trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hilde Magnusson (Arbeiderpartiet), 2006-02-28:
Ja, da er dagen kommet, som så mange har ventet på – og kanskje særlig de som ikke gav opp etter nederlaget denne saken led i 1996. Tenk at det da skulle bli et enstemmig vedtak vi skal fatte litt senere i dag! Hardangerbrua må vel kanskje være det samferdselsprosjektet som setter norgesrekord i lokalt engasjement, både menneskelig engasjement og når det gjelder penger. Til det første må det sies at fylkeskommunen har hatt denne brua som sitt prioriterte veiprosjekt nummer én i snart over ti år. Nabokommuner og Bergen kommune har engasjert seg sterkt i saken. Bakgrunnen for at saken kommer opp igjen i dag, er det sterke engasjementet fra både lokale myndigheter, næringsliv og befolkningen i regionen. Kommuner som er berørt av brua – Eidfjord, Voss, Granvin, Kvam, Ullensvang og Ulvik – har satt av penger til brua, trass i veldig trang kommuneøkonomi, og Bergen kommune har også vært bidragsyter økonomisk. Eidfjord kommune, som er en kraftkommune, har brukt flere hundre millioner til nødvendige forarbeider og forprosjekter til brua, også til tilførselsveier og selve prosjektet. Dette viser med all tydelighet hvor gjerne fylket og regionen har ønsket dette samferdselsprosjektet. Eidfjord kommune har ca. 900 innbyggere, og på de utallige folkemøtene som har vært opp gjennom årene, har det på noen møter vært over 1 000 mennesker – et vanvittig lokalt engasjement. Det er også veldig gledelig for hele regionen å få denne fergefrie veiforbindelsen mellom øst og vest, som vil gi den korteste veien mellom Bergen og Oslo. Jeg er sikker på at dette prosjektet vil være en ny giv for Indre Hardanger, som sårt trenger det etter nedadgående folketall og næringsutvikling. Det vil også kunne være avgjørende for om unge familier ønsker å bosette seg i denne delen av landet, og om ungdom som har flyttet ut, ønsker å flytte tilbake etter at de har tatt utdannelse. Brua vil gi folket i fjorden en ny frihet til å reise, den vil gi forutsigbarhet og gjøre det enklere for næringslivet som er avhengig av biltransport for å frakte varer til og fra. Ikke minst for reiselivsnæringen er dette viktig – ikke bare fordi hengebrua i seg selv kan bli en severdighet, men fordi reiselivsnæringen i Distrikts-Norge er helt avhengig av å vise fram et lokalsamfunn der folk bor. Det er det turistene vil se. De vil ikke se gjengrodde bøer, folketomme hus eller tomme butikklokaler. Når oljen og gassen en dag er slutt, er reiselivet en av de næringene som vi virkelig har mulighet til å satse på i Norge. Derfor er det så viktig at vi i dag er med på å tenke framtidsrettet for denne næringen. Selv om trafikantene nå må belage seg på å betale bompenger for en tid, vil det ikke bli fergebillett til evig tid. Det er ikke mange saker i Stortinget som avgjøres enstemmig, som har så mange tilskuere på galleriet – sågar noen i bunad. Det bare viser at de følger opp helt til siste nikk, de som er fra regionen. Som vossing vil jeg til slutt gratulere Hordaland – og ikke minst standhaftige hardinger – med at saken blir vedtatt i dag. Senere kan vi kanskje skåle i sider!
Trond Helleland (Høyre), 2006-02-28:
Etter behandlingen i komiteen og etter å ha lest merknadene ser en at det er ett parti som skiller seg ut. I denne saken skulle en jo, forhistorien tatt i betraktning, trodd at det var SV, men nei, det er Fremskrittspartiet. Et parti som vanligvis kliner til og vil bygge vei overalt, er det som problematiserer brua mest. I forbindelse med NTP var Fremskrittspartiet svært utålmodig, og partiet bad om at prosjektet ble lagt fram for Stortinget snarest. Nå opplever man at Fremskrittspartiet stiller seg tvilende til kvalitetssikring og trafikkprognoser. Sortevik bedyrer at Fremskrittspartiet er for prosjektet, men fremmer i dag forslag om tilleggssak fra Regjeringen om ytterligere kvalitetssikring av trafikkgrunnlaget. Hvor lenge vil Fremskrittspartiet utsette saken? Hvor lenge vil Fremskrittspartiet la Hardanger vente?
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2006-02-28:
Jeg har egentlig et spørsmål til representanten Jan Sahl som han eventuelt kanskje kan svare ja eller nei på: Synes representanten fra Kristelig Folkeparti at det vil være rettferdig at lokale brukere av Hardangerbrua skal være med på å finansiere miljøtunnelen på Hardangervidda?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2006-02-28:
Som Kristelig Folkeparti tidligere i debatten har påpekt, er det helt nødvendig å bygge miljøtunneler på Hardangervidda dersom den pågående utredningen viser at Hardangerbrua forverrer forholdene for villreinen. Mange frykter at broen vil øke trafikken mellom øst og vest, og at villreinbestanden på vidda dermed trues. I så fall trenger vi en omfattende utbygging, også av rv. 7 over Hardangervidda. Det er viktig at vi ser disse sakene i sammenheng. Her må miljøhensyn settes først. Villreinens vandring over vidda må sikres, og dersom Miljørådet tilsier det, må også deler av riksveien legges i tunnel. Villreinstammen på Hardangervidda er en av de største i Europa, og det er en unik global ressurs. Kristelig Folkeparti mener at koblingen mellom bompenger over Hardangerbrua og rv. 7 er avgjørende for å få framdrift i arbeidet med tunneler på Hardangervidda. Jeg er derfor skuffet over at dagens regjering ikke ser dette. Det er gledelig å høre at statsråden vil komme tilbake til Stortinget med en sak om dette, men det er skuffende at SV, som ønsker å være et miljøparti, har gjort helomvending og ikke engang har klart å opprettholde koblingen mellom hardangerbru og bygging av miljøtunneler på Hardangervidda. Representanten Langeland sier i dagens «Politisk kvarter» at SV i posisjon har forsøkt å stoppe Hardangerbrua, men at Regjeringen ikke har tatt hensyn til dette. Kristelig Folkeparti skulle ønske at miljøengasjementet i Regjeringen var større, og at også dette engasjementet fikk gjennomslag. Så langt har det vært skuffende. At SV nå har tapt denne saken, ja, det betyr i praksis at det også er villreinen som har tapt.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2006-02-28:
I ein brosjyre gitt ut av Hordaland fylkeskommune og dei sju hordalandskommunane som står bak Hardangerbrua AS, er overskrifta: «Norge treng eit levande Hardanger, Hardangerbrua er viktig for Norge.» Senterpartiet støttar fullt ut denne utsegna. Hardangerbrua vil fjerne ein vesentleg flaskehals og gjere regionen meir attraktiv for nyskaping og investering, ikkje minst innanfor reiseliv og turisme. Mange stader i det indre Vestlandet er det stagnasjon innan næringsutvikling og tilbakegang i folketalet. Tidkrevjande og vanskeleg kommunikasjon bidreg til å forsterke denne tendensen. Eit viktig bidrag når det gjeld konkurranseforholda for næringslivet, og for å hindre fråflytting er då å satse på vegutbygging og betre kommunikasjon. Av kostnadsoverslaget på om lag 2 milliardar kr vert storleiken finansiert gjennom bompengar og lokale tilskot. Enno ein gong er det lokalsamfunnet sjølv som betaler eit nytt, stort samferdsleprosjekt! Eg er glad for at Hardangerbrua no vert realisert. Det er ein stor dag for regionen generelt og for Hardanger spesielt. Ferjesambandet Kinsarvik–Utne–Kvanndal skal haldast oppe også i framtida. Dette sambandet er viktig, ja kanskje avgjerande, for bedrifter som er plasserte og etablerte på Utne. Om den etablerte nærings- og busetnadsstrukturen i området skal haldast oppe og vidareutviklast, er det avgjerande at dagens kommunikasjonsmønster vert vidareført. Det er representantar frå Kristeleg Folkeparti og Venstre som opptrer som om miljøtunnelar på Hardangervidda står omskrive i St.prp. nr. 2 frå Bondevik II, både når det gjeld vedtak og finansiering. Det er ikkje rett. På side 12 er miljøtunnelar omtalte med seks linjer, og der står det at spørsmålet om miljøtunnelar på Hardangervidda vil bli vurderte etter at ein har avslutta konsekvensutgreiinga. Og det som fleirtalet no seier i innstillinga, er at vi føreset at Regjeringa kjem tilbake til Stortinget med ei eiga sak om akkurat dette. Det har statsråden bekrefta fleire gonger frå denne talarstolen. Så her prøver Venstre og Kristeleg Folkeparti å lage ei stor sak ut av noko som dei står svakare på i proposisjonen enn i innstillinga frå fleirtalet. Til sist til forslaget frå Framstegspartiet: For at det ikkje skal svekkje det fleirtalet seier om ferjesambandet Utne–Kinsarvik–Kvanndal, ber eg Framstegspartiet vurdere å gjere forslaget, eller delar av forslaget, om til eit oversendingsforslag.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-02-28:
I dag vaiar flagga i Hardanger! Eit nasjonalt samferdselsprosjekt passerer ein viktig milepæl. Dette prosjektetet er mykje meir enn eit lokalt vegprosjekt i indre Hardanger, for med det varierte og velfungerande næringslivet me har på Vestlandet, og med den verdiskapinga som denne delen av landet representerer, vert den snøggvegen mellom aust og vest som Hardangerbrua vil medverka til, også eit viktig næringspolitisk prosjekt. Det er mykje positivt å seia om Oslo. Det er masse hyggelege folk, mange gode og nyttige institusjonar osv, men – og det er eit men – Oslo ligg litt usentralt til! Denne ulempa vil Hardangerbrua bidra til å redusera. I prosessen fram mot det som no er resultatet, har også Kristeleg Folkeparti spela ei aktiv rolle, både lokalt, regionalt og sentralt. Prosjektet er eit glimrande døme på at det å sameina krefter og innsats gjev resultat. Dette gjer Hardangerbrua til eit flott tverrpolitisk prosjekt. Men meir enn det: Hardangerbrua er òg eit monument over seig viljestyrke og det at trua på og viljen til å få realisert gode samfunnsprosjekt til slutt har gjennomslagskraft. Dette har vore ein lang og seig marsj, men «Hvem tæller vel de tabte Slag paa Sejrens Dag»! For i dag gler me oss, og me ser framover! Hardangerbrua vil representera eit tidsskilje. For mange vert det «før og etter Hardangerbrua». Me gler oss over det solide fleirtalet som stiller seg bak prosjektet. To regjeringar, både Bondevik II og Stoltenberg II, har gått inn for prosjektet. Og dei ulike partia stiller opp. Me kan likevel ikkje unngå å leggja merke til at Framstegspartiet har ein tirade av innvendingar mot prosjektet. Både det eine og det andre skulle vore betre utgreidd, dette har gått altfor fort, osv. Men sjølv om dei protesterer for all verda, så følgjer dei likevel med på ferda. Og godt er det. SV stiller òg opp. Viss eg har forstått rett det som eg har lese meg til, ikkje minst i media, så er partiet eigentleg imot prosjektet. Men likevel – og situasjonsbestemt – så er dei for prosjektet. Kanskje ikkje så prinsipielt avklårande, men reint praktisk er dette veldig greitt. I Kristeleg Folkeparti gler me oss over at eit viktig nasjonalt samferdsels- og samfunnsprosjekt i dag får eit positivt klårsignal i Stortinget!
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2006-02-28:
Som fleire har sagt, er dette ein stor dag for Hardanger, og det er også ein stor dag for fornufta. Det er sjølvsagt også ein stor dag for dei som har stått på og kjempa for Hardangerbrua. Hardangerbrua er eit veldig godt prosjekt. Det er ei bru som vil leggje til rette for vekst og positiv utvikling i Indre Hardanger. Det er derfor også eit samfunnsøkonomisk lønnsamt prosjekt, på grunn av at det vil gi ein samfunnsøkonomisk nytte som overstig dei utrekningane som kjem fram i saksutgreiinga. No er eg så heldig at eg kjem frå ein del av Hordaland som i 1994 blei knytt til omverda ved hjelp av Nordhordlandsbrua. Før Nordhordlandsbrua blei bygd, var det også mange negative meiningar omkring brua. Ho var for dyr, ho var for kostbar, ho kunne aldri bli nedbetalt, og det ville også skape store problem for miljøet. Dei dystre spådomane har ikkje slått til. I dag er altså Nordhordlandsbrua nedbetalt, og det har heller ikkje gitt nokon negative verknader for miljøet i Osterfjorden. I dag er det vanskeleg å finne nokon som helst som er imot og som meiner det var uriktig å byggje Nordhordlandsbrua. Når det gjeld haldninga til Hardangerbrua, trur eg også at det vil utvikle seg på den måten. Når vi ser åtvaringane og problematikken i forhold til villrein på Hardangervidda, trur eg også at det er dystre spådomar som vil vise seg ikkje å vere noko problem i det heile. For Framstegspartiet er det viktigaste uansett å leggje til rette for busetnad og vekst i indre Hardanger. Det er altså atskilleg viktigare enn om det skulle gå nokre villrein tapt på Hardangervidda. Det einaste eg kan sjå som negativt med dette prosjektet, er at ein skal tyne bilistane med bompengar. Noreg har eit overskott på statsbudsjettet berre for inneverande år på 316 milliardar kr, og då burde det vere mogleg å finansiere samferdselsprosjekt, inkludert Hardangerbrua, over statsbudsjettet utan at ein treng å trekkje inn bompengar frå bilistane. Bilistane betaler meir enn nok allereie i bilrelaterte avgifter. Det ser altså ikkje ut til at vi får fleirtal, men uansett er det positivt at brua blir bygd. Så sjølv om det blir bompengar, vil bompengeinnkrevinga ta slutt ein dag – akkurat slik som ho gjorde på Nordhordlandsbrua.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2006-02-28:
Det er kanskje noen som undres over at en representant fra Vestfold, og med min dialektbakgrunn, tar ordet i denne debatten. Men jeg har en fortid som avisredaktør i Indre Hardanger, og jeg har på en dag som denne lyst til å stille meg i gratulantenes rekker. Allerede i min tid i Hardanger, på 1970-tallet, var bru over Hardangerfjorden et svært aktuelt tema – i en region som er mer opptatt av samferdsel enn mange andre regioner i dette landet. Når historien om dette prosjektet en gang skal skrives, vil det være en historie om et sterkt lokalt engasjement som til slutt førte fram, tross tilbakeslag og motgang. Desto større er trolig gleden i dag. Men Hardangerbrua er – og vil trolig være – et kontroversielt prosjekt ennå i mange år. Når prosjektet nå realiseres, er ikke jeg i særlig tvil om at rv. 7 vil bli en enda viktigere øst–vest-forbindelse enn det vegen er i dag. Jeg er heller ikke i særlig tvil om at utbyggingen av broen vil få følge av krav om utbygging og utvidelse av rv. 7 til en langt bedre standard enn vegen har i dag. En annen side ved dette prosjektet som jeg også er opptatt av, er den næringsmessige betydningen som en ny forbindelse over Hardangerfjorden vil få. Overalt hvor vi som næringspolitikere kommer i dette landet, blir vi møtt av krav om bedre veger, bedre samferdsel. Vegene, samferdselen, har stor næringsmessig betydning, og broen over Hardangerfjorden vil helt sikkert være til glede for næringslivet på begge sider av Hardangervidda. Men på en dag som denne er det også viktig å minne om at distriktet og Hordaland fylke tar på seg et svært tungt økonomisk ansvar i forbindelse med dette prosjektet. Det kan stilles spørsmål ved kostnadsoverslagene for prosjektet, som løper opp i over 2 milliarder kr. Det kan også stilles spørsmål om trafikkberegningene. Og jeg vil minne om at Hordaland tar et stort ansvar, i og med at overskridelser skal dekkes av fylkesfordelt ramme.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2006-02-28:
Som representant for Hordaland er det en stor glede å stå her på talerstolen i Stortinget i dag. Det er en stor dag for Hardanger og for hele Vestlandet. Denne saken er et godt eksempel på at lokal mobilisering, klar prioritering og godt strategisk arbeid over tid bærer frukt, og ikke minst at det nytter ikke å gi opp i første omgang. Etter Stortingets tidligere behandling startet man lokalt på nytt, med ny strategi og ny giv. I dag kan Vestlandsregionen virkelig glede seg, både over vedtaket om Hardangerbrua og over vedtaket om Bergensprogrammet. Men jeg har også lyst til å nevne at det er mange utfordringer på andre områder som gjenstår for denne vakre, gode, drivende og oppegående regionen. Dagen i dag viser hvor viktig det er med lokalt engasjement og prioritering, men dette vil også være viktig i kommende saker når det gjelder Vestlandsregionen, som Stortinget helt sikkert kommer til å behandle. I likhet med en del andre vil jeg få lov til å gratulere alle oss som kommer fra denne regionen, og ikke minst alle fremmøtte her i dag. Det er en stor dag for Hordaland.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2006-02-28:
Det er en stor og viktig dag for regionen som her er berørt. Jeg vil starte med å gi honnør til Regjeringen for å ha lagt denne saken raskt og ryddig fram for Stortinget og lagt til rette for en god og rask gjennomføring. Kristelig Folkeparti er opptatt av å følge opp de lokale vedtakene på nasjonalt nivå. Vi er tilfreds med at Regjeringen har fremmet proposisjonen, slik at vi i dag kan få det stortingsvedtaket om utbygging og finansiering av Finnfast som vi trenger for å komme videre. Nå var statsråden relativt knapp i sitt innlegg når det gjaldt spørsmålet om finansieringsløsningen som er tatt opp i komiteinnstillingen. Sammen med Høyre og Venstre har vi i Kristelig Folkeparti satt oss ned for å finne fram til eventuelle forbedringer i den finansieringsplanen som Regjeringen har fremmet. Vi har i innstillingen foreslått noen løsninger, og det ser også ut til at det er gode muligheter for at vi kan unngå at bompengeperioden på Rennesøy utvides med åtte måneder hvis Regjeringen følger den anmodningen som ligger i innstillingen, og også de ytterligere muligheter som er påpekt fra de tidligere regjeringspartiene. Vi setter vår lit til at statsråden følger opp dette, og håper hun lykkes med å få på plass alle mulige forbedringer. Vi ønsker at vi skal få fastlandsforbindelsen til Finnøy realisert så raskt som mulig, på en måte som gjør at flest mulige ser seg tjent med den løsningen som kommer. Jeg kan ikke unnlate å bemerke at mindretallet her i dag fremmer forslag om statlig fullfinansiering av Finnfast. Det høres vel og bra ut – det lyder forlokkende med 100 pst. statlig finansiering – men hvis vi alle hadde lagt oss på den linjen i slike prosjekter, ville det tatt mange år før Finnfast og andre lignende prosjekter ble realisert. I så måte synes jeg at Stavanger Aftenblad hadde en treffende overskrift i fredagens utgave av sin avis om at dette faktisk ville gitt full veistopp.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-01-19:
Det er en glede å kunne legge fram forslag fra stortingsrepresentantene Jon Jæger Gåsvatn, Åse M. Schmidt, Bård Hoksrud og meg selv om å fjerne kravet til tvungent medlemskap i Studentsamskipnaden for rett til å avlegge eksamen ved universiteter og høyskoler.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-01-19:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Petter Løvik, Bent Høie, Ivar Kristiansen og meg selv fremme forslag om evaluering av nasjonale laksefjorder og laksevassdrag og opphevelse av båndlegging av tidligere midlertidige sikringssoner for oppdrett av laksefisk.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-01-19:
På vegne av representantene Ulf Leirstein og meg selv ønsker jeg å overlevere et Dokument nr. 8-forslag om revidering av de etiske retningslinjene for Statens pensjonsfond – utland.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-01-19:
Enkelte ganger blir man relativt provosert over tonen enkelte politikere kan ta fra denne talerstolen. Jeg satt på kontoret og fulgte representanten Lønnings harselas med Fremskrittspartiet og Fremskrittspartiets representanter, og da kunne jeg ikke dy meg for å ta ordet. Enhver politiker har sin egen stil, men det å være så blottet for elementær folkeskikk som Inge Lønning fra denne talerstolen viste at han var, synes jeg rett og slett er en skam. Det er en arroganse som gjør det meget utrivelig å sitte i denne sal og snakke om nordisk samarbeid med en person som ikke engang kan samarbeide retorisk. Jeg vet ikke om representanten Lønning har så mye erfaring fra praktisk nordisk samarbeid, men det har jeg. Jeg har drevet med dette med Sverige spesielt. Det er ikke enkelt. Det kommer faktisk så å si ingenting ut av det. Det er initiert gjennom prosesser som Nordisk Råd og andre typer samarbeidskonstellasjoner. Det er de konkrete resultatene av nordisk samarbeid. Å stå på denne talerstol og skjelle ut andre stortingsrepresentanter synes jeg representanten Inge Lønning bør holde seg for god for.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2006-01-19:
Norge har i år formannskapet i det nordiske regjeringssamarbeidet. Formannskapsprogrammet fokuserer spesielt …(uro i salen) (uro i salen)
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2006-01-19:
Som også representanten Nistad var inne på, er det åpenbart at vi i dag har kommet borti noen ømme tær. Representantene Brørby og Lønning likte åpenbart ikke at vi stilte spørsmål ved innholdet i Nordisk Råds møtevirksomhet. Begge likte også dårlig at vi i likhet med den danske statsminister ønsker en revitalisering av samarbeidet og stiller spørsmål om samarbeidets framtid dersom dette ikke blir betraktelig fornyet. Representanten Lønning spurte konkret hva vi ønsket av endringer i dagens system, og hva vi etterlyste i dagens situasjon. Representanten Lønning har åpenbart lest en del av våre merknader, men han har tydeligvis hoppet over det avsnitt der vi tok til orde for en total gjennomgang av samarbeidet på alle plan med hensyn til både form, innhold og forpliktelser. Vi hadde jo ikke tatt til orde for en total gjennomgang hvis vi hadde hatt alle svarene i dag. Det er derfor viktig at vi gjør dette i riktig rekkefølge: først en gjennomgang for å se hvor det svikter, og så finne løsninger for å få et samarbeid på et riktig spor. Det er min erfaring fra både næringsliv og organisasjonsliv at skal vi ha en dynamikk og en utvikling, må vi av og til stille spørsmål ved om vi gjør ting riktig. Det synes jeg også vi skal ha lov til i denne sak, men debatten har altså vist at det bare er Fremskrittspartiet som er interessert i å stille slike spørsmål.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2006-01-19:
Som jeg sa i mitt første innlegg i dag, er vi selvfølgelig kjent med at det er gjort en del grep, men jeg sa også at vi ikke er fornøyd med de grepene som er gjort. Og i likhet med blant andre den danske statsministeren ønsker vi å gjøre ytterligere grep for å få på plass et samarbeid som kan fungere også i framtiden.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2006-01-19:
Det ble etterlyst en visjon. Det er klart at dersom man ønsker å ha et samarbeid, og ønsker et best mulig samarbeid, bør man ikke gå av veien for å ta en gjennomgang og finne de svakhetene som er i systemet for å forbedre disse. Det er det faktisk bare Fremskrittspartiet som har vist vilje til her i dag.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2006-01-19:
Man er åpenbart noe forundret over Fremskrittspartiets holdning til det nordiske samarbeidet. Vi sier helt klart fra både i merknader og fra denne talerstol at skal vi ha et slikt samarbeid, må det bli bedre. Det er det også andre som har sagt, bl.a. den danske statsministeren, og det blir etter vårt skjønn rett og slett en forvitring og lite interesse for dette samarbeidet dersom vi ikke vil gjøre noen grep. Noen grep er tatt, men vi mener det ikke er godt nok. Vi ønsker derfor en total gjennomgang og vil fortsatt ta til orde for det.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2006-01-19:
Jeg opplevde representanten Nistad slik at han trives – selvfølgelig – best på Costa del Sol og ikke så veldig mye i Norden. Det får nå være hans valg. Men jeg synes hele innlegget hans vitner om at Fremskrittspartiet og han mangler fullstendig kunnskap om hva det nordiske samarbeidet har vært historisk og også kan bli framover. Da er det fristende å si at Nordisk Råd ikke har vært sjenerende plaget av akkurat forslag fra Fremskrittspartiet. Jeg kan ikke på mine tolv år der huske et eneste forslag som har kommet fra den kanten til behandling, og som kunne ha bedret på en rekke forhold, eller kanskje bidratt til debatt om fornying, ikke minst. Alle har et ansvar for å bidra, og jeg synes det er rart at det største opposisjonspartiet i landet nå, som gjerne vil gjøre seg gjeldende i mer eller mindre alle sammenhenger, ikke benytter anledningen til å gjøre det også i nordisk samarbeid.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2006-01-19:
En kan kanskje ikke forvente at en skal få gitt full folkeopplysning til Fremskrittspartiet i en ettminuttsreplikk og heller ikke gjennom de innleggene som har vært tidligere. Men jeg må si at jeg er ganske forundret og sjokkert over den grunne politiske holdningen som Fremskrittspartiet har til det nordiske samarbeidet – jeg vil nødig være uparlamentarisk – særlig med tanke på at de i alle de år de har vært representert i Stortinget og vært medlem av Nordisk Råd, ikke én gang har benyttet anledningen til å fremme forslag om å gjøre det nordiske samarbeidet vitalt og bedre og mer framtidsrettet og ta opp alle de tingene som de tydeligvis er opptatt av, men som vi ennå ikke har fått presentert. Det må jeg si virkelig bør være en utfordring for et opposisjonsparti som gjerne vil gjøre seg gjeldende i alle sammenhenger på alle politikkens områder.
Inge Lønning (Høyre), 2006-01-19:
Siden representanten Vaksdal gjentok representanten Nistads hypotese om ømme tær, må jeg få lov til å svare at jeg tror ikke tærne er spesielt ømme, men jeg har den generelle leveregel at man aldri skal legge fingrene imellom når noen tråkker en på tærne. Derfor ønsker jeg å si klart og tydelig fra når jeg mener at et politisk parti ikke gjør jobben sin, og det er ikke å gjøre jobben sin å kreve en total gjennomgang. Det er som regel det rene «økseskaft». For det eneste det beviser, er at man er uvitende. Den totale gjennomgangen er nettopp gjort når det gjelder ministerrådssamarbeidet, og den ble gjort for to år siden når det gjelder det parlamentariske samarbeidet. Det er en ærlig sak å være uvitende, men det er ikke en ærlig sak ikke å gidde å sette seg inn i saker.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-01-19:
En av de ting man faktisk kan gjøre hvis man har et konstruktivt forhold, er å presentere en visjon, og jeg kan ikke se at Fremskrittspartiet har presentert en eneste visjon for hva man vil med Norden. Jeg skal ikke kommentere Nistads refleksjoner om prisene på forbruksvarer, men man må ha jo en visjon. Det er en visjon som setter retningen for hvordan man vil gjøre noe, og jeg har hørt en rekke talere her fortelle om hvilken politisk energi man mener å finne i det nordiske området. Fremskrittspartiets representanter har utmerket seg ved at de ikke på et eneste punkt har tegnet et bilde av noen som helst energi. Det er jo det representanten Lønning etterlyser og jeg for min del gjerne vil gjøre tydeligere: Hvis man står for noe politisk, må man også foretelle hva man vil, og hvor man vil gå.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-01-19:
Jeg kan trøste representanten Berit Brørby med at jeg er sjelden på Costa del Sol, men jeg leser avisene, og det var et glimrende innlegg som stod i avisen. Men jeg befinner meg ofte på steder som ligger enda lenger sør enn Costa del Sol, og der har man allerede samarbeidsformer som er langt foran de man har i Nordisk Råd. Hva har vi gjort i disse 50 årene i Nordisk Råd? Vi flagger med at vi kan reise en tur til Sverige uten å ta med det røde passet – det er det vi flagger med. Hva er det ellers? Veldig lite. Man har de samme samarbeidsformene, eller bedre, i Vest-Afrika, man har det i en del afrikanske land, i Sør-Afrika, man har det i mange andre land. Det er ikke noe unikt samarbeid at man bare kan passere en grense. Men jeg skal ta det med det gode, jeg skal levere forslag, og så får vi se hva den nordiske forsamlingen gjør med disse forslagene.
Hilde Grønhovd (Senterpartiet), 2006-01-19:
Det slås tydelig fast i innstillingen til Stortinget at det nordiske samarbeidet behøver en revitalisering, men at det ikke har mistet sin relevans. Det hevdes at det nordiske samarbeidet ikke er blitt mindre viktig, men at det tar nye former i en globalisert verden. Jeg støtter disse konklusjonene, men vil likevel sette fingeren på noe jeg mener er fraværende i innstillingen: fokus på ungdom og rekruttering. Jeg tror at Nordisk Råd kan være en viktig arena for framtida, men jeg tror ikke at det kommer av seg selv. Jeg tror at unge mennesker i Norden i dag kanskje anser Europa eller verden som sine internasjonale arenaer, og faren er definitivt til stede for at Norden i framtida kan overses eller oppfattes som ubetydelig som samarbeidsarena. For å unngå nettopp det, og for å bidra til å styrke det nordiske samarbeidets rolle i et langsiktig perspektiv, er det nødvendig å forankre det nordiske samarbeidet blant dem som skal drive det videre når dagens generasjon av parlamentarikere ikke lenger sitter med makta. Det er nødvendig å løfte opp ungdomsdimensjonen i Nordisk Råd. For å oppnå en slik forankring er det avgjørende å legge forholdene til rette for de ungdomsorganisasjonene og de nordiske politiske arenaene der ungdom har mulighet til å delta i et nordisk fellesskap. Det innebærer i hovedsak to ting: For det første må det legges økonomisk til rette for at samarbeidsorganer og nordiske ungdomspolitiske organisasjoner kan møtes for å diskutere og utforme nåtidas og framtidas politikk i Norden. Det handler ikke om å øse ut penger, men det handler om å finansiere på en måte som krever fornuftig ressursbruk, men som bidrar til kontinuitet og forutsigbarhet. For det andre er det helt avgjørende at de ungdomsforumene som finnes, blir inkludert i den aktuelle debatten, at de blir tatt med på råd, og at de blir tatt på alvor, slik at de har mulighet for reell innflytelse på de beslutninger som tas på det nordiske området. Bare slik kan denne arenaen oppfattes som meningsfull, og bare slik kan en virkelig revitalisere det nordiske samarbeidet og videreføre det også inn i neste generasjon. Til slutt vil jeg si at jeg er glad for at statsråd Grande Røys nevner dette i sitt innlegg. Men jeg oppfordrer ministeren til å inkludere allerede eksisterende samarbeidsorganer når det nå igangsettes en ny arena for ungdomssamarbeid i Norden.
Olemic Thommessen (Høyre), 2006-06-15:
På vegne av representantene Erna Solberg, Ine Marie Eriksen, Kari Lise Holmberg og meg selv vil jeg fremme forslag om kartlegging av språkferdigheter på helsestasjonens fireårskontroll.
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2006-06-15:
På vegne av representantene Erna Solberg, Inge Lønning og meg selv har jeg gleden av å fremme et forslag om støtte til opposisjonen i Hviterussland. Videre vil jeg på vegne av stortingsrepresentant Erna Solberg og meg selv fremme forslag om behandling av EØS-saker i Stortinget.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2006-06-15:
På vegne av representanten Martin Engeset og meg selv tillater jeg meg å legge frem forslag om alternative modeller for vurdering av søkernes funksjonsevne og medisinske forhold i uføresaker.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2006-06-15:
Som jeg sa, skal vi her drive en virksomhet etter føre var-prinsippet. Vi er i så sårbare områder at her må vi være helt sikre på hva vi gjør. Norsk oljevirksomhet, helt fra man begynte sør i Nordsjøen og oppover i Norskehavet osv., er basert på kunnskaper når man går fram i disse områdene. Det gjelder mange typer kunnskaper, men Regjeringen har bestemt, gjennom Soria Moria-erklæringen, at Nordland VI ikke skal røres i denne stortingsperioden. Når det gjelder Nordland VII og Troms II, har vi valgt å gå inn med bred kunnskapsinnhenting før vi treffer våre neste beslutninger i år 2010. Jeg har merket meg Fremskrittspartiets forslag om at vi skal gå i gang med konsekvensutredning. Jeg går ut fra at representanten Ketil Solvik-Olsen kjenner til hva som ligger i lovverket når det gjelder konsekvensutredning. Det bygger nemlig på noe annet med sikte på tildeling av utvinningstillatelser. Det ligger i den paragrafen. Det er nemlig meget viktig. Vi vil ha kunnskaper før vi tar det skrittet og går videre.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2006-06-15:
Jeg vil forholde meg til den saken som vi har til behandling i dag i Stortinget, nemlig forvaltningsplanen i nord. Så får vi komme tilbake til det tv-programmet som representanten Kristiansen viste til, i andre sammenhenger. Arbeiderpartiet er til å stole på. Jeg går ut fra at Kristiansen, som representant i nasjonalforsamlingen, har lest Soria Moria-erklæringen, og at vi leverer på områder etter områder. Den forrige regjeringen valgte å sette i gang en forvaltningsplan for nordområdene. Vi følger opp denne saken. Hvis representanten Kristiansen hadde tatt seg bryet med å lese forvaltningsplanen og det som ligger der, og ikke minst gått inn i 19. konsesjonsrunde og det som skjedde før 19. konsesjonsrunde, ville han ha sett at det skjer store ting i disse områdene. Arbeiderpartiet står bak hvert eneste vedtak. Jeg lurer på hvordan forvaltningsplanen ville ha sett ut hvis Bondevik II-regjeringen skulle ha fullført dette arbeidet, når vi ser spriket i innstillingen i dag mellom Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2006-06-15:
Det som man legger opp til i det havområdet som spørreren nå spør om, er basert på flere typer kunnskapsinnhenting. Vi sier klart ifra at det er Oljedirektoratet som skal ta hånd om skytingen av seismikken i disse områdene. Det er spesielle prosedyrer for skyting av seismikk. Det skal gjøres på en human og god måte, og det skal også ha en treffsikkerhet. Så når vi tar den totale oppsummeringen i 2010, når forvaltningsplanen skal revideres og gjennomgås på nytt, har vi et skikkelig grunnlag også når det gjelder seismikk. Derfor føler vi oss trygge på Oljedirektoratet som nå setter i gang og skal gjøre jobben i dette området.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2006-06-15:
Jeg tror vi skal prise oss lykkelige for at ikke Fremskrittspartiets virkelighetsbeskrivelse stemmer. Jeg tror den er langt fra sannheten. Jeg må bare peke på, slik representanten Solvik-Olsen nå har beskrevet, at her har vi en landsdel i stor vekst, og her legger vi rammevilkår for den nye utviklingen i nord. Når det så gjelder Solvik-Olsen, må jeg bare understreke en ting: Nordland VI er konsekvensutredet. Vi har bestemt at det ikke skal foregå oljeaktivitet i dette område i denne fireårsperioden. Mitt hovedspørsmål til Solvik-Olsen er: Ser han ikke forskjellen mellom en konsekvensutredning, hvilke paragrafer og hvilken lov som ligger til grunn for en konsekvensutredning, og det vi nå foreslår med innhenting av kunnskaper, før vi eventuelt skal gå til det skritt med sikte på tildeling av utvinningstillatelse i 2010? Ser ikke Solvik-Olsen forskjell på dette, og er han ikke interessert i at vi tufter våre beslutninger på mest mulig kunnskaper om disse sårbare områdene?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2006-06-15:
Som jeg sa i min innledning: Hvis vi ser på planen totalt sett som legges fram i Stortinget i dag – eller innstillingen som kommer fra energi- og miljøkomiteen – så er det veldig stor politisk bredde i hele saken. La oss se på de seks hoveddelene i innstillingen. I den generelle delen legger en enstemmig komite føre var-prinsippet til grunn. Når det gjelder kunnskap, f.eks., som tas opp i del nr. to, ser vi mulighetene for å videreutvikle hele Nord-Norge og kompetansen der, osv. Det samme er tilfellet på HMS-området. I den tredje hovedbolken, som handler om det helhetlige økosystemets forvaltning, sier komiteen at dette innebærer felles faktagrunnlag, utgreiing av konsekvenser, vurdering av areal og samlet påvirkning på økosystemet og andre næringer, osv. Komiteen er samlet også på dette punktet. Når det gjelder oljevernberedskapen, er det en diskusjon om en skal ha tre statlige slepebåter om vinteren og to om sommeren, eller omvendt – det står på en halv slepebåt – men det er ting vi skal komme tilbake til hele tiden. Hvis vi går videre til tiltak i forhold til forurensning og biologisk mangfold, er komiteen enstemmig på hele fem hovedpunkter, og når det gjelder rammer for petroleumsvirksomheten, likeså. Det gjør, tror jeg, at Stortinget, når vi oppsummerer denne debatten, er ganske samlet om den videre utviklingen i de sensitive havområdene, det økologiske systemet der oppe, forvaltningen av det og begrensningene. Det er det som ligger fast. Hvis vi ser på ytterpunktene, er det to partier som vil ha petroleumsfrie soner, og så er det noen som vil gå litt raskere fram. Om Vesterålen og Lofoten-området sier flertallet at her skal vi ha føre var-prinsippet med kunnskapsgrunnlaget i bunn. Så jeg føler at når vi oppsummerer debatten her i dag, er det lagt grunnlag for en god, solid utvikling i nord, som er basert på føre var-prinsippet, og som også er basert på en sikring av rammevilkårene og hvordan vi skal gå fram i dette systemet, og en rullering, som det er sagt, for de og de årene.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-15:
Representanten Nordtun var veldig fokusert på kunnskapsinnhenting. Man skulle legge kunnskap til grunn før man tok noen beslutninger. Det er jeg for så vidt helt enig i. Jeg klarer ikke helt å forstå hvorfor det er så vanskelig å si at konsekvensutredning av et område er det samme som å innhente kunnskaper, så lenge man ikke har konkludert på forhånd. Men der jeg finner enda mindre logikk i innstillingen og den politikken Regjeringen har foreslått, gjelder kunnskapsinnhenting for f.eks. Nordland VI. Når det gjelder Nordland VII og Troms II, har man sagt at man vil tillate kunnskapsinnhenting i form av seismikk i regi av Oljedirektoratet, og fugletelling og fisketelling og slikt. Men for Nordland VI ønsker man ikke engang å gjennomføre en slik kunnskapsinnhenting. Kan representanten Nordtun forklare logikken i å nekte kunnskapsinnhenting for Nordland VI?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-15:
Selvsagt er Fremskrittspartiet opptatt av mest mulig kunnskap. Det er også derfor vi sier at dette skal gjøres på en mest mulig ordentlig og ryddig måte, slik at vi får systematikk i det. Istedenfor å gjøre slik som Regjeringen har gjort, skjule seg bak en beskyttelse av SV og si at en kun vil ha begrenset seismikk, fugletelling og slike ting, ønsker Fremskrittspartiet å få systematikk på dette. Det tror jeg også representanten Nordtun vet inderlig godt, og ville sagt seg helt enig med Fremskrittspartiet i, om han hadde stått fritt og ikke vært med i en regjeringskonstellasjon. Poenget er, som Nordtun selv tok opp, at hensikten med en konsekvensutredning er å se om en skal åpne områdene. Men det er ingen forpliktelse i en konsekvensutredning. Hvis konsekvensutredningen viser at dette ikke er forsvarlig, er det ingenting ved å gjennomføre en konsekvensutredning som binder en til at en umiddelbart skal åpne områdene. Da venter en, utvikler teknologi, innhenter enda mer kunnskap, og så tar en runden en gang til senere. Det er det Fremskrittspartiet ønsker.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-15:
Som jeg sa til representanten Nordtun, jobber Fremskrittspartiet systematisk for å innhente kunnskap. Når vi sier at vi skal ha en konsekvensutredning, er det verdt å legge merke til at vi ikke sier at det skal resultere i oljevirksomhet uansett. Det er det samme vi gjør når vi ikke vil være med på at en skal verne alle områdene langs kysten. En finner ingen steder i innstillingen hvor Fremskrittspartiet sier at her skal det åpnes for oljevirksomhet i morgen, men vi sier at vi ikke vil være med på å verne det heller. Der er det en viss forskjell. Vi mener at hvis teknologien er så god og regelverket er så godt at det er minimal miljømessig risiko ved oljevirksomhet i disse områdene, har ikke Fremskrittspartiet noen ideologiske problemer med å åpne for det. Jeg skal være helt enig i at i en del av disse områdene har vi ikke den teknologien vi trenger for å ha oljevirksomhet i dag. Men Fremskrittspartiet sier heller ikke det motsatte. Vi vil ikke være med og binde oss opp til at vi skal ha et vern som skal gjelde fram til 2010, hvis vi f.eks. finner ut at teknologien etableres i morgen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-15:
Klimautfordringer var både representanten Holten Hjemdal og representanten Sørensen innom, så jeg knytter de spørsmålene sammen i mitt svar. Ja, vi observerer også at enkelte steder er det værfenomen som er snodige, men det vi også observerer, er at selv om flertallet i Stortinget mener at det åpenbart er menneskeskapte CO2-utslipp som er årsaken, er ikke alle forskere nødvendigvis enig i det. Vi mener at det er nok tvil ute til at vi bør unngå å ta bastante konklusjoner i forbindelse med de store kostnadene nå. Man kan heller bruke den samme tiden og pengene til å innhente mer kunnskap for å være sikre på hva årsakene er, hva konsekvensene vil være, og hva man eventuelt kan gjøre med det. Så er det også litt snodig at vi blir anklaget i forbindelse med spørsmålet om klimaendringer, samtidig som alle i denne sal er enig i at man skal øke oljevirksomheten i nordområdene, som nettopp vil ha som hensikt å øke olje- og gassutvinning som slipper ut CO2. Flertallet i denne sal mener også at det er riktig å bruke mobile gasskraftverk i Midt-Norge. Da blir klagene på Fremskrittspartiets klimapolitikk ganske hule.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-15:
Det overrasker meg litt at representanten Sørensen ikke nevnte menneskeskapte klimaendringer så veldig mye i sitt innlegg, spesielt tatt i betraktning at det alltid er med i hennes kritikk mot Fremskrittspartiet. Vi har hørt i dag at representanter fra Arbeiderpartiet omtaler forvaltningsplanen som offensiv på petroleumsområdet. Det betyr altså at SV ønsker å støtte en politikk med økt oljeutvinning og gassutvinning i nord. Det betyr at de produktene som vi da henter opp, vil slippe ut CO2. Hvordan harmonerer det, i forhold til den kritikken som SV til stadighet retter mot Fremskrittspartiet i klimapolitikken, når SV faktisk her går foran og vil øke utvinningen av olje, som vi vet det ikke vil være CO2-rensing på når den er forbrukt? Riktignok har SV gått inn for mobile gasskraftverk, som da må framstå som en større miljøbølle enn Fremskrittspartiets primære løsning. Men jeg får det ikke helt til å stemme i forhold til den replikken representanten Sørensen hadde på meg.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-15:
En av problemstillingene som mange har tatt opp, men som regjeringspartiene fortsatt ikke har svart på, er logikken i forhold til at en skal tillate konsekvensutredning på Nordland VII og Troms II, men ikke ha noen som helst aktivitet og kunnskapsinnhenting på Nordland VI. Kan representanten forklare hvorfor en skal skille mellom tre områder som ifølge regjeringspartiene alle er sårbare?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-15:
Temaet har jeg tatt opp tidligere uten å ha fått et tilfredsstillende svar, så jeg prøver igjen, nå på høyeste nivå. Problemstillingen rundt konsekvensutredning av Nordland VII, Troms II og Nordland VI har vært diskutert mange ganger, og er det noe som stort sett er et enstemmig politisk ønske fra fylkene i Nord-Norge, så er det at en i hvert fall kan gjennomføre en konsekvensutredning, uten at en dermed på forhånd har konkludert med at det skal resultere i en åpning eller ikke – det skal konsekvensutredningen konkludere med. Vi har sett at det er blitt gjennomført konsekvensutredninger før på norsk sokkel, uten at det har medført åpning. Da er spørsmålet: Hva er den miljømessige begrunnelsen for at en ikke kan foreta en konsekvensutredning av Nordland VII og Troms II, og hva er den miljømessige begrunnelsen for at det er greit å gjennomføre seismikk på f.eks. Nordland VII, men ikke på Nordland VI?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-15:
Foregående talere fra regjeringskonstellasjonen gir inntrykk av at en konsekvensutredning ikke omfatter kunnskapsinnhenting. Derfor må man altså gjennomføre fugletelling, seismikk og litt andre ting før en kan foreta en konsekvensutredning. Dette er jo misvisende, og det er heller ikke i tråd med de signal som arbeiderpartirepresentanter for nordområdene kom med i valgkampen. Jeg registrerer likevel Regjeringens uvilje mot en konsekvensutredning. Jeg skulle gjerne visst litt om begrunnelsen, når en snakker om konsekvensutredning. Hvilke kunnskapshull eksisterer i dag, f.eks. i forhold til Nordland VII, som ikke vil bli dekket gjennom en konsekvensutredning, men som altså må dekkes først? Vil ikke f.eks. fugletelling være en del av en konsekvensutredning? Er det andre områder som statsråden mener må belyses, som ikke vil bli belyst i en konsekvensutredning, siden han ikke ønsker å gjennomføre en konsekvensutredning nå?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-15:
Innlegget til representanten Nordtun bærer nok preg av en smule lettelse i ikke minst regjeringspartiene og i Arbeiderpartiet over at de har kommet helskinnet gjennom denne debatten uten å oppleve for mange som har demonstrert på utsiden, og for store splittelser internt. Arbeiderpartiet har nok størst grunn til å være fornøyd, for hvis vi ser på tidligere innstillinger om oljesaker, har vi opplevd at til og med Arbeiderpartiet har vært splittet internt, f.eks. da Snøhvit ble vedtatt. Det har de unngått denne gangen. Så kan en fokusere på at det er mye enighet. Ja, hvis en leser innstillingen, er det veldig mye som hele komiteen er enig om. Ofte er det de tingene som SV skryter av, at hadde det ikke vært for SV i regjering, så hadde ikke dette blitt gjennomført, f.eks. på miljøområdet. Da er det jo litt snodig at det er akkurat de tingene som en skryter av, som det står en samlet komite bak. Jeg tror faktisk at nesten uansett regjering hadde en fått gjennomført de tingene. Men det er verdt å se på den samlingen med forslag som ligger bakerst i innstillingen – det er ca. 15 forslag. Så mange forslag har det ikke vært i forbindelse med en oljemelding – hvis vi kan kalle det det – på all den tid. Det viser jo at det faktisk er stor uenighet om en del ting som en skal vedta i dag. Og vi ser at det faktisk er en samlet opposisjon som står bak en del av forslagene. Det kan jeg heller ikke si indikerer at det er en bred enighet om den linjen Regjeringen legger seg på nå. Snarere tvert imot. For det skjedde vel aldri i forrige periode, så langt jeg kan huske, at Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV samlet seg om noe som helst når en diskuterte oljesaker. Men det har altså denne opposisjonen klart. Og det viser hvilket – etter mitt skjønn – dårlig forlik som ligger til grunn på enkelte områder, og som en kunne gjort noe med hvis regjeringspartiene hadde ment alvor da de i sin tid inviterte opposisjonen til samarbeid. Nå får vi en forvaltningsplan som kun 87 av 169 representanter føler et ansvar for, og vi har allerede i dag fått demonstrert at en rekke av de arbeiderpartirepresentantene som tvinges til å stemme for den, nå gleder seg til å få ta en omkamp på den så snart som mulig. Det er ikke den type langsiktige rammebetingelser som oljebransjen burde forholde seg til, og det er heller ikke den type rammebetingelser som Nord-Norge burde forholde seg til – når til og med de som vedtar rammebetingelsene, gleder seg til å ta omkamp. Det ligger forslag i saken i dag som, hvis regjeringspartiene hadde sett mot Fremskrittspartiet og Høyre, kunne fått 148 stemmer av 169. Da hadde en hatt en robust forvaltningsplan, som hadde overlevd nærmest enhver regjeringskonstellasjon. Det får vi dessverre ikke nå. Det betyr at de rammebetingelsene som regjeringspartiene nå skryter av er på plass, ja de varer maks i et par år. Og sprekker denne regjeringen før 2009, er jeg sikker på at de allerede da vil bli gjort om – hvis det f.eks. blir en ren arbeiderpartiregjering.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2006-06-15:
Jeg vil rett og slett spørre om man har noen grunn til å kunne stole på Arbeiderpartiet i olje- og energispørsmål lenger. Når vi går mindre enn et år tilbake, mangler det ikke på løfter fra Arbeiderpartiet. Man reiste rundt i Nord-Norge og lovte høy aktivitet. Man reiste rundt i industriområder og lovte å få et nytt industrikraftregime raskt på plass. Man lovte å få på plass en grønn sertifikatordning. Jens Stoltenberg, på Arbeiderpartiets siste landsmøte, slo klart fast at oljeleting utenfor Lofoten og Vesterålen må starte snarest for å beholde de unge i landsdelen. Hva i all verden er det som har skjedd med Arbeiderpartiet i løpet av åtte–ni måneder? Eller fremstår Arbeiderpartiet i dag som politikkens utgave av den berømte tv-serien «X-files», du tror det ikke før du ser det? Når kan vi se resultater av det man lovte i siste valgkamp?