser. Dette bekreftet også saksordfører Ingunn Foss på årsmøtet til Norges Bondelag, men da er det grunnleggende viktig at kornøkonomien forbedres. Hva er årsaken til at den forbedringen som kom vedrørende kornøkonomien, bare skal ha effekt for sone 1–4, og hvorfor er den begrensningen tilstrekkelig?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Jeg merket meg at noen prøver å trekke opp feilaktige historiefortellinger i debatten. Jeg tror det er mye mer framtidsrettet å se hvilke utfordringer som kommer, og om vi er klare til å håndtere dem. En stadig økende befolkningsvekst, klimaendringer, press på naturressursene og stigende råvarepriser er noen av disse. I 2050 vil det være 9 milliarder mennesker på jorden, og FNs organisasjon for mat og landbruk anslår at matproduksjonen må øke med 70 pst. innen den tid. Den eneste måten å sikre at framtidige generasjoner får tilgang på trygg mat på, er at ressursene blir brukt på en bærekraftig måte. Da er vi avhengige av at vi opprettholder den dyrkbare jorden vi har, og at vi fører en politikk som opprettholder et landbruk over hele landet. Med regjeringens først framlagte forslag så vi tydelig en vridning fra vestlandsbrukene over til store bruk på Østlandet og Jæren. Utfordringen med en såpass kraftig strukturvridning er at det på sikt vil kunne gå ut over en økt matproduksjon, fordi det truer dyrkbare arealer i deler av landet. Statsråden har vært opptatt av å si at hun vil slippe bonden fri, men det frislippet hun har strekt seg etter, har ikke vært en reell frihet for bonden, men en retning til stor heltidsbonde i mye større grad enn til muligheten til å drive både lite og stort, heltid og deltid. Det må være lov å påpeke at redningsaksjonen fra Kristelig Folkeparti – at de nå har reddet småbøndene som driver med sau – har et begrenset omfang. Sannheten er at de bedrer situasjonen ut fra regjeringens forslag, men ikke ut fra situasjonen slik den er i dag. I realiteten står det fortsatt kraftige kutt på 165 mill. kr i husdyrtilskudd til sau og ammegeit. Jeg får nesten «ståpels» når jeg hører fremskrittspartirepresentanten Johansen si at Fremskrittspartiets fjerning av tidligpensjonsordningen for bønder hører hjemme på listen over gode forenklingstiltak. En slik tilnærming til forenkling kan gi oss heftige debatter i denne salen også framover. Men det var godt at vi fikk lært at en sau er en sau, også for Fremskrittspartiet.(Munterhet i salen.) Det første regjeringsåret til Høyre og Fremskrittspartiet har vært noe spesielt. Vi har i denne salen gang på gang sett og fått bekreftet at statsråden ikke ønsker å bekrefte at hun forholder seg til stortingsflertallet. Jeg kan nevne debattene om jordvern, tollvern, priskontroll og, ikke minst, jordbruksoppgjøret nå til slutt. Landbrukspolitisk skrives ny historie. Jeg håper den historien blir kort, og at det blir en ny retning igjen snart. (Munterhet i salen.) Jeg registrerer at saksordføreren fra Høyre ikke svarte på Knut Storbergets spørsmål om hvorfor ikke tilbudet var forankret i Stortinget. Vi forventer at dette endrer seg i årene som kommer, og at regjeringen tar innover seg de tydelige merknadene fra Stortinget på dette området. En arroganse overfor flertallet i Stortinget kler ingen regjering, uansett sammensetning.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-06-17:
Det er nesten rørende å høre den nyvunne arbeiderpartiomsorgen for landbruket. Arbeiderpartiet var jo på 1990-tallet, da man satt alene i posisjon, nærmest brudd-partiet når det gjelder jordbruksforhandlingene. Når representanten Storberget sier at prosess og innhold ikke er blitt slik man ønsket, må han ta mye av ansvaret for det selv. Signalene om hva Arbeiderpartiet egentlig mener, har florert. Man har signalisert i media at man ønsker å øke overføringene til 450 mill. kr, altså 200 mill. kr over det som det nå er enighet om. Så går man i innstillingen inn med et forslag som sier at man skal sende jordbruksavtalen tilbake, og så skal inntektsutviklingen fra fjorårets oppgjør danne rammen for det som skal komme tilbake. Det betyr en kostnad på mellom 800 mill. kr og 850 mill. kr. Hva mener Storberget? Hvordan vil han finansiere sin egen splittelse?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-06-17:
Det hoveres litt med at det var 5 000 mennesker samlet i en demonstrasjon. Jeg synes å huske at det også for to år siden var 5 000 mennesker ute på plassen her. Nå hadde vi en landbruksminister som kommer med et rakrygget budskap. Den gangen var det en ganske slagen landbruksminister, så vidt jeg husker. Opposisjonen har flere ganger sagt at man skal forholde seg til Stortingets forutsetninger. Vi forholder oss til Stortingets forutsetninger, men vi har helt andre oppfatninger om hvilke grep som må tas. Vi har faktisk tatt inn over oss den utviklingen som var under Stoltenberg II-regjeringen, hvor 500 000 dekar gikk ut av produksjon, landbruksarealet ble redusert med 5 pst., antall melkebruk gikk ned, og selvforsyningsgraden gikk også ned. Altså trengs det betydelige endringer i landbrukspolitikken. Jeg undrer meg over om Senterpartiet utelukkende tror på mer av den medisinen de selv forvaltet, og som ikke var vellykket.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-06-17:
Representanten Andersen sa at det skulle være rom for små bruk og å ha jobb ved siden av. Det er vi helt enig i. Og hun må være klar over at små bruk, husdyrbruk, får fire ganger støtte per ku, sammenlignet med de store, så det er fortsatt sterke virkemidler i norsk jordbrukspolitikk. Det jeg spør meg om, er om representanten Andersen egentlig har lest resultatene av egen politikk. Det er ingen tvil om at fraflyttingsproblematikken, med bl.a. tomme bruk, er størst der man ikke har noe alternativt arbeidsmarked. Det er nettopp i de områdene der man ikke har alternativ jobb det er viktig å skape muligheter for dem som vil skape en heltidssysselsetting i jordbruket. Det er der resultatene av den rød-grønne politikken har slått ut mest alvorlig. Jeg vil rett og slett spørre Karin Andersen om hun virkelig tror at mer av den medisinen som har vist seg ikke å virke, er rett medisin for framtida.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-06-17:
Jeg tar vel bare det svaret som et tegn på at man ikke har noe svar på de utfordringer man selv har etterlatt seg. Da er vi over på den forslagslista som ligger der, for det er litt av en smørbrødliste. Karin Andersen har i flere replikkordskifter vært inne på dette med at man ikke skal gi regjeringen samme frihet igjen, men ser man på denne forslagslisten, er jo det nærmest som å si at man ikke skal gi noen frihet i det hele tatt. Og man fratar partene i jordbruksoppgjøret nesten all frihet med tanke på å forhandle. Jeg har sjelden sett en forslagsliste som mer effektivt bryter ned forhandlingsinstituttet i jordbruket enn de forslagene som nå ligger der fra SV. Det er på bakgrunn av den forslagslista grunn til å spørre om SV faktisk respekterer forhandlingsinstituttet, og at det bør være partene som i størst mulig grad blir enige om innholdet i en jordbruksavtale i forkant, og at årets oppgjør, slik sett, er et unntak.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-06-17:
Jeg synes faktisk vi skal diskutere Danmark hvis vi har en sak om Danmark og vi har Danmark til stede, sånn at vi vet hva vi diskuterer. Når Marit Arnstad bringer inn Danmark, ser jeg det nesten som et tegn på at man har løpt tom for alle argumenter. Hun bør iallfall ha observert at Danmark topografisk, geografisk og på en rekke områder ser ganske forskjellig ut fra Norge. Men dette er litt symptomatisk i debatten. Vi har hørt en merkelig debatt, der de rød-grønne er mest opptatt av å angripe oss for sine tenkte utfall av vår politikk. Man sier selv at man er opptatt av selvforsyning. Resultatene av åtte år med rød-grønn politikk er at selvforsyningsgraden har falt ganske dramatisk. Så sier man at man er opptatt av rekruttering. Resultatene av åtte år med rød-grønn politikk er at gjennomsnittsalderen på den norske bonden har økt med i hvert fall to år. Man snakker om at man er opptatt av jordbruk over hele landet. Ingrid Heggø var inne på at Hyllestad skulle være et eksempel for begrensninger for resten av norsk landbruk. Det høres ut som ingen skal få lov til å se muligheter, fordi Hyllestad har visse begrensninger. Det er en bemerkelsesverdig innfallsvinkel til en debatt. Det at man står på talerstolen i Stortinget og avgjør at bønder ikke skal kunne se mulighetene, er ganske bemerkelsesverdig. Jeg vil gi ros til Kristelig Folkeparti og Venstre for å ha gått inn i debatten og sikret at man har fått en plattform for landbruk også framover – med utgangspunkt i det Hareide var inne på. Vi skal begynne å se mulighetene, og vi skal begynne å gi muligheter til dem som er der ute. Det er ganske bemerkelsesverdig når Dag Terje Andersen og mange andre sier at landbruksministeren er avskiltet, samtidig som det har vært innlegg etter innlegg der man poengterer at strukturendringene er så dramatiske at man nærmest river alt over ende. Dette henger ikke på greip – for å si det med et bondeuttrykk. Man får i hvert fall bestemme seg for et budskap. Som Stefan Heggelund sa: Hvis strukturendringene også gikk sin gang med de rød-grønne, burde man være ærlig og si at det var sånn man ville ha det. Men man snakker hele tiden om at man vil ha det motsatte som resultat. Da kan man ikke kalle det en suksesshistorie. Når egen politikk har vist stikk motsatte resultater av det man egentlig ønsket, får man i hvert fall vedgå at det dessverre ikke gikk akkurat som man hadde håpet. Som jeg sa i hovedinnlegget tidligere: Nå har vi en landbruksminister som er ganske ærlig når det gjelder målsettingene. Vi tør å snakke om at det står endringer foran oss, og bonden har oppfattet det for lengst. Bonden er veldig flink til å ta endringene, og nå bringer vi politikken i nærheten av der bonden faktisk er.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-06-17:
Det var dette med bekymringer – jeg ville ha vært mye mer bekymret hvis vi ikke snart begynte å ta noen grep. Det er ikke sånn – og det har Kristelig Folkeparti og Venstre forstått – at de små forsvinner. Det er ingen som vil ha bort de små. Det er fortsatt sterke stimulanser for de små, men man gjør det litt mindre ugunstig å utvikle en litt større drift og stimulerer også dem som f.eks. har over 50 kuer, lite grann. Det er ikke sånn at man tar bort stimulansen for smådrift. Det jeg også har prøvd å si, er at bonden er uhyre flink. Han har vist en enorm evne til å ta i bruk teknologi og forbedre seg, og en produktivitetsvekst som mange kan misunne ham. Det som i og for seg var poenget i forrige innlegg, var at politikken i stor grad har gått ut på å motarbeide dette. Endelig begynner vi å realitetsorientere politikken litt, og det tror jeg landbruket skal være glad for.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-06-17:
Høyre og Fremskrittspartiet støtter presidentens vurdering av de formelle sidene av saken og vil stemme imot at forslaget tas opp til ny behandling.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Representanten Storberget sier at man ikke gikk langt nok. Samtidig har også representanten Storberget sagt at man ønsker lavere målpris, man ønsker en styrking av kornøkonomien – hører vi i innlegget – man ønsker å reversere kutt i klima- og miljøtiltak, og man ønsker bedring når det gjelder rekrutteringstiltak. Alt dette skal finansieres innenfor en ramme på 200 mill. kr mer enn det som vi fikk til i avtalen med regjeringspartiene. Snilt regnet vil jeg vel si at det ikke blir så mange flere kroner til å styrke økonomien til bøndene på de små og mellomstore brukene, utover det som er gjort i avtalen. Jeg ber om en klargjøring av dette. Hva ville en gjennomsnittlig melkebonde fått i økning med det forslaget som Arbeiderpartiet har skrevet om i sine merknader og snakket om i media?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Vi sier i merknaden i dagens innstilling at statens tilbud «ikke i tilstrekkelig grad var i samsvar med» Stortingets syn. Vi har sikret det som representanten Omland er opptatt av, gjennom de føringene som vi har lagt – at vi skal øke matproduksjonen, at vi skal ha en variert bruksstruktur, at vi skal legge vekt på små, mellomstore og store bruk, at vi skal bruke hele landet, at vi skal satse på rekruttering, og at korn er viktig. Dette er føringer som et flertall i denne sal er enige om. Det har vært viktig for Kristelig Folkeparti.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Det har lenge kun vært Kristelig Folkeparti i denne sal som har ønsket å redusere inntektsgapet mellom bønder og andre grupper. Det har vi hevdet i våre merknader i åtte år. Nå har Senterpartiet sluttet seg til dette. Som jeg sa i hovedinnlegget mitt, er det bra. Men selv om Kristelig Folkeparti og Senterpartiet er viktige partier, har vi ikke flertall i denne sal. Vi bedret inntektene for bøndene i årets oppgjør. Det var viktig. Det var viktig for å få på plass viktige strukturendringer. Det var det viktigste for Kristelig Folkeparti i årets oppgjør.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Forhandlingsinstituttet er regjeringens ansvar, og jeg tror vi i denne sal gjør klokt i å la det være regjeringens ansvar å tilby faglagene et tilbud og også drive forhandlinger. Kristelig Folkeparti beklaget at det ikke ble en enighet om årets tilbud. Når det gjelder neste års oppgjør, har flertallet – Fremskrittspartiet, Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti – lagt klare føringer for det oppgjøret. Det er føringer som ligger i avtalen, og som man skal se igjen ved neste års tilbud.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
For at det ikke skal være noen misforståelse: Det jeg sa, var at Kristelig Folkeparti ikke kom helt i mål med det vi ønsket, og det er kompromissenes natur i politikken. Det er ikke slik at undertegnede har «reddet» statsråd Listhaug, men vi har vært med og lagt til rette for en bedre økonomi for gjennomsnittssauebonden. Med 60 sauer vil han eller hun få 200 kr mer per lam som blir født, han eller hun vil få 2,5 ganger mer i slaktetilskudd enn det som lå i dagens tilbud. Det er å redde småbønder og gjennomsnittssauebonden. Det var viktig for Kristelig Folkeparti. Det er de føringene vi har lagt på bordet, og det er det som er avgjørende i denne saken.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Jeg kan berolige representanten Tove Karoline Knutsen med at de tilbakemeldingene undertegnede har fått med tanke på Nord-Norge, og den dialogen vi har hatt med bønder nordpå, viser at de også er tilfredse. De har sett – som det ble sagt på Bondetinget – at Venstre og Kristelig Folkeparti sto opp. Vi sto opp for en politisk retning som dette landet trenger. Det har vi fått kreditt for, og det viser også de uttalelsene jeg refererte til i mitt eget innlegg. Det vi også gjorde i denne avtalen, var at vi sikret viktige ting med tanke på rekruttering. Det å legge på plass tidligpensjonsordningen er et viktig rekrutteringstiltak. Det gjør noe med generasjonsskiftet, det skaper forutsigbarhet. Det er viktig også for bønder i den landsdelen som representanten representerer, og det tror jeg man skal huske i dag.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Hvordan Fremskrittspartiet vil håndtere det, vet ikke jeg, men hvordan Kristelig …
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Hvordan Kristelig Folkeparti vil håndtere det, kan jeg iallfall prøve å svare på. Vi har lagt føringer sammen med Fremskrittspartiet, sammen med Høyre, sammen med Venstre i den innstillingen vi i dag behandler, om at vi skal ha økt matproduksjon i hele landet, og at det skal være en variert bruksstruktur, noe som passer Nord-Norge godt. Lammene som kanskje kom ut på beite fem uker etter lammene her sørpå, har kanskje størst slaktevekt når de skal slaktes til høsten. Hvorfor det? Jo, for landsdelen som representanten representerer, er en god landsdel med tanke på midnattssolen, der ikke vekstene tar noe hvile, det produseres, og lammene blir gode. Det har også denne representanten lagt til rette for gjennom dette oppgjøret. Det er en retning som representanten Knutsen kan ta med seg og hilse nordlendingene med.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Representanten Pollestad er opptatt av inntekt til bøndene, som også jeg er. Det er bra. Samtidig har representanten og Senterpartiet pekt på at det kunne vært et alternativ å samarbeide med Arbeiderpartiet når det gjelder denne innstillingen vi nå diskuterer. Men Arbeiderpartiet har brukt opp pengene på å senke bl.a. prisen til forbruker og å redde klima med penger til landbruket. Så mitt spørsmål til representanten Pollestad er egentlig: Hvem skulle Senterpartiet fått flertall med for å øke lønningene til bøndene?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Representanten Andersen og SV har åtte års erfaring fra regjering. Jeg er helt sikker på at det er en viktig erfaring. Ut fra representanten Andersens ulike replikker her i denne debatten i dag hører jeg at hun er opptatt av hvem som legger føringer for neste års jordbruksoppgjør. Og etter å ha hørt representantens innlegg er jeg helt sikker på at SV, hvis man hadde hatt plass i komiteen, hadde kunnet være med på det en samlet komité sier: «Komiteen mener det er avgjørende at landbrukspolitikken som føres gir trygg og sikker mat, landbruk over hele landet, økt verdiskaping og ei bærekraftig næring.» Jeg er helt sikker på at den merknaden hadde SV gått om bord i! Men mitt spørsmål er: Med de erfaringene representanten har, er det ikke slik at det er regjeringen som har ansvaret for forhandlingsinstituttet?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Kristelig Folkeparti er glad for at det kommer en landbruks- og skogmelding. Da kan vi få enda mer debatt – det er statsråden glad i, det vet vi. Statsråden er kjent med at Kristelig Folkeparti er opptatt av at vi skal se helhetlig på landbruks- og skogpolitikken, både når det gjelder inntekter, utgifter, eiendomsskatt, innovasjon og forskning. Statsråden sa i sitt innlegg at vi skal ha landbruk over hele landet, økt rekruttering og økt matproduksjon. Dette er et samlet storting enige om, og dermed har vi satt viktige grunnpilarer. Men i den samarbeidsavtalen som er inngått her på Stortinget, har vi også tatt til orde for tre utredninger: om forenkling, rekruttering og miljø og klima. Så vet vi at det er satt i gang en egen utredning om markedsreguleringsordningene. Vi vet at det gjøres noe med eiendomspolitikk. Mitt spørsmål da er: Vil dette være ting og kjennetegn som vi vil se igjen i en landbruks- og skogmelding?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Aller først har jeg lyst til å si takk til saksordføreren for et godt arbeid og for et godt samarbeid. Også takk til representanten Pål Farstad og representanten Morten Ørsal Johansen for de respektfulle forhandlingene vi hadde. Representanten Slagsvold Vedum sa at det lå et stort ansvar på Venstre og Kristelig Folkeparti, som hadde presset gjennom en ny landbruks- og skogmelding. Hva representanten Slagsvold Vedum vet om dette, om dette var et krav eller et tilbud, vet ikke jeg, men undertegnede vet iallfall mye om det selv. Men jeg er enig med Slagsvold Vedum i at en melding ikke er et mål, men kun et middel. Det er likevel et viktig middel, et middel som forteller noe om en framtid. Det er derfor stortingsmeldinger er viktige. For Kristelig Folkeparti henger dette sammen med det strategiske valget som stortingsgruppen gjorde denne høsten ved å plassere oss som et konstruktivt opposisjonsparti og ikke i en flertallsregjering. Vi ønsker, som den innstillingen vi i dag diskuterer, tar til orde for, å øke matproduksjonen, å øke selvforsyningsgraden, å passe på et differensiert virkemiddelapparat videre og å legge til rette for økt verdiskaping, bærekraftig næring og rekruttering. Det er det en samlet komité i ulike konstellasjoner som sier noe om, og dette er viktig også for framtidens landbrukspolitikk. Så deler jeg representanten Pollestads syn når det gjelder strukturgrep og strukturdebatten, at det er viktige og store endringer som kan skje hvis de fylkesvise melkekvotene faller bort. Derfor ønsker ikke Kristelig Folkeparti noen drastiske endringer av disse, fordi det vil forandre den norske modellen som vi i dag har. Det vil forandre vektleggingen av hva vi skal produsere på henholdsvis Vestlandet, Østlandet og nordpå. Kristelig Folkeparti har en landbrukspolitikk som sier at vi skal bruke ressursene der de ligger. Derfor må vi også ha en gårdsstruktur som er tilpasset de ulike ressursgrunnlagene, men også den topografien vi har. Det er viktig for Kristelig Folkeparti. Helt på slutten: Jeg synes vi har hatt en grei debatt i dag. Vi har pekt på ulikheter, vi har pekt på likheter, men vi er alle opptatt av å gå framover. Jeg synes de innleggene som har gått på rekruttering, forskning og utvikling, er viktige innlegg med tanke på å skape framtidsro for denne viktige næringen.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
Jeg anbefaler Kristelig Folkepartis gruppe å stemme for at saken sendes til næringskomiteen.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Det er interessant å merke seg at Arbeiderpartiet foreslår en økning på 450 mill. kr i sitt forslag, og så går de sammen med Senterpartiet og foreslår en økning på 825 mill. kr. Noe som er minst like interessant, er at man i Arbeiderpartiets landbrukspolitiske plattform ser for seg en strukturendring der det går mot større bruk. Samtidig kritiserer man i innstillingens merknader at strukturendringen som nå er lagt, er til fordel for de store brukene. Mitt spørsmål er: Er det representanten Storberget – og de merknader han kommer med i Stortinget – som vi skal forholde oss til, eller er det Arbeiderpartiets landbrukspolitiske plattform som er det riktige?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Hvis vi skulle ha videreført det som skjedde i forrige landbruksoppgjør, da Arbeiderpartiet satt i regjering, ville faktisk matprisene ha blitt fordoblet i forhold til det de er i dag. Denne økningen i målprisen som er lagt inn, er faktisk bare halvparten av det som ble lagt fram i forrige landbruksoppgjør. Fremskrittspartiet er for at vi skal ha lavest mulig priser, men for å få lavest mulig priser er vi nødt til å ha et landbruk som er effektivt og robust, og som kan produsere god norsk mat. Jeg tror at med det opplegget som er lagt fram nå, er det det som blir resultatet.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Verken undertegnede eller noen andre vet i detalj hva den enkelte bonde bruker av tid på de forskjellige gjøremålene. Å foreta slike beregninger og utregninger som representanten her spør etter, ligger langt over min kapasitet, og jeg tror det ligger langt over representantens kapasitet også. Men vi vet at når man gjør forenklinger, når man gjør grep som skal bidra til å få mindre byråkrati, færre skjemaer å fylle ut, vil det slå positivt ut, både for den enkelte bonde og for forvaltningen. De forslagene som er lagt fram, vil bidra til det.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Alle forretningstiltak som er foreslått i proposisjonen, er gode og nødvendige forenklingstiltak for å bidra til økt matproduksjon og bedre økonomi i norsk landbruk. Det er alltid slik at når saker kommer til Stortinget, skjer det endringer. De endringene som har skjedd i dette oppgjøret, er det enighet om mellom regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti og Venstre. Da er det heller ingen grunn for meg til å kritisere de resultatene som har kommet. Jeg ser positivt på at vi nå får et landbruksoppgjør som norsk landbruk vil dra fordel av, og som vil gjøre at vi får økt og bedre matproduksjon i Norge. De endringene som har skjedd i dette oppgjøret, er det enighet om mellom regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti og Venstre. Da er det heller ingen grunn for meg til å kritisere på noen måte de resultatene som har kommet, og jeg ser positivt på at vi nå får et landbruksoppgjør som norsk landbruk vil dra fordel av, og som vil gjøre at vi får en økt og bedre matproduksjon i Norge.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Landbruksoppgjøret er en forhandling mellom regjeringen og partene i landbruket. Hvis det blir brudd, havner saken i Stortinget – som en hvilken som helst annen sak. I alle saker som behandles i Stortinget, er det stortingsflertallet som bestemmer, så jeg klarer ikke helt å se problematikken som Karin Andersen prøver å dra opp. Når det gjelder økt matproduksjon – selvfølgelig gjennomsyrer det hele proposisjonen, og det vedtaket som blir fattet her i dag, har med økt matproduksjon å gjøre. Men det sier også at vi satser på dem som ønsker å produsere mer mat. Vi satser på dem som ønsker å bli lite grann større. Men det betyr ikke at vi skal fjerne de som er mindre, eller de som er mellomstore. Vi ønsker at vi skal ha små og mellomstore bruk, men det skal også legges til rette for at de som ønsker å bli større og produsere mer mat, skal ha muligheten til det.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Fremskrittspartiet har et program som vi som representanter er valgt på. Vi gjør alt vi kan for å gjennomføre dette programmet – det skulle bare mangle. Samtidig sitter vi i regjering sammen med et annet parti, og vi har to andre partier som vi må forholde oss til for å få flertall på Stortinget, nemlig Kristelig Folkeparti og Venstre, som vi for øvrig har et utrolig godt samarbeid med. Vi ønsker å fremme våre forslag til endringer i landbrukspolitikken, for vi har tro på at det vil bidra positivt. Mange av de forenklingsforslagene som nå er lagt inn i dette forslaget, er forslag som Fremskrittspartiet tidligere har lagt fram, og som er i tråd med Fremskrittspartiets politikk. Men så er det også sånn at vi har en del ordninger som gjør at det går an å spare en del penger. Når det er ordninger som koster like mye å administrere som det man deler ut, er det et potensial for å gjøre noe for å forenkle de ordningene, slik at dette kommer den enkelte bonde til gode.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Som også representanten Slagsvold Vedum ser av proposisjonen, er det ikke noe forslag der om å fjerne tidligpensjonsordningen – den er lagt inn igjen. Da forholder representanten Ørsal Johansen seg til proposisjonen og det flertallet som står bak den.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-06-17:
Jeg er litt forundret over Høyre og Fremskrittspartiet, som ikke har forstått dynamikken og relasjonen mellom Senterpartiet og Arbeiderpartiet. Det som kommer fra Arbeiderpartiet, er bra, så blir det enda bedre når de samarbeider med Senterpartiet. Det har også skjedd nå. Derfor går det litt oppover. Det er derfor vi har et godt samarbeid. Jeg kan også bekrefte at vi hadde et veldig godt samarbeid med Arbeiderpartiet i diskusjonen om tollvern. Det var litt motstand, men da argumentene kom fram, sto vi sammen i kampen for å sikre norske industriarbeidsplasser og sikre norsk matproduksjon i hele landet. Så ved å samarbeide kan man gjøre hverandre bedre. Jeg må si at det har vært gledelig å høre på Arbeiderpartiet i veldig mange runder nå i vår. Det har vært tydelig og klar tale. Jeg ønsker meg tydelig og klar tale enda en gang fra min gode kollega, Knut Storberget, på vegne av Arbeiderpartiet. Kan representanten bekrefte at Arbeiderpartiets politikk er å tette inntektsgapet mellom landbruket og andre grupper?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-06-17:
Jeg hører at Fremskrittspartiet ser det som et forenklingstiltak å fjerne tidligpensjonen for norske bønder. Mener en at det kan være et forenklingstiltak også for andre grupper å fjerne muligheten til tidligpensjon?
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-17:
Det er gledelig at representanten Storberget honorerer Venstres innsats. Storberget tar selv opp myter i sitt innlegg. Jeg er såpass gammel at jeg husker tidlig på 1990-tallet, da den største omstruktureringen i norsk landbruk skjedde, med statsråd Øyangen. Det er interessant å se den nyorienteringen som skjer i Arbeiderpartiet, men jeg spør meg om det er troverdig. Jeg synes det også er interessant at det som Venstre og Kristelig Folkeparti får på plass, ikke blir nevnt med ett ord, nemlig det at vi får mangfoldet tilbake. Storberget sa her at han ikke har noe imot at det blir mulig for dem som er store, å bli større. Det er nettopp det som nå skjer, at de største får mulighet til å bli større og produsere mer. Er representanten Storberget uenig i at man gjør det mer robust?
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-17:
Jeg er enig med representanten Pollestad i at landbruket er for viktig til å harselere med. Mangfold var det som var viktig for Venstre i jordbruksforhandlingene, at små og mellomstore bruk har muligheten, men også de store brukene. I 2006 uttalte daværende landbruksminister at hver nedleggelse av et bruk var et personlig nederlag. Dette sa Terje Riis-Johansen. Han var den første i føljetongen av landbruksministre fra Senterpartiet. Nedleggelser av gårdsbruk har eskalert, årsverk har blitt borte i stort antall, og antallet melkeprodusenter har blitt redusert med 37 pst. i løpet av de siste årene. Jeg er enig i at forutsigbarhet er viktig, men jeg synes kanskje også representanten Pollestad burde tatt inn over seg at kanskje var det tid for å tenke litt nytt nå, og ikke bare se på gjengrodde stier, som Senterpartiet kanskje har gjort de siste åtte årene. Er representanten Pollestad enig i det?
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-17:
Venstre fikk på plass en avtale som sikrer mangfoldet i norsk landbruk. Dette var viktig. Landbruket skal ivareta mange ting – det er en samfunnsoppgave, og det er viktig å se framover og ha forutsigbarhet. Det er en svært langsiktig næring. Derfor var det viktig at vi var med og fikk på plass det som sikrer forutsigbar økonomi for små og mellomstore bruk. Jeg tror det var fornuftig at vi fikk samordnede melkekvoter. Jeg tror også det var veldig bra at man fikk på plass investeringstilskuddet, at taket ble tatt bort. Dette må følges opp av de fylkene som har ansvaret. Avkortingen, som til en viss grad skjer i dag, bør ikke fortsette. Det er også viktig at man følger opp en slik langsiktig næring med finansieringsordninger, for det er et paradoks at når man får et boliglån, har man 40 års nedbetalingstid, men innenfor landbruket – en så langsiktig næring – har man 20 år. Dette gjør at likviditeten blir mye mer anstrengt enn nødvendig. Jeg tror også det er fornuftig at man nå vurderer fondsavsetninger på lik måte som i skogbruket med skogforordning, slik at landbruket har mulighet til å legge seg opp kapital. Ingen annen næring har omstilt seg så raskt som landbruket de senere årene. Det blir litt merkelig å høre noen si at landbruket ikke er omstillingsvillig. I årene som har gått, er det knapt noen næring som har klart å omstille seg på den måten. Jeg synes at landbruket er en næring som fortjener noe helt annet enn nedrakking. Det å produsere mat er og blir svært viktig. Ikke minst ivaretar landbruket svært mange viktige samfunnshensyn, som bl.a. kulturlandskap, som er viktig for andre næringer, ikke minst reiseliv, som vi også har over hele landet. I debatten i dag er det hevdet at Venstre var med på å bidra til kutt for de aller minste. Nei, vi var med på å få til en annen profil – bl.a. slik at små og mellomstore bruk nå får en forutsigbar økonomi, på dagens nivå. Vi må huske at overføringsnivået man har landet på, som vil bli vedtatt i dag, er om lag det vi gikk til valg på. Regjeringspartiene, før de kom i regjering, la til grunn et helt annet nivå for landbruket. Derfor kan vi si at med de to sentrumspartiene i spissen har man fått på plass noe som etter min mening har dratt i rett retning. Dette ligger innenfor det vi hele tiden har hevdet at det bør ligge på. Det er stor avstand fra det det ble hevdet før valget, til det det er nå. Derfor vil sentrum være avgjørende i årene framover for landbruket. Det kan ikke være slik når man vandrer på gjengrodde stier, at man ikke har anledning til å rydde stien for å komme framover.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Arbeidarpartiet er oppteke av dei som lagar maten, av industrien og av forbrukaren. Difor ynskjer ikkje vi å auka alle målprisane i vårt opplegg. Framstegspartiet i opposisjon ropa høgt på billegare mat. Rimeleg mat og vin til folket, var vel eit slagord. «Tax free»-kvota har dei faktisk gjort noko med, når det gjeld vin. Det er dei framleis opptekne av. Men korleis kan Framstegspartiet forsvara at matprisane aukar såpass? Vil ikkje Framstegspartiet lenger ha rimlegare mat til folket?