Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2000-05-30:
La meg først få avlive en eventuell myte om at jeg ikke skulle være lydhør overfor Høyres utspill i skolepolitikken, som representanten Løvik her antydet. Tvert imot, jeg lytter alltid med stor interesse til hva Høyre sier i utdanningspolitikken, delvis fordi Høyre har et stort engasjement i utdanningspolitikken med sterke meninger, men først og fremst fordi jeg svært ofte er uenig i de meningene og dermed bidrar diskusjonene med Høyre til å skjerpe mine egne standpunkt og også til kritiske spørsmål til min egen politikk. Så derfor er det ofte en stor glede å lytte til Høyre i skolepolitikken, selv om vi svært ofte er uenige. Det er vi derimot ikke i den saken som interpellanten i dag tar opp. Jeg tolker interpellasjonen fra representanten Løvik som at han er opptatt av kvalitet i skoleverket. Det er også jeg. I min utdanningspolitiske redegjørelse for Stortinget den 4. mai i år poengterte jeg sterkt nettopp kvalitet i norsk utdanning. Jeg understreket at kravet om kvalitet vil være styrende for min og Regjeringens utdanningspolitikk. Kvaliteten på lærerne er en av de viktigste nøklene til kvalitet i skolen. Jeg er derfor enig med representanten Løvik i at skolen trenger høyt kvalifiserte lærere. Det er viktig at vi arbeider aktivt både for å sikre rekrutteringen til læreryrket og for at dyktige lærere som er i yrket, ser seg tjent med å fortsette som lærere. Stortinget behandlet, som også representanten Løvik var inne på, en rekrutteringsmelding i vår med en rekke tiltak for å få flere og dyktige lærere. Og som jeg før har sagt fra denne talerstolen, vil Regjeringen arbeide aktivt med å følge opp målsettingen om bedre lærerrekruttering. Representanten Løvik er spesielt opptatt av tiltak for å sikre flere lektorer, dvs. lærere med hovedfag i skolen. Som Løvik selv sier, avviste Stortinget tidligere i vår Høyres forslag om løsninger innen studiefinansiering spesielt for lærere med hovedfag. Jeg deler Løviks syn på at det er viktig å ha lærere også med hovedfag i skolen. Jeg vil imidlertid legge til at det primære må være å sikre oss lærere i skoleverket som har den faglige og pedagogiske bakgrunn som kreves i de ulike undervisningssituasjoner. Innen denne hovedmålsettingen er det naturlig at vi også vurderer nøye forholdet mellom tilgang på og behov for lærere med hovedfag. Mange mener at høyere lønn til lærerne er løsningen på en sviktende rekruttering. Jeg tror også at lønn har betydning, men jeg er også overbevist om at god tilgang på lærere avhenger av langt flere faktorer enn bare lønn. Forhold knyttet til arbeidsmiljø, til arbeidsforhold generelt og til søkning og kapasitet i lærerutdanningen har også innvirkning. Det har i de siste dagene vært forholdsvis stor fokusering på lærernes framtidige lønnsforhold. Så langt har vi i hvert fall kommet til et tariffoppgjør i staten som partene har anbefalt, og jeg håper at den opptrappingsplanen for lærerne som vi nå skal meisle ut, vil vise seg å gi den effekt på lærernes lønnsnivå som mange har etterlyst. Samtidig vil jeg minne om at lokale tilsettingsmyndigheter ved tariffoppgjøret pr. 1. mai i fjor fikk en ny og friere stilling til å bruke lønn som virkemiddel for å sikre seg ønskede lærere. Både Stortinget og Regjeringen er opptatt av arbeidsmiljøet og arbeidsforholdene i skolen. I tillegg til det ansvaret staten har på dette feltet, kommer de lokale skoleeiernes ansvar for at arbeidsmiljøspørsmål blir fulgt opp på de enkelte skolene. Eventuelle endringer i lover og regler som sikrer elevenes arbeidsmiljø, vil bli tatt opp i andre sammenhenger. Når det gjelder lærernes arbeidsmiljø, samarbeider departementet nå med Kommunenes Sentralforbund om å få en ny separat kartlegging av lærernes arbeidsmiljø inn i Statistisk sentralbyrås store levekårsundersøkelse i 2001. Jeg vil i tillegg nevne at departementet hvert år legger fram for Stortinget forslag om betydelig statlig innsats med hensyn til etterutdanning for lærere. Det har lenge vært et mål å øke utdanningskapasiteten innenfor praktisk-pedagogisk utdanning for å gjøre det lettere for personer med hovedfag og cand.mag.-grad å få undervisningskompetanse. Fra 1998 til 1999 økte opptaket både ved universiteter og høgskoler til den praktisk-pedagogiske utdanningen. I inneværende studieår er det registrert om lag 1 650 studenter i denne utdanningen. Det er også lagt til rette for at praktisk-pedagogisk utdanning kan tas som en del av cand.mag.-graden. Fra og med 1998 gir ettårig praktisk-pedagogisk utdanning full vekttallsuttelling i grad. For studenter som sikter mot en cand.mag.-grad, vil inkludering av praktisk-pedagogisk utdanning i fagkretsen innebære en hensiktsmessig yrkesretting av utdanningen. Rekruttering av studenter med hovedfagsbakgrunn varierer mellom fagområder og institusjoner. Ved universitetene har opptil 50 pst. av studentene i praktisk-pedagogisk utdanning utdanning på hovedfagsnivå. Andelen er spesielt høy innenfor språkfagene og de samfunnsvitenskapelige fagene. Derimot er det særlig utfordringer knyttet til rekruttering av lærere fra enkelte realfag. Ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, NTNU, er det derfor igangsatt flere prosjekter for å styrke rekrutteringen av kandidater fra realfagene til praktisk-pedagogisk utdanning. De siste årene har andelen studenter i praktisk-pedagogisk utdanning med slik fagbakgrunn økt. Det er nylig etablert et nasjonalt senter for rekruttering innenfor matematiske, naturvitenskapelige og teknologiske fag, lagt til NTNU. Et av hovedmålene for senteret er å øke rekrutteringen av lærere med kompetanse i realfag. Over departementets budsjett har det i 2000 vært tildelt midler til dette senteret. Til slutt vil jeg igjen få komme tilbake til rekrutteringsmeldingen. Stortingets behandling vil bli fulgt opp av Regjeringen. I tillegg vil Regjeringen også legge til rette for at den enkelte skole kan få større frihet til å organisere arbeidet og arbeidstiden, bl.a. for å gi rom for mer lokalt utviklingsarbeid og bedre plass for den enkelte lærers kreativitet.