Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2011-03-28:
Jeg vil starte med å takke statsråden for svaret. Dette hadde jeg skrevet på forhånd, for jeg visste at det kom til å bli bra. Denne interpellasjonen har et helt konkret utgangspunkt i form av et møte som Buskerud-benken var invitert til på Södra Cell Tofte, 24. februar i år. Til stede på møtet var i tillegg Viken Skogeierforening, Hellefoss i Hokksund, Follum på Ringerike og representanter for de ansatte. Vi fikk en omfattende redegjørelse for gjennomførte omstillinger, kostnadsreduksjoner, produktutvikling og omfattende HMS-arbeid. Bedriftene hadde litt ulike utfordringer, men var samstemte i at de trenger flere bein å stå på, har problemer med konkurransekraft i forhold til utlandet, og at behovet for forutsigbarhet i de langsiktige rammevilkårene er stort – noe statsråden også var inne på og understreket. Infrastruktur, tilgang til og pris på kraft, problemer med å rekruttere nødvendig kompetanse og behov for tilførsel av kapital var andre viktige stikkord. I tillegg til Södra Cells ønske om like betingelser for grønne sertifikater som i Sverige etterlyste de alle en helhetlig politikk for framtidens treforedling, hvor en ser på virkemiddelbruken samlet og ser litt inn i framtiden. De var selv mer enn villige til å bidra med egen erfaring og innsikt, om det er ønskelig. Selv om vårt møte gjaldt treforedlingen i Buskerud, vil jeg anta at det samme også gjelder for andre bedrifter i andre fylker. Som det står i den skriftlige interpellasjonen, har Nærings- og handelsdepartementet under den rød-grønne regjeringen vektlagt en framtidsrettet næringspolitikk med en fyldig og fleksibel verktøykasse for et næringsliv i hurtig omstilling. Framtidsrettet næringsliv betyr nye arbeidsplasser i nye næringer, men også videreutvikling av de tradisjonelle. I Soria Moria II står det at vi vil være aktive og nyskapende i næringspolitikken, skape flere grønne arbeidsplasser og satse særskilt på områder hvor vi har spesielle forutsetninger for å være gode. Vi skal samtidig føre en aktiv distrikts- og regionalpolitikk for å legge til rette for likeverdige levekår over hele landet og opprettholde hovedtrekkene i bosettingsmønsteret, som statsråden også var inne på. Vi er gode på treforedling, og skogbrukets vilkår kan ha betydning for bosettingsmønsteret framover. Regjeringen jobber nå med to meldinger som kan bli viktige for treforedlingsindustrien. Landbruksmeldingen er den ene, der skogbruket skal få en viktig plass. Eierskapsmeldingen er muligens den andre. Statsråden var jo inne på den eierskapsmeldingen som vi behandlet for en tid tilbake. Nå har ikke staten betydelige eierandeler i treforedling, meg bekjent, men det var et unisont ønske fra alle de tilstedeværende bedriftene at staten også vurderer mulighetene for å gå inn med kapital i en eller annen form, gjerne på prosjektbasis. Dette fikk også sterk støtte fra de ansattes representanter. De ønsker seg en satsing på treforedling gjennom et aktivt trepartssamarbeid, der en kunne se hele virkemiddelapparatet i sammenheng. Jeg har derfor et lite tilleggsspørsmål til statsråden om hvordan han ville sett på en slik felles henvendelse fra bransjen og fagbevegelsen – med siktemål, drøftinger og felles interesser med norske myndigheter og regjeringen.