Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-11:
De to siste årene har kommunene fått et skikkelig økonomisk løft. Som følge av de to foregående årene og med det budsjettopplegget som vedtas i dag, vil kommunene få en realvekst på over 20 milliarder kr sammenlignet med 2005. I tillegg til disse 20 milliardene kommer det 8 milliarder kr i form av økte skatteinntekter utover det som var forutsatt i de årlige budsjettoppleggene. Disse økte skatteinntektene er ikke ført videre, men de er heller ikke trukket inn i det året de har kommet. Inntektsveksten til kommunene har vært helt nødvendig på grunn av fire år med – ja, vi kan bruke ordet sultefôring. Veksten har kommet som en kombinasjon av øremerkede overføringer og frie inntekter. For 2008 er det kommunenes frie inntekter som er blitt prioritert. Det er grunn til å erkjenne at fylkeskommunenes ramme burde ha vært noe større – for å gi en vekst som gir full kompensasjon for økningen i elevtallet i videregående skole. Men det er også grunn til å legge vekt på at fylkeskommunenes driftsresultat de siste årene samlet sett er vesentlig bedre enn kommunenes. Derfor er det forsvarlig i 2008 å prioritere kommunene når det gjelder frie inntekter. Det har vært bred politisk enighet om en storstilt barnehageutbygging. Den økte statlige satsingen er fullfinansiert. Det har ført til at vi nå nærmer oss målet om full barnehagedekning – det skulle for så vidt bare mangle – og det er på tide. Vi har også fortsatt satsingen innenfor psykiatri, med en opptrapping på ca. 400 mill. kr. Forholdet mellom frie inntekter og øremerkede satsinger er et tilbakevendende problem. Å benytte de øremerkede satsingene til barnehageutbygging er riktig. Det er riktig å bruke øremerket satsing til å initiere nye tiltak. Det er da kortsiktige øremerkede satsinger. Forholdet mellom øremerkede satsinger og frie inntekter vil bli endret når barnehageutbyggingen er fullført og vi er framme ved målet om full barnehagedekning. Så kan vi alltid diskutere om det vil få vesentlige konsekvenser når de pengene som i dag er øremerket til barnehageutbygging, går inn i kommunenes rammer. Formelt vil det bety mer frie inntekter og mindre øremerking, men reelt vil kommunenes innsats når det gjelder drift av barnehager, være uavhengig av om pengene kommer som frie midler eller som øremerkede midler. Likevel er det viktig å holde fast på målet, at om lag 50 pst. av overføringene skal komme som frie midler. Når barnehagefinansieringen går inn i rammen, vil vi nok nærme oss 50 pst. Opptrappingen som gjelder innføringen av gratis undervisningsmateriell, vil fortsette i 2008. I budsjettet er det avsatt ca. 210 mill. kr til dekning av kostnadene ved innføring av gratis undervisningsmateriell for Vg3. Antar vi at kostnadene for Vg1 vil ligge på samme nivå som for Vg2 og Vg3, vil det bety at de samlede investeringskostnadene for undervisningsmateriell vil være i størrelsesordenen 800–900 mill. kr. I denne sammenheng er det viktig at vi også diskuterer hva som skal skje videre. Levetiden for undervisningsmateriell er kanskje fire–fem år. Det betyr at med en investeringskostnad på 800–900 mill. kr vil de årlige kostnadene for fornying av undervisningsmateriell – det å kjøpe nytt, erstatte gammelt, erstatte det som er utslitt – være i størrelsesordenen 200 mill. kr. Når vi har fått på plass investeringene til undervisningsmateriell, er det viktig at en årlig overføring i størrelsesordenen 200 mill. kr kommer inn i rammen, slik at vi klarer å opprettholde et godt, moderne og skikkelig undervisningsmateriell – med skikkelige lærebøker. Vi må ikke komme i den situasjonen som mange grunnskoler har vært i, med undervisningsmateriell som er utslitt, og der kong Olav fortsatt er konge i Norge. At vi får inn midler til fornying av undervisningsmateriell, er helt avgjørende. Fra høsten 2008 utvider vi timetallet på barnetrinnet i grunnskolen med 5 timer. Det er mange gode grunner til å utvide skoledagen. Det gir en arbeidsdag for elevene og lærerne der det er tid til mer refleksjon og – forhåpentligvis – mindre stress og press. Det bør også gi rom for flere og ulike aktiviteter som kan virke læringsfremmende. Rammen for ordningen med rentestøtte til skolebygg er oppbrukt. Samlet er det brukt 15 milliarder kr. Mye tyder på at ordningen har fungert godt. Prosjekter som ellers ikke ville ha blitt realisert, er kommet i gang. Som jeg har sagt tidligere, er det alltid en avveining mellom øremerkede midler kontra frie midler. Komiteens flertall viser til de positive erfaringene og ber departementet vurdere ulike tiltak som kan sikre at presset når det gjelder rehabilitering av skolebygg, vil bli opprettholdt. En av de store politiske utfordringene er boligpolitikken. Vi har for tiden et høyt nivå når det gjelder boligbygging. 34 000–35 000 boligenheter blir bygd hvert år. Vi bruker mye ressurser på boligbygging, men spørsmålet er hva vi får ut av det i form av nye enheter. Dessuten er dette med på å skape et stort press i økonomien. Til tross for en historisk stor boligutbygging i dette landet er det fortsatt om lag 5 000 som er uten fast bosted. Det er et tall som har vært forholdsvis stabilt over lang tid. Det er viktig at vi klarer å løfte fram boligpolitikken. Og det er grunn til å være opptatt av den måten ressursene innenfor boligbyggingen i dag blir allokert på. En framtidig bevisst, god og aktiv boligpolitikk må skje innen trekanten kommune/boligkooperasjon/Husbanken. Det er viktig at vi har kommuner som er aktive, og som bruker plan- og bygningsloven på en slik måte at man kan få fram gode arealer til boligbygging. Og det er viktig at vi benytter den kompetansen som boligkooperasjonen har, til å få fram gode og fornuftige boliger til en riktig pris. Det er også viktig at Husbanken får en utvidet rolle når det gjelder både finansiering og ulike støtteordninger. Det å utvikle og å få på plass en framtidsrettet, klok og riktig boligpolitikk innen trekanten kommune/boligkooperasjon/Husbanken er kanskje den aller største utfordringen i de nærmeste årene. Det er, som jeg sa, altfor mange som er uten bosted, og det er altfor mange unge som skal etablere seg på boligmarkedet, som møter en pris som de ikke er i stand til å betale. Så en aktiv, målrettet og bevisst boligpolitikk, der staten gjennom Husbanken er en tung aktør, er en stor utfordring først og fremst for å få allokert ressursene på en god og riktig måte, slik at vi får de boligene som vi ønsker. Tilskuddet til opplæring i norsk og samfunnsfag for minoriteter er en stor og viktig sak. Tilskuddet til kommunene var tidligere basert på et timetilskudd. Vi har lagt dette om, slik at det nå er tilskudd pr. person. Komiteens flertall understreker at denne ordningen bør evalueres. Jeg vet at det vil komme i gang et evalueringsarbeid – det nærmer seg kanskje også slutten – men det er viktig at vi får en skikkelig gjennomgang, og at vi er sikre på at denne tilskuddsordningen, slik den nå er utviklet, treffer, og at vi får en riktig fordeling mellom kommunene. Jeg har tidligere gitt Høyre ros for at de har mye bra når det gjelder innvandringspolitikken, og jeg registrerer de forslagene de har. Blant annet ønsker de å utvide antallet timer fra 300 til 500. Det er for så vidt et godt forslag, som vi alle bør se videre på om det er den veien vi skal gå. Men det er et behov for å styrke denne delen av norskopplæringen, for å sikre integreringen på en bedre måte før det går for langt.