trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-06-18:
Akkurat nå er sosiale medier fulle av stolte foreldre som legger ut bilde av barna sine som er ferdig med 13 års skolegang. Det er faktisk rekordmange av dem, for det er rekordmange som nå fullfører videregående skole. Jeg kan love at det bekjemper ulikhet. Vår oppgave nå er å sikre at også årets skolestartere får oppleve å være på skoleavslutning om 13 år. Etter pandemien er det viktigere enn noen gang at politikerne faktisk tør å prioritere det viktigste i skolen og det viktigste for elevenes læring, og at man også tør å være konsekvente i skolepolitikken, selv om man får litt motbør. Det har Høyre gjort. Vi har vært tydelige på at tidlig innsats er avgjørende for at alle elever skal oppleve mestring. Derfor har vi innført en plikt til intensivopplæring for elever som henger etter i lesing og regning. Fordi læreren er det viktigste for elevenes læring, har vi gjennomført et lærerløft, med femårig masterutdanning, skjerpede opptakskrav, kompetansekrav til lærere som jobber i skolen, og nye karriereveier. Vi ser at det virker, at elevene lærer mer, at flere er til stede på skolen, og at flere fullfører. Etter Kunnskapsløftet var det nærmest en våpenhvile i norsk skolepolitikk. Den våpenhvilen har vi ikke lenger. Arbeiderpartiet har nå tatt en u-sving i nesten alle skolepolitiske saker de siste årene, og de endrer også annethvert år mening om hva som er viktigst i skolen. SV er tilbake til gamle takter og vil fjerne karakterer, lekser, eksamen, kompetansekrav til lærere og krav til at elever møter opp på skolen. Så har vi Senterpartiet, som jeg knapt har hørt snakke om skole på denne talerstolen noen gang. Det siste norske elever trenger nå, er en venstreside som vil reversere krav om at norsk-, matte- og engelsklærere har studert norsk, matte og engelsk, og som vil senke krav til å komme inn på lærerutdanningen og reversere åpenhet om skolens resultater. De trenger politikere som prioriterer tidlig innsats, tilpasset opplæring, bedre spesialundervisning og tettere oppfølging av de elevene som sliter, i stedet for å bruke milliardbeløp på gratis skolemat. Konsekvensene av denne skolepolitikken ser vi nå dessverre i Osloskolen, som tidligere var best i landet på å utjevne sosiale forskjeller. Nå øker forskjellene. Fagfolk slår alarm, og flere elever som har foreldre med lav utdanning, sliter med lesing og regning. Dersom man er opptatt av ulikhetsstatistikk, bør man også være opptatt av dette. Ved å ha en skole som ikke prioriterer det viktigste, og ved ikke å følge opp skoler som sliter, øker også forskjellene og ulikhetene. Vi i Høyre vet at de som taper mest på en skole som ikke stiller krav, og som ikke prioriterer grunnleggende ferdigheter, er de barna som ikke får den hjelpen de trenger hjemme. Derfor kommer vi til å gjøre alt vi kan de neste årene for å tette kunnskapshullene i skolen etter korona, for å hjelpe de elevene som nå har mistet mestringsfølelsen og ligger etter i fagene. Det er slik man skaper muligheter, og det er slik man bekjemper ulikhet.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2021-01-18:
På vegner av representantane Sylvi Listhaug, Helge André Njåstad, Silje Hjemdal, Morten Ørsal Johansen, Kjell-Børge Freiberg og meg sjølv vil eg setje fram eit forslag om utflytting av det samanslåtte GIEK og Eksportkreditt til Ålesund og Bergen.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-18:
På vegne av stortingsrepresentantene Nicholas Wilkinson, Karin Andersen, Arne Nævra, Solfrid Lerbrekk og meg selv vil jeg overlevere et representantforslag om flom- og skredsikring.
Ove Trellevik (Høyre), 2021-01-18:
Det er ein samla komité som står bak innstillinga i denne saka om «Endringer i midlertidig lov om innreiserestriksjoner for utlendinger av hensyn til folkehelsen». Proposisjonen inneheld forslag om ny heimel i mellombels lov om innreiserestriksjonar for utlendingar av omsyn til folkehelsa for å vidareføra krav om negativ covid-19-test for rett til innreise til Noreg. Proposisjonen inneheld også forslag om heimel i innreiserestriksjonslova for å bortvisa utlendingar for alvorlege brot på reglane om innreisekarantene i covid-19-forskrifta. Bakgrunnen for forslaga kjenner me. Me har i haust opplevd ein aukande smittetrend. Helsemyndigheitene har peikt på at importsmitten er ein vesentleg risikofaktor for smittespreiing inn i landet, og det er grunn til å tru at importsmitte har ført til betydeleg sekundærsmitte. Det er på bakgrunn av risikoen for importsmitte behov for strenge tiltak. Me må hindra at smitta personar reiser inn i Noreg, og sikra at dei som reiser inn, overheld plikta til innreisekarantene. Kravet om negativ covid-19-test for innreise til Noreg er i dag heimla i smittevernlovverket. Dette er eit inngripande tiltak for dei reisande, og regjeringa føreslår no at kravet i staden for vert heimla i Midlertidig lov om innreiserestriksjoner for utlendinger av hensyn til folkehelsen. Utlendingar som ikkje kan leggja fram dokumentasjon på negativ covid-19-test, kan bortvisast. Helsemyndigheitene peikar på at kravet om negativ test når ein kjem, bidreg til å redusera det samla smittepresset. Høgre meiner det er viktig og riktig å få på plass heimel for å vidareføra dette kravet for å få lov til å reisa inn i Noreg. Det er alltid ein føresetnad for Høgre at ein vurderer varigheita av innreiserestriksjonane og testkrava fortløpande, i tråd med smitteutviklinga. Regjeringa føreslår også reglar som vil gjera det enklare å bortvisa utlendingar for alvorlege brot på reglane om innreisekarantene, som f.eks. plikta til å bu på karantenehotell når det er påbode. Regelbrot kan i enkelte tilfelle føra til bortvising eller utvising også i dag, men då etter utlendingslovas ordinære saksbehandlingsreglar. Den føreslåtte føresegna opnar for at bortvising no kan skje etter ei forenkla saksbehandling, på same måten som ved forsøk på å reisa inn i Noreg i strid med dei restriksjonane som er innførte på grunn av covid-19-pandemien. Høgre meiner dette er gode tiltak. Det er merknader frå opposisjonen, som er kritiske til regjeringa si handtering av importsmitte. Det er likevel verdt å merka seg at fleirtalet i komiteen påpeikar at regjeringa har initiert fleire tiltak for å handtera og redusera smittetrykket som følgje av importsmitte frå utlandet. Det er ein samla komité som står bak innstillinga i saka.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2021-01-18:
I over ti måneder har det norske folk deltatt i en storstilt dugnad mot koronasmitten. Takket være det høye tillitsnivået vi har i dette landet, har folk sluttet lojalt opp om de tiltakene som har blitt innført, og vi har klart å styre unna de aller verste scenarioene vi har sett i mange andre land. Men mange har, som vi vet, betalt en svært høy pris: arbeidsfolk som har blitt permittert eller oppsagt, og som opplever å ikke lenger kunne forsørge familien sin, hele bransjer som blør, og frykt for konkurser over hele landet, eldre som har måttet dø alene uten sine nære rundt seg, og pårørende som ikke har kunnet delta i begravelsen til sine kjære, sårbare barn som ikke har fått den oppfølgingen de trenger – listen er lang. Sett i lys av den krisen Norge nå står i, og de svært inngripende smitteverntiltakene som nå styrer folks liv, er det svært kritikkverdig at regjeringen ikke har hatt bedre kontroll med importsmitten fram til nå. Vi vet at den høye importsmitten var en viktig årsak til den andre smittebølgen i Norge. Regjeringen hadde fått klare advarsler fra fagmyndighetene om at risikoen for importsmitte var særlig stor. Arbeiderpartiet har gjennom høsten kommet med flere advarsler til regjeringen om faren for importsmitte fra land med høyt smittetrykk, og vi foreslo bl.a. obligatorisk testing ved ankomst fra røde land. Dessverre ble dette blankt avvist av regjeringen –til tross for at fire av fem personer på dette tidspunktet gikk rett forbi teststasjonene på grensen og 40 pst. ikke overholdt karantenereglene ved innreise, og til tross for at det ikke var etablert noe system for kontroll med om karanteneplikten ble overholdt, eller om de fasilitetene som de utenlandske arbeidstakerne skulle gjennomføre karantene i, var forsvarlige. Så snudde regjeringen altså til slutt og bestemte seg på nyttårsaften for at obligatorisk testing var et riktig tiltak likevel. Det er bra at regjeringen endelig tok til fornuft, men det tok dessverre altfor lang tid. Smitten hadde allerede kommet ut av kontroll, og vi registrerte nå de høyeste smittetallene siden starten av pandemien. Hvis regjeringen hadde brukt tiden før jul på å planlegge gjennomføring av obligatorisk testing på en trygg og effektiv måte istedenfor å sable ned forslag fra opposisjonen om bedre kontroll med importsmitten, hadde vi sluppet å komme i den kaotiske situasjonen som nå har oppstått, med lange køer og smittefarlige situasjoner på flyplassene. Arbeiderpartiet mener det fortsatt er behov for ytterligere tiltak for å hindre videre importsmitte. Det er behov for strengere kontroll med reisen fra flyplassen til karantenestedet og kontroll av karantenested, og vi må sikre at kommunene får tilført tilstrekkelige ressurser til å gjennomføre obligatorisk testing av alle innreisende. Altfor mange har blitt permittert eller har mistet jobben. Urovekkende mange bedrifter har stengt ned eller gått konkurs. Situasjonen kunne vært mindre alvorlig hvis importsmitten hadde blitt tatt tilstrekkelig på alvor av regjeringen fra begynnelsen av.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2021-01-18:
Regjeringens jobb er jo å styre landet vårt gjennom denne krisen, og det er ingen enkel oppgave, det anerkjenner jeg, men heldigvis har regjeringen svært kompetente fagmyndigheter å støtte seg på i dette arbeidet, og de har ikke minst en opposisjon på Stortinget som jobber kontinuerlig for å finne politiske løsninger til det beste for landet vårt i denne krisen. I løpet av denne høsten fikk regjeringen mange advarsler fra både fagmyndigheter og oss i opposisjonen om hva trusselen fra økt importsmitte innebar. Hvorfor tok det så lang tid før regjeringen innså at obligatorisk testing var et nødvendig tiltak, slik at når man først iverksetter disse tiltakene, har man på mange måter mistet kontrollen?
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2021-01-18:
Arbeiderpartiet har jo etterlyst tiltak lenge, og vi ser at regjeringen først i dag velger å innføre nye tiltak. Regjeringen og beredskapsministeren jobber nå med et ganske dramatisk forslag som handler om et mulig portforbud. Velger regjeringen å innrømme – når man ser konsekvensene av importsmitte i andre land, når man ser konsekvensen og risikoen for import av mutasjonsviruset, og når man ser den andre smittebølgen vi har fått i Norge – at man burde ha iverksatt tiltakene i en mye tidligere fase?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2021-01-18:
Selv om det er en samlet komité som stiller seg bak forslaget, er det på sin plass å nevne at det er mange partier, inkludert Fremskrittspartiet, som er frustrert over at det har tatt for lang tid før det har kommet kraftfulle tiltak mot importsmitten. Som vi har hørt gjennom dagens debatter, har det vært ekstremt inngripende tiltak, og vi har grunn til å begynne å frykte en tretthet i befolkningen, selv om det er imponerende hvor utholdende befolkningen har vært. Når man over tid ser at innbyggerne i landet må pålegge seg store begrensninger i måten man lever sitt liv på, samtidig som man kunne gjort mer på grensen for å begrense importsmitten, må jeg si jeg forstår at frustrasjonen øker. Jeg tror også alle forstår at vi er avhengig av arbeidskraft for å gjennomføre viktige arbeidsoppgaver i Norge. Det er ingen som har tatt til orde for at vi skulle stanse all mulighet for å ta inn arbeidskraft ved behov, men det er flere tiltak, bl.a. obligatorisk testing på grensen, som også Fremskrittspartiet har foreslått, som kunne blitt innført på et tidligere tidspunkt, og vi kunne sannsynligvis ha stått i en annen situasjon i dag. Det tror jeg er viktig at regjeringen tar med seg, og at man ikke havner i en situasjon der innbyggerne føler at det er de som må ofre mest, mens man ikke gjør det man kan, f.eks. for å stanse smitte på grensen. Vi slutter oss som sagt til forslaget i denne saken, men det var behov for å komme med den kritikken og den frustrasjonen som også Fremskrittspartiet kjenner på.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2021-01-18:
Ja.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2021-01-18:
I det arbeidet Fremskrittspartiet har bedrevet når det kommer til integrering og sosial kontroll, har vi vært i kontakt med mange aktører, bl.a. politiet og representanter fra helse og skole. Det som er gjengangeren hos alle dem vi snakker med om problematikken sosial kontroll, er kompetanse hos alle som har med barn og unge å gjøre. Det er en gjenganger vi får fra alle hold. Det er bra at det fokuseres på det i denne debatten, og at ministeren selv også har vært inne på det. Men jeg er bekymret for at man jobber på hver sin tue og ikke klarer å få fram noe som er helhetlig for alle, slik at alle som har kontakt med barn og unge, er i stand til å avdekke og reagere riktig på sosial kontroll. Jeg vil spørre ministeren: Hva mener hun er det viktigste tiltaket for å ha en helhetlig plan, der alle som er i kontakt med barn og unge, kan reagere og avdekke sosial kontroll?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-01-18:
Krav om covid-19-test maks 72 timer før ankomst er hjemlet i smittevernloven. Flere grupper er unntatt, og kravet gjelder ikke norske statsborgere. Videreføring av forskrifter i medhold av smittevernloven § 7-12 skal, om de ikke er opphevet innen 30 dager, snarest mulig legges fram for Stortinget. Komiteen støtter at hjemmelen for å innføre krav om covid-19-test for rett til innreise lovfestes i den midlertidige loven om innreiserestriksjoner for utlendinger av hensyn til folkehelsen. Da vi behandlet denne saken sist, i Innst. 142 S for 2020–2021, mente både Folkehelseinstituttet og Helsedirektoratet at obligatorisk testing av personer fra røde land ikke var viktig for smittesituasjonen i Norge. Senterpartiet valgte å lytte til de faglige rådene. Negativ test er et øyeblikksbilde, og Fremskrittspartiets forslag om at en skulle kunne teste seg bort fra karantenekravet, kunne ha bidratt til stor smittespredning. Erfaringer fra Island viste at 25 pst. av de innreisende med negativ test testet positivt etter fem–seks dager. Testing i seg selv gir en falsk trygghet. Karantenekravet er fortsatt helt avgjørende. Nå er de faglige rådene endret. Den medisinskfaglige begrunnelsen gir nå klare indikasjoner på at obligatorisk testing på grensen er et hensiktsmessig tiltak for å begrense smittespredning i Norge. Senterpartiet støtter derfor proposisjonen. Det gjelder både videreføring av obligatorisk testing og endring som innebærer en hjemmel for at utlendinger som ikke kan framlegge attest, kan bortvises på grensen. Et problem er det store antallet med falske negative tester og potensiell smittespredning og ikke minst ekstra vanskelig smittesporing. Dette må vi ha større oppmerksomhet på. Senterpartiet mener også at regjeringen burde ha satt inn effektive tiltak for å hindre smitte før den kraftige økningen i oktober. Tiltakene kom for sent og ble for uoversiktlige, og det var manglende håndheving. Da regjeringen åpnet for reiser mellom Norge og Europa 15. juli, fjernet de innreiserestriksjoner også for en rekke land og regioner som på daværende tidspunkt hadde langt høyere smittetall enn Norge. Det førte til økt importsmitte. Importsmitte på grunn av arbeidsinnvandring er også et stort problem. Uoversiktlige tiltak og ulike tolkninger hos arbeidsgivere som har påtatt seg ansvaret for karantenefasiliteter, har avslørt smittespredning på grunn av at flere ikke har vært fullstendig isolert, men delt kjøkken og bad. Dette har medført stor smittespredning i enkelte kommuner. Senterpartiet påpeker i innstillingen at kommunene vil kunne få en ekstra økonomisk belastning ved kravene(presidenten klubber) vi nå vedtar. Da var tiden ute. (presidenten klubber)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-18:
SV støtter lovforslaget, men vi må si oss enig i kritikken som er kommet om at det har vært et veldig uryddig bilde regjeringen har kommet med når det gjelder tiltak for å verne oss, spesielt mot importsmitte. SV har vært helt enig i at det aller viktigste selvfølgelig er karantenen – det er den som verner mot at smitten blir spredd. Testingen er en indikasjon på å se om den kommer, og vi støtter dette nå. Men jeg må si at den håndteringen av innreisekarantene som regjeringen har gjennomført, ikke er god nok. Det kommer av at man i første runde hadde veldig rare regler knyttet til at folk som leide bolig, ikke kunne gjennomføre karantene i egen bolig fordi den var leid, og ikke eid, noe som selvfølgelig ikke har noen ting med smittevern å gjøre, mens man samtidig var veldig åpen og imøtekommende overfor næringsdrivende som ønsket arbeidsinnvandring og skulle håndtere dette sjøl. Det har vært for mange eksempler på at dette ikke går. Nå er det også slik at kommunene er blitt pålagt et veldig stort ansvar, og da vil jeg henlede oppmerksomheten mot en melding som kom på NTB på morgenen i dag, der Helsedirektoratet sier at det er et gjennomgående inntrykk at ingen eller bare få kommuner har hatt kapasitet til å benytte informasjonen fra innreiseregistreringen. Det innebærer at de verken kan kontrollere at testing er gjennomført eller at de innreisende går i karantene. Det skjønner jeg veldig godt er veldig vanskelig for kommunene, men det er helt nødvendig at det blir gjort. Det er nødvendig å få vite hvordan kommunene nå skal settes i stand til dette. Før i dag har jeg hørt at man sier at kommunene skal få dekket utgiftene, og det er vel og bra, men det er vanskelig å få opp den kapasiteten som skal til. Det er kanskje mindre vanskelig ved testingen, men mest vanskelig når det gjelder hvordan man skal kontrollere at man gjennomfører karantenen. Jeg ønsker at regjeringen og statsråden kan si noe mer om dette nå. Helsedirektoratet ber altså regjeringen nå, offentlig, om å vurdere strengere tiltak, f.eks. å nekte innreise. Det vil ramme noen av dem som trenger utenlandsk arbeidskraft, hardt, men det kan være nødvendig for i en kortere periode å få stoppet noe av denne importsmitten. I hvert fall må det pålegges karantenehotell og ikke karantene i regi av arbeidsgiver, for det vet vi har skapt problemer. Nå har vi holdt på med dette lenge. Jeg ser ikke for meg at vi skal holde på med det et år til, derfor må vi nå få på plass tiltak som kan stoppe smittespredningen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-18:
Helsedirektoratet mener at det fremdeles er store utfordringer knyttet til grensetiltakene, og sier at det har medført at importsmitte fortsatt utgjør en betydelig utfordring for den nasjonale smittevernsituasjonen. Da er det jo et spørsmål om når regjeringen har tenkt å vurdere disse sterkere tiltakene, hva som skal til for at regjeringen faktisk nå lytter til Helsedirektoratet, og det andre er hvordan kommunene skal gjennomføre kontrollen med at folk faktisk sitter i karantene. Det ene er det rent praktiske, det andre er økonomien, mens det tredje er lovhjemmelen. Hvilken hjemmel har kommunene til å kunne sjekke at folk faktisk er hjemme? Er det kommunene som har denne hjemmelen? Jeg trodde det var politiet som hadde hjemmel til slike undersøkelser.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-18:
Det jeg refererer til, er det som Helsedirektoratet er ute med i media i dag, ikke det som har vært til nå. Der sier de at det kan være nødvendig med enda strengere tiltak på grensen, altså at man i en periode stopper innreise. Da er mitt spørsmål: Hvor går grensen for regjeringen når de skal gripe til dette, når en kort periode slik kanskje kan være med på å skape kontroll på den smittesituasjonen som er? Når det gjelder at kommunene kan kontrollere skjenkestedene, er det greit, men jeg snakker om å kontrollere at folk faktisk sitter i karantene hjemme i huset sitt, eller at de sitter andre steder. Det var det jeg lurte på hvordan egentlig skulle gjennomføres og følges opp, for det er en veldig vanskelig oppgave for kommunene hvis de skal fotfølge alle personer døgnet rundt på den måten. Jeg ønsket bare å høre hvordan regjeringen hadde sett for seg at dette faktisk skulle foregå i praksis, slik at man er litt sikker på at dette tiltaket faktisk blir fulgt opp. Det vi vet, er at de aller fleste i Norge lojalt følger de tiltakene som blir gjennomført. Det tror jeg også de aller fleste som kommer, gjør, når dette er innenfor rimelighetens grenser. Men vi vet også at det skal veldig lite til hvis dette begynner å glippe, for at det blir smittespredning, og at oppslutningen blant dem som ser at noen andre ikke følger opp og det ikke får reaksjoner, får veldig negative virkninger. Jeg vet at kommunene nå sliter veldig med å følge opp også smittevern. De sliter med å følge opp på skolene, i eldreomsorgen, i helsevesenet. De har så mange oppgaver nå og er ganske fortvilet over at de får nye oppgaver som det er vanskelig å gjennomføre. Det er grunnen til at jeg spør regjeringen, for jeg får også spørsmål om hvordan vi skal gjøre dette, og da må jeg kunne gi et litt mer fornuftig svar enn det jeg kan gjøre i dag, på hvordan kommunene helt praktisk skal gjøre dette.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-18:
Jeg vet ikke hvordan disse informasjonslinjene går, men jeg refererer altså til det som ligger som en melding på NTB nå i dag – i formiddag – der Helsedirektoratet anbefaler at regjeringen raskt vurderer mer inngripende tiltak dersom dagens tiltak ikke er effektive nok. Slike tiltak kan være å nekte innreise i kortere perioder. Det er derfor jeg sier: Hvordan skal situasjonen være for at regjeringen gjør dette? Dette er grunnen til at jeg spør.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-18:
Jeg tror statsråden har rett i at det er mørketall på dette området, slik det generelt er når det gjelder vold, og det er viktig å merke seg. Men statsråden sier også at hun tror denne ordningen med minoritetsrådgivere kanskje er noe av det som kan virke veldig positivt, og det tror også SV. Derfor har vi et forslag i denne innstillingen om at man skal utvide ordningen til å gjelde ungdomsskoler, ikke bare som et prøveprosjekt, men at man gjør dette gjennomgående, og at mandatet også utvides til å bli mer forebyggende enn det det er i dag. I dag er det jo mer reaktivt, altså at en griper inn når det nesten er for sent – ja, det gjelder å komme for sent så tidlig som mulig. Det skal kunne jobbes forebyggende med både foreldre og ungdom og barn på en mye mer systematisk og gjennomgående måte enn det som gjøres i dag, og ikke bare overfor minoritetsmiljøene, men også overfor de lukkede religiøse miljøene som finnes ellers. Hvordan ser statsråden på det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-18:
Også jeg glemte å takke forslagsstillerne i stad. Jeg vil gjøre oppmerksom på at det også behandles ganske mange slike forslag i ulike komiteer, litt parallelt. Det er veldig mange gode initiativ, og det er jeg veldig glad for. Men jeg tror vi må huske på, når vi diskuterer disse tingene, at vi må snakke om dem det gjelder, ikke bare late som om de er én av oss, for de er én av oss. Dette er våre barn. Det er våre innbyggere. Det er ikke noen andre, som skal læres opp. Vi skal ta vare på dem som rammes av dette, og da kan vi ikke diskutere som om dette er et problem som bare kommer med noen, og at de helst ikke skulle vært her, for da hadde liksom problemet ikke vært der. Jeg har jobbet med krisesenterbevegelsen siden slutten på 1970-tallet, og æresrelatert vold har eksistert og eksisterer også i Norge. Hvert fjerde drap i Norge er et partnerdrap, og veldig mye av dette har noen av de samme mekanismene bak seg, sjøl om det er veldig sjelden at det er kulturrelatert, ved at man har en familie som også støtter opp om dette. Jeg tror det er uhyre viktig at de ungdommene og de ungene vi snakker om nå, det er våre ungdommer, og at vi må snakke sånn at de er trygge på oss, trygge på at vi ser dem, trygge på at vi aksepterer dem, trygge på at vi ikke er mest opptatt av å snakke negativt om innvandrerbefolkningen, men at vi er mest opptatt av å hjelpe dem og fremme de frihetene og rettighetene vi har sjøl. Det er langt igjen. Som statsråden sa: Det er mange mørketall på alle disse områdene. Så dette er utrolig viktig. Psykisk vold kan også knekke folk. Det har jeg opplevd med personer i Norge som har vært i veldig strenge religiøse miljøer, der man ikke akkurat banker opp folk og truer med å drepe dem, men der den psykiske volden er så fæl og ekskluderingen så hard at mange faktisk vurderer å ta sitt eget liv. Så det er mange som må ha hjelp og bli sett. Den gruppen jeg synes det er aller vanskeligst å finne gode grep for, er de som av ulike grunner blir etterlatt i utlandet – hvordan vi skal få på plass tiltak som faktisk kan hjelpe disse som er i en hjelpeløs situasjon. Det har til og med vært noen som har leid andre til å hente folk med makt i utlandet fordi de har vært i en helt kritisk situasjon. Jeg vil be regjeringen om å se mer på det spørsmålet, både hva vi kan gjøre mens de er etterlatt i utlandet, og ikke minst hva vi kan gjøre for å hjelpe dem når de har kommet hjem.
Monica Mæland (Høyre), 2021-01-18:
Jeg er glad for at en enstemmig komité støtter forslaget om å gi regjeringen en hjemmel til å fastsette krav om negativ covid-19-test for rett til innreise, samt hjemmel for bortvisning ved brudd på regler om innreisekarantene. Jeg vil også takke for at Stortinget behandler dette lovforslaget så raskt. Vi har ofret mye for å få kontroll med pandemien i Norge. Det er viktig at vi bevarer denne kontrollen. Det er iverksatt mange tiltak for å begrense spredningen i Norge. I tillegg er det viktig å begrense ytterligere spredning av viruset gjennom importsmitte fra utlandet. Krav om negativ covid-19-test for utlendinger som vil reise inn til Norge, er ett viktig tiltak mot importsmitte. Tiltaket er anbefalt av både Helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet. For å sikre at kravet etterleves, er det også viktig å kunne bortvise utlendinger som ikke har dokumentasjon på at de har testet negativt for covid-19 før ankomst. Jeg vil understreke at regjeringen fortløpende vurderer behovet for innreiserestriksjoner. Det gjelder også testkravet. Regjeringen har stor forståelse for de vanskeligheter det medfører for både privatpersoner, næringslivet og kulturlivet. Vi vurderer tiltaksnivået fortløpende og ser hen til hva som til enhver tid er nødvendig og forholdsmessig med tanke på smittesituasjonen. Jeg er også glad for at komiteen støtter forslaget om en hjemmel for bortvisning ved alvorlige brudd på regler om innreisekarantene. Det er svært viktig at disse reglene etterleves, og derfor må det også foreligge effektive sanksjonsmidler. Brudd på innreisekarantene kan, på nærmere vilkår, medføre bortvisning også i dag. Etter lovforslaget her vil det imidlertid gjelde forenklede saksbehandlingsregler sammenlignet med utlendingsloven. Til gjengjeld vil den foreslåtte bortvisningsregelen bare ramme klare og alvorlige brudd på innreisekarantenen. Jeg mener dette gir en balansert og hensiktsmessig regel.
Monica Mæland (Høyre), 2021-01-18:
Jeg må bare ta skarp avstand fra beskrivelsen som representanten gir av hvor lang tid det tok. Vi fikk råd fra våre fagmyndigheter, Helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet, 29. desember. Den 2. januar innførte vi obligatorisk testing. Det tok altså svært kort tid før dette ble innført. Så er det riktig at det var en 24-timers regel, og det var basert på testkapasitet. Testkapasiteten måtte bygges opp, og helsemyndighetene våre har vært bekymret for at det skal gå ut over det ordinære tilbudet som kommunene også skal gi. Men her har det vært gjort en kjempejobb av kommunene og av helsemyndighetene for å få dette på plass, og derfor vil det bli innført umiddelbar testing fra kl. 17 i dag ved de grensepasseringspunktene som skal være åpne, i alt 32.
Monica Mæland (Høyre), 2021-01-18:
Jeg er som sagt ikke enig i beskrivelsen. Vi har siden 16. mars hatt svært strenge regler for hvem som kan komme til Norge, og på hvilken måte man skal forholde seg til karanteneregler og nå senere testing. Jeg vet ikke hvilke fagmyndigheter representanten viser til at Arbeiderpartiet har basert seg på. Vi har fra regjeringens side basert oss på fagmyndighetene i Helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet, og derfra var det ikke anbefalt obligatorisk testing. Da vi fikk bølge nummer to, fikk vi det etter en sommer hvor mange hadde beveget seg mye, reist mye. Det handler altså ikke om utlendinger som kom til Norge, men om nordmenn som kom hjem til Norge, etter en situasjon hvor det var lite smitte. Så så vi at det endret seg. Denne saken handler om krav vi innførte i begynnelsen av november, som altså kom i tillegg til karantenehotell og strenge karanteneregler. Nå fikk vi rådet den 29. desember og innførte obligatorisk testing 2. januar. Det kaller jeg ikke å bruke mye tid.
Monica Mæland (Høyre), 2021-01-18:
Jeg er litt usikker på hvilke råd fra helsemyndighetene representanten mener at vi ikke har fulgt opp. De rådene vi får, er offentlig tilgjengelige. Vi fikk altså nye, oppdaterte tall på fredag, og de redegjorde statsministeren for i dag. Vi har altså fulgt alle de råd vi har fått fra våre helsemyndigheter knyttet til innreiserestriksjoner, karanteneregler, testregler, karantenehotell etc., etc. På de punkter dette måtte avvike, vil det framgå klart av saken, men jeg kjenner ikke til at vi har fraveket det, verken når det gjelder innreiserestriksjoner eller annet. Representanten stilte spørsmål om når vi skulle følge opp de sterke anbefalingene vi fikk, og de har vi altså fulgt opp til punkt og prikke. Når det gjelder kommunens myndighet, er den etter smittevernloven. Det er kommunen som er nærmeste smittevernmyndighet, og kommunene har fått 350 mill. kr for å drive kontrollvirksomhet. Nå er ikke et eneste skjenkested åpent, så det skulle man ha god mulighet til. I tillegg oppretter vi et nasjonalt telefonsenter i Helsedirektoratets regi for å følge opp hver enkelt reisende.
Monica Mæland (Høyre), 2021-01-18:
Vi har absolutt ikke fått det rådet at vi skal stenge grensene helt for en periode. Vi hadde heller ikke helt stengte grenser 12. mars og i den første perioden – vi hadde unntak for nødvendig samfunnskritisk personell, for barn som hadde krav på samvær, etc. Nå er vi i en situasjon hvor vi har angitt de gruppene som har unntak fra testkravet, men ikke fra karantenekravet, selvsagt. Alt tyder på, håper vi, at regjeringens raske respons på de rådene vi har fått, har medført at smitteandelen er gått ned. Vi ser nå en nedadgående trend – la oss håpe at den holder seg. Vi har altså ikke fått råd, slik representanten Andersen etterspør, om helt å stenge grensene. Det ville være svært, svært inngripende, basert på den smittesituasjonen vi har i dag. Tro meg, jeg har stått i en situasjon hvor mange grupper er blitt utestengt fra Norge. Det er veldig krevende for dem det gjelder. Derfor har vi i dag en hovedregel om at alle skal på karantenehotell. Det er det som er hovedregelen. Når man kommer til kommunen, skal man til karantenehotell, med mindre man disponerer et egnet sted. Det er det et begrenset antall mennesker som gjør. De skal følges opp av kommunene, og kommunene har altså fått 350 mill. kr for å drive kontrollvirksomhet. De trenger de nå ikke bruke på skjenkesteder, de kan de bruke på de privatpersonene som de får melding om er kommet til kommunen. Alle registrerer seg, alle forteller hvor de skal oppholde seg, alle gir telefonnummeret sitt, så kommunens kontrollpersoner kan benyttes til å følge opp disse. I tillegg skal vi følge dem opp nasjonalt, vi skal hjelpe kommunene. Helsedirektoratet er i ferd med å ansette 160 personer som skal drive telefonsenter for å følge opp hver enkelt reisende. Så jeg oppfatter at vi har svært strenge regler. Vi skal også følge opp at de reglene overholdes, for vi har alle et eneste ønske, og det er at smitteandelen går ned, og at vaksinasjonen tas opp, slik at vi kan komme tilbake til normalen om ikke så veldig lenge.
Monica Mæland (Høyre), 2021-01-18:
Det var i og for seg greit at representanten leste opp meldingen, for der sier helsemyndighetene at hvis situasjonen ikke endrer seg, må man følge opp med nye tiltak som helsemyndighetene vil anbefale. Og svaret på det er jo ja. Det er det vi har gjort hele tiden. Vi har forholdt oss til de anbefalinger vi har fått. Nå har vi et regime basert på nåsituasjonen, de rådene vi nå har, vi hadde en annen situasjon i sommer basert på de rådene vi da fikk, og vi hadde en tredje situasjon i mars basert på de rådene vi da fikk. Så hvis dette ikke fungerer, vil vi kunne vurdere ytterligere tiltak og strengere tiltak for en gruppe som da kanskje ikke kan komme til Norge. Men la oss håpe at vi ikke kommer dit.
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2021-01-18:
Jeg har en bekymring knyttet til samordningsrutinene mellom ulike offentlige instanser i saker om negativ sosial kontroll. Rutinene er for svake. Det er opp til hver enkelt skole å følge opp en bekymringsmelding fra ungdommer og kontakte IMDi-rådgiver eller helsepersonell hvis skolen ikke selv har rådgiver. Dette arbeidet må vi systematisere bedre, og vi må sikre god kompetanse på feltet blant de ansatte. Det kan ta tid før ulike instanser kontakter hverandre, og da kan ungdommen ha blitt sendt til utlandet. Deler statsråden vår bekymring om at samordningsrutinene er for svake, og at resultatet kan være at det glipper, og at vi mister muligheten til å hjelpe et barn i tide?
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2021-01-18:
Funn i rapporter viser at etterlatte ungdommer som hjelpes hjem til Norge, får det tøft ved hjemkomsten. Ofte må ungdommene bryte med familie og et utvidet nettverk her hjemme. Et av forslagene våre går nettopp ut på at ungdommene skal få hjelp til å starte livet på nytt, og at de ikke skal bli stående alene ved hjemkomst. Hvorfor støtter ikke statsråden forslaget om å utvikle et program for å ivareta barn og ungdom som har vært etterlatt i utlandet, også etter retur til Norge, slik at de får nødvendig hjelp til å komme i gang med en ny start?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2021-01-18:
Statsråden var inne på i sitt forrige svar at minoritetsrådgiverne kan bety mye for dem som tar kontakt. Da er det egentlig interessant å vite hvor mange minoritetsrådgiverne har kontakt med, og hvor mange man klarer å hjelpe i sum. Jeg finner grunn til å minne statsråden om at året 2021 allerede har startet, og vi har altså ennå ikke fått framlagt en ny handlingsplan som skal gjelde for inneværende år. Handlingsplanen gikk ut i 2020, som man viser til i den saksbehandlingen komiteen har vært gjennom nå, og svaret fra statsråden er at mange av disse tiltakene skal følges opp i forbindelse med handlingsplanen. Så min innstendige oppfordring til statsråden er at man blir ferdig med det arbeidet, og at man får vurdert de forslagene, så man får satt i gang arbeidet. Dette arbeidet må pågå hele tiden og har ikke tid til å vente. Statsråden sa at det var store mørketall knyttet til dette med negativ sosial kontroll. Hvorfor mener da regjeringen at vi ikke har behov for en utredning med mål om å få på plass en forsterket rapportering om etterlatte barn i utlandet?
Torhild Bransdal (Kristelig Folkeparti), 2021-01-18:
I alle samfunn finnes det normer for akseptabel oppførsel. Man kan si at sosial kontroll er hvordan fellesskapet regulerer hvordan mennesker skal oppføre seg. Det må på et formelt nivå aksepteres, men det er den uformelle sosiale kontrollen som ikke alltid er like lett å identifisere, som kan være den skadelige. Ofte vet ikke den som dette utøves mot, hva som skjer, eller hva som er i ferd med å skje. Det uformelt sosiale kan sies å være kontrollen av hva andre mennesker forventer, og hvordan de prøver å påvirke deg til å oppføre deg på en bestemt måte. Kontrollen utøves gjerne av familie, venner eller andre rundt deg. Kontrollen kan være subtil eller direkte, den kan være sunn og preget av gode intensjoner og omsorg, som en far som ønsker kun det beste for sitt barn. Men den kan også være usunn og preget av manipulasjon. En slik negativ sosial kontroll fratar eller begrenser et menneskes grunnleggende rett til å bestemme over eget liv og egen framtid i samsvar med alder og modenhet. Det er brudd på menneskerettighetene og for øvrig på norsk lov og bør ses svært alvorlig på. Negativ sosial kontroll, den usunne, uformelle sosiale kontrollen, kan prege menneskelivet i lang tid – både de som er utsatt for dette, og de som utsetter andre for det. Det kan prege dem som indirekte berøres, det kan sette familierelasjoner på prøve, og det kan ha som effekt at de som berøres, tilpasser seg og tier. Derfor er det så viktig at regjeringspartiene fikk nedfelt i Granavolden-plattformen at «negativ sosial kontroll er et alvorlig samfunnsproblem som må bekjempes». Handlingsplanen Retten til å bestemme over eget liv, som er handlingsplanen mot negativ sosial kontroll, tvangsekteskap og kjønnslemlestelse, har mange gode tiltak. Samtidig er jeg glad for at en samlet komité i dag velger å satse ytterligere på å bekjempe negativ sosial kontroll. At vi finner sammen i en sak som dette, sier noe om viktigheten av saken, og det sier noe om at vi ikke er ferdig med arbeidet i saken. Skal vi bekjempe dette, må vi nettopp stå sammen for at vi skal være helt sikre på at kunnskapen og informasjonen når helt ut. Ved siden av det gode arbeidet som allerede utføres av regjeringen, er det viktig at vi i dag sikrer at alle kommuner har et koordineringspunkt for de ulike hjelpetiltakene mot negativ sosial kontroll – en plass der alle som ønsker hjelp eller veiledning, kan henvende seg. Dette tror jeg er helt essensielt, ved siden av holdningsskapende arbeid som gjøres på grasrota i kommunene hver eneste dag, og et lovverk som svarer til alvorlighetsgraden av det den negative sosiale kontrollen kan bety for den som blir utsatt for det. Vi stemmer med dette for komiteens innstilling.
Guri Melby (Venstre), 2021-01-18:
Jeg synes representanten her peker på en veldig viktig problemstilling. Selv om det har vært en kraftig opptrapping av tiltakene og den særskilte kompetansen som er bygd ut i forbindelse med dette, er det ofte en utfordring at en del som jobber med ungdommer, ikke kjenner godt nok til det tilbudet som finnes, og at man ikke greier å koble ressursene godt nok sammen. Dette er også blitt pekt på bl.a. i en gjennomgang fra NIBR, Norsk institutt for by- og regionforskning, som kom med en rapport i juni 2020, hvor man anbefalte at vi måtte sørge for bedre tverrfaglig samarbeid. Dette er også noe som vil bli vurdert i forbindelse med arbeidet med en ny handlingsplan, så her vil vi se hva vi kan gjøre. Men jeg mener også at det nye fagteamet til IMDi vil være et viktig knutepunkt som jeg tror kan bidra til bedre kompetanse overalt. Det tiltaket startet opp i januar i år, så det er altfor tidlig å kunne si noe om hvordan det har fungert, men jeg har tiltro til at det tiltaket også vil hjelpe på.
Guri Melby (Venstre), 2021-01-18:
I 2019 ble det nedsatt en ekspertgruppe som skulle gi oss råd om hvordan vi kunne forebygge at barn og unge blir sendt på ufrivillige utenlandsopphold. Vi fikk en rapport i mai 2020 som ga oss 45 ulike anbefalinger, og mange av disse anbefalingene er blant det vi nå vurderer å ha med i en ny handlingsplan. Jeg tror også det er viktig, som representanten peker på, at vi ser på tiltak for å forebygge at det skjer, og ikke minst hva vi kan gjøre for å støtte disse barna og ungdommene når de kommer tilbake. Dette er også et av temaene vi jobber med i forbindelse med handlingsplanen.
Guri Melby (Venstre), 2021-01-18:
Det er egentlig et veldig godt spørsmål. Jeg tror det er litt krevende å skulle framheve ett spesifikt tiltak. Jeg tror det er mange ting som sammen bidrar til at vi greier å legge bedre til rette for at flere både får den hjelpen de trenger, og at de får mulighet til å bryte ut dersom de utsettes for negativ sosial kontroll. Av enkelttiltak som jeg tror har hatt mest betydning for enkeltpersoner, er det ingen tvil om at minoritetsrådgiverne har betydd veldig mye. De betyr veldig mye for de enkeltpersonene de møter, men de betyr også veldig mye ved at de bidrar til å spre kompetanse til flere. Jeg er helt sikker på at lærere og andre ansatte som jobber på skoler hvor det er minoritetsrådgivere, får en høyere kompetanse og da har mulighet til å oppdage barn og unge som trenger hjelper, og rekke ut en hånd til dem. Jeg tror også at det tiltaket vi har satt i gang fra januar i år, med en forsterket ressurs i IMDi, kan bidra til å samordne mye bedre. Det er da ett punkt man kan gå til for å søke kunnskap og kompetanse.
Guri Melby (Venstre), 2021-01-18:
Nå var det flere spørsmål i dette innlegget. Jeg kan i hvert fall starte med å forsikre representanten om at selv om den nye handlingsplanen ikke er helt klar ennå, betyr ikke det at tiltakene er satt på vent i påvente av den. Tvert imot er veldig mange tiltak blitt forsterket, bl.a. med statsbudsjettet, slik som ordningen med minoritetsrådgivere, som har blitt utvidet fra 2021, og som har blitt kraftig trappet opp de siste årene. Litt av grunnen til forsinkelsen er pandemien, som gjør at det har vært veldig vanskelig å få avholdt en del møter som vi har ønsket å avholde, for det er viktig, ikke bare for å få fram de beste tiltakene, men også for at det skal være godt forankret. Det er ganske viktig at flest mulig kjenner til denne planen og vet hva vi jobber med. Jeg kan forsikre representanten om at dette arbeidet pågår med full styrke, og at handlingsplanen vil bli lagt fram så fort som mulig. Når det gjelder barn i utlandet, ble det jo nettopp overlevert en stor rapport, som vi fikk i mai 2020. Vi ser på hvilke forslag fra den rapporten det er aktuelt å følge opp i den nye handlingsplanen.
Guri Melby (Venstre), 2021-01-18:
En av grunnene til at vi forstår at det er store mørketall, er bl.a. at antallet unge som har henvendt seg til minoritetsrådgiverne, har økt kraftig år for år. Det er et tegn på at det er flere som blir bevisste på at de faktisk kan få hjelp, og ikke nødvendigvis at situasjonen har blitt verre. Når det gjelder minoritetsrådgivere, er jeg helt enig med representanten Andersen i at det er kjempeviktig at de også jobber forebyggende, og det er derfor også en del av deres mandat allerede i dag. Utover å skulle gi råd og veiledning individuelt til elever, er en av hovedoppgavene deres å gjennomføre forebyggende tiltak. Det kan f.eks. være å ha samtalegrupper, det kan være å ha presentasjoner eller undervisningsopplegg, for både elever, ansatte og foreldre. Så målet med denne ordningen er å være et lavterskeltilbud, men også å være et forebyggende tiltak som bidrar til å spre kunnskap og kompetanse, og å bevisstgjøre rundt utfordringene med negativ sosial kontroll. Jeg vet at veldig mange steder blir de også brukt av mennesker som utsettes for negativ sosial kontroll fra religiøse samfunn.
Olemic Thommessen (Høyre), 2021-01-18:
Et viktig tema som går igjen i denne saken, knytter seg til barn som blir ufrivillig plassert i utlandet. Bakgrunnen er selvfølgelig sammensatt, men i innvandrersammenheng er det vel ofte basert på et ønske om at barnet skal vokse opp i opprinnelseslandets kultur og annamme dets verdier, eller også kanskje – sett med deres øyne – beskyttes mot vårt lands normer og verdisett. Hvilke verdier man ønsker å formidle til sine barn, er i utgangspunktet en privatsak. Det som imidlertid ikke er greit, er å utsette noen for utilbørlig tvang, mot sin vilje å bli holdt borte fra foreldre eller nærmeste familie, bli holdt borte fra det en opplever som ens eget hjemmemiljø, med venner og skolegang. Den kunnskapen barn får om Norge gjennom venner og skolegang, gir viktige og ofte nødvendige premisser for hvilke muligheter barnet senere får til deltagelse i vårt samfunn. Det handler om tilegnelse av språk og kultur og det å få vårt samfunns normer under huden på en god og naturlig måte. I disse sammenhengene må selvsagt det enkelte tilfellet vurderes ut fra norsk lovgivning i sin alminnelighet. Barnevernslovens bestemmelser, hensynet til barnets beste og de internasjonale konvensjonene vi er tilsluttet, blir selvfølgelig førende. Men jussen løser ikke alene de utfordringene vi her snakker om. I praksis er dette et svært vanskelig felt som berører den private sfære, der mange hensyn og sosiale sanksjonsmuligheter utenfor offentlig kontroll gjør seg gjeldende. Hjelpeapparatet rundt det enkelte tilfellet blir derfor i praksis avgjørende for å oppfylle det som må være målet, nemlig å bidra til at det enkelte barn ikke utsettes for tvang, samtidig som relasjonene til familien ivaretas på en best mulig måte. Regjeringens arbeid med dette feltet er da også bredt anlagt, der en lang rekke offentlige etater er involvert. Regjeringen nedsatte en ekspertgruppe i 2019 for å få råd om denne problematikken, og i 2020 forelå rapporten «Det var ikke bare ferie», der det ble fremmet en rekke forslag til tiltak som nå vurderes i forbindelse med utviklingen av handlingsplanen mot negativ sosial kontroll og æresrelatert vold 2021–2024. Den viktigste inngangen til dette er kommunenes arbeid gjennom skolene. Det er her det offentlige har nærkontakt med barna, det er her fravær oppdages, og det er her det går an å etablere tilbud med så lav terskel at hjelpearbeidet faktisk kan fungere. Det å ha en mulighet til å fortelle om sine eller venners problemer samtidig som en kan forvente at saken følges opp på en smidig og god måte, er avgjørende for å lykkes. Gode relasjoner og høy grad av tillit er avgjørende.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-01-18:
Negativ sosial kontroll og sosialt og kulturelt press gjennom psykisk og fysisk æresvold er hverdagen for mange barn og unge i Norge. Det skaper ulikhet og utenforskap – ja, vedvarende utenforskap. En slik oppvekst bryter med det Arbeiderpartiet har kjempet for av frihet i Norge, med vekt på likeverd og likestilling. Ingen barn i Norge skal frykte sånne skadelige konsekvenser eller vold når de vokser opp i vårt land. Virkeligheten til disse barna bekreftes i en rekke rapporter fra IMDis minoritetsrådgivere, i en ekspertrapport fra i fjor vår om personer sendt til og etterlatt i utlandet, og ikke minst i skildringer fra enkeltmennesker som har opplevd overgrep under dekke av religion eller kultur og tradisjon. I rapporten fra Redd Barna «Små sko – stor tro» fra 2019 fortalte unge selv. Uttalelsene går på: har ingen fri vilje – ikke lov til å være barn. I rapporten står det også at barna ikke kjenner det norske samfunnet. De har et kunnskapsvakuum som gjør at de ikke vet hva de mangler. De kan altså ikke orientere seg i det felles samfunnet vi har. Og flere har valgt å ta en nærmest umenneskelig belastning ved å stå fram. For oss er det vanskelig å forstå hva det faktisk kan koste av brudd med familier, venner og nærmiljø. Det er derfor viktig at vi har organisasjoner som bl.a. Hjelpekilden, som har kompetente folk som kan bistå i sånne bruddprosesser. Arbeiderpartiets forslag om å styrke Hjelpekilden i budsjettet i høst fikk ikke tilslutning fra regjeringspartiene eller Fremskrittspartiet. Men vi gir oss ikke. Alle skal ha frihet til å være seg selv og til å delta på lik linje i samfunnet. Resultatene av den innsatsen regjeringa viser til, bekrefter med all mulig tydelighet at vi er langt unna, og det betyr at altfor mange lever under oppvekstvilkår som er uakseptable i vårt land. Det var også grunnen til at vi valgte å fremme de 15 konkrete forslagene mot sosial kontroll. Barn og unge har ikke god tid. Hvis vi ikke handler og gjør mer, og gjør noe som er tydeligere, vil flere barn over enda lengre tid bære konsekvensene av at vi ikke handler raskt og tydelig nok.