Marit Tingelstad (Senterpartiet), 1999-12-15:
Først en liten gjenvisitt til representanten Lønning, som spurte hva sentrumsalternativet var for slags alternativ. Det har jeg lyst til å returnere, og spørre – med det frieri som skjedde i fjor høst – hva slags alternativ det ville blitt med samarbeid mellom Arbeiderpartiet og Høyre. Budsjettavtalen mellom sentrumspartiene og Arbeiderpartiet har gitt en bra økning til Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementets område. Økningen gjelder riktignok ikke midler til det som skjer direkte i skolestua, men til skolefritidsordning, utlån av skolebøker samt til universiteter og desentralisert høgskoleutdanning. Senterpartiet synes dette er bra, men vil understreke at det er kommunenes økonomiske situasjon som er helt avgjørende for hvordan skoletilbudene skal bli i den enkelte kommune. Regjeringens skolepakke gir nesten en dobling av etterutdanningsbeløpet for lærere i grunnskolen. Dette synes jeg fortjener mer oppmerksomhet enn tilfellet har vært til nå. Senterpartiet mener det er riktig at det er ungdomstrinnet som i første omgang skal nyte godt av disse midlene. Det foreslås mange spennende utviklingstiltak hvor IKT som pedagogisk redskap står helt sentralt ved siden av ordinær fagfordypning, som det er behov for. Jeg synes det er spesielt gledelig at lærere kan få mulighet til permisjoner for å hospitere i annet arbeidsliv for lengre eller kortere tid. Dette vil tilføre den enkelte lærer relevant erfaring for egen profesjonsutøvelse, nemlig å legge til rette for læring. Dette er viktig for den enkelte lærer, for det totale fagmiljøet på skolen og ikke minst for elevene. Skal vi klare å få til visjonene om et nyskapende Norge, slik Regjeringen har som mål, må vi få til en opplæring som fører til mer kreativitet på alle nivåer i utdanningskjeden. Det viktigste i læringsprosessen er å stimulere nysgjerrigheten og gi rom for kreativitet hos den som skal lære. Dette vil i sum kunne fremme gründer- og etablererånden hos elever og lærlinger. Når det gjelder området videregående opplæring, er budsjettbevilgningen en videreføring av årets bevilgning. Proposisjonen følger opp de vedtakene som Stortinget gjorde angående stortingsmeldingen om videregående opplæring og stortingsmeldingen om kvalitet i skolen. Jeg vil understreke at opplæringen skal legge større vekt på differensiering og tilpassing til den enkelte elev/lærling. Omleggingen av de spesialpedagogiske hjelpetiltakene, slik det går fram av St.meld. nr. 23 for 1997-98, hadde bl.a. dette som siktemål. Dette blir nå fulgt opp, og intensjonen i Programmet for Nord-Norge blir videreført i tråd med styrets anbefaling og regionens behov og ønsker. Det er positivt at kompetanseutviklingsprogrammet for pedagogisk-psykologisk tjeneste og skoleledere, kalt SAMTAK, skal settes i gang nå. Kompetansereformen får nå en solid startbevilgning på 180 mill. kr. Jeg sier meg godt tilfreds med at Regjeringen har funnet plass til at voksne skal få rett til videregående opplæring. Norge skal bli en kompetansenasjon. Da må det løftes nedenfra, altså gi de som mangler grunnkunnskaper fra før, en ny sjanse for å kunne utvikle seg videre. Ikke minst er dette viktig for våre mange nye medborgere, i særlig grad innvandrerkvinner. Jeg er glad for at komiteflertallet greide å finne 7 mill. kr ekstra til norskopplæring for voksne innvandrere utover Regjeringens forslag. Selv om dette kostet kutt på andre poster, er det en prioritering som jeg kan stå oppreist for. Norge er i for stor grad en råvarenasjon. Vi har svært lav foredlingsprosent av ressursene i forhold til mange andre land. Dette gjelder ikke minst fisk og marine ressurser. Det må satses sterkere på forskning og utdanning innen dette området, noe budsjettet for 2000 bærer tydelig bud om med en startbevilgning for bygging av et forskningsfartøy og opprustning av Austevoll havbruksstasjon. Jeg viser også til merknaden om Matre havbruksstasjon. For øvrig vil fiskeriministeren komme nærmere inn på dette. Det er generelt en stor utfordring å få ungdom til å bosette seg i distriktene. Det trengs interessante arbeidsplasser, samtidig som høyskolene må tilby relevante og attraktive utdanningstilbud, slik at flere velger å ta sine studier der. Bedre samarbeid mellom næringsliv, politiske myndigheter og høyskoler er nødvendig for at distriktenes kompetansebehov og studentenes ønsker skal kunne imøtekommes. Desentraliserte studietilbud er et meget godt tiltak, ikke minst for å nå voksne som vanskelig kan flytte. Tradisjonelt gjelder dette særlig kvinner. Men det koster for skolene å arrangere slike tilbud. Derfor er påplussingen på dette området et verdifullt bidrag. Til slutt vil jeg på vegne av Senterpartiet si meg glad for at Kirken får 3 mill. kr ekstra til diakon- og prestestillinger. Jeg viser for øvrig til den bebudede økonomiproposisjonen som vil gå grundigere inn på dette komplekset. Som saksordfører for Opplysningsvesenets fond vil jeg si at jeg hadde ønsket at flertallet hadde unnlatt å instruere departementet med hensyn til bruk av Kirkens fonds, all den tid vi vet at det kommer en egen sak om dette senere.