Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 1999-04-20:
Utgangspunktet for interpellasjonen er at ein av fire homofile under 24 år har forsøkt å ta sitt eige liv. Og det er alvorleg. Den nyleg utkomne NOVA-rapporten «Levekår og livskvalitet blant lesbiske kvinner og homofile menn» har gitt oss eit viktig og nødvendig bidrag til auka kunnskap om denne gruppa. Rapporten viser på den eine sida at livssituasjonen til homofile og lesbiske har betra seg samanlikna med tidlegare undersøkingar. Dei er m.a. meir opne om si seksuelle orientering enn før, og befolkningas holdning har endra seg i positiv retning. Men rapporten syner òg ei rekkje urovekkande tilhøve, særleg når det gjeld unge menneske. Representanten Grete Knudsen trekker fram det av funna i rapporten som uroar både meg og Regjeringa mest. Eitt menneske som forsøker å ta sitt eige liv, er eitt for mykje, same kva årsaka er. Desse unge seier at motiva for å prøva å ta sitt eige liv, er at dei kjende seg isolerte og einsame, dei ønskte å koma vekk frå ein uuthaldeleg situasjon, dei hata seg sjølve, følte seg uverdige og ønskte å døy. I tillegg kjem at dei har langt fleire psykiske vanskar enn andre unge i same aldersgruppe. NOVAs undersøking viser at lesbiske og homofiles barndoms- og ungdomstid ikkje i seg sjølv er spesielt problematisk. Det er avklaringsprosessen fram til å oppfatta sin eigen legning som framstår som vanskeleg. Mellom anna seier 13 pst. blant kvinnene og 16 pst. blant mennene under 25 år at verken mor eller far veit at dei er lesbiske eller homofile. Det må vera ei stor påkjenning å halda sitt eigentlege «eg» skjult for foreldra sine. Vi veit kor mykje det betyr å ha eit godt og ope forhold mellom born og foreldre for å skapa grunnleggande sjølvtillit og tryggleik. Ser vi på dei lesbiske og homofile i NOVAs undersøking under eitt, har dei aller fleste – ni av ti – eit godt forhold til familien sin. Berre ein av 100 har brote det. Dei har eit betre venskapsnettverk enn folk flest. Ni av ti har gode og fortrulege vener der dei bur. Åtte av ti menn og ni av ti kvinner seier at venene veit at dei er lesbiske eller homofile. Drygt tre fjerdedelar seier at dei omgåst både heterofile og lesbiske/homofile vener. Dette er blitt vanlegare enn tidlegare undersøkingar har vist. Meir enn to tredjedelar av kvinnene og halvparten av mennene er i eit fast forhold. Det er ein markert større del med høgare livskvalitet blant dei som er i parforhold, enn blant dei som ikkje er det. I det heile har livssituasjonen betra seg for dei lesbiske og homofile. Dei er blitt meir integrerte i «den sosiale veven» enn før. Dei opplever større samanheng i livet sitt. Eg blir skulda for å villa definera problema som lesbiske og homofile slit med, som eit helseproblem, og skyva ansvaret frå meg og over til helseministeren. Når problema først har vorte så store at ein person ynskjer å ta sitt eige liv, bør vedkommande få hjelp frå det psykiske helsevernet. Men det primære er å førebygga at slike situasjonar oppstår. Her trur eg at Barne- og familiedepartementet saman med andre departement har mykje å gjera. Det er spesielt for dei unge under 25 år at det er nødvendig med tiltak. Det er blant desse at NOVA-rapporten har avdekt dei største problema. Barne- og familiedepartementet samarbeider med Sosial- og helsedepartementet og Kyrkje-, utdannings- og forskingsdepartementet om oppfylging av NOVA-rapporten. Eg har som kjent hatt eit møte med Landsforeningen for Lesbisk og Homofil frigjøring – LLH – der vi drøfta rapporten, og der LLH la fram ynske om tiltak. Sosial- og helsedepartementet og Kyrkje-, utdannings- og forskingsdepartementet skal òg ha eit slikt møte med LLH, saman med meg. Eg tek sikte på å kalla saman til eit fellesmøte mellom departementa og LLH før sommaren. Barne- og familiedepartementet har ansvar for den generelle barne- og ungdomspolitikken og medverkar til ulike tiltak og satsingar overfor born og ungdom. Som døme vil eg nemna innsatsen mot vald og mobbing, m.a. støtte til born og ungdom sin eigen innsats i det førebyggande arbeidet. Med tilskot frå departementet gjennomførte ungdom i fritidsklubbar i 1996-97 over 50 prosjekt mot vald og mobbing i nærmiljøa deira. Departementet gir vidare tilskot til foreldrerettleiing. Foreldrerettleiingsprogrammet er utvida til å gjelda skuleborn i aldersgruppa 7-18 år, og eit av måla er å auka foreldres sensitivitet i forhold til ungdom. Desse og andre tiltak vil òg koma unge lesbiske og homofile til gode, sjølv om dei ikkje er retta spesielt inn mot denne målgruppa. Men det er òg nødvendig med spesielle tiltak retta mot lesbiske og homofile for å møta dei problema som NOVA-rapporten dokumenterer. Vi vil i det vidare arbeidet legga vekt på tiltak som vil betra forholda for den einskilde og spesielt for ungdom. Eg har m.a. tru på holdningsskapande arbeid og ikkje minst informasjon. Det er òg saker som har med ungdom å gjera som engasjerer mest når dei lesbiske og homofile blir spurde om kva for utfordringar som er dei viktigaste for å betra lesbiske og homofile sin livssituasjon. Den enkeltsaka som flest meiner bør prioriterast, er meir informasjon om homofili i undervisninga i grunnskulen – som òg interpellanten var grundig innom – og som nummer to er rangert hjelp til ungdom i den fasen dei vil «koma ut», som det heiter. Mange hevdar at jo tryggare unge lesbiske og homofile blir på seg sjølve tidleg, dess færre vil leva i skjul, og dess betre får dei det. Det er nok rett for mange, men ikkje for alle. Vi må derfor òg ha respekt for dei som har ei homofil legning uten å villa – og for dei som vil innretta sitt eige liv som einsleg. Undersøkinga MMI gjorde for NOVA om holdningar i folket, viser at dei som har nære vener som er lesbiske eller homofile, er mest positive. Dette viser at openheit og integrasjon er viktig for å skapa forståing for lesbiske og homofile sine rettar og livssituasjon. Departementet vil gi økonomisk støtte til ein nasjonal ungdomskonferanse i regi av LLH, som skal arrangerast i Bergen i mai. Representantar frå LLH sitt lokallag og frå uavhengige ungdomsorganisasjonar for homofile og lesbiske skal samlast for å diskutera NOVA-rapporten med utgangspunkt i eigne erfaringar. Siktemålet er å drøfta nødvendige tiltak både frå dei lesbiske og homofile sjølve og frå det offentlege. Siktemålet er òg å knyta viktige nettverk. Landsforeningen for Lesbisk og Homofil frigjøring har hatt og har ei viktig rolle når det gjeld informasjon om lesbiske og homofile sin situasjon. Dette er bakgrunnen for at LLH får driftsstøtte frå Barne- og familiedepartementet. Støtta utgjer 420 000 kr i 1999. Like før påske leverte det departmentsoppnemnde utvalet som har greidd ut ordninga med drifts- og prosjektstøtte til familie- og kvinnepolitiske institusjonar, si innstilling. Den er no ute på høyring. Fleirtalet går inn for ei omlegging av drifts- og prosjektstøtta. Det er foreslått at midlane til familie- og kvinnepolitiske organisasjonar blir samla i ein pott, og at 80 pst. blir nytta til grunnstøtte og 20 pst. til prosjektstøtte. Mellom anna foreslår fleirtalet at medlemstalet skal ha innverknad på kor mykje av grunnstønaden som blir tildelt kvar einskild organisasjon. Departementet har ikkje tatt stilling til forslaget. Eg tar sikte på å presentera nye retningslinjer i budsjettet for år 2000. No jobbar fleire departement saman og i god dialog med LLH for å koma fram til gode tiltak. Men eg har òg lyst til å legga til – for å endra litt på avslutninga av innlegget mitt i forhold til det eg hadde tenkt, eg hadde vel eigentleg ikkje bestemt meg for korleis eg skulle koma tilbake til Stortinget med denne saka – at dersom Stortinget meiner at det er mest tenleg å gå vidare gjennom ei stortingsmelding, har eg sjølvsagt ikkje noko imot det.