trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Meldingen om at det nå diskuteres en nedleggelse av bedriften Takeda Nycomed på Elverum og flytting av produksjonen til andre steder er bekymringsfull, og det er en bekymring vi tar på alvor. Derfor besøkte jeg også bedriften på mandag, snakket med ledelse og ansatte og drøftet hvilke muligheter som finnes. Det ekstra tragiske i denne saken er at dette ikke er en bedrift som går med underskudd. Tvert imot har den levert gode, solide overskudd til eierne i mange år. Likevel er det kommet opp et forslag om å legge ned en lønnsom virksomhet, som har hatt en avkastning, ifølge de opplysningene vi sitter med, på 25–30 pst. de siste årene. Etter mitt syn er dette den frie kapitalen på sitt verste. Høyre burde jo være fornøyd med det, at eiere av kapital driver sitt frie spill. Jeg er svært bekymret når en så lønnsom bedrift likevel ikke blir ansett som driftsverdig i framtiden. Det er altså ingenting med lønnsomheten i bedriften som gjør at dette nå skjer, det er bedriftsledere eller eiere som ser inn i krystallkulen sin og tror at i framtiden vil det være enda mer lønnsomt å slå sammen virksomheten til færre fabrikker. Det er vanskelig for oss å overprøve den beslutningen. Jeg kan også vanskelig se hvordan vi med noen grep fra vår side skulle bidra til at en svært lønnsom bedrift blir så mye mer lønnsom at de, når de ser inn i krystallkulen, finner ut at de ikke skal legge ned. Formuesskatten, som jeg har sett at representanten Gundersen klager på i mediene, og som stort sett er Høyres eneste svar for å få en offensiv næringspolitikk, spiller i denne saken absolutt ingen rolle, fordi eierne av Nycomed rett og slett ikke betaler formuesskatt til Norge, så det påvirker ikke disse beslutningene overhodet. Når det gjelder innovasjon og utvikling, driver vi mye med det i Norge. Det er opp til Nycomed selv å bruke de ordningene som finnes i Norge, skaffe seg samarbeidspartnere i norsk forskningsmiljø, bruke ordningene under Forskningsrådet og Innovasjon Norge. Men der også har ledelsen i bedriften bestemt, eller eierne, at på Elverum skal man først og fremst drive med produksjon – sikkert fordi det har vært lønnsomt og produktivt i mange år – og ikke med produktutvikling og forskning i nevneverdig grad. Jeg mener at vi av og til må sette ned foten og si klart fra hva vi mener, at dette er en feil beslutning. Det å legge ned en lønnsom bedrift med flere hundre ansatte som har vist produktivitet, er altså gal næringslivsvurdering.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Jeg er veldig usikker på hva representanten egentlig mener, om han mener at vi skal ha en nettolønnsordning for Takeda Nycomeds ansatte på Elverum, eller hvilken sammenligning han her kommer med. Realiteten i Norge er at vi har tidenes beste sysselsettingsvekst, vi har 330 000 flere arbeidsplasser på åtte år. Da Høyre satt i regjering, hadde vi 11 000 flere arbeidsplasser på fire år. Så utviklingen i norsk økonomi, også i privat næringsliv, viser en formidabel vekstevne sammenlignet med det som skjedde under Høyre. Det hadde tatt 120 år å nå opp på nivået i 2013 hvis veksttakten fra 2001 til 2005 hadde fortsatt. Problemet på Elverum er ikke lønnsomheten – det går jo med overskudd så det griner – det er ikke konkurransekraften til norske arbeidstakere, lønnsnivået, som Gundersen sannsynligvis er opptatt av siden man snakker om kostnadsnivået, og det er jo først og fremst lønn på Elverum, så nedsettelse av lønn er muligens Gundersens alternativ, eller formuesskatt. Det går med overskudd, og da er spørsmålet hvilke virkemidler man skal putte inn i en bedrift som går med god avkastning.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Den verktøykassen brukes til daglig, og med det resultat at vi altså har 330 000 flere arbeidsplasser, bortimot 70 pst. i privat sektor. Utenlandsk eierskap har det vært i Nycomed Norge i hvert fall siden 1997, da britiske Amersham under GE slo seg sammen med Nycomed. Nordic Capital har vært inne. Så dette er ikke noe nytt. Det er veldig mange års utenlandsk eierskap. Det er ikke plutselig et utenlandsk eierskap som nå medfører den situasjonen som er. Jeg følger med på det som skjer i Elverum. Hvis det går så galt at det nedlegges, som vi skal prøve å motarbeide så sterkt vi kan, må vi bidra til ny virksomhet ved at nye gründere kan etablere seg med virksomheter og forhåpentligvis flest mulig av de ansatte kan fortsette. Men det at Høyre nå snakker om formuesskatt i denne saken, viser bare hvor ufattelig ensporet man er i sin næringspolitikk. Det er ett eneste tiltak hele tiden. Å gi de aller rikeste i Norge en multimilliard i skattelette hjelper ikke én av de ansatte på Elverum. Det synes jeg representanten skal se de ansatte i øynene og si.
Svein Harberg (Høyre), 2013-02-13:
Mitt spørsmål er rettet til kunnskapsministeren: «Av medieoppslag ser vi at behandlingstiden for å få godkjent utdanning fra utlandet ved innflytting til Norge tar stadig lengre tid. Antallet søknader har økt, og NOKUT har ikke ressurser til å ta unna køen. På samme tid representerer disse søkerne kompetanse det er stor mangel på innenfor flere yrkesgrupper. Hvilke tiltak vil statsråden gjøre for å redusere behandlingstiden på slike søknader?»
Svein Harberg (Høyre), 2013-02-13:
Takk til arbeidsministeren for at hun ville svare på spørsmålet på vegne av kunnskapsministeren. Ja, det er riktig at det gjøres ting. Nå er det slik at i fjor var det 5 000 søknader, det er en formidabel topp. Det som gjør det ekstra interessant å gripe fatt i dette kjapt, er at blant disse søkerne er det bl.a. ingeniører og lærere som topper, altså to arbeidsgrupper som vi har veldig bruk for i vårt arbeidsliv, og som vi bør gjøre alt vi kan for å få fort i arbeid. Denne problemstillingen har vært kjent lenge, og økningen nå fra folk fra andre land i Europa er ganske forutsigbar og burde være forutsigbar. Det er positivt at det er satt inn økte ressurser, men allikevel øker jo køen. Er det ingen tiltak, bortsett fra de gode langsiktige tiltakene som statsråden refererte til, som vurderes satt inn for å få ned køen nå? Dette presset vil fortsatt være der utover i året.
Svein Harberg (Høyre), 2013-02-13:
Arbeidet med nytt system er viktig, og jeg skjønner at det tar tid. Det er et tiltak som vi kanskje ser resultater av i 2014, i og med at det åpenbart er planer om at det skal komme i gang i løpet av 2013. Så det er flere tiltak her. Men allikevel har jeg nå lyst til å etterlyse at det gjøres noe veldig konkret nå. Det er ingenting som tyder på at denne toppen dabber av nå. Nå skal en altså ta igjen en kø som har blitt for lang, samtidig som en skal ta alle de nye som kommer inn. Jeg synes det var fint at arbeidsministeren kom, for dette er områder som grenser opp mot hverandre. Det er klart at det er en menneskelig side ved dette: Mange får utfordringer når de kommer her til landet, har en intensjon om å komme i arbeid, får ikke godkjenningen de skal ha, får kanskje problemer med oppholds- og arbeidstillatelse. Er det noe statsråden kan gjøre fra arbeidsmarkedsetatens side for å avhjelpe denne situasjonen?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Regjeringen har en klar målsetting om at innvandrernes kompetanse skal bli brukt bedre. Vi la i høst fram en stortingsmelding om integreringspolitikk, og i denne har vi varslet at regjeringen vil legge fram en handlingsplan i 2013 for bedre bruk av innvandreres kompetanse i arbeidslivet. Antall søknader om generell godkjenning av utenlandsk høyere utdanning har hatt en meget sterk vekst de senere årene. Det har utfordret kapasiteten i NOKUT. Sommeren 2012 fikk NOKUT derfor en bevilgning ekstra på 3 mill. kr, og i statsbudsjettet for 2013 fikk NOKUT utvidet sin årlige tildeling med 10 mill. kr, nettopp for å kunne øke sin kapasitet. Disse pengene skal bl.a. gå til å følge opp den økte etterspørselen og gi mer informasjon. Regjeringen har allerede iverksatt en rekke tiltak for å effektivisere og forbedre ordningene for godkjenning av utenlandske utdanninger. En av de viktigste betingelsene for at innvandrerne skal kunne bruke sin medbrakte kompetanse, er informasjon. Derfor opprettet regjeringen i 2010 et nytt informasjonssenter, som er en del av NOKUT. Senteret gir brukerne rask og oversiktlig informasjon om godkjenningsordninger og om ulike veier til godkjenning av utenlandske kvalifikasjoner. Her kan søkere få tilpasset veiledning avhengig av om de ønsker videre studier eller arbeid i Norge. Videre kan arbeidsgivere få informasjon om hvordan prosessen er for å håndtere arbeidssøkere med utenlandske kvalifikasjoner. Vi har også igangsatt et arbeid med å etablere en ny godkjenningsbase, som er en videreutvikling og modernisering av en eksisterende database. Den nye databasen vil være et saksbehandlingsverktøy for universiteter og høyskoler når de fatter vedtak om faglig godkjenning av utenlandsk utdanning. Når denne databasen tas i bruk i slutten av 2013, vil den bidra til bedre kvalitet og effektivitet på godkjenningsarbeidet ved universiteter og høyskoler. NOKUT har påpekt overfor Kunnskapsdepartementet at de har behov for å fornye saksbehandlingssystemet sitt for å kunne korte ned tiden på behandling av søknader og forbedre kvaliteten på godkjenningsvedtak og informasjonen til søkere. NOKUT fikk derfor en tilleggsbevilgning på 1 mill. kr til et prosjekt for utredning av innføring av nytt IKT-system. NOKUTs arbeid med å møte den økende etterspørselen etter godkjenning av utenlandsk utdanning og å gi informasjon og veiledning om godkjenning er viktig for at regjeringen skal nå sitt mål om bedre bruk av innvandrernes kompetanse. Kristin Halvorsen og Kunnskapsdepartementet er derfor i tett dialog med NOKUT for å bidra til å legge til rette for et godkjenningssystem som er effektivt, pålitelig og ikke minst brukervennlig.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Jeg kan forsikre representanten at jeg ikke minst som arbeidsminister også er opptatt av dette. Vi trenger alle ingeniørene, men de må ha en godkjent utdanning. Derfor er det viktig at vi ikke bare har raske godkjenningssystemer, men at det også stilles krav til kompetanse, slik at vi skal være sikre på at de ingeniørene som får mulighet til å jobbe i Norge, har relevant kompetanse i forhold til de jobbene som skal gjøres. Hvis representanten lyttet til mitt svar, var det en rekke tiltak som nettopp handlet om hva vi gjør her og nå. Det handlet i stor grad om økte pengesummer for å få raskere behandling, for å få opp antallet som skal behandle disse søknadene. Men også arbeidet med en ny og moderne database er tiltak som vil bli iverksatt i løpet av dette året.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Dette er noe som UDI absolutt har sterkt fokus på. Vi så at for noen år siden tok det lang tid å få godkjenning til å kunne arbeide i Norge, og nå har vi fått ned saksbehandlingstiden ganske kraftig. Det har vært viktig for å kunne stille utenlandsk arbeidskraft til disposisjon for en økende etterspørsel i Norge. Vi kommer til å trenge enda mer utenlandsk arbeidskraft i framtiden, spesielt innenfor noen områder. Innenfor helsevesenet trenger vi flere, og ingeniører og håndverkere trenger vi flere av. Det handler om både å øke kapasiteten for å godkjenne utenlandske utdanninger og å få rask saksbehandling når det gjelder å få arbeidstillatelse i Norge.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Spørsmålet dreier seg om en endring i retningslinjene for rett til tolk og ledsagerhjelp fra folketrygden for døvblinde. Retningslinjene utarbeides av Arbeids- og velferdsdirektoratet for å bistå saksbehandlerne med å treffe riktige avgjørelser basert på regelverket. Jeg er kjent med at det i en overgangsfase har vært utfordringer for en del brukere knyttet til de nye retningslinjene, og det er selvsagt beklagelig. Jeg har imidlertid fått opplyst fra direktoratet at det i de sakene der det etter nye retningslinjer nå vil bli gitt avslag, skal legges til rette for en dialog mellom brukeren og kommunen for å sikre fortsatt aktivitet. Hjelpemiddelsentralene skal også bidra med opplæring av kommunenes ansatte som skal yte praktisk bistand til døvblinde. Og med god dialog mellom hjelpemiddelsentralen, kommunen og brukerne har jeg tro på at sakene vil få en god løsning. Tolketjenestene formidles gjennom hjelpemiddelsentralene. Tolkene er en presset ressurs. I tillegg vil ofte en del oppdrag det tidligere ble gitt stønad til, falle inn under kommunenes ansvarsområde. Dette gjelder særlig ledsagertjenestene, der det er delt ansvar. Bakgrunnen for endringene i retningslinjene er at det derfor har vært nødvendig for Arbeids- og velferdsetaten å tydeliggjøre hvilke oppdrag som faller inn under ansvarsområdet til tolketjenesten, og hva som faller utenfor. En del av oppdragene som det har blitt gitt stønad til, har vært veldig ressurskrevende. Det har følgelig vært viktig å få presisert at ikke alle ledsagingsoppdrag er folketrygdens ansvar. Direktoratet har i den forbindelse også observert at praksisen i Arbeids- og velferdsetaten for tildeling av tolk- og ledsagerhjelp har vært varierende, med ulik praksis. I enkelte fylker kan de endrede retningslinjene dermed oppleves som en innstramming, mens andre fylker har hatt en praksis som har vært i tråd med det som er presisert i retningslinjene. Departementet er også i dialog med de døvblindes forening, og det vil i løpet av kort tid bli avholdt et møte mellom disse og politisk ledelse i departementet. Jeg har tro på at vi gjennom samarbeid vil komme fram til en god håndtering av disse sakene i framtiden.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Det er nettopp hva som er ansvarsforholdet mellom kommunen og staten som er kjernen i denne saken. Vi har fått et nytt regelverk, men jeg sier ikke at dette fungerer godt overalt. Derfor synes jeg det er viktig at vi har en god dialog med organisasjonene på dette området. Når det gjelder dekningen av tolketjenester, er den relativt god. Den var på snaut 90 pst. i 2011, men det er en stadig utfordring å få nok folk til å ta alle oppdragene vi trenger folk til.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Jeg ønsker ikke å gjeninnføre en praksis som gjorde at det var ulik praksis i forskjellige deler av Norge. Det er ikke en god praksis, og det er ikke en god måte å utvide tolketjenestene på. I folketrygden er det bestemt hva som er folketrygdens ansvar, og hva som er kommunenes ansvar. Men det kan være gråsoner her, og det kan være at praktiseringen mange steder ikke er god nok. Det vil jeg sette meg ned sammen med organisasjonene og gjøre en vurdering av.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-02-13:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til arbeidsministeren: «Lørdag 2. februar 2013 omtalte Fædrelandsvennen at de nye retningslinjene i Nav gjør det vanskeligere å få tolk for døvblinde. I artikkelen omtaler avisen en 68 år gammel mann, som også har vært tidligere leder av Landsforbundet for kombinert syns- og hørselshemmede/døvblinde. Han uttaler at de nye reglene fører til at han blir mer isolert hjemme. Hvilke tiltak vil statsråden iverksette for at døvblinde sikres tolk og ledsaging på samme nivå som de hadde før de nye retningslinjene i Nav ble innført?»
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-02-13:
Statsråden har tidligere også uttalt at det er mangel på tolker som er en av de store utfordringene, og det ble vel også sagt i en VG-artikkel like før jul. Jeg har sjekket litt rundt omkring, og i Vest-Agder, Trondheim og andre plasser rundt omkring i landet er det nok tolker for de døvblinde. Jeg har også sjekket litt når det gjelder hvor mange som utdannes, og det utdannes mellom 40 og 60 tolker i året. Mange av disse utdanner seg til arbeidsløshet. Det er få tolkeoppdrag – det er tilbakemeldingen jeg får, og det tvinger dem til å bli frilanstolker. Paradokset er at folk som trenger tolk, får ikke tolk, og tolker som trenger oppdrag, får ikke oppdrag. Mener statsråden at det ville være viktig og riktig at også de døvblinde skal ha tolk ved fritidsaktiviteter, eller er det en ønsket politikk at de skal isoleres, og at det ansvaret i sin helhet skal overføres til kommunene?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-02-13:
Jeg bare gjentar tilbakemeldingene som i hvert fall jeg får fra tolker, at de mangler oppdrag. Vi har tydeligvis nok tolker, og da er mitt spørsmål ganske enkelt: Kan det være slik at det er administreringen av tolkene som er feil? Har vi for få stillinger knyttet til hjelpemiddelsentralene og få ansatte som jobber etter kl. 16? For det er korttidsoppdragene som er den store utfordringen for tolkingen. Jeg er veldig glad for at statsråden – i sitt forrige svar – signaliserte at hun vil sette seg ned med både tolker og flere parter og gå gjennom tolketjenesten på nytt. Vil statsråden også gå gjennom og se på en ny administrering, slik at vi får tatt i bruk de ressursene som finnes på en god måte, slik at de som trenger tolk, får tolk, og ikke minst at man også bruker den praksisen som var gjeldende før fjorårets sommer, slik at man får tolker også til aktiviteter?
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-02-13:
«Den kraftintensive industrien sysselsetter i dag over 20 000 personer. Bedriftene er spredd over hele landet, og er som oftest hjørnesteinsbedrifter. Bedriftene er verdensledende på produksjon, men høye kostnader medfører at flere vil få problemer med å hevde seg på verdensmarkedet. Med den planlagte økningen i nettariffen får de kraftintensive bedriftene i verste fall ekstrakostnader på flere titalls millioner årlig. Vil statsråden komme med tiltak som øker overlevelsesmulighetene for norsk landbasert industri?»
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-02-13:
Jeg takker for svaret. De investeringene som nå skal gjøres i hovednettet i landet, er store. Mange bedrifter innen denne kraftproduksjonen er veldig bekymret over at avgiftene blir for høye. De protesterer og sier til og med at de kommer til å benytte de midlene de har til å produsere kraft i Sverige. Det er mulig det er på samme måten som med bøndene, at man alltid klager, men er det noe som bekymrer statsråden – hvis man starter med produksjon i f.eks. Sverige, som også har grønne sertifikater?
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-02-13:
Igjen takker jeg for svaret. Norsk Industris leder, Stein Lier-Hansen, varsler at det kan bli nødvendig for den kraftkrevende industrien å flagge ut – da tenker han nok særlig på aluminiumsindustrien – på grunn av de høye nettkostnadene. Størsteparten av nettutbyggingen er jo politisk begrunnet i fornybarhetsdirektivet fra EU, med nye kabler til utlandet og elektrifisering av sokkelen. Lier-Hansen foreslår derfor at sentralnettutbyggingen kan finansieres via skatteseddelen. Spørsmålet til statsråden er da: Er dette en akseptabel måte å redusere de store nettkostnadene på, som forventes for denne industrien?
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-02-13:
Takk for et godt spørsmål om en viktig sak. Vi er midt i en periode med store investeringer i sentralnettet i Norge. Statnetts investeringsplaner for den neste tiårsperioden er anslått til å ligge en plass mellom 50–70 mrd. kr. Det er ingen tvil om at vi har behov for disse investeringene for å sikre verdiskaping, forsyningssikkerhet, et velfungerende nasjonalt elmarked og for å kunne tilrettelegge for å utløse de store fornybare investeringene i kraftproduksjon, som vi skal gjøre i samme tidsperiode. Av dette følger at det er ingen andre enn vi som bor i dette landet som kommer til å betale for disse utbyggingene av egen infrastruktur, og det vil selvsagt bety at kostnadene i sentralnettet vil øke framover. Regjeringen mener også at kostnadene i det maskede nettet må fordeles på alle som bruker det, inkludert den kraftkrevende industrien. Det betyr at alle kundegruppene vil oppleve en økt tariff framover som en følge av de planlagte investeringene og den store utbyggingen som nå skjer i sentralnettet. Det er verdt å nevne at industrien grovt sett har en rabatt på om lag 50 pst., sammenliknet med alminnelig forbruk. Statnett er i ferd med å utarbeide en prisstrategi for perioden 2014–2018. Den legger i stor grad opp til å videreføre dagens prinsipp, slik at alle kundegrupper skal få om lag samme prosentvise økning i tariffene. Rabattene til industrien vil også bli videreført. Så en litt mer generell kommentar. Det blir etter mitt skjønn galt å se det som nå skjer med investeringene i sentralnettet, løsrevet fra energipolitikken som helhet. Vi har fått på plass elsertifikatene, som vil sørge for svært god tilgang på ny fornybar kraft i årene framover. Det er en ordning der industrien ikke betaler, men der man får oppsiden knyttet til et økt tilbud. Vi har fått på plass en CO2-kompensasjonsordning, vi har styrket satsingen på energiforskning, vi har fått på plass innkjøpskonsortier, og vi har lagt opp til fullskala energiomlegging og energieffektivisering gjennom Enova i den kommende tiårsperioden. Summa summarum mener jeg at rammevilkårene for norsk kraftkrevende industri er betydelig forbedret, og at det er riktig å se på rammevilkårene samlet sett, ikke bare gjennom nettariffen.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-02-13:
Jeg mener vi alltid skal være opptatt av gode rammevilkår for vår industri. Det betyr muligheter for verdiskaping bygd på norsk kompetanse og norske ressurser over hele landet. Når det så gjelder den tradisjonelle landbaserte industrien, mener jeg at energipolitikken i stort i betydelig grad forbedrer rammevilkårene for norsk industri. Norsk industri, altså bransjeorganisasjonene, la fram sitt konjunkturbarometer så sent som i forrige uke. Det viser vekst innenfor alle deler av norsk industri, også den landbaserte. Norsk industri var positiv med tanke på nyinvesteringer i tradisjonell, norsk kraftkrevende industri, og man har allerede sett at en del nyinvesteringer har kommet på plass. Vi vet også at det jobbes med flere store enkeltprosjekter over hele landet. Jeg mener at det ser bra ut. Det er viktig, og det er jeg glad for. Vi må også benytte hver anledning til å sette fokus på dette – fordi det er viktig.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-02-13:
Nei, det er ikke aktuelt å vurdere å betale sentralnettet over skatteseddelen. Jeg mener vi har et godt system for å investere i lønnsom og samfunnsnyttig infrastruktur på strømsiden, og den skal vi videreutvikle og ta vare på. Så er det en stor fordel for oss alle sammen at vi nå får en moderne og velfungerende infrastruktur på strømsiden, og jeg ser fram til at vi får den på plass.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-02-13:
Samarbeidet mellom de ti landene i the North Seas Countries’ Offshore Grid Initiative har pågått i tre år og har vært nyttig for Norge. Arbeidsgrupper i tilknytning til initiativet har sett på en mulig utvikling og teknologiske, regulatoriske, markedsmessige og planleggingsmessige barrierer for et masket nordsjønett knyttet til utvikling av offshore vind i Nordsjøen. Senest i forbindelse med at samarbeidet ble forlenget nå rett før jul, leverte arbeidsgruppen en rapport på sitt arbeid. Rapporten er tilgjengelig på våre hjemmesider. Utvikling av et kostnadseffektivt og lønnsomt nett for havvind forutsetter samarbeid mellom landene. Selv om et fullt integrert overføringsnett til havs ligger langt fram i tid, er det viktig at de ulike lands myndigheter, regulatorer og systemoperatører har et samarbeid, slik at vi får en koordinert og effektiv utvikling av denne type infrastruktur hvis det skulle vise seg at den blir bygd. De ti landene i samarbeidet er på ulike stadier når det gjelder havvind. For Norges del ligger utbygging av havvind trolig et stykke fram i tid. Vi har likevel nytte av å delta i dette samarbeidet.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-02-13:
Her tror jeg det er viktig å holde tunga rett i munnen på det viset at dette er et initiativ som har som utgangspunkt å veve sammen de ulike nettene og de ulike utviklingsprosjektene knyttet til eventuell realisering av havbasert vindkraft. De er noe som etter mitt skjønn ligger noe fram i tid for Norges del, rett og slett fordi kostnadsposisjonene og teknologien nå ikke ser ut til å være moden. Det kan selvsagt endre seg en gang i framtiden. Når det så gjelder et eventuelt kraftoverskudd, tror jeg vi skal ha et avbalansert forhold til det ennå. Det er ikke lenge siden vi møttes i denne salen for å diskutere det stikk motsatte, nemlig et betydelig kraftunderskudd. Det at det nå har regnet mye og har vært mildt et par år, gjør ikke at vi kan avlyse dette på varig basis. Vi bygger nå utenlandsforbindelser i et tempo som ingen annen regjering noen gang før har gjort. Det ble inngått avtaler med både Tyskland og Storbritannia i fjor, og i tillegg bygges det nå en forbindelse til Danmark, så det er god styring på utvekslingskapasiteten i Norge.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-02-13:
Jeg tror at også her er det et velfungerende marked som er den beste driveren for teknologiutvikling. Så har staten en rolle å spille knyttet til det å være med og bidra til teknologiutvikling og når det gjelder nye produksjonsmetoder for fornybar energi, herunder havbasert vind o.a. Utvidingen av utvekslingskapasiteten med Storbritannia vil være et teknologidrivende prosjekt. Det har aldri før vært bygget en så lang undersjøisk kabel. Det blir spennende å se hvordan industrien håndterer det. Det skjer i tillegg spennende ting på norsk sokkel, der man både legger kabler og strekker grensene for hva som er mulig å få til med likestrøm. Jeg er helt trygg på at også på dette området vil vi se en utvikling i positiv retning framover.
Bjørn Lødemel (Høyre), 2013-02-13:
«I ein interpellasjonsdebatt som underteikna deltok i 2. februar 2010, var spørsmålet om regjeringa ville ta initiativ til ei utgreiing av eit «supernett» for framføring av elektrisk kraft i sjøkabel langs kysten og til Europa. Dåverande statsråd Terje Riis-Johansen svara at han same dagen hadde signert ei erklæring, saman med ni europeiske land, om «Offshore grid development in the North Sea». Kva er Noreg si rolle i dette samarbeidet, og kva er status og framdrift i utviklinga av eit slikt nett?»
Bjørn Lødemel (Høyre), 2013-02-13:
Eg takkar for svaret. Det er no ganske nøyaktig tre år sidan interpellasjonen blei reist. Det var interessant å lese det som stod i referatet frå den debatten; det blei sagt kloke ting frå fleire. Men det har gått tre år, og det er viktig å kome vidare. I Noreg ser vi på at vi i 2020 ville hatt 30–40 TWh overskot i kraftsituasjonen. Mykje av dette håpar vi sjølvsagt skal kunne brukast i norsk kraftkrevjande industri og utviklast her, men det ligg òg ei moglegheit for Noreg i å eksportere ein del av den straumen. Då er spørsmålet til statsråden: Korleis ser statsråden på å kunne eksportere ein del straum gjennom den type supernett som ein her beskriv, også for å kunne skape framtidig industriutvikling i Noreg, og for å kunne forsyne Europa med fornybar energi?
Bjørn Lødemel (Høyre), 2013-02-13:
Takk for svaret. Statsråden nemnte sjølv teknologiutvikling, og at teknologien kan vere eit hinder for å kunne utvikle eit slikt supernett. Vi ser òg i Noreg at kabelteknologi må utviklast vidare for å kunne brukast i større omfang enn det som blir gjort i dag, m.a. i forhold til avbøtande tiltak. Så det med utvikling av betre kabelteknologi er viktig, og det er òg viktig for Høgre. Kva gjer statsråden? Og kva tankar gjer statsråden seg om å vere pådrivar for å utvikle ein betre kablingsteknologi som gjer at ein kan ha sikker framføring og overføre i større mengder, og at ein kan få ned prisen på overføring av straum gjennom kabel?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-02-13:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «For første gang på 100 år går tilveksten på norsk skog ned. Dette har flere årsaker, en av dem er at årlig avvirkning er lav, og dette igjen gir mer gammel skog som ikke vokser. Skog er en stor ressurs, og hva vil statsråden bidra med av virkemidler opp imot skogbruksnæringen for blant annet å kunne eksportere mer?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-02-13:
Jeg takker statsråden for et godt og utfyllende svar, som sier ganske mye om den situasjonen skognæringen er i. Det er klart at skognæringen sliter, på lik linje med enkelte andre næringer. Men det er en del ting vi som politikere kan gjøre for å få næringen bedre, med bedre lønnsomhet, f.eks. kostnader ved transport. Vi har begrensninger på hvor mange tonn en lastebil kan frakte, og hvor lang en lastebil kan være. I Sverige og Finland har de lov til å frakte atskillig større tonnasje, og en har også større biler. Det vil si at bilene får med seg mer tømmer til en lavere kostpris per kubikk. Så dette er én av mange ting vi må tenke på. En annen ting kan være å gi større bidrag til å bygge skogsbilveier, som f.eks. på Vestlandet, der kystskogbruket skriker etter bedre måter å utnytte det tømmeret de har på. Det står store ressurser der, men det er vanskelig å få dem fram.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-02-13:
Jeg takker nok en gang statsråden for svaret. Det er ikke tvil om at de produkter skogen gir, er kvalitet, og verden etterspør kvalitet. For noen år tilbake var vi en ganske stor eksportør av tømmerprodukter til Japan. Hvordan dette er i dag, er jeg litt mer usikker på. Det er i hvert fall ikke noe problem å selge norsk skog og det skogen gir, til utlandet når man har kvalitet. Og kvalitet har vi. Skogen er en viktig arbeidsplass. Den har, som statsråden sa, 25 000 arbeidsplasser, og den gir 44 mrd. kr. De 44 milliardene kan godt økes, kanskje til det dobbelte. Så det er store ressurser vi prater om, og jeg tror at med forholdsvis enkle midler kan vi være med og bidra til at tilveksten øker, og ikke minst til at vi bruker tilveksten. Det hjelper ikke noe at vi får en tilvekst hvis vi ikke kan bruke den til noe positivt, altså skape arbeidsplasser og ringvirkninger og eksportverdier. Dette med å bruke treprodukter innenfor bygging er veldig positivt.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-02-13:
Jeg er helt enig. Når det gjelder skogbruket, er det to hovedvirkemidler – transport og skatt er de viktigste. I tillegg har vi en del på nyutvikling med innovasjonsrettede tiltak gjennom Innovasjon Norge og også gjennom trebasert innovasjonsprogram og ny miljøteknologi. Når det gjelder transport, har jeg et godt eksempel fra representanten Bredvolds og mitt hjemfylke: Bygging av ny Åsta bru. Bare det prosjektet – en bro – beregnet Skogeierforbundet kunne spare skognæringen for over 2 mill. kr i årlige kostnader fordi en kunne ha større last når en kjører tømmer gjennom Østerdalen. Senere års samferdselsministre har flere ganger gjort justeringer av vektbegrensninger og lengdebegrensninger når det gjelder tømmertransporten, så vi har hatt en åpen og praktisk holdning til det. Så er det alltid andre hensyn som taler imot, men grunnholdningen i Samferdselsdepartementet de siste årene er at det har man åpnet for, så lenge det er forsvarlig ut fra andre hensyn.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-02-13:
Behovet for fornybart karbon kommer etter min vurdering framover til å bli større, så det virket vi har i tre, er en stor, stor ressurs. Så ser vi nå at det er utfordrende, ikke minst i deler av papirindustrien. Avispapirbruken i Europa er på full fart nedover med mange prosent hvert år. Vi ser en utvikling med et marked i endring, men det er nye produkter på vei inn. Det gjør at man nå er i en litt krevende situasjon når det gjelder avsetningen på en god del av virket – massevirkesegmentet – i norsk treforedling. Så betyr valuta i tillegg veldig mye for skognæringen, så det å klare å holde kostnadsnivået nede i Norge er også svært viktig. Men over tid har jeg stor tro på skognæringen og behovet for fornybart karbon. Vi er inne i en krevende fase akkurat nå på grunn av at mye av industrien trenger omstilling, og at vi er ganske eksponert bl.a. med hensyn til nedgangen i avispapir.
Olemic Thommessen (Høyre), 2013-02-13:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til kulturministeren: «Flere mulige lotterier, eksempelvis Postkodelotteriet, venter på driftstillatelse fra Kulturdepartementet. En rekke frivillige organisasjoner, ikke minst innenfor det humanitære området, har stort behov for å sikre sine inntekter. Mange av disse er direkte deltakende i, eller vil ha potensial for betydelige inntekter fra, disse lotteriene. Hvordan forholder statsråden seg til utvikling av nye lotterier i Norge, og hvilken fremdrift kan forventes for behandlingen av de foreliggende søknadene?»
Olemic Thommessen (Høyre), 2013-02-13:
Det er jo helt riktig som statsråden peker på, at det er sosialpolitiske begrunnelser som er avgjørende i forhold til spill. Vi hadde også en rettssak der Norge måtte dokumentere at dette var den avgjørende politiske begrunnelsen for monopolet. Det har jeg forståelse for at man ønsker å beskytte, og det vil få Høyres støtte. Imidlertid har vi sondret mellom spill og lotterier. Det gjorde vi også på det tidspunktet. Altså: Lotterier som åpenbart ikke har en spilleavhengighetsside, har jo vært vurdert, og i ett tilfelle også godkjent, som en del av inntektsgrunnlaget. Det forbauser meg at statsråden har en så ensidig tilnærming til denne problematikken. Jeg mener at innsatsen bør settes inn på å sondre mellom spilleavhengigdannende spill og lotterier. Det er det som på sikt vil beskytte monopolet. Hva er statsrådens resonnement rundt det?
Olemic Thommessen (Høyre), 2013-02-13:
Men da tolker jeg statsråden dit hen at det vil være et rom for lotterier utenfor Norsk Tipping, og at kriteriet for dem selvsagt da må være at de ikke har spilleavhengighetsdannende effekt. Det synes jeg er et greit og godt utgangspunkt. Spørsmålet blir da: Hvorfor i all verden har man måttet vente så lenge på å arbeide med disse spørsmålene – altså dette med at man har 10H-grupperingen inne på tippenøkkelen? Det er vanskelig å se at det skulle være et selvstendig argument for å la ting ligge så lenge at man kommer i en kritisk sone med hensyn til i det hele tatt å holde seg innenfor forvaltningslovens regler. Fair Chance-lotteriet har altså ventet siden 2007. Dette drar farlig lenge ut. Jeg kan ikke skjønne annet enn at om man hadde hatt en vanlig saksbehandling på dette, og bakt kaken større – som man sier i frivilligheten – ville det også gjort diskusjonen om den potten på tippenøkkelen mye lettere å håndtere. Jeg kan ikke se annet enn at det virker som om regjeringen har en vikarierende agenda som handler om at man ønsker å sluse mest mulig inn i Norsk Tipping.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Resonnementet er at dei søknadene som er inne, lèt ein liggje fram til utgreiinga omkring kva for kriterium ein skal leggje til grunn for fordelinga av dei midla som går til humanitære organisasjonar, er i mål. Ho er i mål 15. april. Då vil eg få eit klårare bilde av korleis kriteria skal vere i framtida. Dei kriteria vil eg komme tilbake til Stortinget med. Når det då er gjort, vil eg ta stilling til dei søknadene me har inne. Eg kan ikkje forskottere kva beslutninga mi vil vere når me kjem så langt, men eg ser ikkje bort frå at ein vil kunne få innfridd moglegheita til å delta med desse nye lotteria. I dag er det på nasjonalt plan vel eigentleg berre Pantelotteriet som ein har i tillegg, men eg vil understreke at det sjølvsagt er mogleg å ha lotteri, utloddingar og skraplodd i mindre skala. Det ser eg òg at det er humanitære organisasjonar og frivillige organisasjonar som benyttar seg av over heile landet.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Eg er oppteken av å følgje opp det Stortinget ber meg om å følgje opp, og Stortinget bad departementet og regjeringa om å følgje opp og evaluere ordninga etter fem år. No har det gått fem år, og dermed er ein òg i gang med evalueringa og utgreiinga – som me då får i hende 15. april. Eg meiner at det er naturleg at ein ser dei andre søknadene i samanheng med dette – at det har betydning for totalbildet. Det er det omsynet me her tek. Sjølvsagt er det viktig for regjeringa at einerettsmodellen til Norsk Tipping vert ivareteken. Me meiner at det å ha ein sunn spelekultur er viktig både med tanke på å motverke speleavhengigheit og å motverke kriminalitet. Samtidig ser me at det har den positive bieffekten at det òg kan gje overskot til humanitære organisasjonar. Det er vårt utgangspunkt i dei avvegingane me skal gjere når me tek endeleg stilling til dei søknadene me har inne. Eg ber om å verte trudd på det når eg seier det på den måten.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Eg viser til ordvekslinga eg nettopp hadde med Olemic Thommessen på delar av spørsmålet, men det er klart at det òg kan reise ein del andre problemstillingar. Eg vil igjen understreke at det å sikre ei auking av ulike organisasjonars inntekter ikkje er eit hovudmål for den norske spelpolitikken. Målet er å avgrense problematisk speleåtferd og motverke kriminalitet. Det er omsyn som det var brei støtte om òg her på Stortinget då ein vedtok einerettsmodellen i 2003. Omsyna bak einerettsmodellen har sidan då òg vorte testa i rettssystemet, og vår pengespelpolitikk har vorte vurdert til å vere i samsvar med EØS-avtala. Det følgjer likevel ganske tydeleg òg av EØS-retten at det å sikre inntekter til gode formål ikkje er eit omsyn som kan grunngje ein einerettsmodell. Dersom me godkjenner mange store nasjonale spel med dette som formål utanfor Norsk Tipping sitt etablerte system, risikerer me at dagens einerettsmodell på sikt ikkje lenger vil kunne verte forsvart. Det meiner eg vil vere svært uheldig med tanke hovudomsyna, nemleg å avgrense speleavhengigheit og motverke kriminalitet. Viss me vert tvinga til å sleppe private aktørar med eigne profittformål inn på den norske spelmarknaden, vil det òg kunne føre til at det totalt sett vert færre midlar til gode formål. Det er grunnen til at det er nødvendig å trå varsamt ved godkjenning av større landsomfattande lotteri utanfor Norsk Tipping. Per i dag har me berre godkjent eit større nasjonalt lotteri, og det er Pantelotteriet. Eg forstår at organisasjonar som i dag ikkje har moglegheit til ta imot midlar frå Norsk Tipping sitt overskott, òg har behov for å sikre seg inntekter. Sjølv om me ønskjer å trå varsamt ved godkjenning av dei største nasjonale lotteria, er det mange organisasjonar som vil kunne sikre seg inntekter ved å arrangere mindre lotteri over ein kortare tidsperiode. Det kan dreie seg om alt frå små basarar til tradisjonelle lotteri og skrapelodd. Frivillige organisasjonar kan òg verte sikra gode driftsvilkår på andre måtar enn gjennom spelpolitikken. Betre rammevilkår for frivillig sektor er ei sentral målsetjing for denne regjeringas frivilligheitspolitikk. Regjeringa si satsing på bl.a. momskompensasjonsordninga for frivillige organisasjonar er ei av dei største satsingane på frivillig sektor over statsbudsjettet nokosinne. I tillegg har me bl.a. styrkt Frifond-ordninga over statsbudsjettet, noko som bidreg til å sikre rammevilkåra for barne- og ungdomsorganisasjonane sine lokale lag og foreiningar. Så vil eg igjen understreke at dei føreliggjande søknadene om etablering av spel utanfor tippenøkkelen ikkje har verte avslått av departementet. Dei er berre sett på vent inntil resultatet av utgreiinga om fordelinga av tippemidlar til organisasjonane ligg føre. Det ligg føre 15. april og vil verte følgt opp kort tid etter det. Eg ser derfor ikkje bort frå at det kan verte aktuelt å godkjenne søknader om sånne spel, viss ei vurdering av søknadene tilseier at det vil vere forsvarleg.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Me har god kontakt med alle delar av det frivillige Noreg. Eg opplever at det er stor tilslutning om dei tiltaka me har brukt mykje pengar på. Det er stor begeistring for bl.a. momskompensasjonsordninga, at me har satsa så massivt at me no er oppe i 1 mrd. kr. Når det gjeld å sjå på tippemidlar og inntekter gjennom lotteria – korleis det kan komme dei frivillige organisasjonane til del – er eg sjølvsagt oppteken av det. Det vil verte følgt opp i kjølvatnet av at me får utgreiinga, som Stortinget har bedt om å få, etter at ein bad oss om å evaluere ordninga etter fem år – altså så fort eg har fått den utgreiinga på bordet. Då vil jo utgreiinga si anbefaling ha betyding for kor raskt dette kan følgjast opp. Det er viktig for meg at dette vert følgt opp på ein måte som gjev gjenklang hos dei humanitære organisasjonane, sjølv om sjølvsagt ikkje alle forventningar alltid kan verte innfridde.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2013-02-13:
Representanten Skei Grande har rett i at Lotteritilsynet har vore tydeleg på at det ikkje er fare for speleavhengigheit knytt til Postkodelotteriet, som er lotteriet representanten spør om. Men den nye situasjonen er at ein er i gang med ei utgreiing – ei evaluering – av kva for kriterium ein skal leggje til grunn for fordeling av dei tippemidlane som går til humanitære organisasjonar. Det er verdifullt å sjå desse tinga i ein samanheng. Alle søknader er derfor sett på vent til dette er ferdigstilt. Men eg vil sjølvsagt komme tilbake til desse søknadene når me er i mål med dette arbeidet, sånn at me kan sjå dei i ein samanheng. Så har representanten Skei Grande rett i at det er mange lotterimoglegheiter rundt om i heile landet, det har eg òg påpeikt i mine tidlegare svar i denne og i den førre ordvekslinga, men me har på nasjonalt plan i utgangspunktet berre Pantelotteriet utover Norsk Tipping. Det å lansere store, nye nasjonale spel vil vere ei vesentleg endring frå dagens situasjon og må vurderast grundig.
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2013-05-27:
Det er bred enighet om denne saken, og det ser ikke ut som det blir noen stor debatt i dag. Det betyr ikke at saken er uviktig – tvert i mot. Saksordfører Gåsvatn har på en helt utmerket måte redegjort for hva dette handler om, og hvor viktig det vil være for omsorgstrengende og deres pårørende. Det handler om trygghet, frihet og mestringsfølelse. Arbeiderpartiet ser fram til en bred debatt om nye metoder og ny teknologi i omsorgen, herunder også varslings- og lokaliseringsteknologi, når vi behandler Meld. St. 29 for 2012–2013 om morgendagens omsorg. Vi er glad for den brede tilslutningen regjeringens lovforslag har fått, og samtidig opptatt av at ny teknologi aldri kan erstatte menneskelig kontakt. Den må alltid være et supplement, den må alltid tas i bruk på en måte som ikke gir falsk trygghet, og den må alltid brukes på en måte som er i den omsorgstrengendes interesse. Dette kommer vi, som sagt, tilbake til ved behandlingen av omsorgsmeldingen 17. juni.
Inger Johanne Bjørnstad (Venstre), 2013-05-27:
Komiteen har kommet med en enstemmig tilråding, og Venstre er enig i det aller meste i innstillingen og i lovforslaget. Jeg har på vegne av Venstre likevel lagt fram et forslag om en liten justering, og dette vil jeg komme tilbake til. Det er etter min oppfatning særlig to forhold som er viktige med denne lovendringen. Det ene er at ny teknologi kan tas i bruk på nytt område, og at det blir tatt i bruk på en slik måte at det skaper ryddige og trygge forhold omkring bruken. Jeg må minne om at det ikke bare er eldre mennesker som rammes av en form for demens. Min mor var så vidt over 60 år og så omtrent ut som jeg gjør nå, da hun ble rammet. Hun var sprek og rask og så ikke det minste forvirret ut, men hun ble taus. Min far måtte passe godt på. Da han døde, kunne hun ikke bo hjemme lenger. Den gangen, på 1980-tallet, innebar det låste dører. Pasientene måtte følges når de var utendørs, og dersom ingen hadde tid, kom de ikke ut. Selv om man i dag ikke låser dørene, er likevel begrensningene og engstelsen der. Jeg er meget glad for at vi i dag har muligheten til å gi disse menneskene noe av friheten tilbake, at de ikke må være avhengige av at noen har tid til å følge dem, for å komme ut. For pårørende som har brukere boende hjemme hos seg, gir dette også en form for frihet – frihet fra den stadige angsten for at den kjære skal ta seg en tur og ikke komme tilbake. Jeg har så mye tro på folk – både pårørende hjemme og ansatte på sykehjemmene – at dette ikke blir noen sovepute, men en mulighet til å skifte fokus, til å ta fokus vekk fra angsten for hva som kan skje og over til å se personen. Da er det viktig å ha tydelige regler for bruken. Det er helt nødvendig for at tiltaket skal kunne virke etter hensikten. Vi må føle trygghet for brukeren eller pasienten, men også for at informasjonen kun brukes til det som er nødvendig for pasienten. Jeg synes det er gjort godt rede for disse problemstillingene i innstillingen. Venstre har likevel behov for å tydeliggjøre grunnlaget for å ta i bruk dette tiltaket, slik at misforståelser kan unngås. Jeg har selv vært pårørende og mener det både er riktig og viktig at en innhenter pårørendes samtykke når en skal innføre bruk av tekniske innretninger for å spore en pasient. Å innhente informasjon fra nærmeste pårørende om hva pasienten eller brukeren ville ha ønsket, forekommer meg å være noe hypotetisk. Jeg foreslår derfor at følgende setning tas inn som andre setning i første avsnitt: «Der det er mulig skal det innhentes samtykke fra pasientens nærmeste pårørende.» Likeledes strykes siste setning i andre avsnitt. Med dette tar jeg opp Venstres forslag.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-05-27:
Det er fristende å si at de tar i bruk ny velferdsteknologi utenfor stortingssalen – for alle aldersgrupper, får vi håpe.(Støy fra demonstranter på utsiden av Stortinget.) (Støy fra demonstranter på utsiden av Stortinget.)
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-05-27:
Det lovforslaget som Stortinget nå har til behandling, vil legge til rette for at helse- og omsorgstjenesten kan tilby varslings- og lokaliseringsteknologi til omsorgstrengende uten samtykkekompetanse. Det vil bidra til bedre velferd, mer trygghet og bedre oppfølging av de tjenestene vi gir fra helsevesenets side. På sitt beste er bruk av teknologi et hjelpemiddel til økt livskvalitet. Nylige studier som det har vært vist til, f.eks. prosjektet Trygge spor, der SINTEF har vært forskningspartner, viser at bruk av GPS-løsninger har gitt økt trygghet for den omsorgstrengende, for pårørende og for personalet. Flere pårørende melder at bruk av GPS har gjort det lettere å håndtere hverdagen, slik at en bruker kan bo lenger hjemme. Det rapporteres om at bruk av slik teknologi har gitt bruker større frihet til å gå på tur etter eget ønske, og mange pårørende opplever det som en stor avlastning og som fravær av tvang. Studiene viser også at GPS kan være et hjelpemiddel som bidrar til fysisk aktivitet ved at personer med orienteringssvikt kan fortsette å gå på tur. Personalet rapporterer at de har fått økt bevissthet om og forståelse for viktigheten av fysisk aktivitet også for personer med demens. Mange brukere og pårørende gir uttrykk for at bruk av GPS gir bedre muligheter til å mestre hverdagen og fortsette å leve et selvstendig liv, på tross av utviklingen av sykdom og funksjonssvikt. Derfor er jeg veldig glad for at en samlet komité slutter seg til lovforslaget. Jeg tror dette forslaget gir trygghet til dem som måtte oppleve at teknologi kan være noe som gir utrygghet. Som komitéen er jeg opptatt av at ny teknologi ikke skal erstatte menneskelig kontakt, men være et supplement til personlig hjelp, tradisjonelle hjelpemidler og tilrettelegging av bomiljø. Videre er det viktig at teknologibruken er forsvarlig, slik at den ikke gir falsk trygghet. Bruk av ny teknologi skal alltid være i den omsorgsstrengendes interesse. Disse hensynene er, etter min mening, godt ivaretatt gjennom lovforslagets vilkår og merknader i lovproposisjonen. Utviklingen av velferdsteknologiske løsninger gir nye muligheter for helse- og omsorgstjenesten, og jeg er sikker på at det kommer til å være en viktig del av svaret på hvordan denne tjenesten kan løse sine oppgaver i årene som kommer. For å utnytte disse mulighetene må det legges til rette for at tjenesten i større grad kan ta slike teknologiske løsninger i bruk. I Meld. St. 29 for 2012–2003, Morgendagens omsorg, er det varslet at det skal etableres et nasjonalt program for utvikling og implementering av velferdsteknologi i helse- og omsorgstjenesten. I tillegg har vi allerede i revidert nasjonalbudsjett foreslått å bevilge 55 mill. kr til et program for utvikling og innføring av slik teknologi og innovasjon, så vi er på god vei.