Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-06-09:
Vern av Vefsna og deler av den har vært debattert i Stortinget i flere runder. Sist det var oppe til debatt, var under arbeidet med supplering av verneplanen gjennom St.prp. nr. 75 for 2003–2004 og Innst. S. nr. 116 for 2004–2005. Her ble hele nedbørsfeltet til Vefsna vurdert på nytt, da sidegrenen Svenningdalselva var tatt inn i verneplanen på et tidligere tidspunkt. Stor var gleden i fire kommuner langs elven da Stortinget, under behandlingen av verneplanen 18. februar 2005, mente man skulle avvente verneprosessen for å vurdere om det var mulig å gjennomføre en vannkraftutbygging som ikke skulle ramme naturverninteressene. Statkraft hadde startet et prosjekt – «Muligheter Helgeland» – allerede i 1998–1999, som kunne gi opp til 1,8 TWh med fokus på miljøvennlig kraft, på miljøvennlige premisser og med lokal og regional støtte, og som kunne gitt store verdier til både lokalmiljøet og -samfunnet. Vi vet hva som skjedde i ettertid, og som endte opp med den rød-grønne Soria Moria-erklæringen, der tre partier ble enige om at Vefsnavassdraget skulle vernes, og at kommunene skulle få tildelt næringsfond. Denne avgjørelsen falt mange tungt for brystet, også meg, men slike ting skjer når tre ulike partier skal bli enige. Det heter å gi og ta, og samfunnet har nytt godt av gi og ta-metoden i fire år, så jeg stemmer med flertallet, da resultatet er bra! Det ligger mye spennende i innholdet i St.prp. nr. 53 når det gjelder framtiden for kommunene langs Vefsnavassdraget. Alle her vet at det settes inn store ressurser for å gjøre dette nasjonale laksevassdraget fritt for gyro. Forhåndsutredningene er i gang, og det tas sikte på rotenonbehandling i 2010 og i 2011. Vefsna har store potensialer for lakseproduksjon, og det gjøres mye for å ta vare på laksestammene i regionen. Når vi vet at tapet på grunn av denne parasitten er på 50–60 mill. kr årlig, haster det med å få gjort jobben. Det er også bra at man ved en eventuell vannkraftutbygging og konsesjonsbehandling kan fristilles fra tidligere forutsetninger om 1 MW som maksimal utbygging i vernede vassdrag, men selvfølgelig skal verneverdiene fortsatt tas vare på. En ting til som jeg synes er spennende, er dette prøveprosjektet om helhetlig forvaltning rundt Vefsnavassdraget som skal starte umiddelbart, der de lokale og regionale kreftene skal være drivkraften. Kommunene har også fått et næringsfond på 150 mill. kr til sammen. Aldri før har det vært utbetalt en så stor sum til næringsfond. Det er bra, og det skulle bare mangle – det er ikke store beløpet satt opp mot det de eventuelt ville fått i faste inntekter ved en kraftutbygging. Det som nå gjenstår å se, er hva dette fondet skal og kan brukes til. Det har vært sagt at dette fondet kan kommunene forvalte på en noe annen måte enn et vanlig fond, og jeg skulle gjerne hørt statsrådens tanker om det. Når trer det i kraft, og hvilke rammer legges for bruken? Er det frie tøyler, og kan det brukes som garanti f.eks. til å forskuttere idrettsanlegg som man vet vil få tippemidler? Det er viktig for kommunene å få dette på plass. Så til slutt: Vi vet at verden trenger energi, og at klimautfordringene er vår tids største utfordring globalt. Kanskje vil man i framtiden se på vannkraftutbygging, og større vannkraftutbygginger, med andre øyne. Enhver utbygging i framtiden vil måtte være miljøvennlig, og «Muligheter Helgeland» kunne vist oss det. Vernepresset er stort på Helgeland, og flere av dem som bor der, er nå bekymret for livsgrunnlaget sitt.