trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-12-12:
Jeg vil starte med å si at Senterpartiet er svært opptatt av situasjonen for bøndene i Troms og Buskerud som ble rammet av flom i sommer. Jeg har også selv vært på flere besøk hos de berørte bøndene i Troms. Senterpartiet er opptatt av at vi skal ha en rask saksbehandling og robuste ordninger, og vi er opptatt av å følge opp denne situasjonen. Så over til statsbudsjettet. Da regjeringen presenterte statsbudsjettet for 2013, kunne landbruket slippe jubelen løs. Senterpartiet hadde vunnet en viktig seier og fått gjennomslag for å innføre prosenttoll på seks viktige tollinjer. De foreslåtte seks tollinjene representerer varer som er særskilt viktige for norsk landbruk og for norsk næringsmiddelindustri. Hadde ikke regjeringen tatt grep nå, ville ikke landbruket hatt mulighet til å øke sin lønnsomhet framover. Dersom en slik utvikling hadde fått fortsette, ville stadig færre valgt å drive med matproduksjon i Norge, og vi ville ikke ha klart å øke matproduksjonen i takt med befolkningsveksten. Det ville blitt flere fraflyttede gårdsbruk i distriktene, færre bønder til å pleie det vakre kulturlandskapet vårt, færre arbeidsplasser i næringsmiddelindustrien og ikke minst mindre norsk trygg, kortreist mat. Men jubelen i bondeorganisasjonene, i næringsmiddelindustrien og på gårder rundt om i Distrikts-Norge kan med dette tollgrepet som regjeringen har gjort, stilne fort dersom Høyre får det som de vil. Høyre vil nemlig snarest mulig reversere dette tollgrepet, som blir omfavnet av norske bønder. I Høyres eget forslag til statsbudsjett begrunner de dette med hensynet til forbruker- og matindustriens konkurransekraft. At en fjerning av tollendringene skal komme matindustrien til gode, stiller vi i Senterpartiet oss spørrende til. Næringsmiddelindustrien er jo nettopp en av aktørene som har presset på for å få til en omlegging fra kronetoll til prosenttoll, noe som vil sikre dem forutsigbar tilgang på norske råvarer. Bondelaget har sterkt advart mot konsekvensene av Høyres forslag. Det er derfor på tide at Høyre kommer fram og er ærlige overfor både landbruket og næringsmiddelindustrien om hva de vil med norsk landbruk framover. Er det slik at Høyre ønsker styrt avvikling av norsk landbruk, må de være så ærlige overfor det norske folk at de innrømmer det. Vi ser også hva Fremskrittspartiet, som er Høyres ekteskapspartner, har foreslått, og vi ser hvilken vei det bærer. Det er altså dette fellesskapet Kristelig Folkeparti vil gå inn i, partiet som i sin beskrivelse av landbruket deler målsettingen til de rød-grønne, men som er villig til å ofre landbruket for et blå-blått ekteskap med Høyre og Fremskrittspartiet, og som er villig til å gi opp det forsterkede tollvernet som de rød-grønne partiene har fått på plass. Det må være lov å avkreve Kristelig Folkeparti et svar og ikke minst kreve at Kristelig Folkeparti kommer ut av skapet og sier hva det er de egentlig har tenkt når de nå skal inn i regjering med Høyre og Fremskrittspartiet.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-12-12:
La meg understreke at den rød-grønne regjeringen fører en ansvarlig politikk – det er det ikke tvil om – men klarer samtidig å løfte satsingen og gjøre viktige grep. Et av de grepene som er gjort, er å styrke importvernet. Det tollgrepet som regjeringen nå tar, er avgjørende for å kunne styrke lønnsomheten – som vi har vært inne på her i dag. Debatten har vist klare skillelinjer mellom de rød-grønne og opposisjonen. Men det er nå på tide at Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre klargjør innholdet i det ekteskapet de har tenkt å inngå, spesielt overfor landbruket. Det har de ikke gjort her i dag. Det debatten har klargjort, er at dersom høyrekreftene slipper til, vil vi få en dramatisk endring i norsk landbrukspolitikk som vi ikke før har sett maken til. For alle som er opptatt av norsk landbruk og norsk næringsmiddelindustri, er det god grunn til å rope varsko for å hindre nettopp dette.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-12-12:
I proposisjonen går det fram at den økonomiske utviklingen i SAS de senere årene ikke har vært tilfredsstillende, og at det fremdeles er slik at kostnadsnivået i SAS er høyt og lite fleksibelt, på tross av omstillinger og kostnadsreduksjoner. Senterpartiet viser til at en samlet komité deler disse vurderingene, og Senterpartiet vil understreke betydningen av at SAS snarest foretar kostnadsreduksjoner i tråd med de forutsetninger som framkommer i den nye forretningsplanen, samt styrker likviditeten gjennom de salg som er lansert der. En samlet komité forventer at den nye forretningsplanen gjennomføres i tråd med forutsetningene, og at dette presiseres overfor selskapet. I denne prosessen legges det opp til at Widerøe skal selges som en del av behovet for å styrke den likvide situasjonen i SAS. Senterpartiet støtter dette og vil samtidig understreke den betydningen Widerøe har for rutetilbudet på kortbanenettet i Norge. Widerøe er viktig, siden selskapet betjener sentrale ruter i kortbanenettet i distrikter hvor transportalternativene er få. Et salg av Widerøe kan gi Widerøe en mer selvstendig stilling, og selskapet bør på bakgrunn av de positive resultatene over flere år være attraktivt for salg. Senterpartiet vil understreke viktigheten av at Widerøe etter et salg får industrielle eiere med et langsiktig perspektiv i eierskapet. Regjeringen viser i sin vurdering til at de foreslåtte tiltakene vil kunne gjøre SAS mer attraktivt for strategiske partnere, samt at selskapet er best tjent med en ny industriell partner på eiersiden, slik at man gjennom disse tiltakene bedre kan legge til rette for et salg av statens aksjer i SAS. For øvrig viser jeg til brevet fra næringsministeren, der en rekke spørsmål fra komiteen er besvart.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2012-12-12:
Senterpartiet er opptatt av at vi skal ha en reindriftsnæring med økologisk, økonomisk og kulturell bærekraft. Det er en forutsetning for næringens eksistens og legitimitet at ressursene utnyttes på en økologisk bærekraftig måte. Det er viktig å sikre en forsvarlig ressursforvaltning av reindriften i forhold til beitearealer, og det betyr at vi må legge det som premiss for selve næringen. Senterpartiet har merket seg at det er store regionale forskjeller når det gjelder det økonomiske resultatet av reindriften, og at reintallet ikke står i forhold til ressursgrunnlaget i enkelte områder. Det er derfor viktig at tiltakene i reindriftspolitikken må innrettes slik at den følger opp målsettingen om at næringen blir bærekraftig. Senterpartiet er bekymret over at arbeidet med å redusere reintallet i de mest utsatte områdene i Finnmark tar lang tid, og er opptatt av at dette viktige arbeidet følges opp. Det er på det rene at reintallet i Finnmark må betydelig ned for å få det i samsvar med de vedtakene som er fastsatt av Reindriftsstyret. Det er derfor viktig at dette arbeidet prioriteres høyt av både Reindriftsstyret, forvaltningen og departementet, slik landbruksministeren har redegjort for i brevet til komiteen. Senterpartiet vil understreke at det er avgjørende både for næringen og for andre interesser at dette arbeidet lykkes.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-12-12:
SV er et av de tre regjeringspartiene som er for økt økologisk matproduksjon, og kanskje det partiet som er ivrigst. Samtidig sier disse partiene at den norske matproduksjonen skal øke år for år framover. Når man vet at økologisk matproduksjon krever mye mer areal for å produsere samme mengde mat som vanlig produsert mat, skulle man tro dette ble et problem. Samtidig vet man at aldri før er det bygd ned så mange titusener mål som nå, samtidig som man ikke oppmuntrer til nydyrking. Da blir mitt spørsmål: Hvordan skal SV og regjeringen klare å nå sine mål om økt norsk landbruksprodusert mat, samtidig som en større del skal være økologisk produsert?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-12-12:
Jeg hører en statsråd som skryter av regjeringen og hvor mye den har lyktes med. Men det har jo heller aldri vært så store muligheter til å lykkes i næringslivet som det har vært i disse årene, med de store inntektene vi har hatt innen olje, gass, fisk etc. Mitt spørsmål vil omhandle bergverk og den meldingen som er lovet i lang tid. Den skulle komme i vår, den skulle komme i sommer, den skulle komme i høst, og den skulle komme før jul – og nå har jeg hørt at den skal komme våren 2013. En annen ting Fremskrittspartiet etterspør, er kartlegging av de mineraler vi har rundt i landet. Mens f.eks. Finland og Sverige har kartlagt henholdsvis 100 og 90 pst. av landet, har Norge kartlagt ca. 30 pst. Mine spørsmål blir da: Når kommer meldingen? Hvorfor prioriterer ikke regjeringen denne viktige jobben med kartlegging av våre store naturrikdommer når det gjelder mineraler?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-12-12:
SV har liksom livnet til i kunnskapsdebatten i det siste. Nå har man erkjent at gode resultater i skolen er viktig. Man har til og med kommet så langt at man mener at når våre unge leverer gode resultater på matteprøven, er det et pluss for nasjonen. Men SV holder ennå på det gamle mantraet om at det er enhetsskolen og fellesskolen som virkelig gjør vei i vellinga. Når jeg ikke er politiker, er jeg næringslivsleder og ansetter veldig ofte unge folk. For meg er det viktig at man har et utdanningssystem som står for mangfold, for behovet fra næringslivet kan være veldig forskjellig når det gjelder hva slags type opplæring unge mennesker skal ha. Med tanke på representanten Holmelids kamp for fellesskolen og enhetsskolen har jeg et spørsmål: Hvordan skal jeg som næringslivsleder kunne skille mellom to elever som begge har gode resultater, den ene kan komme fra en privat skole og den andre fra en fellesskole? Og hva er faren hvis jeg ansetter den eleven som kommer fra den private skolen?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-12-12:
Statsråden har i sitt innlegg ramset opp alle de gode tingene som går bra. Mye av det er man enige om. Det er også riktig som statsråden sier, at man satser på kartlegging av mineraler – først i nord og så i sør. Det har vi tilsluttet oss både i merknadene og i budsjettprosessen. Det er vel ikke sånn at den raske veksten i Kina kan skyldes den fantastiske rød-grønne politikken. De hadde vel antakeligvis klart å gjøre en del selv. Det er nok sånn at vi må ha vekst i andre deler av verden skal vi få solgt mineraler – men jeg er vel ikke helt sikker på om jeg får statsråden til å være enig med meg i et sånt utsagn. I alle fall har mineralstrategien vært etterlyst, og nå er det varslet at den skal komme ved nyttår. Blant annet i Nationen uttalte statsråden at det faglige grunnlaget for sjødeponiet i Førdefjorden var bra, mens det fra Miljøverndepartementet har vært sådd tvil om hva det faglige grunnlaget skal være. Mitt spørsmål til statsråden er: Vil strategien, når den foreligger, gi et svar på hva som skal ligge i et faglig grunnlag for disse prosessene? Det tror jeg kan være viktig for langsiktighet i næringen.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-12-12:
«Så skimrande var aldri havet» – og nå er det skimrende grønt, i en eller annen nyanse. Næringsministeren holdt fram – som et av de viktige prinsippene for den rød-grønne regjeringen – forenkling for næringslivet. Statsråden for Fiskeri- og kystdepartementet har i det siste kommet med tre forskjellige saker. Det ene er høring om leveringsforpliktelser for trålrederier. Det andre er konsesjonsrunden med 45 mer eller mindre grønne konsesjoner. Det tredje er i dag, der man varsler en høring om dette med eierskapsbegrensninger – eierskapsbegrensninger som man for øvrig for ikke veldig lenge siden skulle «dose» Høyre ut av landet for, fordi de påsto at vi bare ville ha én eier. Jeg er litt interessert i hvordan statsråden mener at man har forvaltet regjeringens forenklingsprinsipp i de tre prosessene jeg har nevnt her.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-12-12:
Takk for den avklaringen, da slapp jeg å bruke tid på det! Det er nå engang slik at vi beskyldes for å være imot leveringsforpliktelsene. Det er faktisk ikke slik. Men vi har tenkt som så at det viktigste i denne saken er at man får på land råstoff av egnet kvalitet. Tidene har endret seg, slik at nå er det faktisk veldig mange som mener at de har greie på denne formen for næring, og som sier at kystflåten leverer råstoff av egnet kvalitet – faktisk av beste kvalitet. Derfor ba vi om å få utredet muligheten for at disse ressursene det er leveringsforpliktelser på, kanskje kunne fiskes av kystflåten i stedet. Det syntes vi var konstruktivt. Det er vel antakelig ikke lov til å si «surmuling» denne uken heller, men vi registrerer at det i alle fall er politikere utenfor dette huset som ble sure den gangen. Så til formuesskatten og angrepene på Høyre. I disse dager er det slik at deler av fiskeindustrien sliter med et fallende marked. Det gjør at man må kjøpe råstoff, produsere og legge på lager. Hvis disse varene ligger på lager 1. januar, blir de altså verdifastsatt, og så må bedriftene betale formuesskatt av dem. Samtidig er det bedrifter i dag som må ha stillstand, de har ikke råd til å kjøpe mer råstoff. Den 1. januar blir altså anleggene deres verdifastsatt, og de må betale formuesskatt av de maskinene som står i ro. Det store problemet med formuesskatten er at den er konjunkturblind. Om det går bra, eller om det går dårlig – det tar ikke skatteregimet hensyn til. Man må altså betale den skatteregningen, uavhengig av om man har inntjening eller ikke på maskinene. Det er det som er det store problemet. Og det er det store problemet for tusener av småbedrifter som har varer på lager, det er det store problemet for tusener av bedrifter som har maskiner som må stå i ro. Derfor mener vi fra Høyre at det er viktig å se på formuesskatten, og derfor er vi tydelige på at hvis vi slipper til, skal vi få sett på formuesskatten her. Så er det ikke slik at vi har vært utydelige med hensyn til disse tingene, men å henge formuesskatten på de hundre rikeste i Norge for å forklare allmuen at man skal betale sin skatt med glede, er bare halv retorikk. Å bruke formuesskatten for å forklare allmuen at de skal betale sin skatt med glede, styrker ikke næringslivet. Det styrker ikke de flere tusen småbedriftene som sliter med dette, det styrker ikke de flere tusen småbedriftseierne som må hente penger ut av bedriften for å betale skatteregningen den dagen de hadde trengt disse midlene til omstilling – kanskje må de omstille produksjonen, kanskje må de heve kompetansen til sine ansatte, kanskje må de kjøpe inn ny teknologi for å markedsrette produksjonen sin og bli mer konkurransedyktig mot et kraftig internasjonalt marked. Derfor vil vi gjøre noe med formuesskatten. Dette handler ikke om å være uklar, det handler om å være krystallklar på vegne av mange tusen bedrifter der ute som skaper arbeidsplasser og verdier.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-12-12:
Først til formuesskatten. Nå er det visst sånn at alle skal se på den. Siden det ikke er «rocket science», går jeg sterkt ut fra at næringsministeren har løsningen før han går av etter neste valg. Hvis ikke, skal vi finne løsninger. Så må jeg ta en tur til fiskeriministeren med tanke på Flåttens uttalelser i Klassekampen. Det er ikke bestandig Klassekampen er rette avis å lese hvis man vil lese rett om Høyres politikk. Uttalelsen der gjaldt en formulering i det høringsnotatet som er ute, der man skulle få dirigert råstoff til den mest arbeidsintensive produksjonen. Vi er ikke helt sikre på at det er løsningen for å skape lønnsom aktivitet på kysten. Så sa fiskeriministeren at man ikke kunne endre trålstigen, og hun ville ikke endre deltakerloven. Vel, til det er det å si at de betingelsene er på dispensasjon fra deltakerloven allerede, og trålstigen endrer man faktisk ikke mer enn man gjør når man nå av og til har trålflåten til å fiske fiskekvote fra kystflåten om høsten.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-12-12:
For Høyre er det også et poeng at reindriftsloven pålegger næringen å styre gjennom delmålene økologisk, økonomisk og kulturelt bærekraftig reindrift. Høyre har tidligere presisert at her må begrepet «økologisk bærekraft» være styrende og overordnet andre målsettinger. Høyre har også tidligere påpekt at man i den nylig avgitte landbruksmeldingen opererte med til dels kryssende mål. Høyre mener at en viktig forutsetning for å oppnå økologisk bærekraftig drift i alle primærnæringene er lønnsomhet. Altså betinger ønsket om å oppnå økologisk bærekraft at næringen er økonomisk lønnsom. Forutsetningen for dette er igjen at man utvikler en rasjonell, markedsorientert næring, med fullt fokus på å produsere mat av høy kvalitet, som blir etterspurt i et godt betalende marked. Så vil jeg legge til at målet både om økologisk og om økonomisk bærekraft utfordres av meldingens beskrevne problemer med høyt reintall, for dårlig beitegrunnlag, store dyrehelseproblemer og svak markedsforståelse. Høyre mener at når målet om kulturell bærekraft ikke er godt nok definert i loven, vil dette bare forsterke problemene og ikke være forenlig med de to før nevnte delmålene. Reindriften må som andre næringer ta inn over seg at en modernisering av driften ved hjelp av teknologi også vil medføre behov for færre hender. Avslutningsvis vil jeg vise til at den fremlagte rapporten fra Riksrevisjonen om bærekraftig forvaltning på de fleste områdene gir Høyre rett i de beskrivelsene vi har fremført i denne salen de siste årene. Vi har sagt at bærekraftbegrepene ikke er definert slik at det er mulig å styre etter dem. Riksrevisjonen ber om at målene kulturell og økologisk bærekraft operasjonaliseres, slik at det er mulig å resultatmåle disse. Høyre og Riksrevisjonen ser altså problemet fra to sider, men beskriver samme medisin. Jeg vil også legge til at Mattilsynet har et særlig ansvar med hensyn til dyrehelselovgivningen, også for reindriftsnæringen. Selv om dette er en næring som er gitt skjerming i reindriftsloven, er det faktisk slik at dyrehelselovgivningen pålegger Mattilsynet både å føre tilsyn og å ta grep når det trengs. Høyre støtter ikke forslaget fra Fremskrittspartiet om å gå til tvangsslakt, fordi vi mener at den lovgivningen som ligger til grunn i dag, skal være tilstrekkelig til at man opprettholder et dyrehelsemessig nivå. Men det er viktig for Høyre at man fortsetter den gode jobben man har gjort nå, det er viktig for Høyre at man umiddelbart går i gang med å jobbe med bruksregler for vinterbeitene, vinterområdene, og det er viktig for Høyre at man ser på en eller annen form for jordskifterett, så man kan få avsluttet en del av arealstridighetene på Finnmarksvidda. Så vil jeg ta opp det forslaget vi har i saken.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-12-12:
I år er det kun to seilskuter som har dratt ut for å drive selfangst. Vi vet at selbestanden er økende, og vi vet også at en sel spiser 15 kg fisk hver eneste dag. Dette kan bli et problem for fiskebestanden. Den rød-grønne regjeringen har styrt nå i snart åtte år, og vi ser at antall skuter går ned, og man reduserer selfangsten. Dette er et problem. Derfor vil jeg spørre representanten: Hva gjør regjeringen for å tilrettelegge for at det kommer flere skuter ut? Og hva vil regjeringen gjøre i framtiden for å påse at vi klarer å holde selbestanden i sjakk?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-12-12:
Vi har registrert at grensehandelen i år kommer til å øke og mest sannsynlig overstige 12 mrd. kr. 12 mrd. kr er – også basert på SSBs tall – det samme som 12 000 arbeidsplasser. I går sendte NTB ut følgende melding: «Norge har Europas høyeste matvarepriser.» Norge er det dyreste matlandet i Europa, med matvarepriser som ligger 64 pst. over gjennomsnittet i EU. Det er SCB – det svenske Statistiska centralbyrån – som har samlet inn disse tallene her. Grensehandelen øker, og vi ser også at matindustrien i dag mangler råstoffer til å gjøre det de skal for at kundene skal få det de ønsker. Så mitt spørsmål er om statsråden er tilfreds med at regjeringens politikk faktisk øker grensehandelen, samtidig som man ikke har nok råstoffer selv?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-12-12:
Jeg registrerer at statsråden ikke svarer på spørsmålet jeg stiller, mulig det er fordi han ikke har svar. Jeg vil fortsette med en annen ting. Jeg var på en debatt og et foredrag med ministeren hos NHO i forrige uke, flere fra næringskomiteen var også der. Der uttalte statsråden at man hadde gjort kutt i grøftetilskuddet i landbruksoppgjøret i år, noe han var mot, men han fikk beskjed fra Bondelaget at de ville ha det sånn. Når Bondelaget sa det, så ble det sånn i oppgjøret. Da kan man jo spørre om hvem det er som styrer i dette landet når det gjelder landbrukspolitikken – om det er Bondelaget eller regjeringen. Det ene spørsmålet mitt er om statsråden står inne for den uttalelsen. Det viste seg også at KIWI ikke kunne kjøre biff-kampanje fordi man ikke hadde nok råstoff. Derfor spør jeg: Ministeren er fornøyd med at Bondelaget styrer, men hva med næringsindustrien, som i dag ikke får nok råstoff på grunn av regjeringens feilslåtte politikk – når skal ministeren tenke på dem og ikke bare Bondelaget?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-12-12:
Bare et tilsvar til statsråd Slagsvold Vedum og flere andre rød-grønne politikere som sier at hvis det blir regjeringsskifte, vil dette være dramatisk, det må ropes varsko, det blir store konsekvenser, og det er nedleggelse av hele landbruket. Det er etter min mening et bevis på at de innrømmer at deres politikk ikke fungerer, for i dag fungerer den ikke. Men, som jeg sa tidligere i dag: Dagens situasjon er at vi har for lite melk, for lite smør, for lite ribbe, for lite pinnekjøtt, vi har mat som er 64 pst. dyrere enn det dyreste EU-landet. Vi har altså tre bruk som legges ned hver dag – 21 i uken, til og med på søndagene – og for første gang i historien har vi under 10 000 jordbruksbedrifter. Vi har altså en nedgang på 70 000 dekar jord på ett år – det er med statsråd Slagsvold Vedum i regjering – og kjøttindustrien mangler råvarer, i verdens rikeste land. Det er den rød-grønne politikken i et nøtteskall.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2012-12-12:
Den 27. november skrev representanten Lange Nordahl et innlegg i Nationen der hun kraftfullt tok til orde for å beholde eierskapsbegrensningene i oppdrettsnæringen. I dag fikk vi vite at regjeringen vil liberalisere disse begrensningene. I programforslaget til Senterpartiet står det at eierskapsbegrensningene skal opprettholdes. Jeg antar derfor at representanten vil jobbe for å gjeninnføre disse begrensningene. De ulike meningene i regjeringspartiene skaper usikkerhet for oppdrettsnæringen. Vil representanten støtte liberaliseringen av eierskapsbegrensningene, eller får vi rød-grønt kaos i havbruksnæringen?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2012-12-12:
Lerum i Sogn og Fjordane er en familieeid bedrift som produserer saft – god, velsmakende saft basert på norske råvarer. Saften selges over hele landet og er et flott eksempel på hvordan naturlige, norske produkter kan vinne markedsandeler. Regjeringen har imidlertid økt saftavgiften, noe som fører til en stor skattebelastning for Lerums produkter, som tross alt er basert på norsk frukt og bær. I Sogn Avis i går, 11/12, sier Lerum-direktøren at han kjenner et behov for å bli fortalt hva Senterpartiet egentlig mener om denne avgiften. I Høyres alternative budsjett halverer vi saftavgiften. Hva ønsker regjeringen, og hva ønsker Senterpartiet å gjøre med saftavgiften for at den ikke skal være et problem for bøndene?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2012-12-12:
Med svært mye på hjertet når det gjelder landbruket i Norge, kom jeg dessverre for kort i mitt første innlegg. Jeg avsluttet med samdrifter som sliter under dagens regjering. «Rød-grønt styre tyner storbønder,» kunne en lese i Vårt Land den 14. juni i år. Det var samdriftsbøndene Malvin Harnes og datteren som fikk ut sin frustrasjon over regjeringens landbrukspolitikk. Samdriften Harnesmyr i havgapet utenfor Molde – det er vel ute i distriktet, vil jeg tro – huser i dag 60 kyr, og var på listen over de 50 gårdene med best ytelse per ku i 2011. Bedriften er opptatt av å produsere god norsk mat effektivt, men hindres av dårlige rammevilkår for samdrifter kontra mindre bruk. Tilskuddene er innrettet slik at staten gir mest støtte per melkeliter til de minste brukene. For eksempel får alle melkebruk et driftstilskudd på 111 000 kr enten en har 5 kyr eller 100 kyr. Harnes har regnet ut at deres samdrift får 1,20 kr i statlig tilskudd per liter melk, mens et bruk med 14 kyr får 3 kr per liter melk. Dette er ett av flere eksempler på at statlige tilskudd til landbruket slår skjevt ut, og at det må bli mer rettferdig og målrettet, slik Høyre sier. Jeg var så vidt innom Norsk institutt for landbruksforsknings beregninger som viser at Høyres landbrukspolitikk for perioden 2009–2013 ble regnet til å gi omtrent samme produksjonsnivå som regjeringspartienes, og omtrent lik distriktsprofil arealmessig som Senterpartiets. Tall kan allikevel diskuteres, men gitt resultatet fra NILFs notat fra 2009, mener jeg og Høyre at vårt alternativ gir en bedre retning for norsk landbruk. Høyre har et reelt alternativ til regjeringens, og vil jobbe målrettet i landbrukspolitikken for å styrke landbrukets lønnsomhet og investeringsevne. Norsk mat og norske bønder fortjener såpass.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2012-12-12:
Reiselivsnæringen er viktig for hele landet, og det kommer heldigvis turister fra hele verden for å oppleve det fantastiske landet vårt. Naturopplevelsene vi kan levere, legger grunnlag for en lønnsom reiselivsnæring. Ringvirkningene av reiselivsaktiviteten er store, og derfor blir det viktig å legge godt til rette for næringen. Regjeringen presenterte nettopp en reiselivsstrategi. Jeg synes det er positivt at regjeringen setter denne sektoren i fokus, men regjeringens plan er veldig tynn – og da særlig på to viktige punkter. For det første er den svak på næringsvilkår for reiselivsbedrifter, og for det andre er den dårlig på samferdsel. Dette representantforslaget fra Fremskrittspartiet setter søkelyset på disse problemstillingene, noe de skal ha full honnør for. Samferdsel er viktig for turistnæringen. En trygg skipsled, et veisystem i verdensklasse og en solid satsing på jernbane er tre viktige forutsetninger for en reiselivsrettet samferdselssatsing. Det er den transportpolitikken vi fører i dag, som kommer til å legge grunnlaget for reiselivsnæringens konkurransekraft. Næringsdrivende, lastebilsjåfører, bussturister, hytteeiere og båtturister er alle avhengige av god fremkommelighet. Det er ingen tvil om at den rød-grønne regjeringen har sviktet når det gjelder samferdsel på dette området. I handlingsregelen, som styrer oljepengebruken, blir det klart slått fast at vi skal bruke det ekstra handlingsrommet til forskning, utdanning, vekstfremmende skattelettelser og infrastruktur. Under den forrige borgerlige regjeringen gikk ni av ti oljekroner til disse formålene. I dag går kun to av ti kroner til det samme. Det er forunderlig at regjeringspartiene forsøker å slå i bordet med skrytetall vedrørende veibygging, når de skusler vekk det enorme handlingsrommet som oljepengene har gitt. Bare tenk på f.eks. Stad skipstunnel. I den ferskeste utredningen som er gjennomført, blir det beregnet veldig mange ulike samfunnsøkonomiske nytteeffekter. Noen av dem er helt åpenbare – man sparer tid og drivstoff med tunnelen. Men tunnelen vil også være en attraksjon i seg sjøl. Den vil generere båtturisme som kommer hele regionen til gode. Den vil bli et godt, viktig og trygt samferdselsprosjekt som også er et glimrende reiselivsprosjekt. Jeg synes det er et viktig poeng at reiselivsnæringen bidrar til å opprettholde god aktivitet og sysselsetting også utenfor de største byene. Hva hadde vel Geiranger vært uten turistnæringen? Norsk næringsliv trenger konkurransekraft for å møte fremtidens utfordringer. Vi politikere kan ikke bestemme hvilken reiseopplevelse som fungerer, eller hvilken reiseopplevelse som ikke fungerer, men vi kan tilby gode, trygge og moderne veier ved å satse på bedre infrastruktur. Slik legger vi grunnlaget for et livskraftig reiseliv. Forslagene fra Fremskrittspartiet setter søkelyset på disse problemstillingene på en svært god måte. Høyre støtter at forslagene vedlegges protokollen for videre oppfølging og som en viktig del av NTP, Nasjonal transportplan.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
I disse tider snakker vi mye om dobbeltkommunikasjon, og jeg tror Kristelig Folkeparti har slått alle rekorder. For en tid tilbake gikk Kristelig Folkeparti kraftig ut i media i Møre og Romsdal og kritiserte regjeringens foreslåtte CO2-refusjon for fiskeflåten, og de mente at dette ville føre til kroken på døren for mange, og at dette også var en næringsfiendtlig politikk. Da er det verdt å få med seg at det samtidig kuttes på kontrollavgiften, som samlet sett gir en avgiftsreduksjon på 1,6 mill. kr. Dette er klimaforliket i praksis, og Kristelig Folkeparti har altså vært med på klimaforliket. Stortinget er, som jeg sa, også inkludert Kristelig Folkeparti. Dette trenger en forklaring.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
Jeg skal tilbake til saken som angår leveringsbetingelser. Jeg har lyst til å repetere det som jeg har sagt mange ganger i denne salen og andre steder, at Høyre over lang tid har forsøkt å ri to hester samtidig når det gjelder denne saken. Man har kritisert Arbeiderpartiet for å ha stemt ned forslaget om en gjennomgang av leveringsplikten. Jeg vil her og nå avvise det på det mest bestemte, for dette forslaget ble lagt ved protokollen og ikke stemt ned. Det betyr at dette forslaget lever videre. Høyre snakker med to tunger i denne saken, og det har de gjort helt til jeg registrerte at representanten Svein Flåtten kjapt slo ned den lille positiviteten som representanten Frank Bakke-Jensen viste da regjeringen kom ut med det som er på høring nå: innstramming av leveringsplikten. Siden har det vært stille. Så har jeg også registrert at kystflåten nå skal overta deler av leveringsplikten, være et supplement for disse trålerne, mens utgangspunktet faktisk var at det var disse trålerne som skulle være et supplement for kystflåten. Så til representanten Nesvik – det er kanskje ikke lov til å si «surmuling» i dag, men det var det lov til å si i forrige uke – som i sitt hovedinnlegg sa at det står veldig dårlig til i fiskeflåten. Nei, det gjør ikke det. Det er et nytt rekordår for fiskeflåten. Fiskeflåten leverer nok en gang et historisk resultat. Dette er ikke noe som Arbeiderpartiet finner opp, det er fra lønnsomhetsundersøkelsen til Fiskeridirektoratet. Det er veldig positivt at fiskeflåten kan oppnå slike resultater. Det viser også hvor viktig det er at næringen balanserer i skjæringspunktet mellom profitt- og miljøhensyn. Jeg vil si at her trenger vi solide forvaltnings- og forskningsinstitusjoner – alt dette har vi oppnådd gjennom god politisk styring.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-12:
Det korte svaret på det er at vi har vært i opposisjon. Det litt lengre svaret er at mye er gjort som er bra. Det er god orden i økonomien, det skal denne regjeringen ha, og det har vi støttet opp om. Men så ønsker vi, som jeg også sa i mitt innlegg, at det må stimuleres mer til ny næringsvirksomhet og nye arbeidsplasser, og for å gjøre det har Venstre en rekke tiltak. Jeg kan godt oppsummere dem, for det har jeg tid til. Det går på at vi ønsker netto skattelette på verdiskaping, det går på å redusere formuesskatten, det går på arveavgift, det går på bedre og mer miljøvennlige avskrivingsregler, og det går på bedre vilkår for Skattefunn, kapitalfunnordning og diverse andre tiltak. Mye bra er gjort, men mye mer gjenstår for å skape nye, innovative arbeidsplasser.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-12:
Jeg hørte også at komitélederen skrøt av denne nettolønnsordningen, og det må jo være et større problem for Arbeiderpartiet, som internt er litt uenig – kanskje ikke bare litt, men kanskje mye uenig. Jeg står her med et sitat fra finansministeren i Dagens Næringsliv 13. juni i år: «Vi er for like konkurransevilkår på lavest mulig subsidienivå. Jeg tror EU-landene nå gjør klokt i å ta ned sine subsidier fra A til Å og bruke midlene på vekstfremmende tiltak som gir sysselsetting.» Så utfordringen der tror jeg er større innad i Arbeiderpartiet enn den er mellom de partiene som er i opposisjon. Så er det også sånn at dette er jo subsidiering av rederiene, subsidiering av de rike. Det synes jeg er underlig at en fra Arbeiderpartiet er for.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-12:
På ingen måte – og vi har faktisk vært en pådriver for det trepartssamarbeidet som representanten spør om. Vi har også vært en pådriver for folketrygden, som også er viktig. Vi har god historie og gode tradisjoner for å ivareta det representanten utfordrer meg på, så han trenger ikke å være bekymret for det.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-12:
Regjeringen skriver i stortingsmeldingen om Innovasjon Norge og SIVA at SIVAs inkubasjonsprogram har bidratt til etablering av bedriftsutviklingsmiljøer hvor et betydelig antall bedrifter har fått avgjørende hjelp i tidlig fase. Evalueringen av SIVA viser at inkubasjon som virkemiddel bidrar til effektiv utvikling av nystartede bedrifter. Jeg er kjent med at SIVA har bedt regjeringen om en forsterket satsing på inkubasjon som følge av de gode resultatene. Venstre har styrket denne ordningen med 75 mill. kr i sitt alternative budsjett. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvorfor ønsker ikke regjeringen å være med på en styrking av SIVAs informasjonsprogram, i og med at vi vet at dette fungerer?
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-12:
Venstre har tatt et klart standpunkt. Vi vil forby utslipp av gruveslam og annen forurensing i våre fjorder. Det er en politikk vi også ser rundt oss i andre land. EU avsluttet sitt sjødeponi for gruveavfall i 2003, og land som Kina, USA, Australia, Brasil og Canada har i praksis også forbudt sjødeponi. Slik Venstre ser det, er det både oppsiktsvekkende og uakseptabelt om regjeringen ønsker noe annet. Jeg kunne tenke meg å høre fiskeriministerens vurdering av dette.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-12:
Statsrådens forgjenger var prisverdig klar. Fra Stortingets talerstol sa han at regjeringen ville fase ut eksportsubsidier på Jarlsbergost. I Meld. St. 1(2012–2013) (2012–2013) «På landbruksområdet innebærer forhandlingsmandatet at en ny WTO-avtale skal føre til betydelig reduksjon i handelsvridende støtte, avvikling av eksportsubsidier og vesentlig forbedret markedsadgang.» Det kan virke som om den nye landbruksministeren ikke har fått dette helt med seg. Nå skal vi både ha verdensrekord i høy toll på ost inn i landet, og vi skal bruke over 100 mill. kr på å dumpe billig ost i utlandet. Mener statsråden at dette er solidarisk og fremtidsrettet, og i tråd med den avtalen vi inngikk i Doha i 2001?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
Venstre er opptatt av å framstille seg som et næringsparti, men blir kvalm av LO-lederen og LO-medlemmene. Det låter veldig dårlig med hensyn til partssamarbeid og å få til verdiskaping her i landet. Venstre sier også i en pressemelding at de siste sju årene har vært «de tapte muligheters år». Men 330 000 nye arbeidsplasser er skapt, 20 000 nye aksjeselskaper er satt i gang i år, vi har den høyeste sysselsettingen noen gang, og vi har de laveste arbeidsledighetstallene. Hvor har egentlig Venstre vært de siste sju årene?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
Borghild Tenden sa nettopp på talerstolen at man var veldig enig på borgerlig side. Da vil jeg minne om at med hensyn til nettolønnsordningen har de rød-grønne partiene levert en forutsigbarhet og en konkurransekraft for norske sjøfolk. Men jeg ser ikke den enigheten som hun snakket om, når det gjelder nettopp nettolønnsordningen, for Fremskrittspartiet vil jo lovfeste det, Høyre og Kristelig Folkeparti vil ha en kompetansemodell, og Venstre vil ha ingenting. Så jeg tenker: Hvor er den enigheten blitt av? Jeg tenker også: Hvordan vil dette vektes i en eventuell forhandling mellom de partiene? Tror Tenden at man har veldig stor kraft i den forhandlingen?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
Norge har en stolt maritim tradisjon og historie. Havet ligger oss svært nært. Det er neppe noen tilfeldighet at vi har blitt så gode på å bygge båter, og at vi gjennom skipsfarten har koblet oss til det internasjonale markedet. Men maritim næring er konkurranseutsatt og trenger en aktiv næringspolitikk som bygger på forutsigbarhet og konkurransedyktige rammevilkår. Etter en tid med borgerlig kaos prøvde Bondevik-regjeringen i 2004 å snu kursen og laget stortingsmeldingen Vilje til vekst. Men hva kom ut av den? Skipene var på tur ut av landet, men de fikk ikke på plass en konkurransedyktig rederiskattordning. Høyrepartiene snakket om maritim utdanning, men det kom ingen tiltak. De sa de skulle styrke konkurransevilkårene for norsk flagg, men det var vi rød-grønne som fikk på plass nettolønnsordningen som er i dag. Bondevik-regjeringen foreslo å åpne fartsområdebegrensningen, men gjorde ikke noe med det. Selv sa nærings- og handelsminister Ansgar Gabrielsen at verktøykassen var tom. Stoltenberg-regjeringen overtok i 2005 og kom med en egen maritim strategi i 2007, som var kalt «Stø kurs». Den inneholdt en rekke tiltak, bl.a. grunnpilarer som nettolønnsordningen og rederiskattordningen. Vi har kommet med en tiltakspakke for verft og utstyrsleverandører, og det går bra – vi får positive tilbakemeldinger fra hele næringen om en sterk flåtefornyelse. I løpet av de siste fire årene har flåten økt med vel 64 pst. og nærmer seg 1 100 skip. Det viser en god utvikling og viser at en negativ trend har snudd. I statsbudsjettet for 2013 ser vi klart forskjellene mellom de ulike partiene når det gjelder nettolønnsordningen. Høyre og Kristelig Folkeparti kutter i ordningen og begrunner det med at man ønsker en såkalt kompetansemodell. Men hva innebærer egentlig den? På meg virker de ganske vinglete. I 2004 innførte Bondevik-regjeringen en kompetansemodell uten tak, dvs. uten en øvre grense for utbetaling. Den omfattet både såkalte kompetansearbeidsplasser i offshoreflåten i NOR og de sertifikatpliktige stillingene i NIS og NOR. I budsjettet for 2012 ville Høyre at kompetansemodellen skulle ha et tak på 120 000 kr. Nå går de for en annerledes kompetansemodell, som kun skal gjelde sertifikatpliktige stillinger med et tak på 198 000 kr. Matrosene skal ekskluderes helt fra ordningen. Offshorefartøyer har tidligere vært inne, med ulike tak, mens Høyre nå tar dem helt ut. Det er å spille pingpong med kompetansearbeidsplasser i maritim næring. Den type uforutsigbarhet gir ingen trygghet, forutsigbarhet eller konkurransedyktighet for sjøfolkene. Rekruttering må gjøres på et bredere grunnlag om vi skal beholde alle trinnene på sjøfolkenes karrierestige. Mens Kristelig Folkeparti låser taket på innslaget til toppskatten, vil Høyre redusere makstaket til 120 000 kr, Venstre vil fjerne hele ordningen og Fremskrittspartiet vil lovfeste ordningen. Det tyder på at det borgerlige kaoset bare fortsetter.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
La meg ta det første først. Det er jo en fundamental misforståelse å si at ingen regjering har hatt så store muligheter fordi det går så godt i norsk næringsliv. Det er jo motsatt: Det er jo fordi vi legger til rette for at det går godt, at vi skaper disse mulighetene. Det er jo ikke sånn at det går dårlig i andre land på grunn av manglende muligheter, men det går i stor grad galt på grunn av feilslått politikk – manglende satsing på konkurranseevne, manglende satsing på produktivitet, innovasjon og kunnskap – mens vi har hatt en meget aktiv og framoverlent politikk. Nå ser vi også på kunnskapssiden at vi lykkes i å skape større kunnskapsresultater i skolen. Den muligheten vi har innenfor mineralnæringen, er noe som vi ønsker å satse på. På nyåret kommer strategien. Vi har brukt tid, for vi ønsker å ha gode samråd med sektoren selv. Men vi har allerede begynt satsingen. I fjor økte vi letingen i Nord-Norge med 25 mill. kr i året – 100 mill. kr over en fireårsperiode. I dette budsjettet satser vi også på mineralnæringen, denne gangen på kartlegging i Sør-Norge, på å styrke mineralforvaltningen og styrke et professorat på NTNU. Så vi er allerede i gang med å gjennomføre strategien, og den kommer på nyåret.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
Det er veldig viktig å være bevisst på at når det går så godt i Norge som det gjør nå, med så lav arbeidsløshet og så sterk vekst i en del industrinæringer, vil det bli etterspørsel etter nøkkelarbeidskraft. Det er bra, for det betyr at arbeidskraften kanaliseres til næringer som er veldig produktive og gir oss gode inntekter. Samtidig er det et selvstendig mål ikke å bli for ensidig i vår næringsstruktur, så det å bidra til f. eks. å utdanne flere, tiltrekke kompetanse utenfra til Norge, sørge for at vi har et godt tilbud av arbeidskraft og å etter- og videreutdanne mennesker, er enormt viktig. Vi styrker også konkurransekraften til ulike sektorer gjennom innovasjonspakken. Vi gjorde det med verftsnæringen – som representanten kjenner godt fra sitt eget fylke – våren 2010, da de slet. Vi hjalp dem over en kneik, ikke ved subsidiering, men gjennom innovasjon og støtte til utvikling. Vi gjorde det samme med treforedlingsindustrien i vår, og vi kommer til å være opptatt av å hjelpe til med innovative programmer i de sektorene som sliter under eksportnedgang og høyt kostnadsnivå i Norge.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
Miljøhensyn og prosessene rundt å ta føre-var-prinsippet på alvor også når det gjelder deponering av avfall etter mineralvirksomhet, kommer til å være en del av strategien. Men vi kommer ikke til å gjøre systemendringer på hvordan dette apparatet fungerer. Vi gir våre innspill, men i siste instans er det Miljøverndepartementet som tar avgjørelser basert på den kunnskapen som er frambragt. Vi vet at de lærde ofte strides, og eksperter kan ha ulike oppfatninger. Desto viktigere er det at vi har dyktige fagmiljøer som kan gjøre grundige vurderinger. Ingen er tjent med at mineralnæringen gjentar gamle tiders synder om ikke å ta miljøet på alvor. Næringen har historisk sett et velfortjent dårlig rykte. Nå har vi fått en ny lovgivning, vi har fått strenge regler og vi har fått krav om avsetting av penger til opprydding underveis i produksjonsfasen. Det tror jeg skal bidra til at vi kan kombinere god næringsutvikling, god mineralutvikling og bidra til verdens mineralforsyning samtidig som vi tar vare på miljø-, fiskeri- og naturinteresser på en god måte.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
Jeg har vært blant dem som har gjort seg til talsmenn for at vi bør se på selskapsbeskatningen i Norge, bl.a. for å beskatte ulike formuesobjekter mer likt. Men jeg sa også den gangen at det er tre soleklare forutsetninger for en slik omlegging. Vi må opprettholde skatteinntektene. Vi har ikke en krone å miste verken i helsesektoren, i skolesektoren eller i eldreomsorgen. Forenkling, forbedring og effektivisering bør føre til enda mer tjenester, ikke til skattekutt. Vi må opprettholde fordelingsvirkninger, og vi må opprettholde det at ikke noen blir nullskattytere. Nå etter sju år virker det som om opposisjonen plutselig har oppdaget at det å fjerne formuesskatten, gir nullskattytere. Man skal likevel beskatte dem, muligens da et brev og en hyggelig anbefaling om å sette inn noen penger på en konto – etter at man har fjernet denne beskatningen. Arbeidende kapital og annen kapital er et vanskelig skille, for også bankinnskudd gir investeringer i næringslivet og gir produksjon, og det kan også føre til mer byråkrati. Vi er veldig opptatt av å forenkle situasjonen for norske bedrifter.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
Vi har en betydelig satsing på den typen støtte til inkubasjons- og nettverksutbygging osv. i budsjettet, bl.a. varsler vi også en satsing på nettverk for Business Angels, som jeg vet at representantens parti har vært opptatt av. I budsjettet for 2013 prioriterte vi når det gjaldt SIVA en formidabel styrking av eiendomsinvesteringer. Det var der skoen trykket mest. Det var der store industriprosjekter kunne realiseres ved at de fikk en solid økning. Det håper vi også skal bidra til at flere industriprosjekter blir satt ut i livet. Vi skal også huske at ikke alle inkubatormiljøene nødvendigvis er i det offentliges regi. Universiteter, høyskoler og forskningsparker lager slike arenaer. Senest i morges var jeg hos et privat inkubatormiljø, MESH, som ligger rett ned i gaten her i Oslo. Det er mange initiativer som bidrar til å gi gründere gode arbeidsbetingelser. Det er summen av dette jeg mener er veldig godt i budsjettet for 2013.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
Vi kan i denne debatten konstatere at det i denne salen er ingen alternativ næringspolitikk til den som den rød-grønne regjeringen står for. Det er ingen store endringer som skal til for å skape gode resultater fordi de gode resultatene taler for seg selv. Høyre, som nå er det største opposisjonspartiet på meningsmålingene, sier at den gode oppslutningen skyldes at man får lov til å snakke om egen politikk. Vel, vi inviterer nå Høyre til å snakke om egen politikk, for det framstår som veldig uklart at man på den ene siden i sju år har hatt som sitt store alternativ i næringspolitikken at man skal fjerne formuesskatten – og representanten Flåtten gjentok det i dag, riktignok ikke over natten, kanskje over flere netter, kanskje over fire år, men den skal bort – samtidig som man nå gjennom avisene sier til velgerne at man ikke ønsker nullskattytere. Det kan ikke være et helt illegitimt krav at man etter sju år med standpunktet om å fjerne formuesskatten burde ha tenkt på problemstillingen med nullskattytere, når vi har gjentatt og gjentatt og gjentatt at det er en av hovedutfordringene. Som representanten Terje Aasland sa; dette er en gruppe som ikke betaler inntektsskatt, for de har ikke inntekt, og derfor blir de nullskattytere. Eiendomsskatten er det helt uaktuelt å øke, sier Jan Tore Sanner, og ifølge programmet til Høyre skal den kommunale eiendomsskatten sågar fjernes. Hvilken beskatning er det da som skal sikre at disse folkene ikke blir nullskattytere? Det må jo kunne gå an å svare på det. Skal de få en særmoms når de går i butikken? Skal de ha særavgifter på bensin? Skal de få en faktura i posten, med et hyggelig brev fra Høyres hovedkontor med forespørsel om å gi et rundhåndet bidrag til staten for å unngå å bli nullskattytere? De må jo i løpet av sju år ha klekket ut en idé om hvordan disse menneskene fortsatt skal betale skatt, når de ikke skal betale formuesskatt, eiendomsskatt og inntektsskatt. Det er ikke «rocket science» vi spør om her. Vi ber representanten Flåtten, eller eventuelt andre fra Høyre som har innsikt i skattepolitikk, om å svare på det enkle spørsmålet: Hvordan kan man kombinere fjerning av formuesskatten med å ikke skape mange nullskattytere?