Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-05-10:
Det er en historisk begivenhet når Stortinget behandler lovforslaget som gjør Den norske kirke til et selvstendig rettssubjekt. Gjennom tusen år har kristen tro og tradisjon preget samfunnet vårt. Det har satt dype spor gjennom verdier og ritualer, skikker og språk, i rettsordninger og i institusjoner. Gjennom historien har den norske folkekirken blitt til. Det er Grunnlovens uttrykte vilje at Den norske kirke, som en evangelisk-luthersk kirke, skal forbli Norges folkekirke og som sådan understøttes av staten. Det norske samfunnet rommer et stadig større kulturelt og religiøst mangfold. Det er derfor behov for å legge et nytt grunnlag for Den norske kirkes fortsatte liv og virke. Det må gjøres så det sikrer religions- og livssynsmessig frihet for alle, og at folkekirkens særskilte rolle og oppgaver kan ivaretas. Dette er viktige spørsmål for mange, også for kirkemedlemmene som ikke engasjerer seg så aktivt i sin kirke, men som likevel ønsker å høre til og benytte seg av tjenestene ved livets store anledninger. Det er derfor grunn til å være varsom med å gjøre endringer som kan gi mennesker en følelse av at kirken blir tatt fra dem. Det tilsier skrittvis tilnærming til endringer og at man søker bred kirkelig og politisk tilslutning til kirkelige reformer. Dette har vært hovedlinjen i norsk kirkepolitikk. Reformer i den kirkelige lovgivningen har skjedd gradvis. Og ved denne reformprosessen er det trinn for trinn blitt etablert en kirkelig organisasjon med demokratisk valgte organer på lokalt, regionalt og statlig nivå. Også de siste ti årene har vi gått skrittvis frem. Kirkeforliket mellom partiene på Stortinget ble inngått i 2008, og det ble lagt frem en stortingsmelding. I tråd med kirkeforliket og stortingsmeldingen ble det videre gjennomført en kirkelig demokratireform og ulike endringer i den kirkelige lovgivningen i forliksperioden fra 2009 til 2012, og Grunnlovens bestemmelser om statskirkeordningen ble på dette grunnlaget endret i 2012. Nå er tiden inne til å ta et nytt og viktig skritt. Det er gledelig og svært viktig at vi også ved dette veiskillet kan slå fast at det er bred kirkelig og politisk tilslutning. Derfor ønsker jeg å takke komiteen og de ulike partienes representanter for et veldig godt og grundig arbeid med denne saken og også for et veldig godt og konstruktivt samarbeid. Det er regjeringens intensjon at reformen skal gjennomføres fra 1. januar 2017. Som flere representanter har sagt fra talerstolen, så vil de ulike økonomiske konsekvensene bli lagt frem i forslaget til statsbudsjett for 2017, og det innebærer at det nå ikke er grunnlag for å si mer om dette enn det som fremgår av proposisjonen. Vårt utgangspunkt ved budsjettering av statens tilskudd til Den norske kirke ved utskillelsen er at gjeldende bevilgningsnivå skal legges til grunn. Men det er også viktig for meg å understreke at denne saken handler om selve skillet mellom staten og kirken. Nå er vi i gang med å utrede forslag til en helhetlig lov om tros- og livssynssamfunn. Dette vil omfatte en samlet gjennomgang av lovgivningen og finansieringsordningen for Den norske kirke og andre tros- og livssynssamfunn, som Stortinget har bedt regjeringen om. Vi skal også legge frem en stortingsmelding om en helhetlig tros- og livssynspolitikk, hvor jeg også ser frem til en veldig god prosess med Stortinget. Vi skal være i dialog med Kirken og med de andre tros- og livssynssamfunnene i arbeidet med ny lovgivning, og vi håper at vi også her skal komme frem til gode og samlende løsninger som kan få bred tilslutning og en involverende prosess fra Stortingets side. Jeg vil helt til slutt gratulere Kirken med en stor dag og ønske dem lykke til med det ansvaret, de forpliktelsene og de mulighetene det innebærer å bli et eget rettssubjekt!