Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2014-12-08:
Aller først vil jeg få takke komiteen for godt samarbeid om budsjettet i en hektisk tid. Jeg vil også takke alle som har vært på høringene, alle som har kommet med viktige innspill underveis. Er det noe denne budsjettprosessen virkelig viser, er det at Stortinget endelig er tilbake som den demokratiske arenaen der innspill, tanker, forslag og debatt skaper politikken i stedet for at politikken er avgjort før den kommer hit til denne sal. Selv om man ut fra innlegget til representanten Dag Terje Andersen kunne få inntrykk av at nå går alt i feil retning, og at alt er så ille med dette budsjettet, er det sånn at Norge går godt og kommer til å fortsette å gå godt. Vi har fortsatt en lav arbeidsledighet, vi har et godt arbeidsliv, vi har en høy yrkesdeltagelse med begge kjønn godt representert. Men selv om mye går godt, er det fortsatt sånn at altfor mange i dag står utenfor arbeidslivet, altfor mange mennesker med muligheter og ønsker om å kunne bidra i arbeidslivet. Det er jo det som er noe av grunnplanken bak budsjettet til Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen, og senere budsjettforliket med Venstre og Kristelig Folkeparti: å styrke de tiltakene som hjelper folk ut i arbeid, styrke de tiltakene som gjør at flere skal kunne stå på egne ben, styrke de tiltakene som gjør at flere får realisert sine drømmer. Og skal vi få til det, må vi ha et arbeidsliv som er allsidig, som har plass til også dem som ikke nødvendigvis er helt A4. Vi vet at arbeidslivet har forandret seg betydelig gjennom mange år. Den tradisjonelle tungindustrien der man jobbet mer standardisert, er det langt mindre av i dag. Vi har langt flere såkalte frie yrker, og det er også en fordel, for det gjør at vi nå har et arbeidsliv som passer bedre for mange som f.eks. har forskjellige funksjonshemninger, noe vi har diskutert mye her i denne sal. Men da er det også viktig at regelverket og hjelpemidlene er tilpasset det. Men selv om Fremskrittspartiet er sterk tilhenger av arbeidslinjen og å legge til rette for at flest mulig skal kunne få jobbet, er vi også krystallklare på at vi skal ha et godt sikkerhetsnett som fanger opp dem som faller gjennom av forskjellige årsaker – mennesker som har behov for litt hjelp og støtte og bistand for å nå sine mål, for å få muligheten til å komme ut i arbeidslivet. Det sikkerhetsnettet velger vi å styrke i dette budsjettet. Jeg tror alle i utgangspunktet er enig i at vi skal ha et sikkerhetsnett, men Fremskrittspartiet ønsker ikke et sikkerhetsnett som er som et garn som gjør at hvis man først har falt utenfor, så blir man fanget i systemet. Vi ønsker et sikkerhetsnett som skal hjelpe hver enkelt til å komme ut av sikkerhetsnettet og kunne stå på egne ben så langt som mulig. Derfor er jeg glad for at dette budsjettet har en sosial profil på mange områder, og vi satser tydelig for dem som har mest behov for hjelp. Jeg er også glad for at regjeringen nå la opp til at virkemidlene skal tilpasses det enkelte individ, for ingen mennesker er like. Da er det viktig at vi har virkemidler som ser den enkelte, hva skal til for å hjelpe den enkelte – om det er lønnstilskudd, om det er tolketjenester etc., det er et vidt spekter – og da er det viktig at vi har hjelpemidler som ser den enkeltes behov, muligheter og ønsker. Den viktigste kampen mot fattigdom, som det er kommet mange pene ord og drømmer og visjoner om, er å hjelpe folk til å kunne forsørge seg selv. Og da er arbeidslinjen viktig. Men det hjelper ikke å snakke pent om arbeidslinjen hvis vi ikke har hjelpemiddelapparatet rundt. Da er jeg glad for at regjeringen nå styrker Nav, som skal være spydspissen vår for å hjelpe mennesker tilbake i arbeidslivet eller hjelpe mennesker som er på vei til å falle ut av arbeidslivet, til fortsatt å kunne være der. Da er det viktig med det ekspertutvalget som er nedsatt, som skal se på hvordan vi faktisk kan forbedre Nav, for i Fremskrittspartiet setter ikke vi, som Arbeiderpartiet i sin tid gjorde, systemene over menneskene. For oss skal systemene være der for å hjelpe enkeltindividene, og da er det viktig at vi faktisk våger å ha en kritisk gjennomgang av alle de virkemidlene vi har, for å se om de fungerer, i stedet for til enhver tid å skulle forsvare systemene. Det at det alltid skal være mer lønnsomt å jobbe enn å gå på trygd, er et viktig prinsipp. Det kan være ubehagelig å ta den type debatter, men jeg er glad for at vi nå har en regjering som faktisk tør ta de debattene selv om de kan være ubehagelige av og til. Jeg er derfor også glad for den gode ordningen vi fikk til når det gjaldt det berømmelige barnetillegget, sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti. Vi sikrer nå et barnetillegg som gjør at de som trenger det mest, fortsatt skal kunne få det. Samtidig sikrer vi arbeidslinjen gjennom at ingen skal få over 95 pst. av det de hadde tidligere. Men skal vi ha et godt arbeidsliv, som også har plass til alle, er det viktig at vi har et arbeidsliv som er anstendig og trygt. Vi vet at det norske arbeidslivet i all hovedsak er anstendig og trygt for de aller fleste. Men vi har også mange eksempler på episoder i arbeidslivet med useriøse aktører, og da har bl.a. fagbevegelsen spilt en viktig rolle med hensyn til å passe på. Men samtidig vet vi at organisasjonsgraden i fjor var nede på 51,7 pst., og den har vært fallende gjennom flere år. Det betyr at ca. halvparten av landets arbeidstakere står utenfor den sikkerheten og det vernet som fagforeningene ofte kan gi. Da kommer jeg tilbake til spørsmålet om å utrede en nasjonal minstelønn. Fremskrittspartiet er positive til en slik utredning. Vi mener det er viktig at alle arbeidstakere skal ha et vern, ikke kun den halvparten som er fagorganisert. Derfor tar jeg opp det forslaget som Fremskrittspartiet og Venstre står bak i sak nr. 4. Men skal man ha et godt arbeidsliv, hjelper det ikke at vi som politikere eller Stortinget vedtar at vi skal ha arbeidsplasser, for politikere skaper ikke arbeidsplasser; næringslivet skaper arbeidsplasser. Politikerne legger til rette for næringslivet, og når vi snakker om arbeids- og sosialpolitikk, må vi derfor ikke se isolert på vårt budsjettområde. Når regjeringen nå styrker utdanningen, styrker videreutdanningen av lærere, er det viktig. Vi bedrer rammebetingelsene for næringslivet – jeg hører at det blir kritisert her i dag at vi legger bedre til rette for norsk næringsliv – og vi legger bedre til rette for og styrker infrastrukturen i Norge, noe som kommer både innbyggere og næringsliv til gode. Det at vi reduserer skatter og avgifter for folk flest, men også for næringslivet, det at vi forenkler og moderniserer næringslivet, er viktig. Så Fremskrittspartiet er glad for dette budsjettet, vi er glad for budsjettforliket. Vi mener vi har fått et godt budsjett som har en god kombinasjon: incentiver for å hjelpe folk ut i arbeid, at mennesker kan få brukt den arbeidsevnen de har, samtidig som vi har et godt sikkerhetsnett som vi har styrket, sånn at de som faller utenfor, skal ha et trygt, godt og anstendig liv.