Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2012-10-05:
I den offentlige debatten er det som oftest mest oppmerksomhet om det som ikke fungerer i samfunnet vårt. Det er bra, fordi formålet med politikk er å definere de uløste oppgavene og deretter løse dem. Da trenger vi kunnskap om det som ikke fungerer, det som svikter. Samtidig må vi passe oss for å miste helhetsbildet, for ikke å se de lange linjene. I så fall risikerer vi å velge feil samfunnsretning. Det vil jeg advare mot. Hovedbildet er at Norge utvikler seg i riktig retning. Vi er et land i vekst, med rekordhøy sysselsetting, økt verdiskaping og en befolkning som vokser. Dette er gledelige utviklingstrekk ved landet vårt. Vekst i befolkningen er et uttrykk for framtidstro og noe positivt. I Norge skyter veksten fart. Det er flere grunner til at befolkningen aldri før har vokst så raskt i Norge. Vi lever lenger. Vi føder flere barn, og flere flytter til Norge. Alt dette er uttrykk for noe grunnleggende godt. Et annet oppløftende uttrykk for vekst er at verdiskapingen øker. Nye bedrifter kommer til. Antallet arbeidsplasser øker. I dag er vi 2,7 millioner nordmenn som går på jobb. Aldri før har så mange nordmenn vært i arbeid. Det viser at vi har lyktes med det viktigste: å trygge norsk økonomi. Det er skapt over 300 000 nye arbeidsplasser siden 2005 – to av tre i privat sektor. Dette er symbolet på at landet beveger seg i riktig retning. Denne uken meldte Aftenposten at fjoråret ble et jubelår for 3 308 norske selskaper. De økte omsetningen betydelig, hadde vekst i antallet ansatte og en positiv egenkapital. Optimisme utløser entreprenørskap, skaperkraft og vilje til å satse egne penger på egen virksomhet. Det er bra. Neste år skal vi videre. Forskningen styrkes. Det skal bygges enda mer vei og bane, og det skal bli enda enklere å starte og drive bedrift i Norge. Vi tar nye skritt mot målet om å forenkle for 10 mrd. kr for norske bedrifter. At utviklingen går i riktig retning, betyr ikke at alle problemer er løst. Fortsatt faller mange utenfor det vanlige arbeidslivet. Vi trenger arbeidsplasser som er tilpasset dem. Regjeringen vil bidra til det, bl.a. gjennom å følge opp avtalen om inkluderende arbeidsliv, og nå går sykefraværet markert ned. Vi vil følge opp kvalifiseringsprogrammet for langtidsmottakere av sosialhjelp, og vi innfører tilskudd til arbeidsgivere som ansetter personer med nedsatt arbeidsevne. Et tredje uttrykk for vekst er at vi blir et mer mangfoldig og tolerant samfunn. Mennesker flytter til Norge. Vi reiser ut. Nye impulser, andre inntrykk beriker det opprinnelige norske. Vi vokser som nasjon. Dette gir seg bl.a. uttrykk i høy tillit – tilliten mennesker imellom og til samfunnets institusjoner. Tillit er det fremste uttrykket for samfunnets sosiale kapital. Høy tillit øker muligheten for at hver og en av oss lykkes i livene våre. Høy tillit øker fellesskapets evne til å takle kriser. Vi bygger tillit og øker vår sosiale kapital på trygghet og deltakelse, f.eks. ved at alle får en barnehageplass til en pris de kan betale. Hver dag siden 2005 er det opprettet 27 nye barnehageplasser i Norge – hver eneste dag! Nå skal vi heve kvaliteten i barnehagene. Vi skal innføre en ny barnehagelærerutdanning, og vi vil legge fram en egen stortingsmelding om framtidens barnehage. Høy deltakelse er en annen premiss for tillit i samfunnet. Vi har en stor og levende frivillig sektor i Norge. Den omfatter om lag 90 000 lag og organisasjoner. Nesten annenhver nordmann bidrar – i idrettslag, gjennom kulturlivet og ved religiøst arbeid. Norge er i verdenstoppen i frivillighet. Regjeringens mål er å stimulere til økt deltakelse. Derfor trapper vi neste år opp støtten til frivillighet ytterligere. Vi skal glede oss over at Norge grunnleggende sett er et godt samfunn, og at landet utvikler seg i riktig retning. Men jeg vil advare så sterkt jeg kan mot å tro at dette kommer av seg selv, at det er en selvfølge at Norge lykkes – fordi vi har oljen. Slik er det ikke. Norge utvikler seg i riktig retning fordi vi har forvaltet mulighetene klokt, tenkt langsiktig og handlet ansvarlig. Dette dreier seg om en rekke viktige politiske retningsvalg, som f.eks. at vi eier de mest verdifulle naturressursene i fellesskap, at de ikke privatiseres, at inntektene fra olje og gass tilfaller felleskassa – høye skatter sikrer det – at oljemilliardene forvaltes til fellesskapets beste, handlingsregelen sikrer det, eller at vi har en stor offentlig sektor, et organisert arbeidsliv, et tungt statlig eierskap og en aktiv næringspolitikk. Dette er eksempler på politiske veivalg som har vært og er omstridte. Vi har alltid valgt fellesskapets interesser. Motkreftene har vært å finne på høyresiden. Det er vår oppgave å lære av historien – som forteller at det er i gode tider man gjør feil, velger feil retning, som i neste omgang utløser tilbakeslag og problemer. En stor utfordring for Norge er økonomisk uro og tilbakeslag i Europa. Vår viktigste oppgave er å holde orden i økonomien, ikke gamble med oljepengebruken. Det er å gamble med norske arbeidsplasser og nordmenns boligrente. Denne regjeringen har vist at den står for langsiktighet og ansvarlighet. Vår retning ligger fast. Jeg er urolig over tendenser til vakling i spørsmålet om oljepengebruk, selve fundamentet i den økonomiske politikken. Fremskrittspartiet har aldri akseptert handlingsregelen. Partiet ønsker å styre den økonomiske politikken i en annen retning og satser på en egenkonstruert handlingsregel. Talsmenn for Høyre har omtalt dette i positive ordelag og krever ingen avklaring av spørsmålet om oljepengebruk før valget. Dette skaper usikkerhet, og usikkerheten ble ikke mindre i løpet av debatten i går. Slik usikkerhet fortjener ikke norske bedrifter. De fortjener langsiktighet og forutsigbarhet, ikke usikkerhet og eksperimenter. I gode tider kan det være veldig fristende å velge løsninger som er populære på kort sikt, å overse utfordringer i framtiden og å gi etter for krav om mer til alle gode formål. Dette er å overlate regningen til neste generasjon. Det er å føre landet i feil retning. Regjeringens retning er å trygge framtiden ved å investere i kunnskap og arbeid. Vi ønsker utdanning og forskning over hele landet. Ideer skal blomstre, frie tanker tenkes og nye grenser sprenges. Slik stimulerer vi til nyskaping og nyetablering. Slik oppmuntrer vi neste generasjons gründere og entreprenører. Nøkkelen til kvalitet i skolen er gode, kvalifiserte lærere. I mange år ble læreryrket snakket ned, og søkningen til yrket falt. Nå satser vi på kunnskap, og søkningen til læreryrket går kraftig opp. Kommunene har igjen råd til å ansette lærere. Vi har økt kompetansekravene for lærerne, og vi satser på etter- og videreutdanning av lærere. Vi er i ferd med å gjenreise læreryrket. Neste år tar vi kvalitetsarbeidet i skolen videre. Urovekkende mange unge faller ut av skolen. For flere av dem betyr det at dører inn til framtiden lukkes. Det er en hovedsak for regjeringen å skape en skole som flere unge fullfører. I dag er det verdens lærerdag. Jeg vil gratulere alle landets lærere med dagen og takke hver og en av dere. Med innsats, kunnskap og engasjement former dere framtidens nordmenn. Dere kan feire dagen med stolthet. For to år siden startet vi en systematisk nasjonal kartlegging av skader og feil ved norske sykehus. Ingen land i verden har gjort dette før oss på samme systematiske måte. I dag er Norge et foregangsland. Vi har full åpenhet om pasientskader ved alle våre sykehus. Det er nødvendig for at færre skal bli skadet eller dø som følge av feil. Heldigvis ser vi en utvikling i riktig retning. Samtidig må vi vokte oss for at åpenhet om det som går galt, overskygger alt som fungerer i helsevesenet. Nylig fikk vi nok et eksempel på at våre leger og sykepleiere – norske sykehus – er i verdensklasse. Det ledende medisinske tidsskriftet The Lancet sammenliknet dødsfall etter operasjoner i 28 europeiske land, og plasserte norske sykehus blant de aller tryggeste. Dette harmonerer med det store bildet. Aldri før har så mange blitt behandlet ved våre sykehus. Samtidig går ventetidene ned, og kvaliteten på behandlingen går opp. Likevel: Vi skal aldri glemme smerten en mor eller far, en sønn eller datter, opplever når deres kjære ikke får den hjelpen de trenger. Vi skal alltid lære av feil. Vi må fornye, forbedre og forsterke offentlig sektor. Den norske modellen er selve grunnmuren i samfunnet vi er glad i og stolt av. Gode vilkår for næringslivet og trygge fellesløsninger bærer den norske modellen. Derfor må vi som er garantister for denne modellen, også være pådrivere for fornyelse av offentlig sektor. Vi er i gang med krevende omstillinger: pensjonsreform, uførereform, sykehusstruktur og samhandlingsreform. Vi skal i gang med omfattende digitalisering for å gi bedre service og effektivisere. I tillegg viste 22. juli-kommisjonen at vi må bygge et lederskap i forvaltningen som skaper stolthet om beredskap og sikkerhet, et lederskap som får gjennomført vedtak, et tydelig lederskap. Dette har justis- og beredskapsministeren og jeg redegjort for tidligere, og regjeringen vil følge opp med en egen stortingsmelding. Norsk politikk preges av bred enighet om sentrale spørsmål. Det skaper stabilitet i styringen av landet. Samtidig ser vi at stortingsvalget neste år blir et retningsvalg. Denne regjeringen står for en ansvarlig oljepengebruk, vi mener velferd er viktigere enn skattekutt. Vi satser på fellesskolen og vil ikke privatisere den. Vi sikrer arbeidstakernes rettigheter, tar klimatruslene på alvor og står opp for internasjonal solidaritet. Andre partier gjør motsatte valg. Av respekt for velgerne håper jeg opposisjonspartiene i god tid før valget avklarer hvilken retning de vil ta Norge i. La oss ved innledningen til den siste sesjonen i denne perioden ikke glemme verdens store utfordringer. Vi har nylig fått alarmerende nyheter fra Nordpolen. Isen smelter i et omfang selv ikke de verste pessimister var forberedt på. Dette er en kraftig vekker. Verden må handle før det er for sent. Norge skal være en utålmodig pådriver for nye verktøy i den globale klimakampen. Når det gjelder fattigdom, får vi både gode og dårlige nyheter. FNs tusenårsmål om å halvere andelen mennesker som lever i ekstrem fattigdom, er allerede nådd, før tiden. Færre mødre og barn dør i forbindelse med fødsel. Samtidig ser vi trekk av økende sosial ulikhet i rike land. Nylig kom det tall fra USA som viser at hvite amerikanere uten utdanning i gjennomsnitt lever fire år kortere i 2008 enn i 1990. Dagens unge vil dø yngre enn sine foreldre. Det har knapt skjedd tidligere. I flere land i Europa faller mennesker utenfor som følge av den økonomiske krisen. Dette er skremmende forvitring i rike land rundt oss. Samtidig er det en advarsel til oss mot å ta goder for gitt. Det er ikke slik at rettigheter er vunnet én gang for alle, ikke i USA, ikke i Europa og ikke i Norge. Vi må hele tiden vokte retningen for samfunnsutviklingen og stå opp for de verdiene som gjør Norge til et godt land å bo i. Jeg ser fram til et konstruktivt samarbeid med Stortinget.