Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-11-25:
Utslipp av CO2 øker konsentrasjonen av drivhusgasser i atmosfæren, og forskere fastslår at det fører til en oppvarming av kloden. Jeg begynner med dette fordi om lag en fjerdedel av stortingssalen i utformingen av sin politikk overser dette vitenskapelige faktum. På samme måte som samme forsamling tryller fram over 6 mrd. kr til det de kaller dynamisk skatteeffekt, tryller de bort de menneskeskapte klimaendringene. Denne forsamlingen heter Fremskrittspartiet og har tenkt seg inn i regjering med Høyre, som er en part i klimaforliket. Norge er blant de landene som nå reduserer sine utslipp. Vi bidrar til store utslippsreduksjoner gjennom f.eks. regnskogsatsingen, og vi har gjennom Klimakur lagt det faglige grunnlaget for de veldig store og omfattende endringene vi skal gjennomføre når den nye klimameldingen skal legges fram. Den samlede klimainnsatsen i årets statsbudsjett er, til tross for at vi har mer å gå på, rekordhøy og flere divisjoner over noe Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti noen gang har levert. Da de borgerlige styrte landet, ble Norges utslipp forhandlet opp, nå er de norske utslippene på vei ned. Da er det en dårlig oppfølging å ville senke bensinprisene og fjerne det man kaller særnorske krav til utslippsbegrensninger og bygge ut mer infrastruktur for å brenne gass i Norge uten rensing og på bekostning av fornybar oppvarming. Det er det vi kan forvente av en Høyre–Fremskrittsparti-regjering, og det får utvilsomt mye av kritikken fra den kanten til å framstå som hul. For mye av Høyres politikk handler om selvoppfyllende profetier. Da Høyre i regjering kjempet igjennom bygging av Ormen Lange, overså de advarselen om kraftkrisen som ville oppstå i min hjemregion. SV var det eneste partiet som advarte mot situasjonen vi nå er oppe i, og som sa nei. Høyre kjørte på med det resultat at de i dag bruker kraftkrisen de selv skapte, til å argumentere for gasskraftverk i regionen, som igjen vil gi dramatisk økte CO2 -utslipp, og som vil gjøre Høyre helt ute av stand til å oppfylle de klimaforpliktelsene Høyre selv hevder å være så bekymret for. De samme selvoppfyllende profetiene skal nå ramme Nord-Norge, som partiet nærmest omtaler som et u-land i sin kamp for oljeboring. I sitt alternative budsjett økser Høyre ned det meste av næringsutvikling. Jeg undres over hva Høyres representanter i distriktskommunene tenker om dette. Man skal ikke bevege seg så mye utenfor Oslo Vest om man innbiller seg at fjerning av aksjerabatten skaper flere arbeidsplasser enn det norske virkemiddelapparatet. Nord-Norge rammes hardest. Nord-Norge mister 0,5 mrd. kr i tillegg til kraftige kutt i posttjenestene, i reiseliv, i nærbutikker, i antallet kvinnelige gründere, osv. Og slik blir Høyres skremsler i debatten om oljeboring i nord virkelighet. Arbeidsplasser legges ned, en mangfoldig satsing på lokalt næringsliv, reiseliv, fornybarprosjekter o.l. ofres for et monomant fokus på petroleumsvirksomhet. Nord-Norge fratas penger, tar hele risikoen for ulykker, mens pengene havner i Rogaland, der representanten Bent Høie kan drive valgkamp for økt verdiskaping i hjemfylket gjennom utnytting av ressurser i nord. Dette er feil vei å gå. Saken Lofoten og Vesterålen slår alene hull på Høyres miljøpolitikk. Partiets oljepolitiske talspersoner slår skråsikkert fast at ulykker aldri vil skje på norsk sokkel, mens vi er tilfeldigheter unna katastrofer på Gullfaks C. Kritiske spørsmål til oljeselskapene om arbeidernes sikkerhet er erstattet med logring og anklager mot miljøaktivister om kynisk å utnytte ulykken i Mexicogolfen, slik Høyre sist gjorde under oljemessen i Stavanger. Det tjener partiet til liten ære, men er dessverre helt i tråd med den faneflukten fra tidligere ansvarlighet som partiet også oppviser innenfor vern, innenfor strandsonepolitikken, innenfor rovdyrdebatten, osv. En må bare undres over hva tidligere miljøvernminister Børge Brende må tenke. Billige påstander om at SV ikke er opptatt av verdiskaping står seg dårlig fra et parti som i sitt budsjett mener at et ensidig fokus på grunnrente på en ikke-fornybar ressurs, er det eneste Norge skal satse på og utgjør livets fremste mål og mening. Det er verken framtidsrettet, bærekraftig eller i tråd med klimaambisjonene våre og er således i det minste et godt kompass som viser hvilken retning vi ikke skal ta.