Trond Helleland (Høyre), 2003-12-02:
Komiteen ser det som en avgjørende samfunnsoppgave å sikre trygghet og sikkerhet for den enkelte innbygger. Et åpent samfunn, basert på demokratiske verdier, skal etter vår mening ha evne og mulighet til å reagere overfor dem som ikke følger samfunnets regler. Hurtig reaksjon på lovbrudd har både individuell- og allmennpreventiv virkning. For å skape og opprettholde et samfunn der innbyggerne føler trygghet, vil jeg understreke viktigheten av fokusering og innsats på forebyggende arbeid. Forebyggende arbeid og trygghet for den enkelte sikres best gjennom gode familierelasjoner, vennskap og et trygt oppvekstmiljø. I justisdebatten i fjor var «kommuneøkonomi» et ord som gikk igjen. Men jeg vil tillate meg å hevde at foreldres omsorgssvikt ikke alene rettes opp gjennom offentlige budsjetter. Skal en derimot lykkes med det forebyggende arbeid fra det offentlige, er det avgjørende med et godt tverretatlig forvaltningssamarbeid og samarbeid med frivillige organisasjoner på lokalt plan. Justisminister Odd Einar Dørum har varslet en offensiv mot barne- og ungdomskriminalitet. Sammen med seks andre departementer skal det sikres samarbeid på tvers av fagmiljøer. Dette er viktig. Vi ser dessverre at antall unge under 17 år er økende på statistikken over siktelser. Dette er til stor bekymring, og en enstemmig komite har understreket nettopp viktigheten av målrettet innsats mot barn og unge som har begynt med kriminalitet. I år vedtok Stortinget en ordning med bekymringssamtaler for foreldre hos politiet. Komiteen er også opptatt av at barn og unge som blir tatt for kriminalitet, møter kontant reaksjon og får en oppfølging som gjør at de ikke henfaller til ny kriminalitet. Soningskøen er for lang. Soningskø er uheldig av flere årsaker. For det første betyr det at en forrykker balansen mellom politi, domstol og kriminalomsorg. Dernest er det uheldig ut fra hensynet til den straffedømte. Videre er det uheldig for samfunnet, fordi noen straffedømte bruker tiden mellom dom og soning til å begå nye, straffbare forhold. Slik sett er det avgjørende at tiden som går fra straffbar handling via tiltale tas ut til dom foreligger, er kort. For Høyre er det viktig med fokusering på innholdet i soningen, samtidig som grunnlaget for selve frihetsberøvelsen ikke må neglisjeres. Det å sone er straff og skal også oppfattes slik av samfunnet. Soning er ikke oppbevaring eller hviledøgn før ny kriminalitet skal begås. Soningen skal forbedre den dømte til en ny og kriminalitetsfri tilværelse. Her kommer innholdet i soningen inn. Innholdet i soningen vil alltid kreve en tilpasning til den dømte. Derfor støtter vi også økt bruk av § 12-soning for rusmisbrukere og sinnemestringsprogram for voldsutøvere. Politiet i Norge gjør en god jobb. Politiet holder fremdeles på med omstillinger i forbindelse med politireformen, og nå er det altså fase 2 som skal gjennomføres. Komiteen avventer evalueringen av politireformen som skal skje i 2005. Mange er utålmodige etter å se resultater, også jeg, men vi må la reformen få virke før vi kan felle en dom med hensyn til om den har medført det som var intensjonene. Uansett reform eller ei; det lokale politiarbeid og det lokale initiativ blant politi og lensmenn må ikke overses. I perioder der det skjer endring ovenfra, er det godt å se at noen kan tenke klart og selvstendig. Det må etter komiteens mening aldri bli slik at lokal nytenkning i politi- og lensmannsetaten ikke tillates. Lokale initiativer må verdsettes. Videre må lokalt politi i områder som har store sesongvariasjoner med hensyn til innbyggertall, være rustet til å hamle opp med dette. Det er ikke nødvendig å reise lenger enn til mitt eget gamle område, Hallingdal, der en ser at det i vintersesongen er enorm tilstrømming, men ikke noe særlig mer politiinnsats. Dette er det viktig å se på, og det er viktig å kunne møte den utfordringen. Den lokale lensmannen er spydspissen i arbeidet med å sikre den enkelte trygghet, forebygge blant barn og unge samt ordne opp hvis ulykker eller kriminalitet har foregått. En annen viktig aktør i justissektoren er domstolene. Domstoladministrasjonen har nå virket siden 1. november 2002. Den ble opprettet av Stortinget for å være den sentrale administrasjonen av domstolene i Norge. Domstoladministrasjonen har fått en ny og mer fristilt rolle, og jeg vil understreke at det er en svært god dialog mellom Stortinget og Domstoladministrasjonen. Domstoladministrasjonen har svart på de utfordringene komiteen har gitt, gjennom gode og fyldige rapporter. Budsjettforslaget fra Regjeringen på Justisdepartementets område har en nominell vekst på 6,9 pst. i forhold til saldert budsjett i 2003. Justisbudsjettet er nå på litt i overkant av 13 milliarder kr. Regjeringen har satset i budsjettet for 2004, spesielt innenfor kriminalomsorgen. En samlet komite støtter Regjeringens prioritering av kriminalomsorgen i budsjettet for 2004. Regjeringen legger vekt på å ha en balansert ressursfordeling og hurtig flyt i hele straffesakskjeden, noe en samlet komite også slutter seg til. Bevilgningen til kriminalomsorgen foreslås økt for å dekke helårsvirkningen av tidligere planlagte og iverksatte tiltak på til sammen 129 fengselsplasser og nye kapasitetsutvidende tiltak i 2004 på 116 plasser. Disse 116 nye plassene er tenkt fordelt på 25 nye plasser i Tromsø fengsel, 23 nye plasser i Oslo fengsel, 8 nye plasser i Kongsvinger fengsel og 60 nye plasser fordelt på modulfengsler i Bergen, Skien, Kongsvinger og Trondheim. Videre foreslår Regjeringen moderat bruk av framskutt løslatelse. Til sammen gir dette et solid bidrag til å få ned soningskøen. Mange vil hevde at dette ikke er nok, og det er det ikke, men det er et skritt på riktig vei. Justisministeren skal ha ros for å tørre å tenke kreativt og konstruktivt i forhold til modulfengsler. Modulfengsler må etter min mening ikke bli en varig løsning, men når vi ser hvor gode modulene er bygningsmessig, at dette går fort å bygge og gir synergier i forhold til eksisterende fengselsbygg, er det en løsning de ansatte og innsatte absolutt kan leve med. Det generelle driftsbudsjettet til domstolene videreføres omtrent på samme nivå som i 2003, og bevilgningsforslaget til politiet skal gjøre det mulig å opprettholde det samlede aktivitetsnivået i etaten på tilnærmet samme nivå som i 2003. Bevilgningene til politiet på asyl- og utlendingsfeltet er foreslått økt, samtidig som Regjeringen har iverksatt tiltak som forutsettes å gi bedre og mer kostnadseffektiv ressursbruk i framtiden. Det er også lagt inn ekstra midler for å dekke merutgifter i 2004 til å gjennomføre vedtatte moderniseringsreformer i justissektoren. Etter at finanskomiteen var ferdig med sitt arbeid, var det klart at forhandlingspartnerne var Arbeiderpartiet og regjeringspartiene. Avtalen vi nå har inngått, innebærer at Arbeiderpartiet gir subsidiær tilslutning til Regjeringens forslag til statsbudsjett for 2004, med noen endringer også på justisbudsjettet. Først ble det gjort en endring i finanskomiteen som innebar 10 mill. kr ekstra til domstolene, samtidig som det ble foreslått netto kutt på 25 mill. kr på justissektoren. Forliket i justiskomiteen innebærer at regjeringspartiene og Arbeiderpartiet har omfordelt 11 mill. kr innenfor rammen. Disse 11 millionene fordeles til kriminalomsorgen, hovedsakelig til drift, herunder 1 mill. kr til Alternativ til Vold, og videre innebærer enigheten at Fretex Elevator får styrket sin bevilgning med 600 000 kr, samt at Barm-senteret på Hamar får 400 000 kr til sitt gode arbeid med ettervern. Av et budsjett på 13 milliarder kr er ikke 11 mill. kr så mye. Men her ligger viktige symboler og signaler. Ved denne avtalen har regjeringspartiene og Arbeiderpartiet klart sagt fra om at kriminalomsorgen får et løft utover det løftet som Regjeringen har gitt kriminalomsorgen i neste års budsjett. Det blir synlig bl.a. ved at 3 av millionene til kriminalomsorgen går til fengselet i Tromsø, noe som innebærer at modulbygget som skulle vært fjernet i mai 2004, blir videreført. Dette innebærer 15 ekstra fengselsplasser, noe som vil bety mye for den vanskelige varetektssituasjonen i Nord-Norge. Forlikspartnerne peker også på behovet for flere permanente soningsplasser, noe som hele komiteen slutter seg til. Når det gjelder modulfengsler, har forlikspartnerne sagt at vi ønsker å omgjøre fra 15 til 30 av de 60 plassene til permanente plasser ved Bergen Fengsel. Gjennom forhandlingene gjorde vi altså grep som gjør at vi legger til rette for flere permanente plasser enn det opprinnelige forslaget fra Regjeringen. Dette er jeg glad for. Samtidig understreker en samlet komite behovet for ytterligere permanente kapasitetsutvidelser i kriminalomsorgen. Stortinget har tidligere fattet vedtak om å bygge nytt fengsel i Halden. Komiteen vil sterkt understreke at bygging av dette fengselet har førsteprioritet, og vil derfor at dette tiltaket blir prioritert i budsjettet for 2005. Komiteen har også merket seg at Regjeringen vil gå videre med vurderingen av Hvalsmoen leir som et mulig fengsel. Det er stor mangel på soningsplasser på Østlandet, og det er noe som vi må jobbe aktivt videre med. Når det gjelder politiet, er det en hovedutfordring som jeg har tatt fatt i, og det er fase 2 i politireformen. Det må nå skapes ro rundt lensmannssituasjonen. Sammen med Arbeiderpartiet er regjeringspartiene opptatt av å fokusere på å ha et politi nær der folk bor. I felles merknader har Arbeiderpartiet og regjeringspartiene gått inn for at betegnelsen «lensmann» opprettholdes, også på de tjenestesteder som ikke lenger blir en egen driftsenhet. Dette innebærer at lensmannsfunksjonen, slik publikum og kommunene kjenner den, bevares. Det er positivt at en samlet komite har sluttet seg til disse merknadene. Justissektoren står overfor store utfordringer. Balansen i straffesakskjeden er fortsatt en utfordring. Regjeringen har i neste års budsjett satset spesielt på kriminalomsorgen. Når vi så vet at politiet har hatt en betydelig styrking de seneste år, må det sies at hensynet til balansen ivaretas. Men det er fortsatt mange utfordringer og uløste oppgaver. Vi står foran en viktig prosess med innkjøp av nye redningshelikoptre og utrulling av et nytt nødnett i Norge. Det viktigste er imidlertid at folk flest føler trygghet i hverdagen, og at de har tillit til politi, domstolene og kriminalomsorg. Komiteen viser til de hovedmål og delmål for justissektoren som blir trukket opp i St.prp. nr. 1, og slutter seg til disse.