Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-22:
Det må være riktig vondt og smertefullt å være Christian Tybring-Gjedde, som møter en regjering og et politisk flertall som egentlig har gjort akkurat det som Tybring-Gjedde sier, nemlig å skape arbeidsplasser som er bra for hele utviklingen i Europa. Men måten vi gjorde det på, var ikke generelt å gi en hel masse skattelettelser til dem som var rikest fra før. Det var tvert imot å sette penger i produksjon gjennom oppussing av skolebygg, oppdrag til diverse nybygg, veier. Så vi har gjort akkurat det Tybring-Gjedde etterlyser, og vi har gjort det på en måte som også bidrar til at arbeidskraft kommer til Norge. Norsk økonomi er solid. Samtidig har vi noen utfordringer, og mange har vært inne på det. 80 pst. av eksporten vår går til EU-land, og Norge er den fjerde mest integrerte økonomien i Europa. I en slik situasjon er det helt uansvarlig å sette norske arbeidsplasser og vår velferd i fare ved å ville si opp EØS-avtalen. Arbeiderpartiets hovedprioriteringer er alltid å unngå arbeidsledighet. Lønnskostnadene i norsk industri har de siste årene økt vesentlig raskere enn hos våre handelspartnere, men bedriftene har svart gjennom mer effektiv produksjon og bedre betalt for sine varer. Faktisk er arbeidskraftproduktiviteten 50 pst. høyere i Norge enn det den er i snittet av EU. Reiselivet har et dyrt, men svært unikt produkt å selge. Samtidig er det grenser for hva utlendinger har lyst til å betale for en opplevelse ved å komme til Norge. Vi er faretruende nær et for høyt kostnadsnivå i Norge, ikke minst på grunn av en sterk krone. På søndag kunne vi se folk bli kastet ut av husene sine i Spania. 300 000 kr i gjeld ble umulig å håndtere, og hele familien, inklusiv to unger og bestemor, ble kastet ut. Sikkerhetsnettet mangler, og innslaget på Dagsrevyen illustrerer veldig godt at det er vanlige folk som er mest rammet. Mister du jobben, mister du svært mye, kanskje alt. Ledigheten i Europa varierer på samme måte som de økonomiske problemene varierer. Jeg har lyst til å bringe inn et vesentlig poeng, nemlig mobilitet av arbeidskraft som en vinn-vinn-strategi. Bruk av EU-arbeidskraft i norske bedrifter er på sitt høyeste på tre år. Tre av ti bedrifter i privat sektor har brukt EU-arbeidskraft det siste året. I en ny undersøkelse for NAV EURES sier 31 pst. av virksomhetene i privat sektor at de har benyttet EU-arbeidskraft det siste året. Tallene i privat sektor har faktisk ikke vært høyere siden 2008. Aldri før har hotell- og restaurantbransjen, f.eks., brukt så mye arbeidskraft fra Europa som nå. 67 pst. bruker arbeidskraft fra Europa. Også andre typiske EU-bransjer, som bygg og anlegg og industri, har rekord, med nesten 50 pst. av alle bedriftene som bruker arbeidskraft fra Europa. Tyske sykepleiere, portugisiske og spanske ingeniører, svenske kokker og servitører, tannleger fra Bulgaria, østeuropeiske bygningsarbeidere – og islandske bussjåfører, for den saks skyld – er alle veldig gode eksempler på at arbeidsmobilitet har løst felles utfordringer. De har både løst vårt behov for kvalifisert arbeidskraft og folks behov for jobb, altså en vinn-vinn-situasjon. Norge er ikke alene i Europa om å ha en lavere ledighet, og arbeidsmobilitet er definitivt ikke svaret på alle spørsmål, men jeg mener at vi bør adressere dette som et tema i europapolitikken, med en veldig annerledes innfallsvinkel enn Fremskrittspartiet, som skal liberalisere arbeidsmarkedet, fjerne tryggheten for ansettelser og ikke jobbe aktivt mot sosial dumping. Vi må adressere det og rydde opp i dårlige arbeidsvilkår, både fordi vi har nytte av det, og fordi norske bedrifter og virksomheter trenger arbeidskraft fra Europa, og av solidaritet med alle de 40 pst. av ungdommene og alle dem som nå går rundt med drømmer, men kanskje ikke så store håp. En jobb i Norge kunne bidratt. På samme måte har jeg lyst til bare å ta opp et lite tema på tampen. De rumenske og bulgarske tiggerne som nå går på gata rett her ute og tigger penger i koppene sine, er ikke først og fremst et ordensproblem, de er først og fremst et sosialt problem. Der har vi prosjekter gjennom EØS-finansieringsordningene. Det er et godt eksempel på hvordan vi kan innrette våre ordninger for å hjelpe rumenske tiggere der de bor, og det viser også hvor integrert vi er i Europa.