Kari Økland (Kristelig Folkeparti), 2000-06-06:
Siktemålet med lovforslaget er å begrense retten til oppregulering av festeavgifter der det i eldre festeforhold er avtalt at regulering skal skje på annen måte enn etter endring i pengeverdien. Det foreslås et tak på 9 000 kr pr. dekar tomt pr. år. Er tomten mindre enn ett dekar, skal avgiften likevel kunne gå opp til 9 000 kr. Dette skal dog ikke være til hinder for en høyere festeavgift dersom en regulering etter § 15 første ledd ut fra endret pengeverdi tilsier dette. Ulike former for prisregulering har så langt utgjort en skranke for oppregulering av festeavgiftene. Hensynet har hele tiden gått i favør av festeren, mens bortfesteren har fått beskåret sine interesser og sine rettigheter i henhold til inngåtte avtaler. Fastfrysingen av nivået på festeavgiftene pr. 26. mai 1983, som var tenkt å være midlertidig, har nå eksistert i 27 år. Det er lang ventetid. Denne urimeligheten bør nå opprettes. Da tomtefesteloven ble behandlet i 1996, var Kristelig Folkeparti med i flertallet som var av den oppfatning at partene burde ha større frihet til å inngå avvikende avtaler enn det som fulgte av arbeiderpartiregjeringens forslag. Dette mener vi fortsatt. Vi anser det imidlertid ønskelig med et tak for å unngå at det skapes nye urimeligheter. En regulering i samsvar med § 15 fra 1996 vil for en del eldre festeavtaler kunne føre til en svært stor økning av festeavgiftene. Denne mellomløsningen som nå er foreslått, ble ikke diskutert i 1996, og vi mener den er bedre, da den er balansert og søker å ivareta hensynet til begge parter i festeforholdet. Man kan ikke utelukke at det kan ha vært ganske tilfeldig hvordan en del festekontrakter ble utformet, at man gjerne benyttet den standardkontrakt man hadde for hånden. Det kan være verdt å merke seg at det kun er 20-25 pst. av festeavtalene for hytter hvor avgiften kan reguleres etter tomteverdien. Hovedparten kan altså kun reguleres etter konsumprisindeksen. Man kan imidlertid heller ikke se bort fra at grunneierne som i sin tid valgte å feste bort i stedet for å selge, og valgte å knytte reguleringen til vurdering av tomteprisen på reguleringstidspunktet, gjorde bevisste valg. Det er derfor urimelig om festeavgiften bare skal kunne reguleres etter endringen i pengeverdien. På den annen side må en legge til grunn at tomteprisene ikke ensidig styres etter markedskrefter, men også står i sammenheng med en rekke offentlige handlinger og politiske beslutninger. Det er som regel myndighetene som opptrer som regulant, både ved utbygging, trasévalg og vern, og som legger til rette for økning av tomteprisene i visse områder, og kanskje senking av prisene, ja endog byggeforbud i andre områder. Samfunnets disposisjoner – urbaniseringsgrad, infrastruktur i form av veier og kollektivtrafikk, arbeidsmuligheter, skole- og kulturtilbud – er vesentlige faktorer når markedspris på tomter dannes i et område, og vel så viktige som den enkeltes privatøkonomi. Noen deler av landet domineres av en stor grunneier eller aktør som nærmest innehar en monopolstilling i forhold til flere små grunneiere. Festeren kan da ha små muligheter til å påvirke prisene. Hvor godt virker markedskreftene i en slik situasjon? Hadde man et fritt marked, var det opp til enhver grunneier å feste bort eller selge de tomtene som var mest etterspurt. Slik er det ikke. Samfunnet vårt styres av mange flere mekanismer enn markedet. Kristelig Folkeparti er opptatt av å avveie de ulike hensyn mot hverandre. Et hjem bør kunne bestå selv om tomteprisene i området øker uforutsett mye. På den annen side ønsker vi at grunneieren kan få realisert en større del av sine verdier. Vi mener det foreslåtte tak på 9 000 kr vil innebære en akseptabel økning fra det festeavgiftsnivået som er normalt i dag, for begge parter. Kapitalisert tilsvarer dette en tomteverdi på 180 000 – 200 000 kr. I høringsuttalelsene hevder flere at en lovendring vil være problematisk i forhold til Grunnloven §§ 97 og 105. Det blir også hevdet at reglene i avtaleloven § 36 gir godt nok vern mot en for stor økning av festeavgiftene. Hvilket vern § 36 vil gi mot en stor økning av festeavgiftene dersom § 15 trer i kraft uendret, samtidig som prisforskriftene faller bort, er uklart, men flere momenter tilsier at avtaleloven vanskelig kan få mye å si der en eldre festeavtale hjemler oppregulering basert på tomteverdi. Når det gjelder Grunnloven, mener vi denne saken gjelder et politisk spørsmål der Grunnloven tillater at lovgiverne kan fastsette de reglene som de mener vil være best. Det er allerede tre og et halvt år siden sist saken var oppe til behandling. Jeg forutsetter derfor at departementet sørger for en rask ikrafttreden av loven. På vegne av Kristelig Folkeparti tar jeg opp forslagene nr. 1 og 2 i innstillingen.