Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2014-06-10:
Som flere har sagt før meg, behandler vi altså nå tre ulike saker som én sak. Det er veldig stor enighet om universitets- og høyskoleloven, så jeg kommer ikke til å gå veldig nøye inn på den, men det er veldig bra at det blir ryddet opp i hvordan en bl.a. skal behandle fusk, som det er nevnt tidligere i dag. Det er også bred enighet om at rekrutteringsstillinger skal inn i langtidsplanen for forskning, slik Venstre har foreslått i Dokument 8:50 S. Jeg synes også det er flott at det er tverrpolitisk enighet om at det skal fremmes en langtidsplan for universitets- og høyskolesektoren, etter forslag fra daværende statsråd Kristin Halvorsen. Jeg synes det er godt at statsråd Røe Isaksen følger opp denne ideen og ser ut til å være godt i gang med arbeidet. Jeg ser fram til flere gode diskusjoner om innholdet i planen, gjerne også før planen ferdigstilles. I innstillinga til Dokument 8:45 S er en samlet komité opptatt av at det skal finnes flere karriereveier for lærere i skolen, og vi registrerer at regjeringa er i gang med dette arbeidet i samarbeid med KS og Utdanningsforbundet. Vi avventer en sak fra regjeringa og partene om dette. I tillegg er det tverrpolitisk enighet om at vi trenger flere yrkesgrupper inn i skolen for å ta seg av ulike roller som skolen i dag tar hånd om. Dessverre er det ikke alle skoleeiere som verken prioriterer eller ser seg råd til å ta slike grep, sjøl om det utvilsomt ville ha bidratt til økt mulighet for læreren til å ha større fokus på sjølve læringsarbeidet. Særlig vil jeg trekke fram viktigheten av å ha gode helsesøsterressurser og sosialpedagogisk kompetanse. Også økt ressurs for rådgivere er viktig. Uansett, flere karriereveier for lærere kan være en motivasjon for videre faglig oppdatering for lærere og også en modernisering av stillingskategoriene. Men jeg har også en forventning, og det har også sikkert lærerne, om at lønna må økes. Senterpartiet ønsker rett og plikt til etter- og videreutdanning, og i dette ligger det sjølsagt også en forventning om bedre lønnsvilkår. Det har vært en del prat om «mastersyken» i det siste, om at det er for mange som tar master. Det er uenighet om bekymringa er reell eller ikke, men Venstre foreslår i dag at ikke bare masterutdannede, men de med doktorgrad skal få ekstralønn hvis de vil undervise i grunnskolen. Med all respekt, samtidig som vi debatterer professorer i grunnskolen, har kunnskapsministeren lagt fram et forslag om å innføre femårig lærerutdanning. I kjølvannet av forslaget kommer det fram at en rekke lærerutdanningsinstitusjoner antakelig kommer til å bli nedlagt fordi de ikke kan tilby det antall doktorgrader som må til for å kunne tilby en masterutdanning – dette ifølge NOKUT. Her prater vi altså om å betale dem med doktorgrad for å undervise i grunnskolen. For å være ærlig burde doktorer fra lærerutdanningsinstitusjonene hatt plikt til å undervise i grunnskolen som en del av sin faglige oppdatering, uten noe ekstra lønn. Men jeg vil heller ha nok professorer i lærerskolene enn i grunnskolen foreløpig. Jeg hører at representanten Skei Grande sier at dette er en drøm, og drømmer skal vi sjølsagt ha. Alle partier, bortsett fra Senterpartiet, vil innføre en femårig lærerutdanning. Vi advarer mot en master- og doktorsyke! Jeg har til gode å se at det er grunnutdanninga på fem år som er det saliggjørende for en bedre skole. Tidstyver, bedre lønn og plikt til videreutdanning mener vi er viktigere. Jeg skjønner fortsatt ikke hvorfor vi på død og liv skal endre en utdanning som vi akkurat har endret – de første studentene går ut faktisk nå i vår. Det vil koste flesk, tid og ressurser som vi kunne ha brukt på en mye mer effektiv og effektfull måte. Men endringene i lærerutdanninga vil komme på plass, koste hva det koste vil, for det handler om valgløfter, og det handler om prestisje. Hva som virkelig kunne ha gjort en forskjell, hadde vært å utdanne dem som er ufaglærte i skolen i dag, og gitt lærerstudentene tett oppfølging, god undervisning og god praksis, og gitt dem en obligatorisk mentorordning det første året som ny lærer, i tillegg til at de fikk rett og også plikt til etter- og videreutdanning. Det er heller ikke gratis. Det er ikke fortrinnsvis folk med masterutdanning eller doktorutdanning grunnskolen trenger nå. De trenger profesjonelle, trygge lærere med en god og relevant fagutdanning, og vi mener at fire år er nok for det. Vi ser også fra videregående opplæring at studier der ikke nødvendigvis trenger den samme tida for utdanning. Derfor har Stortinget vedtatt en mer fleksibel videregående opplæring. Vi ser det også innen andre profesjonsfag. Plikt til videreutdanning er etter vår mening mye viktigere.