Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2012-12-18:
Jeg vil også takke interpellanten for å ta opp en viktig problemstilling – en problemstilling som ikke bare gjelder for Trøndelagsfylkene og den sørsamiske reindriften, men også for store deler av landet som har rovdyr. Det ble fra talerstolen her sagt av representanten Egeland at vi skal ha en levedyktig bestand av rovdyr, og det tror jeg alle er enige om. Men så kommer spørsmålet: Hva er en levedyktig bestand? Representanten Gundersen var inne på at vi i Norge har en russisk ulvestamme. Den er godt utbredt, fra Stillehavet til Atlanterhavet. Det er ingen fare for at den ulvebestanden blir utryddet på noen som helst måte, og i hvert fall ikke i overskuelig framtid. Da mener jeg vi har en levedyktig bestand. Det betyr ikke at den levedyktige bestanden nødvendigvis trenger å være i Norge og på begrensede områder i Norge. Så lenge vi har en levedyktig bestand på verdensbasis, så har vi en levedyktig bestand. Da kan kanskje Norge, som er et lite land som er avhengig av utmarksnæringer, ha noen færre av en art, når vi har såpass mange av andre arter som gaupe, jerv og bjørn. Egeland var også inne på antall, og det er litt interessant i denne debatten. Rovviltforliket og alle debatter som dreier seg om rovvilt, dreier seg om ynglinger. Det er litt spennende. Det høres ikke så veldig mye ut at vi har 68 ynglinger av jerv. Men faktum er at når du skal få et overslag over hvor mange jerv det er, må du gange det med 6,5. Da får du antallet. Da er vi faktisk oppe i over 440 jerv. Det begynner å bli ganske mye. Så er det noen som sier at jerven yngler bare annethvert år hvis ikke fôrtilgangen er spesielt god. Det er også riktig. Men i de områdene hvor det er én ynglende jervetispe, er det gjerne to jerver. Så de yngler hvert år – men annet hvert år hvis fôrtilgangen er dårlig. Så bestanden vil holde seg oppe, og vil øke uansett. Noen var også inne på telling av gaupe. De fleste tellinger av gaupe foregår ved observasjoner. Det viser seg at hver eneste gang de utfører linjetaksering, øker bestanden og nesten dobler seg i enkelte områder. Derfor er det også viktig at vi har et edruelig forhold til nettopp det å telle bestander, og at vi bruker de metodene som er mest effektive, slik at vi får en riktig bestand og ikke bare et estimat. Så har jeg lyst til å ta fram et lite eksempel fra Oppland for noen få år siden. Det gjelder muligheten for å ta ut dyr. Oppland skal ikke ha ynglende bjørn. Det ble registrert 19 forskjellige individer bjørn i Oppland, og det var hannbjørner. Hannbjørner får ikke unger, men de er med og lager dem. En del av disse bjørnene overvintret, men de var fortsatt ikke stedbundne. De overvintret andre og tredje året. Da fant disse forskerne ut at de var ikke stedbundne, men de var stedbundne streifende! Jeg vet ikke helt hva det er for noe, men det var i hvert fall et uttrykk som forskerne fant ut var riktig. Det som skjedde, var at en av disse bjørnene i et bestemt område tok om høsten 120 sau – 120 sau fra samme gårdbruker. Det vil si at hele buskapen hans ble borte. Det ble gitt en tidsbegrenset fellingstillatelse. De klarte ikke å felle bjørnen på denne tillatelsen, tiden gikk ut. Det ble vinter, bjørnen gikk i hi og overvintret. Så søker de om våren om å få ta ut denne bjørnen, og får nei. Begrunnelsen var: Det er ikke sikkert at denne bjørnen kommer til å ta sau når den går ut igjen! I dette området i Gausdal kaller de sauen for bamsemums, og det er en grunn til det. Da denne søknaden ble avslått om våren, ble det tatt en elg, og så fikk bjørnen gå i fred likevel. Han tok en elg til, og så bestemte bøndene seg for at ok, vi gjør et forsøk og slipper ut ti sauer. Det gikk ikke mange dagene før tre av dem var borte, de var tatt av bjørn. Det som er så viktig her, er at når det er fare for at husdyrene kan bli tatt av rovdyr, må vi aksjonere umiddelbart. Det går ikke an å vente og tro at rovdyr som lever godt på husdyr, ikke skal fortsette å gjøre det selv om de har overvintret. Det er enkelt for rovdyr å ta husdyr, slik som sau, det er mye enklere enn å ta elg og rådyr. Derfor må de som driver landbruk, også kreve å få lov til å beskytte næringen sin og ta vare på det næringsgrunnlaget de har – uten å være redd for at grunnlaget skal bli borte fordi noen ønsker å ha mer rovdyr enn det Norge er klar for å ha.