trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-04-08:
Representantforslaget fra Fremskrittspartiet er et forsøk på å fremskaffe et bedre beslutningsgrunnlag for Stortinget samt å sette utgiftssiden ved dagens landbrukspolitikk i fokus, noe man skulle tro alle partier var opptatt av. Det er derfor bemerkelsesverdig å lese korrespondansen mellom komiteen og statsråden i denne saken. Her kan man få inntrykk av at det er noen som ikke har oversikt over eller ikke ønsker å svare på hvor mange ansatte det er innen landbruksbyråkratiet. Jeg er fullstendig klar over, og det tror jeg flertallet i komiteen er, at det er vanskelig i noen av tilfellene å definere hvor mange av arbeidsoppgavene som er relatert direkte til landbruket. Allikevel forventer jeg at statsråden sammen med sitt embetsverk er i stand til å gi en tilnærmet fullstendig og kvalifisert oversikt over hvor mange som er ansatt i landbruksbyråkratiet, og som Stortinget dermed kan legge til grunn i sitt arbeid. Hvis så ikke er tilfellet, kan man sette spørsmålstegn ved hvilke parametere statsråden legger til grunn for sitt forenklingsarbeid. Og man kan sette spørsmålstegn ved om det bare er disse basiskunnskapene statsråden ikke har tilgang til. Landbruksnæringen har på lik linje med andre næringer et behov for å få rammer rundt sin virksomhet, som i størst mulig grad bidrar til lønnsomhet i produksjonen. Den lønnsomheten kan vi bidra til gjennom å arbeide for at det byråkratiet som næringen må forholde seg til, holdes på et absolutt minimum. Det fokuset har sterk prioritet innen andre departementer, noe som også bør gjelde for Landbruksdepartementet. Det er ikke som noen tror, at den eneste løsningen for å øke lønnsomheten innen landbruket er å øke overføringene til landbruket gjennom jordbruksavtalen. Det sporet fører bare i én retning, nemlig at kostnadene for norskprodusert mat bare øker og øker. Da svekkes landbrukets konkurransekraft på alle fronter og fører til at flukten fra landbruket fortsetter. Gjennom en redusering av landbruksbyråkratiet kan vi bidra til å frigjøre både menneskelige og økonomiske ressurser, og vi kan bidra til at bonden selv kan få mer tid til å ta seg av gård og dyr i stedet for å fylle ut papirer. Det er den hensikten forslaget har, og som flertallet nå ikke vil forplikte seg til. Det er synd. I mine øyne er forslagene fra mindretallet, her representert ved Fremskrittspartiet og Høyre, selvfølgeligheter som ethvert departement bør jobbe med, enhver statsråd bør prioritere og ethvert politisk parti bør sette på dagsordenen.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2008-04-08:
Framstegspartiet vil ha tiltak for å redusere landsbruksbyråkratiet og ber samtidig Regjeringa leggje fram ein strategi for avbyråkratisering av landbruket. Det er kjende tonar og i tråd med god framstegspartipolitikk. Byråkratiet er som kjent eit område som både er utsett og veldig lett å kritisere. Her kan det takast enkle grep, meiner enkelte parti. Men det som er nytt, er at Høgre kastar seg på denne karusellen og legg seg på eit lite snev av populisme i denne saka. Eg er litt forundra over at Høgre ikkje tok tak i denne utfordringa da dei sjølve sat i regjering, som òg landbruks- og matministeren var inne på. Eg konstaterer berre og tek til etterretning at Høgre har endra sin landbrukspolitikk. Dei er langt vekk frå det dei stod for i mange år, og det synest eg er leitt. Det gjeld i denne saka, og det gjeld òg når me behandlar årsbudsjetta. Eg er einig i at det er viktig å leggje til rette for eit effektivt landbruks- og matforvaltningsregime, og det varsla jo Regjeringa gjennom budsjettdokumenta i haust, altså gjennom St.prp. nr. 1 for 2007-2008. Framstegspartiet er flinke til å forenkle utfordringane ved å setje talet på tilsette i landbruksforvaltninga opp mot talet på bønder. Det er ei underleg matematisk øving, som eg ikkje heilt klarer å forstå logikken i. Etter mi meining har statsråden vore klar på at han i framtidige budsjettdokument vil følgje denne saka nøye. Det ville ha blitt gjort, uavhengig av dette forslaget frå Framstegspartiet. Det er derfor regjeringspartia tilrår at denne saka skal bli lagd ved protokollen. Det er viktig å ha fokus retta inn mot denne utfordringa, og at me får ei forvaltning i tråd med det som skjer av organisatoriske endringar og effektiviseringar i landbruket. Det er me einige om, men da krevst det ein meir grundig analyse og utgreiingar, som eg sjølvsagt vil kome tilbake til ved eit seinare høve.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-08:
Det er en samlet komite som står bak innstillingen der Stortinget ber Regjeringen vurdere om det er riktig å igangsette en prosess for å belyse Norges utfordringer når det gjelder en helhetlig migrasjonspolitikk i lys av utviklingen i Europa. Odelstinget skal senere i dag behandle utlendingsloven, og det er et omfattende lovverk som stort sett omfatter det aller, aller meste av det som gjelder innvandring og integrering. Senere i vår skal vi få en stortingsmelding om arbeidsinnvandring. Ut fra debatten som skal foregå senere i dag, og som en oppfølging av den meldingen vi får, vil vi på mange måter få diskutert hele spekteret av problemstillinger knyttet til innvandring og til migrasjon. Likevel ser vi at det kan være fornuftig, og det kan være riktig, at Regjeringen gjennom en ny melding foretar en evaluering samtidig som de reiser eventuelt andre og nye problemstillinger som blir lagt fram for Stortinget til drøfting. Det er derfor en enstemmig komite som tar utfordringen fra Høyre om å be Regjeringen vurdere om det vil være fornuftig å komme tilbake med en melding. Ut fra det vil jeg be Stortinget stemme for denne innstillingen.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-11-20:
I Stortinget tidligere i dag har vi diskutert norsk tiltredelse til Konvensjonen om klaseammunisjon. Det er full enighet om tilslutning til konvensjonen, og vi velger å vise til formiddagens debatt under dette dagsordenpunktet. Jeg vil imidlertid understreke betydningen av konvensjonen. Den vil bidra til mindre sivile lidelser under krig, og humanitærretten er tilført et nytt og viktig virkemiddel. Norge har spilt en vesentlig rolle i utviklinga av konvensjonen, og jeg veit at jeg har alle med meg i å berømme alle som har bidratt i prosessen, i det politiske miljøet, i ulike embetsverk og også aktører i det sivile samfunn. Det er en glede å ta opp komiteens tilråding om lov om gjennomføring av Konvensjonen om klaseammunisjon i Ot.prp. nr. 7.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
I all hovedsak fungerer ferieloven godt slik den er. Det er likevel nødvendig å gjøre enkelte endringer, bl.a. som følge av en dom i EF-domstolen vedrørende fortolkningen av arbeidstidsdirektivet. Innstillingen i saken viser at det er noe uenighet i komiteen på de punkter som gjelder økonomisk kompensasjon for og overføring av manglende avviklet ferie, og regulering av forskuddsvis avvikling av ferie. Komiteens flertall støtter forslaget om innstramminger i retten til å få manglende avviklet ferie økonomisk kompensert. Dagens lov åpner for slik kompensasjon, noe som kan føre til at arbeidstakere ikke får avviklet sin ferie, men i stedet får en økonomisk kompensasjon. En slik praksis er ikke i tråd med arbeidstidsdirektivets krav til avvikling av fire ukers ferie. Komiteens flertall legger til grunn at en innstramming av adgangen til å gi økonomisk kompensasjon i stedet for å avvikle ferie vil skape et større incitament til å etterleve lovens krav om at den lovbestemte ferie skal avvikles. Det opprettholdes likevel en mulighet til å erstatte ferieavvikling med økonomisk kompensasjon, men da i tilfeller hvor behovet for den arbeidshvilen som ferie innebærer, antas å være mindre, så som sykefravær eller foreldrepermisjon. Overføring av ikke avviklet ferie kan innebære et velferdstap. Det er ikke gitt at lengre ferie i det påfølgende år er en fullgod erstatning for manglende avvikling av ferie. Det er derfor viktig at vi her får en henvisning til erstatningsregelen i § 14 i tilfeller hvor arbeidsgiver er å klandre for at ferien ikke er avviklet. Flertallet legger til grunn at det ikke må stilles slike begrensninger i overføring av ferie at ferie går tapt for arbeidstaker. Det legges derfor til grunn at det skal være mulig å overføre ikke avviklet ferie til neste år. Flertallet understreker samtidig både arbeidsgivers og arbeidstakers plikt til å sørge for at ferie blir avviklet. Det er i dag mulig å avtale forskuddsferie og overføring av inntil tolv dagers ferie til neste ferieår. Komiteens flertall støtter at man begrenser muligheten til å avtale avvikling av forskuddsferie til tolv dager og opprettholder tolv dagers begrensning på avtalt overføring av ferie. Disse bestemmelsene skal bidra til at arbeidstakerne faktisk får avviklet ferie i ferieåret. Forskuddsavvikling av ikke opptjent ferie vil kunne føre til påfølgende lang arbeidsperiode uten ferieavvikling, noe som oppfattes som like lite ønskelig som lang arbeidsperiode før ferie avvikles. For øvrig gir komiteen sin støtte til de foreslåtte endringene. Jeg regner med at Fremskrittspartiet selv tar opp sitt forslag i saken.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Jeg stemte også feil.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-11-20:
Det er på to områder Fremskrittspartiet er uenig med flertallet i komiteen. Det ene går på økonomisk kompensasjon for manglende avviklet ferie. Som vi ser, innebærer den lovendringen som gjøres nå, som på mange måter er en implementering etter en avgjørelse i EF-domstolen, en generell innsnevring i forhold til dagens lovgivning. Vi er kritiske til den type innsnevring og mener at det også kan by på en del problemer i de tilfellene man har f.eks. sykdom eller permisjoner. Der man ikke har fått tatt ut full ferie, mener vi at man i langt større grad burde hatt muligheten til å kompensere det med lønn. Jeg synes også dette på mange måter er et lite inngrep i forhold til den friheten enkelte land kan ha til selv å bestemme sånne ting, og den friheten den enkelte arbeidsgiver og arbeidstaker har til å kunne bestemme de endringene man ønsker, og de tilpasningene man ønsker i forhold til denne type saker. Det andre momentet som vi er imot, går på det med overflytting av ferie. Slik det legges opp i loven, kan man overflytte tolv dager til neste år. Fremskrittspartiet har villet utfordre EFTA-domstolen på de to områdene, for jeg forstår det slik ut fra svarbrevet fra statsråden på spørsmål fra representanten Kenneth Svendsen, at hvis man ikke implementerer denne lovgivningen i norsk lov, vil saken gå videre, eventuelt til EFTA-domstolen, som vil ta den endelige avgjørelsen om hvorvidt man må implementere direktivet eller ikke. Statsråden kan sikkert gjøre rede for om jeg har forstått det feil. Jeg mener i hvert fall at det var det som kom fram i det brevet. I det tilfellet mener vi også at man kunne ha utfordret EFTA-domstolen, for jeg mener at å flytte over bare tolv dager også kan være en begrensning i forhold til den muligheten, friheten, den enkelte arbeidstaker og arbeidsgiver har til å få regulert ferie. Vi ser at mange ønsker å spare opp ferie til neste år for å kunne ta seg en mye lengre ferie. Vi ser at samfunnet er blitt langt mer globalisert, folk reiser mer, folk reiser lenger, og folk ønsker mer fleksibilitet og frihet til å legge opp feriene sine på en helt annen måte. Derfor synes jeg det er uheldig at vi nå har fått et system som innskrenker denne muligheten og denne friheten. Jeg mener det på mange måter er en kraftig innsnevring i arbeidstakernes frihet. Med dette tar jeg opp det forslag som Fremskrittspartiet har fremmet i innstillingen.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-11-20:
Jeg har bare lyst til å utfordre statsråden på én ting, om jeg forstod ham riktig: Han sier at det er viktig å få disse endringene i ferielovgivningen for å sikre rekreasjon og ferie for arbeidstakerne. Men når en person selv ikke ønsker å ta ut ferie, kan vel ikke en arbeidsgiver nekte vedkommende det i henhold til ferieloven. Det blir vel å snu det litt på hodet. Eller er det sånn at undertegnede har misforstått ferieloven fullstendig, at arbeidsgiveren kan overprøve ferieloven?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-11-20:
Jeg vil bare vise til den debatten vi hadde forrige uke om St.prp. nr. 74 for 2007–2008, og tar opp de forslag som vi har i innstillingen.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2008-11-20:
Det er positivt at det foretas en gjennomgang av ferie- og arbeidstidslovgivningen, og Høyre støtter de fleste av forslagene slik de ligger. Ferielovens intensjon om at lovfestet ferie skal avvikles i løpet av kalenderåret, som forplikter både arbeidstaker og arbeidsgiver, er positiv. Ikke avviklet ferie er slik sett å anse som et avvik fra den opprinnelige intensjonen i ferieloven. Ferieloven bør likevel ikke strammes inn så mye at det blir vanskelig å få avviklet den ikke avviklede ferie som primært skal overføres. Høyre mener det er den frie avtaleretten mellom arbeidstaker og arbeidsgiver som er det grunnleggende premiss i et ansettelsesforhold. Det er en lovpålagt ferieoverføring, som i verste fall kan bidra til at bedrifters rammevilkår påvirkes i negativ retning. Jeg vil spørre retorisk hvorfor en arbeidstaker som ønsker å være med og jobbe litt ekstra, kanskje få trygge sin egen bedrifts ve og vel og dermed også sin egen arbeidsplass, og blir gitt den muligheten av arbeidsgiver, likevel blir stoppet av loven. Det kan også spørres om den totale intensiteten i Regjeringens europaarbeid når vi ser i dette lovforslaget at det gjennom et EU-direktiv blir varslet at man må endre lovformuleringer. Jeg vil bare kort, uten å la dette utarte til noen europadebatt, si at vi nok en gang ser konsekvensene av et utenforskap, av at vi står alene, og snart kanskje enda mer alene, og i verste fall må ty til EFTA-domstolen som vårt eneste instrument for å påvirke. Vi trenger en helt annen tilknytning til EU, men innen det har skjedd, trenger vi en helt annen norsk europapolitikk. Det er lagt til siden. Så vil jeg bare si at Høyre dermed støtter det meste i loven, men går imot de endringer som angår økonomisk kompensasjon for ikke anvendt ferie.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-20:
Fra SVs side slutter vi oss helt til det som saksordføreren sa i sitt innlegg. I tillegg til det har jeg behov for å understreke at grunnen til at man skal ta ut ferie hvert eneste år, er viktige helse- og velferdsmessige aspekter. Det er en grunn til at man har kjempet fram lengre ferie, og det er at man antar at det har en virkning med tanke på både å holde sykefraværet nede og å holde et arbeidsliv ut at man har gode feriebestemmelser, og at man sikrer at de gjelder alle. Derfor mener vi at de intensjonene som dette direktivet har lagt på plass, er gode. Jeg merker meg med litt humor at det er Høyre i denne salen som på en måte klamrer seg til unntaksbestemmelsene og EFTA-domstolen og appellerer til den i denne saken. Jeg synes kanskje at det var en litt underlig manøver. At man setter avtalefriheten i forhold til å kunne begrense arbeidstakers rett til fire ukers ferie i løpet av et år over EØS-avtalen i denne saken, må jeg si forundrer meg stort, men det er vel slik at noen saker er viktigere enn andre. Jeg merker meg at Høyre mener at dette er en så viktig sak at EØS-avtalen skal settes litt «i spill», for å si det ironisk.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-20:
President! Jeg stemte feil.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-11-20:
Innstillingen fra arbeids- og sosialkomiteen om endringene i ferieloven og noen andre lover kan vel kort oppsummeres slik: Regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti er i denne saken enige om alt. Det store komitéflertallet – alle uten Fremskrittspartiet – er enig om det aller meste. Og hele komiteen – inklusiv Fremskrittspartiet – er enig om ganske mye. Det ene punktet som det er mest uenighet om, dreier seg om retten til økonomisk kompensasjon for ikke avviklet ferie, framfor overføring av ferie til neste ferieår. Helt bokstavelig kan denne forskjellen oppsummeres med at i gjeldende ferielov står det: «Feriepenger for ferie som hverken er avviklet i løpet av ferieåret eller overført til det påfølgende ferieår, utbetales første vanlige lønningsdag etter ferieårets utløp.» Og i forslaget til ny lov står det: «Feriepenger for ferie som på grunn av forhold som er nevnt i § 9 nr. 1 og 2 verken er avviklet i løpet av ferieåret eller overført til det påfølgende ferieår, utbetales første vanlige lønningsdag etter ferieårets utløp.» De forholdene det vises til her, er permisjon, sykdom eller arbeidskamp. Bakgrunnen for endringen er som kjent en vurdering av hvilken handlefrihet arbeidstidsdirektivet setter. Det er jo et annet EU-direktiv som er brennhett i disse dager, og hvor to av regjeringspartiene har varslet dissens. I denne saken er det snudd litt på hodet. De ivrigste tilhengerne av arbeidstidsdirektivet og av tilpasning av ferieloven til intensjonen i dette direktivet er EU- og tjenestedirektivmotstanderne på regjeringssiden. Og det vanligvis så EU-vennlige Høyre er villig til å ta en sjanse på at EFTA-domstolen kan komme til å måtte behandle en sak om at Norge ikke følger lojalt opp direktivbestemmelsene. Selv velger Kristelig Folkeparti å ta utgangspunkt i hovedintensjonen med ferieloven, og det er faktisk at ferie skal avholdes av hensyn til arbeidstakernes velferd. Det må selvsagt være unntaksbestemmelser når det er gode grunner for å avvike fra hovedregelen. Men dersom de blir generelle, kan de bli mer enn unntaksbestemmelser, da kan de bli bestemmelser som skal sikre omvei rundt bestemmelsene. Mulighetene til å få økonomisk kompensasjon for ikke avviklet ferie når dette skyldes sykdom og permisjon, sikrer etter vår vurdering den fleksibilitet som er nødvendig, uten å bryte med hovedintensjonen. Det er en løsning som proposisjonen også argumenterer for helt sikkert er i tråd med EU-retten og arbeidstidsdirektivet. Vi ser ikke noen grunn til å bråke med slike direktiver, med mindre det virkelig er avgjørende viktige prinsipper det er snakk om, som f.eks. spørsmålet om patent på liv eller kanskje også spørsmål om mulighet til å bekjempe sosial dumping. Den grunnen finner vi ikke her. Derfor støtter vi Regjeringens forslag til lovendring. Kristelig Folkeparti vil altså gi sin tilslutning til de framlagte lovendringene.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Regjeringen har lagt fram et forslag om endringer i ferieloven. La meg først få understreke at ferieloven i det store og hele er en velfungerende lov. Det synet deles i all hovedsak av partene i arbeidslivet. Likevel har Regjeringen foreslått enkelte forandringer i ferieloven, både for at arbeidstakernes behov for årlig ferie og rekreasjon i enda større grad skal sikres, og for å etterkomme Norges forpliktelser etter EØS-avtalen. En av de viktigste endringene som er foreslått, er en begrensning i dagens mulighet til å erstatte ferie med penger. Ferielovens klare utgangspunkt er at arbeidsgiver skal sørge for at arbeidstaker får avviklet ferie. Arbeidstakeren har på sin side en plikt til å ta ferie. En begrensning i muligheten til å erstatte ferie med penger vil skape større motivasjon, både hos arbeidsgiver og arbeidstaker, til å sørge for at ferien faktisk blir avviklet. I en del tilfeller er det likevel sånn at hele eller deler av den lovbestemte ferien ikke blir avviklet. Ferie som ikke har blitt avviklet, skal derfor overføres til det påfølgende år, den skal ikke erstattes økonomisk. Etter Regjeringens syn bidrar den foreslåtte endringen til å fremme hovedhensynet bak ferieloven, nemlig at arbeidstakerne skal sikres en årlig ferie. For å støtte opp under kravet om årlig ferie foreslås det videre en øvre ramme for hvor mye ferie som kan tas forskuddsvis. Etter dagens regelverk er det ingen begrensninger i arbeidsgivers og arbeidstakers adgang til å avtale forskuddsvis avvikling av ferie. Selv om arbeidstakernes totale ferietid sett over tid vil være den samme når ferie avvikles på forskudd, innebærer dagens regler at en arbeidstaker kan bli gående i en lang periode uten ferie. Det kan slå uheldig ut i forhold til arbeidstakernes behov for en viss årlig arbeidsfri og hvile. Samtidig har Regjeringen forståelse for at en del arbeidstakere har et ønske om å kunne avvikle en lengre, sammenhengende ferie. Det foreslås derfor at det kan inngås avtale om forskuddsvis avvikling av inntil tolv dagers ferie. Regjeringen foreslår også at skjæringstidspunktet for retten til ekstraferie for arbeidstakere over 60 år forandres. I dag tilkommer den ekstra ferieuken bare de arbeidstakerne som fyller 60 år før 1. september i ferieåret. Det er imidlertid ingen gode grunner til å opprettholde et sånt skille. Det dreier seg uansett om arbeidstakere som ofte har vært like lenge i arbeidslivet. Dette er dessuten positivt ut fra et seniorpolitisk perspektiv. Regjeringen foreslår derfor å endre dagens regel slik at alle arbeidstakere som blir 60 år i løpet av ferieåret, får en uke ekstra ferie.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Det har, uavhengig av den lovendringen som gjøres nå, hele tiden vært tanken at det å ta ut ferie er viktig for arbeidstaker, det er en rett for arbeidstaker og en plikt for arbeidstaker. Så har det vært ulike ordninger for å overføre ferie, og det blir det også framover. Det har altså hele tiden vært meningen at folk av helsemessige årsaker skal ta ut ferie. Jeg vil minne om at det som foreslås her, er en begrensning til tolv dager for overføring til neste år for den lovebestemte delen av ferien. Men i Norge er det jo sånn at de fleste også har en avtalefestet tilleggsferie. En kan altså overføre to uker av de fire ukene, og én dag, og så kan en i tillegg avtale å overføre den avtalefestede delen av ferien. Det betyr at det også i framtiden blir veldig stor fleksibilitet, men det blir også en orden, ved at det påligger både arbeidsgiver og arbeidstaker en plikt til at ferie avvikles med de unntak som her er foreslått.
André N. Skjelstad (Venstre), 2008-11-20:
Komiteen viser til Ot.prp. nr. 77 for 2007–2008 Om lov om endringer i folketrygdloven og lov om supplerande stønad til personar med kort butid i Noreg. Komiteen viser til at det legges fram forslag til endringer i lov 28. februar 1997 nr. 19 om folketrygd, folketrygdloven, og lov 29. april 2005 nr. 21 om supplerande stønad til personar med kort butid i Noreg. Endringene kommer som følge av årets trygdeoppgjør, framstilt i St.prp. nr. 65 for 2007–2008 Om trygdeoppgjeret 2008 og Innst. S. nr. 305 for 2007–2008. Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet, støtter forslagene fra departementet og har for øvrig ingen ytterligere merknader. Fremskrittspartiet har en egen merknad og et eget forslag som jeg regner med at Fremskrittspartiet selv redegjør for.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2008-11-20:
Statsråden har varslet at det kommer en melding om internasjonalisering i utdanningen. Jeg nevnte i mitt innlegg at denne GSU-listen har vært et hinder i forhold til utdanning i land som har en annen gradsstruktur enn Norge. Når det gjelder innføringen av betaling for å få vurdert sin doktorgrad, sier både Forskerforbundet, Unio, Studentenes Landsforbund og Norsk Studentunion at en slik bestemmelse også vil kunne hindre internasjonalisering av norsk utdanning. Ser statsråden at det kan bli konsekvensen, i tillegg til mer byråkrati og kanskje en litt vanskelig håndtering i forhold til dette med forskjellsbehandling?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-20:
Det har vært en lang og ganske krevende debatt i forkant av denne saken. Det har vært stempling av hverandres motiver. Vi har hørt eksempler i dag om hvem som har snakket med hvem, hvem som har snakket om, og hvem som har snakket med. Men hvis vi klarer å se litt forbi den retorikken som nå brukes fra begge sider, tror jeg vi ærlig kan innrømme overfor hverandre at mye av drivkraften, uansett hva slags standpunkt man har endt opp med, har vært hensynet til prostituerte kvinner og menn. Derfor tror jeg det er ganske viktig at vi nå sier at dette ikke er en målstrek, men en startstrek, for denne loven, uansett hva man mener, er ikke nok alene. Den er normgivende og sier at kvinner og menn eller barn ikke kan være salgsvare, og det er Kristelig Folkeparti fornøyd med. Samtidig er det utrolig viktig at vi ikke nå lener oss tilfredsstillende tilbake og sier at nå er vi i havn, for det er nå det begynner. Kristelig Folkeparti var det første partiet som gjorde et vedtak. Det var før Sverige gjorde sitt vedtak, og vi så endringer i prostitusjonsmiljøet her i Oslo. Men når vi hører Fremskrittspartiets representanter her, tror jeg de må gå i seg selv. Det er en rørende omsorg. Men når vi hører at de i byrådet foreslår å legge ned de sosialpolitiske tiltakene, blir argumentasjonen hul. Vi har lest sterke historier fra kvinner som har prøvd å komme ut av prostitusjon, og vi vet at det ikke er lett. Hva slags CV har du å komme med til samfunnet? Nav må istandsettes. Vi må ha en mye sterkere innsats med tiltak. Det er helt feil å kutte sosialpolitiske tiltak pr. i dag. Det engasjementet som vises her i salen, og den såkalte rørende omsorgen kan man vise i praktisk handling ved å få til et mye bedre støtteapparat enn det man har fått til i dag. Det er mange som nå ønsker å være med og gjøre noe. Jeg har lyst til å fokusere på én ting, dette med bosted. Justisministeren kan godt ta en prat med politiet, for det er klart at når man nå elter de prostituerte kvinnenes huseiere for å få dem til å si opp kvinnene, slik at de står uten både bolig og mulighet til inntekt og levebrød, har vi en utfordrende situasjon. Vi vet at det er flere som ønsker å være med og bidra både når det gjelder bosted og arbeidstrening. Pro Sentret har vært nevnt. Maritastiftelsen er også nevnt. Jeg tror at slike tiltak bør vi klare å få i havn. Dette vedtaket er det ingen i Kristelig Folkeparti som ser på som et lett vedtak. Vi vet om de krevende utfordringene, men vi lover at for oss er dette en startstrek, ikke en målstrek.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-20:
Jeg synes ikke vi kan ha en debatt om dette temaet uten også å si noe om årsaker til prostitusjon. Det er to temaer som jeg mener det er viktig å adressere også i denne sammenhengen. Det ene handler om rus. En del av de sosialpolitiske tiltakene som må treffe noen av de kvinnene og mennene som er i prostitusjon, handler om at vi må ha en kraftig forbedring av rusomsorgen. Her tror jeg at Stortinget bør være seg sitt ansvar bevisst, og kanskje kan dette også være en sak som gjør at vi fokuserer mer på dette og får orden på en ganske uverdig rusomsorg i vårt land. I tillegg har det vært snakket mye om at det også har kommet utenlandske jenter til prostitusjon i Norge. Da er spørsmålet: Hva er årsaken til det? Det er klart at forskjellen mellom den rike og den fattige delen av denne verden er kolossal. Det påhviler oss som et rikt land å være med og utjevne de forskjellene. Det vi gjør i bistandspolitikk, det vi gjør i freds- og forsoningspolitikk, henger også sammen med dette overordnede bildet. Om dette kan hjelpe mot trafficking eller ikke – jeg må si at representanten Dørum har en enkel tilnærming til dette. Vi vet at bakmennene i den store trafficking-saken i Trondheim sa at grunnen til at de valgte Norge, var at vi ikke hadde denne typen lovforbud hos oss. Så dette vil virke preventivt når det gjelder bakmenns holdning til hvor de velger prostitusjon. Det vi må gjøre, er å jobbe internasjonalt for at flere land kommer med i dette, og at man ikke bare flytter disse kvinnene til andre land. Svenskene undersøkte aldri i forkant. De undersøkte heller aldri i etterkant hva som virkelig skjedde med kvinnene i prostitusjon. Der ligger min bekymring. Derfor er jeg glad for at man i Norge har tatt lærdom av det og gjør en kartlegging nå i forkant. Jeg vet også at vi har tatt lærdom av og vil følge opp i etterkant for å se hva som faktisk skjer med kvinnene. Om alle er et offer eller ikke, er en stor diskusjon. Jeg tror at hvis en skal definere det slik at det er noen som er et offer og noen som ikke er et offer, ligger nok mitt hjerte hos, og jeg vil kjempe for, dem som faktisk føler seg som et offer i denne saken – de som er avhengig av rus, de som trenger å få ordentlige sosialpolitiske tiltak, og som trenger rehabilitering psykisk og i forhold til arbeid og arbeidstrening. Det er de som gjør at vi har falt ned på det forslaget vi har gjort. Og det er de som gjør at vi også vil følge opp de sosialpolitiske tiltakene.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-20:
For å ta det siste først: Forslaget om å ta vederlag for vurdering av utenlandsk doktorgrad gjelder bare søknad om godkjenning der den ikke er begrunnet i en utlyst stilling ved den aktuelle institusjonen. Gratisprinsippet er ment å omfatte studier som sådan, og ikke at man gratis skal få vurdert om man har mulighet til å kreve høyere lønn e.l. Jeg anser derfor ikke dette forslaget for å være i strid med gratisprinsippet. Ønsker man en vederlagsfri godkjenning, vil en generell godkjenning foretatt av NOKUT etter forslag til § 3-4 være et alternativ. Jeg kan også forsikre representanten Gåsvatn om at vi nå i innspurten med internasjonaliseringsmeldingen selvsagt drøfter de utfordringene som representanten peker på. Det vil bli en grundig vurdering av dem i den meldingen, og det er det rette stedet å videreføre den diskusjonen.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Jeg synes at dette har vært en veldig interessant debatt, kanskje først og fremst fordi det faktisk har vært mange i denne debatten som ikke har vært skråsikre, men som har stilt spørsmål i en veldig komplisert og vanskelig sak. Jeg har noen kommentarer til debatten. Først til Odd Einar Dørum, som sa at denne loven ikke er et tiltak mot menneskehandel. Da er han på kollisjonskurs med den kanskje fremste ekspertisen på menneskehandel i Norge, nemlig STOPP-gruppen i Oslo-politiet. Lederen for STOPP-gruppen understreker nettopp at loven vil være et viktig tiltak for å bekjempe menneskehandel. Det er fremmet forslag fra Venstre om når loven skal tre i kraft. Jeg og mange med meg har vært i dialog med mange som jobber opp mot prostitusjonsmiljøet. Anbefalinger fra de fleste har vært at loven bør tre i kraft så snart som mulig, selv om ikke alle tiltakene skulle være på plass. Jeg er veldig glad for at vi skal ha en evaluering av loven. Det vil vise om vi treffer rett også i forhold til tiltakene. Jeg tror det er viktig at loven trer i kraft så raskt som mulig, selv om ikke alle tiltakene er på plass. Det er mange som venter på det, ikke minst jentene i prostitusjonsmiljøet, som nå opplever at de lever i et vakuum. Jeg tror også at det er viktig at vi har et dynamisk forhold til tiltakene. Hvis de ikke treffer riktig, må vi også være villige til å endre dem. Når det gjelder forslaget fra Venstre om et utvalg, sa jeg i mitt første innlegg at vi er positive til et tett samarbeid etter at lovforbudet har trådt i kraft, med bl.a. representanter for Pro Sentret, det kan være andre fra Krisesentersekretariatet, fra Oslo kommune. Vi er nødt til å komme tilbake til formen her. Derfor ber jeg om at forslaget omgjøres til et oversendelsesforslag. Så har både Kristelig Folkeparti og Venstre vist et prisverdig engasjement for å styrke tiltakene. Men fortsatt opplever jeg at dere er vage i forhold til situasjonen i Oslo kommune og de dramatiske kuttene, ikke bare til Pro Sentret, men til mange sosiale hjelpetiltak. Mitt spørsmål til representantene for Venstre og Kristelig Folkeparti er: Hvor langt er dere faktisk villige til å gå for å forhindre Fremskrittsparti- og Høyre-byrådets usosiale kutt? Det samme opplever jeg i forhold til Høyre og Fremskrittspartiet. Jeg opplever at det er en kraftig dobbeltkommunikasjon. Dere anklager oss for å drive renovasjonspolitikk. Samtidig har dere altså en byråd som mener at det ikke er nødvendig med sosiale tiltak når lovforbudet er trådt i kraft, og dere ønsker politivedtekter som gjør at man kan bortvise alle vi ikke liker, og alt vi ikke liker, fra Oslos gater. Det er renovasjonspolitikk. Det er opprydningsaksjon. Det er – som alltid – langt mellom liv og lære når det gjelder Fremskrittspartiet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2008-11-20:
I dag vedtas en lov som gjør det straffbart å kjøpe sex. Det eneste som nå fremdeles er tillatt, er å selge sex. Mitt spørsmål til statsråden skal bli ganske kort. Det er: Hvorfor kriminaliserer ikke statsråden salg av seksuelle tjenester på lik linje med kjøp, hvis statsråden mener han er så opptatt av å få bukt med dette problemet?
André Oktay Dahl (Høyre), 2008-11-20:
Politiet er inne i en krise. Hvor stor den er, kan vi diskutere, men Oslo-politiet skal uansett i stor grad håndheve dette nye straffebudet. Hvorledes vurderer statsråden realismen i at politiet skal håndheve dette nye straffebudet i den situasjonen de er i? Og på en skala fra én til ti, hvor én er minst og ti er størst, hvor stor prioritet tror han at dette kommer til å få i f.eks. Oslo-politiet?
André Oktay Dahl (Høyre), 2008-11-20:
Det var godt å høre at Kristelig Folkepartis andre taler hadde en antydning av å nyansere bildet noe, for representanten Bjørg Tørresdal, i motsetning til siste taler, og justiskomiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet har ikke gjort ett forsøk på å tenke ut noe som helst argument mot kriminalisering. Man har bestemt seg fullstendig på forhånd. Man har på en måte sett filmen «Lilja 4-ever» – det er det, og alt er sånn. Politiet støtter dette. Ja vel, er det slik at hele Politi-Norge støtter det? Det er noen politimenn som har sagt det, men det er ikke entydig. Man har ikke gått ut som en organisasjon og sagt at dette er spesielt fornuftig. Man ser at det blir problematisk å håndheve det. Så roser man Kvinnegruppen Ottar. Det er en gruppe som i årevis har trakassert prostituerte. Jeg var på en konferanse i Stockholm – der representanten Tørresdal også burde ha vært – hvor det stod representanter for Kvinnegruppen Ottar som hadde holdningen og prinsippet: ødelegg noen egg, så du får laget omelett. På spørsmålet om hva du har tenkt å gjøre hvis noen av de prostituerte får et problem, svarte Kvinnegruppen Ottar: Jammen vi må gjøre noe for å få gjort noe med det, man kan ikke kaste bort tiden på de enkeltmenneskene som faktisk får et problem – vi må tørre å sjanse og satse litt. Det synes jeg sier noe om den menneskeverdigheten som den organisasjonen som man altså skryter av, står for. Så er det Sverige og Norden. Man peker på Sverige. Det er ingen klare konklusjoner og klar forskning på dette. Man behøver ikke å late som om det er så åpenbart at kriminalisering er en kjempebra løsning. Det har ikke medlemmene av justiskomiteen fra Arbeiderpartiet gjort. Det synes jeg også deler av Kristelig Folkeparti bør ta inn over seg, slik at vi kan diskutere og ha en reell dialog. Så registrerer jeg, i likhet med representanten Marit Nybakk, at man ikke sier et pip om menn. Det er altså å gi et signal til menn. Det er akkurat slik det var i Sverige. Der ville man heller ikke diskutere menn, selv om det antakeligvis er gutter som utgjør flesteparten. I Sverige har man lagt til grunn at det er ikke så vanskelig med prostitusjon for gutter fordi de gjør det for kortere tid, det er for å forebygge hiv, og det er også slik at de er mer seksuelt utprøvende. Det er holdninger som ligger til grunn i Sverige når det gjelder diskusjonen om menn. Da spør jeg meg: Hva er egentlig dette? Hvorfor i all verden står ikke alle de som er så opptatt av kriminalisering, og roper like høyt om de mennene som også selger sex? Hvorfor har de ikke tatt et eneste initiativ for å ha en dialog med dem heller? Så til metodebruken. Bekymrer det ikke representanten Tørresdal, den overvåkingen som skjer av noen som ikke er kriminelle? Bekymrer det overhodet ikke at det kan bli situasjonen for mange av de prostituerte? Til slutt: Vil representanten Tørresdal og Kristelig Folkeparti i det minste være med på en utredning og se på effekten av dette, slik Høyre og Fremskrittspartiet foreslår, slik at vi kan innrette lovverket slik at det faktisk funker, og ikke bare tro det etter å ha sett filmen «Lilja 4-ever».
André Oktay Dahl (Høyre), 2008-11-20:
Det er vakkert med krokodilletårene for Oslo kommune med tanke på at man følger opp Sørheim-utvalget og altså kutter 100 millioner kr til Oslo kommune for å følge Regjeringens politikk. Da er det vakkert med krokodilletårer på grunn av det som skjer. Ellers synes jeg det er morsomt å høre på representanten Chaudhry, som tydeligvis synes det fint at man kjeppjager prostituerte gjennom år fra kvinnegruppen Ottars side, at man roser dem og ikke tar inn over seg når man skryter av en sånn gruppe, hva de faktisk har bidratt til. Jeg synes egentlig det mest spesielle er å se representanten Chaudhrys evne til å få med seg hva som var bakgrunnen for det jeg sa, og for å følge en del aviser, så er det ikke akkurat Obama-takter over det. Når det gjelder erfaringene fra Sverige, er det faktisk sånn at det kommer nigerianske kvinner til Sverige, for de har hørt at det skal bli kriminalisert i Norge. Og der har det altså vært kriminalisert i ti år. Det synes jeg sier noe om erfaringene i Sverige. Så til slutt en stemmeforklaring. Høyre kommer til å stemme for Venstres forslag, og vi kommer til å stemme mot Kristelig Folkepartis forslag.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-20:
Det er noen logiske brister her i debatten. Representanten Woldseth sa at da Sverige forbød kjøp av seksuelle tjenester, ble Norges paradegate fylt av nigerianske damer. Men da er det bare å tenke videre: Hva betyr det? Jo, det betyr at når ikke markedet er til stede der, så kommer de hit. Da går det an å tenke videre: Hvis alle land forbyr det, blir markedet kvelt, og da får kvinner – og de menn som også blir kjøpt – verdigheten sin tilbake. Det gjelder bare å føre kampen videre skritt for skritt. Så er spørsmålet: Hva skal politiet prioritere? Det er en ny måte å tenke på. Er det nå slik at hver gang vi lager en lov, skal vi også legge til grunn, skrive i en merknad, at denne loven skal prioriteres, mens andre ikke skal. Det er klart at alle lover som Norges nasjonalforsamling vedtar, skal prioriteres. Jeg kan stille spørsmål tilbake til Fremskrittspartiet: Når skjenkekranene skal være åpne til alle døgnets tider, og når 760 mill. kr i alkoholavgift skal reduseres til neste år, etter Fremskrittspartiets politikk, er det ikke slik at det da går ut over noen prioriteringer hos politiet? Hva skal de prioritere, eller nedprioritere? Så er det en annen litt selsom opplevelse. Representanten Oktay Dahl gikk til et frontalangrep på en gruppe som ikke er til stede i salen, som ikke har anledning til å forsvare seg, Kvinnegruppa Ottar. Jeg synes det var en merkelig opptreden fra en stortingsrepresentant fra Stortingets talerstol. Gå løs på politiske partier som sitter i salen, og som er i stand til å forsvare seg! Ikke gjør det jeg opplevde her nå! Jeg skjønner at han hadde behov for å gi utløp for sin frustrasjon når han blir tråkket på tærne av sine budsjettpartnere i Oslo, både Kristelig Folkeparti og Venstre. Vi skjønte godt hva representanten fra Venstre mente. Det pågår budsjettforhandlinger i Oslo – altså Oslos budsjettforhandlinger pågår i Stortinget. Når Høyre legger ned eller innskrenker tilbud til Natthjemmet, til Prosjektet Jobben, til «Bakeriet», til andre lavterskeltilbud i Oslo, og det blir påtalt fra Venstre og Kristelig Folkeparti fra Stortingets talerstol, skjønner jeg at Høyre blir frustrert. Men det går an å løse dette i Oslo med et bedre budsjett.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-11-20:
Kristelig Folkeparti er veldig opptatt av at jobben med å gi verdige alternativer begynner nå. Jeg vil nevne en av de tingene som kan gjøres, nemlig at Nav kan gjøre et spesielt målrettet arbeid overfor de som ønsker seg ut av prostitusjon og inn i arbeid. Oslo bystyre vedtok i juni at det skulle være mulig å få yrkesrettet attføring for de som ønsket seg ut av prostitusjon. Dette var selvfølgelig et symbolvedtak, for det trengs et stortingsvedtak for å endre folketrygdloven. Men dette ble gjort fordi en ville oppfordre Stortinget til å lage enklere prosedyrer og gjøre det mulig å få en spesialbehandling slik at en kan gå lettere gjennom Nav-systemet og få fulle rettigheter til yrkesrettet attføring. Er statsråden villig til å se på dette og vurdere dette i det videre arbeidet, med tanke på at de skal slippe å gå gjennom den lange, individuelle behandlingen som ligger i Nav-systemet i dag?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-11-20:
Representanten André Oktay Dahl sa at jeg var unyansert i mitt innlegg. Til det kan jeg si to ting: Når det gjelder synet på prostitusjon, har jeg et klart syn på det. Jeg mener det er et overgrep mot kvinner og menn. At man kan kjøpe et annet menneske til en sånn type tjeneste, mener jeg er et overgrep. Jeg er her totalt klar og nyansert i min tale. For meg er det et nei til kjøp av andre mennesker. Men når det så gjelder denne loven, mener jeg ikke at det er lett. Jeg mener jobben begynner nå, og hvis representanten Dahl hadde hørt mitt innlegg, hadde han hørt at jeg argumenterte ikke for eller mot loven. Jeg brukte innlegget mitt til å fortelle om det som er nødvendig å gjøre nå, nemlig alle tiltakene man forplikter seg til. Så sa André Oktay Dahl at politiet støtter dette, men hvem da i politiet? Det var ikke entydig. Det jeg refererte til, var politiet i Oslo som i mai i 2006 uttalte seg på alle kanaler i landet vårt. Det var den våren diskusjonen for første gang kom opp i Stortinget. Jeg har også vært i Stockholm. Jeg bad politikere, sosialtjenesten og politiet om å finne motstandere av den loven de hadde hatt i mange år i Sverige. Jeg ville snakke med motstanderne. Jeg er òg enig med Dahl i at de burde ha evaluert, men i sum er det slik at det er ingen politikere i Riksdagen som ønsker å endre loven. Det synes jeg er et ganske tydelig tegn, for det var stor motstand også i Riksdagen da loven ble vurdert. Men selvfølgelig er det forbundet med en del utfordringer å sette i gang tiltak i forbindelse med en slik lov, og det må vi ta på alvor. Så har jeg lyst til å si at jeg vil rose representanten Dahl, for han sa i sitt innlegg at uansett om man er for eller imot denne loven, må vi når loven nå kommer, stå sammen om å få gode tiltak. Det skal han ha takk for, og der er vi enige. Kristelig Folkeparti er enig i at vi kan evaluere loven, og vi hadde tenkt før det ble sagt fra talerstolen, å støtte forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet, for jeg tror det er lurt, ikke minst fordi vi skal sette i gang de riktige tiltakene, å evaluere loven og de tiltakene som kommer i kjølvannet av den. Til slutt til representanten fra Venstre, Odd Einar Dørum. Det overrasker meg ikke at han uttaler seg som om ingen andre verken har tenkt på eller snakket med mennesker som har vært ofre for menneskehandel, eller som befinner seg i prostitusjon. Nå må jeg bare bekrefte at det har flere av oss gjort, og det må ikke være der debatten ligger. Men vi ønsker å støtte Venstres forslag nr. 6, så jeg kan berolige Dørum med at vi er enige på det punktet. La oss nå alle stå sammen om å gjøre det beste ut av situasjonen når vi nå får lovforbudet.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-11-20:
På galleriet sitter det representanter for kvinnegruppen Ottar. Representanten Dahl kom etter min mening med nedlatende betraktninger i forhold til denne gruppen. Det kan ikke stå uimotsagt. Uansett om man er enig eller uenig med kvinnegruppen Ottar, skal de behandles med respekt, og de har gjort en god jobb for likestilling, mot pornografi og prostitusjon. Uansett om man er enig eller ei, bør man kunne tale positivt om sine meningsfeller. Så til slutt: På mitt besøk i Stockholm snakket jeg med en av politimennene som jobbet spesielt i forhold til gateprostitusjon. Han sa at loven også hadde en veldig positiv effekt som de ikke hadde regnet med, nemlig at de prostituerte som ennå fantes i Stockholm, kunne bruke loven. Når det var veldig voldelige kunder, kunne de altså anmelde dem, og bli fri for og beskyttet mot de ekstra voldelige kundene. La oss håpe at vi klarer å bekjempe de negative effektene, de vanskelige utfordringene i loven, og ta vel imot det loven skal gjøre, nemlig beskytte og gi hjelp til de prostituerte.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-11-20:
Siden vi nærmer oss jul og budsjettforhandlinger i Oslo kommune ikke skal skje fra Stortingets talerstol, kan man si at de som forhandler der, skal gjøre sitt, og så kan regjeringspartiene gjøre sitt, slik at det ikke bare blir en kollekt på 10 mill. kr, men også de andre pengene som skal til. Så til to andre forhold. For det første vil jeg si, etter å ha hørt både komiteens leder og spesielt statsrådens innlegg, som er noe av det mest vennligsinnet presise jeg har hørt noen gang i forhold til et forslag i salen, at jeg selvfølgelig vil gjøre mitt forslag nr. 6 om til et oversendelsesforslag, fordi jeg oppfatter at statsråden uttrykker seg så klart som han gjør. Når det så gjelder trafficking og hvordan man bekjemper det, tillater jeg meg å si følgende, og det får bare være et statement fra min side: Etter å ha jobbet med spørsmål om organisert kriminalitet i en periode på over 13 år, inkludert trafficking, må jeg si at jeg har mer sans for representanten Nybakk og andre som renhårig sier at grunnen til det man nå gjør, er at man er imot sexkjøp. Man er det, og det er et standpunkt som jeg ikke tror virker som det er, men det er ærlig framført. Men trafficking tror jeg man bekjemper med en annen type innsats. Det får vi komme tilbake til også i andre sammenhenger.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Svaret er enkelt. Jeg mener at de som lever av prostitusjon, enten helt eller delvis, har mer enn nok av byrder på sine skuldre om vi ikke skulle belemre dem med straffeforfølgelse. Hvis det er noen som skal være målgruppe for kriminalisering, må det nettopp være de menn, kanskje også noen kvinner, som kjøper sex og i så måte utnytter andres ganske så vanskelige situasjon. Jeg er av den oppfatning, særlig ut fra de erfaringer jeg selv gjorde meg da jeg var engasjert på Pro Sentret, at de som sliter med dette, har mer enn nok problemer om vi ikke skal belemre dem med straff i strafferettens forstand.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Jeg ønsker ikke å gradere politiets prioriteringer. Det hadde ikke den forrige regjering noen tradisjon for, og jeg ønsker heller ikke det. Jeg tror det ville bære galt av sted. Politiet er dessuten ikke inne i noen krise – jeg mener at det er anstrengt i forhold til bemanningssituasjonen. Men det er helt åpenbart at det å etterforske menneskehandelsaker og det å etterforske også dette forbudet, er krevende, veldig krevende. Det gir meg bare gode argumenter for å gjøre det motsatte av det den forrige regjeringen gjorde. Da tok man opp få politihøgskolestudenter og satset lite når det gjaldt drift bl.a. i Oslo politidistrikt, f.eks. i 2004. Vi velger å øke driftsmidlene og å utdanne flere politifolk. Det er nettopp de som skal ta seg av disse oppgavene, som jeg mener henger veldig tett sammen med den etterforskningen som skal skje i tilknytning til menneskehandelsakene, hvor det i dag gjøres et betydelig bedre arbeid enn bare for noen år siden.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Jeg tror vi aldri kommer til å bli ferdige med tiltak overfor bl.a. de prostituerte. Jeg vil særlig nevne innsatsen for å sikre trygg bosetting, vern av vitner som ønsker å stå fram, og ikke minst at de som skal være igjen her i Norge, får lov til å være her bl.a. som resultat av utvidet refleksjonsperiode, og at de får muligheten til å få ytterligere bosettingstillatelse. Da er det også helt avgjørende at man kommer seg over i annen virksomhet. Det ville virkelig være det som kunne forebygge og hindre at man fortsetter det samme livet som man har levd. Derfor mener jeg at vi åpenbart må være villige til å gå inn og se på alle de tiltak som vi har i forhold til arbeidsmarkedet, også det som representanten tar opp. Jeg er overbevist om at denne debatten, sammen med de tiltakene og de ekstramidlene som nå kommer, er en god inspirasjon for oss til å ha en slik gjennomgang.