trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Først vil jeg gratulere statsråden. Så kommer jeg til spørsmålet. Ingeniørmangelen er en kjempestor utfordring i både privat og offentlig sektor, noe som Fremskrittspartiet for øvrig tar opp på seminar i dag. Vi har kalt seminaret Utdanning for verdiskaping. Mangelen på kompetent realfagspersonell hindrer utbygging og verdiskaping. Dårlige realfagskunnskaper i barneskolen har faktisk en sammenheng med mangelen på ingeniører i dagens og framtidens Norge. Nå er det en statsråd som skal ha ansvar for alt fra førsteklassinger til doktorgrad og forskning. Fremskrittspartiet håper derfor på en mer helhetlig og sammenhengende prioritering, nå som alt er samlet hos en statsråd. Spørsmålet er: Har statsråden vilje til en sterk satsing på realfagene, og vil hun prioritere å opprette flere studieplasser innen ingeniørfaget kommende år?
Svein Harberg (Høyre), 2012-03-28:
Høyre ønsker foreløpig å ha tillit til at statsråden har kapasitet, og regner med at hun har vurdert den. Men hun har mye å bevise, for etter snart syv år med rød-grønn regjering ser vi at forskningen ikke har kommet spesielt godt ut. Men her er første mulighet. En undersøkelse som Technopolis har gjennomført for departementet, og som ble kunngjort for et par dager siden, viser at rektor ved Universitetet i Oslo har rett når han i Dagens Næringsliv i dag peker på at vi må bli bedre til å sikre oss deltakelse i internasjonale forskningsprogram. Veksten i det vi betaler inn til EU-program for forskning, er langt større enn veksten i det vi makter å ta ut. Hvilke grep vil statsråden ta for å profesjonalisere veiledningen til dem som ønsker å delta i EU-finansierte prosjekter, for gjennom det å øke norske forskningsmiljøers andel av EU-rammene?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-03-28:
Det er vel også slik at i Willoch-regjeringen hadde man delt ministeransvar mellom høyere utdanning og skole, så det har vel skjedd før. Men jeg tror ikke det som er med på å gi resultater, er om en har en eller to. Det som jeg tror har vært noe av det mest virkningsfulle innenfor forskningsfeltet, var at man den gang fikk innført Forskningsfondet. Da fikk man virkelig prioritert forskning, og man hadde en opptrappingsplan og et fastsatt mål om å nå OECD-målet på 3 pst. Begge de to tingene har denne regjeringen avlyst. Nå skal statsråden ta fatt på og ha et felt til, og vi vet at hun har sagt hvor viktig forskning er. Vi bruker relativt sett minst penger av de nordiske landene på forskning i dag. Mitt enkle spørsmål til regjeringen er: Vil man nå ha en forpliktende opptrappingsplan, slik at vi når OECD-målet på 3 pst., slik at vi får en drive og ikke lenger er på jumboplass i Norden når det gjelder forskning?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-03-28:
Fra landbruksmeldingens kapittel 1.5.1, Konkurransedyktige verdikjeder og robuste enheter, siterer jeg: «Økt verdiskaping er viktig for å gjøre produksjonsenhetene innenfor landbruksnæringene mer robuste. Dette bør skje både ved at det utvikles en mer konkurransedyktig og lønnsom volumproduksjon og ved at landbruket skaper et bredere inntektsgrunnlag gjennom å satse på produksjon av varer og tjenester som baserer seg på hele bredden av ressurser i landbruket.» Selv vil jeg legge til at norsk matproduksjons omdømme og bærekraftsforankring er viktig for landbrukets konkurransekraft. Mitt spørsmål til statsråden blir: Mener statsråden at moderne norsk landbruksproduksjon, gjennomført i tråd med norsk regelverk, som følger anbefalinger fra forskning og veiledningstjeneste, generelt framstår som mindre bærekraftig enn økologisk landbruk utført i tråd med økologiforskriften?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Utvikling av økologisk landbruk og omsetning av økologiske landbruksprodukter er et landbrukspolitisk satsingsområde, ifølge regjeringen selv. Det er en kjensgjerning at det produseres mindre mengder mat på arealer med økologisk produksjon enn på tilsvarende arealer hvor det er – la oss kalle det – normal produksjon. Det viser seg også at forbrukerne totalt sett heller ikke er så veldig opptatt av om maten er økologisk eller vanlig produsert, når de fyller handlekurven. Med det behovet for økt matvareproduksjon verden har, mener virkelig statsråden og den rød-grønne regjeringen at det er riktig å bruke såpass stort areal til økologisk produksjon – og ikke bare det, men også å øke dette arealet betraktelig i årene som kommer, fra dagens nivå til 15 pst. produksjon innen 2020?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Det avdekkes dessverre flere og flere tilfeller av vanstell av dyr. Ja, så høyt som tre ganger flere tilfeller i 2011 enn i 2010 ble avdekket i henhold til en ny rapport fra Mattilsynet. Er statsråden på lik linje med undertegnede bekymret over utviklingen og ønsker å gjøre noe med dette?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg takker også spesielt for den siste delen av svaret, for jeg var litt redd for at statsråden ville bortforklare tallene – altså økningen – men jeg skjønner at han ikke ønsker det. Jeg tror statsråden og Fremskrittspartiet har samme mål, at antall dyretragedier skal ned og helst så nær null som mulig – men jeg ser ikke bort fra at det hele tiden vil være noen, på grunn av spesielle tilfeller, selvfølgelig. Jeg vil gjerne at statsråden også sier noe om dyrevernet. I mange fylker – kanskje i alle fylker, for den saks skyld – har vi et dyrevern som i de respektive regioner. De gjør også en kjempejobb. Hvis statsråden kan si litt om dem og deres arbeid, vil jeg være glad.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Et av de tiltakene som Fremskrittspartiet ønsker at det skal settes mer fokus på, er å miste retten til å ha dyr hvis man flere ganger gjør feil, slik at vi får dyretragedier. Det finnes sikkert andre tiltak også, f.eks. hyppigere besøk av Mattilsynet. Det kan også være at de som tar imot kjøtt, kan være enda mer nøye med tanke på hvem som leverer dyr som er vanstelt av en eller annen årsak. Så jeg håper statsråden også kan si litt mer om de tiltakene han vil prioritere i tiden framover, både for å få færre dyretragedier og for å refse dem som gjør noe feil.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Jeg er kjent med at Sentralskattekontoret for utenlandssaker – SFU – endret sin IT-løsning for utskrifter av skattekort i 2010. Skattedirektoratet har opplyst at det i den forbindelse var enkelte oppstartproblemer. Innføringen av den nye IT-løsningen medførte at flere skattytere ble rapportert med utenlandsk arbeidsgiver og dermed automatisk lagt inn i SFUs manntall. De berørte skattyterne fikk da utskrevet skattekort fra SFU med for høyt skattetrekk. Dette førte til at de fikk en trekktabell som forutsetter skattetrekk i tolv måneder, i stedet for en ordinær trekktabell som er beregnet ut fra et skattetrekk på 10,5 måned. Jeg har fått opplyst av Skattedirektoratet at feilen ble rettet opp like etter at den ble avdekket. Det ble samtidig innført manuelle rutiner som sikrer at korrekt skattekort utskrives. Erfaringen er at problemet nå kun oppstår unntaksvis. Men dersom det fortsatt er skattytere som mener de får feil skattekort, vil de ved henvendelse til sitt skattekontor få rettet dette opp.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Ja, vi erfarer fra tid til annen at selv i datateknologiens alder kan det oppstå feil. Men som jeg sa i mitt hovedsvar, skal dette bli rettet opp hvis vedkommende henvender seg til sitt skattekontor.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Over tid har flere regjeringer og storting bygd opp et godt system for håndtering av statens oljeinntekter. Statens pensjonsfond og handlingsregelen er bærebjelker i dette systemet. Handlingsregelen setter en ramme for utviklingen i statsbudsjettets balanse utenom inntekter og utgifter knyttet opp til oljevirksomheten. For at regelen skal kunne oppfylle sitt formål, kan ikke statlige utgifter holdes utenfor budsjettet. Det gjelder også utgifter til samfunnsøkonomisk lønnsomme formål som f.eks. utdanning, forskning, helse og infrastruktur. Statens finansielle investeringer, herunder tilførsel av egenkapital eller kjøp av aksjer, er ikke løpende utgifter, men en omplassering av formuesposter. Slike formuesomplasseringer betegnes som lånetransaksjon i statsbudsjettet. For at et kapitalinnskudd eller liknende skal kunne regnes som en finansiell investering, må plasseringen gi en forventet avkastning for staten som minst tilsvarer avkastningen ved alternative plasseringer. Finansielle investeringer vil dermed gi inntekter i statsbudsjettet. Disse inntektene vil framover kunne brukes på viktige formål som utdanning, forskning, helse og samferdsel. Statens lånetransaksjoner framgår av statsregnskapet for det enkelte år. Vi bor spredt i Norge, og det er et forholdsvis tynt trafikkgrunnlag i mange deler av landet. Muligheter for brukerfinansiering av infrastruktur som veg og jernbane er derfor begrenset. Slike investeringer gir heller ikke en avkastning som kan føres som inntekt på statsbudsjettet. Tvert imot vil det i praksis ofte være nødvendig med betydelige statlige bevilgninger for å gjennomføre veg- og jernbaneprosjekter, selv når prosjektene er samfunnsøkonomisk lønnsomme. Disse utgiftene hører hjemme på budsjettet og må prioriteres innenfor den rammen handlingsregelen setter. Innenfor denne rammen har regjeringen gjennomført et kraftig løft i investeringer i vei og bane. Skiftende regjeringer og storting har lagt vekt på at utgifter som finansieres av statlige bevilgninger, skal framgå av budsjettet. Det gjør det lettere å holde orden i offentlige finanser. Den krisen vi nå ser i flere land i Europa, viser hvor viktig det er.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Jeg viser til svaret mitt når det gjelder forskjellen mellom det vi kaller finansielle plasseringer, kapitalinnskudd mv., og det som er utgifter på statsbudsjettets utgiftsside. Vi forholder oss til det bevilgningsreglementet som Stortinget vedtok i 2005, med et bredt flertall. Fremskrittspartiet hadde der riktignok en liten merknad om begrepet «overslagsbevilgning», men lovte å komme tilbake til ulike sider ved dette ved ulike anledninger. Jeg ser at det er noe av dette som nå skjer. Men vi har ingen planer om å endre dagens budsjettsystem for å legge til rette for en ny måte å finansiere investeringer i statlig regi på.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Ja, det er like bra å kutte en krone i utgift som å øke inntektene med en krone, i hvert fall av hensyn til budsjettbalansen, og det å investere i tiltak som kan få ned kostnadene for samfunnet, både det offentlige og det private, er en viktig del av regjeringens politikk. Det er også grunnen til at vi i denne perioden har rekordbevilgninger når det gjelder samferdsel, når det gjelder investeringer i infrastruktur, ikke minst i det området vi er nå. Så dreier det seg om – og det er jo det som egentlig er hovedspørsmålet – evnen til å prioritere innenfor de 1 000 mrd. kr som en bruker årlig i statsbudsjettet til ulike formål. Så hele denne diskusjonen dreier seg egentlig om prioriteringer i statsbudsjettet, og jeg tror at over tid vil det ikke bli billigere om en i år 1 eller år 2 prøver å finansiere viktige investeringer utenfor statsbudsjettet.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
«Regjeringen tillater oljepengebruk utenfor handlingsregelen dersom den kan defineres som finansplassering, hvor forventet avkastning minst tilsvarer alternative plasseringer. Dette er begrunnelse for at statlige selskaper får oljepenger utover det som kan brukes i statsbudsjettet. Oljefondets snittavkastning de siste årene har vært ca. 2,5 pst. Vil regjeringen åpne for at infrastrukturprosjekter med antatt samfunnsøkonomisk lønnsomhet høyere enn snittavkastning i oljefondet defineres som finansiell investering?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Jeg tror finansministeren gikk glipp av et viktig premiss fra min side, nemlig at det skulle være samfunnsøkonomisk lønnsomme plasseringer. Dermed var veldig mye av innlegget til finansministeren egentlig ganske irrelevant. Finansministeren tør heller ikke nevne at Petoro kan bruke 20–25 mrd. kr av oljeinntektene årlig. Det er realinvesteringer, ikke finansplasseringer. Det brukes titalls milliarder kroner på å investere i Statkraft, DNB-aksjer, Aker-aksjer, ja sågar SAS-aksjer kan en kjøpe utenfor handlingsregelen uten at noen vil påstå at SAS-aksjen har vært en god finansplassering de siste årene. Da er spørsmålet: Når det er mulig å investere midler i infrastruktur i Norge som er samfunnsøkonomisk lønnsomt, som gir en avkastning utover det en ville fått på å investere i oljefondet, bør en ikke da se på om ikke nordmenn og den kommende generasjon er mer tjent med at vi gjør samfunnsøkonomisk lønnsomme investeringer i infrastruktur i Norge framfor å kjøpe aksjer i flyselskap, som taper seg over tid?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
I Østlandssendingen på NRK i går ble det vist til en rapport som er laget av Asker kommune. Den anslår at kostnadene bare på godstransport, på korridoren Oslo–Asker på E18, koster 2 mrd. kr i året i kø. I tillegg kommer kostnader for folk som er på vei til og fra jobb o.l. Det er altså en betydelig utgift som samfunnet har fordi en ikke har bygd en infrastruktur som er god nok. Det å kutte utgifter er ofte like interessant som det å øke inntektene. Her kan man altså kutte utgiftene vesentlig ved å omplassere litt av oljeformuen i infrastruktur i Norge. Ser statsråden at det faktisk kan være lønnsomt for oljefondet, oljepengene våre, å kutte utgifter for næringslivet og for privathusholdningene, og at det kan være en vel så interessant bruk av oljepengene våre som bare å kjøpe aksjer i norske eller utenlandske selskaper?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Aker Solutions har besluttet å øke sitt eierskap i Aker Clean Carbon til 100 pst. ved å overta Aker Capital AS’ eierandel på 50 pst. Aker Capital er et heleid datterselskap av Aker ASA. Aker Clean Carbon har 30 ansatte og ble etablert i 2007 for å kommersialisere karbonfangstteknologi. Aker Solutions betaler ikke noe for aksjene ved overtakelsen, og det er enighet mellom partene om deling av både eventuelle opp- og nedsider. Dersom det de neste ti årene blir et overskudd fra lisensavtaler i Aker Clean Carbon, skal kjøper betale selger 45 pst. av overskuddet, opp til et tak. Samtidig viderefører Aker sine finansielle forpliktelser knyttet til Aker Clean Carbons aktiviteter ved et teknologisenter ved Mongstad. For øvrig har Aker Clean Carbon kun mindre forpliktelser. Det foreligger flere uavhengige vurderinger av denne transaksjonen. For det første har Aker Solutions fått gjennomført en uavhengig såkalt due diligence-gjennomgang av Aker Clean Carbon. For det andre foreligger det en uavhengig såkalt fairness opinion om vilkårene i transaksjonen. Denne konkluderer med at transaksjonen synes fair. Nærings- og handelsdepartementet har forsikret seg om at denne vurderingen kan anses som tilstrekkelig uavhengig. For det tredje har både Aker Kværner Holding, der staten er aksjonær, og Nærings- og handelsdepartementet hentet inn egne uavhengige juridiske råd. Etter min vurdering gir dette tilstrekkelig sikkerhet for at staten, som aksjonær i Aker Kværner Holding, ikke har grunnlag for å motsette seg denne transaksjonen, og at den har vært gjenstand for en korrekt behandling i Aker Kværner Holding og i tråd med avtaleverket mellom Aker og staten ved NHD.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Det er jo ikke uvanlig i næringslivet at man har avtaler som går over mange år, og nedsider og oppsider deles. Det gjør det også lettere, egentlig, å gjennomføre disse transaksjonene, fordi det betyr at man ikke er nødt til å ha hele fasiten i transaksjonen. Man får delt gevinstene – eventuelt tapene – som ligger i transaksjonen. Det er også slik at det ikke er store kostnader for staten som aktør i dette. Det er selskapet selv som sørger for «due diligence» og andre undersøkelser. Det vi har stått for, er de juridiske rådene. Vi er veldig opptatt av at disse transaksjonene, som kan tolkes som nærstående, blir gjort på en god måte. Det er alltid en utfordring i næringslivet når man eier noe sammen og kjøper eller selger til den man eier sammen med, til et selskap som har en annen eiersits. Derfor er vi svært oppmerksom på dette, både i verdifastsettelse eller «fairness»-vurderinger og i de juridiske vurderingene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Det kan jeg bekrefte. Vi skal være oppmerksomme, ikke bare gjelder det vårt eierskap i Aker Kværner Holding, men også i andre selskaper, både med hensyn til gode verdifastsettelser og det juridiske. Det er en av årsakene til at vi i eierskapsmeldingen i fjor vår varslet at vi skal styrke eierskapsforvaltningen kraftig. Det gjør vi i 2012, og min ambisjon er å fortsette med det også i 2013. Men enkelte vurderinger må vi også ta eksternt, og det skal vi også gjøre på en god måte.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Den foreløpige rapporten fra Det Norske Veritas, DNV, forelå hos Nærings- og handelsdepartementet i oktober 2011. Straks etter ba departementet Brønnøysundregistrene om å følge opp og vurdere evalueringene fra DNV av Altinn II-plattformen og gjøre en foreløpig vurdering av mulige tiltak. Næringsdepartementet mottok den i desember 2011. Da selvangivelsen ble lagt ut den 22. mars 2011, gikk løsningen ned på grunn av ulike problemer. Brønnøysundregistrene opplyste at problemet lå på tre steder: innloggingsløsningen, portalserverne i Altinn II-delen av løsningen og databasen. Problemet relaterte seg til parallellkjøring mellom Altinn I og Altinn II. Selvangivelsen går fortsatt på Altinn I. Det ble besluttet å gjennomføre en evaluering av Altinn II-plattformen, og etter en anbudsrunde ble DNV tildelt kontrakten den 21. juni 2011. Det som i mediene av og til blir omtalt som «den hemmelige rapporten», var altså en rapport som vi selv hadde bestilt, og det var også velkjent at den var lyst ut på anbud. Av de tiltakene som var spesifisert i kartleggingen fra Brønnøysundregistrene fra 2012, er noen allerede gjennomført, noen er påbegynt, men ikke avsluttet, og noen tiltak er foreløpig ikke påbegynt. De tiltakene som er gjennomført, er de som på kort sikt var mulig å gjennomføre, men også nødvendige for å få informasjon om hva som må gjøres på lengre sikt. Det har vært bl.a. å analysere flaskehalser, skifte ut og oppdatere maskinvare samt etablere nærmere retningslinjer for hva som er gode tjenester. I tillegg er det behov for å kunne gjennomføre oppgraderinger i løsningen uten å lukke systemet. Det vil styrke brukervennligheten og kvaliteten av testinger hvis Altinn kan være i drift 24 timer i døgnet hele året, til tross for at store oppgraderinger gjøres. Vi jobber tett med Brønnøysundregistrene for at Altinn-løsningen skal være god nok og gi den servicen man forventer og ikke minst driftssikkerhet. Det synes nå som om at de problemene vi hadde i 2012, er andre enn dem vi hadde i 2011, og heller ikke problemer som det var lett å kunne lese ut av rapporten fra DNV. Men det skal selvsagt ikke skje, at personopplysninger kommer på avveier. Vi kommer til å jobbe tett også framover med både strategiarbeidet for Altinn og organiseringen og kvalitetssikringen av Altinn-systemet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
For det første er det viktig å ta med seg at i innledningen til Veritas-rapporten, så vidt jeg husker, sier Det Norske Veritas at rapporten «støtter oppfatningen om at Altinn II-løsningen er et sentralt bidrag til å nå den nasjonale IT ambisjonen», og at Altinn II-programmet har lyktes i å levere et stort og komplekst system. Så det overordnede bildet er faktisk ganske positivt i den rapporten som Veritas har lagt fram. Men så peker man på en rekke utfordringer, en del risiko for overbelastning, robusthet og særlig testregime, som man mener må forbedres, og også at den organisatoriske kompleksiteten er stor. Noe av det som vi gjorde før Altinn gikk ned nå i forrige uke, var bl.a. å sette en stopper for at nye ting skal legges inn i plattformen, nettopp for å få en fullgod løsning, fullgod sikkerhet og testsystemer osv. før vi belaster systemet med nye tjenester. Vi ba som sagt også Brønnøysundregistrene se på hvilke tiltak som raskt kunne iverksettes – og det gjorde Brønnøysundregistrene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Først til det med private aktører. Vi skal huske på at det er private aktører som leverer disse løsningene. Det er ikke først og fremst folk i Brønnøysund eller i Altinn som sitter og lager de tekniske systemene, de kjøper vi jo fra andre leverandører – store, velrenommerte firmaer. Så skal vi også ta med oss at veldig mye fungerer. I disse dager er jo Altinn oppe og går igjen, og mange selskaper bruker det til moms og mange andre ting. Dette er viktige tjenester for bedriftene, som sparer samfunnet for mange millioner kroner. Det kan jo hende at det er vi som politikere – som har vært ekstra ivrige etter å få forenkling for næringslivet, få elektronisk rapportering og få alt på ett sted – som har gjort at man har lagt så mye inn så fort. Men jeg tror nytteeffekten av at vi gjør det, er stor, og at vi derfor skal prøve å kombinere et høyt tempo i innfasing av den type tjenester med god driftssikkerhet og personsikkerhet.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-03-28:
Spørsmålet til nærings- og handelsministeren lyder som følger: «Nærings- og handelsdepartementet skal ha mottatt en foreløpig rapport fra Veritas 4. oktober 2011 som påpeker en rekke svakheter ved Altinn. Hvilke tiltak er blitt gjennomført som følge av den foreløpige rapporten, og hvilke tiltak ser statsråden behov for å gjennomføre når den endelige rapporten nå er overlevert og etter erfaringene med stenging av Altinn?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-03-28:
Jeg takker for svaret. Det er godt å høre at det i hvert fall jobbes intenst med utfordringene, for det er viktig at Altinn fungerer. Det er vel nå 30 offentlige instanser som er knyttet til systemet, og 120 tjenester, så det sier jo litt om hvilket tap samfunnet har når det ikke fungerer. Det at man har lyst ut ting på anbud, kan jo være en styrke nå i disse dager. Jeg blir allikevel ikke veldig beroliget av svaret, for den Veritas-rapporten som forelå, må jo nærmest ses på som en slakt av hele systemet. Det er spørsmål om mangler ved selve plattformen, og det er også spørsmål om kompetansen til dem som utvikler det. Det kan jo se ut som om det setter veldig fokus på det offentlige både som utvikler og som bestiller av denne type IT-tjenester. Så jeg vil spørre om statsråden har gjort seg noen overordnede betraktninger rundt de utfordringene man står overfor ved utvikling av denne typen systemer.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-03-28:
Jeg tror det er en veldig stor utfordring statsråden står overfor, for Veritas-rapporten avslører såpass mange svakheter, også i forhold til testregime, at man knapt ville ha sluppet en sånn løsning ut på markedet hvis det hadde vært private aktører som hadde prøvd det samme. Det setter jo også litt lys på det at man startet med et helt annet formål enn det som det i og for seg er blitt; det er blitt mye mer omfattende. Spørsmålet er om det da i det hele tatt er mulig å komme i mål innenfor en fornuftig kostnadsramme; det er brukt 1 mrd. kr allerede. Vi har erfaringer fra andre sektorer som tilsier at det offentlige bruker vanvittig mye penger før man kommer i mål. Så det blir spennende å følge med på statsråden og utviklingen av Altinn videre. Det er helt sentralt for næringslivet og mange funksjoner i samfunnet å få orden på dette.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Aller først har jeg lyst til å takke statsråden for en hyggelig middag i går! Så til politikken: «Vinterstengte veier grunnet dårlig vær er noe vi kan oppleve i nesten hele Norge. Også i Finnmark kan dette til tider være en stor utfordring. Ofte opplever trafikanter at når de kommer til bomstasjoner som ved Leirbotnvann ved E6 over Sennalandet, er det svært mangelfull informasjon. Er det mulig å få på plass en informasjonstjeneste på flere språk ved bommene, slik at trafikantene får opplysninger om eventuell kolonne, kolonnetider, hvor lenge veien blir stengt, og når det er forventet åpen ferdsel?»
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Jeg takker for svaret. For tre ukers tid siden var jeg på en samferdselsbefaring i Alta-regionen. Vi hadde mange folkemøter. Det som kom fram på hvert eneste folkemøte, var nettopp behovet for informasjon ved bommen. Man opplever en situasjon der det står mange hundre meter med biler. Det er ingen opplysninger om kolonnetid, når den eventuelt starter, og når det er åpen, fri ferdsel. Folk blir stående der. Det kan vel ikke være meningen at hver eneste person i en sånn kolonne skal ringe 175. Vi vet også – med hensyn til turisme – at vinterturisme i Finnmark er blitt en satsing. Det ville være veldig fint om turistene også kunne få opplysninger på flere språk. Jeg håper at statsråden er like utålmodig i denne saken som hun hevder å være i andre.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Det som er det spesielle med denne veien, er at den er det eneste sambandet mellom Alta og Hammerfest. Hammerfest er faktisk det stedet vårt sykehus i vestfylket ligger. Så lenge man ikke har fått på plass en kystriksvei, er dette den eneste forbindelsen man har mellom de to byene. Det er klart at det burde ikke – slik jeg ser det – være en veldig stor teknologisk utfordring å få på plass en informasjonstjeneste som tilfredsstiller befolkningens behov i dagens situasjon. Man opplever at mange, mange bilister står i kø uten å vite om det går en kolonne, når kolonnen går, eller når veien eventuelt åpner. Det er ganske uholdbart, for stengte veier kan være hverdagen i Finnmark.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-03-28:
Statens vegvesen informerer om stengingar og kolonnekøyring i form av vegmeldingar som blir distribuerte via Internett, internettløysing tilrettelagd for mobiltelefonar, automatisk og manuell svarteneste på telefonnummer 175 og radio. I tillegg blir det gjeve informasjon via permanente og variable skilt og frå brøytemannskap på dei aktuelle strekningane. Vegmeldingane inneheld opplysningar om kor lenge vegen blir stengd, når han kan ventast opna, og om informasjonen er tilgjengeleg og kan gjevast med rimeleg grad av tryggleik. Statens vegvesen er i ferd med å leggja vegmeldingane, som i dag berre er tilgjengelege på norsk, til rette slik at desse kan distribuerast via ulike tenester og navigasjonssystem på ynskt språk. Informasjon om faste kolonnetider i Finnmark finst tilgjengeleg på vegvesen.no. Statens vegvesen er klar over at informasjonen til dei som har kome fram til bommane, kan forbetrast, og vurderer difor fleire tiltak. Mellom anna blir det vurdert å leggja ut oppdatert informasjon om avgangstid for neste kolonne, som er tilgjengeleg via mobiltelefonar på 175.no, og sms-varsling til bilistar med oppdatert informasjon om avgangstider for kolonnar basert på eit system med abonnement. Det blir òg vurdert å etablera elektroniske skilt ved bommane. Slik kan ein visa neste avgangstid. Det blir òg vurdert utvida bruk av bomvakter på fleire høgfjellsovergangar i periodar der trafikkmengd og vêrforhold kan medføra lange ventetider. Når ein skal vurdera slike nye tiltak, må ein finna høveleg organisering for å skaffa fram informasjonen og sjå på kostnader og nytte for trafikantane på dei ulike vêrutsette strekningane. For då å svara kort på spørsmålet, eller gje ei oppsummering: Her skjer stadig forbetringar. Det er òg nyttig med dei påpeikingane som Fredriksen her kjem med.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-03-28:
Eg kan bekrefta at eg er utolmodig – òg på dette feltet – at eg ynskjer ei forbetring, og at eg er glad for dei tiltaka som allereie er gjennomførte, og dei som no blir vurderte. Så er det slik at dersom det står fleire hundre bilar – dersom eg forstod det rett – eller fleire hundre meter med bilar i kolonne, er det krevjande å nå fram med informasjon til alle. I slike tilfelle kan jo telefon vera eit alternativ. Men eg tek med meg alt Fredriksen her har sagt, nettopp fordi eg er oppteken av forbetring – òg forbetring når det gjeld språk – og er glad for dei vurderingane dei gjer der akkurat no.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-03-28:
Lat meg understreka: Eg har den største forståinga for alle bilførarar som blir ståande i kø på grunn av dårleg vêr, særleg når ein ikkje veit kva som skjer vidare. Informasjon om faste kolonnetider finst tilgjengeleg på vegvesenet sine nettsider. Statens vegvesen er i ferd med å leggja ut vegmeldingane, slik at dei kan distribuerast på ynskt språk, og dei er elles opptekne av å forbetra informasjonen til dei som er komne så langt som til bommane. Eg ser gjerne på forslag utover det som er nemnt så langt frå representanten Fredriksen.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-03-28:
Ved framstilling av køyretøy til godkjenning i Noreg skal det leggjast fram dokumentasjon på at dei køyretøytekniske krava i «forskrift om tekniske krav og godkjenning av kjøretøy, deler og utstyr» – altså køyretøyforskrifta – er oppfylte. Desse krava byggjer i hovudsak på krav frå EU-direktiv og ECE-regulativ. Den framlagde dokumentasjonen skal vera på eit språk som er forståeleg for Statens vegvesen sine kontrollørar. I køyretøyforskrifta § 6-11 nr. 6 står det difor at dokumentasjon kan krevjast omsett til norsk dersom han ikkje ligg føre på norsk, dansk eller svensk. Likevel er det på det reine at dokumentasjon på både engelsk og tysk normalt skal aksepterast, under føresetnad av at innhaldet i dokumentasjonen kan leggjast til grunn for godkjenning av det aktuelle køyretøyet. Det avgjerande blir i alle tilfelle om det kan dokumenterast at køyretøyet tilfredsstiller dei tekniske krava som gjeld for vedkomande køyretøykategori. Dokumentasjonen må vera knytt til køyretøyet gjennom understellsnummer, og opplysningane i dokumentasjonen må gjelda det aktuelle køyretøyet. Eg gjer elles merksam på at dokumentasjon som er send ut på standardiserte malar i tråd med det som gjeld i EØS-området, skal kunna leggjast til grunn ved godkjenning – uavhengig av språk. Statens vegvesen Vegdirektoratet er ikkje kjend med kva type køyretøy denne konkrete saka gjeld. Dei har, etter det som er opplyst, heller ikkje motteke klage på eit eventuelt avslag på godkjenning grunngjeve med at dokumentasjonen er på feil språk. Eg må difor be om forståing for at eg ikkje kan gå inn i enkeltelement i denne saka, men halda meg til gjeldande regelverk på generelt grunnlag.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-03-28:
Statens vegvesen si grunnhaldning skal vera å hjelpa folk, opplysa folk og leggja til rette for at enkeltsaker blir ryddig behandla. Det er òg slik at likebehandlingsprinsippet veg tungt i forvaltingsretten. Det skal vera lik praksis. Forskjellsbehandling er ikkje tillate utan at det ligg føre sakleg grunn for det. Likevel er det slik at enkeltgodkjenning av eitt bestemt køyretøy ikkje nødvendigvis inneber at andre tilsvarande køyretøy kan godkjennast utan tilfredsstillande dokumentasjon. Så er det slik, forstår eg, at Hoksrud sit her med heile korrespondansen og grunnlaget. Det gjer ikkje eg på dette tidspunktet. Men når det blir overlevert, skal sjølvsagt Vegdirektoratet bli bedt om å gå grundigare inn i denne saka. Så gjer eg merksam på at det er ein formell klagerett.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-03-28:
Eg må ein gong til berre be om forståing for at eg på dette tidspunktet ikkje kan gå inn i enkeltsakene her, men lat meg understreka at dersom godkjenningsmyndigheitene har sakleg grunn til å meina at den framlagde dokumentasjonen ikkje er tilfredsstillande, vil dei etter køyretøyforskrifta ha anledning til å krevja framlagd underlagsdokumentasjon. Her var ei antydning om at ein òg vart forskjellig behandla, alt etter kva land dette dreidde seg om. Lat meg understreka: Dette gjeld uavhengig av om køyretøyet er amerikansk eller europeisk. Så var det jo ei nyttig oppleving å gå inn i fleire detaljar når det galdt køyretøy og køyretøyforskrifta, og eg gjer ein gong til merksam på at den formelle klageretten òg vil gje moglegheit til å gå nøyare inn i desse sakene.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-03-28:
Aller fyrst: Representanten Sortevik og eg er einige om at det er mykje ugjort innan norsk samferdsel. Det er nettopp difor regjeringa har lagt opp til ein slik kraftig auke i løyvingane til samferdselssektoren dei siste åra. Eg må jo òg nytta denne anledninga til å minna om at i inneverande Nasjonal transportplan auka regjeringa dei økonomiske rammene kraftig, med 100 mrd. kr meir enn i førre NTP. Regjeringa har følgt opp Nasjonal transportplan i dei årlege budsjetta. Vi meiner alvor. Når det gjeld forslaget frå transportetatane og Avinor, som vart lagt fram 29. februar i år, er dette faglege råd bl.a. om korleis regjeringa bør prioritera ressursbruken i neste Nasjonal transportplan. I dette forslaget har etatane og Avinor fått visse føringar frå regjeringa, bl.a. er dei bedne om å prioritera innanfor ulike rammer – den høgste 45 pst. opp frå gjeldande NTP. Om dei ikkje skulle prioritera, kunne dette forslaget verka ganske tannlaust. Heller ikkje på samferdselsområdet er det slik at vi kan gjera alt samtidig. Vi må velja, og når etatane og Avinor må velja, peiker dei nettopp på at det er eit stort behov for auka midlar til vedlikehald, drift og fornying. Eg har merka meg det. Det er altså store behov, og regjeringa har trappa kraftig opp arbeidet med å rusta opp både vegnettet og jernbanen. Representanten Sortevik nemner berre vegsektoren i sitt spørsmål. Det er òg naudsynt med midlar til andre sektorar, f.eks. til luftfart, jernbane og annan kollektivtrafikk. Vegsektoren åleine kan ikkje løysa alle dei transportutfordringane vi vil få i åra som kjem. Eg håpar at representanten vil vera einig med meg i at det trengst òg midlar til jernbanen. Ikkje minst vil dette vera viktig i byområda – det kjem òg fram i forslaget vi har fått frå etatane og Avinor. Vi er no godt i gang med neste Nasjonal transportplan. Han vil bli lagd fram for Stortinget neste vår. Eg skal lova at regjeringa tek utfordringane på alvor. Ambisjonen min om eit fullgodt transportsystem innan 20 år ligg fast. Når den neste transportplanen kjem, trur eg representanten Sortevik – og òg andre – vil sjå at planen vil vera eit godt steg i den retninga som vi alle ynskjer.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-03-28:
Lat meg fyrst gå tilbake til inneverande plan. Der vart etatane bedne om å planleggja for ulike rammer og då til høgaste 20 pst. pluss. No har dei ulike rammer som dei har planlagt ut frå med den høgaste ramma – 45 pst. pluss. Samtidig er dei òg bedne om å beskriva større satsingar. Der har dei svart med å beskriva nokre større satsingar som dei meiner går utover den planen som skal leggjast fram neste vår. Eg antek at det blir eit spørsmål om kvar vi er etter dei komande ti åra – så eg tek med meg representanten Sortevik sitt råd – utan at eg kan svara på det i dag.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-03-28:
Kanskje eg aller fyrst skulle drista meg til å seia at eg reknar sjølvsagt med at òg representanten Sortevik ser det som skjer av forbetring for tida, både når det gjeld vedlikehald og fornying, og når det gjeld nye prosjekt. Auka rammer har gjeve oss moglegheit til å planleggja og byggja langt meir samanhengande enn for få år tilbake. Auka rammer har òg gjeve langt fleire, både folk og næringsliv, moglegheit til å få ein tryggare og betre veg. Aktiviteten har auka betydeleg. Så er vi einige om at trass i mykje godt som skjer, er det mykje ugjort. Eg gjentek: Eg tek med meg representanten sine råd i det vidare arbeidet.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
«En person fra Østfold har i tre år forsøkt å få godkjent fire amerikanske lastebiler. En av lastebilene har et chassisnummer som er nummeret etter en bil som allerede er godkjent, dvs. at lastebilene ble bygget samtidig. Begrunnelsen for at Statens vegvesen nå ikke vil godkjenne lastebilene, handler om at dokumentasjonen er på feil språk, engelsk, for tysk har man godtatt. Vil statsråden rydde opp i dette rotet?»
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Jeg har i hvert fall avslaget her, og det er fra 10. februar. Jeg skal gi det til statsråden etterpå. Men man kan jo lure på om det er Lysbakkens kamp mot amerikanske tilstander og USA som er grunnen til at man er så skeptisk til dette, for dette er amerikanske lastebiler som kjører både på vinterføre og er godt kjent med å kjøre på føre som vi har i Norge. Her er altså dokumentasjon, og veldig mye av dette er tilleggsdokumentasjon. I tillegg er altså en bil allerede godkjent. Den har samme chassisnummer, med unntak av ett nummer, fordi den ene bilen som ikke er godkjent, sto bak den som er godkjent. Da må jeg spørre statsråden: Er det sånn vi skal holde på med byråkratiet – kreve dokumentasjon og få problemstillinger som kommer på rekke og rad – på tross av at biler er godkjent med akkurat den samme dokumentasjon, og faktisk med mindre dokumentasjon? Jeg håper at statsråden kan gå inn i dette og se på hvordan man holder på i Statens vegvesen for å lage trøbbel for folk, istedenfor å prøve hjelpe folk til å få godkjent bilene sine.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Jeg vil takke statsråden for svaret og for at hun også vil se på saken. Det er jeg veldig glad for. Jeg registrerer at statsråden er veldig tydelig på at Statens vegvesen og de som jobber med dette, faktisk skal være der for å hjelpe folk. Så skulle jeg gjerne tatt med statsråden for å møte noen av de menneskene som har møtt en del av dem som er på trafikkstasjonene. Det gjelder definitivt ikke alle. Det er mange der som virkelig ønsker å hjelpe folk, men det er faktisk også en del som bare prøver å legge kjepper i hjulene for folk som prøver å få registrert en bil. Selvfølgelig handler det om at det skal være likebehandling, men jeg kan ikke fatte og forstå – og jeg vil utfordre statsråden på det – hvordan man i forhold til biler som er helt identiske, krever én type dokumentasjon for den ene, men en helt annen type dokumentasjon for den andre, på tross av at bilene har stått bak hverandre på samlebåndet da de ble bygd. Her har jeg fire bilder som jeg skal overlate til statsråden. Det er tre feil her. Så håper jeg at statsråden sørger for å rydde opp i de tre feilene, for her er de tre som ikke er registrert, pluss en til. Så er den som er registrert, her, og så kan statsråden se at det er helt identiske biler. Jeg håper at hun vil rydde opp i dette.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
«Transportetatenes planforslag til ny Nasjonal transportplan for 2014–2023 setter på nytt fokus på det omfattende behovet for modernisering og oppgradering av veinettet i Norge. Både riksveier og fylkesveier har omfattende vedlikeholdsetterslep. Økt og økende transportbehov gjør at landet trenger nye moderne og sikre veier med større kapasitet. Planutkastet gjenspeiler i liten grad behovet, fordi regjeringen har lagt planføringer. Hva er regjeringens plan for å dekke behovet for oppgradering og nybygg på 20 år?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Takk for svaret, som var som forventet. Så blir resten en replikkordveksling mellom to utålmodige. Men mange har vært utålmodige. Samferdselsminister Trygve Bratteli la i 1962 frem en plan om 785 km firefelts motorvei i Norge innen 1980. Til tross for at det har gått 32 år siden det skulle vært gjennomført, mangler det fortsatt mye motorvei. Mitt poeng med å spørre om perspektivet forbi de ti årene som ligger i en ny nasjonal transportplan, er at både samferdselsministeren og andre ønsker seg et sluttresultat etter 20–25 år. Da må det sannsynliggjøres og vises frem. Min utfordring til samferdselsministeren er om hun og regjeringen vil gjøre det i forbindelse med NTP og kanskje legge frem en perspektivanalyse som viser hvor vi er etter 20 år – om vi da er i mål eller ikke.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2012-03-28:
Det var litt mer imøtekommende og litt mer spennende. Poenget for de utålmodige – som både statsråden og undertegnede befinner seg blant – er at de gjerne vil se litt tydeligere hvor veien vil gå, og om det er hold i påstanden om at, som blant andre samferdselsministeren bruker, vi skal ha et moderne veinett etter 20 år. Hittil finnes det verken troverdige perspektiv, planer eller tall som tyder på at det vil være tilfellet med regjeringens fart. Selv om kronebeløpet øker, er det et stort sprik mellom behovet og det som faktisk kommer gjennom kroneoppfylling gjennom planverket. Faren er jo at det vil ta både 50 og 70 år med regjeringens tempo – Gud forby at man får lov til å fortsette så lenge – men vi har et behov for å få moderne veinett. Derfor gjentar jeg mitt ønske om at vi må få en perspektivanalyse i forbindelse med ny NTP som viser at vi i alle fall er nærmere målet.
Bent Høie (Høyre), 2012-03-28:
«Bondevik II-regjeringen satte som «gyllen regel» at vekst innen rus og psykiatri hver for seg skal være større enn veksten i somatikk. Siden har det fremgått i oppdragsbrev til RHF-ene. Det er endret i år. Fra helse- og omsorgskomiteen er det ingen føringer som tilsier endring i den prioriteringen. Statsråden har antydet at det er en villet nedprioritering, noe også helsedirektøren har uttrykt. Vil statsråden revurdere dette, slik at RHF-ene fortsetter å ruste opp tilbudet til disse tidligere forfordelte pasientgruppene?»
Bent Høie (Høyre), 2012-03-28:
Det er to ting en kan forstå ut fra statsrådens svar. Det første, som er gledelig, er at den gylne regelen faktisk har virket; den har ført til en høyere vekst både innen rus og psykiatri, og både når det gjelder kapasitet og behandling og årsverk. Det andre som jeg har lest ut av statsrådens svar, er ikke positivt, nemlig at den nedprioriteringen av rus og psykiatri som det innebærer å fjerne den gylne regelen, er en bevisst og villet politikk fra statsråden, og som hun her forsvarer. Konsekvensen av dette er at somatikken igjen vil vokse på bekostning av rus og psykiatri. En av hovedbegrunnelsene for daværende helseminister Ansgar Gabrielsen for å innføre den gylne regelen var at den innsatsstyrte finansieringen i seg selv virker vekstfremmende innen somatikken, og for å sikre fordelingen måtte en ha den gylne regelen. Ser ikke statsråden at vi nå er i ferd med å gå bakover og ikke framover på disse to områdene?
Bent Høie (Høyre), 2012-03-28:
Jeg er helt enig i at det er behov for å prioritere kreftpasienter innenfor somatikk, men jeg er dypt uenig i at en i årene framover har behov for en høyere vekst innenfor somatikken enn det en har innenfor rus og psykiatri. Vi er i ferd med å prøve å ta igjen mange års systematisk diskriminering av disse to pasientgruppene – et arbeid som helseministeren fra Arbeiderpartiet nå stopper opp. Det er ingenting som tyder på at rus- og psykiatripasientene nå er likestilte med somatiske pasienter. Hvis en ser på ventetiden, ser en at det fortsatt er de rusavhengige som venter lengst på behandling, og det er også denne pasientgruppen som har hatt minst nedgang i ventetid det siste året. Hva er det som gjør at helse- og omsorgsministeren åpenbart mener det samme som helsedirektøren, at det ikke lenger er behov for å prioritere rus og psykiatri høyere enn somatikk?
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
I likhet med representanten Høie er jeg opptatt av at mennesker med psykiske lidelser og rusmiddelavhengighet skal få så godt behandlingstilbud som mulig. I de senere år er det stilt krav om at den prosentvise veksten i psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert rusbehandling skal være sterkere enn i somatiske helsetjenester. Dette er blitt målt ved bruk av kostnadstall, men kostnadstall er ikke alltid noe godt mål for kvalitet og tilgjengelighet, og sier derfor lite om hvilke tjenester som er best for pasientene. Fra 2010 har derfor departementet fulgt utviklingen særlig innen aktivitet, ventetider og personell. I regjeringens budsjettforslag til Stortinget for 2012 ble det redegjort for utviklingen. I siste femårsperiode har den prosentvise veksten i aktivitet vært større i psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert behandling enn i somatiske helsetjenester. Fra 2009 til 2010 var nivået på årsverk stabilt i somatisk sektor, mens antall årsverk økte med henholdsvis 5 pst. og 3,2 pst. i psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert behandling. Samlet tilsier dette at psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert behandling av rusmiddelavhengige har vært høyt prioritert. Aktivitetsveksten har vært større enn i somatiske helsetjenester, og aldri har så mange mennesker fått hjelp for sine rusproblemer i spesialisthelsetjenesten som i 2010 og 2011. Om lag 80 pst. av ressursene til psykisk helsevern går til døgnavdelingene. Det er derfor viktig at omstillingsprosessen blir gjennomført, slik at disse ressursene i større grad blir brukt til tjenester som er bedre tilpasset pasientenes behov, og som er tilgjengelig i nærmiljøet. Dette er i tråd med Samhandlingsreformen, der spesialisthelsetjenesten og de kommunale tjenestene må samhandle til beste for pasientene. I budsjettforslaget for 2012 ble det lagt vekt på å fortsette omstillingen i psykisk helsevern og å øke kapasiteten innen tverrfaglig spesialisert rusbehandling. Dette er fulgt opp i oppdragsdokumentet for 2012 til de regionale helseforetakene. Når dette er sagt, vil jeg vise til at det også er viktig å prioritere grupper innenfor det vi kaller somatisk pasientbehandling. I oppdragsdokumentet for 2012 er bl.a. kreftbehandling og behandling av hjerneslag særskilte satsingsområder. I oppdragsdokumentet for 2011 og 2012 har vi stilt krav om at ventetiden til utredning og behandling i spesialisthelsetjenesten skal reduseres, og at fristbrudd ikke skal forekomme. Gjennomsnittlig ventetid i psykisk helsevern, rusbehandling og somatikk har gått ned fra 2010 til 2011, og jeg er glad for at tallene viser en positiv utvikling.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Jeg vil egentlig avvise at dette er en nedprioritering. Det er det ikke. Det at man ikke prioriterer opp noe annet like sterkt, betyr ikke at det ikke er vekst, for det er det fremdeles. Når psykisk helse – hele feltet – har vært prioritert sterkt opp, har det også vært vekst i somatikken, men den har vært lavere. Det vi ser nå, er at det heldigvis også siden Ansgar Gabrielsen har vært en veldig vekst innen området psykisk helsevern, og det har vært viktig. Det har vært en riktig prioritet, og det har vært en nødvendig prioritet. Nå er det nødvendig å se på hele feltet, også på f.eks. kreftbehandling. Når det er så mange nye tilfeller som kommer innenfor kreftområdet, er det viktig at vi kan behandle disse på en god måte. Vi har stilt strenge krav overfor sykehusene om hvordan de skal innrette seg når det gjelder å behandle kreftpasienter. Det tror jeg også representanten Høie er enig i. Og det er klart at sykehusene trenger ressurser også på dette området.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-28:
Det mener jeg at jeg svarte på i mitt første svar, nemlig at det også er viktig å prioritere andre grupper. Det er ikke slik at fordi man prioriterer noe opp, er det nedgang innenfor de andre feltene. Jeg er helt enig i at ruspasienter er en viktig gruppe. Særlig de som har flere lidelser, er krevende og har behov for gode tilbud i spesialisthelsetjenesten. Men det er faktisk slik at også for disse gruppene er det viktig at det somatiske tilbudet er godt, og at man også klarer å behandle disse på sykehusene. Jeg er glad for at helseforetakene i løpet av de siste årene har prioriterert veldig opp denne gruppen for å etablere bedre tilbud innenfor sykehusene og i de institusjonene som sykehusene har avtale med. Det har skjedd i flere av helseforetakene og har gjort at de har fått et bedre tilbud. Så det at man sier at nå må vi prioritere mer likt på alle områdene, betyr ikke en nedprioritering. Tvert imot: Dette er en viktig gruppe.