Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2001-02-01:
Stortinget behandler i dag Handlingsplanen for eldreomsorgen etter 2 år. Ved behandlingen av St.meld. nr. 50 i 1997 om eldreomsorgen bad Stortinget om en gjennomgang av behovsanslagene i eldreomsorgen etter to år, bl.a. i lys av kommunenes egne utbyggingsplaner. Det er denne gjennomgangen som nå foreligger, og komiteen mener at den foreliggende stortingsmeldingen gir en god analyse og beskrivelse av gjennomføringen av handlingsplanen så langt. Når regjeringen Jagland og daværende sosialminister Hill-Marta Solberg la fram handlingsplanen for eldreomsorgen i 1997, var det fordi situasjonen for de eldre i svært mange kommuner var for dårlig, og fordi kommunene ikke klarte å utvikle nye tilbud i takt med økningen i antall eldre. Tilbudet om enerom var således bare en del av denne planen, men meget viktig for dem som ønsket det. Denne meldingen fikk som kjent støtte fra et samlet storting, og er senere blitt omtalt som «eldreforliket». Jeg vil bemerke at noen kommuner hadde foretatt store utbygginger av sine tilbud til eldre før denne reformen kom, og da på bekostning av andre viktige investeringer i kommunen. Jeg forstår godt at disse kommunene har følt handlingsplanen noe urettferdig. Fra Stortingets side har det vært gjort en del grep for å rette på situasjonen for disse kommunene, men det kan sikkert hevdes at dette ikke er tilstrekkelig. La meg imidlertid poengtere at det som har vært viktigst med denne eldresatsingen, har vært å gi et godt tilbud til de eldre, uavhengig av hvor de er bosatt, og hvilken inntekt og sosial status de har. Målet har vært å gi kommunene mulighet til å utforme og bygge ut et tjenestetilbud som er tilpasset lokale forhold og behov. Dette målet mener jeg at vi er godt i gang med å nå. En samlet komite er tilfreds med at resultatene halvveis i planperioden er godt i samsvar med måltallene i handlingsplanen når det gjelder nybygg og utbedringer. Kommunene har tatt dette meget alvorlig og har gjort en stor innsats for å nå målene i handlingsplanen. En samlet komite uttrykker også tilfredshet med at målene for antall nye årsverk er nådd så langt i planperioden. Det er grunn til å være fornøyd med at 6 000 nye årsverk er kommet på plass to år etter at handlingsplanen ble satt ut i livet. Det er imidlertid grunn til å minne om at tilgangen på personell er forskjellig fra kommune til kommune. Noen kommuner har store vansker med å skaffe fagfolk, noe som skaper både problemer og ekstrautgifter for disse kommunene. Komiteen ser alvorlig på denne situasjonen og har skissert noen eksempler på tiltak som kan rette på dette. Blant annet nevnes større satsing på desentralisert utdanning, barnehagetilbud til alle som ønsker det, gode skolefritidsordninger og lettere tilgang på arbeidstillatelse for innvandrere. Komiteen ser meget positivt på det arbeidet som skjer ute i kommunene når det gjelder å kvalifisere ufaglærte og personell med videregående opplæring. Stortingets enstemmige vedtak i 1997 om handlingsplanen for eldre innebar en investeringsramme for 24 400 sykehjemsplasser og omsorgsboliger. Dette har det hele tiden vært arbeidet etter, og det har ikke på noe tidspunkt vært fremmet forslag om kutt i handlingsplanens vedtatte rammer, slik det sist vår og sommer ble gitt inntrykk av i media. Det som imidlertid er klart, er at disse midlene ikke strekker til for det behovet som kommunene har meldt. Kommunenes planer for bygging av omsorgsboliger og sykehjem omfatter totalt 38 500 enheter, inkludert 3 500 enheter som det ble gitt tilsagn om før handlingsplanperioden, og 3 400 enheter knyttet til opptrappingsplanen for psykisk helse. Komiteen er tilfreds med at Regjeringen i forbindelse med siste budsjettframlegg foreslo en videreføring av handlingsplanens tilskuddsordning for bygging av sykehjemsplasser og omsorgsboliger med en utvidet tilsagnsramme tilsvarende 5 000 enheter. Dette innebærer ca. 3,9 milliarder kr i oppstartingstilskudd og kompensasjonstilskudd etter dagens satser. Komiteen er enig med Regjeringen i at denne videreføringen er nødvendig for å sikre likebehandling mellom kommunene. Komiteen ser det som viktig at fristen for å søke om investeringstilskudd innenfor handlingsplanen blir som fastsatt 30. juni 2001. Fra komiteens side er det også påpekt at areal som er driftsmessig tilrettelagt for heldøgns tjenestetilbud, må prioriteres foran omsorgsboligbygging uten slik tilrettelegging. Kommunene har nå altså ca. fem måneder på seg til å fremme søknader om tilskudd til eldresatsing. En samlet komite vil avvente denne søknadsfristen før det tas endelig stilling til hvor mange sykehjemsplasser og omsorgsboliger med heldøgns pleie og omsorg som skal bygges innenfor handlingsplanen. Regjeringen blir derfor bedt om å komme tilbake med en vurdering av investerings- og driftsbehovet innen eldreomsorgen i forbindelse med statsbudsjettet for 2002. Fra en del kommuner er det kommet henvendelser som kan tyde på at Husbankens standardkrav ved restaurering av eldre bygningsmasse er unødig streng og dermed medfører unødige kostnader for kommunene. Regjeringen blir derfor bedt om å gjennomgå disse kravene, slik at kravene til ombygging kan differensieres noe fra kravene til nybygg. Jeg vil presisere at det samtidig er viktig at kravene til en god standard og hensiktsmessig utforming av botilbudene overholdes. Jeg finner grunn til å berømme de forskjellige statsråder i vekslende regjeringer, departementenes folk og kommunene for den innsatsen som har ført til at handlingsplanen for eldreomsorgen er så godt i rute. Jeg vil også gi honnør til eldrerådene ute i kommunene og pensjonistorganisasjonene for det konstruktive bidraget de har gitt i denne sammenheng. Stortinget har også fått seg forelagt Dokument nr. 8:74 for 1999–2000, som er et forslag fra stortingsrepresentant Carl I. Hagen om å opprette Den Norske Stats Omsorgsselskap A/S. Dette forslaget behandles også i dag. Forslaget går ut på at det skal stiftes et omsorgsselskap med 500 mill. kr i aksjekapital for å bygge og drive omsorgsinstitusjoner i sydlige land. La meg i denne forbindelse si at Husbanken allerede kan delta i finansieringen av bo- og omsorgsenheter i utlandet, men dette må da inngå som en del av den enkelte kommunes helhetlige planer for eldreomsorgen. En helhetlig eldreomsorg må styres ut fra lokale forhold og behov i den enkelte kommune. Dersom deler av denne helheten blir tatt ut og overlatt til f.eks. et statlig aksjeselskap, vil dette være uheldig. Komiteens flertall, alle unntatt Fremskrittspartiet, mener at et statlig aksjeselskap for omsorg som er foreslått, bare vil medføre mer byråkrati og ikke gi en bedre omsorg for dem som trenger det. Det må være riktig å bruke økonomiske resursser direkte på omsorgstjenester i stedet for på å administrere flere statlige aksjeselskaper. Dette trodde jeg også Fremskrittspartiet hadde som en overordnet målsetting. Bo- og omsorgstilbud i andre land kan være bra for noen i kortere eller lengre perioder, men det er grunn til å advare mot en så stor satsing på slike tilbud i utlandet at de lokale tilbud til eldre og andre hjelptrengende blir svekket. Jeg anbefaler komiteens forslag til vedtak i Innst. S. nr. 91 og Innst. S. nr. 92.