Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 1999-02-16:
Stortinget behandlet for mindre enn et år siden resultater og erfaringer med de to foregående handlingsplaner for funksjonshemmede. Komiteen ser positivt på at handlingsplanen denne gang legges fram som stortingsmelding, og komiteen finner at den foreliggende handlingsplanen gir en god analyse og beskrivelse av dagens situasjon for mennesker med funksjonshemning. De to tidligere perioder med handlingsplaner for funksjonshemmede har vært av stor betydning for å synliggjøre funksjonshemmedes levekår. Disse to planperiodene har lagt et godt grunnlag for den foreliggende plan og for komiteens arbeid med denne. La meg understreke at også ved denne behandlingen av spørsmål knyttet til funksjonshemmede har jeg opplevd et stort engasjement fra alle partier for å finne gode løsninger på de store oppgavene som ligger foran oss. Den foreliggende innstilling bærer preg av stor enighet om hovedtrekkene i planen. Handlingsplanen inneholder fire satsingsområder: et tilgjengelig samfunn planlegging og brukermedvirkning funksjonshemmedes rettigheter yrkesaktivitet for funksjonshemmede I høringer med de funksjonshemmedes organisasjoner har jeg også fått et klart inntrykk av at dette er i tråd med det de ser som de viktigste satsingsområdene. La meg understreke at disse fire hovedområdene har et svært omfattende innhold. Det er like gjerne først som sist grunn til å minne om at vi ennå har langt igjen før vi når de mål som her er satt. Det må gjøres en stor innsats i tida som kommer for å sikre nok ressurser til at planen kan gjennomføres i tråd med de lovnadene som her foreligger. Målet med denne innsatsen må være å utvikle godt tilrettelagte ordninger i samfunnet for alle, sånn at det blir minst mulig behov for tilrettelegging for den enkelte. I de tilfeller det er nødvendig med spesialordninger, må dette etableres i et nært samarbeid med den enkelte funksjonshemmede selv, på en måte som gir størst mulig grad av selvstendighet og som medvirker til bedre livskvalitet. Dette er det full enighet om i komiteen, og jeg synes vi er godt i gang med å nå disse målene. La meg også få understreke at uten de funksjonshemmedes organisasjoners konstruktive og oversiktlige innspill hadde dette arbeidet blitt langt vanskeligere. Organisasjonene har store kunnskaper om og god oversikt over muligheter og utfordringer. For komiteen har denne informasjonen vært meget nyttig. Komiteen er tilfreds med at brukermedvirkning i så stor grad er trukket fram som et grunnleggende prinsipp. Funksjonshemmede skal, som andre, delta i utformingen av det samfunnet vi alle skal leve i. Mennesker med funksjonshemning skal ha de samme mulighetene, rettighetene og pliktene i samfunnet som alle andre. Komiteen ser det som viktig å fjerne hindringer for deltakelse enten det angår transport, utdanning, fritidstilbud, kultur, jobbmarked, informasjon eller tilgjengelighet til bygninger og anlegg. Krav om fysisk tilgjengelighet til bygg må gjelde både for privat og offentlig virksomhet. Lovgivning er et godt virkemiddel for å oppnå målsettingen om fysisk tilgjengelighet, og adgangen til å gi dispensasjoner fra slike bestemmelser må begrenses. Det er positivt at det blir utarbeidet en ny oppdatert handlingsplan for tilgjengelighet i statlige bygg, men det er viktig at denne planen også omfatter de mange bygg hvor staten er leietaker, og som rommer viktige tjenestetilbud for publikum. I et tilgjengelig samfunn må det også være naturlig at funksjonshemmede skal ha mulighet til organisatorisk og politisk deltakelse, og det må selvsagt være mulig for funksjonshemmede å la seg velge inn i kommunestyrer, i fylkesting og i Stortinget. Min påstand er at denne muligheten fortsatt ikke er så klar som den skal være. Dette gjelder ikke bare i kommuner og fylker, men også her i Stortinget. Det er en kjent sak at deler av stortingsbygget – stortingssalen, presidentplassen og denne talerstolen – ikke har den grad av tilgjengelighet som er nødvendig. Dette er utvilsomt et hinder for at funksjonshemmede skal kunne la seg velge til Stortinget. Et samfunn hvor grupper av befolkningen er forhindret fra å delta i demokratisk folkevalgte organer, er ikke et tilgjengelig samfunn. En samlet komite mener derfor at det må foretas en utredning av hvordan stortingsbygget i sin helhet kan gjøres tilgjengelig for funksjonshemmede. Tilrettelagt transport er også et meget viktig tiltak for å gjøre samfunnet mer tilgjengelig. Her framkommer det store fylkesvise forskjeller på tilbud som blir gitt, og det meldes om reduksjoner i tilbudet for inneværende år. Dette er en utvikling som ikke er i tråd med målsettingen om en bedret tilgjengelighet. Fra Arbeiderpartiets side foreslo vi å få vurdert en innføring av retningslinjer for kvalitet og kvantitet når det gjelder spesialtransport, men dette forslaget fikk bare støtte fra Sosialistisk Venstreparti i komiteen. Bedre tilgjengelighet er også i høyeste grad nødvendig for mennesker med skjulte funksjonshemninger. Jeg tenker her på personer med psykiske lidelser, de som har lese- og skrivevansker, de som har astma og allergiplager og mange, mange flere. Også for disse er det for store hindringer i forhold til utdanning, jobb, fritid mv. Det er bekymringsfullt at også personer med skjulte funksjonshemninger faller ut når det gjelder tilbudet om videregående opplæring. Dette er forhold som raskt også vil virke negativt for senere yrkesvalg og deltakelse i arbeidsliv og sosialt fellesskap. Slike forhold må det sterkt fokuseres på i oppfølgingen av handlingsplanen. La meg også si noe om det forslaget som gjelder Petø. Petø-metoden, eller konduktiv opplæring, er et helhetlig opplæringssystem som i hovedsak har barn med hjerneskader som målgruppe. Metoden har sin opprinnelse i Ungarn, og mange fra Norge har reist dit for å få dette tilbudet til sine barn. Resultatene av denne helhetlige opplæringen og behandlingen har vært oppsiktsvekkende gode. Gjennom flere år har det vært gjennomført prosjekter flere steder i landet hvor fagfolk fra Ungarn har bistått. Med de gode resultatene dette har gitt, synes jeg det er på tide å komme videre med tiltakene. Jeg er glad for at et flertall i komiteen, bestående av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Høyre, står sammen om et forslag som gjør dette mulig. La meg til slutt si at jeg er glad for at handlingsplanen har med et punkt om norsk bistand i forhold til funksjonshemmede, og at en samlet komite har sluttet seg til dette. I de fattige delene av verden er funksjonshemmede de fattigste av de fattige. Dette er noe vi ikke kan overse i vårt arbeid for funksjonshemmede. Jeg tar opp det forslaget som står i innstillingen.