Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2012-11-22:
Dagens interpellasjon avleder følgende hovedspørsmål: Er det klasseforskjeller i Norge når det gjelder tilgang til helsetjenester? Mitt svar er: Nei, det er det ikke. Derimot er det helseulikhet i befolkninga knyttet til samfunnsforhold som i det vesentlige ligger utenfor helsevesenet; nemlig utdannelse, arbeidstilknytning, etnisitet og geografi, for å nevne noen momenter. Men dét snakker Høyre sjelden om, naturlig nok, fordi de ikke har noen god politikk for å ta tak i slike forhold. Så til et par påstander: Ifølge interpellanten er det to forhold som indikerer det han kaller klasseforskjeller i helsevesenet. Det ene er at stadig flere kjøper private helseforsikringer, og det andre er at stadig flere enkeltpersoner kjøper egenbetalte helsetjenester. Når det gjelder Høyres syn på private helseforsikringer, er det i ferd med å utvikle seg til den reine farsen, med interpellanten i en bærende rolle. For kort tid siden proklamerte nemlig representanten Bent Høie at det ikke skulle være nødvendig med private helseforsikringer i Norge. Det han ikke sa, er at den borgerlige regjeringa, med en finansminister fra Høyre i spissen, i 2003 innførte skattefritak for bedriftskjøp av private helseforsikringer – altså en rein oppmuntring til en atferd som ifølge interpellanten ikke skulle være nødvendig. Til alt overmål var innretninga på denne skatteordninga slik at den har vist seg først og fremst å komme sjefer og andre høytlønte til gode; relativt unge, friske folk og selvfølgelig flest menn – ikke akkurat en strålende politikk for å motvirke klasseforskjeller. Heldigvis fjernet den rød-grønne regjeringa denne tvers igjennom usosiale skattefritaksordninga i 2006. Og sjøl om det også i vårt land tegnes flere helseforsikringer, ligger vi et godt stykke unna våre nordiske naboer, og det er relativt få individuelt tegnede forsikringer i Norge. Det meste er i regi av bedrifter, og det er altså ingen signifikant forskjell i sykmeldingsgrad mellom bedrifter som har, og som ikke har, forsikringer. Interpellanten påstår videre at det har vært en markant vekst når det gjelder kjøp av helsetjenester betalt av egen lomme. Det er en påstand som mangler grunnlag i forskningsbasert kunnskap. Vi har faktisk lite data på dette. Men SINTEF har gjort en undersøkelse som tyder på at mye av det økte private kjøpet vi kan se, dreier seg om en type helsetjenester som ikke er en del av sørge for-ansvaret i det offentlige helsevesenet. Det kan dreie seg om ulike behandlingsmetoder som ikke betales av det offentlige, som f.eks. kosmetiske operasjoner og tjenester, og en del andre tilbud som vi etter hvert har fått en del av i Norge. Økt bruk av egne penger til helse, mener forskerne, har ikke minst å gjøre med at vi som bor her i landet, etter hvert har fått god råd – vi bruker mer på eget velbefinnende, også helse. En tredje påstand fra dagens interpellant er at den rød-grønne regjeringa «rasjonerer» bruk av private aktører innenfor helsevesenet. Du slette tid! Det er jo Høyre som står for rasjoneringa av de offentlige helsetjenestene. Høyre vil ta ressurser fra offentlig helsesektor og overføre til private. De regionale helseforetakene kjøper i dag helsetjenester fra både kommersielle og private ideelle. Disse aktørene leverer viktige tjenester som utgjør et svært godt supplement. Men det er det offentlige helsevesenet som må være hovedleverandør av helsetjenester til det norske folk. Høyre tar nå til orde for ekstremvarianten av privatisering. Fritt etableringsvalg av sykehustjenester med rett til å sende regninga til felleskassa betyr rett og slett at det offentlige ikke kan legge inn noen form for bestillinger til de private aktørene som vil etablere seg. Med andre ord: Store internasjonale helsekonsern med adresse skatteparadis kan slå seg ned der de sjøl vil, behandle de pasientene de sjøl velger, uten avtale med det offentlige på forhånd, mens regninga går til fellesskapet. Da har vi en situasjon der forbindelsen mellom bruk av offentlige helseressurser og politisk vedtatte fordelinger mellom pasienter og regioner er brutt. Det er et helsevesen jeg ikke ønsker meg. Til alt overmål viser all erfaring at dette systemet ikke fungerer i de land som har prøvd. I Danmark, hvor de borgerlige satte dette i system, er man nå svært bekymret for at den utstrakte bruken av private sykehus har økt helsekostnadene drastisk. Behandlingskøene øker også i Danmark, og det går nå en debatt om at man ser en tapping av ressurser fra offentlige sykehus, og bruken av private helseforsikringer er rekordhøy. Interpellantens bekymring for det klassedelte helsevesen er dobbeltmoral av verste merke. Høyres beger for krokodilletårer var før denne interpellasjonen allerede fullt – nå skvalper det over i alle retninger, og det er ikke noe hyggelig syn.