trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
I tillegg til det jeg framhevet i mitt første innlegg, er jeg også veldig fornøyd med at fokuset på matavfall har fått en plass i meldingen. Når én milliard mennesker legger seg sultne, blir det et paradoks at det på global basis er anslått at halvparten av maten som blir produsert, blir matavfall, at en tredjedel av maten folk kjøper, blir kastet, og – ikke minst – at hvis forbrukerne halverer kastingen av sin mat, ville det kunne mette den sjettedelen av jordas befolkning som nå sulter. Matavfall er den avfallstypen som har vokst raskest i Norge de siste årene. Kasting av nyttbar mat er i tillegg et etisk problem i en global situasjon hvor det er matmangel. Hvorfor kaster vi så mat? Misforstår vi datomerkingen, eller har vi glemt å lukte oss fram til hva som er muggent og uggent? Målet må være at all mat som produseres, i utgangspunktet konsumeres og ikke ender opp som matavfall. Det er viktig at norske myndigheter arbeider sammen med aktørene i verdikjeden for mat for å redusere mengden av matavfall. Dette er også viktig sett fra et næringspolitisk perspektiv. Det er bra at denne meldingen omhandler avfall, og at regjeringen vil vurdere ytterligere innsats for å redusere mengden matavfall. Til slutt har jeg tenkt å utfordre Fremskrittspartiets Torgeir Trældal. Representanten har kommet med kraftige utsagn i dag. Man skal høre mye før ørene detter av, som man sier der oppe i nord. I dag har vi hørt representanten Torgeir Trældal bl.a. si at forbrukerne må rømme landet for å få mat. Han har også uttalt at på grunn av vår politikk isoleres folk rundt omkring i landet, og har også sammenlignet vår politikk med Sovjetunionen og Nord-Korea. Men han skal få en utfordring til slutt med å svare på min replikk, som jeg egentlig ikke fikk svar på, og forklare hvordan han mener at Fremskrittspartiets politikk vil kunne føre til et levende landbruk over hele landet. Er det frihet for bonden?
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Nå er det tredje gangen jeg prøver å få svar fra Fremskrittspartiets Torgeir Trældal, og det blir siste gangen og den siste muligheten jeg har nå. Jeg gjentar: Enkeltbønders mulighet til å utvikle drift er avgjørende, sa Torgeir Trældal i sitt hovedinnlegg. For å oppnå dette byr Fremskrittspartiet på mindre av alt: færre reguleringer, mindre tollvern, og langt mindre overføringer. Ja, de skal kutte 7 mrd. kr. Jeg har registrert mange aktører i landbruket som ikke sier ja til denne oppskriften. Kan representanten Trældal – som så ofte klager over høye kostnader og tøffe konkurransevilkår for næringsaktørene her i landet – forklare hvordan han mener hans politikk vil kunne føre til et levende landbruk? Er dette frihet for bonden?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-12:
Framstegspartiet vil kutte 7 mrd. kr i overføringar til landbruket. Samtidig vil dei svekkje tollvernet på sum som vil føre til ein tilsvarande reduksjon i inntektene til landbruket – dramatiske kutt i den enkelte bondes inntekter eller dramatiske nedleggingar av landbruk. Spørsmålet mitt er: Reknar Framstegspartiet med at dei får gjennomslag for denne politikken i eventuelle regjeringsforhandlingar med noverande opposisjon?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-12:
Det er interessant å observere ulikheitene i retorikken til representanten Trældal og representanten Flåtten, men vi konstaterer jo at retninga på politikken er den same. Vi har vore inne på marknadsreguleringsordninga, som Høgre ikkje vil gå noko særleg inn på i sitt alternative forslag, men eg har eit konkret spørsmål: Viss ein tek marknadsreguleringsansvaret bort frå landbrukssamvirket, kven skal då ta ansvaret for ein eventuell overproduksjon – slik vi ofte har hatt i Europa?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-12:
Det er ganske oppsiktsvekkjande at Framstegspartiet er bekymra for nedlegging av gardsbruk i landbruket når ein ser på kva for dramatiske nedleggingar Framstegspartiets politikk vil føre til – med 7 mrd. kr mindre i tilskot og 7–10 mrd. kr mindre på grunn av reduksjon i importvernet. Eg lurar på om det er kvar enkelt bonde som da skal få halvert inntekta si, eller om det er halvparten av bøndene som skal få lov til å overleve.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-12:
No er det jo sånn at FNs matvareorganisasjon, FAO, har sagt at det økologiske landbruket er viktig for den internasjonale landbruksutviklinga. Ein av grunnane til at vi har eit miljøvennleg landbruk i det konvensjonelle landbruket i dag, er bl.a. utfordringa frå det økologiske landbruket. Det er bl.a. sånn at vi får eit mangfald i landbruket som gjer at vi då slepp å bli avhengige av veldig einsarta sortar som dei store internasjonale konserna, som Monsanto, prøver å monopolisere bøndene inn i. Så er det sånn at med omsyn til den auka arealbruken gjeld jo det primært for korn. På veldig mange andre område, som når det gjeld frukt og bær og andre ting, er det med auka arealbruk ikkje relevant.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-12:
For det første sa eg ikkje at Kristeleg Folkeparti slo på stortromma i landbrukspolitikken, men i mediespelet sitt, og det står eg fast ved. Det andre eg vil seie, er at det er resultata som tel. Det er inntektsgrunnlaget for bøndene. Det som er heilt uomtvisteleg, er at inntektsgrunnlaget for bøndene har vore vesentleg betre under den raud-grøne regjeringa enn under den regjeringa som Kristeleg Folkeparti sat i. Det er resultatet som tel for bøndene. Det er det inntektsgrunnlaget som bøndene har, og det er utan samanlikning vesentleg betre under den noverande regjeringa enn under den førre.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-12:
Da Venstre hadde landbruksministeren, blei støtteordningane lagde om i retning av at det blei mindre støtte til dei små bruka og meir støtte til dei store bruka. Er det ein politikk som Venstre framleis vil føre viss dei får makt over landbrukspolitikken? Og: Reknar Venstre med at det å svekkje støtta til dei små bruka vil bidra til å oppretthalde dyrka jord?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-12:
Det var ikkje eit svar.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-12:
Eg har merka meg at ei rekkje av talarane frå dei partia som representerer opposisjonen – eller høgrepartia – innleidde innlegga sine med å vise til at landbruket byggjer på gode, borgarlege verdiar. Det er vel og bra. Men eg merka meg at dei same representantane ikkje uttalte seg like entusiastisk om landbrukssamvirket – som kanskje faktisk er den viktigaste grunnsteinen for at vi har det landbruket vi har i Noreg i dag, for at vi har landbruk over heile landet, og for at vi har eit landbruk som har klart å ta vare på dei små og mellomstore bruka ute i distrikta. Mangelen på entusiasme for landbrukssamvirket går også inn i dei konkrete politiske posisjonane dei partia tek, så ved å seie at ein skal ta frå landbrukssamvirket ansvaret for marknadsreguleringa, vil ein ikkje berre gjere marknadsreguleringa dårlegare, ein vil også svekkje landbrukssamvirket. Noko anna er at høgrepartia stort sett legg seg på den linja å støtte dei som kritiserer Matkjedeutvalet si innstilling, ei innstilling der ein legg vekt på å sikre at det ikkje er folk lenger oppe i verdikjeda som tek styringa – og verdiane – frå landbruket. Så her viser det at høgrepartia er veldig opptekne av borgarlege verdiar, men dei er ikkje opptekne av dei verdiane som har bringa landbruket dit det er i dag. Så vil eg snakke litt om jordvern. Jordvern består av to ting: nedbygging i sentrale strøk og nedlegging i distrikta. Nedbygging i sentrale strøk er det veldig mange frå opposisjonen som har vore opptekne av i dag. Men eg merka meg – eg har jo vore i kommunepolitikken ganske lenge – at dei borgarlege partia, som dei likar å kalle seg, har vore i fremste rekkje for å unngå at firefelts vegar og bilbaserte kjøpesenter skal leggjast midt i den beste dyrka jorda. Derfor er det viktig at vi får eit sterkare fokus på planlegging. Då er det plan- og bygningsloven som kan brukast på ein betre måte for å redde den dyrka jorda frå bilkåte politikarar langt ute på høgresida. Så har eg lyst til å snakke litt om eit av dei punkta som Lundteigen var inne på, nemleg at vi må bruke nasjonale ressursar og ikkje basere norsk landbruk på import av fôr. Eg er einig i at det er eit punkt vi må ha sterkt fokus på. Derfor er eg veldig glad for at fleirtalet i komiteen har peikt på at vi skal overvake utviklinga på importert fôr i forhold til nasjonalt produsert fôr. Så får vi kome tilbake til konsekvensane dersom utviklinga går i feil retning.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-04-12:
Eg vil takke for ein avklarande debatt – ein debatt som har vist at det går eit klart skilje i landbrukspolitikken mellom regjeringa som har gjort eit lyft for inntekta i landbruket, og opposisjonen som, med Framstegspartiet i front, vil rasere landbruket. Anten representantane liker det eller ikkje, er det eit faktum at om vi får eit regjeringsskifte, kjem det ikkje til å bli eit lyft for landbruket uansett kor mykje nokon prøver å mane fram at vi skal fortsetje lyftet. Det må dei som er med på å lage eit regjeringsskifte, ta inn over seg. Så til slutt er det slik at Høgre er oppteke av at vi kritiserer deira politikk. Dei ønskjer at dei skal få lov til å kritisere regjeringa, og så skal ikkje vi få lov til å seie kva som blir konsekvensane av deira alternativ – det blir ein rar debatt.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-04-12:
Fremskrittspartiet sier seg enig i at Norge må utnytte ressursene sine og legge til rette for produksjon av de landbruksvarene vi har forutsetninger for å produsere nasjonalt. Samtidig støtter ikke Fremskrittspartiet målet om et landbruk over hele landet. Ved å prioritere de store brukene og de beste områdene, som Fremskrittspartiet ønsker, i tillegg til både kraftig svekkelse av importvernet og reduksjon av overføringer til landbruket, vil jordbruket i Nord-Norge, på Vestlandet og i det indre Østlandet svekkes kraftig. Betyr dette at Fremskrittspartiet ikke anser at disse områdene har noen ressurser som er viktige for norsk matproduksjon?
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-04-12:
Høyre har fremmet sin egen landbruksmelding, og vi har lest den med interesse. I Høyres melding står det at «lønnsomhet må prioriteres som landbrukspolitikkens mål nummer en». Spørsmålet er hvordan Høyre definerer lønnsomhet. Er det da det bedriftsøkonomiske eller det samfunnsøkonomiske lønnsomhetsbegrepet Høyre legger til grunn for sin målsetting? Hva da med familiebruket lengst oppe i Gudbrandsdalen og gårdene langs kysten av Troms? Vil de noensinne bli lønnsomme etter Høyres vurdering?
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-04-12:
Jeg er veldig stolt i dag over at vi legger fram en ambisiøs landbruksmelding. Senterpartiet har vært en aktiv pådriver, i lag med de andre regjeringspartiene, for å få til det store løftet på økt matproduksjon, på at vi skal ha landbruk basert på norske ressurser over hele landet. Vi skal gi næringen et løft. Vi skal videreutvikle den inntektsveksten vi har sett de siste årene, der vi har hatt en snuoperasjon, og vi skal ha økte investeringer i landbruket. Jordvern er også en veldig viktig forutsetning her. Dette er et løft for landbruket. Meldingen er godt mottatt. Vi er veldig opptatt av å realisere de målene som meldingen nå drar opp, med den politikken vi skal føre videre – i motsetning til Fremskrittspartiets politikk, som vil rasere store deler av landbruket i hele landet.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-04-12:
Omtrent samtlige av de punktene som representanten Andersen Eide tar opp fra våre landsmøtevedtak, er innfridd i meldingen. Det er nettopp det som er poenget her. Økt matproduksjon er det store målet. Det skal fortsatt være positiv inntektsutvikling. Det skal bli lettere å investere. Det er tiltak for økt rekruttering. Dette er regjeringens landbrukspolitikk. Det er Senterpartiet som sitter med landbruksministeren, som har vært i førersetet her. Så vil jeg også si at jeg er veldig glad for at Kristelig Folkeparti er med oss på veldig mange av de viktige områdene i landbrukspolitikken. Jeg vil komme tilbake til det i et innlegg senere i dag. Vi ser et klart partiskille her, der det er de rød-grønne og Kristelig Folkeparti som står for en felles, viktig landbrukspolitikk – i motsetning til Høyre og Fremskrittspartiet. Utfordringen til Kristelig Folkeparti blir jo hvilket valg de skal gjøre ved neste korsvei når det gjelder norsk landbruk og regjeringsdeltakelse.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-04-12:
Først vil jeg si at jeg er stolt over resultatet som Senterpartiet har fått til i den tiden vi har sittet i regjering. Vi har fått til en kronemessig lik utvikling for landbruket som for andre grupper. Vi har økt overføringene. Vi har en bruksnedgang som er redusert betydelig, og nedbyggingen av dyrket jord er halvert. Vi leverer nå tidenes mest ambisiøse landbruksmelding, som har store ambisjoner om økt matproduksjon, fortsatt positiv inntektsutvikling, økte investeringer og økt rekruttering. Vi tar grep i meldingen når det gjelder investeringer. Det har vi gjort i forbindelse med høyere avskrivningssats for husdyrbygg. Det står også i merknadene til meldingen at vi vil vurdere andre incentiver knyttet til investeringer. Det vil være naturlig å se på investeringsfond i en slik sammenheng.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-04-12:
Senterpartiet er opptatt av å ha et levende landbruk i hele landet. Det betyr at vi må bruke de mulighetene vi har til å produsere mat, på de arealene som vi disponerer. Dette er også en klar målsetting i landbruksmeldingen. Høyre har nå lagt fram sin såkalte alternative landbruksmelding. Den samsvarer i stor grad med deres merknader i komiteens innstilling, der de på de fleste områdene går sammen med Fremskrittspartiet. Dette gir et klart bilde av skillelinjene i landbruks- og matpolitikken. Vi ser tydelig at skillelinjene i landbrukspolitikken går mellom de rød-grønne og Kristelig Folkeparti på den ene siden og Høyre og Fremskrittspartiet på den andre siden. I en felles merknad i innstillingen sier Høyre og Fremskrittspartiet at det er en forskjellsbehandling mellom bøndene «der samvirkebøndene har klart merinnflytelse over utformingen av bøndenes og matindustriens politiske kår og rammebetingelser». Fra Senterpartiets side vil vi derimot framheve at samvirket er avgjørende for å sikre avsetning av norske jordbruksprodukter og landbruk i hele landet. Dette kommer alle bønder til gode. Høyres landbrukspolitikk går kort og godt ut på å fjerne mest mulig av kvotebegrensninger, konsesjonsgrenser, innrette tilskuddene mer mot store bruk, fjerne jordbruksforhandlingene i sin nåværende form og frata samvirket ansvaret for balanseringen av markedet. Videre skal prisnivået på norske landbruksvarer gradvis reduseres for å tilpasses framtidige WTO-avtaler. Budsjettmidlene skal reduseres kraftig, mens skattelettelser skal prioriteres. Dette har vi hørt mye om i dag. Bondelagets generalsekretær ga nylig denne kommentaren om Høyres landbrukspolitikk: «En skal ikke være stor spåmann for å se at Høyres forslag vil gi betydelig mer fart i strukturendringer, sentralisering og konsentrasjon av produksjonen. Bonden i sentrale områder skal altså løpe fortere, mens bonden i distriktene bør finne en annen inntektskilde.(…) Høyre har som mål å øke matproduksjonen, virkemidlene som Høyre mener er løsningen, vil gi den motsatte effekt. En sentralisering av produksjonene vil bety lavere utnyttelse av jordbruksarealet i Norge.» (…) Dette gir en rett karakteristikk av Høyres landbrukspolitikk og understreker at Høyre mangler troverdighet på dette området. Dette har Senterpartiet merket seg, og jeg regner med at landbruket selv også merker seg dette spriket mellom hva Høyre sier, og hva de faktisk gjør.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-04-12:
De politiske skillelinjene i denne debatten er helt klare, mellom de rød-grønne og Kristelig Folkeparti på den ene siden og Høyre og Fremskrittspartiet på den andre siden. Det har debatten klargjort tydelig. Når Stortinget i dag vedtar landbruksmeldingen, er det den mest ambisiøse landbruksmeldingen noensinne. Dette er en melding som har som mål å øke den norske matproduksjonen, fortsette den positive inntektsutviklingen, gjøre det lettere å investere og med tiltak for økt rekruttering. Nå er vi i Senterpartiet opptatt av å oppfylle målene i landbruksmeldingen, til beste for landbruket i hele landet.
Svein Flåtten (Høyre), 2012-04-12:
Jeg bruker mitt minutt til å svare på spørsmålene om markedsreguleringen og importvernet. Jeg skjønner at dette med markedsreguleringen har vært vanskelig for regjeringspartiene. Vi har satt fingeren på et problem. Regjeringspartiene ville ikke delta i diskusjonen om hvorvidt dette er et problem eller ei. De svarer oss med å si: Dere har ikke noen ordning, dere har ikke noe fullstendig opplegg. Nei, det er helt riktig. Vi har beskrevet et problem. Vi har beskrevet en vei. Vi har foreslått for Stortinget at regjeringen kan se nærmere på det og komme opp med forslag ut fra vår problembeskrivelse. Når det gjelder importvernet, tror jeg ikke det er noen av oss som vet hvordan dette vil virke i fremtiden. Vi har sagt tydelig at det er en stolpe i norsk landbrukspolitikk, men vi må forberede oss på endringer. Hvis representanten Terje Aasland ønsker at jeg skal beskrive de endringene, må jeg være mer profet enn det jeg er.
Svein Flåtten (Høyre), 2012-04-12:
Vi har sagt at vi ønsker et uavhengig markedsorgan. Så angripes vi fordi et slikt organ ikke kan gjøre det og det og det. Selvsagt kan det gjøre det. Det spørs jo hvordan vi innretter dette instituttet. Samvirket skal selvsagt være med. Andre aktører skal være med. Vi må ha inn profesjoner som kan dette. Jeg ser ingen problemer med at man får instituert en ordning hvor man ser markedet fremover, kan balansere det, kan gjøre det som er riktig for at landbruksproduksjonen i Norge kan fungere best mulig. – Og da har jeg tatt inn de ti sekundene jeg var over sist, president!
Svein Flåtten (Høyre), 2012-04-12:
Lønnsomhet vurderer vi både samfunnsøkonomisk og personøkonomisk. Mitt inntrykk, etter å ha reist rundt i landet og deltatt i landbruksdebatter, er at for næringen er det først og fremst snakk om hvordan det virker for den enkelte – «what's in it for me» – og det er helt naturlig, for hvis det blir lønnsomhet for det enkelte bruk og den enkelte bonde, vil det også bli samfunnsøkonomisk lønnsomt. Det er ikke riktig at våre alternativer og vår alternative melding er en nedbygging av distriktslandbruket, slik representanten insinuerer. Det har ikke vi sagt et eneste ord om. Vi har bare sagt at man skal se på strukturer og tilskuddsordninger. De som sier at dette går ut over distriktslandbruket, er posisjonen, og det er deres egen påstand.
Svein Flåtten (Høyre), 2012-04-12:
Kristelig Folkeparti og representanten har et sterkt engasjement for jordvernet, som vi nettopp hørte i svarreplikken. Høyre står sammen med Kristelig Folkeparti i en merknad som beskriver viktigheten av jordvernet, men vi har ikke gått inn for å stemme for forslaget til Kristelig Folkeparti om lovfestingen. Det er litt fordi vi ikke vet hva som ligger i dette, og det er det jeg gjerne ville spørre representanten Andersen Eide om. Jeg vet at hun skal delta i et møte om jordvern i mitt eget fylke, Vestfold, om en liten stund, rett ved siden av der hvor den nye firefelts E18 brøyter seg frem gjennom til dels dyrkbar mark – med tilslutning fra mange. Vil det bli noen slags unntaksbestemmelser i det lovforslaget som Kristelig Folkeparti kan tenke seg rundt jordvern?
Svein Flåtten (Høyre), 2012-04-12:
Til det med å lese meldingen: Jeg er glad for at statsråden har lest merknader, og at han berømmer Fremskrittspartiet og Høyre for å skrive i merknadene at importvernet er viktig – jeg tror det er brukt uttrykket «bærebjelke» i norsk landbrukspolitikk. Betyr det at når Senterpartiets Trygve Slagsvold Vedum fra denne talerstolen i dag sier at de samme partiene vil fjerne importvernet, er det noe jeg ikke behøver å bry meg om, og at jeg kan høre på hans statsråd, som leser merknadene fra Stortinget – i motsetning til hva representanten tydeligvis gjør?
Svein Flåtten (Høyre), 2012-04-12:
Det er en ære at statsråden bruker hele sitt siste innlegg til å kritisere Høyres alternative landbruksmelding. La meg svare på noe av dette i forhold til markedsreguleringen. Det er riktig at vi ikke har presentert en fullstendig løsning. Vi vet ikke alle svarene, men vi har stilt spørsmål ved et problem som må være innlysende for ganske mange. Dersom det er slik at regjeringspartiene ønsker et svar på alt rundt dette, anbefaler jeg å stemme for forslaget vårt, hvor vi ønsker å foreta en gjennomgang av markedsreguleringsordningene for å se om disse fungerer godt nok for alle i verdikjeden, og fremme forslag til endringer som tar hensyn til forbrukerne og til lik konkurranse mellom aktørene i næringen. Det må være et forslag som absolutt burde kunne stå seg for alle som er interessert i norsk landbruk. Så til dette som statsråden nå har tatt opp i to innlegg her i dag, nemlig at Høyre er utydelig på hva vi vil med landbruket over hele landet – ja, vi er utydelig om andre ting også, har jeg forstått, men særlig om dette. Da må jeg si følgende: I vårt program står det at Høyre vil ha et lønnsomt jordbruk over hele landet. Jeg har ikke hørt at sentralstyret eller noe ekstraordinært landsmøte har endret noe på det, så det står fortsatt. Men det står ingenting i våre merknader eller i vår alternative landbruksmelding om at vi ikke ønsker et landbruk over hele landet. Det er regjeringspartienes tolkning av våre forslag, som de mener vil gi den virkningen. Det må stå for disse partienes regning. Det er ikke noe vi har sagt. Så til komitéleder Aasland, som også mener at Høyre er utydelig – det er dagens tekst – og som sier: Hvordan blir det mer lønnsomt med Høyres alternativer? Ja, vi har ikke bare foreslått skatteendringer, vi har sett på innretningen på tilskuddsstrukturen, vi snakker om reguleringsregimer som kan dereguleres, flere ting som kan gjøre det mer lønnsomt. Men jeg vil gjerne returnere spørsmålet. Jeg vil spørre komitélederen om hva det er av konkrete virkemidler i hans melding, i regjeringens melding, som sier oss at det blir mer lønnsomt for norsk landbruk. Det er en akkurat like stor gjettekonkurranse som det er en gjettekonkurranse om hva som kommer ut av Høyres forslag. Man skal se ti år frem i tiden, regjeringen er skråsikker på resultatet – det tror jeg ikke man skal være når man er så lite åpen for alternativ tenkning som det det har vist seg her i dag.
Svein Flåtten (Høyre), 2012-04-12:
Jeg takker først for komplimenten fra komiteens leder om hvem som egentlig er i stand til å tenke i Høyre. Det var et interessant synspunkt. Så skjønner jeg at vi har rørt ved et ømt punkt i landbrukspolitikken her i dag – når statsråden selv gjentakende ganger går opp på talerstolen og demonstrerer at han har lett med lys og lykte etter formuleringer som kan styrke hans egne synspunkter om at vi er utydelige, om at vi f.eks. ikke vil ha et landbruk i hele landet. Jeg kan vise ham en rekke merknader hvor vi understreker at det skal være gode betingelser for små bruk og for store bruk – uansett hvor de ligger. Det har ikke statsråden vært interessert i å lese i det hele tatt. Så fikk vi jo til slutt en interessant avklaring fra lederen, hvor dette med landbruk i hele landet går på at vi ikke har tilsluttet oss en regjeringspartimerknad – underlig.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Høyre har en utydelig landbrukspolitikk, synes jeg. Den ble ikke mer tydelig nå, men det er mulig man kan få noen klarheter i det. Høyre er svært utydelig når det gjelder markedsregulatorordningen. Det eneste de er veldig sikre på, er det Flåtten selv sa da de la fram sin alternative landbruksmelding. Det var at TINE skulle fratas rollen som markedsregulator. Der er de svært tydelige, men utydelige på hvilken modell som skal gjelde. De er også svært utydelige på hvordan de ønsker at importvernet skal brukes når det gjelder det å utvikle norsk matproduksjon. Det kunne vært greit å få presisert de to områdene. Det siste feltet – som er en gjenganger fra Høyre – er at de tar med den ene hånden og gir med den andre. Nå framhever de det å gi, ved hjelp av skattelette, ca. 800 mill. kr. Ikke alt vil komme næringen til gode, men de kutter hvert år 2 mrd. kr. i statsbudsjettet. Hvordan kan det skape mer lønnsomhet og mer produktivitet i landbruksnæringen?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Det er én ting man kan merke seg, i hvert fall fra debatten, og det er at representanten Gundersen er prisverdig mye tydeligere på Høyres politikk enn Høyre-representanten Flåtten, for det er kanskje gjennom representanten Gundersen at de faktiske politiske tenkningene rundt landbrukspolitikken kommer fram fra Høyres side. Jeg har lyst til å prøve å avklare noen ting helt på slutten av debatten, som for øvrig viser veldig tydelige skillelinjer i norsk landbrukspolitikk. For det første er det etterspurt, bl.a. fra Kristelig Folkeparti, inntektene og inntektsmålformuleringene fra regjeringspartiene. Da har jeg lyst til å sitere fra innstillingen. Der står regjeringspartiene inne for at man «vil sikre utøverne i landbruket en inntektsutvikling og sosiale vilkår på linje med andre grupper». Det er en inntektsgaranti. Så sier man videre at man ønsker å «videreutvikle inntekts- og velferdspolitikken i landbruket med utgangspunkt i den landbrukspolitikken som er ført etter 2005». Blir det gjennomført, vil inntektsgapet bli tettet. Det er et faktum. Det er en ganske ambisiøs målsetting. Jeg tror den er like ambisiøs som Kristelig Folkepartis forslag, som lyder: «Stortinget ber regjeringen fremme tiltak som gir bønder, som selvstendig næringsdrivende, muligheter til vesentlig å redusere inntektsforskjellene til andre grupper.» Jeg tror ikke det er den store forskjellen mellom regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti når det gjelder dette, selv om man kanskje liker å konstruere det. Så til jordvern. De foreløpige tallene for 2011 er de beste siden målingene tok til i 1976. Vi nærmer oss den målsettingen som ligger der. Vi kan godt diskutere i fortsettelsen om man kanskje også bør ned under 6 000 dekar. Det har i hvert fall vært krevende å komme dit vi er nå, men det er den rød-grønne regjeringen som har sørget for at vi nå omdisponerer mindre dyrket jord enn det vi noen gang har gjort så lenge målingene har pågått. Så har også Kristelig Folkeparti lekt med prosenter. Få lever av prosenter, og det er vesentlig forskjell på 1,7 pst. i 2005 og 1,4 pst. i 2011, da statsbudsjettet var på henholdsvis 650 mrd. kr og 1 000 mrd. kr. Det er bedre å se på hva rammene var for jordbruksoppgjørene de enkelte år. Så til Høyre. Hvorfor setter vi spørsmålstegn ved hvorfor Høyre har fraveket prinsippet om å ha landbruk i hele landet? Det er fordi komiteens flertall, unntatt Høyre og Fremskrittspartiet, faktisk slår fast at man ønsker et landbruk over hele landet. Da burde Høyre vært med på det forholdet for å stadfeste det som er landsmøtets vedtak i Høyre, men de har altså valgt ikke å gjøre det. Helt til slutt: Når vi stiller spørsmål rundt Høyres utydelighet, er det ikke sånn som representanten Lødemel påsto, at vi baksnakket Høyre, men når Høyre skriver på sin hjemmeside at «Høyre vil ikke fjerne importvern(presidenten klubber) eller markedsreguleringen over natten, men vi må gradvis(presidenten klubber igjen) tilpasse oss resten av verden», er det grunn til å sette spørsmålstegn(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen) (presidenten klubber igjen)
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Det var et retorisk poeng landbruksministeren var innom når det gjelder Fremskrittspartiet, om å gå til bords med bestikk: Det er langt bedre å gå til bords med mat på bordet. Med Høyres landbrukspolitikk vil det nok ikke være mye mat på bordet, i hvert fall ikke fra norsk jordbruk. Så til Kristelig Folkeparti om tall: Jeg skal ikke fortsette å polemisere veldig mye rundt det, men jeg har bare lyst til å trekke fram noen tall fra rammene i jordbruksoppgjøret. Fra 2005 ble det gitt 450 mill. kr i ramme. Det var resultatet i 2005, siste året Bondevik satt. For 2011 var rammen på 1 420 mill. kr, altså 1,4 mrd. kr – en vesentlig forskjell. Jeg skal ikke bruke tid på å lese opp hva rammene var på under Bondeviks regjering, og hva de har vært på de siste årene, men jeg bare konstaterer at det er en vesentlig forskjell.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
Daglig legges det ned ca. tre gårdsbruk på grunn av regjeringens politikk, og bøndene – spesielt heltidsbøndene – blir færre og færre. Hvis vi ser ut på plenen i dag, er det ingen fra SV som demonstrerer mot dagens landbrukspolitikk, som vi diskuterer nå. Det vil si at det er en samlet regjering som står bak dette, med unntak av noen fra Senterpartiet, slik jeg forstår det. Men jeg spør representanten Holmelid fra SV: Er han virkelig fornøyd med den utviklingen som skjer innenfor norsk landbruk? Jeg understreker at jeg i dette spørsmålet ikke spør om hva SV mener om Fremskrittspartiets landbrukspolitikk, men om hvorvidt SV er fornøyd med dagens situasjon.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
Jeg vil først takke Kristelig Folkeparti for de merknadene vi, og Høyre, er sammen om, slik at det borgerlige samarbeidet finnes på mange områder i denne meldingen. Jeg vil også rose Kristelig Folkeparti for konkrete forslag i forhold til regjeringspartiene, som jeg ikke ser har noen konkrete forslag. Det jeg vil prate litt om, er jordvernet, som står sterkt i Kristelig Folkeparti. Jeg synes kanskje man vil regulere litt for mye, og det kan være med på å hindre en samfunnsutvikling. I mitt distrikt, f.eks., ble det omregulert 100 mål. På de 100 målene fikk vi en Rema 1000-butikk og en Bunnpris-butikk, vi fikk 30 leiligheter, vi fikk infrastruktur og litt mer ryddige forhold. Det er greit at man tar vare på jorda, men man må ikke være altfor reguleringskåt og heller oppmuntre mer til nydyrking, ta vare på den jorda vi har, og oppgradere den. Det vil jeg gjerne ha en kommentar på.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
Dagens debatt har vel gjort det enda klarere at det finnes to forskjellige måter å ha en norsk landbrukspolitikk og troen på norsk landbruk på. Regjeringspartiene minus deler av Senterpartiet ønsker å fortsette den politikken vi har i dag, som gir færre gårdsbruk i drift og enda færre aktive heltidsbønder. Alt skal styres tilnærmet ned til minste detalj – frihet og nytenking er det ikke rom for. Man skulle tro at når man ser på tallmaterialene jeg refererte til i mitt hovedinnlegg, forstår man at dagens landbrukspolitikk er en feilslått politikk. På den andre siden, hvor bl.a. Fremskrittspartiet er, har vi tro på den enkelte familie. Den enkelte eier og den enkelte bruker vet best hvordan de kan innrette sin hverdag, sin drift, og dermed leve for og av jord og skog. Jeg nevnte tidligere komiteens besøk i Brasil og størrelse på gårdsbruk, men vi har også etter norske mål store gårder i Norge som drives effektivt. De kan sammen med andre gårder, med en oppmykning av dagens regelverk, produsere adskillig mer mat. Dette gjelder spesielt innenfor bl.a. kjøttfe, melk, egg, kylling og gris. Også når det gjelder det å dyrke opp areal, er mulighetene der, men med de restriksjoner vi har, er nydyrking nesten fraværende i dag, dessverre. Vi ser også at vi har en bygningsmasse innenfor landbruket som er svært sliten og lite funksjonell for dagens bruk. Norge har mange gårdsbranner – som jeg har tatt opp flere ganger med statsråden i spørretimen – sammenlignet med våre naboland. Jeg tror at dette bl.a. skyldes nettopp gamle bygg og manglende økonomi til å pusse opp. Meldingen inneholder mange ord og formuleringer, men når vi spør etter tre konkrete tiltak for å bedre norsk landbruk, får vi bare masse ord tilbake fra representanter for regjeringspartiene om hvor fornøyd de er med meldingen. Det er ikke nok å være norgesmester i muntlig når næringen etterspør konkrete virkemidler. Dette mangler meldingen i forhold til hva vi på borgerlig side tilbyr. Får dagens politikk fortsette, blir det kanskje ikke behov for flere landbruksmeldinger i framtiden. Som et apropos til slutt kan nevnes at i min nabokommune, Grue, i Hedmark, er nå en av de største gårdene lagt ut til forpaktning. Det vil si at ikke bare små gårdsbruk, men også større gårdsbruk sliter – av forskjellige årsaker – på grunn av dagens politikk.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
Representanten Holmelid sier at Kristelig Folkeparti slår på «stortromma» i landbrukspolitikken. Kristelig Folkeparti står opp for bøndene, Kristelig Folkeparti står opp for næringsmiddelindustrien, og derfor ønsker vi å redusere inntektsgapet for bøndene. Derfor ønsker Kristelig Folkeparti å øke produksjonen, og derfor ønsker Kristelig Folkeparti et strengere jordvern. Dette er ikke å slå på stortromma, men det er å stå opp for landbruket og for en norsk næringsmiddelindustri. Det er resultatet som teller, sa representanten Holmelid. Da Kristelig Folkeparti gikk fra regjeringsbordet i 2005, brukte vi over 1,7 pst. av budsjettet på landbruket. Dagens regjering bruker under 1,4 pst. av budsjettkaka. Det er resultatet som teller. Hvordan er det å representere det resultatet?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
I dag skal Stortinget vedta grunnmuren for den norske landbrukspolitikken de neste 10–15 årene. Da er det viktig at vi har noen visjoner for landbruket vårt. Det er likeså viktig at vi har noen konkrete tiltak for hvordan vi skal nå disse visjonene. Vi snakker tross alt om den største helhetlige verdikjeden vi har på fastlandet – landbruk og næringsmiddelindustri. Det er en helhetlig verdikjede som sysselsetter mange og som det er viktig å ta vare på. Vi har god matsikkerhet i landet. Det må vi ta vare på. Næringsmiddelindustrien satser hardt på innovasjon. Vi må fortsatt oppfordre næringsmiddelindustrien til å satse på innovasjon. Så vet vi at forskning og forskningsbasert innovasjon er ett av de viktigste virkemidlene for å øke konkurransekraften i verdikjedene på landbruks- og matområdet. Før påske var det mange av oss som fikk en eggkartong med fem egg i av Bondelaget. Budskapet fra Bondelaget var: Vi skal klare å produsere det ene egget hvis storting og regjering gir oss virkemidlene. Kristelig Folkeparti vil gi bønder disse virkemidlene. Vi ønsker å redusere inntektsgapet mellom bønder og andre yrkesgrupper. Vi ønsker å få opprettet et fond à la skogfondet for å gi dem mer kapital. Vi ønsker å verne mer av matjorda for å gi bønder viktige areal å dyrke maten på. Jeg hadde håpet at regjeringspartiene også ville føre en politikk der vi i framtiden får seks egg i eggkartongen – ikke bare fem egg. Jeg er litt usikker på det. Komiteens leder, Terje Aasland, var i sitt innlegg inne på at ingen i denne salen har sagt at denne meldingen er for lite ambisiøs – og så tolket representanten det dit hen at da må det være en særdeles ambisiøs jordbruksmelding som vi i dag behandler. Det er en vid tolkning å legge til grunn av komiteens leder. Representanten sa at han er glad for at Kristelig Folkeparti har ambisjoner, at vi er visjonære, men at det også er viktig med realisme. Kristelig Folkeparti står for en realistisk landbrukspolitikk, en realistisk næringsmiddelpolitikk, og det er jeg stolt av.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
Komiteens leder, Terje Aasland, sier at undertegnede leker med tall. Jeg skjønner at regjeringspartiene synes det er nedslående tall vi finner, at man i 2005 brukte 1,7 pst. av budsjettet på landbruket, mens vi i 2011 brukte 1,4 pst. Hvis vi ikke skal kunne bruke sammenlignbare tall fra 2005 og 2011, er jeg usikker på hvilke tall vi kan bruke. Det er også slik at regjeringen har mer enn 50 pst. mer å rutte med nå enn da vi satt i regjering i 2005. Da er det heller ikke noe kunststykke å gi noen ekstra kroner her og der. Men det er altså på fordelingen man ser prioriteringen. Vi prioriterte mer til bonden enn det denne regjeringen gjør. Det er et tankekors for oss at regjeringen, når det nå går så bra for landet, ikke har råd til å gi mer til landbruket – når kaka er større. Representanten Aasland var også inne på at man liker å konstruere at Kristelig Folkeparti er opptatt av landbruket. I 1933 hadde Kristelig Folkeparti seks punkter som vi ba om støtte til å gå til Stortinget med. Ett punkt var en aktiv landbrukspolitikk. Fra 1933 og fram til 2012 har Kristelig Folkeparti stått for en aktiv landbrukspolitikk, og det kommer vi til å gjøre videre også. Hvis det er slik at regjeringspartiene i sine merknader har like god politikk som det Kristelig Folkeparti fremmer med sitt forslag i dag, om inntekten til bøndene, synes jeg det er rart at komiteens leder og regjeringspartiene ikke kan stemme for Kristelig Folkepartis forslag om å redusere inntektsgapet mellom bønder og andre yrkesgrupper. Jeg satt selv i forhandlingene med regjeringen på dette punktet. Jeg vet hvor langt vi kom. Det var i et annet rom, men vi kom iallfall ikke i mål med å forhandle landbrukspolitikk på et bredere grunnlag enn det regjeringspartiene selv kunne stille seg bak.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
Statsråd Brekk sa at vi vil videreutvikle denne politikken som går på inntektsgrunnlaget. Fra 2005 har bøndene fått mer å rutte med – det leser vi ut av statistikken. Men vi ønsker at bøndene skal få et løfte om dette for framtiden. Det var det Kristelig Folkeparti krevde i de forhandlingene vi førte med regjeringen, at vi kunne få på plass tiltak som ville gi bønder som selvstendig næringsdrivende mulighet for vesentlig å redusere inntektsforskjellene til andre grupper. Vi ønsker å fortsette den veien. Så blir vi møtt med i denne debatten, fra representanter fra regjeringspartiene, at det gjør de hvis handlingsrommet er på plass. Kristelig Folkeparti ønsket å gi dette løftet. Bøndene er ikke til salgs i regjeringsforhandlinger, og bøndene er ikke til salgs for oss når det gjelder inntekt ellers heller.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2012-04-12:
Under den rød-grønne regjeringen øker investeringstørken i landbruket, og stadig flere gårdsbruk blir lagt ned. Etter snart sju år med Senterpartiet i regjering fortsetter denne trenden, som rammer aller hardest de minste brukerne ute i distriktene. I dagens Nationen kan vi lese om kraftig nedgang i fjøsbygging, samtidig som de viser til at nye økonomiske virkemidler som kan bidra til sårt ettertrengte investeringer, er blant de største manglene i den stortingsmeldingen som vi behandler her i dag. I Høyres alternative statsbudsjett for 2012 foreslo vi å opprette et investeringsfond for landbruket. Lederen i dagens utgave av Nationen støtter dette Høyre-forslaget. Vil Senterpartiet komme bøndene i møte ved å støtte Høyre i saken om et investeringsfond, med skattefordel til bøndene som ønsker å investere i landbruket?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2012-04-12:
Det er når et parti sitter ved makten, at man ser hvordan et parti reelt sett prioriterer, og jeg er imponert over Knut Arild Hareides raushet, for han har sagt at det har blitt en bedre landbrukspolitikk etter 2005. Det er raust. Jeg er også glad for at Kristelig Folkeparti i merknader nå er utålmodig og ønsker en annen kurs i landbrukspolitikken enn da de selv satt ved makten. Det er av det gode. Så har jeg merket meg at min gode kollega og sentrumsvenn Hans Olav Syversen, som er parlamentarisk leder i Kristelig Folkeparti, har vært veldig tydelig på at hvis det blir et flertall bestående av Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre, ønsker Kristelig Folkeparti et regjeringsskifte med basis i Høyre og Fremskrittspartiet. Hvordan skal Kristelig Folkeparti da klare å nå målsettingene – når vi har hørt i debatten i dag at representanten Trældal ønsker å kutte mer enn 7 mrd. kr direkte over ett budsjett, at Høyre ønsker å kutte 1 960 mill. kr i en inngått avtale mellom staten og næringen, og at begge partier tar til orde for å fjerne handelsrestriksjoner, altså å redusere tollvernet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2012-04-12:
Jeg velger å referere til noen Venstre-politikere. Det er noen ganger klokt. Sveinung Rotevatn har uttalt: Vi vil innføre lavere tollmurer, mindre subsidier og mer frihandel. Fylkesleder i Hedmark Venstre, Erik Ringnes, uttalte etterpå: Vi har et felles ønske om å endre landbrukspolitikken. Er Tenden enig i målsettingene til Sveinung Rotevatn?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2012-04-12:
Det er trist at vi ikke har landbruksdebatter oftere i Stortinget – det er lærerikt, spennende og mange friske innlegg. Debatten har også vært veldig klargjørende. Vi nærmer oss slutten av dagen, og jeg vil bruke litt tid på noe av det jeg mener vi kan trekke ut av debatten. Fremskrittspartiets innlegg må jeg si tilnærmet sjokkerte meg da man sammenlignet norsk landbrukspolitikk med forholdene i Nord-Korea og Sovjetunionen. Man mente at det næringskomiteen har sett på i Brasil, var en modell for norsk landbruk. Der var det gårdsbruk på 100 000 mål, med 56 John Deere-treskere. Det er vanskelig å ta seriøst. Men det er Stortingets nest største parti, som kan få regjeringsmakt etter neste valg – hvis ikke folk forstår alvoret i hvilke krefter man da setter i gang innenfor norsk landbrukspolitikk om det partiet får være med og styre politikken. Det er der jeg mener at Kristelig Folkeparti må være mye tydeligere på å si at det er helt uaktuelt for Kristelig Folkeparti å slippe det partiet til makten. De må klargjøre det tydelig – og tidlig. Så blir jeg litt overrasket over at min gode medrepresentant fra Hedmark og Høyre bruker så sterke ord som den klamme detaljstyringen, «jerngrepet» på næringen og at «lønnsomhet er åpenbart ikke særlig viktig». Jeg lever i den næringen – og hvordan skal vi få økt lønnsomhet når Høyre ønsker å bryte en inngått avtale mellom staten og næringen om 1 960 mill. kr, som ville betydd 37 000 kr mindre per årsverk i direkte overføringer i mitt – og vårt – fylke? Da ville jo lønnsomheten gå ned fra dag én. I tillegg – når man omtaler tollproposisjonen – ønsker man å fjerne handelsrestriksjoner. Handelsrestriksjonene til Norge handler om tollvern nettopp på landbruksprodukter. De som vil tape mest på det, er de største produsentene – de med volum. Hvis man fjerner konsesjonsgrensene, hvem vil da tape mest på det? Jo, det er de som har investert stort og tungt og satt seg i dyp gjeld, som da går en usikker framtid i møte på grunn av at det er blitt mer usikkerhet om hvilke priser de får. Men det som er det gledelige i dag, er at vi har fått klargjort at Arbeiderpartiet, Senterpartiet, SV og Kristelig Folkeparti står sammen om grunnbjelkene i norsk landbrukspolitikk. Det er bra for norsk landbruk at det er fire partier som slår fast at vi ønsker et sterkt importvern, at vi ønsker en jordbruksavtale mellom staten og næringen, og at vi ønsker at samvirkets rolle som markedsregulator skal videreføres. Det at det nå er fire partier som stemmer for forslaget, gir en trygghet for landbruket. Jeg synes det er trist at ikke flere gjør det, men jeg er glad for at vi fire ønsker å gi landbruket forutsigbarhet, og at vi gjennom det skal øke norsk matproduksjon med 20 pst. de kommende årene.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2012-04-12:
Jeg ba om ordet fordi min gode sentrumsvenn i Kristelig Folkeparti kom med et sleivspark i sitt sluttinnlegg. Det er når du sitter i posisjon du ser hva et parti reelt sett prioriterer. For å ta et tall til, det året vi nå er inne i, det tredje året i stortingsperioden: Da Kristelig Folkeparti hadde statsministeren, var tilbudet i 2010-kroner minus 495 mill. kr. Det var tilbudet Kristelig Folkeparti ga til landbruket da de hadde landbruksministeren, og det er da man ser hva man reelt sett prioriterer. Da Knut Arild Hareide var miljøvernminister, ble det omdisponert over 11 000 dekar dyrket mark. I fjor ble det omdisponert 6 070 dekar dyrket mark, så det er ingen tvil om at politikken virker. Det er når man er i posisjon man ser hva man prioriterer. Vi i Senterpartiet er glad for at Kristelig Folkeparti nå viser utålmodighet når de er opposisjon, men historien er dessverre ikke den beste.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-04-12:
Hvis representanten hadde fulgt med på mitt innlegg i sted, hadde han hørt hva jeg sa om å styrke jordvernet, øke matproduksjonen. Angrep er det beste forsvar. Nå kan selvsagt ikke representanten svare, men jeg synes det er underlig at en representant fra Vestlandet, der han ser at små bruk daglig legges ned, og fra SV – som har sittet i en flertallregjering i syv år – angriper et parti for en landbruksminister som vi hadde for mange år siden. Det synes jeg faktisk er ganske stusselig, hvis «stusselig» er et parlamentarisk uttrykk, president?
Borghild Tenden (Venstre), 2012-04-12:
Jeg tror ikke representanten har fulgt helt med på innlegget mitt. Importvernet har vi ikke rørt. Men når det gjelder subsidiering av matvarer, er det helt rett. Vi har sagt – og landbruksministeren har faktisk også sagt – at den subsidien vi har på Jarlsbergosten, skal bort etter hvert.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-04-12:
Unge Venstre har en meget aktiv, dyktig leder. Unge Venstre må selvsagt prøve å påvirke moderpartiet så godt de kan. Det er sånn det fungerer mellom ungdomsparti og moderparti i norsk politikk. Så vil vi, som jeg sa i mitt innlegg, og som jeg vet også representanten fra Hedmark vil, ha en mer fremtidsrettet landbrukspolitikk enn den vi ser i dag. Vi ser jo at de virkemidlene vi har nå, ikke fungerer. Man legger fram en landbruksmelding med mange gode målsettinger, men virkemidlene er ikke der. Hvor er de konkrete virkemidlene som gjør at nedleggelsene i landbruket, som skjer hver dag, vil stoppe opp?
Borghild Tenden (Venstre), 2012-04-12:
En av de store utfordringene for å få en mer rettferdig handel med matvarer er at de rike landene slutter å subsidiere eksport av egen matproduksjon til andre lands markeder. Nå er ikke Norge en versting i så måte, men de yter fortsatt et rimelig stort bidrag, i hundremillionersklassen, til eksportsubsidier for Jarlsbergost, som jeg også nevnte i sted, og da primært til det amerikanske markedet. Nylig godkjente Representantenes hus med stort flertall at regjeringen i USA kan legge avgifter på subsidierte varer som importeres fra Kina og andre land, noe som betyr at den norske eksportsubsidien av Jarlsbergosten blir rimelig meningsløs, for å si det litt forsiktig. Jeg står med et sitat her fra landbruksministeren om at han ønsker å fjerne denne på sikt. Kommer det til å skje?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Venstre vil at Norge skal gå foran og fortsette en reduksjon av importbarrierer og produksjonsrelaterte subsidier. Hvordan vil dette påvirke norsk landbruk og produksjon av norsk mat, som Venstre sier de er veldig opptatt av?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-04-12:
Jeg har registrert hva Statistisk sentralbyrås tall for igangsatte bygg viser for 2011. La det være sagt med én gang: Byggebehovet i landbruket er stort. Jeg er opptatt av å legge til rette for at fornyingen av driftsapparatet i landbrukes skal økes. La det også være sagt: Byggeaktiviteten har vært høy de siste årene, bl.a. har det vært en ekstraordinær aktivitet i eggnæringen på grunn av pålegg om overgang til nye driftssystem. Tallene for 2011 er betydelig høyere enn for perioden 2000–2005. Samtidig skal vi ikke se oss blinde på utviklingen mellom enkeltår i denne statistikken. Historiske data viser at tallene svinger. Hovedpoenget for meg er fortsatt å arbeide for å bedre rammevilkårene og prioritere investeringsvirkemidler, slik vi skriver i landbruksmeldingen, og slik næringen gjennomfører den nødvendige fornyingen av driftsapparatet. La meg få lov å nevne at vi har mange gode, konkrete forslag i denne meldingen. Jeg anbefaler representanten Trældal å lese den bedre enn han har gjort, bl.a. står det beskrevet at vi skal ha en økning i avskrivningssatsene, endring av matproduksjonsavgiften m.m.