Olov Grøtting (Senterpartiet), 2012-06-14:
I norsk sikkerhets- og forsvarspolitikk er det vanligvis konsensus om de grunnleggende rammene. Vi i Senterpartiet er fornøyde med at denne enigheten videreføres også i denne langtidsplanen. I komiteen er vi enige om mye og uenige om en del, men vi har hatt et godt samarbeid i komiteen, og jeg vil spesielt takke saksordføreren for et godt utført arbeid. Det har vært jobbet lenge og grundig med denne planen, og vi har gjort store og viktige valg, som alle partiene stiller seg bak: Vi vil gå til innkjøp av nye kampfly. Vi viderefører kursen for Sjøforsvaret. Vi fortsetter linjen med å ruste Hæren til å møte et nytt sikkerhetsbilde. Vi har valgt å opprettholde et solid heimevern over hele landet. For oss i Senterpartiet er det helt grunnleggende at vi har et forsvar med samsvar mellom ressurser og oppgaver. Vi mener at vi har det i dag, og at vi kommer til å ha det videre framover med den langtidsplanen som vi nå legger fram. Jeg, og flere med meg i denne salen, tilhører generasjonen som var ungdom under den kalde krigen. Jernteppet var et begrep, og det var den gangen vi hadde et invasjonsforsvar, hvis viktigste funksjon var å forsvare eget og alliertes territorium mot en klart definert trussel. Utviklingen i Forsvaret har gått enormt fort, og dagens innsatsforsvar er noe helt annet. Utviklingen fortsetter, og kapasiteter som var nyttige i går, kan være utdaterte eller overflødige i morgen. Det gjør at vi som politikere hele tiden må fokusere på de kapasitetene som vi trenger mest, og som best holder forsvarsstrukturen vår oppdatert. De store grepene som er gjort i Forsvarets langtidsplan, handler først og fremst om endringer i Luftforsvaret. Dette er naturlig nok relatert til kjøpet av nye kampfly, som blir et enormt økonomisk løft for nasjonen. Dette har vært gjenstand for en grundig debatt i Stortinget tidligere. Senterpartiet er forberedt på å øke forsvarsrammen for å kompensere for utgiftene som kampflykjøpet medfører. Jeg vil likevel understreke at Forsvaret selv, ikke minst Luftforsvaret, må være forberedt på å dekke store deler av kostnadene innenfor sine budsjetter. Regjeringspartiene har valgt å gjøre noen strukturelle grep som er vanskelige, men nødvendige, for at Luftforsvaret nettopp skal klare å dekke inn en stor del av kostnadene innenfor sine rammer. Kjøpet av nye kampfly åpner for å kunne organisere seg annerledes, ikke ved at rekkevidden blir større, men fordi en må gjøre noe med basestrukturen. Etter lange og grundige overveielser, og slett ikke uten diskusjoner i vår gruppe, har Senterpartiet gått inn for én hovedkampflybase. Vi har deretter blitt enige om at denne basen skal legges til Ørland, som faglig sett blir vurdert å være det beste alternativet. For å sikre norsk luftrom er det viktig at vi får det som kalles en framskutt operasjonsbase med QRA, Quick Reaction Alert, i nord, og denne vil vi legge til Evenes. Å vedta utfasing av kampflybasen i Bodø etter hele 60 år har ikke vært en beslutning som vi har tatt lett på. Spesielt i forhold til alle de ansatte i Bodø er dette en tung avgjørelse. I den forbindelse er det viktig – først og fremst av hensyn til den enkelte, men også av hensyn til at Luftforsvaret har et sterkt behov for kompetanse – å ta godt vare på personellet i denne vanskelige fasen. Det gjelder for øvrig også Rygge og Mågerø, som er andre steder hvor militær aktivitet blir utfaset. Det er mye usikkerhet rundt slike endringer som det vi står overfor, og det er viktig at omstillingene skjer på en så skånsom måte som mulig, og at en tar tiden til hjelp for å gjennomføre endringene. Etter hvert som Forsvaret trekkes ut fra Bodø, er det viktig at arealene som frigis, raskt kan tas i bruk til sivile formål, og at også den overgangen skjer så smidig som mulig. Det er også viktig for oss at miljøet i Reitan styrkes, ved at Generalinspektøren for Luftforsvaret, med staber, flyttes dit. Det har heller ikke vært lett for oss å gå inn for nedleggelse av Rygge og Mågerø, men det har da vært en forutsetning at miljøene i Reitan og Sørreisa skulle styrkes. Beslutninger om nedleggelse og flyttinger er alltid svært vanskelige. Forsvarets tilstedeværelse rundt om i landet har ikke bare vært viktig av forsvarshensyn, men mange steder i landet har det også hatt en stor regionalpolitisk betydning. Som senterpartist har jeg et spesielt engasjement for lokalsamfunn, og det er derfor ikke med lett hjerte at vi har måttet akseptere at det har vært nødvendig med nedleggelser. Dette har vært krevende valg, som har vært og som fortsatt blir smertefulle for lokalsamfunnene. Men vi mener de har vært nødvendige for å gjøre basestrukturen enda bedre tilpasset det moderne innsatsforsvaret. Det er litt paradoksalt at hele komiteen står samlet bak synspunktet om at Norge trenger et forsvar som er kontinuerlig oppdatert. Men det holder ikke bare å si det – det må også følges opp med handling. Her har regjeringspartiene turt å ta krevende valg og gjort noen grep, som enkelte steder er, mildt sagt, upopulære. Det er ikke opposisjonen villig til – samtidig som den i mange andre sammenhenger etterspør handling fra regjeringen. Grepene som regjeringspartiene nå tar, vil bidra til at Forsvaret kan håndtere den store kampflyanskaffelsen økonomisk. Opposisjonspartiene går inn for å kjøpe like mange kampfly som regjeringen, men det som er noe underlig, er at de ikke tar høyde for den varige økningen i driftskostnader som dette kjøpet fører med seg. Derfor får jeg ikke opposisjonens regnestykke til å gå opp, når de ikke er villige til å ta de strukturelle grepene som kutter kostnader i Forsvaret. Regjeringspartiene ønsker å prioritere forsvarsevne framfor å opprettholde infrastruktur. Når vi nå har tatt slike avgjørelser, står vi igjen med et forsvar der samsvar mellom midler og oppgaver er gode. Som representant for forsvarsfylket Hedmark er jeg naturlig nok svært opptatt av Hæren, og for Senterpartiet er volum i landforsvaret viktig. Vi var derfor kritiske til forslaget om å legge ned 2. bataljon og er glad for at dette ikke ble en realitet. Forsvarssjefens råd la opp til en kraftig dreining bort fra det vernepliktsbaserte forsvaret. Det var vi i Senterpartiet skeptiske til. Vi mener det er viktig å videreføre verneplikten som grunnpilar i Forsvaret, og er derfor fornøyd med at regjeringen legger opp til å videreføre antall vernepliktige omtrent på dagens nivå. Det mener vi er viktig, både av politiske og fagmilitære årsaker. Det bidrar også til å befeste oppslutningen om Forsvaret i befolkningen. Vårt moderne innsatsforsvar er rett og slett avhengig av en solid vernepliktsordning for å kunne fungere optimalt. Vi er glad for at det er bred politisk støtte for å opprettholde verneplikten som grunnpilar for Forsvaret, men er opptatt av at også vernepliktsordningen tilpasses det moderne forsvaret, og at antallet vernepliktige som tas inn i førstegangstjeneste, må tilpasses Forsvarets behov. Modellen for landforsvaret som denne langtidsplanen legger opp til, sikrer både bred vernepliktsbasert rekruttering og gripbarhet, samtidig som vernepliktsordningen også sikrer rekruttering til HV. Jeg mener det er en løsning som er godt tilpasset det moderne norske forsvaret. Senterpartiet er spesielt opptatt av Heimevernet, og for oss har den viktigste prioriteringen hele tiden vært å sikre et forsvar med tilstedeværelse i hele landet, og som har midler til å trene og øve. Det var derfor særdeles viktig for oss å opprettholde antall HV-distrikter og en HV-styrke på 45 000. Vi ønsker ikke å redusere verken antall soldater eller distrikter, slik forsvarssjefen foreslo. Det har vi sammen med de andre regjeringspartiene klart å sikre, og vi er veldig godt fornøyd med det. Vi registrerer også med glede at heller ikke hos de andre politiske partiene har det vært noen iver etter å kutte drastisk i Heimevernets styrker. Heimevernet er i dag den eneste delen av Forsvaret som har tilstedeværelse i hele landet, og det er også den delen av Forsvaret som flest av innbyggerne får et forhold til i løpet av livet. HVs betydning, både praktisk i krisesituasjoner og symbolsk i dagliglivet, må ikke undervurderes. Det som skjedde 22. juli i fjor, viser hvor viktig det er at vi har et aktivt HV som er til stede i hele landet. Antall henvendelser vi fikk fra bekymrede mennesker over hele landet, men spesielt i de regionene der HV-distriktene ble foreslått nedlagt, vitner om et stort og folkelig engasjement rundt HV. I dag vedtar vi en ny langtidsplan der det er tatt svært viktige valg for Forsvarets framtid. Den sikrer et vernepliktsbasert forsvar med tilstedeværelse i hele landet og gjør svært viktige valg for Luftforsvarets framtid. Regjeringspartiene leverer med dette en ansvarlig plan for framtidens forsvar, der balansen mellom økonomiske ressurser, struktur og pålagte oppgaver er ivaretatt.