Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-06-16:
Flyktningkrisen er ikke en krise for Norge, det er en krise for de menneskene som bor der det brenner, og som må flykte for å redde seg. For Norge er flyktninger først og fremst en mulighet, og en god flyktning- og integreringspolitikk er en investering i å realisere disse mulighetene. Det fikk vi veldig godt demonstrert i replikkvekslingen mellom representantene Keshvari og Raja for et lite øyeblikk siden. La oss ikke tro mens vi behandler denne meldingen, at flyktningkrisen har blitt mindre akutt, selv om det er en stor nedgang i antall asylsøkere som nå kommer til Norge. Det er grensekontrollene i land nær oss og langt unna oss som sørger for at færre kommer til Norge, det er ikke fryktretorikk fra regjeringens side som sørger for det. Integrering av sårbare mennesker som kommer til et nytt land, krever først og fremst at alle vi som er en del av det norske samfunnet, inkluderer dem, gir tillit og ønsker velkommen, som representanten Kapur utmerket påpekte for litt siden. Det viktigste er de personlige møtene i butikken, på kafeen, i gata, hjemme og på jobben. Hvis vi møter folk med frykt og fordommer fordi de er asylsøkere eller innvandrere, vil vi ikke lykkes med integreringen. Vi vil heller ikke lykkes med å stille krav og få de kravene møtt, og vi vil ikke lykkes med å ha forventninger og tro at de skal bli oppfylt. Da er det siste vi trenger, en statsråd som legitimerer frykt, fordommer og ekskludering ved å knytte innvandrere til bekymring for barnas framtid. Den typen retorikk skaper et skille mellom oss og dem, som man verken skal lete langt borte eller langt tilbake, i geografien eller i historien, for å skjønne hvor farlig er, hvor giftig det er for mulighetene til å inkludere nye mennesker i det norske samfunnet. Forslaget fra regjeringen inneholder en del bra tiltak, og Miljøpartiet De Grønne vil takke komiteen for å ha videreutviklet de tiltakene med mange nye forslag, som gjør at den integreringsmeldingen og de vedtakene vi gjør i dag, blir bra på ganske mange områder. De Grønne er særlig opptatt av at vi får de veldig mange menneskene som sitter altfor lenge i mottak, vesentlig raskere ut i samfunnet. Derfor er vi glad for at det, så vidt vi oppfatter, blir flertall for kapasitet til raskere behandling. Det er en veldig fornuftig investering i bedre integrering. Vi er glad for og støtter at det blir en styrking i tiltak for bosetting, og vi støtter forslag om hurtigspor og økt satsing på barnehage. At folk får være i aktivitet og kommer raskt ut i betalt arbeid, er helt avgjørende. Det er ødeleggende å sitte og stirre i veggen i et mottak i 12 eller 14 måneder, og derfor støtter vi bl.a. å fjerne kravet til asylintervju før midlertidig arbeidstillatelse blir gitt. Språk er selvfølgelig helt avgjørende. Norskopplæringen må styrkes. Vi må tilbake til minst 250 timer med norskundervisning, og vi må ikke kutte i antall timer, slik det opprinnelig ble foreslått. 50 timer kultur- og samfunnskunnskap er et godt forslag, men det må komme i tillegg til og ikke istedenfor språkopplæring. Så vil vi stemme imot IX i innstillingen, om utredning av en mulighet for å trekke støtte til religiøse organisasjoner som gir uttrykk for ting som vi ikke liker i det norske samfunnet. Vi er som parti minst like opptatt av å bekjempe intoleranse som alle andre, men vi er også en forkjemper for ytringsfriheten, og at den skal strekke seg langt. Vi er derfor glad for at Kristelig Folkeparti har fremmet et alternativt og noe mildere forslag, og vi vil vurdere å stemme subsidiært for det forslaget.