Harald Victor Hove (Høyre), 2000-02-01:
Jeg får beklage min iver etter å komme i gang, men jeg får samtidig si at det var godt at det ble én replikkveksling i denne saken, som gjør at det blir et element av debatt. Det synes jeg nesten at vi skal gi honnør til både Rolf Reikvam og Finn Kristian Marthinsen for. Det er en gammel sak vi har til behandling i dag. Det er en sak som har versert i norsk offentlighet i alle fall en 30-40 års tid, og det er en avveining i denne saken mellom flere viktige hensyn. For å ta to – litt forenklet: Det ene er effektivitet, og det andre er demokratisk kontroll. Men det vil også være enkelte andre elementer som jeg skal komme tilbake til. Jeg tror også at vi skal være såpass direkte og si at de noe varierende erfaringer fra Sverige, med deres ordning med en rikspolitisjef, har vel ligget under i den norske debatten og vært med på kanskje å forsinke innføringen av et politidirektorat, som vi nå er i ferd med å vedta. Venstre støtter Regjeringens forslag om et politidirektorat, og er i det vesentlige enig i komiteens merknader i innstillingen. Og – for ordens skyld – vi slutter oss til Kristelig Folkeparti og Senterpartiet på de punkter hvor det er nyanser i komiteen. Jeg får også på vegne av Venstre uttrykke glede over at det er en Venstre-statsråd som har evnet å legge fram dette forslaget, for – som Kristin Krohn Devold sa – det er vel flere arbeiderpartistatsråder som i de siste ti årene har prøvd, uten å lykkes. Etter min oppfatning er dette uten tvil et riktig forslag. Men det betyr ikke at det ikke er grunnlag for motforestillinger i forhold til et politidirektorat, og det er i og for seg grunnlag for motforestillinger ut fra flere innfallsvinkler. Men poenget blir da det litt tosidige. Det ene er at fordelene ved opprettelse av et direktorat er større enn ulempene, og en god del av de motforestillingene man naturlig bør ha i forhold til et politidirektorat, kan – slik proposisjonen og innstillingen nettopp legger opp til – ivaretas gjennom det regelverk og det opplegg man for øvrig har for politidirektoratet. Derfor – som en liten merknad til representanten Reikvams innlegg: Et direktorat kan faktisk være ulike ting ut fra hvilken setting man har rundt direktoratet. Det som det for Venstre er viktig å framheve, og som også går klart fram av proposisjonen og innstillingen, er at vi skal ha en desentralisert politi- og lensmannsetat. Det skal være en betydelig myndighet lagt til de enkelte politimestere, og det operative hovedansvaret skal være hos de enkelte politimestere. Det å opprette et politidirektorat er ikke en endring i dette utgangspunktet. Samtidig vil det være et poeng at man kan få bedre samordning og mer effektiv utnyttelse av ressursene, kanskje ikke minst fordi man kan oppnå å få en politifaglig sterkere ledelse som kan drive med metodeutvikling mv., men ikke en operativ ledelse. Det er også viktig å understreke det poenget at politidirektoratet ikke skal ha påtalemyndighet. Det er for Venstres del et sentralt poeng at tittelen til direktoratslederen skal være «politidirektør» og ikke «rikspolitisjef». Og det er faktisk et såpass viktig poeng at vi må medvirke til at man ikke i offentlig debatt glir i forhold til den tittelen man slik sett opererer med. Det er bl.a. nettopp et poeng at den operative ledelsen av politiet i utgangspunktet ikke er knyttet til politidirektøren. Det sentrale er også den demokratiske kontroll. Politiet er det sivile maktapparat, og det er meget viktig med demokratisk kontroll fra storting, regjering og departement. Men jeg er enig med Kristin Krohn Devold i at dette ikke er det samme som at dette ivaretas best dess mer formell myndighet som er lagt til departementet. Det er viktig at man er opptatt av hvilken myndighet som delegeres, og at departementet beholder nødvendig faglig kompetanse for å kunne ivareta det overordnede styringsansvar. For å oppsummere: Det er en viktig reform, en riktig reform for å kunne få til en fornuftig effektivisering av politiet og for å kunne ivareta bedre det internasjonale samarbeid som norsk politi blir en større del av. Men samtidig er det usedvanlig viktig hvordan dette gjennomføres, for å beholde og styrke de verdier som norsk politi bygger på, sivilt, desentralisert, nært befolkningen og under demokratisk kontroll.