Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
La det være helt klart: Fremskrittspartiet ønsker å kjøpe nye transportfly. Men Fremskrittspartiet ønsker en ryddig saksbehandling og prosess, slik at vi kan være sikre på at vi gjør det riktige valget. Det er tross alt ca. 4 milliarder skattekroner vi snakker om, og det er fly Forsvaret skal operere med i flere tiår fremover. Det er ikke noe parti som så ofte har foreslått gjennom så mange år å skaffe nye transportfly. Gang på gang, enten ved representantforslag eller i budsjettinnstillinger, har vi foreslått kjøp, og gang på gang og like mange ganger har forslagene blitt nedstemt av regjeringspartiene, Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet. Hvorfor har vi så kommet med disse forslagene gang på gang uten å få respons og støtte fra andre partier? Jo, fordi vi har sett hvordan ulike skiftende regjeringer har latt det skure og gå inntil til slutt alle seks Hercules-transportflyene stod parkert på bakken. Dette var forutsigbart. Allikevel ble det ikke tatt høytidelig. Da vi foreslo dette, var det også fordi det da forelå bare ett alternativ, nemlig nye Hercules-fly. Vi hadde ikke andre alternativer. Krisen var stor, og tilbudene var der – like gode og like hurtig levert som nå. Så er vi kommet i den situasjonen at Stortinget har bevilget 300 mill. kr til vingeskifte og reparasjon av fire av de gamle flyene. De skal etter planen være tilbake i Norge i løpet av denne måneden, fullt operative til å fly taktiske operasjoner fram til 2017, ifølge garantien fra fabrikken som har reparert flyene, og som har lang erfaring med disse flyene, og som har reparert denne typen fly siden de kom på markedet. Når det nå blir opplyst at flyene ikke er avionikkoppgradert, at en eventuell avionikkoppgradering vil ta 45 måneder, dvs. at de ikke kan fly f.eks. i Afghanistan eller i andre liknende krigsområder, og at de bare kan fly 50 pst. i Norge, kommer dette som en stor overraskelse. Dette ble ikke Stortinget informert om da man bevilget de 300 mill. kr. Jeg regner med at kontroll- og konstitusjonskomiteen vil se nærmere på dette, når det nå allikevel blir foreslått å kjøpe nye fly til ca. 4 milliarder kr. Det er svært nærliggende å tenke at disse 300 mill. kr eventuelt heller kunne vært brukt til innkjøp av de nye flyene. Jeg regner for øvrig med at alt dette merkelige som har skjedd, vil bli gjenstand for Riksrevisjonens interesse i ettertid. Nå har Regjeringen anbefalt å iverksette en såkalt hurtiganskaffelse av nye transportfly av typen Hercules C-130J, etter at Fremskrittspartiet gjennom flere år har foreslått å anskaffe nye fly. Når jeg innledningsvis nevnte at det ønskes en ryddig prosess og saksbehandling, er dette også på bakgrunn av at forslaget har ligget i månedsvis i departementet på grunn av uenighet innad i Regjeringen. Når saken endelig nådde Stortinget, fikk partiene i realiteten bare tre dager på å gruppebehandle det. Dette kaller jeg uryddig saksbehandling. På grunn av komiteens velvillighet og forlengelse av sesjonen blir saken behandlet i dag, til tross for Regjeringens sendrektighet. Det er etter vår mening ikke slik vi behandler saker i Stortinget, når det gjelder så mange penger og fly som Forsvaret tross alt sannsynligvis skal leve med i mange år fremover. Sendrektigheten til departementet har også medført at deler av denne investeringsproposisjonen må utsettes til høsten. Vi minnes soldatoppgjøret som komiteen velvilligst behandlet i Stortinget for noen dager siden, med uansvarlig kort behandlingstid, men som var av stor viktighet for soldatene. For få dager siden ble vi informert om fra departementet at den planlagte meldingen om kvinner i Forsvaret, som skulle vært lagt fram i mai, ikke kommer før i juni, og at vi derfor ikke får behandlet dette før til høsten. Det samme gjelder proposisjonen til Odelstinget om endringer av sikkerhetsloven, som har vært annonsert i mars. Nå er dette utsatt til høsten. Fremskrittspartiet har, som tidligere nevnt, vært opptatt av å framskaffe nye transportfly. I dag har vi nyreparerte fly, og vi ser ikke behovet for såkalt hurtiganskaffelse og mener vi har tid til en ryddig anbudsrunde, for øvrig helt i tråd med Regjeringens egen Soria Moria-erklæring. I dag har vi tross alt flere fly å velge i. Nye Hercules-fly er ett alternativ, A400M fra Airbus et annet, og C-27J Spartan et tredje. Det er en kjensgjerning at A400M vil bli det eneste flyet som kan frakte Forsvarets helikoptre, FNs SISU-kjøretøyer og større humanitært anleggsmateriell. Hercules-en blir for liten. Når dette blir påpekt, er svaret at Hercules aldri skal frakte større materiell inn i katastrofeområder, eller i en sone som Afghanistan. Ifølge proposisjonen skal slikt materiell fraktes på landeveien, med jernbane, eller sjøveien. Da hadde muligens et lite og taktisk fly som C-27J Spartan kanskje vært det riktige. Flyet tar riktignok bare 62 soldater om bord, men er hurtig og moderne. Men alle disse spørsmålene ville man fått svar på ved en eventuell åpen anbudskonkurranse, som Fremskrittspartiet ønsker. For øvrig er det underlig at det er gjennomført syv fagmilitære vurderinger som samtlige anbefaler A400M fra Airbus. Departementet har heller ikke ført reelle samtaler med Airbus. Opplysningene om de fagmilitære utredningene og om det ikke har vært ført reelle samtaler med Airbus, har for øvrig ikke tilfalt Stortinget. Det er i det hele tatt flere opplysninger i denne saken som ikke har tilfalt Stortinget, og det kan derfor synes som om saken har et særdeles dårlig beslutningsgrunnlag. Objektiv informasjon til Stortinget kan derfor synes mangelfull, og behovet for en hurtiganskaffelse kan nærmest beskrives som uansvarlig. En åpen anbudsprosess bør kunne gjennomføres på kort tid. Det vil også gi større muligheter for norsk industri ved gjenkjøp, idet også industrien vil få bedre tid til å gjøre gode teknologiske avtaler. Hele kjøpet er for øvrig basert på 100 pst. gjenkjøp, og det forutsettes at en gjenkjøpsavtale er undertegnet. I praksis vil det heller ikke bli særlig forskjell på leveringstiden mellom de forskjellige leverandørene, idet siste leveranse av Hercules-flyene sannsynligvis ikke vil kunne skje før i 2011. Så noen hurtiganskaffelse vil det uansett ikke bli. Sikkerheten for våre soldater i Afghanistan har vært brukt som et argument. Sikkerheten for våre soldater er naturligvis viktig – ingen vil bestride det – men jeg tror ikke dette flykjøpet vil være utslagsgivende for sikkerheten. For øvrig mener Fremskrittspartiet at det råder usikkerhet rundt Regjeringens handlemåte rent juridisk når det gjelder regler for offentlige anskaffelser, anskaffelser for Forsvaret, EØS-avtalen og EUs direktiver for forsvarsmateriellanskaffelser. Vi har derfor problemer med å se at god forretningsskikk vedrørende anskaffelser til Forsvaret følges, men forventer at Regjeringen forholder seg til vedtatte retningslinjer for denne type anskaffelser. På denne bakgrunn fremmer Fremskrittspartiet forslag om at det blir gjennomført en åpen anbudsprosess, og at det blir fremmet en ny sak for Stortinget basert på en slik prosess. Denne innstillingen om investeringer i Forsvaret omfatter også andre viktige ting for Forsvaret, selv om flykjøpet vel er det som vil gi de største uttellingene, og som har fått mest allmenn interesse. Kostnadsrammen for prosjekt «Nye fregatter» øker med totalt 526 mill. kr, til 17 404 mill. kr – langt over det vedtatte utgangspunktet – og bør vel også omfatte en viss gransking. Andre kapitler som øker kostnadsmessig, gjelder Skjold-klasse missiltorpedobåter og bakke til luft-radioer. Fremskrittspartiet vil her påpeke viktigheten av å forholde seg til de vedtatte budsjetter og kostnadsrammer. Til slutt vil jeg framsette de forslag fra Fremskrittspartiet som er inntatt i innstillingen.