trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2002-11-05:
SV nevnte at vi omsider behandler meldingen. Ja, den har ligget i komiteene fra april-mai. Håpet om en helhetlig tilnærming var nok begge komiteers ansvar, iallfall ikke saksordførerens alene. Vi hadde et fellesutvalg, som jeg nevnte i stad, der SV også var representert. Der var det mulig å komme med tidlige innspill for å få en enda tettere debatt når det gjaldt enkelte problemområder som de forskjellige partier mente var viktige. Når det gjelder nasjonal sikkerhetsmyndighet, går vi inn for å opprette et eget direktorat med ansvar for forebyggende sikkerhetstjeneste etter sikkerhetsloven, underlagt Forsvarsdepartementet. Det skal rapportere militære saker til Forsvarsdepartementet og sivile saker til Justisdepartementet. Forslaget om etablering av nasjonal sikkerhetsmyndighet som eget direktorat ble fremmet for Stortinget tidligere. Det var den forrige regjeringen som la det fram i St.prp. nr. 45 for 2000 – 2001. Forsvarskomiteen ønsket imidlertid å se det i sammenheng med behandlingen av sårbarhetsmeldingen. Det er Forsvarets overkommando og Sikkerhetsstaben som oppgraderes til direktorat under nasjonal sikkerhetsmyndighet. Jeg synes det da faller naturlig at det fortsatt skal være under Forsvarsdepartementet. Når det gjelder ubalansen, vil jeg si at vi nå er i starten av denne prosessen, og vi må på en måte diskutere oss sammen. Derfor kom vi heller ikke i land når det gjaldt tenkningen rundt et totalforsvar. Jeg ser at den videre prosessen vil gjøre at vi kan se samfunnssikkerhetsarbeidet, både sivilt og militært, i en større sammenheng etter hvert.
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2002-11-05:
Det har vært en positiv debatt om veien til et mindre sårbart samfunn og om samfunnssikkerhet. Innleggene har vært så pass variert at de til sammen har fått fram mange av de utfordringer som det er viktig å jobbe videre med i prosessen. Statsrådens uttrykk «kreativ uro» er noe vi kan ta med oss videre i tenkningen og arbeidet for hele samfunnssikkerhetsområdet. Derfor oppfattet jeg ikke at representanten Thorkildsen var på bærtur, men heller at hun tok fram flere saker til ettertanke som kan tas med i den globale tenkningen om sårbarhet og samfunnssikkerhet. Ettersom jeg ikke anbefalte komiteens tilråding i mitt første innlegg, gjør jeg det nå. Det er to samlede komiteer som står bak forslagene til vedtak om at Sivilforsvarets skoler i Heggedal og på Jæren opprettholdes, og om å be Regjeringen komme tilbake til Stortinget med en vurdering av den totale skolesituasjonen for sivilt beredskap. For øvrig står det også i budsjettet som er til behandling i Stortinget nå, at Regjeringen varsler en gjennomgang av skolesituasjonen. Det er viktig å få en gjennomgang av dette ut fra behov for utdanning i dagens samfunnssituasjon og samfunnssikkerhetsarbeid. Komiteene viser til de oppgaver som er tillagt Landsdelskommando Nord-Norge og den rolle Reitan har som senter for beredskap og overvåking, og mener det skal opprettes en krisestyringskommando for nordområdene på Reitan og fremmer forslag om dette.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-11-05:
La meg først slutte meg til det siste som saksordføreren sa om at vi skal ha parallelle rulleringer av forsvarsplanene og planene for sivilt beredskap. Arbeiderpartiet har ment – og mener – at St.meld. nr. 17 ikke innfridde de forventninger og de krav som Stortinget hadde til Regjeringens oppfølging av Willoch-utvalgets rapport «Et sårbart samfunn». Vi mener meldingen er for beskrivende og bare tar utgangspunkt i eksisterende organisasjon og struktur, uten å ta de nødvendige grep for å sikre samfunnsforebygging og beredskap – med en del hederlige unntak – der et trusselbilde mot den enkelte borgers individuelle sikkerhet, basert på tilsiktede og utilsiktede hendelser, settes i sentrum. Arbeiderpartiet har likevel valgt å gå inn i et bredt flertall når det gjelder sivilt beredskap, på samme måten som vi har et bredt flertall i forsvars-, sikkerhets- og utenrikspolitikken. Særlig det forsvarspolitiske forliket synes vi er viktig. Vi tror det betyr trygghet for folk flest at man har en så stor bredde som mulig i politikken om disse spørsmålene, som kan fungere uavhengig av hva slags regjeringskonstellasjon vi har. Det betyr også at det i denne innstillingen på en rekke områder og punkter er formuleringer om at Regjeringen må komme tilbake til konkretisering. Jeg vil be saksordføreren bekrefte at regjeringsfraksjonen vil jobbe aktivt for at det skjer.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-11-05:
Først til utsettelsen. Det er helt riktig som representanten Width sier; det var en diskusjon i fellesutvalget og i komiteene om hvorvidt meldingen skulle sendes tilbake. Vi valgte imidlertid, sammen med regjeringspartiene, å be om en utsettelse. Men vi gjorde ikke bare det. Vi foretok et grep til. Vi bad Justisdepartementet om å få utredet og konkretisert nærmere en del gitte temaer. Vi sendte et brev den 21. juni 2002 hvor vi bad om vurdering av de spesielle temaene. I tillegg klarerte vi ut at man fra Regjeringens side kunne jobbe videre med enkelte gitte temaer. Her ligger blant annet Nasjonal sikkerhetsmyndighet. Vi fikk i slutten av september svar tilbake – for øvrig på 33 sider – fra Justisdepartementet. Det var altså ikke bare komiteene som jobbet gjennom september måned med denne meldingen, det gjaldt også Justisdepartementet. Når det så gjelder felles merknader og felles innstilling, forsøker man, hvis man er resultatorientert, å skape flertall for å komme videre i en sak. Det har Arbeiderpartiet gjort her, og jeg mener at vi har satt et sterkt preg på denne innstillingen. På en rekke områder er nå meldingen konkretisert. På andre områder har vi bedt om å få saker tilbake til Stortinget i egnet form eller som proposisjon. Vi har også bedt bl.a. om å få en sentral krisestyringsenhet lagt fram for Stortinget. Jeg vil gjenta at det er viktig at man i både sivilt og militært beredskap i sikkerhetspolitikken totalt sett har en bredde som gir folk trygghet, og som kan være der uavhengig av ulike regjeringskonstellasjoner.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-11-05:
La meg starte med Forsvaret i sin alminnelighet og så gå over til Nasjonal sikkerhetsmyndighet spesielt. Når det gjelder Forsvaret, er det ikke sivil kontroll vi skal ha over Forsvaret, men det er politisk kontroll og demokratisk kontroll. Den kontrollen er det viktig at Stortinget til enhver tid utøver. Det er også en kontroll som selvfølgelig forsvarsministeren skal utøve over sin organisasjon. Jeg tror nettopp når det gjelder Forsvaret, at det er nødvendig med demokratisk kontroll og politisk kontroll, så der er jeg enig med representanten. Når det så gjelder Nasjonal sikkerhetsmyndighet, som for øvrig ble vedtatt i februar 1998, bare slik at vi også er enige om det, at det ikke er en nyvinning som har dukket opp i St. meld. nr. 17, mener jeg at SV slår inn åpne dører med forslagene sine. Jeg mener at det i § 25 i denne loven står helt klart at man ikke bare kan be om en ankeadgang, men også om en begrunnelse for hvorfor man ikke er sikkerhetsklarert. Denne loven ble jo vedtatt med en enstemmig innstilling fra forsvarskomiteen, men så vidt jeg vet, stemte SV imot i Stortinget. De hadde på det tidspunktet ingen representanter i forsvarskomiteen.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-11-05:
Arbeiderpartiet har valgt å gå inn i et bredt flertall om det videre arbeidet med sivilt beredskap og sårbarhetsforebygging. Det betyr kompromisser, det betyr en del konkretiseringer, men ikke minst er det slik at vi på en rekke områder anmoder Regjeringen om å komme tilbake til Stortinget. Jeg vil først spørre statsråden om han er innstilt på å komme tilbake til Stortinget med de saker som er omtalt i innstillingen, og hvor vi ber Regjeringen komme tilbake. I lys av de siste dagenes diskusjon om Nasjonal sikkerhetsmyndighet la meg fra Arbeiderpartiets side understreke at vi følger det prinsippet at Regjeringen selv avgjør hvilket departement som diverse direktorater til enhver tid er underlagt. Det har alltid vært allmenn praksis i det norske demokratiet at Regjeringen organiserer sitt eget arbeid. Det preger for så vidt hele vår innstilling. Vi har ikke lagt oss bort i hvordan Regjeringen organiserer sitt arbeid. Vi har også akseptert at selv om Nasjonal sikkerhetsmyndighet er administrativt underlagt Forsvarsdepartementet, går det en stiplet linje til Justisdepartementet for de sivile sakene som jo ble en del av det som i dag er Nasjonal sikkerhetsmyndighet, altså Sikkerhetsstaben, i forbindelse med loven om forebyggende sikkerhetstjeneste i 1998. Tatt i betraktning det som har kommet fram fra Stortingets talerstol her, både fra min side og fra flere andres side, om den forhistorien behandlingen av Nasjonal sikkerhetsmyndighet har – vedtak i februar 1998, framlegg i St.prp. nr. 45 for 2000-2001, forsvarskomiteens innstilling i juni 2001, at forsvarskomiteen fikk en bred og grundig gjennomgang av arbeidet med direktoratet da vi var i sikkerhetsstaben den 2. mars, etc. – vil jeg be statsråden bekrefte at det forberedende arbeidet som nå gjøres i Regjeringen knyttet til Nasjonal sikkerhetsmyndighet, ligger innenfor den tradisjon og den vane som regjeringen har når det gjelder å forberede saker som er under arbeid.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-11-05:
På en rekke av de områdene og om de sakene som Bjørklund tok opp, er det sikkert mye å si – og det har vi også sagt. Når det gjelder klasebombesaken, kommer vi tilbake til den under en høring på torsdag morgen. Det er altså ikke tema i dag. Jeg tok ordet til replikk bare for å understreke det som statsråden sa om Nasjonal sikkerhetsmyndighet, som altså ble vedtatt opprettet av Stortinget i lovs form i februar 1998 og ligger lovfestet i lov om forebyggende sikkerhetstjeneste i §§ 8 og 9 under kapittel 3 i denne loven. Arbeidsoppgavene er svært detaljert beskrevet, og i tillegg står det i § 9 at «Kongen kan gi nærmere bestemmelser om Nasjonal sikkerhetsmyndighets utøvelse av oppgavene». Dette mener jeg hjemler også videre arbeid i det aktuelle fagdepartementet. Med denne saken la Stoltenberg-regjeringen i St.prp. nr. 45 for 2000-2001 fram forslag om å gjøre Nasjonal sikkerhetsmyndighet om til direktorat. Komiteen valgte å se det i sammenheng med sårbarhetsmeldingen. Den ligger nå til behandling her i dag. Jeg vil også nok en gang understreke at hele forsvarskomiteen var i Sikkerhetsstaben den 2. mars i år og fikk en grundig redegjørelse om det pågående arbeidet med utvikling av Sikkerhetsstaben til Nasjonal sikkerhetsmyndighet og til direktorat. Jeg vil også vise til brevet av 21. juni fra forsvarskomiteen og justiskomiteen til statsråden. Jeg tok altså ordet bare for å ha klarert ut at på dette punktet har forsvarsministeren Arbeiderpartiets fulle støtte.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-11-05:
Fremskrittspartiet har problemer med å forstå flertallets mening, hvor bl.a. Kristelig Folkeparti er med, når det gjelder antall kretser Sivilforsvaret organiseres i. Kristelig Folkeparti ønsker at dette organiseres fylkesvis i 18 kretser, men ser problemet i Nord-Norge med bl.a. store avstander. De anser at det mest riktige er å dele Finnmark i to kretser, og at Midtre Hålogaland politidistrikt blir en egen krets for deler av Nordland og Troms. Fremskrittspartiet derimot ønsker 27 sivilforsvarskretser, slik at det sammenfaller med antall politidistrikt. Da vil man etter Fremskrittspartiets syn kunne få et mye bedre samarbeid, en bedre utnyttelse av ressursene og bedre kunne ta vare på lokalkunnskap, noe som er av ytterste viktighet i en krisesituasjon. Antall politidistrikt ble for en stund siden omgjort, og dette burde man, slik man gjør i Fremskrittspartiet, ta hensyn til nettopp for å utnytte ressursene på en på alle måter mest forsvarlig og fornuftig måte også når det gjelder sivilforsvarskretser. Hvorfor deler ikke representanten dette synet?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-11-05:
Etter SVs syn er det når det gjelder antall sivilforsvarskretser, tallet 24 som er det riktige, ikke Regjeringens forslag 18+2, nemlig 20, eller Fremskrittspartiets 27, som sammenfaller med antall politidistrikt. Derfor kan det være interessant å høre om tallet 24 og dets bakgrunn. SV sier i sin merknad at 24 i hovedsak tilsvarer det geografiske mønsteret for politidistriktene. Ja, hvorfor ikke da bruke dette fullt ut, med 27, slik Fremskrittspartiet foreslår?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-05:
Stortinget behandler i dag omsider meldingen om hvordan vi kan styrke samfunnssikkerheten i Norge. Jeg tror vi må konstatere at noen av SVs forventninger til behandlingen av denne saken ikke er innfridd. SV hadde håpet at siden denne saken ble behandlet både av forsvarskomiteen og justiskomiteen, og med en saksordfører fra forsvarskomiteen, skulle det innebære at vi fikk utviklet en mer helhetlig tilnærming til sikkerhetsutfordringene i Norge. Dessverre må vi konstatere at komiteene i liten grad har utnyttet denne muligheten til å se med nye øyne på fordelingen av oppgaver og ressurser mellom sivil og militær sektor. SV mener at man f.eks. burde ha slått fast at nasjonal sikkerhetsmyndighet burde forankres i sivil sektor. Dessverre må vi også konstatere at vi står overfor en ny budsjettbehandling hvor det skal kastes milliarder etter et forsvar som ikke har vist seg å være i stand til å styre sine ressurser. SV siterer i sine merknader Sårbarhetsutvalget, som mente at det var en ubalanse i forholdet mellom bevilgninger til Forsvaret og bevilgninger til sivil sikkerhet. Jeg vil gjerne høre om ikke saksordføreren deler vår bekymring for denne ubalansen. Jeg vil også spørre om saksordføreren virkelig mener at det er fornuftig ressursbruk av Regjeringen å bruke tid på å utrede et kompetansesenter for totalforsvaret når vi nå får det nye direktoratet for beredskap og samfunnssikkerhet. Jeg vil gjerne høre saksordførerens begrunnelse for å bruke ressurser på dette.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-05:
Jeg registrerer representanten Halvorsens invitt, og må bare si at Halvorsen vet jo utmerket godt hva SVs holdning i forhold til håndtering av terrorisme er. Jeg kan sitere fra vår merknad, der det heter at medlemmene fra Sosialistisk Venstreparti mener at «bekjempelse av terrorisme er viktig for å trygge også det norske samfunnet, men mener at en siden 11. september 2001 i for stor grad har fokusert på mulighetene for å ta i bruk militære virkemidler mot terrorisme». Videre viser vi til at Regjeringen i St.prp. nr. 55 for 2000-2001 slår fast at «det i langt større grad enn før er rom for å anvende hele spektret av sikkerhetspolitiske virkemidler, i første rekke de:(1) politiske,(2) lovmessige,(3) politimessige,(4) diplomatiske,(5) økonomiske,(6) informasjonsmessige,(7) humanitære og(8) militære,» og videre at «Bruk av militærmakt utgjør kun ett slikt virkemiddel og vil i de fleste situasjoner neppe være det dominerende sikkerhetspolitiske virkemidlet.» Disse medlemmer mener at dette perspektivet må avspeiles også i budsjettsammenheng ved at en ser på forholdet mellom de midler som bevilges til militære formål og de midler som brukes i andre sammenhenger for å forebygge eller løse konflikter». (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) Etterretning er et naturlig virkemiddel for å avdekke terrorisme, men for oss er det avgjørende viktig at etterretning foregår med den nødvendige demokratiske kontrollen for å unngå misbruk. Når det gjelder spørsmålet om en tredje vernepliktskategori, så er vi i en situasjon der graden av deltakelse i den allmenne verneplikten i Norge er sterkt synkende, og det skaper mange problemer som det kan være naturlig å prøve å løse ved å etablere alternative vernepliktsformer. Vi ønsker den utredningen for å bringe på det rene om det er mulig å etablere en tredje kategori som vil kunne gi oss den ekstra sikkerheten i samfunnet som vi er avhengig av å ha.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-05:
Etter SVs mening har konkurransesituasjonen og markedstilpasningen på energifronten i stor grad redusert robustheten i systemet, den har redusert marginene i større grad enn det som burde ha skjedd. Spørsmålet om hvorvidt energiressursene skal være under offentlig eller privat kontroll, er egentlig et annet spørsmål, og jeg foreslår at det legges til en annen debatt. Men etter vår mening er altså marginene vesentlig svekket.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-05:
Det er riktig som representanten Bredvold sier, at SV ønsker et større antall kretser enn det som kommer til å bli resultatet. Tallet 24 er valgt ut fra antall politidistrikt, med unntak av Oslo, der det er fire i dag. Vi mener det her burde være tilstrekkelig med ett, i forhold til dette spørsmålet.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-05:
Jeg vil gi statsråden honnør for et godt og engasjerende innlegg. Jeg har også usedvanlig sans for «kreativ uro». De siste dagene har forsvarsministeren vært kritisert for langt på vei å ha gjennomført opprettelsen av Nasjonal sikkerhetsmyndighet i forkant av Stortingets vedtak. SV tar dette til etterretning. Vår innvending mot opprettelsen av NSM er at det etableres som et direktorat underlagt Forsvarsdepartementet. SV mener at Nasjonal sikkerhetsmyndighet må forankres i sivil sektor, underlagt Justisdepartementet. Vi innser at vi ikke kommer til å få flertall for dette, men fremmer også to andre forslag her i dag. Jeg vil gjerne spørre statsråden hva han synes om disse forslagene, som innebærer at vi får et prinsipp om at alle som fratas sikkerhetsklarering, skal sikres rett til innsyn i sin sak og ikke utsettes for den type Kafka-behandling som vi har sett i den tidligere omtalte personalsaken som ble behandlet i Stortinget i vår. Eller mener statsråden at rettssikkerheten er godt nok ivaretatt i denne type saker?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-05:
En oppklaringsrunde: Slik jeg har forstått det, kan EOS-utvalget ikke omgjøre vedtak i Regjeringen om ikke å gi innsyn i bakgrunnen for tilbaketrekking av sikkerhetsklarering. I dag må man gå til rettsapparatet for å få avklart dette, noe som har vært tilfellet i saken fra i vår som har vært omtalt flere ganger. Det er nettopp for å avhjelpe dette at to av våre forslag fremmes. Kan statsråden kommentere denne oppfatningen av EOS-utvalgets mandat, og dermed forslagene?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-05:
Forsvarsministeren har hatt travle måneder i sin statsrådsstol. Ikke bare har hun ledet Forsvaret i en tid hvor Norge er i krig, det har også vært atskillig konflikt om hvordan det norske forsvaret løser sine oppgaver og hvordan statsråden løser sin oppgave med politisk styring av Forsvaret. Det har neppe gått noen hus forbi at SV er svært kritisk til begge deler. Etter SVs oppfatning har Forsvaret det siste året gitt oss en rekke eksempler på at det mangler en grunnleggende vilje og evne til åpenhet og til å legge seg til rette for offentlig innsyn. Det er nok å vise til misnøyen i bl.a. pressen om mangel på informasjon om hva Norge egentlig driver med i Afghanistan. Forsvaret har heller ikke vist politisk teft og evne til å etterkomme politiske styringssignaler. I den sammenhengen viser jeg til saken om våpenkjøp fra Israel og testingen av klasebomber på Hjerkinn. I en annen sak, i en oppsigelsessak som er nevnt flere ganger tidligere her i salen i dag, har Forsvaret opptrådt på en måte som har skapt svært stor usikkerhet knyttet til bruken av sikkerhetsklarering og hvilke betingelser som må være til stede for at sikkerhetsklarering kan trekkes tilbake. Jeg kunne også ha nevnt en rekke saker hvor Forsvaret regelrett sløser med offentlige midler, men det kan vi la ligge til budsjettdebatten. Det er forsvarsministerens ansvar å rydde opp og sørge for at vi har et demokratisk forsvar under politisk kontroll og styring. Torsdag får forsvarsministeren en ny sjanse til å redegjøre for hvordan hun tenker å gjenvinne den tilliten i høringen i forsvarskomiteen. Problemet med det er at klasebombene på Hjerkinn ikke er en sak for forsvarskomiteen. De siste dagene har forsvarsministeren vært kritisert for langt på vei å ha gjennomført opprettelsen av Nasjonal sikkerhetsmyndighet i forkant av Stortingets vedtak. SV tar dette til etterretning. Spørsmålet er om ikke det å ha etablert en organisasjon og ansatt folkene likner svært på en forskuttering av Stortingets vedtak. Vår innvending mot NSM er nå klar. Vi mener at sikkerhetsmyndigheten må forankres i sivil sektor underlagt Justisdepartementet. Jeg vil gjerne spørre statsråden hva hun synes om de to andre forslagene som SV legger fram i dag, som innebærer at vi får et prinsipp om at alle som fratas sikkerhetsklarering, skal sikres rett til innsyn i sin sak og ikke utsettes for den typen behandling som vi har sett i den tidligere omtalte saken i vår.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-11-05:
Representanten Nybakk startet med å forklare hvorfor meldingen ble utsatt. Den forklaringen hun gav, tror jeg ikke er helt korrekt. Det var slik at i komiteen var det stor diskusjon ikke om hvorvidt meldingen var god, for det var vi vel ganske enige om at den ikke var, men om måten å behandle den på i ettertid. Fremskrittspartiet fremmet i hvert fall forslag om å sende den tilbake til departementet, fordi vi ikke syntes den holdt mål. Det var kanskje ikke så langt unna at den ble sendt tilbake, men noen grep vel den muligheten at de kunne utsette den, for dermed ikke å gjøre for mye historie ut av det. – Det tror jeg er den riktige forklaringen. Når så Nybakk sier at meldingen mangler viktige strukturelle grep, er det merkelig at ikke Arbeiderpartiet f.eks. har fremmet egne merknader som sier noe om det. De har ingen egne forslag som sier noe om det, og de er veldig fornøyd med det forsvarspolitiske forliket som ble gjort i vår. Det er for øvrig representanten Wisløff Nilssen veldig fornøyd med også, og det forstår jeg veldig godt. Men jeg må si at i en så viktig sak som den vi behandler i dag, er jeg meget forundret over at Arbeiderpartiet ikke har egne meninger! De har altså helt og holdent gått inn i et felles forslag med regjeringspartiene, og det synes jeg nesten er historisk. Hvor er Arbeiderpartiet i denne saken?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-11-05:
Når det gjelder en tredje vernepliktskategori, som representanten Halvorsen er så overrasket over at vi har sagt noe om, har vi kun bedt om en utredning, og det er fordi vi er imot en tredje vernepliktskategori. Men vi vil gjerne ha det utredet og på det grunnlaget antakeligvis finne en god del gode argumenter for å si nei. Det regner jeg med vil komme der. Vi vil ha en utredning, kanskje med et bedre innhold enn det vi allerede har. Men, som sagt, vi er imot det, og en utredning kan alltids være nyttig. Når det gjelder HV, er det klart at HV 016 er i HVs ressurser en viktig brikke for å løse viktige oppdrag. Derimot er vi klar over at disse avdelingene har en begrenset mulighet til å drive øving. Avdelingene består av dyktige frivillige mannskaper, det må ikke underkjennes, men øvingsmengden gjennom et år er ikke tilstrekkelig til å holde et slikt nivå på avdelingene at de kan karakteriseres som spesialavdelinger eller spesialister. Tjenestegjøringen er ca. 22 dager i løpet av et år, og det er som sagt godt i underkant i forhold til det å være spesialister. Intensjonen må være å bruke disse begrensede timer til krevende HV-oppdrag for dermed å trene og øke denne type oppdrag.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-11-05:
Ja, representanten Thorkildsen benytter – som vanlig fra det partiet og det holdet – anledningen til å trekke fram SVs merkesaker. Det gjør de ved enhver anledning og i forbindelse med ethvert tema vi diskuterer her på Stortinget. Vi bruker mer penger til krigføring enn til bistandsprosjekter, som hun sier, og hun trekker inn klimaendringene. Man kan kanskje diskutere om det hører innunder denne meldingen. Denne meldingen er basert på et sårbarhetsperspektiv sett her i Norge og hvordan vi skal forholde oss til sårbarhet i Norge. Da kan ikke jeg se at det har noe med klimaendringer å gjøre. Jeg kan ikke forstå hvordan vi kan trekke det inn i en innstilling som dette, og jeg kan heller ikke se at det er brukt penger i forbindelse med denne innstillingen til krigføring på bekostning av bistandsprosjekter. Så jeg forstår egentlig ikke spørsmålet til representanten Thorkildsen, og jeg må be om at hun bruker de argumentene i en annen diskusjon.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-11-05:
Representanten Holstad etterlyser synspunkter på kostnader. Da må jeg peke på at det står ingenting om kostnader i forbindelse med TETRA-nettet i denne innstillingen. Det burde det kanskje ha gjort, for da hadde vi hatt et sammenlikningsgrunnlag. Når vi sier at vi vil se på andre muligheter og andre løsninger, er det på bakgrunn av at det i andre land foreligger andre løsninger og andre muligheter, og vi vil gjerne trekke erfaringer av det. Utover det har ikke vi i utgangspunktet noe imot TETRA, men vi syns at det fortjener en bedre utredning, og det håper jeg, som tidligere sagt, at vi kan få i forbindelse med den eller de proposisjoner som kommer, og at vi der kan få en kostnadsvurdering, slik at vi har noe å sammenlikne med.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-11-05:
Statsråden pekte i sitt innlegg på at meldingen har en stor bredde, og at den har tatt for seg en mengde momenter. Det har gjort at jeg føler at jeg har noe rett i min fremstilling av selve meldingen, at den på en måte har glidd litt ut, for det har blitt mye, og det har blitt lite om mye. Men jeg er på den annen side veldig fornøyd når statsråden sier at de fortsetter arbeidet i departementet, og at de vil komme tilbake med proposisjoner. Der håper jeg at vi får mer konkretisert det jeg tidligere har nevnt, og det som jeg synes mangler i meldingen av konkrete tiltak og konkrete forslag. Det tror jeg vil komme der, og da er jeg fornøyd så langt. Jeg vil til slutt peke på en ting som jeg vil spørre statsråden om, og det er noe som han ikke har nevnt, de frivillige organisasjonene. Vi har en rekke frivillige organisasjoner i dette landet som gjør en utmerket jobb – og det på frivillig basis. Det koster ikke samfunnet noen ting. Disse organisasjonene er billige, og de er betydningsfulle. Som et eksempel kan jeg peke på Røde Kors. Jeg har fått nyss om – og jeg vil gjerne at statsråden skal avkrefte det – at mye av det som f.eks. Røde Kors driver med, skal overføres til Sivilforsvaret. Det er greit hvis jeg får det avkreftet. Jeg vil peke på at det er veldig viktig, som sagt, med disse frivillige organisasjonene. Jeg vil gjerne at statsråden skal si noe positivt om det. Likeledes er organisasjonene avhengige av godtgjøring, de er avhengige av tilskudd, og de er avhengige av å få dekket sine lønnsforhold når de er ute på disse øvelsene. Jeg skulle gjerne høre om statsråden har noen synspunkter på det, og hvordan han mener at disse organisasjonene skal få dekket sine utgifter.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-05:
SV er sterkt kritisk til hvordan Forsvaret i ulike sammenhenger har vist manglende vilje til å følge politiske signaler, og vi har registrert med interesse at flere partier i denne sal bidrar til å sette et mer aktivt søkelys enn før på graden av politisk kontroll over Forsvaret. Arbeiderpartiet ved forsvarskomiteens leder Marit Nybakk er av dem som har vært aktive for å få fram informasjon av betydning for Norge som demokrati. Mitt spørsmål til representanten Nybakk er: Viser ikke den siste tidas hendelser at det er behov for større grad av sivil kontroll, og at dette også bør gjelde for Nasjonal sikkerhetsmyndighet? Kan det hende at SVs forslag om å legge dette direktoratet under Justisdepartementet har noe for seg? I og med at svaret fra representanten Marit Nybakk åpenbart vil være nei, noe jeg håper hun vil utdype nærmere, vil da Arbeiderpartiet sammen med SV bidra til at det legges noen demokratiske føringer for å ivareta enkeltmenneskers rettssikkerhet og tilgang til opplysninger i saker som angår sikkerhetsklareringer? SV fremmer, som representanten Marit Nybakk har registrert, to forslag som vi mener vil ivareta noen av disse hensyn. For det første ber vi Regjeringa om at det i sammenheng med opprettelsen av NSM fastsettes som prinsipp at personer som er fratatt sikkerhetsklarering, skal sikres innsyn i sin sak. Det er altså ikke her snakk om retten til å anmode om begrunnelse ved tildeling av sikkerhetsklarering, men der den trekkes tilbake. Altså – representanten Marit Nybakk har misforstått. Det andre vi ber om, er at Regjeringa oppnevner en uavhengig nemnd som ankeinstans i tilfeller hvor Regjeringa finner at det er særlige grunner til å avvike fra prinsippet om rett til innsyn i saker som angår tilbaketrekking av slik sikkerhetsklarering. Hvordan stiller så Arbeiderpartiet seg til disse forslagene nå når jeg altså har rettet opp den misforståelsen som kom fram?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-05:
Jeg registrerte med en viss undring representanten Hellelands reaksjon i forhold til det å ta opp også litt mer overordnede spørsmål i forbindelse med behandlingen av denne meldinga. Jeg har, til tross for at det kanskje vil vekke litt irritasjon, lyst til å videreføre den linja fra vår side, og jeg vil derfor spørre representanten Width fra Fremskrittspartiet: Mener han at det er klokt i et sårbarhetsperspektiv ikke å akseptere FNs klimapanels konklusjoner om hvilken trussel klimaendringene innebærer? Mener han at det er klokt å bruke mer penger på krigføring enn på utvikling? Mener han at det er klokt å gå inn for å bruke av bistandsbudsjettet for å redusere alkohol- og bensinavgifter her hjemme? Og mener han at det er klokt å la USA få undergrave FNs rolle i verden og motsette seg ønsket om å øve et press på verdens supermakt for å få på plass avtaler for å forhindre spredning av biologiske og toksiske våpen samt håndvåpen? Kort spurt: mener Fremskrittspartiet at klimaendringene, spredning av våpen, økende fattigdom og økende militær maktbruk på bekostning av bistand til utvikling og stabilitet ikke er viktige sikkerhetspolitiske utfordringer framover?
Trond Helleland (Høyre), 2002-11-05:
Selv om representanten Halvorsen tillegger meg det ærefulle oppdrag å være Regjeringens våpendrager, har jeg altså ikke den posisjonen at jeg kan si akkurat hva Regjeringen vil gjøre framover. Men jeg regner jo med at når kommunenes beredskapsplikt nå blir obligatorisk og de skal følge opp det, vil det måtte følge midler med – det ville være rart ellers. Men sårbarhetsarbeid og beredskapsarbeid er jo også snakk om god planlegging, og jeg regner med at der ligger hovedtyngden av det kommunene nå må gå løs på. Men jeg tror det blir gjort mye godt beredskapsarbeid allerede i kommunene i Norge i dag. Ellers er jeg også fornøyd med denne dagen, og jeg syns Halvorsens innledning var som en måtte forvente, at produktet ikke var godt nok, men sammen har vi gjort det godt nok. Vel, jeg syns produktet var godt i utgangspunktet, men jeg er glad for at vi nå kunne gjøre det enda bedre gjennom den grundige behandlingen vi har hatt i Stortinget. En må også huske på at denne meldingen ble lagt fram på vårparten, det var et halvt år etter hendelsene i USA 11. september. Meldingen var i utgangspunktet tenkt å være en oppfølging på to utvalg – jeg regner også med regjeringen Stoltenbergs arbeid med den – nemlig Sårbarhetsutvalget og Redningsberedskapsutvalget. Så fikk vi selvmordsaksjonene i USA, flyangrepene mot World Trade Center og Pentagon, og det gjorde at det ble en helt annen dimensjon på dette arbeidet som en måtte ta på alvor. Derfor er jeg veldig godt fornøyd med at Regjeringen la fram et godt utgangspunkt, som de to komiteene gjennom grundig behandling, gjennom spørsmålsstillinger og gjennom ytterligere utredninger fra departementene har forbedret. Vi står nå ved startpunktet i det viktige arbeidet med sårbarhet og samfunnssikkerhet som vi har etterlyst, og som nå denne regjeringen har levert, og som vi sammen nå kan jobbe videre med i årene som kommer. For dette er ikke et arbeid som avsluttes i dag, det påbegynnes i dag.
Trond Helleland (Høyre), 2002-11-05:
Det er naturligvis fristende å gjøre debatten om til en rent justispolitisk og kriminalpolitisk debatt, for når det gjelder bruken av metoder – etterforskningsmetoder, romavlytting, den type ting som representanten Kvakkestad sikkert tenker på – er Høyre innstilt på å drøfte det framover, men i denne debatten tror jeg vi skal ta hovedgrepet om det som virkelig er viktig, nemlig de organisatoriske endringene som nå må på plass for å bedre samfunnssikkerhetsarbeidet i Norge. Dessuten har justisminister Dørum, og også undertegnede, ved flere anledninger sagt at når det gjelder bruk av metoder, er det virkemidler som må vurderes etter hvert som det oppstår hendelser som gjør at det er naturlig å vurdere disse brukt. Det er slik i Norge at politiet har fått utvidet metodebruken sin de siste årene, men det er ikke slik at vi som politikere skal gå foran hele tiden og tilføre politiet nye metoder. Det må være etterspurt, og det må være nødvendig å bruke det. Justisministeren har også gått i bresjen for bruk av nye virkemidler for å kjempe mot organisert kriminalitet. Et eksempel er et nordisk vitnebeskyttelsesprogram som gjør at folk som blir utsatt for terrorvirksomhet – ren bandittvirksomhet fra kriminelle organisasjoner, mafia o.l. – kan få ny identitet og nytt bosted. Dette er eksempler på at vi tar denne trusselen på alvor. Og vi kommer til å ligge i front når det gjelder å kjempe mot organisert kriminalitet, det være seg MC-bander, det være seg mafiavirksomhet, det være seg andre ting som truer vår nasjonale sikkerhet, og som er med på å destabilisere den samfunnsorden vi har bygd opp her i landet.
Trond Helleland (Høyre), 2002-11-05:
Det er jo litt spennende med en debatt som svinger fra hva Høyres justispolitiske talsmann kan gjøre for å få USA tilbake til forhandlingsbordet når det gjelder ABM-avtalen, til nye metoder for politiet og andre spørsmål. Jeg tror ikke jeg skal gi oppskriften på det. Jeg vil heller gi SV honnør for at de i arbeidet med sårbarhetsmeldingen har kommet med en rekke konstruktive innspill, bl.a. når det gjelder masseødeleggelsesvåpen, når det gjelder atomtrusselen og når det gjelder naturskader, som enstemmige komiteer har sluttet seg til. Det viser at det er bred enighet om å begrense flyten av den type våpen. Vi tar opp dette med illegal handel og smugling av radioaktivt materiale. Vi tar opp dette med masseødeleggelsesvåpen og ber Regjeringen om å styrke arbeidet med å bekjempe det, vurdere hvordan politiets, Utenriksdepartementets, Forsvarets og andre aktørers innsats kan være når det gjelder å hindre spredning, osv. Jeg tror vi skal holde oss til sårbarhetsmeldingen og forholdene her i landet, og så kan utenrikskomiteen få lov å diskutere ABM-avtalen ved en senere anledning.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2002-11-05:
Jeg tror det er grunn til å være fornøyd med denne dagen. Norge er tidlig ute og får en melding om sårbarhet. Det er klart vi hadde grunnlaget i Sårbarhetsutvalget til Willoch, som det var lett å bygge videre på. Jeg vil allikevel si, som andre også har sagt, at det produktet som kom til komiteen, var ikke et produkt som Arbeiderpartiet kunne ha gått for. Det produktet som ligger her, Innst. S. nr. 9, er et produkt som Arbeiderpartiet kan gå for, og det syns jeg er litt viktig. Jeg kan stille et spørsmål til representanten Helleland: Hvordan hadde det vært å være Regjeringens våpendrager for en såpass dårlig melding og jobbe den gjennom for to statsråder? Men jeg vil ikke dvele lenge ved det, jeg vil legge en positiv holdning til det. Forsvarskomiteen har akkurat vært i USA, og der jobber de med noe som heter Homeland Security Bill, altså noe av det samme vi har her. Og når en ser på det som kommer fra konservative krefter i USA, må en jo være glad for at Høyre går inn for det Høyre går inn for her, og for så vidt Fremskrittspartiet også. Føderale myndigheter er der tillagt stor makt som går ut over både personvern og faglige rettigheter – ting som aldri ville ha blitt vedtatt i Norge. Men til slutt et spørsmål. Det legges jo nå opp til ganske stort ansvar på kommunene. Det skal lages beredskapsplaner. Vil Regjeringen og regjeringspartiene følge opp slik at ikke kommunene igjen blir sittende med svarteper i et økonomisk spill der alle oppgaver legges til kommunene, og kommunene ikke får noen penger?
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2002-11-05:
Igjen vil jeg ha en forsonlig tone. Jeg tror det igjen er grunn til å uttrykke glede over at vi står så sterkt sammen. Egentlig – for å si det litt folkelig – er det vi krangler om, plassering av et kontor. Fremskrittspartiet vil plassere det et annet sted enn det vi andre vil. Men det er to ting som jeg gjerne vil spørre representanten Width om. Det ene går på dette med den tredje vernepliktskategorien, som, overraskende for meg, Fremskrittspartiet her støtter. Vi hadde jo en innstilling, Innst. S. nr. 342 for 2000-2001, der en nesten enstemmig komite, alle unntatt Fremskrittspartiet, gikk inn for å utrede en tredje vernepliktskategori. Den ble jo senere avvist, og nå hopper altså Fremskrittspartiet, av alle, på sammen med SV og skal utrede denne ordningen. Jeg må få en forklaring på den dramatiske endringen som her har skjedd fra Fremskrittspartiets side. Det andre som jeg tenkte jeg ville spørre representanten Width om, er noe som står i innstillingen på side 45, der Heimevernet beskrives, for å si det folkelig, som ikke brukendes til disse oppgavene. Spesielt trekkes fram HV 016, som ikke kan brukes fordi det bør brukes spesialavdelinger. Og spesialavdelinger, det er avdelinger som er i daglig tjeneste. Da må altså tjenesteformen i Heimevernet dramatisk ombygges, og hvordan ser representanten for seg dette? Skal styrken bli profesjonell, skal det være stående styrker i Heimevernet? Jeg er litt overrasket over at representanten Width, som har sin bakgrunn i Heimevernet, ikke mener at en heimevernssoldat med den lokalkunnskap og den kunnskap som han har, i bekjempelse av terrorisme kanskje kan være like bra som en profesjonell soldat.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2002-11-05:
Den største gleden i denne saken er kanskje at SV er med på denne innstillingen. SV har etter min mening gått en lang vei fra partiet i sin tid ble dannet og så sent som i 1998 stemte imot lov om forebyggende sikkerhetstjeneste, og til i dag å være enige på nesten samtlige punkt. Det er et forslag mot atomvåpen som en gjerne kan støtte. Det er to forslag, som lederen av forsvarskomiteen mener allerede er inne i § 25, som selvfølgelig kan støttes. Og det er forslag om kontorplasseringer, som kan diskuteres. Men SV har kommet meget langt, og de skriver bl.a. i sine merknader at en ikke bare kan bruke militære midler for å bekjempe terrorisme. Altså aksepterer SV nå at man må bruke etterretningsvesenet for å bekjempe terrorisme. Meget bra! Mitt første spørsmål til representanten Bjørklund er: Er det slik at 11. september og andre hendelser nå har påvirket SV til å snu og nå satse på etterretnings- og sikkerhetstjenester? Er det et faktum som vi nå kan notere og ta til etterretning? Det andre spørsmålet gjelder forslaget om en tredje vernepliktskategori, som også Fremskrittspartiet står bak. Er SV klar over de kostnadene det vil medføre? Det snakkes her – uten at det kan dokumenteres – hvis en skal innføre hundre prosent verneplikt, om 5–10 milliarder kr. Hvor vil SV ta disse pengene fra? Ser ikke SV de konfliktene som vil komme når alle disse som skal kalles inn, skal ut i sjukeheimer og i sjukehus, ser man ikke hele denne problematikken i forhold til de ansatte? Er det virkelig slik at SV fremdeles står på denne tredje vernepliktskategorien?
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2002-11-05:
Representanten Helleland påpekte den fare den organiserte kriminaliteten representerer for Norge og Norges sårbarhet. Han påpekte i den sammenheng behovet for samarbeid gjennom internasjonale organisasjoner. Ser Helleland at Norge kan gjøre seg selv mer sårbart dersom det internasjonalt blir kjent at Norge ikke vil være like aktiv og benytte de samme etterforskningsmetoder som f.eks. Frankrike eller andre EU-land når det gjelder å etterforske denne form for organisert kriminalitet? Da blir spørsmålet: Ønsker Høyre at man skal ha en slik selvpåført ekstra sårbarhet i Norge?
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2002-11-05:
Fremskrittspartiet mener at organisert kriminalitet i dag er en stor og voksende trussel mot vårt samfunn. Vi mener det er viktig å få en bredest mulig forståelse av denne kriminalitetens omfang. Det bør også forskes på hvor store økonomiske konsekvenser denne kriminaliteten medfører for vårt samfunn. Det må fokuseres på hvor stor denne kriminaliteten er med tanke på økonomi. Videre er det interessant å se hvordan denne kriminaliteten påvirker det norske næringsliv og også offentlige anskaffelser. Det er viktig å se hvilke etterforskningsmetoder som ikke bare vil være oppklarende, men som også vil kunne være forebyggende. Fremskrittspartiet ser det som sannsynlig at det sivilmilitære samarbeidet i fremtiden vil bli langt mer utstrakt enn det har vært frem til i dag. Vi er i likhet med Sårbarhetsutvalget av den oppfatning at det ville være ønskelig å forenkle de eksisterende rutiner for bruk av militære styrker til støtte for politiet. Ved bruk av militære styrker i fredstid vil dette alltid være etter rekvisisjon fra politimyndighet. Vi mener det er hensiktsmessig med en nærmere vurdering av en inndeling av hvilke militære styrker som ved rekvirering i fredstid utelukkende skal operere under politimestrenes ansvar. Det bør vurderes om det eventuelt er avdelinger som skal kunne tillegges eget operativt ansvar, med hovedansvar lagt til Forsvarsdepartementet etter at rekvisisjon fra politimyndighet er innvilget på politisk nivå. Fremskrittspartiet mener at dette er en problemstilling som er aktuell også på norsk landterritorium. Vi ønsker i likhet med Sårbarhetsutvalget en grundig utredning av om kommandoforholdene mellom politiet og Forsvaret er hensiktsmessige i forhold til ulike alvorlige situasjoner samfunnet kan risikere å stå overfor. Når det gjelder spørsmålet rundt flyktninger og asylsøkere, ser Fremskrittspartiet at asylsøkere uten kjent identitet kan være en risiko, og at det slik sett vil være hensiktsmessig å kunne plassere disse i utvidede, lukkede og overvåkte UDI-områder. Dette er viktig for at det på en kontrollert måte kan innhentes opplysninger om de aktuelle personers bakgrunn. Vi ser at det lett kan oppstå uheldige situasjoner dersom man ikke tar høyde for å begrense uidentifiserte asylsøkere og deres bevegelser. Vi mener også at det ut fra et helsemessig synspunkt i enkelte situasjoner kan være ønskelig for å unngå spredning av epidemier og liknende, dersom dette fremstår som en reell trussel i en fremtid. Vi mener også at dette sånn sett på sikt kan være noe å ha i bakhånd for å ivareta den enkeltes helse og rettigheter. Fremskrittspartiet mener at et felles nødnummer vil lette tilknytning til alarmsentralene for publikum. Ett nummer er ofte enklere å forholde seg til enn tre numre. Det er etter vår mening også en fordel at de ulike etater får den nødvendige informasjon så koordinert som mulig, og da også raskest mulig. Vi mener at en felles alarmsentral med aktører fra ulike sektorer, f.eks. liknende det de har i USA, vil gi publikum og de aktuelle etater en trygghet for at informasjonsflyten blir så effektiv som mulig.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2002-11-05:
Det er, som flere har nevnt, gledelig at det er bred enighet om denne meldingen. Men på noen områder har bl.a. Fremskrittspartiet andre synspunkter, og jeg vil sette fokus på det som går under betegnelsen TETRA-nettverk, altså nødsamband, i framtida. Når Fremskrittspartiet ønsker å vurdere dette utover det som allerede foreligger av opplysninger og dokumentasjon, og man også ønsker å vurdere det som går under betegnelsen GSM, UMTS,GSM-R, synes det meg underlig når man samtidig ber om en vurdering hvor både utbyggingskostnader og bruksmuligheter skal være på et forsvarlig nivå. Mitt spørsmål er da: Hva anser representanten Width som et forsvarlig nivå? Bruk av disse nevnte systemer innebærer jo faktisk, med den kunnskap vi har i dag og med de undersøkelser som allerede er gjort, at kostnadsnivået vil bli høyere enn om man benytter TETRA-nettverket i Norge. Og til en annen side: Når man ønsker å trekke inn Forsvaret og Forsvarets egne systemer, undrer jeg også på om ikke kostnadene faktisk vil bli høyere. Jeg skulle ønske at representanten Width redegjorde litt nærmere for sitt syn hva gjelder kostnader i forbindelse med det.
Carsten Dybevig (Høyre), 2002-11-05:
Mangel på energi har ofte stått i sammenheng med velferdsutviklingen i samfunnet, og energisektoren preges i dag av mange leverandører som fordeler risikoen på flere aktører. Vi har en rekke kraftverk som er private, og også offentlige. Og vi har en rekke aktører innenfor oljesektoren, oljeprodusenter som både er private og delvis offentlige, og tilførsel av energi viser at det er den eneste faktoren som har direkte sammenheng med velstandsutviklingen i samfunnet, om man undersøker hva forskningsrapporter viser. Jeg vil sitere fra innstillingen hvor SV skriver: «Det offentlige har på en rekke områder de siste årene gitt fra seg styringsmuligheter gjennom liberalisering og overgang til markedsbaserte løsninger, blant annet gjelder dette energisektoren. Disse medlemmer mener at dette kan ha svekket evnen til beredskapen på viktige områder.» Men er det ikke slik at liberaliseringen og avgivelsen av styringsmulighetene har medført økt konkurranse, og at økt konkurranse igjen har medført lavere produksjonskostnader og bedre utnyttelse av produksjonskapasiteten? Og til sist: For å klare dette har det vært nødvendig for disse aktørene/produsentene å forbedre den teknologiske utviklingen. Hvordan kan da denne utviklingen innen energisektoren svekke beredskapen når liberaliseringen de facto har medført en forbedret teknologi – mer energi fordelt på flere aktører? Jeg vil snarere si det motsatte: Det har styrket beredskapen i dette landet.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-11-05:
Jeg likte statsrådens resonnement rundt «7-Eleven-mentaliteten». Hvis det er slik at statsråden er opptatt av å oppdra folk til å ha tilstrekkelig knekkebrød i huset for en helg, så kunne det være et godt sted å begynne – og ikke nødvendigvis kjempe for å utvide åpningstiden i de samme butikkene. Sårbarhetsutvalget avleverer noen tungtveiende argumenter for å organisere NSM under Justisdepartementet. De sier følgende i NOU-en: «Gjennom sikkerhetsloven er ansvarsområdet til Forsvarets sikkerhetstjeneste dessuten sterkt utvidet i forhold til tidligere. Således er kommunene inkludert i lovens virkeområde, adgang til … monitorering utvidet, objektsikkerhetsbegrepet innført og personellsikkerhetstjenesten sentralisert.» De sier videre: «Det er en betydelig risiko for at det kan komme kraftige motforestillinger etter hvert som konsekvensene av sikkerhetsloven blir allment kjent ...» Videre viser de til et utvalg i Forsvarsdepartementet som 30. september 1998 la fram et forslag til en framtidig organisering, hvor NSM skulle organiseres som et frittstående forvaltningsorgan direkte under Forsvarsdepartementet. Dette anbefalte ikke Sårbarhetsutvalget, som altså har anbefalt en organisering under Justisdepartementet. Dette støttes av Senterpartiet og SV i innstillingen. Jeg vil gjerne ha justisministerens kommentar og begrunnelse for hvorfor man til tross for de tungtveiende argumenter som er framført fra Sårbarhetsutvalget, har valgt den organiseringen som man har gjort.