Bent Høie (Høyre), 2002-12-11:
I den framlagte proposisjonen om endringer under enkelte kapitler på statsbudsjettet som vi nå har til behandling, er det foreslått korrigeringer i 2002-budsjettet. De fleste av disse har det vært enighet om i komiteen, men noen forslag vil jeg likevel trekke fram. I proposisjonen er det foreslått bl.a. å forsterke det tobakksforebyggende arbeidet, herunder kampanjer i media, med 10 mill. kr. Dette er en oppfølging av Nasjonal kreftplan og støttes av en enstemmig komite. Tobakksskader er et av de største helsemessige problemene vi har, og det er bra at det nå gjøres en aktiv innsats for å forhindre at enda flere begynner å røyke. Samtidig er det viktig at det gjøres en innsats for å få enda flere til å slutte. Den største saken i denne proposisjonen er likevel situasjonen ved sykehusene. Det varsles bl.a. at den polikliniske virksomheten er høyere enn antatt. De regionale helseforetakene står fortsatt overfor et vanskelig og utfordrende arbeid på flere områder, både av økonomisk og organisatorisk karakter. For å lette den økonomiske situasjonen foreslår en derfor å øke driftskreditten til helseforetakene fra 2 milliarder kr til 3,6 milliarder kr. Av dette kan ca. 100. mill. kr brukes overfor private institusjoner. Et flertall i komiteen, bestående av Arbeiderpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, slutter seg til dette og mener også at det må gis mulighet for at de regionale helseforetakene kan benytte den opprinnelig tildelte driftskreditt til de private institusjonene dersom beløpet viser seg ikke å være tilstrekkelig. Dette er viktig fordi de private institusjonene også opplever en vanskelig økonomisk situasjon. I denne forbindelse er det også enstemmighet om betydningen av at de regionale helseforetakene tar ansvar for de private institusjonene som de har avtale med, slik at de får forutsigbare og likeverdige rammebetingelser. Fremskrittspartiet mener at Stortinget istedenfor å utvide driftskreditten bør bevilge 2 milliarder kr ekstra til sykehusene nå. Dette kan virke som en besnærende tanke. For som det argumenteres: «Pengene er jo brukt allerede.» Ja, de er det – dermed er det åpenbart at forslaget ikke ville ført til at en eneste ekstra pasient ville blitt behandlet hvis dette hadde blitt vedtatt. Men mer alvorlig er det at med all sannsynlighet ville nødvendige omstillings- og effektiviseringstiltak ha blitt bremset ned, for ikke å si ha stanset helt opp. Forslaget ville etter min oppfatning nærmest ha fungert som en bombe under hele helsereformen. For med hvilken autoritet og motivasjon skulle de regionale helseforetakene ha fortsatt det viktige arbeidet som de nå er inne i, hvis en i første år med statlig eierskap skulle oppleve at Stortinget på slutten av året kom med 2 milliarder kr ekstra? Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet synes ikke det er en heldig situasjon hvis svingningene i pensjonsutgiftene gjør at helseforetakene på en uforutsigbar måte må endre behandlingsvolumet. Det er også noe mindretallet har beskrevet. Jeg finner derfor grunn til å vise til at innføringen av regnskapsloven skal ha en utjevnende effekt mellom år. Dette er også grunnen til at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet foreslår at Regjeringen fram mot revidert nasjonalbudsjett vurderer om innføringen av regnskapslovens bestemmelser for sykehusene gir den tilstrekkelige effekten.