Øyvind Halleraker (Høyre), 2003-11-25:
Meldingen som ligger til behandling i dag, om rikets miljøtilstand, er et viktig dokument fra Regjeringen av flere grunner, først og fremst fordi det gir en viktig rapportering om hvordan Regjeringens miljøpolitikk har vært gjennomført, og hvordan den påvirker våre omgivelser. Men meldingen om rikets miljøtilstand er også en overordnet plan fra Regjeringen som forteller oss hvilken miljøpolitisk retning Regjeringen arbeider etter, hvilke prioriteringer som er viktige, og hvilke strategier og tiltak som må til for å nå miljøpolitiske mål. Det hersker neppe uenighet om at denne regjeringens miljøengasjement og politikk har vært meget tydelig, til glede for mange, men kanskje også til ergrelse for noen. Men selv Fremskrittspartiet, som vanligvis har en noe tilbakelent holdning til en del miljøpolitiske spørsmål, har uttalt at denne regjeringen har en langt mer aktiv miljøpolitikk enn noen annen tidligere regjering. Det må være riktig å glede seg over at både denne regjeringens og tidligere regjeringers miljøinnsats har bidratt til betydelige resultater, selv om vi alle vet at mange viktige og krevende utfordringer gjenstår. La meg kort nevne noen områder hvor vi har sett gode resultater: utslippene av ozonreduserende stoffer er kraftig redusert både svovelutslipp og NOx-utslipp til luft er i EØS-området redusert som følge av forpliktende internasjonalt samarbeid utslipp fra avfallsbehandling er betydelig redusert de senere årene som følge av økt gjenvinning, teknologiske forbedringer og strengere utslippskrav utslipp av næringssaltene fosfor og nitrogen er redusert med henholdsvis 60 pst. og 34 pst. det er opprettet en rekke naturparker og andre typer vernede områder En nasjons bevissthet om å bringe videre et bærekraftig miljø og unike naturkvaliteter fra generasjon til generasjon er et mål på nasjonens egen etikk og holdning til det gamle odlingsbegrepet. Men fortsatt er det mange områder hvor det er langt fram. Gamle miljøsynder, som utslipp av PCB og dioksiner med svært lang nedbrytingstid, gjør f.eks. at vi har altfor mange havne- og fjordområder med matproduksjons- og næringsrestriksjoner. Selv om næringslivet, særlig produksjonsindustrien, har bidratt mye når det gjelder skadelige utslipp, er det fortsatt et stort problem med utslipp av miljøgifter. Endelig er det en for stor andel av våre kulturminner, ca. 1 pst., som forsvinner årlig. Men på kulturminnesiden iverksettes det også gledelige tiltak fra denne regjeringens side. De største utfordringene framover er likevel følgende: Vi ser en økende anvendelse av kjemiske stoff. I dag vet vi at det anvendes over 100 000 kjemikalier innenfor EØS-området. Mange av disse vet vi lite om konsekvensene av. Men her er det en betryggende prosess på gang i forbindelse med utformingen av EUs nye kjemikalieregelverk REACH. En annen hovedutfordring er klimautslippene, som er altfor store, og som er antatt å øke med 70 pst. på global basis fram mot 2020. Mange viktige land står fortsatt på siden av forpliktende avtaler, og dette understreker behovet for fortsatt dialog og nye klimaforhandlinger. Børge Brende gjør en strålende innsats i denne sammenheng. Endelig er tapet av vårt biologiske mangfold en stor utfordring. Overutnyttelse av arter, miljøgifter, endring av arealbruk og introduksjon av fremmede arter er stikkord her. I stortingsmeldingen om rikets miljøtilstand har skogvernet fått særlig fokus, så også i komiteens arbeid. Det er en kjensgjerning at ca. halvparten av de norske rødlisteartene finnes i skogene våre. Derfor er skogvern viktig framover for å sikre et variert mangfold av skogtyper og biotoper. Det er gledelig at Regjeringen, gjennom miljøvernminister Børge Brende, har satt dette i fokus, og at den har en positiv holdning til prosjektet og arbeidsformen «Frivillig vern av skog». Men også skogeiernes organisasjoner fortjener honnør for politisk samarbeidsvilje. I et brev fra miljøvernministeren til Skogeierforbundet skriver Børge Brende at han «er meget tilfreds med det nære samarbeidet mellom Norges Skogeierforbund og miljøvernmyndighetene».Han understreker videre at«det er all grunn til å satse på frivillig vern som arbeidsform». Dette sammenfaller godt med flertallets syn, at om vi skal lykkes i dette arbeidet, må det skje i et konstruktivt samarbeid med respekt for både privat eiendomsrett og en bærekraftig utvikling av vårt biologiske mangfold. Helt til slutt vil jeg få takke komiteen for godt samarbeid og stor grad av enighet om mange viktige spørsmål. Det ble en omfattende innstilling, noe som tyder på at bevisstheten om disse spørsmålene også er stor i komiteen og her i Stortinget.