Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-05-25:
En av årsakene til at vi i Norge står der vi står, er at vi har et seriøst næringsliv. I det ligger at en kontinuerlig har et våkent øye for useriøs næringsvirksomhet, enten det dreier seg om en selskapsform der aksjeselskapet har begrenset ansvar, eller det er sjølstendig næringsdrivende. Det har historisk vært ulike selskapsformer, og sånn vil det være. Det krever at en følger det opp, og at en sikrer at den ene selskapsformen ikke er bedre enn den andre når det gjelder å tilrettelegge for useriøs virksomhet. Det har jeg lyst til å si, på bakgrunn av det siste innlegget. Vilkårene for sjølstendig næringsdrivende er et viktig spørsmål, og det er viktige dokumenter som behandles. Det er i Norge en lang historisk tradisjon for sjølstendig næringsdrivende, en tradisjon som har vært byggende, og der en har lagt til rette for en flittig arbeidslivskultur. Etter Senterpartiets vurdering er det behov for flere som starter sin næringsvirksomhet i en slik form for arbeidsliv, og for at en også tar godt vare på dem som driver slik virksomhet. De positive sidene ved sjølstendig næringsvirksomhet er langt større enn de eventuelt negative. I Soria Moria II-erklæringen heter det at regjeringen vil «i forbindelse med evalueringen av skattereformen vurdere de skattemessige rammevilkårene for enkeltpersonsforetak sammenliknet med aksjeselskap». Senterpartiets linje er altså både enkeltpersonforetak – det som kalles sjølstendig næringsdrivende – og aksjeselskaper. Det er nødvendige selskapsformer for selskapsvirksomhet av ulik karakter. Når en har stor risiko, mange ansatte og en virksomhet som vokser utover sin start, finner de fleste det naturlig å etablere virksomheten som aksjeselskap. Det er rett og riktig. Sjølstendig næringsvirksomhet er mest attraktivt for gründere, for økonomiske virksomheter der familien i all hovedsak er arbeidskrafta, eller for virksomheter som har få ansatte. Det er viktig med rammebetingelser både for aksjeselskaper og for sjølstendig næringsdrivende, slik at selskaper under NUF, Norskregistrert Utenlandsk Foretak, blir mindre aktuelt enn i dag. Jeg håper finansministeren legger seg på minne at vi skal få vilkår for sjølstendig næringsdrivende og aksjeselskaper slik at NUF ikke utvikler seg slik vi har sett, men går i motsatt retning, slik at vi får færre av disse selskapskonstruksjonene. Sjølstendig næringsdrivende er altså – som et punkt nr. 1 – privatpersoner og næringsvirksomhet i ett og samme. Privatpersonene må skatte etter evne. Det betyr at hvis det overskuddet som er i selskapet, er stort, så gir det grunnlag for toppskatt. Sånn er systemet, det er systemets iboende logikk. Punkt nr. 2: Når det så gjelder næringsvirksomheten, er det slik at det er større risiko ved å drive næring som sjølstendig næringsdrivende enn i aksjeselskapsform, for i aksjeselskapsformen har en begrenset økonomisk ansvar. Det skulle tilsi at beskatningen av næringsvirksomheten løpende tilrettelegges slik at den blir gunstigere enn for aksjeselskapsformen, i hvert fall ikke motsatt. Det som blir prinsippene til Senterpartiet i den evaluering som nå skal skje i regjeringa, er at inntektsbeskatningen skjer på en slik måte at en får en forbedring av de muligheter som der ligger. En aktuell måte å gjøre det på er at sjølvstendig næringsdrivende som opparbeider inntekt fra ulike kilder, kan avsette det til en sperret konto. Det akkumuleres inntil et visst punkt og kan så brukes til engangsavskrivninger på det investeringsobjektet en har som sjølvstendig næringsdrivende, altså, du har en opparbeiding av investeringskapital som står på en sperret konto, og som, når investeringen skjer, brukes til engangsavskrivninger på beløpet. Dermed er det i virkeligheten en omplassering av kapital fra ett punkt til et annet innenfor selskapsformen sjølvstendig næringsdrivende. Likeledes, når det gjelder formuesbeskatningen, er det jo vår linje at en bør ha et fritak for arbeidende kapital for sjølvstendig næringsdrivende, fordi hele poenget med formuesskatt er jo at det er en ekstraskatt på den arbeidsfrie inntekt over en viss størrelse. Og i enkeltpersonforetak vil beskatningen skje i form av inntekt, og dermed vil det bli en naturlig beskatning på inntektssida, og da er formuessida ulogisk. Sosiale rettigheter er også en del, og det kommer med i de vurderingene som kommer.