trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-05-10:
Når vi hører signalene om at det kan være relativt store overskridelser – statsråden peker også på at det var det for så vidt også med lokalisering av ny kampflybase på Ørland – og med så stor usikkerhet som ligger rundt det prosjektet, hadde det kanskje vært naturlig å vurdere om en skulle utsette prosessen omkring Andøya. Det er også usikkerhet rundt luftvernskjold, som etter min mening også burde klare å dekke Heggelia og områdene i indre Bardu, og ikke bare Evenes. Kunne det vært en mulighet? For med så stor usikkerhet som med de tallene som er referert her i dag, indikerer det – foreløpig – at det kan bli større overskridelser etter hvert, og da kan det hende at det kunne vært greit med en pust i bakken.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-05-10:
Dette var ei god-dag-mann-økseskaft-oppleving om Andøya. I langtidsplanen er det 3,5 mrd. kr som er kostnaden, og det er dei totale kostnadene ein gjekk ut frå der. Forsvaret har i pressa, i Andøyposten, gått ut og sagt at dette kjem til å auke til 4,2 mrd. kr. Så seier ministeren her at det ikkje er kunnskap som ho har fått med seg. Veit Andøyposten meir om kostnadene knytte til Andøya enn det forsvarsministeren veit?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-05-10:
Vi i SV takkar for svaret. I regjeringas iver etter å hindre at NSB får konkurransefortrinn i anboda, har regjeringa fråtatt NSB eigarskapen til togmateriellet. Det er kanskje litt vanskeleg for folk å forstå kvifor det skal være slik at konkurrentane kan velje mellom eige materiell eller statens materiell, mens NSB får ikkje noko val. NSB er dermed vengeklipt. Kvifor har det vore så viktig for regjeringa å vengeklippe NSB? Har ikkje poenget vore å skape konkurranse på like vilkår?
Terje Breivik (Venstre), 2017-05-10:
Spørsmålet går til justisministeren. Personvernet er under press frå mange hald. Teknologiutviklinga aukar presset både gjennom store moglegheiter for samanstilling av personopplysningar me frivillig gjev frå oss, og gjennom innhenting av personopplysningar utan at den som opplysningane gjeld, veit om eller har godkjent det. Samstundes har det siste tiårets kamp mot terrorisme legitimert store inngrep i privatlivet til borgarane, og døma er mange på at personvernet vert svekt gjennom gradvise steg i dei gode hensikters namn. For to veker sidan kunne me lesa i VG at justisministeren hadde vore i London for å læra meir om korleis Storbritannia driv overvaking av eige folk – eit av dei vestlege landa som har gått aller lengst i å innføra inngripande reglar for overvaking, og som etter Venstre sitt syn er eit svært dårleg døme til etterfølging. Justisministeren seier likevel at han vil innføra obligatorisk lagring av alle norske IP-adresser i seks månader, og at han ikkje forstår kvifor nokon har behov for å skjula IP-adressa si. I praksis betyr det at justisministeren går inn for å lagra kva nettsider alle nordmenn besøkjer i eit halvt år, blant mykje anna. Det er etter Venstre sitt syn ei naiv tilnærming, ettersom det er svært enkelt for menneske som faktisk har til hensikt å gjera noko kriminelt, å skjula spora sine, samstundes som personvernet til vanlege borgarar vert dramatisk svekt ved ei slik lagring av IP-adresser. Eg vil gjerne sitera representanten Hoksrud, i Dagbladet den 4. mai: «Jeg er veldig uenig med Amundsen. Dette handler om hvilket samfunn man vil ha og hvilken tilgang til informasjon man ønsker at staten skal ha, og for noen som er opptatt av at staten skal være liten, slik FrP er, er det veldig bekymringsfullt at noen ønsker å åpne for den type lagringstilgang.» «Noen» er i denne samanhengen Framstegspartiets eigen justisminister. Spørsmålet til statsråden vert difor: Kvifor ynskjer han å lata seg inspirera av Storbritannia, ein av dei dårlegaste i klassen når det gjeld personvern, i staden for å lytta til dei kloke innvendingane frå partifelle Hoksrud?
Terje Breivik (Venstre), 2017-05-10:
Takk for svaret, som gav meir preg av polemikk enn realitetar, for du svarar i realiteten ikkje på det som verkeleg er essensen i dette. Eg er sjølvsagt heilt samd i at me skal beskytta ungane våre mot overgrep, høyr kva eg spør om. Det å tru at å lagra og gje innsyn i internettbruken og IP-adressene til alle vanlege folk skal klara å demma opp for dei som verkeleg har uærlege hensikter – anten det er overgrep mot barn eller mot alle – opp mot det overgrepet det er mot vanlege folk og deira bruk av internett, som ikkje er ulovleg, den typen spørsmål må ein justisminister ha reflektert over og ha gode svar på.
Terje Breivik (Venstre), 2017-05-10:
Beklager, president.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-05-10:
Helseopplysninger er juridisk klassifisert som «sensitive personopplysninger», jf. personopplysningsloven § 2, og sorterer sånn sett under Justis- og beredskapsdepartementet og statsråden. I NOU 2015:13 om digital sårbarhet er utfordringene knyttet til utkontraktering og internasjonalisering behørig omtalt. Helse Sør-Øst RHF har inngått en kontrakt med HP Enterprise, et amerikansk selskap, om angivelig IKT-drift verdt inntil 7 mrd. kr for de neste årene. HP er kjent for å ha hardware lagret på båter som flyter utenfor landegrensers lovgivning, og software i nettskyer, som også er svakt regulert både i det enkelte land og internasjonalt. Med sensitive personopplysninger flytende imellom er det kort vei til et digitalt anarki. Så mitt spørsmål er: Hva gjør statsråden for å sikre at sensitive personopplysninger ikke kommer på avveie?
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2017-05-10:
I eit demokratisk samfunn må det vere svært høg terskel for å samle inn og lagre informasjon om eit uavgrensa tal personar som ikkje er mistenkte for å ha drive med kriminalitet. I denne saka står ikkje minst personvernet sentralt. Personvernet er ein viktig del av rammene til rettsvesenet. Vi skal difor berre lagre den informasjonen som er nødvendig. Mitt spørsmål til statsråden er: Partiet til statsråden, Framstegspartiet, var sterkt imot innføring av datalagringsdirektivet i Noreg, bl.a. fordi det ville medføre lagring av IP-adresser i seks månader. Kan statsråden gjere greie for kva slags nye moment som er komne fram sidan den gongen?
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2017-05-10:
Nyleg avdekka Riksvisjonen i ein rapport store manglar når det gjeld rutinar for objektsikring. Tidlegare statsråd peikte på at rapporteringa frå POD om forholda rundt objektsikring hadde vore feilaktig. Spørsmålet mitt til statsråden er: Kva for konkrete tiltak har statsråden gjennomført eller vil gjennomføre for å hindre at vi på ny hamnar i same situasjon?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Hva en annen regjering vil gjøre, skal ikke jeg vurdere, men jeg tror ikke det ville være smart, uansett. Men det som er det viktige her, er at SV bør løfte blikket litt og se på det som faktisk skjer med norsk jernbane nå. Nå er det en kraftig satsing, som betyr at vi får rekordgode tall når det gjelder antall reisende. Jernbanen har bedre omdømme nå enn da SV styrte. Det brukes bare i år 7 mrd. kr mer på jernbanen enn det som SV klarte å oppnå da de styrte. Det viktigste som skjer, er faktisk å bedre infrastrukturen, slik at folk kan begynne å stole på jernbanen, at ting funker, at sporvekslene er i orden, og at kjøreledningen er i orden. Til sammenligning: I 2010, da Jernbaneverket la fram en rapport hvor man sa at jernbanen kan kollapse med det som da skjedde, var svaret fra daværende samferdselsminister Magnhild Meltveit Kleppa at dette er alvorlig, men at en ikke kan love mer penger. Når en ser på bevilgningene til Jernbaneverket de påfølgende årene når det gjelder vedlikehold, var det nedgang fra 2010 til 2011, ny nedgang til 2012, ny nedgang til 2013. Så til tross for advarslene om kollaps var svaret fra de rød-grønne å kutte i vedlikehold. Det var ikke veldig ansvarlig. Derfor er det viktigste vi nå gjør, å øke bevilgningene og faktisk prioritere vedlikehold i de bevilgningene. Det andre vi har gjort, er å forbedre organiseringen og sørge for at ansvaret samles tydeligere. Senest den 3. mai hadde vi en markering om at jernbanens eiendom samles ett sted, der både ROM Eiendom og Bane NOR – eller Jernbaneverkets tidligere eiendommer – kom inn i samme administrasjon. En ser for seg å kunne spare et tretalls milliardbeløp på det årlig i oppfølging og vedlikehold. Det er det andre. Den tredje delen er konkurranse. Det er å sørge for at de som er best egnet til å levere tjenester – om det er å føre tog, eller om det er å drive vedlikehold – gjør det. Det er ikke SV ukjent med, det ble åpnet for konkurranse på gods under SV. Vi ønsker også å videreføre det som var gjort på Gjøvikbanen, som også SV levde godt med, men jeg ser at SV nå har et annet standpunkt enn de hadde da de satt i regjering.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jeg synes det er en litt rar inngang av SV. Målet er jo å få en best mulig jernbane, og jeg tror alle som følger resultatene på jernbanen så langt, vil si: Vet du hva? Det er ingen grunn til å gå tilbake til rød-grønn politikk på dette området, for det satses mer, det er bedre organisering, det bestilles flere togsett nå, det er flere avganger fra Oslo S, og togene er mer i rute. Hvorfor i alle dager skulle en ønske de resultatene som SV kunne vise til? Spørsmålet som representanten Eidsvoll Holmås tok opp opprinnelig, er egentlig det samme – omformulert – som dette: Vil en regjering kunne styre slik som den vil? At SV i det hele tatt går til valg og tror at de ikke vil kunne påvirke noe hvis de får regjeringsmakt, men spør dagens regjering om det er muligheter for det – vel, vår tilnærming til å sitte i regjering er at vi faktisk skal styre. Det er derfor vi har satt i gang en rekke prosesser som den forrige regjeringen lot ligge, rett og slett fordi vi tror vi kan styre, og vi viser at vi kan styre. At representanten Eidsvoll Holmås er usikker på om han kan gjøre noe hvis han kommer i regjering, forundrer meg ikke når jeg ser på resultatene de oppnådde.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jo, og der tar representanten fra SV helt feil. Jeg synes det er litt rart å møte SV – og for så vidt de rød-grønne partiene – til gjentatte debatter om jernbanereformen med kritikk fra de rød-grønne om jernbanereformen, når de åpenbart diskuterer en helt annen reform enn den vi gjennomfører. En må jo prøve å forholde seg til det som regjeringen faktisk beslutter. Så kan en være enig eller uenig i det. Jeg ser mange grunner til å være enig i det regjeringen gjør, rett og slett fordi det er fornuftig. Det handler om å skape en bedre jernbane. Infrastrukturen er nå bedre enn da SV styrte. I de åtte årene SV styrte, forfalt jernbaneinfrastrukturen hvert år. Nå vedlikeholder man slik at den blir bedre hvert år. Det bør de fleste være glade for. Det betyr bl.a. at CargoNet kan si: Nå får vi endelig en oppgang i volum gods på jernbane, fordi kundene stoler på oss. Mens nedgangen var ganske stor under SVs regjeringstid. Vi har samlet en del eierskap som før var spredt. Det gjelder også for togsettene, men NSB vil bli behandlet likt med alle andre. NSB skal ikke ha noen ufordeler i denne konkurransen. Vi skal sørge for at de konkurrerer på like vilkår, i motsetning til det som SV nå hevder.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Den avklaringen kommer veldig, veldig fort, rett og slett fordi vi legger fram et dokument for Stortinget om veldig kort tid. Påstanden om vingeklipping var det SV stilte spørsmål om. Da er det helt naturlig at jeg viste til at nei, de får ingen ufordeler i denne konkurransen. Tvert imot tror jeg at NSBs kjennskap til det norske markedet gjør at de har en konkurransefordel sammenlignet med andre. Men det er litt rart å høre rød-grønne politikere gang på gang ta opp dette temaet, som om konkurranse er noe helt nytt innenfor transportsektoren, når en altså har i rød-grønt styrte fylker konkurranse på buss, en har det på hurtigbåt, en har det på ferger, en har det på fly, og en hadde det til og med på Gjøvikbanen under rød-grønn regjering, en åpnet faktisk for konkurranse på godstransport under rød-grønn regjering. Betyr det, når Arbeiderpartiet er så kritisk til konkurranse for persontransport, at de er imot konkurranse alle andre steder? Hva er det som er så veldig annerledes med tog? Jeg ønsker best mulig tilbud til de reisende og et godt selskap som driver det. Det skal vi få til.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Jo, og hvis en ser på regnskapene, har vi faktisk doblet vedlikeholdssatsingen på jernbanen sammenlignet med da Senterpartiet styrte dette landet. I åtte år styrte Senterpartiet Samferdselsdepartementet, og i åtte år forfalt jernbanen. Nå har vi styrt i snart fire år, og vi har økt vedlikeholdet så mye at forfallet nå reduseres. Da Senterpartiet overtok regjeringskontorene i 2005, var samlet forfall på jernbanen 9,5 mrd. kr. I det budsjettet som Stoltenberg og Senterpartiet framla i 2014, ville samlet vedlikeholdsetterslep være 18,4 mrd. kr, ca. – nesten en dobling. Så vi har ingenting å skjemmes over på det området. Hvis man ser på konsulentbruken i Jernbaneverket, var den dobbelt så høy i årene 2011–2013 som den har vært i årene 2014–2016. Så vi har halvert konsulentbruken i tillegg. I de foregående åtte år ble det ikke gjennomført en eneste reform på jernbanen, til tross for at en fikk beskjed om at jernbanen kunne kollapse. Under vår regjering har vi foretatt en reform, samtidig som vi har redusert konsulentbruken, samtidig som vi øker vedlikeholdet, og samtidig som vi bygger ut nye strekninger. Det viser at det er mulig å gjøre ting annerledes enn det forrige regjering gjorde, og med gode resultater.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Det svarte jeg jo på. Jeg nevnte bl.a. at det er fornuftig – og det fikk jeg også gehør for hos de fleste politikerne, inklusiv Arbeiderpartiets lokalpolitikere som var litt mer konstruktive med å finne løsninger – å snakke med Widerøe for å vise hvilket potensial som er der, å snakke med FlyViking, som har vist stor interesse for å opprette nye ruter. Jeg merker meg også at representanten Sivertsen glatt ignorerer alle steder som får bedre tilbud. Men det gjenspeiles jo ved at representanten Juvik, som er partikollega med representanten Sivertsen, straks FOT-rutene var ute, sendte en intern mail til Arbeiderpartiets lokale stortingsrepresentanter, som sa at nå må vi ut og kritisere dette, selv om det en del steder er blitt bedre. Det viser at Arbeiderpartiet har en svartmalingstilnærming, som jeg ikke synes er bra. Når det gjelder avgiftssystemene, vet nok representanten Sivertsen at jeg representerer et parti som ønsker å jobbe for lavere avgifter. Så er det andre på Stortinget som ønsker å jobbe for høyere avgifter. Jeg registrerer at Arbeiderpartiet i sine alternative budsjetter har lagt inn både flypassasjeravgift, økt merverdiavgift og de andre avgiftene man her kritiserer. Men det bruker altså Arbeiderpartiet selv frivillig i sine budsjetter.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Det er litt rart at jeg i to svar nå har sagt en del av disse tingene, mens representanten Sivertsen – og sannsynligvis når han gjengir dette til media også – vil late som om det ikke ble berørt av statsråden. Jeg har vært inne på det. Det handler om å kontakte og snakke med de flyselskapene som leverer tjenester, og prøve å få justert på det. I en del fylker i Nord-Norge gjorde en det og fikk forbedringer, men jeg registrerer at f.eks. noen i de områdene som representanten her snakker om, var mer opptatt av å gå på regjeringen enn å faktisk jobbe med markedet. Det er faktisk i markedet som leverer flytjenestene, at du klarer å få til dette først og fremst. Så skal vi sikre gode rammebetingelser. Det er litt rart å høre at Arbeiderpartiet sier at Arbeiderpartiet i opposisjon ikke kan ha egne synspunkter på rammebetingelsene, at en bare må legge inn de avgiftsnivåene som er. Nei, vet du hva: Alternative budsjetter er jo nettopp et sted der partiene får vise sine primærstandpunkter, og i opposisjon har Arbeiderpartiet all mulighet til å vise sine primærstandpunkter, og Arbeiderpartiets primærstandpunkter er altså økte avgifter, ikke lavere avgifter sånn som en gir inntrykk av i debatten her.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Statsråden synes sikkert mitt spørsmål er rart også, slik de fleste spørsmål som blir stilt til regjeringen, synes å være. Statsråden sa nettopp at NSB ikke skulle ha noen konkurranseulempe i det markedet som statsråden nå er i ferd med å skape. Han er opptatt av at NSB skal kunne konkurrere med private selskaper for å kunne få lov til å gi et tilbud til de reisende. Da er det helt avgjørende at rammevilkårene til NSB er avklart, og at de vet på hvilke forutsetninger de skal konkurrere. Helt siden i fjor høst har det gått en debatt om hvilke pensjonsforpliktelser og hvilke pensjonsrettigheter de ansatte i NSB har. Det har ikke vært avklart. Så mitt spørsmål til statsråden er: Har statsråden nå fått avklart og gitt NSB avklaring på hvilke forutsetninger de skal konkurrere, og hvilke pensjonsforpliktelser de faktisk har? Og hvis han ikke har gjort det, når kan NSB få en sånn avklaring?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
«For Widerøe har avgiftene økt med over 50 pst. på noen ruter de siste årene. Regjeringen har gjennomført nye anbud på FOT-rutene i Nord-Norge, noe som har gitt et dårligere flytilbud for mange. Resultatet for befolkningen og næringslivet i Nord-Norge er at det blir dårligere forutsetninger for å skape verdier og mindre attraktivt å bosette seg i regionen. Forskjellene mellom ulike deler av Norge øker. Hva vil statsråden gjøre for å rette opp de negative konsekvensene av et dårligere flytilbud i Nord-Norge?»
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Jeg takker statsråden for svaret, men som statsråden selv er inne på, dreier dette seg ikke bare om FOT-ruter eller bare om det kommersielle tilbudet. Det er det totale tilbudet. Men fordi FOT-rutene spiller en så stor rolle, er det en viktig faktor i det totale tilbudet. Og det er ikke Arbeiderpartiet som framsetter denne kritikken, det er jo en kritikk som kommer fra næringslivsrepresentanter, folk som bor i Nord-Norge, og folkevalgte i Nord-Norge som opplever at tilbudet har blitt dårligere mange plasser. Noen steder opplever de å ha fått et bedre tilbud, men mange har fått et dårligere tilbud. Mitt spørsmål handler nettopp om det, for det er noe med rammebetingelsene til regjeringen her. Statsråden skyver Widerøe foran seg, men Widerøe har under denne regjeringen fått økt merverdiavgift på reiser, har fått økt arbeidsgiveravgift og ikke minst har man også fått en flypassasjeravgift som fører til at rammebetingelsene for å kunne gi et tilbud til befolkningen i Nord-Norge har blitt dårligere. Mitt spørsmål til statsråden var: Hva vil statsråden gjøre med tilbudet som er blitt dårligere?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Statsråden hører tydeligvis ikke etter, for jeg sa nettopp at på noen steder opplever man å ha fått et bedre tilbud, men mitt spørsmål handler om: Hva vil statsråden gjøre de stedene hvor man opplever at man har fått et dårligere tilbud? Det vil statsråden overhodet ikke ta innover seg. Istedenfor skylder han på at vi forsøker med svartmaling. Jeg tar opp et problem for mange av mine innbyggere, som jeg er ombud for og er opptatt av. Det påstår statsråden er svartmaling. Hvis det er tilnærmingen, så bommer statsråden på hva som er viktig. I Nord-Norge utgjør flyrutene en viktig del av kollektivtrafikken. Det går ikke noe alternativ – som tog. De bussturene som er, er for lange til at det er effektivt for næringslivet. Derfor er flytrafikken utrolig viktig. Så må statsråden gjerne kritisere Arbeiderpartiet for at vi budsjetterer med de avgiftene som er innført under denne regjeringen, men de er nå engang der, så vi må forholde oss til dem. Det har gjort rammevilkårene vanskeligere, forskjellene mellom landsdelene øker. Hva vil statsråden gjøre for å redusere de forskjellene som nå oppstår mellom noen deler av landet, hvor vi utvikler kollektivtilbudet, mens det går dårligere noen andre steder i Nord-Norge?
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2017-05-10:
Jernbanereformen har til nå ført til flere sjefer, økt byråkrati, økt konsulentbruk, økte kostnader og vært en enorm tidstyv. Sett i ettertid ser ikke statsråden at det ville ha vært bedre å bruke pengene på f.eks. vedlikehold på jernbanen isteden?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
«I Østfold viser tall fra SSB i mars at det nå er 7 700 barn som vokser opp i fattigdom. Det er en økning på 14,1 pst. av barna i fylket, mens landsgjennomsnittet er 10 pst. Det er en økning på 500 barn. Fra 2013 til 2017 har barnehageprisen, el-avgiften, bompengenivået og bensin- og dieselprisene økt, noe som særlig rammer dem med lavest inntekt, mens de 50 rikeste hittil har fått i snitt over 20 millioner kroner hver i skattekutt. Forskjellene mellom folk øker. Hvorfor mener statsråden dette er rettferdig?»
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Det er flott å høre om alle tiltak, men vi ser at det ikke går riktig vei. Jeg registrerer også at statsråden nevner innvandrerfamiliene, men da bør man gjøre oppmerksom på at SSB sier at også i familier uten innvandrerbakgrunn blir det stadig flere fattige barn. Barnefattigdom handler ikke veldig mye om sosial nød eller mangel på nødvendige forbruksvarer, men det handler mye om utenforskap og eksklusjon når man opplever å ikke kunne delta på det som andre kan delta på. Fremskrittspartiet og Høyre har kuttet i stønaden til kronisk syke, uføre og funksjonshemmede. Mener finansministeren at disse foreldrene blir bedre i stand til å ta seg av sine barn når de får slike kutt, mens Norges 50 rikeste stikker av med millioner av kroner hver i skattekutt med hilsen Fremskrittspartiet og Høyre?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
De største kuttene i skatt har ikke gått til vanlige folk. Det har gått til Norges rikeste. Slik er det. Til kommuneøkonomien: I finansministerens egen oversikt over kommuneøkonomien leser vi at 10 av 18 Østfold-kommuner får en vekst i 2017 under landsveksten, dvs. at flertallet blir satt dårligere økonomisk i stand til å løse sine oppgaver på vegne av innbyggerne – Marker kommune 1,6 pst. vekst, Hobøl kommune 1,7 pst. vekst, Rakkestad kommune 1,7 pst. vekst, Rygge kommune 2 pst. vekst, for å nevne noen av Østfold-kommunene som kommer dårlig ut. Hvordan mener finansministeren at disse kommunene blir bedre i stand til å hjelpe barnefamilier ut av fattigdom når regjeringen i utgangspunktet gir 10 av 18 Østfold-kommuner et kuttbudsjett? Mener finansministeren dette er rettferdig fordeling sett opp mot skattekuttene til dem i Norge med størst privat formue?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Siden denne regjeringen overtok i 2013, har en rekke tiltak for å motvirke barnefattigdom blitt innført. Økt deltakelse i arbeidslivet er det viktigste virkemiddelet for å forebygge varig lav inntekt og øke inntektene i lavinntektsgruppene. I Østfold bor det en større andel barn i husholdninger uten yrkestilknytning enn landsgjennomsnittet. Regjeringen har styrket innsatsen i budsjettet for 2017for å få flere i arbeid. Antall barn i lavinntektsfamilier øker i hovedsak som følge av en høy innvandringsdrevet befolkningsvekst. Over halvparten av barn i lavinntektsgruppen har innvandrerbakgrunn. Østfold har en høyere andel barn med innvandrerbakgrunn enn på landsbasis. Mange innvandrere har lav kompetanse, svake grunnleggende ferdigheter eller problemer med å få godkjent sin kompetanse i det norske arbeidsmarkedet. Derfor prioriterer regjeringen arbeidsretting i introduksjonsprogrammet og norskopplæring. Det etableres et hurtigspor inn i arbeidsmarkedet for flyktninger med etterspurt kompetanse. Regjeringen vil at flere unge skal raskere ut i arbeid og aktivitet, og iverksetter en ungdomssatsing for økt oppfølging av unge arbeidsledige. Fra 1. januar i år er det innført aktivitetsplikt for sosialhjelpsmottakere under 30 år. Manglende gjennomføring av videregående opplæring øker risikoen for å falle utenfor arbeidslivet i ung alder. Regjeringen legger vekt på tidlig innsats og tiltak for å øke gjennomføringen i videregående opplæring. Grunnstipendet til elever i videregående opplæring er målrettet mot elever fra familier med svak økonomi. Det er innført et nytt, toårig opplæringstiltak i regi av Nav. Regjeringen innfører en livslang rett til videregående opplæring. Opplæringstilbudet til voksne med svake grunnleggende ferdigheter er styrket. Regjeringen har lagt frem en strategi mot barnefattigdom. Strategien inneholder 64 tiltak for å redusere negative konsekvenser av det å vokse opp i lavinntektsfamilier og målrettede forebyggende tiltak. Det er den første strategien i sitt slag. Vi skal ta et ekstra ansvar for å sikre det sosiale sikkerhetsnettet for barn i fattige familier. Barna skal ikke lastes for foreldrenes situasjon. Regjeringen har innført rimeligere barnehageplass for familier med lav inntekt og gratis kjernetid i barnehage for alle barn i lavinntektsfamilier fra de er tre år. Forsøket med gratis deltidsplass på SFO er utvidet. Den nasjonale tilskuddsordningen mot barnefattigdom er vesentlig styrket. Flere barn og unge får delta i fritidsaktiviteter og får ferieopplevelser. Regjeringen har lagt frem et forslag til barnevernsreform. Familieverntjenesten er styrket. Helsestasjon- og skolehelsetjenesten er styrket. Tilskuddsordningen til oppfølging av barn av psykisk syke og barn av rusmisbrukere er styrket. Vi har lagt frem en nasjonal strategi for boligsosialt arbeid. Bostøtten er økt for barnefamilier og andre store husstander, og rammene for tilskudd til utleieboliger er økt. Samlet utgjør regjeringens politikk en betydelig innsats rettet mot dem som har lavest inntekt. Vi skal sikre en bedre hverdag for barn og unge som vokser opp i fattige familier.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Igjen kommer det feilaktige påstander fra Arbeiderpartiet når det gjelder skatte- og avgiftspolitikken til denne regjeringen. Det er slik at de største pengene regjeringen har brukt på skatte- og avgiftsreduksjoner, har gått til helt vanlige husholdninger. En gjennomsnittsfamilie har fått 8 000 kr i skattelette i løpet av disse årene, så det blir feil når Arbeiderpartiet ved gjentatte anledninger påstår at vi har brukt de store pengene på å gi skattelette til de rike. Det er rett og slett ikke riktig. Vi har brukt de store pengene, mesteparten av handlingsrommet i løpet av denne perioden, på andre ting enn skatte- og avgiftsreduksjon – på å styrke helsetjenester, omsorgstjenester, utdanning, samferdsel og kommuneøkonomi. Jeg henviser til det jeg sa i mitt første svar: Mange av de tiltakene regjeringen har levert på, som å iverksette tiltak mot barnefattigdom, er gode tiltak som er blitt satt pris på, og som handler om å redusere utenforskap og eksklusjon.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Nå må representanten Lauvås bestemme seg for hva det er han skal kritisere. I innledningen til dette spørsmålet gjentok representanten gang på gang at det har vært vekst i økonomien også til Østfold-kommunene, men mindre vekst enn andre steder. Samlet sett har altså kommuneøkonomien styrket seg hvert eneste år under denne regjeringen. Vi ser av regnskapstallene for kommunene at det nå går bra. Flere kommuner gjøres opp med betydelig overskudd. På tross av det ser man i mange Arbeiderparti-styrte kommuner at man har et godt overskudd, romslig økonomi, men likevel velger man å påføre innbyggerne økt eiendomsskatt. Det kan man kanskje ikke si er grunnleggende sosialt.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Kommunene har flere ulike skatteinntekter. Med reduksjoner i skattenivået vil kommunene vanligvis kompenseres. Jeg vil derfor tro at det er eiendomsskatten representanten Juvik her henviser til. Representanten Juvik fremstiller det å fjerne eiendomsskatten som en skattelette til de rike. Jeg mener det er feil. Eiendomsskatten rammer helt vanlige folk – småbarnsfamilier, eldre og unge. Det har vi sett mange eksempler på de siste månedene. Regjeringen vil at folk skal få beholde mer av egen inntekt. Derfor har vi redusert skatter og avgifter med om lag 21 mrd. kr. Brede skatteletter gjør det mer lønnsomt å jobbe og skape nye jobber i Norge. Men de store pengene har gått til å trygge velferden under denne regjeringen. Det gjør vi bl.a. gjennom å styrke kommunenes inntekter. Kommunenes frie inntekter har i gjennomsnitt økt med 2,4 pst. siden regjeringen tiltrådte i 2013. Det har lagt til rette for en styrking av tjenestetilbudet i hele landet, også i Nord-Norge. Regjeringen har på ingen måte kuttet i eldreomsorg og skole, slik representanten påstår. Tvert imot har vi løftet eldreomsorgen og styrket undervisningen i skolen. Et løft for tidlig innsats i skolen er en av regjeringens viktige prioriteringer. I inneværende års budsjett bevilges det 1,3 mrd. kr til flere lærere på 1.–4. trinn. Alle elever skal kunne forvente å møte lærere med fordypning i faget de underviser i. Sammenlignet med 2013 har vi mer enn tredoblet satsingen på videreutdanning av lærere, til 1,3 mrd. kroner. I 2017 fikk 6 000 lærere tilbud om videreutdanning. Under denne regjeringen ser vi også et taktskifte i eldreomsorgen. Bevilgningene til omsorgstjenestene har økt med 1,5 mrd. kr i denne perioden. Nå tar staten et større ansvar for utbygging av sykehjemsplasser, staten tar nå halve regningen. Det har ført til at kommunene vil bygge ut mer. Vi har lagt til rette for fornying og bygging av over 10 000 omsorgsplasser. Samlet sett styrker vi eldreomsorgen, i en tid hvor det blir flere eldre, og hvor behovet for omsorgstjenester vil øke. Regjeringen har prioritert de store pengene til å trygge velferden til folk flest. Samtidig styrker vi kommuneøkonomien og reduserer skatter og avgifter for folk og bedrifter. Slik tar vi altså Norge trygt gjennom den langsiktige omstillingen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
Det representanten Juvik kaller skryteliste, er altså fakta. Dette er tiltak denne regjeringen har gjennomført for å styrke velferden i hele landet. Vi har altså gjennomført en lang rekke tiltak som styrker utbyggingstakten i eldreomsorgen, og her har Arbeiderpartiet ingenting å skryte av. Da valget i 2013 var et faktum, innrømmet Arbeiderpartiet at de ikke hadde levert på eldreomsorgen. Men regjeringen har altså prioritert eldreomsorgen fordi det er et riktig område å satse på. Representanten Juvik må gjerne spørre finansministeren om Fremskrittspartiets nylig vedtatte program for neste fireårsperiode. Det gir ingen mening. Det er ingenting i denne regjeringens plattform som handler om eiendomsskatt i inneværende periode. Men jeg mener fortsatt at representanten har en gal tilnærming til dette. For det første handler eiendomsskatt ikke om skattelette til de rike. Det rammer usosialt, og det rammer særlig dem som har dårlig økonomi.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-05-10:
For det første sa ikke jeg at Fremskrittspartiets program ikke har noe å gjøre med finans, jeg sa at det var et program vedtatt for neste fireårsperiode, ikke for inneværende stortingsperiode. Det var det jeg sa. Regjeringen har varslet at vi vil komme nærmere tilbake til Stortinget med vurderinger knyttet til eiendomsskatt og vannkraftanlegg, og det står ved lag. Det kommer vi til å gjøre. Men jeg synes fortsatt at representanten Juviks noe – skal vi si – rørende omsorg for kommunene når det gjelder eiendomsskatt, er litt spesiell. Jeg er mer opptatt av innbyggerne. Det er hevet over tvil at mye av den usosiale eiendomsskatten som er innført i mange Arbeiderparti-styrte kommuner nå, rammer helt vanlige folk med en anstrengt familieøkonomi – det kan den altså. Hvis det er sånn Arbeiderpartiet argumenterer når de snakker om skattelette til de rike, skjønner jeg hvorfor Arbeiderpartiet gang på gang snakker om skattelette til de rike, hvis de også mener at eiendomsskatt er det.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Mitt spørsmål går til finansministeren: «Dersom Fremskrittspartiets partiprogram ble gjennomført, ville norske kommuner tapt over 20 mrd. kr i inntekter hvert år. Det ville fått dramatiske konsekvenser for folk i Nord-Norge. Hvorfor vil statsråden, som også er partileder for Fremskrittspartiet, kutte i skole og eldreomsorg for å gi milliarder i skattekutt til landets rikeste?»
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
På tross av skrytelista til finansministeren er det sånn at med det forslaget som ligger i Fremskrittspartiets program om å kutte 11,4 mrd. kr i eiendomsskatten og 10,5 mrd. kr i formuesskatten, vil det bety over 22 mrd. kr for kommunene. Ut fra det som sies, betyr det at Fremskrittspartiet vil kompensere disse 22 mrd. kr for kommunene? På tross av den veksten statsråden prøver å vise til, og den skrytelista hun viser til, er det jo sånn at disse kommunene ikke tar inn denne eiendomsskatten på skøy. Det er for å gi velferd og tilbud til innbyggerne at man føler seg tvunget til og er nødt til å ta inn denne eiendomsskatten, uavhengig av partipolitisk ståsted. Spørsmålet er veldig interessant: Hvordan skal man klare, med et handlingsrom på 6–7 mrd. kr, å dekke opp de 22 mrd. kr med Fremskrittspartiets forslag, hvis man ønsker å kompensere kommunene?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Det er interessant å høre at Fremskrittspartiets program ikke har noen mening for finans – det får så være. Det som i hvert fall er helt klart, er at Arbeiderpartiet i alle sine alternative budsjett i denne perioden hadde mer til kommunene enn regjeringen. Denne finansministeren har også kuttet i ordningen for eiendomsskatt på vannkraftverk til kommunene, med nesten 400 mill. kr i 2017, og i desember sa hun at hun ikke rakk å få gjort noe med dette før jul, men ville komme tilbake til det. Jeg kan ikke se at det ennå er ordnet opp i, og det begynner å haste hvis man ikke også skal få 400 mill. kr i kutt på eiendomsskatt i 2018. Det går på beregninger av verdiene på vannkraftanleggene, som fikk en dramatisk endring fra 2016 til 2017, en utbetaling på nesten 400 mill. kr. Med de opplysningene vi sitter med nå, vil det være minst samme beløp i 2018 hvis ikke dette rettes opp, og Stortinget har sagt at dette skal rettes opp. Når vil finansministeren rette dette opp, når kan vi forvente at dette blir avklart? Det er jo viktig for kommunene å få avklart dette.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Jeg sa jo ikke det.
Lasse Nordmelan Juliussen (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
«I forbindelse med søknad om skjønnsmidler til dekning av skade på fylkesveger etter flom i 2016 har Hedmark fylkeskommune fått opplyst av Kommunal- og moderniseringsdepartementet at det er etablert en ny praksis for tildeling av skjønnsmidler etter naturskade. Den nye praksisen innebærer at kompensasjon først blir aktuelt når en fylkeskommune har opplevd ekstraordinære kostnader på minst 250 kr pr. innbygger. Mener statsråden med dette at fylkeskommunene til enhver tid må ha en naturskadebuffer tilsvarende inntil 250 kr pr. innbygger?»
Lasse Nordmelan Juliussen (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Vi vet at flom og naturskader vil være en økende utfordring i årene som kommer. Hedmark fylkeskommune fikk f.eks. nylig presentert sin klimaprofil fra NVE som slår fast nettopp det – mer nedbør, økt fare for flom og skred. Dersom – for å bruke Hedmark som eksempel fortsatt – en ikke kan regne med noen form for kompensasjon for kostnader opp til 250 kr per innbygger, betyr det at Hedmark til enhver tid må ha nær 50 mill. kr stående i en flombuffer. Det vil i så fall utgjøre en snau sjuendedel av hele fylkeskommunens budsjett til drift og vedlikehold av fylkesveier. Det er summer som nuller ut, og vel så det, alt det som har kommet av økning på fylkesveier gjennom perioden så langt. I 2016–2017 måtte fylkeskommunen ut med 27 mill. kr selv til å dekke skader da det ikke kom noe tilskudd fra departementet. Det er penger som måtte tas fra andre planlagte fylkesveiprosjekter, å skyve dem ut i tid. Hvor tilsiktet er det at regjeringen med et pennestrøk pålegger Hedmark fylkeskommune å ta ned fylkesveivedlikeholdet med en sjuendedel?
Lasse Nordmelan Juliussen (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Ja, Hedmark er et eksempel på at alle fylkeskommuner gjennom denne praksisendringen må regne med økte utgifter på egen hånd i årene som kommer. Da Hedmark forrige gang ble rammet av flom i 2012, fikk fylkeskommunen kompensasjon og daværende kommunalminister fra forrige regjering redegjorde for Stortinget om en praksis der fylkeskommunene fikk kompensert halvparten av kostnadene opp til 250 kr per innbygger samt alt over den grensen. Nå er praksisen endret, og jeg skjønner at det kommer noe mer i kommuneproposisjonen i morgen som befester den praksisen. Det gjør at en lurer på hvordan regjeringen har tenkt å gjøre kommuner og fylkeskommuner i stand til å håndtere den stadig større utfordringen knyttet til ekstremvær, flom og påfølgende skader på bl.a. fylkesveier.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-05-10:
Kommuner og fylkeskommuner som har hatt ekstraordinære utgifter etter naturskade, kan få en delvis kompensasjon gjennom skjønnsmidlene til Kommunal- og moderniseringsdepartementet. I utgangspunktet er det kommunens og fylkeskommunens ansvar å sørge for godt vedlikehold og tilfredsstillende standard på den kommunale infrastrukturen, slik at skaden blir minst mulig når ekstremvær eller lignende inntreffer. Når ulykken rammer, skal likevel ingen kommuner eller fylkeskommuner bli stående alene med store kostnader etter flom og uvær. I kommuneproposisjonen for 2016 ble det fastsatt at behovet for skjønnsmidler etter naturskade skal fastsettes i hvert enkelt tilfelle. Departementet har derfor siden 2015 vurdert søknadene fra fylkeskommunene skjønnsmessig, herunder størrelsen på totalkostnaden per innbygger. Departementet har etablert en praksis med å avslå søknader fra fylkeskommunene som ligger under 250 kr per innbygger, som er den fastsatte grensen for kommunene for å søke om å få dekket deler av de medgåtte utgiftene. Departementet vil i kommuneproposisjonen for 2018, som legges frem i morgen, foreslå at retningslinjene for vurdering av søknader for fylkeskommuner utdypes i samsvar med etablert praksis. Representanten Juliussen stiller spørsmål om fylkeskommuner alltid må ha en naturskadebuffer som tilsvarer 250 kr per innbygger. En grense på 250 kr per innbygger for å kunne søke tilskudd tilsvarer grensen for kommunene for å søke om midler. Fylkeskommunene er store organisasjoner og bør derfor ha et finansielt handlingsrom til å dekke uforutsette kostnader av et visst omfang. Jeg vil også minne om at det avsettes skjønnsmidler fra fylkeskommunenes samlede rammetilskudd, og at det derfor er naturlig at det er en viss terskel for den enkelte fylkeskommune for å kunne få tilskudd fra denne rammen. Jeg ønsker mest mulig forutsigbarhet og likebehandling av fylkeskommunene, og vil sørge for at uforholdsmessig store utgifter etter naturskade kompenseres. En fastsatt grense for å kunne søke om tilskudd vil understøtte dette.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-05-10:
Nå er det ikke slik at det er spesielle regler for Hedmark. Vi har de samme reglene for alle fylkeskommuner, og vi fastsetter nå de samme grensene for fylkene som vi har for kommunene. Så er det slik at kommuner og fylkeskommuner har hatt en god økonomisk utvikling under denne regjeringen. Hedmark fylkeskommune har et netto driftsresultat i 2015 på 271 mill. kr, og i 2016 et netto driftsresultat på 228 mill. kr eller 7,4 pst. Det betyr at fylkeskommunene med gode rammer fra regjeringen og god økonomistyring selv har lagt opp en buffer som gjør at man kan ta uforutsette utgifter. Det er fylkeskommunene som har ansvaret for vedlikehold og å sørge for at infrastrukturen er såpass god at skadene blir minst mulig.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-05-10:
Det er et godt og viktig spørsmål. Dette handler om hvor kommunene planlegger bygging av boliger og hvor de planlegger bygging av infrastruktur. Vi bidrar gjennom å utvikle nye digitale høydemodeller, som gjør at man får mer eksakt kunnskap om hvilke områder som er sikre og hvilke som er mer utsatt, og vi bidrar også med god veiledning til både kommuner og fylker i utvikling av deres arealplaner. Dette er viktig som et grunnleggende premiss og verktøy fra staten. Jeg er selvsagt også enig i at staten skal stille opp når kommuner eller fylkeskommuner rammes av uvær, flom og skred og får uforutsette store utgifter. Jeg antar at representanten også er enig i at det må være en egenandel, så det vi egentlig diskuterer, er hvor stor den egenandelen skal være. Vi mener at det vi nå får på plass for fylkeskommunene, i tråd med det som er for kommunene, er det riktige nivået å legge seg på.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til næringsministeren: «I februar 2016 sendte regjeringen på høring et forslag om opphevelse av hele serveringsloven. Blant andre Skattedirektoratet, Oslo kommune, Bergen kommune, Politidirektoratet(POD) og alle politidistrikter som uttalte seg, advarte klart mot dette. POD konkluderte endog med at det «vil kunne legge forholdene til rette for annen ulovlig virksomhet» og «skape betydelige ordensmessige problemer», og at «dagens hjemler ikke naturlig kan videreføres i andre lover». (POD) Har regjeringen lagt bort forslaget om å fjerne serveringsloven?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Jeg takker for svaret fra statsråden og for at hun forteller at hun vil ta en ny runde ut fra innvendinger som er kommet, og gå inn i dem. Den delen av svaret er positivt. Jeg mener at serveringsloven er et kjent redskap og et oversiktlig lovredskap. Hvis de hjemlene man skal bygge på for å ha en seriøs restaurantbransje også innenfor servering og ikke bare alkohol – begge deler, begge typer utesteder – vil det være enklere å ha én serveringslov enn å skulle lete i forskjellige typer lovverk etter hjemler og til dels ikke finne de hjemlene, fordi de ikke finnes i dag, og man må lage en tilleggslov, som statsråden snakket om. Jeg mener at det vil kunne bli et konglomerat og egentlig mer byråkratisk og vanskeligere å finne fram i enn det man har i dag. Så mitt innspill til statsråden er om hun ser at man egentlig kan gjøre det mer komplisert enn enklere ved å avskaffe en tross alt oversiktlig lov.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Jeg takker for tilleggssvaret også. Jeg mener at i tillegg til mathygiene, som statsråden var inne på når det gjelder serveringssteder, er utelivet og en del av serveringsstedene utsatt med hensyn til useriøs virksomhet, ordensproblemer osv. Her understreker politiet at de er redd for at det kan bli mer ulovlig virksomhet dersom man avskaffer serveringsloven. De peker på behovet for å ha en regel om at man skal ha tilfredsstillende vandel for å være en sentral person i serveringsvirksomhet, at man skal ha en daglig leder, at man skal ha bestått etablererprøven, som Stortinget vedtok i 2007. De peker også på behovet for opplysnings- og meldeplikt for at skatteetaten og kommunene skal vite hvilke serveringssteder man har, og ha muligheten til å kontrollere og ha oversikt, og de peker på behovet for å ha hjemmel for å gjennomføre inspeksjoner ved mistanke om lovbrudd. De peker på behovet for å kunne pålegge godkjente ordensvakter på steder der det trengs, ha mulighet for midlertidig stenging osv. Ser ikke statsråden at det kan være sentrale redskaper vi går glipp av?
Monica Mæland (Høyre), 2017-05-10:
Forslaget om å oppheve serveringsloven var en del av departementets arbeid med å rydde opp i eget regelverk. I en rapport om serveringsnæringen som departementet mottok, ble det gitt uttrykk for at aktørene opplevde dagens regelverksituasjon som uforutsigbar og overlappende. Jeg mener fremdeles at de utfordringene som serveringsnæringen har, ikke innebærer et behov for å bruke bevilling, slik serveringsloven stiller krav om. Bevillingsinstituttet brukes i hovedsak for tjenester som et samfunn er avhengig av, og som i særlig grad krever allmennhetens tillit. Dette er tjenester som krever en særskilt kompetanse. Og i enkelte tilfeller stilles det også krav om vandel. Et godt eksempel på det er helsevesenet, hvor det er utstrakt bruk av autorisasjon som stiller krav til kompetanse og bl.a. vandel. Servering av mat og drikke er etter mitt syn ikke et samfunnsoppdrag som krever bevilling. Det sentrale ved servering av mat og drikke er først og fremst tilfredsstillende hygieniske forhold – og det reguleres i tråd med matloven og kontrolleres av Mattilsynet. Når kommuner trekker tilbake en serveringsbevilling, ilegger de i realiteten enkeltpersoner et rettighetstap. I andre næringer som jeg mener serveringsnæringen er sammenlignbar med, f.eks. dagligvare og renhold, er det straffeloven som setter terskelen for rettighetstap. Jeg har hatt møte med Oslo kommune og er kjent med deres synspunkt til liks med synspunktene til Politidirektoratet. At opphevelse av loven ville ha åpnet for mer ulovlig virksomhet, er jeg imidlertid ikke nødvendigvis enig i. Foruten serveringsloven har vi et omfattende regelverk som retter seg mot denne bransjen, og en del av tilbakemeldingene i rapporten departementet mottok, var nettopp at serveringsloven ikke fungerte slik den var tenkt. Jeg mener at en del av hjemlene i serveringsloven er tilstrekkelig ivaretatt gjennom annen lovgivning. Enkelte bestemmelser som ikke er regulert, kan videreføres i en egen lov, tilsvarende det høringsnotatet foreslo for bestemmelsen om åpningstider. Fra regjeringens side har vi likevel valgt å ikke fremme et lovforslag om serveringsloven denne våren. Det ble gjennom høringen av forslaget dokumentert en omfattende motstand mot å fjerne den, og det gjør at jeg ønsker å ta en ny runde og se på saken før vi eventuelt kommer tilbake til Stortinget. Vi har også varslet at vi gjør en gjennomgang av kontroll- og tilsynsregimet rettet mot reiselivsbransjen – med det formål å forenkle og forbedre samarbeidet mellom departementene og tilsynsmyndighetene. Også i den anledning er det naturlig å se på serveringsloven.
Monica Mæland (Høyre), 2017-05-10:
Jeg ser poenget til representanten, men i dag mener jeg dette er situasjonen. Det er ekstremt uoversiktlig. Når noen skal starte en virksomhet, er det veldig vanskelig å forholde seg til alle tilsynsmyndigheter, alle de lover og regler som gjelder. Det er jo ikke sånn at noe blir mer ulovlig av at det er hjemlet flere steder. Så jeg mener i hovedsak at serveringslovens formål er ivaretatt gjennom andre regler, men jeg tar på alvor de innspill jeg har fått. Poenget med en høringsrunde er å gå en grundig runde for å se hvordan vi kan gjøre dette. I restaurantbransjen foregår det ting som vi alle er opptatt av å bekjempe, men jeg opplever at det gjør vi gjennom andre kanaler enn serveringsloven. Så er det sånn at denne bransjen har et veldig stort antall tilsyn som krysser hverandre, og det er klart at det er krevende. Vi må se på hvordan vi både kan ivareta viktige hensyn og gjøre det litt enklere.
Monica Mæland (Høyre), 2017-05-10:
Som jeg sa innledningsvis, står jeg fast på at de fleste av forholdene som representanten her nevner, faktisk er regulert i eksisterende lover og regler, og vi trenger ikke et dobbelt sett. Det er også mange innspill på at serveringsloven ikke fungerer etter sin hensikt. Og når det gjelder etablererprøven, har jeg lyst til å si at det er veldig spesielt å kreve av én bransje at de skal kjenne lover og regler på sitt område. Det går vi jo ut fra at alle som etablerer egen virksomhet, kan – om de etablerer elektrikervirksomhet, om de etablerer et aksjeselskap som skal drive med fondsinvesteringer, om de driver et serveringssted. Det er rett og slett noe vi har tillit til at enkeltpersoner kan. Men, som sagt, jeg tar på alvor høringen. Jeg har mine synspunkt i denne saken, men jeg er opptatt av at vi ivaretar de forhold som representanten her tar opp. Derfor går vi nå en ny runde. Men jeg håper representanten er enig i at vi trenger et godt reiseliv i vekst, som forstår og kan håndtere de kontrollregimer og de lover og regler vi som samfunn har satt. Det må være et mål at vi bruker minst tid på det og mest tid på å drive god og sunn virksomhet.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-05-10:
Spørsmålet mitt til barne- og likestillingsministeren er som følger: «Antall barn som lever i fattigdom i Norge i dag, har økt med 2 pst. sammenlignet med 2012. I Skien, Telemarks største kommune, har barnefattigdommen steget til hele 13,9 pst. Det er snakk om 1 535 barn, noe som er godt over landsgjennomsnittet. Hvorfor fører regjeringen en politikk som forsterker og ikke minsker denne trenden, ved blant annet å gi 25 mrd. kr i skattekutt først og fremst til de rikeste, samtidig som arbeidsløsheten er rekordhøy og man kutter i barnestøtten til de uføre?»