trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2007-12-12:
Vi kommer til å bruke mye tid i 2008 for å få til det som nettopp er et felles ønske: å få gode omsorgssentre som ivaretar hensynet til barn mellom 15 og 18 år. Spørsmålet om kompetanse er helt sentralt. Vi vil vurdere både å bruke eksisterende kompetanse og å bygge den opp videre. Men det er altså helt sentralt for å ivareta disse ungene. Så svaret er ja.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2007-12-12:
Det er slik at vi forholder oss til stortingsflertallet når det gjelder å foreta en dreining. Jeg vil understreke at man ikke må ha inntrykk av at offentlige institusjoner er skjermet fra kvalitet og skjermet fra åpenhet. Når det er færre barn som bor på institusjon, er det et faktum at både private og kommersielle institusjoner må redusere sin virksomhet. Men representanten er fullstendig klar over at vi på midten av 1990-tallet så en voldsom og uheldig utvikling der enkelte aktører faktisk tjente fett på denne omsorgsoppgaven. Det er grunnen til at stortingsflertallet ønsker å foreta dreiningen, med full åpenhet og med full forutsigbarhet og kvalitet for barna.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2007-12-12:
Til representanten fra Venstre som snakket om adopsjonsstøtten på 1 G, vil jeg si at det er riktig at forslaget er på 38 320 kr. Det er dessverre ikke funnet rom til å dekke en økning innenfor det budsjettet. Jeg vil understreke at dette ikke er en underkjennelse av foreldrenes vilje til og ønske om å adoptere barn utenlands. Når det gjelder incestsentrene, vil jeg si at vi her har en meget god ordning med 80 pst. statlig støtte og 20 pst. kommunal støtte. Det vi skal gjøre, er å evaluere ordningen i løpet av 2008. Så må jeg gi honnør for Venstres engasjement når det gjelder å fokusere på menn som kan bli utsatt for vold. Det er svært viktig at vi baker det inn i det arbeidet vi nå gjør for å lovfeste et akuttilbud om hjelp lokalt – ikke lovfeste incestsentrene per se, men lovfeste et akuttilbud. Vi jobber med dette nå. Når det gjelder enslige mindreårige, vil jeg bare gjenta at vi gjør et krafttak i forhold til disse barna. Det er mye utålmodighet. Jeg er også utålmodig, og derfor snur vi alle steiner for å finne gode måter å håndtere ikke bare dem på som skal flytte over til omsorgssentrene når den tiden kommer, men også nyankomne. Vi ser også på hva vi kan gjøre i den mellomperioden de er under Utlendingsdirektoratets ansvarsområde. Til Høyres fokusering på de kommersielle aktørene må jeg bare si at jeg registrerer at Høyre sier at de lenge har vært svært opptatt av barnevern. Det er kanskje derfor vi har fått en underfinansiert reform? Det er kanskje derfor de foreslo kutt i kommunale utgifter, og det er kanskje derfor de mener at konkurranse er all right så lenge alle private aktører får fortsette som før? Men vi er av den oppfatning at noe må endres. Vi er av den oppfatning at vi må trappe opp innsatsen rettet mot barnevern. Det er derfor vi igangsetter en rekke tiltak. Det er ingen mistillit til vår egen etat, tvert imot. Vår etat kommer til å få enda mer kompetanse til å håndtere de utfordringene som er. I tillegg driver vi med å følge opp og kvalitetssikre våre prosesser, slik at vi finner egnede aktører, ikke bare de kommersielle, men også de ideelle og de offentlige. Vi vet at institusjon ikke er bra for alle. Også der er vi svært opptatt av å ha en individuell tilnærming. Og vi skal jobbe hardt for å sikre at institusjonene ikke raseres før vi har et tilstrekkelig antall fosterhjem som fungerer bra. Så jeg varsler et krafttak i forhold til barnevern, men det er også riktig at vi ikke ønsker at de kommersielle skal ha monopol på den sektoren.
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2007-12-12:
Det var fristende å svare Olemic Thommessen veldig enkelt: Vi kommer ikke til å få et dårligere barnevern. Vi har flere og flere indikatorer som viser at vi utvikler oss i riktig retning, men det er en krevende reform. Sammenligner vi barnehagebarn og barnevernsbarn, er det heldigvis slik at det er flere barn som trenger barnehage, enn det er barn som trenger barnevern. Vi har 40 000 barn som får ulike barnevernstiltak i dag. Tallene er økende, dog mindre økende i 2007 enn de var før. Vi forsøker hver dag å gjøre en innsats for å gi dem gode tiltak.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-12:
Det er freistande å begynne med å seie at eg òg vert noko utrygg når eg merkar meg at eit stort parti som Framstegspartiet er så skeptisk til det viktige tilbodet som over 80 pst. av norske barn heldigvis kan ta i bruk, og dei positive effektane som etter kvart er veldig godt dokumenterte gjennom omfattande forsking i mange land. Eg vil òg gjerne utdjupe at det er av største viktigheit å understreke kor viktig foreldra òg er. Foreldra er sjølvsagt dei viktigaste omsorgspersonane for sine barn. Når vi ser mange av dei problema som altfor mange barn opplever i sin barndom, har det òg å gjere med at vi som er foreldre, ikkje klarer å utøve den rolla godt nok. Men foreldre spelar òg ei kjempeviktig rolle som – la oss kalle det – lærarar for sine eigne barn. Vi veit f.eks. at barn som les saman med foreldra, i gjennomsnitt har betre ferdigheiter i lesing seinare. Eg meiner at barnehage er eit godt tilbod, som det store fleirtalet av norske foreldre vel å bruke fordi dei veit at det er eit godt tilbod, og det er eit tilbod som vi skal leggje til rette for at enda fleire kan bruke, og som kan verte enda betre enn det er i dag.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-12:
Eg refererte til at representanten Gjul i innlegget sitt kalla Høgre eit kunnskapsparti. Når ein legg til rette for ein politikk som ikkje oppfordrar fleire barn til å gå i barnehage, er det iallfall ikkje openbert at det vil føre til at fleire tidleg vil få ein smak av auka kunnskapar, som ein definitivt får i barnehagen. Når det gjeld foreldrebetaling, er vi i den heldige situasjonen at langt fleire går i barnehagen, fordi vi set ned prisen for alle. I tillegg finst det ei rekkje kommunar som har inntektsgradert foreldrebetaling. Ikkje minst er det vanleg i dei største kommunane. Fleirtalet av dei som har barn i Noreg, bur i kommunar der det er inntektsgradert foreldrebetaling. Det er òg ei rekkje andre ordningar retta særleg mot foreldre som ønskjer å ha barn i barnehage, og som har låge inntekter. Det er definitivt viktig å gå vidare på den vegen, og det har Regjeringa, som representanten sikkert er kjend med, tenkt å gjere.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-12:
Eg er heilt einig i det formålet. Lat meg begynne med å presisere eit par ting. Kommunane er ikkje pålagde å tilby inntektsgradert foreldrebetaling, men moderasjons- og fritaksordningar for barnefamiliane med lågast betalingsevne. Og dersom ein ser på talet på barn, er fleirtalet omfatta av dette, for dei fleste store kommunane og dei største byane har slike ordningar. I sum har altså talet på barn som er omfatta av den typen ordningar, auka dei siste åra. Friplassar er eit anna nytta verkemiddel. Men eg er einig i at vi gjennom å setje ned maksprisen ytterlegare og å sjå på andre ordningar må fortsetje å gå i ei retning som gjer at fleire av dei som har lågast inntekt, får moglegheita til å nytte seg av det tilbodet som barnehagen er.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-12:
Det forslaget som representanten sannsynlegvis siktar til om førskolelærarar si moglegheit til å undervise i skolen, inneber faktisk strengare kompetansekrav for å kunne verte tilsett som lærar i skolen for dei som har førskoleutdanning, enn i dag. Så den delen av det trur eg ikkje vi skal frykte. Derimot er det behov for å gjere endå meir enn det vi allereie gjer når det gjeld å få fleire førskolelærarar og pedagogar inn i barnehagen. Det er svært viktig. Vi gjer mykje – vi har ein eigen kompetanseutviklingsstrategi og ein rekrutteringsstrategi, og det vert 125 fleire studieplassar gjennom dette budsjettet i 2008. Men dette vil framleis vere viktig i åra framover. No har vi hatt ein periode med veldig høg utbyggingstakt. Vi har likevel klart om lag å halde tritt når det gjeld talet på førskolelærarar. Heldigvis vil det, når det ikkje vert det same behovet for å auke utbygginga, vere noko lettare å auke pedagogtettleiken i åra framover. Det vil vere eit svært viktig verkemiddel for betre kvalitet i barnehagane.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-12:
Eg er veldig for forsking – lat meg understreke det – òg når det gjeld både innhald og andre sider ved barnehagar. Men eg må få lov til å seie at det er jo ikkje slik som ein kan få kjensla av her, at vi no driv eit stort eksperiment med 80–90 pst. av norske barn. Det er altså omfattande forsking og omfattande erfaringar over mange år vi har i Noreg og mange andre land med omsyn til barnehagar, og vi har dermed eit svært godt grunnlag for å kunne seie at det er eit viktig tilbod – når det er kvalitativt godt – som har stor betydning på ulike måtar for barn. Samtidig må vi vere opptekne av at foreldras rolle i forhold til eigne barn, anten det no gjeld omsorg eller læring, er kjempeviktig og vil vere det for alle.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-12:
Eg trur barnehagetilbodet på 1950-talet må ha vore rimeleg bra. Eg rakk som sagt aldri å prøve tilbodet sjølv – på 1970-talet. Om det understrekar mine poeng når det gjeld viktigheita av barnehagesatsing, eller det motsette, får andre bedømme. Så vil eg igjen rose Framstegspartiet, for eg trur det var viktig at dei var med på barnehageforliket og det Dokument nr. 8-forslaget som har vore nemnt tidlegare her. Min respekt for Framstegspartiet sitt mot i den samanhengen veks eigentleg i dag, når eg forstår at dei meiner at vi eigentleg er i gang med eit stort, vågalt eksperiment som dei føler seg utrygge på. Så ein må jo stille spørsmålet: Med kva for eit mot, og ikkje minst med kva for ei grunngjeving er Framstegspartiet med på eit eksperiment med norske barn i milliardklassen, som dei openbart meiner det er. Så skal eg prøve å svare på spørsmålet, men eg er framleis litt i tvil om kva spørsmålet er. Viss spørsmålet er om eg er for barnehagar, er svaret ja. Viss spørsmålet er om eg er for meir forsking, er svaret ja. Viss spørsmålet er om eg òg er for å lytte til utanlandske erfaringar, er svaret ja. Eg lyttar i høg grad til dei utanlandske erfaringane når eg trekkjer konklusjonane mine. Og viss spørsmålet er om eg er oppteken av alle dei som i dag ikkje får tilbod om barnehageplass, er svaret definitivt ja. Derfor må vi ha ein låg pris og høg utbyggingstakt framleis. Vi må ha ein individuell rett, og vi må sjå på tilbod til dei som likevel ikkje nyttar seg av barnehagetilbodet. Og vi må sjølvsagt gjere som det står i Soria Moria-erklæringa, nemleg å starte ei omlegging av kontantstøtta når vi har full barnehagedekning. Men viss spørsmålet er om eg er skeptisk til barnehage eller meiner det er eit eksperiment, då er svaret nei. Og eg vil gjerne spørje tilbake igjen om eg kan få bekrefta veldig tydeleg herfrå følgjande: Meiner Framstegspartiet at barnehagesatsing og det at 80–90 pst. av barn går i barnehage, er eit eksperiment? Er det Framstegspartiet sitt syn at barnehagesatsinga sånn ho ser ut i dag, er eit eksperiment? Kva er i så fall alternativet? Bør vi ha fleire barn som er hos dagmammaer? Eller bør vi ha fleire kvinner og/eller menn som er heime med barnet sitt, og som går ut av arbeidslivet?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
Jeg reagerer litt på måten de Ruiter innleder spørsmålet sitt på. Fremskrittspartiets politikk er rimelig kjent, men å hevde at en skyter fra hofta, synes jeg er litt i overkant, særlig når vi nå har forsøkt å få frem en del faglig dokumentasjon på Fremskrittspartiets primære ståsted, og har utfordret statsråden på å gjøre det samme. Kanskje burde Freddy de Ruiter konsentrere seg litt om å finne faglige argumenter for sin egen politikk også. Når det gjelder utbytte, har ikke vi noen planer om å forby utbytte hvis Fremskrittspartiets primære politikk blir vedtatt. Elevbetaling tror vi reguleres veldig godt av markedet selv, hvor eierne av skolene er opptatt av at kvaliteten på den enkelte skole skal være best mulig. Det er åpenbart at det koster penger. Vi er overbevist om at de som driver disse skolene, vil være opptatt av kvalitet. For å få elever må de også ha lave egenbetalingssatser, hvis de i det hele tatt ønsker det. Erfaring viser at egenbetalingen i de private skolene nå er lavere enn det Regjeringen la opp til i forrige runde.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
Dette er typisk SV-retorikk. Det som er realiteten, er at det i dag er fri adgang til å starte private videregående skoler. Helt uavhengig av denne loven er det fri adgang til det etter opplæringsloven, og de som starter skolene, kan altså kreve 100 pst. elevbetaling. Etter Fremskrittspartiets modell skal vi likebehandle alle tilbydere av opplæringstjenester, uavhengig av hvem som eier dem. Det er jo SV-politikken som fører til forskjeller innenfor skoleområdet. I dag opplever vi at flere og flere får råd til å kjøpe seg bedre og bedre tjenester. Med SVs oppskrift er jeg helt sikker på at vi i løpet av få år vil få en ren privatskole med bare foreldrebasert betaling, fordi Sosialistisk Venstreparti begrenser valgfriheten til foreldre og elever. Hvis en gjør som Fremskrittspartiet sier, og satser på kvalitet fremfor at det offentlige skal ha monopol på å drive opplæringstjenester, ville vi fått en mye, mye bedre skole enn det Sosialistisk Venstreparti og denne regjeringen er i stand til å levere. Dessverre er det slik at fasiten på dette får vi ikke før historien viser den. Jeg håper at jeg da får anledning til å si fra denne talerstol til representanten Åsa Elvik: Hva var det jeg sa?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
Å fremme primærpolitikk ved å snakke om likebehandling av offentlige og private skoler, er neppe å ri prinsipper. Det handler om å finne praktiske løsninger. Vi har altså funnet praktiske løsninger. Vi har sittet i forhandlinger med Venstre og Høyre for å finne frem til gode løsninger i denne saken. Det er like viktig for oss, som det er for Kristelig Folkeparti, å finne gode og praktiske løsninger. Jeg forstår at Kristelig Folkeparti har et sterkt behov for å forsvare sitt engasjement i denne saken i relasjon til Regjeringen. Men det er altså slik, som jeg også sa i mitt innlegg, at det var en viss mulighet for at selv regjeringspartiene ville igangsette en viss tankevirksomhet etter alle de opplysningene vi fikk i den åpne høringen. Poenget med åpne høringer, er at vi skal få frem opplysninger som igangsetter tankevirksomhet i Stortinget, noe som igjen fører til bedre resultater enn det som var utgangspunktet til Regjeringen. Jeg tror det ville ha skjedd uansett. Når det gjelder utbytte og private skoler, har altså Sverige ingen begrensninger. Men det er ingen utbyttefest i Sverige. 5 pst. av grunnskoleelevene og 10 pst. av elevene i videregående skole går i private friskoler. Det er helt uproblematisk, selv uten et utbytteforbud.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
Dette var jo nesten en grenseløs tilfredshet fra Senterpartiets side med det som er blitt innstillingen. Det er jo bra for Senterpartiet. Jeg trodde også at det fortsatt var viktig for Senterpartiet å føre en god distriktspolitikk. For å gjøre det er det, etter hva jeg har forstått på Senterpartiet tidligere, viktig å opprettholde bosettingen der folk bor, overalt i hele landet. Jeg har bestandig vært overbevist om at det er en sammenheng mellom tjenestetilbudet som gis i et distrikt, og attraktiviteten i forhold til å bosette seg der. Nærmiljøkvalitet avhenger i stor grad av det tjenestetilbudet som er lokalt. Skolen er en veldig viktig lokal aktør. Den spiller en viktig rolle som samlingspunkt og er viktig for lokalsamfunnet, ikke bare som skole, men også i mange andre sammenhenger. Er Senterpartiet egentlig tilfreds med at de nå fratar foreldre og andre muligheten til å opprette friskoler for å beholde nærskolen sin i eget lokalmiljø?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
Statsråden taler varmt om fellesskolen. Han omtaler den på en måte som om det bare er regjeringspartiene og til nød også Kristelig Folkeparti som er tilhengere av og sterke støttespillere for fellesskolen. Målet for fellesskolen skal være at direktørdatteren og arbeidersønnen skal gå sammen, komme fra ulik sosial bakgrunn og lære av hverandre gjennom sosial utveksling i skolen. Det gjør de i dag, både i den offentlige skolen og i den privateide skolen. Jeg kan referere til statsviter Tuastad, som jeg også refererte til i mitt innlegg, som i tillegg er statsrådens partikollega. Konklusjonen hans er at privateide skoler også er fellesskoler. Likevel hevder statsråden – nok en gang ganske tungt – at det er slik at friskoler bidrar til økte sosiale forskjeller. Da vil jeg gjerne vite hvilke faglige, konkrete og norske undersøkelser statsråden baserer seg på når han hevder at friskoler skaper sosiale forskjeller blant folk.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
I dag har jeg følelsen av at vi har opplevd at statsråden har levd etter en «vil du ikke svare, så svar på noe annet»-filosofi. Så jeg har lyst til å ta opp noen konkrete spørsmål som jeg håper statsråden kan notere ned og svare direkte på fra talerstolen i dag. A: Hvilke konkrete norske faglige undersøkelser viser at friskoler i Norge øker de sosiale forskjellene? B: Frykter ikke statsråden en oppblomstring av private riksmannsskoler basert kun på egenbetaling, når åpningen for friskoler lukkes i kveld? C: Et spørsmål fra Venstre: Hva er bedre med skjønn framfor rett? D: Når statsråden snakker om fellesskolen, mener han da kun skoler eid av kommuner og fylkeskommuner? E: Et spørsmål fra Høyre: Hvilke skoler som var godkjent etter den gamle loven, tok utbytte? Det vil bli satt pris på om statsråden kan være konkret. Så er det riktig at Fremskrittspartiet vil gjøre den offentlige skolen bedre, fordi vi tror at konkurranse mellom skoler vil ha den samme effekt som konkurranse på andre områder, nemlig at kvaliteten blir bedre. Jeg synes representanten Anna Ljunggren hadde et ganske interessant resonnement i den sammenheng, fordi hun sa at den offentlige skolen skal være så god at private skoler ikke er et alternativ. Men hun er tydeligvis så usikker på om den offentlige skolen kan bli så god at hun ikke vil tillate at de private skal bli etablert. Det er et merkelig utgangspunkt, for hvis hun hadde vært trygg på at den offentlige skolen var så god at private alternativer ikke ville være noe problem, kan det vel umulig være hensiktsmessig å forby de private alternativene. Så takket representanten de Ruiter meg for ærlighet fra talerstolen her i stad. Jeg pleier å være ærlig, så det er neppe grunnlag for noen stor takksigelse i forhold til det. Men hvis vi først skal takke hverandre for å være ærlige, har jeg i grunnen lyst til å sende den takksigelsen til Senterpartiets Per Olaf Lundteigen, som beklager at Regjeringen og Kristelig Folkeparti nå lukker døren for muligheten for private grendeskoler, i motsetning til parlamentarisk leder for Senterpartiet, som her var helt tydelig i en replikkordveksling tidligere i dag på at det ikke var Senterpartiets prioritering. Når det gjelder representanten de Ruiters stadige påpekinger om utbytte osv., er Fremskrittspartiets soleklare utgangspunkt at det skal være lov å tjene penger i Norge. Det det i tilfelle er snakk om, er et konkret forbud mot å tjene penger på å yte visse tjenester. Erfaringer fra Sverige viser at det blir ingen utbyttefester innenfor skoleområdet, så vi tror at utbyttedebatten er en skinndebatt som egentlig ikke er spesielt interessant. Og det markedet som de Ruiter i hvert eneste innlegg fra denne talerstolen framholder at han er så livende redd for, det er deg og meg.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
Jeg merker meg at statsråden burde ha fulgt mitt råd om å notere ned spørsmålene. Han besvarte to av fem, men det er jo bedre enn ingen. Jeg synes samtidig vi fikk en ganske interessant og grei avklaring. Vi har hørt representanten Lena Jensen, en rekke representanter fra regjeringspartiene, og også statsråden tidligere, si at noe av årsaken til at denne loven er som den er, er at man skal stanse de kommersielle skolene. Men i sitt siste innlegg sier statsråden det motsatte. Han sier jo tvert imot at han synes det er flott og greit med kommersielle skoler – bare de som skal gå der, har så rike foreldre at de kan betale alt selv. Hvis vi først skal snakke om at det skal være en målsetting å utjevne sosiale forskjeller, synes jeg det rett og slett er et resonnement som ikke er i nærheten av å holde logisk mål. Her sier altså statsråden at kommersielle skoler er greit, så lenge det er de rikeste av de rike som går der.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
Jeg synes å registrere en viss slitasje i salen, så jeg skal være så kort som mulig. Når representanten Anna Ljunggren spør hvorfor Fremskrittspartiet har blitt så opptatt av gratis læremidler, synes jeg det er riktig å svare på det spørsmålet. Jeg vet ikke hvordan politikk utvikles i Arbeiderpartiet, men i Fremskrittspartiet er det i hvert fall prosesser som leder frem til landsmøtevedtak i forkant av programmer som skal vare i fire år. Fremskrittspartiet har hatt dette som sin etablerte politikk hele denne stortingsperioden og vedtok det i sitt partiprogram i 2004. I stedet for å være opprørt over at Fremskrittspartiet er opptatt av at skoleelever skal få gratis skolemateriell, burde representanten Ljunggren tvert imot være veldig fornøyd med at det er flere som ønsker at elevene på videregående skole skal få fritt skolemateriell. Nå er det riktignok slik at Fremskrittspartiet vil ha en raskere gjennomføring og en bedre ordning enn det Arbeiderpartiet og Regjeringen vil ha. Det er kanskje det som irriterer representanten Ljunggren. Helt til slutt har jeg bare lyst til å si at jeg er veldig glad for det statsråden sa i replikkordvekslingen med representanten Eriksen Søreide, at han vil ha en løpende vurdering av hvorvidt det vil være riktig og naturlig å inkludere også tap som følge av sykdom i en forsikringsordning. Jeg håper at vi etter en slik løpende vurdering vil få dette tilbake til Stortinget – dersom det skulle vise seg at det er behov for og naturlig å inkludere det, slik opposisjonen mener det er.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2007-06-07:
Dette var jo ganske kjent fremskrittspartistil: å tegne et dystert bilde og så skyte fra hofta. Jeg kunne gjerne tenkt meg å høre litt mer om Fremskrittspartiets primære standpunkter når det gjelder private skoler. Det kan kanskje være interessant både for velgerne og for folk flest. Jeg vil gjerne ha litt utdyping av to temaer. Vi har vært litt inne på dem ved tidligere debatter, men det gjør ikke noe å få en ytterligere utdyping. Det gjelder utbytte. Mener Fremskrittspartiet at det skal være fritt fram for utbytte? Slik har i hvert fall vi forstått det. Hvordan er det med elevbetaling? Er det riktig å forstå det slik som det er blitt sagt tidligere, at staten skal finansiere 100 pst., og så skal det være opp til skolene å kunne ta elevbetaling på toppen av det? Er det Fremskrittspartiets primære standpunkter når det gjelder private skoler?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2007-06-07:
Det er positivt at en med denne revisjonen av fagskoleloven får en ytterligere tydeliggjøring av fagskolenes funksjon og plass i utdanningssystemet. Fagskoleutdanning er et viktig alternativ til høyere utdanning. Derfor er det nødvendig gjennom lovrevisjon ytterligere å klargjøre skillet mellom fagskoleutdanning og videregående opplæring. Vi registrerer også at det jobbes med å utvikle et nasjonalt kvalifikasjonsrammeverk relatert til det europeiske. Det kan bli viktig for å beskrive forholdet mellom fagskoleutdanning og høyere utdanning. I den sammenheng kan det også nevnes at det allerede er et samarbeid mellom enkelte tilbydere av fagskoleutdanning og høyskoler. Avkorting eller innpassing av utdanningen er altså fullt mulig innenfor dagens regelverk. Jeg vil derfor benytte denne anledningen til å utfordre de høyere utdanningsinstitusjonene til å bruke sin faglige frihet til å videreutvikle samarbeidet med fagskolene. Fagskolenes funksjon påpekes også tydelig gjennom denne revisjonen. Fagskolene skal ha fleksibilitet til å opprette og eventuelt legge ned fagtilbud, i takt med samfunnets behov, samt at skolenes tilbud – som det blir understreket – skal være yrkesrettet. Vi er også glad for at det stilles strenge krav til kvalitet. I så måte er vi godt fornøyd med at NOKUT godkjenner og kvalitetssikrer fagskoleutdanningen. En samlet komite ønsker dessuten at fagskolenivåets utvikling knyttes til et nasjonalt råd. Det kan være med og sikre god kvalitet på utdanningen. Denne saken dreier seg om en revisjon av fagskoleloven, ikke om noen finansiering. Vi vil likevel vise til vår merknad i innstillingen, hvor vi viser til en flertallsmerknad i Innst. S. nr. 166 for 2006-2007 i forbindelse med behandlingen av St.meld. nr. 12 for 2006-2007, Regionale fortrinn – regional framtid. Her legges det til grunn at det må foretas en gjennomgang av finansieringen av fagskolene senest i forbindelse med overføringen av fagskolene til de nye regionene. Vi erkjenner at finansiering er en utfordring, kanskje spesielt innenfor helsefag. Nå må det imidlertid sies at det i dag finnes noe finansiering på området, selv om en ikke på langt nær har fullfinansiering. Det blir også argumentert med viktigheten av å utdanne flere til helse- og omsorgssektoren i årene som kommer, noe vi selvsagt er enig i. Det er dessuten gledelig at en gjennom kraftige økninger i overføringene til kommunene med vår rød-grønne regjering ser ut til å ha fått en vekst på til sammen 5 900 årsverk innenfor pleie og omsorg i 2006 og 2007 – på tross av det som opposisjonen sier, at hvis en ikke gjør noe på det feltet, vil en ikke klare noe som helst i omsorgssektoren. Det betyr ikke at det ikke er viktig å fokusere på å utdanne flere på området, men det viser at den politikken og den økningen i overføringene til kommunesektoren virker med hensyn til å øke antallet årsverk i pleie- og omsorgssektoren.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-07:
Det var godt og frigjerande å høyre dei politiske forskjellane så tydeleg som det vi fekk her. Mens SV, og Regjeringa, vil satse ressursane på ein god offentleg fellesskole, der barna lykkast og der læring og mestring er i fokus, vil Framstegspartiet ha full foreldrebetaling i SFO – og no høyrde vi at dei vil tillate utbytte i private skolar – dei vil ha karakterbasert opptak, dei vil ha stykkprisfinansiering, dei vil ha fri etableringsrett for privatskolane, og dei vil ha null sentral regulering, f.eks. i forhold til lærarlønningane. Då snakkar vi ikkje om privatskolar som eit supplement, då snakkar vi ikkje lenger om eit visst innslag av privatskolar, som representanten kom i skade for å seie i innlegget sitt. Spørsmålet mitt er: Ser ikkje representanten at kombinasjonen av karakterbasert opptak, fri etablering av privatskolar og stykkprisfinansiering nettopp er oppskrifta på auka forskjellar? Dei som har råd, har råd til å kjøpe seg kvalitet, mens dei som ikkje har råd, må ta til takke med dårlegare kvalitet.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-07:
Dette er ein politisk interessant debatt, fordi det er veldig tydelege politiske skiljeliner. Høgre og Venstre går hand i hand, men er på ein måte på same side som Framstegspartiet, som i denne debatten har markert ein etter mi oppfatning reindyrka liberalistisk ståstad i utdanningspolitikken, f.eks. når det gjeld utbytte og skulepengar. Så det er ikkje til å unngå at når Venstre på ein måte har valt side, er dei også i kompaniskap med Framstegspartiet om dette. Det er litt merkeleg, synest eg, at Venstre ikkje slår følgje med Kristeleg Folkeparti i denne saka. Derfor er spørsmålet mitt til representanten Dørum: Korfor har Venstre valt å prioritere å bruke energien sin i denne saka på å jobbe for å trekkje Høgre til seg når det gjeld innstramminga av 2003-loven, i staden for å slå følgje med Kristeleg Folkeparti i forhandlingar med regjeringspartia?
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-07:
Til den siste talaren vil eg berre seie at eg håpar verkeleg ikkje at denne debatten vert trekt opp i like stor grad som den førre, for det er trass i alt ein samla komite som støttar lovforslaget frå Regjeringa. På SV sine vegner vil eg berre seie at det er godt at vi har dette forslaget til behandling i Odelstinget i dag, for dette gjeld eit skoleslag og eit område som treng meir fokusering enn det det har hatt. Eg skal ærleg innrømme at det å behandle denne saka har gitt meg ny kunnskap om fagskolar, og det er i seg sjølv eit gode at vi får meir kunnskap om og kjennskap til dette. Det er sagt så mykje om dei enkelte delane i loven frå andre talarar her – saksordføraren hadde eit veldig ryddig og greitt innlegg – så eg skal ikkje ta for meg dei enkelte delane utover det som er sagt. Freddy de Ruiter har òg på vegner av regjeringspartia gjort klart kva som er vår posisjon. Eg vil berre på vegner av SV seie at vi er glade for at dette er ein lov som samlar eit heilt storting, og vi er glade for at det er ein lov som i all hovudsak er godt motteken blant dei han gjeld. Spørsmålet om finansiering er eit spørsmål som kanskje har vore veldig mykje i fokus i forhold til dei enkelte paragrafane i lovforslaget. Det er sjølvsagt naturleg. Som den førre talaren var innom, er det historiske grunnar til at finansieringssystemet for dette skoleslaget er slik som det er, at enkelte skolar har 100 pst. statleg finansiering, medan andre ikkje har finansiering i det heile. Dette har Regjeringa teke tak i. Vi har i samband med regionmeldinga signalisert at vi meiner at dette er eit skoleslag som dei framtidige regionane bør overta ansvaret for, og at finansieringa vil bli gjennomgått i samband med det. Så vidt eg veit, er dette eit arbeid som departementet allereie er i gang med. Eg har berre litt behov for å seie at dette ikkje kjem av vrangvilje frå Regjeringa si side. Det er historiske årsaker til at forholda er slik som dei er, og det krev ein gjennomgang for å finne fram til eit finansieringssystem som kan stå seg i framtida. Det er eit arbeid som vi frå SV si side her i Stortinget sjølvsagt skal følgje nøye med på.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-06-07:
Det kunne vært fristende å forfølge dette med kommersielle skoler og utbytte, men jeg skal heller lese for Fremskrittspartiet fra innstillingen, for der står det: «For Fremskrittspartiet er det viktigere at eleven får et best mulig tilbud, enn at politiske prinsipper rides.» Det ble også sagt noe i innlegget om at man ikke måtte la seg blinde av ideologi og prinsipper. Kritikken som har kommet mot Kristelig Folkeparti etter dette kompromisset, tyder vel på at dette er ganske tomme ord. Hvorfor gjelder ikke dette utsagnet for voksne uten rett til videregående opplæring, som nå vil få en ny sjanse, alle de 6A-skolene som er reddet, skolene for funksjonshemmede, som får en mulighet til å drive videre, pluss at skolene som nå kommer inn under godkjenningsgrunnlaget, får levelige vilkår og forutsigbarhet? Det er viktig å si at Regjeringen kunne ha vedtatt hele det lovforslaget som ligger på bordet, alene – uten Kristelig Folkeparti. Er det ikke slik at det er Fremskrittspartiet som rir politiske prinsipper?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-06-07:
I representanten Eriksen Søreides innlegg bruker hun ofte ord som å velge annerledes, og å velge alternativt, men innimellom hører vi at det er en rett til å velge noe som er likt med det offentlige, og ikke det å kunne velge noe som er annerledes eller alternativt, når man snakker om foreldreretten. Representanter for Friskole-Norge har vært veldig positive til det forliket som nå foreligger. Vi har bl.a. fått gode tilbakemeldinger fra alternative pedagogiske skoler, fra religiøse skoler og fra skoler som driver med voksne uten rett til videregående opplæring. Representanter fra Høyre, derimot, har karakterisert dette som skuffende, som svik, og som hyklersk. Likevel følger Høyre en del av de forbedringene og tydeliggjøringene i det alternativet som de legger fram sammen med Venstre i dag. Forskjellen er at Høyre får gjort dette på papiret, mens Kristelig Folkeparti har vært med og skapt noen resultater. I sitt alternativ har man også sett behov for innstramming i den rene rettighetstanken i friskoleloven. Hvordan kan dette egentlig henge sammen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-06-07:
La meg først få takke for honnør og anerkjennelse for de faktiske endringene vi har gjort. Jeg setter også pris på representanten Dørums heiing i den videre prosessen. Etter at friskoleloven ble vedtatt, opplevde vi fra Kristelig Folkeparti at det kom svært mange søknader om oppstart av videregående skole på allmennfaglige studieretninger. I etterpåklokskapens lys kan vi vel si at dette var noe vi ikke forutså ville komme i så store mengder, og det skapte en betydelig uro. La meg gjengjelde noe av honnøren til Venstre for den jobben de faktisk har gjort i forbindelse med innstillingen som vi behandler i dag, der man har gjort et stykke arbeid for – og jeg opplever at det er av hensyn til skolene – å møte den kritikken som kom om oversvømmelse av en kommune med elevplasser og trusselen mot den offentlige skolen. Jeg tror dette var noe vi også måtte ha gjort hadde vi fortsatt sittet i regjering sammen, av hensyn til skolene. Er representanten Dørum enig i dette?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-06-07:
La meg først gi honnør til statsråden for klargjøringen av godkjenningsgrunnlaget – i den grad det var skapt tvil om det fra andre replikanter her i salen. Men jeg har også et litt konkret spørsmål til statsråden. Det var en del skoler som ble stoppet av den såkalte frysloven – skoler som etter det godkjenningsgrunnlaget som Odelstinget vedtar i dag, ville kunne hatt mulighet til å bli godkjent. Dette er skoler som er klare til å starte, som er veldig utålmodige når det gjelder tidsperspektiv, og har et ønske om å kunne begynne snarest mulig. Så mitt spørsmål til statsråden er: Vil statsråden ta et initiativ, sånn at denne type skoler kunne få mulighet til å starte snarest råd?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-06-07:
Jeg hadde bare behov for å komme med noen små kommentarer på slutten av denne debatten. For det første er jeg glad for denne utrolige omtalen og plassen som friskoleslagene, som nå blir godkjent etter denne privatskoleloven, har fått i Stortinget. Det er viktige skoler, og det er bra skoler. Så har jeg også lyst til å kommentere litt diskusjonen om kommersielle skoler kontra rene paralleller til de offentlige som driver med offentlige læreplaner. Jeg opplever etter denne debatten at det er en vesentlig forskjell mellom Høyre og Venstre på den ene siden og Fremskrittspartiet på den andre siden, hvor Fremskrittspartiet kunne ønske å tillate rene kommersielle skoler hvor statsstøtte også kunne gå til utbytte. Jeg opplever at Høyre og Venstre har hatt en veldig klar melding gjennom det de har gjort både før og i dag i denne sal på det punktet i denne saken. Når det gjelder grendeskoler, kan Kristelig Folkeparti skrive under på alt det representanten Lundteigen sa om både de kommunale og de foreldrestyrte grendeskolene. Jeg skulle nok ønske at det engasjementet hadde resultert i at vi hadde kommet fram til en annen løsning på det punktet. I forhold til godkjenningsgrunnlaget, der debatten også blir en del av forarbeidet til loven, og at både statsråden, representanten Jensen og andre har henvist til at vi står på avtalen, leser jeg for sikkerhets skyld opp det som står i avtalen: «Flertallet har merket seg at uttalelsen fra vertskommunen eller vertsfylket ikke skal være avgjørende for om en søknad skal innvilges eller ikke. Det er lovens mening å legge til rette for alternative skoler. Flertallet mener at et nei til en søknad ikke kan begrunnes med budsjettsituasjonen.» Og videre: «Flertallet forutsetter at skoler gis godkjenning når det søkes innenfor det fastlagte godkjenningsgrunnlaget, og øvrige krav i loven. Departementet skal likevel kunne ta hensyn til den offentlige skolestrukturen, behovet for skolen og vurdere seriøsiteten til søkeren.» Til slutt er det også naturlig å si noe om framtiden. Det vil fortsatt være en jobb å gjøre for avtalepartene, nemlig å utforme fremtiden og sikkerheten for de såkalte 6A-skolene. Jeg gleder meg til å klare å gi også dem en mulighet. Det er et skoleslag som er viktig for landet vårt. Det er et skoleslag som har fortjent sin rettmessige plass også innen et lovverk. Med det vil jeg takke komiteen for den jobben vi sammen nå har gjort, og jeg ser fram til det videre arbeidet for de nye skolene som blir godkjent etter privatskoleloven.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-06-07:
Endringene som nå foreslås i fagskoleloven, er etter Kristelig Folkepartis mening gode presiseringer. Vi er opptatt av at fagskoleutdanningen får et lovverk som gir den statusen som utdanningen fortjener. Fagskolene representerer et viktig alternativ i vårt utdanningssystem. For mange er en kortere yrkesrettet utdanning et godt alternativ til universitet og høyskole. Dette lovarbeidet markerer imidlertid på ingen måte at Stortingets behandling av fagskolene er kommet i mål. Det gjenstår fortsatt mange uavklarte spørsmål knyttet til fagskoleutdanningens framtidige utviklingsmuligheter, finansiering og ikke minst plass i utdanningssystemet. Fagskoleutdanningen er en selvstendig utdanning som ikke forutsetter ytterligere kompetanse, men som gir en fullverdig kompetanse som kan brukes umiddelbart i arbeidslivet. Likevel vil enkelte ha et ønske om studier på universitets- og høyskolenivå etter en fagskoleutdanning. Derfor bør det vurderes i en helhetlig gjennomgang et system med en formell overgang mellom fagskolepoeng og studiepoeng. Det bør arbeides for at man får gode, transparente ordninger som dokumenterer den kompetansen som fagskoleutdanningen faktisk gir. På ett punkt er det uenighet i komiteen i denne saken. Det gjelder forpliktelsen til finansiering av fagskolene. Kristelig Folkeparti vil at det skal innføres en statlig finansiering for fagskolene. Vi mener det er urimelig at kun enkelte typer fagskoler, som de tekniske, av historiske grunner får finansiering, mens en rekke andre viktige og samfunnsnyttige fag ikke har finansiering. Dette medfører at studentene må betale studiet selv dersom de velger en slik type fagskoleutdanning. Jeg forventer at departementet kommer tilbake med en gjennomgang av finansieringen i god tid før ansvaret for drift og finansiering overføres til regionene. Kristelig Folkeparti mener det er behov for yrkesrettet opplæring og opplæring i andre samfunnsbehov som ikke gis av det offentlige. En slik opplæring finner en bl.a. på bibelskoler, på kunstskoler og på skoler innen musikk og dans – for å nevne noen. Vi er tilfreds med at vi har fått sikret at friskoler som tidligere har vært plassert i kap. 6A, vil få like gode rammebetingelser om de velger å komme inn under fagskoleloven. Dette har vært svært viktig med tanke på de tre tidligere friskolene som gikk over til å bli høyskoler, og som fikk oppleve at de tapte økonomisk på det. Vi mener at et løfte om videreførte rammebetingelser vil kunne gi et viktig incitament til at flere kan velge å bli fagskoler med det faglige kvalitetsstempelet som en NOKUT-godkjenning vil gi. Vi tror dette vil være til det beste for mange av skolene og ikke minst for studentene. Dette forutsetter imidlertid at tiden det tar for NOKUT å behandle søknadene, må kortes betraktelig ned. Vi forventer at departementet og statsråden vil sikre NOKUT tilstrekkelig med ressurser for å kunne møte de søknadene som i årene framover vil komme, for å bli godkjent som fagskole.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-06-07:
Hvor mange skoleplasser som ville blitt vedtatt etter denne loven, er helt umulig for meg å si, for det kommer an på hvor mange som søker om å få lov til å starte skole. Representanten Huitfeldt vet like godt som jeg at det i den loven som ble laget i 2003, eksisterte regler som kunne avskjære godkjenning av for mange skoler dersom det hadde vesentlige negative konsekvenser for lokalsamfunnet. Slik har det alltid vært, og slik ønsker Høyre og Venstre å tydeliggjøre at det også skal være i framtida. Det jeg synes er mer interessant enn å diskutere antallet skoleplasser, er å diskutere en av de utfordringene som Arbeiderpartiet og de andre regjeringspartiene fortsatt ikke har klart å svare på – nemlig hvorfor det er slik at man er utrolig opptatt av å hindre at et lite mindretall velger annerledes, samtidig som det er store systematiske forskjeller som man ikke greier å utjevne innenfor den offentlige skolen. Det er, etter min mening, et langt større spørsmål enn om fem hundre, tusen eller fem tusen hadde søkt om å starte friskole.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-06-07:
Det blir ikke, og det har ikke blitt, drevet ideologiske prosjekter når det gjelder ungene våre. Jeg har brukt 15 minutter på å forklare den ideologiske bakgrunnen for hvorfor jeg mener det er viktig at det skal finnes en mulighet til å velge. Men jeg reagerer på at regjeringspartiene ikke har et minstemål av etterrettelighet i måten de argumenterer på. For det første har jeg nå forklart, og det burde også regjeringspartiene snart ta inn over seg, at norsk forskning og norske friskoler i Norge ikke påviser noen segregeringseffekt. Det er helt uinteressant å snakke om hva det eventuelt måtte føre til i England, som har et helt annet friskolesystem. For det andre er det ikke slik at Høyre er imot den offentlige skolen. Det er med respekt å melde noe av det største tøvet jeg har hørt. Det vet representanten Lena Jensen også meget godt. Høyres fremste oppgave var, da vi satt i regjering, å utvikle, styrke og forbedre den offentlige skolen. Det fremste prosjektet til denne regjeringa er å stoppe, hindre og forby alt, og samtidig sørge for at det ikke blir noen utvikling av den offentlige skolen. Vi har fått mindre kunnskap i skolen, mindre kunnskap om skolen og mindre offentlighet om resultatene i skolen. Det kan ikke jeg se er noe stort framskritt for den offentlige skolen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-06-07:
Først vil jeg si at jeg ikke vet hvilke Høyre-representanter som har brukt ordene «svik» og «hyklersk». Det er iallfall ikke noen av Høyre-representantene som er i salen – og det er bare jeg. Jeg vil bare få presisere det. At vi er skuffet, har jeg redegjort for, og det tror jeg også representanten Dagrun Eriksen forstår. Når en regjering legger fram et lovforslag sammen og det ene regjeringspartiet etterpå finner på å bryte ut av det, er det klart at det er skuffende politisk. Vi er opptatt av foreldreretten, og for oss handler foreldreretten om mer enn å kunne velge religiøse eller pedagogiske alternativer. Det å velge alternativt handler ikke alltid om å velge noe som er helt annerledes, men det handler om å kunne velge andre rammer for opplæringen enn det den offentlige skolen kan tilby. Det vi har gjort i lovforslaget som Høyre og Venstre fremmer, er å tydeliggjøre de bestemmelsene og den politikken som allerede lå i den friskoleloven som Kristelig Folkeparti, Høyre og Venstre la fram i 2003. Det gjør vi av de grunnene jeg nevnte i innlegget mitt i stad, nettopp fordi den offentlige samfunnsdebatten om friskoleloven og friskolene ikke alltid har vært like renhårig. Det har vært mange som har ønsket å tillegge friskoler hensikter de ikke har, og det har vært mange som har prøvd å forklare at friskolene gjør noe de rett og slett ikke gjør. Derfor fant vi det nødvendig å tydeliggjøre ytterligere det som lå i loven fra før, men det ligger ingen ny politikk i at vi nå plutselig har blitt for noe vi tidligere var imot.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-06-07:
Det gjør representanten Dørum.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-06-07:
Jeg registrerer at representanten Lena Jensen, som en del andre i regjeringspartiene, henfaller til ganske mange usakligheter når det ikke er noen substansielle argumenter igjen. Jeg har spurt flere ganger, og jeg gjør et nytt forsøk nå. Vi har altså fersk, norsk forskning om norske friskoler i Norge. Hvorfor nekter regjeringspartiene og SV å ta den forskningen inn over seg? Punkt to: Hvordan kan representanten Lena Jensen forklare at i land som Nederland, hvor det er et stort innslag av friskoler og valgfrihet, er forskjellene mellom elevene veldig små, mens i Norge, som har et lite innslag av friskoler og valgfrihet, er forskjellen mellom elevene enormt stor?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-06-07:
Er det noen som har havnet i dårlig selskap her, så er det ifølge Senterpartiets Per Olaf Lundteigen nettopp Senterpartiet sjøl. I Klassekampen 29. mai sier Per Olaf Lundteigen: «Eg er ueinig i at ein tar vekk det høvet ein no har hatt til å oppretta foreldredrivne skolar utan å gå vegen om eit religiøst eller pedagogisk alternativ». Han sier videre: «Det vil vera heilt unaturleg at foreldra i slike situasjonar skal tvingast til å gå omvegen om eit pedagogisk eller religiøst alternativ for å oppretthalda grendeskolen.» Jeg kunne ikke sagt det bedre sjøl, og jeg trodde også dette var en av kjerneverdiene til Senterpartiet. Mitt spørsmål er todelt. For det første er spørsmålet: Hvordan kan Senterpartiet svikte grendeskolen på den måten de nå gjør, slik at foreldre som ønsker å opprettholde et skoletilbud i distriktene, faktisk må gå veien om et religiøst eller pedagogisk alternativ for å få lov til å gi barna sine undervisning? For det andre: Hvordan kan Senterpartiet være med på å sette en minimumsgrense på 15 elever for grendeskoler, en grense som Senterpartiet før sjøl har vært veldig kritisk til?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-06-07:
Først må jeg få arrestere statsråden på en åpenbar feil. I NIFU STEP-rapporten som jeg siterte fra, heter det i forordet: «Rapporten er del av et samarbeidsprosjekt med Senter for økonomisk forskning(SØF) ved NTNU etter oppdrag fra Utdanningsdirektoratet. Hensikten har vært å analysere virkningene av loven om frittstående skoler av 2003.» (SØF) Dermed burde det være nokså ettertrykkelig slått fast at rapporten sier at det ikke kan påvises segregerende effekter av loven av 2003. Så vil jeg tilbake til OECD-rapporten, som har vært et tema opptil flere ganger i denne debatten. Den rapporten snakker ikke om det friskolesystemet vi har i Norge. Men det står: «School choice may pose risks to equity since well-educated parents may make shrewder choices.» Det eneste den sier, og det eneste vi kan trekke ut av det, er jo at vi i et skolesystem med lavt innslag av friskoler og nesten ingen valgfrihet mellom offentlige skoler, har enorme ulikheter, faglig og sosialt, mellom elever innenfor den offentlige skolen. Hvordan kan statsråden forklare det?