Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-11-16:
Da regjeringen informerte Stortinget om denne hasteproposisjonen om endringer i utlendingsloven, som behandles nå, var utgangspunktet særlig den ekstraordinære situasjonen på Storskog, selvfølgelig i tillegg til den øvrige store tilstrømningen av asylsøkere. Miljøpartiet De Grønne er selvsagt enig i at det er nødvendig både å skalere opp og effektivisere mottak og behandling på Storskog og andre steder, og vi vil støtte tiltak som vi faktisk mener bidrar til dette. Derfor vil vi også støtte flere av de forslagene regjeringen har lagt fram om endringer i utlendingsloven, men vi mener at andre forslag i hvert fall innenfor rammen av den hastebehandlingen som det nå er lagt opp til, har så vidtrekkende konsekvenser at det vil være i alles interesse å sikre dem et minimum av behandling og utsjekk i fagmiljøene. Det vil styrke forslagene – dersom de blir vedtatt – i forhold til om de blir kjørt gjennom i full fart her og nå. I behandlingen av regjeringens forslag må vi også ha med oss at de parlamentariske lederne rett etter denne debatten går i forhandlinger om en lang rekke forslag fra alle partier om praktiske tiltak for å effektivisere både mottak og integrering av flyktninger og asylsøkere. I disse forhandlingene ønsker Miljøpartiet De Grønne å bidra til en bredest mulig enighet om en bedre flyktningpolitikk, og vi mener at mange av de praktiske tiltakene som vil bli behandlet der, vil være mer effektive for å håndtere den store flyktningstrømmen enn enkelte av de forslagene regjeringen legger fram i dag. De mange som, særlig på Storskog, ønsker opphold i Norge uten å ha beskyttelsesbehov, skal sendes tilbake. Miljøpartiet De Grønne støtter tiltak som på riktig grunnlag sender effektive signaler til folk for å hindre at de legger ut på lange og kostbare reiser mot norskegrensa på feilaktig grunnlag. Men utlendingsloven er utviklet for å ivareta folk på flukt i samsvar med norske og internasjonale forpliktelser om rettssikkerhet. Den er laget for å ivareta slike hensyn over tid både når situasjonen er det vi hittil har oppfattet som normal, og i krisesituasjoner, og det er nettopp derfor svært viktig at Stortinget har is i magen når situasjonen er ekstraordinær, som nå. Det er en klassisk leveregel i jusen at å utvikle lovverk på grunnlag av ekstremsituasjoner gir et dårlig resultat. Et par av lovendringene i regjeringens forslag i dag vil, i motsetning til hva vi kanskje kunne få inntrykk av da denne hasteproposisjonen ble varslet, få vidtrekkende konsekvenser ikke bare for akuttsituasjonen på Storskog, men for all framtid i norsk utenrikspolitikk. Det betyr at sånn som regjeringens forslag er lagt opp, kan ikke Miljøpartiet De Grønne i denne avstemningen støtte endringsforslaget til § 32 første ledd bokstav d. Vi har sympati for intensjonen, men for det første er vi usikre på om dette forslaget vil bidra til effektivisering av betydning – det finnes allerede en hurtigprosedyre på 48 timer – og framfor alt ser vi en betydelig fare for at forslaget vil svekke reelle asylsøkeres rettssikkerhet. Rettssikkerheten i Russland er som kjent meget uklar, og så sent som den 15. oktober ble Russland dømt i Den europeiske menneskerettighetsdomstolen nettopp for uholdbar behandling av folk som kommer inn i Russland og søker asyl. En måte å styrke forslaget på fra regjeringens side vil være å ta inn rettssikkerhetsgarantier av typen som finnes i EUs prosedyredirektiv. Miljøpartiet De Grønne kan heller ikke gå inn for forslaget om utvidet instruksjonsmyndighet overfor UNE. UNEs uavhengighet er et svært viktig prinsipp, og det er også begrunnet i en omfattende politisk behandling i Norge, hvor begrunnelsene som ble lagt den gangen, er akkurat like gyldige nå. Det er effektivitetshensyn, ikke rettssikkerhetshensyn, som ligger til grunn for regjeringens forslag, og jeg vil advare sterkt mot å tenke på den måten i en presset situasjon. Dette gjelder ikke minst regjeringens argument om redusert behov for nemndbehandling, for nemndbehandling er nettopp en av de viktigste rettssikkerhetsgarantiene for klager. Derimot kan Miljøpartiet De Grønne støtte forslaget om endringer i § 90 femte ledd om kortere utreisefrist, selvfølgelig forutsatt forsvarlig saksbehandling med nødvendige rettssikkerhetsgarantier. Vi kan også støtte forslaget om endringer i § 105, og vi kan støtte forslaget om endringer i § 107 om utlendingsinternat, som vi ikke ser at innebærer veldig store forskjeller fra dagens situasjon. Men foreløpig, slik som forslaget ligger, kan vi ikke støtte forslaget om endringer i § 106 med ny hjemmel for frihetsberøvelse. Dette er betydelige endringer med klar fare for å krenke rettssikkerheten til mennesker som har legitimt krav på asyl, og det er et veldig godt eksempel på behovet for et minimum av politisk behandling og høring for å sikre god, faglig og demokratisk forankring. Men dersom det blir flertall for Kristelig Folkepartis forslag om at de foreslåtte lovendringene får en midlertidig virkning og oppheves fra og med 1. januar 2018, vil Miljøpartiet De Grønne også kunne støtte endringene i § 106. Vi vil også subsidiært kunne støtte forslaget fra Arbeiderpartiet om evaluering av lovendringene i løpet av to år. Miljøpartiet De Grønne ser avgjort nødvendigheten av å sende klare signaler internasjonalt om at folk som ikke har krav på asyl, ikke bør reise til Norge. Vi erkjenner også viktigheten av å forsikre det norske folk om at den ekstraordinære flyktningsituasjonen blir møtt med nødvendige og konkrete tiltak fra Stortinget. Men det aller viktigste er at det ikke skapes noen som helst tvil om at Norge holder fast ved og vil videreføre asylinstituttet og våre forpliktelser overfor menneskerettighetene, og at når vi treffer nye tiltak, er det ikke for å benytte en ekstraordinær situasjon til å gjennomføre generelle innstramningstiltak overfor mennesker på flukt, men tvert imot for å styrke Norges innsats overfor disse menneskene.