Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-06-17:
Samtidig som vi i Norge diskuterer hvordan vi skal fordele veksten, vet vi at i mange andre europeiske land og i USA handler diskusjonen om hvordan man skal kutte i velferd, og hvordan man igjen skal klare å få arbeidsledigheten ned. Mange mennesker opplever usikkerhet i forhold til jobb, i forhold til kraftige kutt i velferd og i forhold til fremtidig pensjon. Vi er i en privilegert og unik situasjon i Norge, og vi skal glede oss over at mye går i riktig retning. Revidert nasjonalbudsjett viser at veksten har tatt seg opp, og at arbeidsledigheten har gått ytterligere ned. Det er positivt, og det fortjener også anerkjennelse. Den usikre situasjonen vi ser i Europa, understreker også viktigheten av at den økonomiske politikken preges av moderasjon og, ikke minst, langsiktighet. For det er ingen tvil om at den situasjonen man opplever i Europa, også kan slå innover et lite land som Norge, med en åpen økonomi. Revidert nasjonalbudsjett viser også at vi er i den situasjonen at Norge kan spare uten å spare. For samtidig som bruken av oljeinntektene går kraftig ned, går de offentlige utgiftene opp. Det viser at vi er i en situasjon som ganske få andre land er i, nemlig at vi både har gode inntekter fra en petroleumsnæring og samtidig opplever en god vekst i økonomien, som gjør at det blir mer å fordele. Samtidig som det er grunn til å ta inn over seg den uro som den økonomiske situasjonen i Sør-Europa innebærer, er det også viktig å trekke frem at Norge er ikke alene om å ha kommet godt ut av finanskrisen. Faktisk er det mange borgerlig styrte land i Nord-Europa som nå jobber seg ut av krisen. La meg bare nevne Estland, Tyskland, Finland og ikke minst Sverige som eksempler på dette. Sverige opplever nå en langt kraftigere økonomisk vekst enn det Norge gjør. Sverige opplever også en god nedgang i arbeidsledigheten, og det er ventet at arbeidsledigheten går ytterligere ned i årene som kommer. Så vi skal ikke alltid sammenligne oss med de verste, de land som har de største utfordringene. Det er all mulig grunn til å vise til mange av de nordeuropeiske borgerlig styrte landene som nå jobber seg ut av krisen, har god økonomisk vekst og ser at arbeidsledigheten går ned, noe som skaper større trygghet for mange. Jeg vil allikevel – samtidig som jeg peker på de positive utviklingstrekkene i Norge – også vise til at Norge står foran ganske store utfordringer i årene som kommer. Og det er en fare for at oljeinntektene bidrar til å skygge for mange av disse utfordringene. Jeg viser til den manglende omstillingen og moderniseringen av offentlig sektor som vi har opplevd de siste årene, men også til det faktum at konkurranseutsatt sektor har fått svekket sin konkurranseevne hvert eneste år etter at Stoltenberg II-regjeringen overtok. Vi ser også at Norge nå faller på verdens konkurransekraftindeks. Mens Sverige går fra 6. til 4. plass, opplever Norge å falle fra 9. til 13. plass. Denne konkurransekraftindeksen handler ikke bare om kostnader; den handler også om de økte skattene, den handler om manglende fleksibilitet på arbeidsmarkedet, og den handler om manglende innovasjonsevne. For få dager siden la EU frem en stor sammenligning av de europeiske lands innovasjonsevne, og mens Tyskland, Finland, Danmark og Sverige ligger helt på topp i Europa når det gjelder innovasjonsevne, ligger Norge i den nest nederste gruppen. Jeg mener at disse to utfordringene, konkurranseevnen og innovasjonsevnen, er to viktige utfordringer som vi er nødt til å ta tak i, fordi det handler om vår evne til å kunne skape verdier i fremtiden, vår evne til å kunne bære velferden. I revidert nasjonalbudsjett omprioriterer Høyre om lag 4 mrd. kr. Vi ser også på revidert nasjonalbudsjett som en revisjon og ikke som en omkamp om smått og stort. Men innenfor de 4 mrd. kr velger Høyre å bruke om lag 2 mrd. kr mindre enn det regjeringen gjør. Det er to viktige grunner til det. Det ene er at Høyre i sitt ordinære budsjett prioriterer en del skatte- og avgiftslettelser som vi nå ikke tar opp. Derfor er det heller ikke naturlig at vi bruker hele handlingsrommet til økte offentlige utgifter. Det andre er at det er et ganske kraftig press på veksten i de offentlige utgiftene. Derfor mener vi det er vesentlig å holde noe igjen. Innenfor de områdene vi ellers prioriterer, handler det om kunnskap i skolen, det handler om kvalitet i omsorgen, det handler om hvordan vi kan skape trygge lokalsamfunn, og det handler om bedre veier og god kollektivtransport. Kunnskap i skolen er en av Høyres aller viktigste saker. Hva er det vi kan gjøre i revidert nasjonalbudsjett for å styrke kunnskapsformidlingen? Jo, det er å satse på lærerne. Det Høyre gjør i dette budsjettet, er at vi prioriterer 150 mill. kr mer til etter- og videreutdanning av lærere. Vi vet at det er 4 000 norske lærere som ønsker etter- og videreutdanning. Regjeringen hadde som mål at 2 500 lærere skulle få etterutdanning. I revidert nasjonalbudsjett har man senket ambisjonene til kun 1 500 lærere. Det betyr at under halvparten av de lærerne som ønsker økte kvalifikasjoner, faktisk får det. Det vi velger å gjøre, er å redusere den kommunale egenandelen for etter- og videreutdanning, slik at flere lærere faktisk kan få det, og at flere av våre barn også får en bedre utdanning. Vi følger også opp Høyres yrkesfagløft ved å øke lærlingtilskuddet, slik at flere av våre ungdommer kan få en god yrkesutdannelse. Høyre satser på kvalitet i omsorgen. Og hva er viktigere for kvalitet i omsorgen enn å satse på de mange omsorgsarbeiderne ved våre sykehus, ved våre sykehjem og i våre kommuner gjennom å sørge for at flere ufaglærte kan bli faglærte, og at flere av sykepleierne kan få ytterligere spesialutdannelse? Å satse på et kvalitetsløft i omsorgen er en av Høyres aller viktigste saker. Jeg registrerte at komitélederen i et replikkordskifte med Kristelig Folkeparti sa at i motsetning til de andre opposisjonspartiene var det så flott at Kristelig Folkeparti satser på rusomsorg. Kristelig Folkeparti satser på rusomsorg, men det gjør også Høyre. I vårt alternativ øker vi satsingen på rusomsorg med flere titalls millioner kroner, nettopp fordi vi vet at en av de største utfordringene i mange av våre kommuner er å sørge for at flere av de ungdommene som ønsker å komme ut av rushelvetet, faktisk får den hjelpen som de har behov for. Det tredje området Høyre satser på, handler om trygge lokalsamfunn. Et av de viktigste virkemidlene for å skape tryggere lokalsamfunn er å sørge for at vi har mer synlig politi i gatene våre. Høyre setter av 100 mill. kr, slik at de nyutdannede politifolkene også kan fylle noen av de ledige politiuniformene som er rundt om i landet vårt. Det fjerde området Høyre satser på, er bedre veier og god kollektivtransport. Samferdsel handler om at varene skal komme raskere frem, men det handler også om at folk skal komme trygt hjem. Derfor handler vår høyeste prioritering for samferdsel i dette budsjettet om økt trafikksikkerhet gjennom å gjøre et løft for utbygging av midtdelere. Samtidig erkjenner vi at vi i våre store byer ikke kan bygge oss ut av de store samferdselsproblemene. Vi er nødt til å sørge for bedre kollektivtransport. Vi må sørge for at togene kommer når de skal, at det er flere busser slik at folk kan få et sete når de reiser med bussen. Vi setter av 300 mill. kr for å gi et løft til kollektivtransporten. Det handler også om å gi et tilskudd til dem som nå planlegger egne traseer for bybaner, slik at man kan få en bedre kollektivtransport for fremtiden. Med dette tar jeg opp de forslag hvor Høyre enten er medforslagsstiller eller er forslagsstiller som ikke allerede er tatt opp.