trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-31:
Jeg synes det er underlig at representanten Ryan argumenterer for noe som han mener liksom er et logisk behov i en bedrift, og som ut fra hans erfaringer har vært et nyttig tiltak i bedriftene, nemlig revisjon. Jeg er jo 100 pst. enig i at revisjon er bra. Det er noe som gir eiere, banker, styret og ledelsen en trygghet for at tallene stemmer med virkeligheten. Sånn sett er Høyre veldig positiv til at bedriftene har revisjon, og at man får den kvaliteten som det representerer. Det er helt sikkert også riktig at revisjonsbedriftene kan tilby mye god ekstra rådgivning inn mot bedriftene, som de har nytte av. Men det som jeg ikke helt forstår ved innlegget til Ryan, er hvorfor han umiddelbart mener at det bør være lovpålagt tvang å bruke revisor. Det er den debatten vi har tatt opp i vårt forslag. Revisjonsutgiftene for små og mellomstore bedrifter er forholdsvis enorme sett opp mot skatteinntektene fra de samme bedriftene, og vi mener derfor at bedriftene i større grad bør ha frihet til selv å ta den vurderingen som Inge Ryan nettopp tok fra Stortingets talerstol.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-31:
Jeg syntes det var interessant at Oppebøen Hansen trakk fram NOx-situasjonen, NOx-utslipp og tiltak mot det, i samme innlegg som han nevnte aktiv næringspolitikk eller det motsatte av næringsnøytral politikk. Det som har skjedd denne perioden, er at Regjeringen har kombinert veldig svak satsing på næringspolitikken med relativt målrettede forverringer for bransjer som man har lovet å satse på. En slik forverring var innføringen av NOx-avgift for fiskeflåten og for de maritime bedriftene. Det er åpenbart at det grepet svekket konkurranseevnen til en viktig bransje. Innføringen av Næringslivets NOx-fond, som kom etter et massivt press og mye arbeid i Stortinget, både fra opposisjonen og fra næringen, var et positivt tiltak for å få ned NOx-utslippene. – Så det er ikke riktig at den forrige regjeringen hadde en næringsnøytral politikk, mens denne regjeringen har en aktiv politikk. Tvert imot, denne regjeringen har ført en aktiv politikk for å svekke næringslivets rammebetingelser.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-31:
Representanten Ryan snakket om små og mellomstore bedrifter. Det er et engasjement som jeg deler fullt ut. Men det er klart at disse såkornfondordningene, som er rettet mot små og mellomstore bedrifter, treffer bare en bitte liten andel av bedriftene. Jeg tror vi snakker om kanskje bare 1 pst. av de små og mellomstore bedriftene. Så såkornfondordningen er ingen stor ordning for innovasjon i små og mellomstore bedrifter. Derimot er SkatteFUNN-ordningen en ganske bred ordning som er tilgjengelig for alle og ubyråkratisk og enkel. Men den har jo Regjeringen valgt å svekke, og det synes jeg er litt underlig i forhold til interessen for små og mellomstore bedrifter. Det er også slik at økningen av formuesskatt og økningen av arveavgift ved generasjonsskifte tar ut mye penger fra små og mellomstore familiebedrifter. Ser ikke representanten Ryan at Regjeringens faktiske politikk har en ganske skarp brodd mot innovasjon i disse små og mellomstore bedriftene som han snakket så varmt om i sted?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-31:
Næringsministeren startet med å henvise til en kommentar fra meg om at Regjeringen har svekket næringslivets rammebetingelser i denne stortingsperioden. Da vil jeg si først at det er jo selvfølgelig ikke næringsministerens skyld, og det er ikke innovasjonsmeldingen, som vi behandler i dag, som er årsaken til det som har skjedd, men det er et faktum at konkurranseevnen til norsk næringsliv er blitt svekket hvert eneste år siden 2005. Det viser Næringslivets Hovedorganisasjons konkurransebarometer veldig tydelig. Det handler jo om 11 milliarder kr i skatteøkninger, det handler om en puslete forskningsinnsats, og det handler også om lave prioriteringer på veibygging. Mitt spørsmål går på et forslag i forbindelse med innovasjonsmeldingen, for det er lite nye tiltak i innovasjonsmeldingen. Men opposisjonen har sett litt på hva som foregår i andre land, og der har man en fradragsordning for såkorninvesteringer som privatpersoner gjør. Det er jo et bredt tiltak, på lik linje med SkatteFUNN-ordningen, som kunne gitt mye god kapitaltilgang for små og mellomstore bedrifter. Hva er årsaken til at Regjeringen ikke engang vil utrede en slik ordning i Norge?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-31:
Jeg vil takke for svaret fra statsråden. Det er ingen tvil om at den situasjonen som vi har i den maritime klyngen, vil ha store konsekvenser for arbeidsplasser langs kysten i Norge. Et anslag fra Norsk Industri viser at ett offshoreskip bestilt ved et norsk verft tilsvarer om lag 500 norske årsverk – det er altså snakk om et betydelig antall arbeidsplasser. Men så langt i 2009 er ingen nye ordrer levert inn til norske verft. Det betyr at vi står foran en ganske betydelig nedjustering av aktiviteten i denne bransjen når vi kommer dit hen at de kontrakter som gjennomføres, går ut på dato. Ser vi på hva som skjer med inngåtte kontrakter, forteller statistikk fra Det Norske Veritas at 433 skipsbyggingskontrakter har blitt kansellert siden i fjor høst. Nå kom statsråden med informasjon om hva som er status for norske verft, hvor det foreligger 100 nybyggingsprosjekter på 50 norske verft, men mange av disse er ikke fullfinansiert. Jeg synes det er positivt at statsråden vil følge situasjonen nøye, og at man vurderer ytterligere tiltak. Men det er jo ingen tvil om at den skatteskjerpelsen som kom, vil ha stor betydning både for muligheten for å finansiere inngåtte kontrakter og for å finansiere nye kontrakter. Vi har i media også sett at enkelte selskap har måttet avhende skip som følge av den nye rederibeskatningsordningen og innskjerpingen i forbindelse med denne. Så sa statsråden i sitt innlegg at Regjeringen ikke har noen planer om ytterligere utsettelse av disse skatteinnbetalingene, og at en slik utsettelse ikke vil påvirke lønnsomheten i nye prosjekter. Det er jo opplagt at den typen skattebetaling ikke påvirker lønnsomheten i nye prosjekter. Det denne debatten handler om, er evnen til å påta seg nye prosjekter ut fra bedriftenes egenkapitalsituasjon i forhold til tilgangen på likviditet. Det er innlysende at den er betydelig svekket. Selv om rederiskatteovergangsordningen ikke påvirker lønnsomheten i nye prosjekter, er det opplagt at den typen innbetalinger svekker evnen til å påta seg slike nye prosjekter. Derfor kunne det vært interessant å få statsrådens syn. Ser statsråden at 1,4 milliarder kr i innbetaling nå 15. april vil ha konsekvenser for norske arbeidsplasser? Ser Regjeringen at dette er et tiltak som vil svekke grunnlaget for den maritime klyngen? Og hva er da bakgrunnen for at man ikke er mer aktiv med hensyn til å ta i bruk akkurat det samme tiltaket som man gjør i forhold til resten av finanskrisen, nemlig å slippe litt opp på innbetalingsterminene for denne typen beskatning?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-31:
Jeg vil takke dem som har deltatt i debatten. Men jeg må si at ordtaket om at angrep er det beste forsvar, ble ganske lett å ty til, etter å ha hørt på innleggene fra både statsråden og flere av representantene. Det er åpenbart at man ønsker å vri dette grepet om skatt mot rederiene over på en annen sak, nemlig nettolønnsordningen. Jeg nevnte også nettolønnsordningen i mitt innlegg. Det er bred støtte til nettolønnsordningen i Norge, men det er klart at dette også er en kontroversiell form for skattesubsidiering. Vi har registrert at Regjeringen har strammet inn nettolønnsordningen, noe også Høyre har foreslått i sine alternative budsjetter. Så ser vi at Fremskrittspartiet da legger seg foran Regjeringen i forhold til å subsidiere arbeidskraft i den maritime klyngen. Men det er på en måte en annen debatt enn det dette handler om. For essensen i dette er at skatteøkningene fra Regjeringen overstiger alle andre tiltak som Regjeringen har gjennomført overfor den maritime klyngen. Stoltenberg II-regjeringen lovte en aktiv næringspolitikk. Man lovte en spesielt god politikk for det maritime næringsliv, og det man kom tilbake med, var en skatteskjerpelse på 14 milliarder kr, et enormt beløp i redusert konkurranseevne for den maritime klyngen. Det framstår for meg som helt utrolig at ikke representanten Bendiks H. Arnesen forstår at dette er sterkt skadelig for den maritime klyngens evne til å investere og satse på ny aktivitet langs kysten. Så tilbake til argumentasjonen. I 2007 var det et sentralt poeng for de rød-grønne partiene at dette var en bransje med store overskudd. Det var kraftig oppgang på børsene, det var høyt lønnsnivå, og da kan jeg forstå at man med et overfladisk blikk på næringspolitikken valgte fordelingshensyn ut fra en rød-grønn politisk plattform. Men nå har vi den stikk motsatte situasjonen. Nå har vi underskudd, vi har kraftig fall på børsen, vi har selskaper som sliter, vi får sannsynligvis kanselleringer, og det går ut over aktiviteten langs kysten. Da ville det vært en viss logikk i det dersom regjeringspartiene sa at ok da går det i motsatt retning, og vi får snu litt på politikken hvis vi skal være aktive i forhold til næringslivet, forsøke å gjøre litt av det motsatte. Det som vi har forsøkt i denne interpellasjonsdebatten, er å ta bort litt av krangelen rundt substansen i rederiskattedebatten og peke på en pragmatisk tilnærming til hvordan man kan løse det konkrete problemet, uten å ta opp igjen hele det skattevedtaket som man gjorde i 2007. Da er det en åpenbar mulighet at man utsetter innbetalingen av disse store skattebeløpene. Så har jo statsråden, som forventet, ikke varslet det i dag. Men jeg vil bare slå fast at dette er en bransje hvor det vil være en utvikling framover, og jeg utfordrer statsråden til å se nærmere på dette tiltaket, f.eks. i forbindelse med revidert budsjett eller før det.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Det er nærmest et mantra man hører fra opposisjonspartiene når de hevder at forutsetningen for nyskapingsvirksomhet i bedriftene er at en større del av verdiene ligger igjen i bedriftene. Nå har vi altså lagt noen år bak oss hvor overskuddene aldri har vært så store, hvor eierne aldri har tatt ut større gevinster, og hvor lederne har bevilget seg selv større bonuser enn noen gang, uten at dette synes å ha gitt særlig mer til nyskaping. Hva tror Fremskrittspartiet det kan komme av?
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Vi er jo etter hvert blitt vant med at Venstre lengter tilbake til den forrige regjeringen og ved enhver anledning nær sagt understreker den forrige regjerings fortreffelighet i alle sammenhenger. Men jeg vet ikke om representanten Kongshaug kan bidra til å friske opp vår felles hukommelse litt. For hva var det den forrige regjeringen egentlig gjorde som var så storartet, og som har betydd så store framskritt for norsk innovasjonsvirksomhet? Nå har jo disse bedriftene i noen år hatt en gullalder, samlet opp store verdier, og vi skal vokte oss vel for å overta det ansvaret som bedriftene har for å sørge for sin egen framtid. Men hva er årsaken, tror representanten Kongshaug, til at bedriftene ikke har satt av nok av den store verdiskapingen til å sørge for et stort, epokegjørende framskritt for norsk innovasjonsskaping?
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
I meldingen bruker Regjeringen bl.a. Tønsberg-bedriften Scanrope som et eksempel på vellykket omstilling og evne til å fornye seg – og det med rette. Scanrope, som er en av landets aller eldste nålevende industribedrifter, har forstått betydningen av å tilpasse seg nye markeder og ny teknologi. I dag er Scanrope en verdensledende aktør innenfor produksjon av avanserte sjøkabler og kjempemessige ankringskabler. Selvsagt har det også gått i bølger for Scanrope, og alt har ikke vært like enkelt alltid. Men bedriften har hatt finansiell styrke til å møte skiftende tider. Jeg vil tro det gjelder fortsatt, selv om det alltid vil være grenser for eieres tålmodighet. Den internasjonale finanskrisen har nemlig også slått innover denne bedriften. Ordrereserven har skrumpet inn, og brorparten av de ansatte er nå permittert. Sånn sett deler Scanrope skjebne med en rekke andre bedrifter. Spørsmålet alle stiller seg, og som uvegerlig skaper usikkerhet, både hos ledelse og ansatte i disse bedriftene, er hvor lenge eierne kan leve med sviktende lønnsomhet, marked og kredittmuligheter – ikke minst. Bilindustrien er jo et eksempel på de utfordringene som vi i dag møter. Vi vet at etterspørselen etter nye biler vil ta seg opp igjen, og vi må forberede oss på at bilindustrien vil komme til å bruke mer aluminium i neste generasjons biler enn i dagens. Aluminium er et framtidsmetall som får stadig flere bruksområder. Derfor vil det være trist om den kompetansen som er bygd opp i denne industrien, og som vi skal bygge videre på når framtidas arbeidsplasser skal skapes, faller bort mens vi venter på at krisen skal gli over. Derfor er broen mellom arbeidsmarkedspolitikken og innovasjonspolitikken så viktig. Bedriftene har selv ansvaret for å utvikle sine egne muligheter og skape sin egen framtid. Norsk næringsliv har klart å hevde seg i internasjonal konkurranse. Slik må det også være i årene framover. Det er for meg et tankekors at 70 pst. av de bedriftene vi har i dag, sannsynligvis vil være borte om ti år, og at halvparten av de bedriftene som skal brødfø dagens skoleelever, ikke er skapt ennå. Derfor er omstilling en nødvendighet og en del av vår felles hverdag.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Jeg synes ikke vi skal avslutte denne debatten uten at det blir sagt noen velvalgte ord om ungt entreprenørskap, ikke minst fordi det i fjor var en guttegjeng fra Nøtterøy som stakk av gårde med førstepremien i den landsomfattende konkurransen som Ungt Entreprenørskap har for ungdomsbedrifter. De unge gründerne hadde utviklet en slalåmsokk med polstring mot skinnebeinet – en idé som er like enkel som den er genial – som løsning på et problem mange alpinister har erfart, nemlig en slalåmstøvel som gnager mot skinnebeinet. I år setter jeg min lit til en håndballpose fra Sandefjord til vern mot klister på klær og treningsbager – også det en idé unnfanget ut fra erfaring og behov – og med et stort markedspotensial. I regi av organisasjonen Ungt Entreprenørskap får flere tusen unge mennesker hvert år anledning til å lære entreprenørskap – hvordan en idé kan utvikles og kommersialiseres til en bedrift. Elevene arbeider med virkelige ideer, driver virkelig produksjon, virkelig salg, har virkelige kunder, virkelige penger og virkelige regnskap. Det er en lærdom som kan bli meget god å ha med seg inn i voksenlivet. Kreativiteten er stor. Og det er unektelig interessant å merke seg at hver fjerde elev som er med på Ungt Entreprenørskap, starter egen bedrift før vedkommende er 30 år. Like imponerende er det at fjerdeparten av jentene og tredjeparten av guttene blir ledere i norsk næringsliv – om vi skal tro statistikken. Mange fortsetter med den samme virksomhet som de høstet erfaring med i ungdomsbedriften, og det viser seg at to tredjedeler av disse bedriftene lever videre tre år etter at de ble startet. Ungt entreprenørskap er altså et eventyr i seg selv, og jeg er meget glad for at Regjeringen nå bygger ut denne ordningen og utvider den til også å omfatte både høyskoler og universiteter. Det borger godt for innovasjon i framtida.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-31:
I forrige periode skjedde det en betydelig omorganisering og forenkling av virkemiddelapparatet i forhold til at man slo sammen både SND, Eksportrådet, Turistrådet og Veiledningskontoret for oppfinnere til Innovasjon Norge. Så leser jeg i forslag nr. 4, fra Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre, at man igjen ønsker at Regjeringa foretar en samlet gjennomgang av Innovasjon Norge og andre deler av virkemiddelapparatet med sikte på betydelige forenklinger og forbedringer. En gjennomgang og forbedringer skal man alltid ha. Jeg vil tro at både denne regjeringa og tidligere regjeringer hele tida har sett på og ser på forbedringer. Men har Fremskrittspartiet planer om store endringer nå noen få år etter at vi har gjort denne store forandringa? Har man en diskusjon i partiet om at man, dersom man kommer i posisjon til det, vil gjøre store endringer i forhold til hvordan vi organiserer virkemiddelapparatet?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-31:
Jeg har hatt gleden av å sitte i en del foretak, særlig små, opp igjennom åra. En av de tingene som jeg syns alltid har vært veldig betryggende, er at vi har hatt en revisor som har gått igjennom og sjekket at vi har gjort alt på den rette måten. I hvert fall for et styremedlem er det en veldig betryggelse, for det er såpass mye å sette seg inn i, særlig når man har en liten administrasjon, altså når det er et lite foretak det er snakk om. Jeg har også opplevd at de som har hatt revisor, har hatt gleden av å kunne spørre om råd underveis i prosesser der det har oppstått tvilstilfeller. Så ser jeg i forslag nr. 15 at Høyre og Kristelig Folkeparti ønsker å avvikle revisjonsplikten for små foretak. Det må jeg si overrasker meg, og mitt spørsmål til representanten Torbjørn Hansen er: Ser ikke representanten at det lett kan føre til at man blir mer nonsjalant med hensyn til å følge lover og regler og å gjøre ting på den rette måten?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-31:
Vi har tilført mye kapital gjennom såkornmidler så langt. Det er både landsdekkende såkornordninger, og det er distriktssåkornordninger. Så vi syns at nå er det bra med kapital i såkornordninger. Når jeg sa i mitt innlegg at Fremskrittspartiet er med på å øke sentraliseringa, er det fordi at Fremskrittspartiet i dag foreslår at vi skal avvikle de såkornordningene som er spesielt rettet mot distriktene. Fremskrittspartiet foreslår at alle ordningene som Innovasjon Norge har, skal være landsdekkende, og at man ikke skal forfordele distrikter der det er behov for mer kapital. Så jeg mener at Fremskrittspartiet faktisk er med på å tilføre mindre kapital i de områdene der det er behov for mer kapital. Vi mener at de såkornordningene vi har i dag, er tilfredsstillende, men vi skal sjølsagt ha fokus på dette, og om det er behov for mer, vil vi være villig til å diskutere det videre.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-31:
Svaret er at det sjølsagt ikke er gjort nok, for dette er et område man hele tida må fokusere på. Jeg husker at representanten Sponheim, da han var næringsminister, også hadde fokus på dette med skjemavelde, som en av de viktige sakene. Sjøl om det ble gjort en betydelig innsats da, viste det seg etterpå at man ikke kom langt nok. Det samme tror jeg at jeg må si om denne regjeringa. Man har fokus på å få redusert det. Det er klart at det ikke er noe mål i seg sjøl at det skal være byråkratisk, og at det skal være mye skjema. Målet må være at det skal være så lite som overhodet mulig, men det sier seg sjøl at hvis et samfunn skal fungere, må det være noe av det. Det kan ikke være null. Jeg skal være enig med representanten Kongshaug i at dette må man hele tida ha fokus på, for stadig å bli dyktigere på det, slik at det blir så lettvint som mulig for næringsdrivende. Når jeg møter næringslivet, klager de lite på skatten. Det er to ting som de ber meg spesielt om. Det ene er at du må sørge for at vi har tilgang på arbeidskraft. Og det andre er at det må være mer forutsigbarhet i alt sammen, og gjerne at det skal være enklere å rapportere til staten.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-31:
Jeg mener at denne regjeringa fører en veldig aktiv næringspolitikk mot bedriftene. Vi kan godt diskutere hva som er de rette innretningene til enhver tid, men på skattesida mener jeg at bedrifter skal bidra vesentlig til samfunnet, og det gjør de også. Jeg opplever veldig lite klaging og sutring fra bedriftene på at man betaler for mye skatt. Så ser bedriftene at man får tilbake i form av kvalifisert arbeidskraft, som man er veldig opptatt av. Det er kanskje viktigste ressursen en bedrift har, og vi må sørge for et utdanningssystem som gjør at man til enhver tid har kvalifisert arbeidskraft. Så er staten kjempeviktig, ikke minst i slike downperioder som er nå, at vi har ordninger og systemer og har permitteringsregler som er forbedret, slik at vi også kan være en medspiller når bedrifter sliter, og også en medspiller når man skal gjøre store investeringer. Da har vi virkemiddelapparatet som kan bidra. Så jeg deler ikke Torbjørn Hansens syn at vi har svekket bedriftenes muligheter til å utvikle seg. Jeg syns faktisk vi gjør en god jobb, og vi har mange typer ordninger som bedrifter kan benytte seg av.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2009-03-31:
Jeg kjenner meg egentlig ikke igjen i den beskrivelsen som representanten Ryan har av Fremskrittspartiets forslag. Jeg merker meg at representanten Ryan har reist rundt og besøkt en rekke bedrifter. Det tror jeg faktisk han skal fortsette med, for det er mye god og nyttig kunnskap å hente der. Jeg har gjort det samme, og jeg har også vært i en del næringshager rundt omkring og hørt på de utfordringene de har. En av utfordringene man har, er mangelen på kapital. Som representanten Ryan er klar over, er næringshagene lokalisert i områder uten universitet og uten høyskoler, og de har heller ikke tilgang på den kompetansen som også Ryan etterlyste i sitt innlegg. Det er altså mangel på kapital, og de er lokalisert ute i distriktene. Vi fremmer i dag et forslag der vi ber Regjeringen i forbindelse med revidert opprette et såkalt presåkornfond. Hvorfor vil ikke SV støtte det forslaget?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2009-03-31:
Jeg registrerte at representanten Ryan i sitt innlegg fortalte at han hadde besøkt små og mellomstore bedrifter rundt om i Norges land. Det er fint. Jeg deler hans syn på at det er mye både klokskap og arbeidsinnsats som ligger bak for å skape arbeidsplasser. Jeg regner også med at representanten Ryan da fikk høre om den frustrasjonen som er knyttet til alle de skjemaene og de rapportene som skal fylles ut og sendes inn, som et informasjonskrav fra det offentlige. Dette er det ofte enkeltpersoner som sitter med utover sene kvelds- og nattetimer når andre har gått og lagt seg. Synes representanten Ryan det er riktig at det norske næringsliv har utgifter på om lag 60 milliarder kr i rapportering til det offentlige? Og: synes representanten Ryan det er gjort nok i denne stortingsperioden for å forsøke å redusere det? Jeg tenker også på at SV har fornyings- og administrasjonsministeren, som har et viktig ansvar på dette området.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2009-03-31:
Det er helt tydelig her at representanten Eldegard ikke har oppfattet Venstres budskap. Det går på at ja, vi skal ha statlige investeringer på områder som det er naturlig at staten går inn på, men det er viktig også å stimulere til private investeringer, f.eks. gjennom det forslaget som Venstre har om Klimatek, et investeringsfond der private blir skattestimulert når de går inn og satser på klimateknologi i samarbeid med staten. Det er en god konstruksjon, som historien viser har gitt gode resultater. Vi bor i et land med en fantastisk mulighet til å gå inn i framtiden med å ta utfordringer rundt klimaet på alvor, men det skjer ingenting, i hvert fall svært lite, på det området. Det vil Venstre ta tak i, og foreslår derfor et klimafond som gir skattestimuli, slik at bedrifter kan gå inn og investere i framtiden.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2009-03-31:
Den forrige regjering gjorde et meget godt arbeid når det gjaldt å legge til rette grunnlaget for innovasjon i dette landet, det være seg stimulering ved SkatteFUNN-ordningen – og nå ser du jo også at Venstre har forslag når det gjelder KapitalFUNN etter samme lest – eller arbeid for å redusere skjemaveldet, og ikke minst gjaldt det skattepolitikken som ble ført av den forrige regjeringen, som var en dynamisk skattepolitikk som har ført til at dagens regjering har 260 milliarder kr mer i skatteinntekter enn det var i 2005. Det er en fantastisk situasjon, som den forrige regjeringen la grunnlag for gjennom skattepolitikken. Så jeg har ikke noen problemer med å framheve gode eksempler på hva den forrige regjeringen gjorde. Det som irriterer meg mer i dagens situasjon, er at den rød-grønne regjeringen har flertall, men det er fortsatt den forrige regjeringen som har skylda for det som ikke går så bra.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2009-03-31:
Først en takk til representanter fra Arbeiderpartiet som tar replikk. Jeg synes det er flott. Det hører med i denne salen at vi har replikkordskifte. Så det takker jeg for. Når det gjelder det konkrete spørsmålet, vises det her til Forskningsrådets uttalelser. Forskningsrådet har listet opp en del positive element i innovasjonsmeldingen, det er riktig. Så har de også listet opp flere punkt som det savnes innsats på. Det er en kritikk fra Forskningsrådet, og da appellerer jeg til regjeringspartiene, som nå har flertall, om å ta den kritikken som en konstruktiv kritikk, og ta tak i disse områdene, f.eks. når det gjelder innovasjonspolitikk på tvers av departementene. La oss ta f.eks. medisin og helse og Næringsdepartementet og en involvering i innovasjon der for å utvikle nye, gode løsninger i et voksende marked.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2009-03-31:
Innovasjon er viktig i det private næringsliv – det er vi enige om – men det er også svært viktig i offentlig sektor. Her ligger det en stor utfordring når det gjelder bedre samordning også mellom departementene. Et eksempel som jeg som snarest var inne på i replikkordskiftet etter mitt innlegg, er innenfor helsesektoren. Her trengs det en større samordning av politikken for medisin, helse og næring – altså mellom Helse- og omsorgsdepartementet og Nærings- og handelsdepartementet. Deler statsråden innspillet fra Forskningsrådet og Venstres synspunkt når det gjelder potensialet for utvikling av nye innovative tjenester og produkter i helse- og omsorgssektoren i samspill mellom private aktører og offentlige institusjoner gjennom god innovasjon?
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Etter å ha hørt Sørfonns innlegg forstår jeg at han opplever situasjonen i norsk næringsliv som veldig trist. Men Kristelig Folkeparti, som de andre opposisjonspartiene, er kritisk til det de kaller manglende satsing på forenkling, til tross for at Regjeringen har laget en handlingsplan med 120 tiltak. Vi satser på AltInn og IKT-løsninger. Vi skjeler til EUs «Small Business Act». Og vi vurderer hvilken nytte småbedrifter har ved innføring av nytt regelverk. Jeg føler at vi gjør det opposisjonen peker på at vi skal gjøre. Utover de generelle formuleringene i innlegget, kan Sørfonn være konkret på hvilke tiltak som savnes?
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Innovasjon er alltid viktig, men i en nedgangskonjunktur som nå særlig viktig. Og da er det etter mitt skjønn viktig at innovasjonspolitikken henger sammen med arbeidsmarkedspolitikken. Virkemidlene kan brukes slik at permitteringer kan utnyttes positivt, slik at bedriften står sterkt når oppgangen kommer. Derfor er det etter min mening også veldig bra at innovasjonsmeldingen kommer nå. Da får vi behandlet den i den mest krevende situasjonen for norsk næringsliv etter krigen. Jeg synes Regjeringen har lagt fram en god melding, og jeg merker meg at den har fått bred tilslutning i komiteen – iallfall oppfattet jeg det slik helt til jeg hørte representanten Korsbergs innlegg i stad. Det er sagt mye klokt i salen i dag, og jeg skal nøye meg med å knytte noen få kommentarer til bl.a. SIVA. I budsjettinnstillingen i forbindelse med årets statsbudsjett var det en samlet komité som registrerte SIVAs innovasjons- og nettverksaktiviteter, og som uttrykte stor tilfredshet med det samarbeidet som SIVA etablerer med næringshager, kunnskaps- og forskningsparker og industriinkubatorer. Det arbeidet har ikke blitt mindre viktig i månedene som er gått. Jeg viser til at opposisjonen har konstruktive merknader i komitéinnstillingen knyttet til SIVA, noe som tilsier at det er solid støtte bak SIVA som virkemiddelaktør i Norge i dag. Det synes jeg er viktig og positivt. Når SIVA nå skal evalueres, er det viktig at det skjer på en realistisk måte og med bakgrunn i de avklaringer og føringer som Stortinget gav i Innst. S. nr. 30 for 2004–2005. Men først og fremst er det nå viktig at SIVA sikres nødvendige midler slik at de virkelig kan være offensive i den vanskelige perioden vi nå er inne i. Ellers har jeg lyst til å nevne en næring som ikke har vært begunstiget med myndighetenes velvilje de siste 30 årene. Jeg tenker på mineralnæringen, som til tross for liten oppmerksomhet fra myndighetenes side står for en eksportverdi på 6 milliarder kr. Alt vi omgir oss med av teknologi, kommer fra mineralnæringen. Her har vi spennende og helt sikkert uoppdagede ressurser. Det er nesten utrolig at Fastlands-Norge er det dårligst kartlagte området i Skandinavia. Her er muligheter. Heldigvis har vi nå en regjering som vil noe med mineralnæringen. Nå kommer ny minerallov, og som et ledd i nordområdestrategien setter NGU nå i gang omfattende flykartlegging av ressursene i nord. Det er behov for å bygge kompetanse og ny kapasitet i forvaltning, forskning og innovasjon. Det er utfordringen vi har foran oss på det området.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-03-31:
Spørsmålet bygger på feil fakta. Representanten Lundteigen har aldri vært mot marked. Senterpartiet har aldri vært mot marked. Representanten Lundteigen har aldri vært mot konkurranse. Senterpartiet har aldri vært mot konkurranse. Det vi har vært mot og er mot, er en økonomisk politikk som gir et frislepp av økonomiske krefter slik at vi får en grådighet og en samfunnsutvikling som går utover alt som kan kalles etisk og moralsk anstendig. Det ser vi heldigvis nå en betydelig endring på – takk og pris! Punkt 2: På konkurranseområdet er det slik at det ikke bare er i spillet Monopol at det utvikler seg monopoltendenser. Dersom vi ikke har sterk samfunnsregulering av konkurransen, får vi monopoler. Det er grunnen til at Senterpartiet vil regulere markedene – takk og pris på også det punkt!
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-03-31:
Det er en modell som absolutt faller i smak hos Senterpartiet. Det er en modell som fikk oppslutning på vårt landsmøte. Det er en modell som vi kommer til å arbeide videre med i den kommende perioden. Hvorfor? Jo, fordi den bygger på at dersom man skal få fritak eller delvis fritak for arveavgift, så må man inngå en forpliktelse overfor storsamfunnet, en forpliktelse overfor fellesskapet. Man yter altså noe og kan få noe. Det man skal yte, er at man viderefører virksomheten til beste for både de ansatte, lokalsamfunnet og det samfunnet som en er en del av.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-03-31:
Det var ikke forsøk på noe knep fra min side. Det var et behov for å få fakta på bordet når representanten Asmyhr starter sitt innlegg med og legger til grunn i sitt innlegg noe som er fundamentalt feil. Tilbake til saken: konkurransekraft og innovasjon. Jeg er helt enig i at internasjonalt konkurranseutsatte bedrifter lever i et miljø som er av de ytterst krevende når det gjelder hele tida å endre seg. Jeg skal være den første til å si at norsk jordbruk trenger flere mennesker, trenger flere drivkrefter, for å utvikle seg i retning av det som er nødvendig for framtida. Det innebærer for jordbruket som for enhver annen næring at skal vi ta de tre internasjonale krisene som vi nå står overfor, må en endre seg, ikke minst i sin produksjonsmåte. Det er en diskusjon som jeg gleder meg til å føre videre med Fremskrittspartiet. Problemet er bare at Fremskrittspartiets politikk river det økonomiske grunnlaget vekk for at den enkelte jordbruker kan gjennomføre den innovasjonen.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-03-31:
Representanten Per Olaf Lundteigen har i sin politiske karriere vært en av de fremste motstandere av marked og konkurranse. Her er det åpenbart at Lundteigen tar feil, fordi det er de økonomier og de land som er internasjonalt orientert, som er markedsorientert og hvor det er god konkurranse, som også er de mest innovative. Lundteigen har også tilknytning til landbruksnæringen. Landbruksnæringen er en svært lukket næring, og en næring hvor det er lite konkurranse og lite innovasjon. Ser ikke Lundteigen nå at mer konkurranse også i landbruket vil kunne føre til at landbruket kan bli en mer innovativ næring, på lik linje med andre konkurranseutsatte næringer?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-03-31:
Representanten Lundteigen benyttet seg av et gammelt knep – å ikke svare på de spørsmålene som ble stilt. Jeg stilte spørsmål om Lundteigen ikke ser at det er i den mest konkurranseutsatte og den mer internasjonalt rettede økonomien vi ser mest innovasjonskraft. Mitt andre spørsmål gjaldt det norske landbruket, som er en lukket næring, både for nye personer og for ny kapital. Ser ikke Lundteigen at også landbruket ville bli en mer innovativ næring dersom det hadde blitt utsatt for mer konkurranse?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-03-31:
I sitt hovedinnlegg sa statsråden at den globale krisen som vi nå er inne i, vil føre til økt konkurranse. Det er åpenbart en riktig observasjon. Det kommer ikke bare til å bli litt økt konkurranse, det kommer til å bli betydelig økt konkurranse, fordi markedet nå er blitt så mye mindre enn det var før. Det vil føre til at de land og de bedrifter som er de mest innovative, og som er dyktige på å få frem det som markedet etterspør, er de som vil vinne i den store konkurransen. Hvis vi løfter blikket litt og ser ut i verden, ser vi at enkelte land, gjerne små land, har vært veldig dyktige på innovasjon. Vårt naboland Finland er et slikt land. Hva mener statsråden at vi kan lære av suksesshistoriene til andre land som har vært dyktige på innovasjon, og hvorfor har ikke Regjeringen benyttet den anledningen den har hatt, til å ta denne typen lærdom fra andre land?
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Venstre seier i innstillinga at dei er bekymra for tilgangen på risikokapital til næringslivet. På gründersida er det for liten tilgang til kapital, og for etablerte bedrifter er tilgangen på risikokapital for liten. Det kan vi lesa at Venstre meiner. Men då me hadde forslag om det statlege investeringsselskapet Investinor, stemde faktisk Venstre imot. Eg meiner at det er ikkje så veldig lett å få tak i kva Venstre eigentleg vil. For i innstillinga kan me òg lesa: «Dette medlem vil ikke lage nye store statlige konstruksjoner som investeringsfond eller investeringsbanken» osv. Men i sitt alternative statsbudsjett tok Venstre nettopp til orde for å etablera eit nytt statleg investeringsselskap, Klimatek. Spørsmålet mitt vert da: Er Venstre bekymra for tilgangen på kapital eller ikkje, og vil Venstre ha statlege investeringsordningar for næringslivet eller ikkje?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Når det gjelder romforskningen – som jeg er helt enig med representanten Fostervold i er viktig – ligger Norge fortsatt på et høyt nivå, og en vil også se i nær framtid at vi kommer til å komme med flere konkrete forslag til hvordan vi skal utvikle det ytterligere. Ellers bruker vi mye penger på forskning. For inneværende år bruker vi nesten 20 milliarder kr. Bevilgningene til forskning har økt kraftig siden 2005. Det gjelder også for Nærings- og handelsdepartementets område. Det er avgjørende viktig, særlig i den tida vi nå er inne i, at det forskes mye, og at det er nært samspill mellom forskningsinstitusjoner, utdanningsinstitusjoner og næringsliv, slik at vi greier å omstille næringslivet og kommer ut også av denne situasjonen på en mer konkurransedyktig måte enn det som er tilfellet pr. i dag. Så vi bruker mer, og det kommer vi til å fortsette med også framover.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Jeg må bare si til representanten Torbjørn Hansen, når han sier at vi gjør for lite: La oss ta samferdsel. Det er et interessant område. Det er et område hvor denne Regjeringa for det første overoppfylte den nasjonale transportplanen, som den første regjering i Norge, meg bekjent. Så har vi levert et forslag til en ny nasjonal transportplan som peker framover, og den er historiens beste, meg bekjent. Det er sjølsagt – og det tror jeg vi er enige om – kjempeviktig også for at næringslivet skal gå enda bedre. Men det da å hevde at vi ikke gjør noe, faller med respekt å melde litt på steingrunn. Det gjelder også i forhold til virkemiddelapparatet – Investinor, som Høyre var imot, Argentum har vi fylt opp, Innovasjon Norge, GIEK og Eksportfinans. Uansett hvor mange ganger Høyre liker å gjenta at det ikke skjer noe, er det faktisk slik at de dette gjelder, er ganske fornøyd med det vi har lagt fram. De snakker om de ordninger vi har lagt fram, og ikke om det som Høyre prater mest om. Så er vi sjølsagt alltid åpne for å se på om det er ting som kan gjøres enda bedre, for det er ikke slik at alt er vedtatt én gang for alle. Der har vi også gjerne dialog med Hansen, men på et riktig grunnlag.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Vi har veldig tett kontakt med næringslivet og deres organisasjoner. Det gjelder sjølsagt også i forbindelse med forenklingsarbeidet. Men jeg kommer til å styrke det i og med det nye rådet for små og mellomstore bedrifter, for jeg er enig med representanten Sørfonn i at utfordringene er størst når det gjelder å hindre at de bruker for mye tid på skjemaer som er unødvendige. De bør heller bruke tida på det de skal. Så det kommer til å bli ytterligere forsterket gjennom opprettelsen av det nye rådet. Så er vi sjølsagt ikke i mål. Det mener jeg er helt opplagt. Men jeg mener allikevel at det er et framskritt at sjølangivelsen nå er forhåndsutfylt. Det har vi fått mange positive tilbakemeldinger på, også fra næringslivet. Jeg mener også at det er et viktig framskritt at vi nå hele tida utvikler Altinn videre. Det er noe av det næringslivet peker på som et viktig redskap for forenkling. Det er blitt mye bedre, men vi er ikke i mål. Vi må sørge for, som representanten antyder, at vi får enda flere etater inn der, at det blir enda enklere å finne fram, slik at en ikke bruker mye tid, men kan trykke på en knapp eller to eller tre, og så komme dit en skal. Det er målet, og det er derfor vi også nå har gått i gang med en ny kontrakt for å utvikle det videre. Og vi skal mye videre med det.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Ja, jeg mener det er et stort potensial i helse- og omsorgssektoren for innovasjon for å skape flere arbeidsplasser. Og jeg mener jo, med litt erfaring etter å ha hatt ansvar for helsevesenet og omsorgssektoren, at det foregår kjempemye spennende innovasjon der, men som kanskje ikke er så lett å få registrert. Det foregår masse bra forskning innenfor mange områder, Oslo Cancer Cluster er et eksempel på det. Men en har vært for lite flink til å skape arbeidsplasser. Så det å få til koblinga – jeg har vært i helse før, og nå er jeg i næring – gir en unik mulighet til å få til bedre behandling og bedre medisiner, men også til å gjøre butikk av det, altså tjene penger. Det jeg mener er noe av det viktigste vi nå skal gripe fatt i etter behandlinga av denne innovasjonsmeldinga, er hvilke arenaer og hvilke virkemidler vi skal bruke for å få til kommersialiseringa i samspillet mellom offentlige sektorer og det som dreier seg om å skape arbeidsplasser. Det er mange muligheter. Det tror jeg vi deler. Og jeg garanterer at dette er et område jeg er svært opptatt av.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
La meg først få si at for et så lite land som vi tross alt er, med en så åpen økonomi mener jeg det er helt åpenbart – som også representanten sier – at konkurransen bare øker. Det vil stille større krav til våre bedrifter for å kunne hevde seg i konkurransen. Det jeg tror er viktig da, er for det første å se på hva vi kan bistå særlig våre små og mellomstore bedrifter med i forhold til utlandet. Det kommer vi tilbake til. Det andre er at vi må sørge for at vårt næringsliv har god tilgang til de viktigste markedene. Derfor holder vi nå på med å forhandle handelsavtale med Kina, vi er i gang med India – svært store markeder for Norge – og vi skal gå i gang også med Russland. Bare de tre enormt store landene vil være svært viktige for norsk næringsliv. Så skal vi sørge for å bistå våre bedrifter på den måten som de ønsker at vi skal bistå overfor andre land, og gjennom innovasjon sette våre bedrifter bedre i stand til å møte den økte konkurransen som er der, og som jeg er enig i bare kommer til å bli større i tida framover.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Det er én ting som er jobb nr. 1 for denne regjeringa, og det er å sikre at flest mulig er i arbeid. Der bedrifter må gå tapt på grunn av den krevende situasjonen vi er i, gjør vi det vi kan for å skape nye arbeidsplasser og – ikke minst – sikre de enkeltmennesker som trenger det. Det gjelder også overfor denne næringa. Vi har gjort betydelige endringer i rederiskatteordninga allerede. Vi følger opp den maritime strategien punkt for punkt, vi har lagt inn mer penger, slik jeg redegjorde for i mitt hovedinnlegg, og vi har lagt fram mange krisepakker. Og vi følger sjølsagt utviklinga hele veien. Jeg ser at det er representanter for en del sjøfolk på galleriet. Det får meg til å tenke på den nettolønnsordninga som er vedtatt, og som vi har fått på plass, som er utvidet og meget stabil. Den er også, som kjent, utvidet til å gjelde alle NOR-skip, den er utvidet til å gjelde Hurtigruten, og er blitt en meget god ordning. Jeg merker meg at Høyre – og da har jeg sett på budsjettet for inneværende år – ikke prioriterer å trygge arbeidsplassene til sjøs. Det betyr at Høyre på den ene sida er veldig for å gjøre ytterligere forbedringer med hensyn til rederiskatteordninga, mens de når det gjelder nettolønnsordninga for dem som jobber i næringa, foreslår et kutt når det gjelder refusjon pr. ansatt. Det ville ikke bidra til å trygge arbeidsplasser langs kysten, det ville føre til økt ledighet langs kysten. Jeg føler at Høyre taler med to tunger i denne saka. Nettolønnsordninga er også en meget viktig ordning for å ivareta de mange som jobber i denne næringa, hvor vi ser at mange sliter i disse dager. Så vi har økt bevilgningene til refusjons- og nettolønnsordninga, antallet sjøfolk i ordninga har også blitt økt, og vi har som ambisjon å sørge for at flest mulig har et godt arbeid med skikkelige lønninger i denne næringa også i tida framover.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Regjeringa har i Soria Moria-erklæringa slått fast at vi ønsker å satse der vi er gode, og den næringa vi satser på nå, er et eksempel på et område der vi er gode i Norge, og der vi har særlige fortrinn. At denne næringa sjølsagt også blir berørt av finanskrisa, er kjent, og det er nettopp derfor vi har så nær kontakt med næringa sjøl hele veien. Det betyr at de endringer vi har gjort i en allerede god rederiskatteordning, er etter å ha hatt dialog med – og lyttet til – næringa sjøl. Når vi har gjort det vi har gjort med Obligasjonsfondet, er det også etter innspill fra næringa sjøl. Det var noe de trengte. Når vi gjorde det vi gjorde i forhold til Eksportfinans, og gjorde endringer slik at de også kunne gå inn i eksisterende ordninger, var det også etter dialog og nær kontakt med denne næringa. Jeg mener at vi har en rederibeskatningsordning som er meget konkurransedyktig, som er internasjonal og sammenlignbar med det de har i EU-land, og som vi allerede har gjort forbedringer i. Så synes jeg at denne debatten også har vært interessant i den forstand at talerne fra Høyre har avdekket sitt syn på nettolønnsordninga. Jeg hørte representanten Flåtten sa: «Men det er ikke nettolønnsordningen som skaper arbeidsplassene.» Jeg synes det utsagnet avslører ganske godt at det vel kanskje ikke er det Høyre først og fremst er opptatt av, og det følger de også opp i vedtak her i huset. Nettolønns- og refusjonsordningene til sjøfolk er et avgjørende virkemiddel for å rekruttere og beholde norske sjøfolk på norske skip. Det er viktig. Når f.eks. et rederi som mange kjenner til, gjennom media i hvert fall, Teekay, i februar varslet utflagging av ni norskregistrerte skip som hadde virksomhet på norsk sokkel, var det mange som reagerte på det. Vi har også sett andre oppslag fra enkeltrederier med lignende planer. I den forbindelse vil jeg vise til det arbeidet som Arbeids- og inkluderingsdepartementet akkurat nå gjør, som dreier seg om tiltak for å forhindre sosial dumping. De arbeider nå med endringer i utlendingsforskriften som vil gjeninnføre krav om arbeidstillatelse for utenlandske sjøfolk. Det er varslet at næringa også må påregne at sokkelen vil bli omfattet av dette. Dette er viktig i forhold til den store debatten som vi nå har om hele denne næringa. Jeg har også, interessant nok, merket meg at Teekay, etter de runder som har vært, sier at de vil beholde noen skip under norsk flagg. Det er viktig med engasjement når det gjelder denne viktige næringa. For Regjeringa er det aller viktigste å gjøre det vi kan for å trygge flest mulig arbeidsplasser og for å skape nye innenfor denne næringa også i tida framover.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Norge har i mange generasjoner vært en betydelig skipsfartsnasjon, og er kjent for sine meget dyktige sjøfolk. Jeg er glad for at det er et stort engasjement for denne viktige næringen, men det kan se ut som at oppfatningen er noe forskjellig. Regjeringen skal ha ros for å ta alle sider av næringen med i sitt arbeid, også i disse finanskrisetider. Kritikken fra opposisjonen til Regjeringen i dette spørsmålet står mildt sagt ikke til troende. Jeg vil påstå at vi ikke kan beholde vår status som skipsfartsnasjon dersom vi bare har redere og ikke norske sjøfolk på norske skip. Her har representanten Flåtten og interpellanten tydeligvis en annen oppfatning enn det jeg har. Jeg er også forbauset over at ikke interpellanten fokuserer mer på sjøfolkene. Jeg hørte ikke han nevnte sjøfolkene med ett ord i sine to innlegg. Jeg er glad for at statsråden så klart snakker sjøfolkenes sak i sitt innlegg. Jeg har fulgt denne næringen i mange år, og jeg har sett hvordan det har blitt lagt til rette for næringen på beste måte, nettopp fordi det er en slik viktig næring i landet vårt. Det som skuffer meg, er at til tross for dette så flagger rederne ut. Dette skjer ofte helt uten forvarsel, og norske sjøfolk settes på land. Samtidig satser de samme rederne fortsatt på Norge som en god og attraktiv kunde. De rederne som da tar sitt ansvar og beholder norsk flagg og norske sjøfolk med norske lønns- og arbeidsvilkår, får en vanskelig konkurransesituasjon. Jeg setter spørsmålstegn ved at selskaper som opererer på norsk sokkel, ikke stiller krav om norske lønns- og arbeidsvilkår overfor de rederne som skal leies inn. Vi har i disse dager en stor debatt om nye arealer til petroleumsaktivitet, særlig i nord. Jeg reiser mye omkring i den nordlige landsdelen, og hører ofte sterke meninger i denne sammenheng. Det jeg hører oftest, er at dersom det ikke blir norske og lokale arbeidsplasser og virksomhet igjen etter aktiviteten på sokkelen, kan bare oljen og gassen ligge der den ligger. Folk vil kort og godt ikke ta ulempene uten å få noe igjen. Dette gjelder selvfølgelig også sjøfolkenes arbeidsplasser. Ingen andre arbeidsplasser er så godt spredt over hele landet, både i bygd og i by, som sjøfolkenes arbeidsplasser. Jeg forstår godt at det reageres når så viktige arbeidsplasser med et pennestrøk og over natten blir borte. Da reagerer folk langs kysten med vantro og med sinne. Dette er sterke signaler fra folk langs kysten vår som både oljeselskapene, rederne og representantene her i Stortinget og mange andre skal legge seg på minne i tiden som kommer. Folkemeningen skal ingen se bort ifra.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2009-05-29:
Jeg vil si til statsråden at Fremskrittspartiet mener at kvinner ikke er mindre kompetente enn menn. Jeg vil også si til statsråden at vi mener ikke at kvinner har mindre kvalifikasjoner enn menn – kanskje ofte tvert imot. Jeg vil minne statsråden på at Fremskrittspartiet er for likestilling, men vi mener at dette burde vært vurdert opp mot aksjeloven. Det er mange kvinner med styreverv rundt omkring i landet i dag som gjør en kjempegod jobb. Fremskrittspartiet har en andel av disse – vi vet at de gjør en kjempegod jobb. Spørsmålet mitt avslutningsvis er: Hvorfor ble ikke dette vurdert opp mot aksjeloven i stedet for kommuneloven? Det kom ikke statsråden inn på.