Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-02-26:
Jeg skal ikke delta i konkurransen om hvilke dalfører som har de beste forvalterne. Men det er i hovedsak også mitt inntrykk at grunn- og gårdeiere er seg sitt ansvar bevisst, og det er utrolig mye flott å se i norske dalfører på dette området. Representanten Enger stilte spørsmål om hvordan man ser for seg en tilskuddsordning som vil være tilstrekkelig. Det er det vel naturlig at den varslede stortingsmeldingen om temaet bringer opp. Ellers har denne debatten dreid seg om at det trengs mer penger. Da må det underlegges en budsjettmessig prioritering, og den får Stortinget jevnlig anledning til å delta i, dvs. beslutte. Det er jo ikke slik, selv om man innfører en skatteordning som koster noen millioner, at de pengene er unntatt fra en samlet prioritering. Det er også penger innenfor den samme rammen som en eventuell tilskuddsordning vil være. Generelt vil jeg bare si at momssystemet er opprettet for å bringe penger inn i statskassen til gode formål. Ikke minst Fremskrittspartiet er en pådriver for å få mer penger til gode formål. Det blir det ikke noe særlig av dersom man reduserer inntekten gjennom momssystemet. Det er riktig som representanten Nistad sa, at hver gang man gjør en differensiering innenfor momssystemet eller lager unntaks- og fritaksordninger, fører det til komplikasjoner. Han nevnte selv som eksempel det store problemet ved å besøke McDonald’s – tror jeg det var – som opererer med to satser. Jeg skal hitsette et eksempel – siden vi først har snakket om Gudbrandsdalen – fra overnattingssteder, som jo opererer med to momssatser. Det har Stortinget bestemt. Det skaper kompliserte avgrensningsproblemer dersom man samlet betaler for både overnatting og mat. Det har ført til rettssaker, basert på et momssystem som representanten Enger har vært med på å fastsette. Slike saker er kompliserte, til dels uforståelige, for da må jo noen rett og slett bestemme hva som er overnatting og hva som er mat. Så kan man diskutere om Toll- og avgiftsdirektoratet har den rette kompetanse til å bestemme størrelsen på matpakker eller eventuelt hva som ligger i forskjellige måltider, og hva som ligger i overnatting. Jeg er helt enig i at den kompetansen ikke ligger der. Men det er nå engang Stortinget som har lagt den dit. Da er det ikke byråkratenes feil, for byråkratene gjør faktisk det som de er pålagt av Stortinget å gjøre. Hvis man isteden bare økte støtten gjennom eksisterende støtteordninger til fredede bygninger, så kan man si at da flytter vi altså kompetansen til å vurdere dette spørsmålet over fra dem som sitter med kompetansen som tilhører støtteordningene i dag, til dem som ikke har kompetanse på dette området, nemlig Toll- og avgiftsdirektoratet. For det er en illusjon å tro at man kan få et system som er så enkelt at det ikke vil oppstå noen tvilstilfeller. Saksordføreren var på en forbilledlig måte nettopp inne på hvordan man skal kontrollere forholdet mellom avgiftspliktig og ikke-avgiftspliktig virksomhet, og hvordan man skal kontrollere hvilke materialer som går til hva. Det kunne ha ført til en til dels nedverdigende innblanding i private forhold dersom en skulle gå etter bord og plank og mer eller mindre skjeve vinduer for å finne ut hva som skal inn under kompensasjonsordningen, og hva som ikke skal det. Til slutt vil jeg bare si at det er å snu problemstillingen fullstendig på hodet å si at det å bygge videre på dagens eksisterende støtteordning vil føre til flere byråkrater. Nei, det som vil føre til flere byråkrater, er hvis man legger denne ordningen inn i momssystemet, i tillegg til å ha en direkte tilskuddsordning.