trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Afshan Rafiq (Høyre), 2004-06-03:
Jeg synes det er gledelig at et flertall slutter seg til de lovendringene som er foreslått i denne odelstingsproposisjonen. Endringene innebærer at vi får en nødvendig klargjøring og forenkling av regelverket. Jeg finner imidlertid grunn til å kommentere to punkter i innstillingen. Jeg vil først vise til den begrunnelse Regjeringen gav i Ot. prp. nr 10 for 2003-2004 for å utvide opptjeningstiden for rett til sykepenger fra to uker til fire uker: "Med bare to ukers opptjeningstid, og med sykepengerettigheter i inntil tre måneders avbrekk fra arbeidet, omfattes også mange med svak og sporadisk tilknytning til arbeidslivet av sykepengeordningen. Riktignok er det et vilkår at arbeidsuførheten må ha medført tap av pensjonsgivende inntekt, men uten sterke holdepunkter for det motsatte vil man som oftest måtte legge til grunn at dette kravet er oppfylt. Departementet mener at det bør stilles krav om en noe sterkere tilknytning til arbeidslivet for å falle inn under sykepengeordningen. Det foreslås derfor å øke opptjeningstiden fra to uker til fire uker." Det er ingen grunn til å se på dette som et brudd på avtalen om et inkluderende arbeidsliv. Dette er små og rimelige endringer. Disse små endringene er med på å bidra til at vi kan opprettholde verdens beste sykelønnsordning, med full lønn fra første dag. Jeg mener vi må ha lov til å stille krav til at det er et rimelig forhold mellom det man yter, og det man får igjen. Jeg mener også at utvidelsen av opptjeningstiden er et fornuftig tiltak med tanke på de utfordringer det er pekt på i forhold til velferdsordninger som følge av EØS-utvidelsen. Det er også grunn til å påpeke at endringene samlet antas å medføre årlige besparelser for folketrygden på om lag 90 mill. kr. Jeg vil videre kort kommentere flertallets forslag om å pålegge Regjeringen å evaluere regelverket for friinntektsordningene. Forslaget bygger etter mitt syn på feilaktige premisser. Friinntekten er ikke, slik flertallet hevder, begrunnet i hensynet til å beholde tilknytningen til arbeidslivet. Den er derimot å betrakte som et "toleransebeløp" for å unngå at uføregraden må justeres for ofte. Flertallet skriver i sine merknader at praktiseringen av friinntektsordningen "synes å være komplisert og basert på et uoversiktlig regelverk". Med de lovendringene som nå vedtas, fjernes de uklarheter som måtte være til stede i regelverket, og jeg er glad for at en samlet komite støtter opp om dette.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2004-06-03:
Dagens lovendringer er en fortsettelse av Regjeringens arbeid med å klargjøre og forenkle folketrygdloven. Kristelig Folkeparti slutter seg til denne målsettingen og de konkrete forslagene i samleproposisjonen. Under behandlingen av Ot.prp. nr. 10 for 2003-2004 ble opptjeningstiden for rett til sykepenger utvidet fra to til fire uker, for å målrette sykepengeordningen bedre mot personer som har en stabil tilknytning til arbeidslivet. Det gis full kompensasjon fra første dag. Ordningen er en justering av kriteriene, men ikke en svekkelse av sykelønnsordningen. Retten til egenmelding i § 8-24 bør følge de samme tidsfrister, og endringen blir derfor en konsekvens av at opptjeningstiden for rett til sykepenger ble vedtatt utvidet fra to til fire uker. SV og Senterpartiet mener denne utvidelsen er en innstramming i sykelønnsordningen, og viser til intensjonsavtalen om et mer inkluderende arbeidsliv, IA-avtalen. Det er viktig å understreke at Regjeringen og partene i arbeidslivet er enige om å videreføre IA-avtalen ut den avtalte perioden, til utgangen av 2005. Selv om en kan se positive trender i enkelte IA-bedrifter, er det en kjensgjerning at en ikke har nådd målsettingen om en reduksjon på 20 pst. Sykefraværet har økt med over 10 pst. Dette bekymrer Kristelig Folkeparti, og vi vil i en senere sak stille sterkere krav til både arbeidstaker, arbeidsgiver og lege. En samlet komite støtter forslaget om at det kan gis rehabiliteringspenger i ventetiden som kan oppstå fra det tidspunkt det er framsatt et krav i Aetat om yrkesrettet attføring. Kristelig Folkeparti mener det er svært viktig at det ikke oppstår stans i ytelsene mens en venter på andre ytelser. Kristelig Folkeparti er fornøyd med at sosialministeren i et brev til Rikstrygdeverket er opptatt av at flere grupper ikke skal få unødig stans i sine ytelser. Jeg siterer fra brevet av 28. april i år: "Dersom det er personer som var omfattet av overgangsreglene som fortsatt ikke har fått krav om yrkesrettet attføring, tidsbegrenset uførestønad eller uførepensjon, må disse sakene ferdigbehandles umiddelbart." Når det gjelder § 12-12 andre ledd første punktum, er det en tydeliggjøring av at ventetiden for rett til friinntekt også gjelder ved innvilgelse av høyere uføregrad. Dersom en person får høyere uføreprosent, er det fordi han ikke klarer å arbeide så mye som tidligere. Rett til friinntekt blir som før, da det er viktig, ikke minst av sosiale grunner, at en har en viss tilknytning til arbeidslivet.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2004-06-03:
Noen korte merknader til dette med å utvide retten til sykelønnsordning ved å stramme inn fra to til fire uker når det gjelder yrkestilknytning. Vi mente at dette brøt med intensjonene i IA-avtalen, og stemte derfor imot dette på et tidligere tidspunkt, og vi er fortsatt av den oppfatning at dette ikke burde ha vært gjort på denne måten. Så noen ord til § 12-12 andre ledd første punktum, som vi ønsker å stemme imot. Intensjonen med friinntektsordningen har vært og bør fortsatt være å stimulere til og legge til rette for aktivitet og bibehold av arbeidstilknytning for uføretrygdede. Slik en nå får endringen i § 12-12, så blir det en presisering og en lovfesting av en praksis som vi ikke ønsker å støtte. Vi ber da sammen med et flertall, her bestående av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og SV, om at Regjeringen gjennomgår og legger fram en oversikt over og en evaluering av regelverket for friinntektsordningene knyttet til de ulike trygde- og stønadsordninger som er basert på folketrygden. Vi mener at en slik gjennomgang er nødvendig, og at en da i innledningen til dette ikke bør støtte en ordning som går på at en ved for høy uføregrad mister muligheten til kontakt med arbeidslivet i et helt år. Vi mener at det bør være en kontinuitet i dette, og dersom det skulle være en begrensning første året etter forhøyelse av uføregrad, så bør dette begrense seg til en differanse mellom grunnbeløpet og det forhøyelsen av uføretrygden representerer. Vi vil derfor, som sagt, stemme imot den endringen som er foreslått i § 12-12 andre ledd første punktum.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
I Innst. O. nr. 98, som omhandler endringer i skattelovgivningen, og som vi nå har behandlet parallelt med revidert nasjonalbudsjett, er det få endringer. Det er stort sett en enstemmig innstilling på de fleste punktene. Det er også stort sett justeringer som er gjort i denne saken, men jeg vil bare kort gi noen kommentarer om to saker. Først endringer i merverdiavgiftsloven. Det gjelder kjøp av tjenester fra Svalbard og Jan Mayen, som vi ved en inkurie ikke rettet skikkelig opp sist, slik at vi var i ferd med å få en uheldig konkurransevridning bl.a. ved at enkelte teleselskaper ville etablere seg på Svalbard og Jan Mayen for å unngå merverdiavgift. Nå retter vi dette opp. Videre er det et viktig punkt i denne innstillingen som gjelder jordbruksfradraget. Det er et forslag om at inntekter fra produksjon av biomasse til energiformål kan gå inn i jordbruksinntekten og dermed gi grunnlag for utregning av jordbruksfradrag. Jordbruksfradraget skal i hovedsak være knyttet direkte opp til jordbruksproduksjonen. Fradrag på grunnlag av rene kapitalinntekter er ikke rimelig. Det er i grunnen et prinsipielt avvik flertallet gjør her ved å foreslå at produksjonen av biomasse til energiformål nå kan tas inn i grunnlaget for jordbruksfradraget. Dette er et avvik fra de prinsippene vi har hatt på dette området tidligere. Arbeiderpartiet støtter Regjeringen under sterk tvil på dette punkt.
Per Erik Monsen (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Innstillingen inneholder ikke mange store konfliktområder sett fra Fremskrittspartiets side, men det er noen punkter hvor vi er uenige med Regjeringen og flertallet. Vi mener det blir helt urimelig å avskjære næringsdrivende mulighet til å trekke fra merverdiavgiften på varebiler som skal benyttes i avgiftspliktig virksomhet, med den begrunnelse at det er noen som misbruker systemet. Mener Regjeringen at systemet blir misbrukt, bør etter vårt syn Regjeringen legge fram forslag som rammer misbruket. Vi støtter ikke et forslag som rammer alle dem som har et legitimt behov for denne typen kjøretøy. Fremskrittspartiet vil også gå mot forslaget om at inntekter fra produksjon av biobrensel skal inngå i grunnlaget for jordbruksfradraget. Fremskrittspartiet har vært kritisk til innføringen av fradraget, og kan ikke se at Regjeringen har greid å synliggjøre behovet for en utvidelse, slik som foreslått. Medisinsk Innovasjon Rikshospitalet er et foretak som allokerer forskningsmidler til ulike forskningsprosjekter. Selskapet har ikke erverv til formål, og eventuelt overskudd skal komme framtidig forskning til gode. Omdanningen til aksjeselskap innebærer ingen realitetsendring i det tidligere statsforetakets virksomhet, men blir gjort fordi aksjeselskapsformen er mer kjent internasjonalt enn statsforetaksformen og derfor enklere å forholde seg til for utenlandske donatorer av forskningsmidler. Den foreslåtte skatteplikt kan ramme midler ment for forskning, og vil frata donatorer incentiver for å bidra med midler til forskning. Fremskrittspartiet mener derfor at den foreslåtte endring i skatteloven er uheldig, og vil gå mot forslaget. Fremskrittspartiet mener departementet bør finne en tilpasningsløsning til EØS-avtalens artikkel 61, eller på annen måte kompensere for reduksjonen i midler til forskning som lovendringen vil føre til. Til slutt vil jeg ta opp det mindretallsforslag som Fremskrittspartiet er med på.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Eg skal òg berre omtale eit forslag som SV og Senterpartiet har i innstillinga. Det er eit forslag om å oppheve skattefritak for arbeidsgivars dekning av behandlingsutgifter og behandlingsforsikring stipulert til eit årsproveny på 100 mill. kr påløpt, 80 mill. kr bokført, i inneverande år. Det har vore god grunn til å fremje det forslaget tidlegare, og SV har gjort det. Det er endå betre grunn til å fremje dette forslaget no, etter at vi har vedteke den nye pasientrettslova. Helseminister Dagfinn Høybråten sa seg jo i ein NRK-debatt i januar i år heilt einig med pasientforeininga, som gav uttrykk for at private helseforsikringar med den nye pasientrettslova vert overflødige. Bent Høie frå regjeringspartiet Høgre og leiar av sosialfraksjonen til regjeringspartiet har òg uttalt det same til Stavanger Aftenblad. Han seier at privat helseforsikring blir overflødig når den nye skjerpa lova om pasientrettar trer i kraft. I tillegg til at ein har den ordninga over pasientrettslova, har ein òg kjøp av behandling over Rikstrygdeverket. Finansministeren skriv i brev til Arbeidarpartiet i mai 2002 at den ordninga som gir Rikstrygdeverket høve til å kjøpe helsetenester for behandling av pasientar, "vil i betydelig grad kunne behandle de samme personene som vil være aktuelle for behandlingsforsikring". To veldig gode ordningar er allereie på plass. Det er ingen grunn til å kaste vekk 100 mill. kr i året på skattelette på noko som både Regjeringa, SV og Senterpartiet meiner er heilt unødvendig. Med det tek eg opp forslaget som SV og Senterpartiet har fremma i innstillinga.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-06-15:
Ja, jeg innrømmer at det har vært krevende å være saksordfører, som jeg sa i mitt hovedinnlegg. Men jeg vil si at det kaos som har rådd, har rådd i mediene, som i sin fortvilelse over ikke å få innsikt i hva som faktisk foregikk av samtaler og forhandlinger, framsatte sine egne hypoteser, sine påstander og trakk sine konklusjoner. Der var kaoset. For saksordfører har det aldri vært noe kaos i denne saken. Det som har vært helt klart, er at vi har ført reelle forhandlinger og ønsket å komme fram til en løsning som skulle være en flertallsløsning, før vi kom så langt som til behandling i Odelstinget i dag. Vi kom ikke til det resultatet i samarbeid med Fremskrittspartiet, men som jeg også har sagt, berømmer vi Arbeiderpartiet, som selvfølgelig også har en egeninteresse i å få denne saken avviklet, for å ha kommet regjeringspartiene i møte på områder som for oss er viktige.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-06-15:
Det undrer meg at representanten Kvakkestad fra Fremskrittspartiet på denne måten uttrykker en omsorg for landbruket, som han faktisk ikke er villig til å gå inn for skal få en slik mulighet for unntaksbestemmelse. Hvis man ikke får sitt forslag gjennomført hundre prosent slik som Fremskrittspartiet ønsker, vil man heller ikke være med på å bidra til en løsning som i så fall er den nest beste. Det har for Kristelig Folkeparti vært et hovedanliggende, både i det som har ført fram til den innstillingen som foreligger i dag, og i de debattene som jeg har vært med på i denne saken siden 1997, å prøve å finne fram til en løsning som er mest mulig rettferdig for begge parter. Denne unntaksregelen er et godt bidrag i så måte.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-06-15:
Dette var egentlig to spørsmål. Det ene var spørsmålet om det ikke har vært kaos i regjeringsfraksjonen. Nei, det har ikke vært noe kaos i regjeringsfraksjonen. Den smule kaos det har vært i forhold til komiteen, har bl.a. bestått i at representanten Thorkildsen ikke leverte inn sine merknader slik at det ble mulig å få vite hvilke posisjoner SV inntok i denne saken. Representanten valgte imidlertid å offentliggjøre sine standpunkter ikke overfor komiteen i et møte, men gjennom media. Det gir sannsynligvis mer oppmerksomhet. Men det kaos som det refereres til, har ikke jeg registrert innad i regjeringsfraksjonen. Når det gjelder at vi endrer § 37 for andre gang, gjør vi faktisk ikke det. Det som har skjedd, er at ved en inkurie, ved en manglende iakttakelse ved korrekturlesning, så vi ikke at § 37 ikke var endret slik som vår innstilling egentlig var.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-06-15:
SV går imot regjeringspartienes forslag til fastsetting av innløsningssum. Begrunnelsen skal være frykten for å legge markedsverdi til grunn for prisfastsettelsen. Ser og forstår representanten Thorkildsen at suppleringsregelen om 40 pst. av markedspris sikrer rettferdighet for dem som fester tomt i områder med lave tomteverdier, mens sjablongregelen der vil kunne gi priser som vil ligge betydelig høyere enn markedspris? Hvis representanten forstår det, hvorfor avviser da SV suppleringsregelen? Er det det SV mener med å ta tomtefesternes og de svake gruppenes parti? Og så kan jeg ikke unngå å bemerke, siden representanten gav et spark til noen som tok standpunkt på torsdag: Var det ikke omtrent på den tiden, eller kanskje litt i forkant av det, vi så hva SV mente om dette, offentliggjort i aviser og media for øvrig?
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2004-06-15:
Det har vært brukt uttrykk som at det begynner å bli langt på natt. Personlig synes jeg det er grunn til å understreke at jeg faktisk synes det er i ferd med å lysne av dag. Det er, synes jeg, ut fra de signaler som er kommet fra denne talerstolen i dag, grunn til å se i møte en soloppgang, fordi her er det langt på vei enighet om viktige prinsipper, som vil få store konsekvenser for store grupper av tomtefestere og bortfestere. Ja, det lysner av dag, men det er ikke alle som har lyst til å være med i soloppgangen. Noen ønsker å slumre i sin søvn og ikke ta innover seg realitetenes verden, slik som f.eks. representanten Storberget nå nettopp beskrev det. Det vitner om politisk klokskap, og det vitner om at det å ta ansvar er noe man ser også innebærer å inngå kompromisser. Jeg har lyst til, fra talerstolen, å understreke nettopp dette som nå er sagt fra Storbergets side. Det er de som kan finne løsninger og gjennomføre dem, som står for en politikk til beste for folk flest, ikke de som snakker og demonstrerer og viser avmakt når det gjelder å samle oppslutning. Så har jeg i forhold til forslaget fra Senterpartiet som går på Statskog og inntektene ved salg i statsallmenninger, lyst til å gi uttrykk for at vi i Kristelig Folkeparti også deler deres interesser i det anliggendet, og statsråden har sagt at han er interessert i at dette blir oversendt for å få en skikkelig behandling, slik også komiteens leder, fra Høyre, har gitt uttrykk for. I Kristelig Folkeparti er vi av den samme oppfatning. Vi ønsker å få dette anliggendet behandlet på en skikkelig måte, uten at vi nødvendigvis gjør et vedtak om det, slik at også jeg vil anbefale representanten Arnstad å gjøre dette om til et oversendelsesforslag til Regjeringen. Jeg tror, for å avslutte med det, at det vedtak som vi her gjør under morgendemringens lys, er et vedtak som mange vil være glade for, og som sikrer gode vilkår i framtiden.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Sakens ordfører innrømmet avslutningsvis i innlegget sitt at det har vært en svært krevende oppgave å være ordfører for denne saken. For egen del vil jeg legge til at det finnes bare ett uttrykk for hvordan denne saken er blitt håndtert av regjeringspartiene - fullstendig kaos. I enda en sak ser vi at regjeringspartiene spriker i alle retninger. De ulike talsmenn for regjeringspartiene uttaler seg i hytt og pine, men det mest alvorlige er kanskje at de også har sådd tvil om Grunnloven og hvordan den skal tolkes. Jeg har derfor et spørsmål til Kristelig Folkeparti, om sakens ordfører er fornøyd med saksbehandlingen, når Kristelig Folkeparti har vært med på å forhandle om et lovforslag i Regjeringen, og så ender det opp med at Høyre forandrer hele loven i Stortinget. Er det Høyre som bestemmer alt i Samarbeidsregjeringen?
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Det er ikke alltid like enkelt å følge med i hva Fremskrittspartiet mener i politikken. Jeg må bare uttrykke at jeg blir forvirret enkelte ganger, for partiet skifter jo standpunkt hele tiden. Vi har erfart det mange ganger tidligere også. Først var de mot offentlig støtte til barnehager, mens de nå er for offentlig støtte til alle barnehager. Først var de mot skolefritidsordningen, så var de en stund for, og nå må jeg virkelig si at jeg ikke er sikker på hva de mener. Så var de mot statlig eierskap, og nå er de altså veldig for statlig eierskap. Dét er vi i Arbeiderpartiet veldig glad for. Vi er derimot ikke glad for Fremskrittspartiets totale snuoperasjon når det gjelder tomtefesteloven. For ikke mer enn et og et halvt år siden sa representanten Kvakkestad i denne salen: "Vi mener at innløsning skal være en rett for alle festerne." Tomtefesterne er de som har grunn til å føle seg sveket av Fremskrittspartiet i denne saken. Kan ikke Fremskrittspartiet gjøre som de har gjort så mange ganger før, snu en gang til?
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Hadde alle partier i denne salen håndtert denne saken på samme måte som SV gjør under voteringen her i dag, så ville de 350 000 tomtefesterne i Norge fått seg en skikkelig blåmandag i morgen. De ville ha våknet til den samme gamle tomtefesteloven som vi har i dag - en lov med markedsstyrt leie og med en dyr, komplisert og byråkratisk innløsningsrett som bare en del av tomtefesterne kan gjøre seg nytte av. Kan SV forsvare å beholde den gamle loven når vi vet at den innløsningsretten vi nå får, både er billigere, mindre byråkratisk og favner flere enn dagens ordning gjør? Er det bedre uten innløsningsrett eller prisregulering? Hvis Arbeiderpartiet ikke hadde tatt ansvar, ville dagens lov blitt stående. Er prinsippene viktigere for SV enn å få til resultater til beste for tomtefesternes rettigheter?
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Noe av det regjeringspartiene faktisk har klart å stå noenlunde standhaftig på, er unntaksregelen for bønder. Kristelig Folkeparti er opptatt av at bønder som har mer enn 10 pst. av sin landbruksinntekt fra landbruksproduksjon, skal ha et unntak fra innløsningsretten. Det betyr at bønder som har ca. 90 pst. av sin landbruksinntekt fra landbruksproduksjon, bør redusere sin landbruksproduksjon for å få et bedre eiendomsvern. Kristelig Folkepartis distriktspolitikk er altså at en del bønder bør redusere landbruksproduksjonen og bli rentenister. Er det dette Kristelig Folkeparti anser for å være en vitalisert og framtidsrettet distriktspolitikk?
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Når det hevdes at markedet ikke kan rydde opp, er det i og for seg hyggelig at Storberget melder seg til tjeneste. Forbud mot å inngå frivillige avtaler Arbeiderpartiet ikke liker, skal løse problemene i framtiden. I denne sammenhengen er det altså forbud mot nye festeavtaler Arbeiderpartiet foreslår. Varsler dette at Arbeiderpartiet vil myke opp jordloven og praksis for fradeling, slik at en får mulighet til å kjøpe tomter, eller er mangel på tomter og stagnasjon i utbyggingen et ønsket alternativ?
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Ved en individuell prisfastsetting hadde en kunnet forvente at Høyre ønsket en likebehandling av grunneier og fester. Med det forslaget som nå foreligger, er det slik at fester skal betale 40 pst. av tomteverdien, med fratrekk av det festeren har tilført tomten. Noe tilsvarende finnes ikke dersom grunneier har tilført tomten noe. Grunneier må altså ikke finne på å investere på tomten, for han får bare 40 pst. tilbake igjen. Med den samme investering vil fester få tilbake 100 pst. Hadde man kommet i en situasjon hvor fester og grunneier investerte 100 000 kr hver, ville fester altså fått igjen 160 000 kr ved innløsningen og grunneier 40 000 kr. Er dette det et grunneierparti anser som en ivaretakelse av grunneierens behov og en rettferdig løsning?
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Jeg er glad for at Arbeiderpartiet alltid står på sine standpunkter og ikke kan tenke tanken å gå tilbake på gamle standpunkter, slik som butikkers åpningstider, regulering av utlånsrammer eller i og for seg nettolønn i forhold til sjøfolk, som forandrer seg alt etter hvorvidt de er inne eller ute av regjeringskontorene. Fremskrittspartiet har behandlet denne saken, og den behandlingen har vært klar og tydelig når det gjelder vårt standpunkt. Så er det jo slik at verden forandrer seg. Det er vel også en kjensgjerning Arbeiderpartiet har sett, og jeg tror det i og for seg vil være hensiktsmessig at flest mulig forholder seg til den realiteten man lever i.
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Et viktig prinsipp for oss er likebehandling, også av grunneierne. Det betyr at enten må man gi en rett som gir alle festere den samme retten overfor grunneierne, eller man må la være å gi en rett. Det kan ikke være slik, sett fra vårt ståsted, at man skal ha delt inn grunneierne i dette land i verdige/uverdige, adelige/ikke-adelige grunneiere. Jeg kan godt forstå at Høyre i denne saken ikke kan ha forståelse for at man har likebehandling som utgangspunkt. Det er vel i og for seg heller ikke like lett å forstå for Høyre at ting kan forandre seg under en prosess. Jeg har forstått at Høyres prosess i denne saken har vært klinkende klar, fra da de ønsket en gangetabell til de nå ønsker noe helt annet.
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Vi kommer ikke til å støtte SVs forslag. Det har noe å gjøre med at man fortsatt ser på spørsmålet om en generell maksimumssum. Det er faktisk slik at det også innenfor Opplysningsvesenets fond er en stor variasjon innenfor de forskjellige tomter som der festes bort. Det er faktisk fullt mulig at noen av disse tomtene er såpass lukrative at de f.eks. kan festes bort til fem eller seks tusen kroner pr. mål. Derfor mener vi at det er viktigere å slå fast at Opplysningsvesenets fonds behandling generelt sett ikke har vært bra, og at vi faktisk også mener at staten bør gå foran med et godt eksempel. Å skulle mer enn halvere den maksimale mulighet, det er ikke bare å redusere eller justere, det er å bruke øks.
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Jeg skal ikke holde statsråden ansvarlig for at regjeringspartiene ikke vil likebehandle grunneiers bidrag med festers bidrag på eiendommen. Statsråden ønsket jo en helt annen modell. Statsråden var veldig opptatt av at Regjeringens hovedmål ligger fast, selv, slik jeg har forstått det, med en endring fra en ren gangetabell til et skjønn for alle. Jeg har forstått det slik fra Høyres ståsted at de påpeker at endringen skyldes forhold som har kommet fram i Stortingets relativt korte høring som behandlingstid. Jeg forutsetter da at disse tingene var forhold som Regjeringen åpenbart ikke klarte å få fram i sin noe lengre hørings- og evalueringsprosess. Føler statsråden at saksbehandlingskapasiteten og saksutredningen i Justisdepartementet er mangelfull eller har behov for forbedringer?
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Først har man i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett økt rettsgebyret ganske dramatisk, og nå ønsker man også å øke gebyret for pass, ikke bare ved å ta innover seg økningen i rettsgebyret, men også ved å øke gebyret fra ett rettsgebyr til 1,17 rettsgebyr. Prisen for å få et pass vil da øke omtrent 30 pst. etter 1. juli. Pass er det eneste gyldige reisedokument utenfor Norden, og det er beklagelig at man ser det slik at man må ha en relativt brukbar økonomi for å få de nødvendige reisedokumenter for i det hele tatt å ha muligheter til å ha ferie eller dra på utenlandsreise. Fremskrittspartiet ser ikke noe behov for denne økningen, og vil følgelig gå imot dette forslaget.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Det er fristende å spørre hvordan det til vanlig står til i regjeringsfraksjonen når man mener at det ikke har vært kaos i saksbehandlinga i denne saken, men la nå det ligge. Det står i innstillinga at alle partier, unntatt Fremskrittspartiet, mener det er et mål at tomtefesteloven i størst mulig grad skal kunne håndheves av privatpersoner og uten kostbare rettsprosesser. Det må være mulig både å inngå og å anvende innløsningsreglene uten å måtte bruke advokatbistand. Tomtefesteforbundet mener det vil bli en eksplosjon i rettstvister som en følge av den nye § 37. Hvordan kan Kristelig Folkeparti mene at forslaget til ny § 37, som de altså ved en såkalt inkurie har endret for andre gang, og som åpner for skjønn og markedspris, ikke vil bli prosessdrivende og dermed belaste både festere, grunneiere og norske domstoler?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Jeg skal ta opp et av de få punktene der våre partier skiller lag, og det gjelder allmenningene. Arbeiderpartiet vil gi innløsningsrett i allmenningene og sikrer i natt at dette vil bli rettstilstanden i statsallmenningene. I SV stiller vi oss uforstående til dette. Festeforhold i allmenninger har nesten ikke vært preget av konflikt, og Tomtefesteforbundet godtar unntak fra innløsningsrett for fritidseiendommer i disse områdene. Allmenninger har historisk sett vært fellesområder, hvor det i utstrakt grad er snakk om punktfeste. Betydningen disse områdene har som fellesgoder er grunnen til at de har blitt beskyttet fra oppdeling og avhending. Verdier som dette pleier å være noe Arbeiderpartiet også er opptatt av. Derfor er det merkelig at partiet har inntatt det standpunktet de har i denne saken. Salg og etablering av selveide enheter i statsallmenningene vil skape problemer for bruksrettene og andre viktig interesser i områdene. Hensynet til reindriftsnæringa kan også tale imot at mange områder fragmenteres. Hva er årsaken til at Arbeiderpartiet ser bort fra disse hensynene?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
I 1996, da prisreguleringa ble vedtatt opphevet, skrev Høyre og Fremskrittspartiet i sine merknader følgende: "At en justering av avtalene da kan medføre til dels store utslag på kort tid i festeavgiftene kan etter disse medlemmers oppfatning ikke være et avgjørende argument for at det ikke skal gjennomføres.Disse medlemmer viser til at det er grunnlag for å revidere avtaler som etter en konkret vurdering er urimelige etter avtaleloven § 36." Mitt spørsmål er som følger: Siden ingen har vunnet fram ved å påberope seg avtaleloven § 36 i retten, er det da ikke på tide å innrømme at man tok feil i 1996, eller å si det rett ut at grunneierinteressene er for viktige til at vanlige folk skal tas hensyn til? Så har jeg ett spørsmål til. Representanten Dybevig sier at det er en fordel at festerne skal ha innløsningsrett. Hvorfor ikke da gjøre innløsningsretten reell for folk, i stedet for å legge seg på en variant som for mange festere vil gjøre innløsningsretten illusorisk?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Fremskrittspartiet pleier å si at de er på parti med folk flest, særlig når motparten er staten. SV og Fremskrittspartiet har en felles merknad der vi kritiserer Opplysningsvesenets fond, OVF, for måten de har oppført seg på som grunneiere i festeforhold. Her er det altså ikke snakk om adel eller ikke adel, det er snakk om at staten går foran og viser vei med et meget dårlig eksempel. Merknaden er svært skarp. Men det hjelper ikke å bare bruke kjeft når vi faktisk kan handle også. SV har derfor fremmet et forslag i dag der vi ber Regjeringa bruke instruksjonsretten sin til å pålegge OVF å endre avgiftspolitikk. For å gjøre forslaget mest mulig spiselig, har vi valgt å legge oss på en moderat linje, der vi foreslår å senke maksimalprisen som OVF kan ta pr. mål fra 9 000 kr i året til 4 000 kr i året. Her har Fremskrittspartiet en ypperlig mulighet til å vise at partiet likevel er opptatt av folks rettigheter vis-á-vis en tidvis grådig stat. Spørsmålet er: Vil Fremskrittspartiet benytte seg av denne muligheten?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Svaret på det spørsmålet er helt klart nei. Det er klart at vi ville se på alle muligheter for å kunne gjøre denne loven bedre. Det som vi ble veldig overrasket over, var at Arbeiderpartiet allerede på torsdag kveld bestemte seg for at dette skulle de gå for. Jeg må si at jeg reagerte på representanten Storbergets argumentasjon, fordi jeg følte at han hadde overtatt noen av regjeringspartienes egne argumenter og mente at dette nærmest var et ganske bra forslag. Det er vi helt uenig i. Siden Fremskrittspartiet hadde vinglet så mye fram til da, hadde vi et håp om at Fremskrittspartiet kanskje kunne vingle enda litt mer fram til i natt, og helst i vår retning. Det var bakgrunnen. I tillegg hadde vi jo det forslaget som forelå i utgangspunktet. Det var enda mer uklart enn det vi har nå. Det stod: ikke mindre enn 40 pst. av tomteverdien på innløsningstidspunktet. Hva betydde det? Betydde det 40 pst. eller 50, 60, 70, 80, 90 eller 100 pst.? Det var særdeles uklart, og vi ville ikke være med på å ta ansvar for at vi kanskje får en mengde unødvendige rettssaker framover.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Jeg tror faktisk at representanten Ellingsen forveksler det han kanskje oppfatter som sjølgodhet, med sosialt engasjement. I justiskomiteen behandler vi en rekke saker som berører noen av de svakeste i samfunnet. Det berører meg veldig sterkt. Jeg føler et sterkt ansvar for det, og i mange sammenhenger må jeg si at jeg syns det er ganske skummelt å ha makt. Vi risikerer å gjøre feil som berører folks hverdag direkte. Det har jeg faktisk en sterk ydmykhet overfor, men det jeg ikke har ydmykhet overfor, er politikere som velger å overse svake gruppers situasjon og heller velger å ri andre prinsipper og ikke én gang gå i dialog med disse gruppene. For meg, og for SV, var det helt uaktuelt å gå inn for et forslag hvor vi ytterligere skulle klientifisere en ny gruppe, hvor vi skulle bygge opp et nytt byråkrati og subsidiere grunneiere som faktisk har opptrådt med en viss grådighet etter at Fremskrittspartiet har tillatt dem å gjøre det.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Hvis representanten Marthinsen hadde tatt saksordførerskapet sitt mer alvorlig, eventuelt hvis han hadde fått lov av Høyre til å gjøre det, hadde han også hørt at SV var meget villig til å gå inn i forhandlinger for å finne best mulige løsninger. Vi gav også klar beskjed direkte til representanten Marthinsen om hva vi mente vi kunne forhandle på. Han lente seg tilbake og ville ikke høre, eventuelt fikk han ikke lov til å høre. Det er situasjonen. Når det gjelder dette forslaget, frykter vi at en del tomtefestere faktisk ikke én gang vil tore å be om å få innløst tomten sin, fordi de frykter at det vil ende i rettssak. Tomtefesteforbundet har sjøl anslått at man kanskje må ut med rundt 100 000 kr i saksomkostninger bare for å få vite hva innløsningssummen faktisk skal bli. Vi mente at dette var et så elendig forslag at vi ikke kunne stille oss bak det, heller ikke subsidiært.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Noen festere vil, etter de endringene som Odelstingets flertall vedtar i natt, klare å komme seg ut av vanskelige festekontrakter. Men bl.a. i byer og pressområder vil mange festere få problemer med å komme seg ut av kontrakter, fordi innløsningssummen vil bli for høy, og også fordi mulige rettssaker kan gjøre at de vil få det så vanskelig økonomisk at det vil bli et uaktuelt alternativ. Den gruppa er vi veldig bekymret for, fordi de ikke ble avhjulpet av Regjeringas forslag i utgangspunktet, og heller ikke gjennom behandlinga i Stortinget. Vil statsråden ta noen spesielle initiativer framover for å se på den gruppas situasjon? Og kan statsråden særlig ta ansvar for den grunneieren som staten faktisk kan ha direkte innflytelse over, nemlig Opplysningsvesenets fond?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Flere representanter fra Arbeiderpartiet har vært oppe og vært veldig overrasket over at SV valgte å gjøre som vi gjorde, men det var flere grunner til det. Jeg har vært inne på noen av dem - prinsippet om markedspris, og at det første forslaget dreide seg om ikke mindre enn 40 pst. av tomteverdien på innløsningstidspunktet, noe som var helt uaktuelt for SV å gå med på, fordi det kunne innebære 100 pst. tomteverdi og var et helt håpløst forslag. Arbeiderpartiets representanter maner til ro om tomtefesteloven framover. Men jeg tror ikke at Arbeiderpartiet får viljen sin der. Det kommer til å bli mye bråk om tomtefesteloven også framover. Det kommer til å bli mange rettssaker - helt uavhengig av SVs eventuelle bidrag til å skape bråk om disse spørsmålene, i og med at det er en god del festere som er blitt ofret i denne saken, og som ikke har fått noe hjelp overhodet. Det er også noe som ikke er påpekt, og som kommer til å skape problemer for festere. Det gjelder innløsningstidspunktet. Man skal etter 30 års festetid ha rett til innløsning. Deretter skal man kunne få det hvert tiende år. For noen vil det kanskje bety at de aldri får løst inn tomta si, fordi de rett og slett er så gamle at de ikke har muligheten til å bo hjemme lenge nok, slik at de kan få innløst tomta. Det bekymrer meg. Jeg skulle ønske at det hadde vært mulig å få til en innløsningsrett som også kunne fornyes hvert femte år, som Arbeiderpartiet og SV har foreslått. Det er bekymringsfullt at et flertall nå velger å fokusere mest på dem som kommer til å bli hjulpet av dette, og mane til ro uten å ta hensyn til at det er en del mennesker som faktisk ikke får hjelp i det hele tatt, og som kan risikere å måtte gå fra hjemmene sine. De kan risikere å måtte selge hyttene sine, eller ikke engang få solgt hjemmene sine, fordi det er så stor usikkerhet knyttet til markedet, og fordi det er så dyrt i noen tilfeller - og dermed blir de sittende i en kattepine de ikke kommer ut av. Derfor tror jeg ikke det kommer til å bli ro om denne saken framover, og uansett kommer SV til å gjøre hva vi kan for å sikre en bedre løsning for alle tomtefestere, forhåpentligvis med et nytt stortingsflertall etter neste valg.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Jeg skal være kort og bare si at vi slutter oss til det Fremskrittspartiet nå har framført. Vi er også imot den økningen av passgebyret som foreslås slik at passgebyret nå kommer opp i nesten 1 000 kr pr. voksenpass.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Jeg er helt enig i Hellelands beskrivelse og gjengivelse av mine uttalelser. Den er helt korrekt. Det er åpenbart at vi syns at Regjeringas første forslag var bedre, og at det i så måte har gått nedover med regjeringspartienes forslag. Det er ingen tvil om det. Men det er klart at det er ingen lett situasjon for oss som syns at dette er en viktig sak å få igjennom, når vi møter en regjeringsfraksjon som ikke ønsker å snakke om realitetene i saken, og som sier: Take it or leave it. Når det gjelder spørsmålet om skjønn, må jeg si at Arbeiderpartiets prinsipale forslag går på en multiplikator, og det alene. Vi mener at det er den mest rettferdige løsningen. Det vil skape en enklest mulig avvikling av denne ordningen og nettopp bidra til at man unngår prosesser. Men når det er sagt, tror jeg at man kan få til skjønnsordninger i forhold til de tomtefesterne som nå må bruke det, som vil kunne være rimelige, bl.a. hvis vi får departementets drahjelp til å lage regler eller forskrifter i forhold til dette.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Jeg må si at jeg syns replikanten har en sjelden evne til å snakke om ting denne saken egentlig ikke handler om, og som gjelder spørsmål om jordloven og oppmyking av den. Etter min mening er det en helt annen sak, som ligger for så vidt godt plantet i en annen komite. Jeg er privat, personlig, av den oppfatning at jordloven har veldig mye godt ved seg, men der er det en del andre hensyn som skal tas - arronderingsmessige hensyn, spørsmål om landbrukets utvikling osv. Jeg føler at det er noe annet vi diskuterer nå. Det som har preget Fremskrittspartiets holdning i denne saken hele tiden, fra dag én, er at man egentlig har snakket om noe helt annet, aldri har vært på den banen, og aldri har bidratt til at denne saken kan løses. Her har Fremskrittspartiet ikke vært småkårsfolkets talsmenn - helt åpenbart. Og man må begynne å lure på hva slags talsmenn man egentlig har. I en debatt i salen her 18. februar 2003 sa André Kvakkestad: "Vi mener at en innløsning skal være en rett for alle festerne." Det sa Fremskrittspartiets representant for over ett år siden. I dag stemmer de imot. Vi må komme oss til saken.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Årsaken til at vi har sett bort fra disse hensynene, er at jeg tror de i stor grad er feilaktig fundert, at det ikke er rett. Jeg tror ikke at det at man skifter fra å være leier av en hytteeiendom og en grunn, enten i en allmenning eller et annet sted, til å bli eier, forandrer noe i forhold til rettstilstanden, verken i forhold til allmennhetens bevegelsesmuligheter, beiteretten eller spørsmål om andre rettighetsbilder. Men bakgrunnen for at vi stemmer slik vi nå gjør i Odelstinget, er jo nettopp at Arbeiderpartiet ønsker seg en ren innløsningsrett uten unntak, enten det gjelder landbruk eller allmenninger. Derfor er vi overrasket over at man fra regjeringshold og fra regjeringspartienes side faktisk tar ut statsallmenningene i sitt forslag. Det er jo da som sagt et forslag som man ikke har villet forhandle om, som vi oppfatter som en pakke. Bakgrunnen for og foranledningen til at man forskjellsbehandler bygdeallmenninger og statsallmenning, er for meg totalt uklart. I så måte skulle jeg heller ønske en rettferdigere behandling av de to allmenningstypene, ved i det minste å behandle dem likt.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Arbeiderpartiet beskyldes for å være reguleringsivrige. Ja, det er vi. På dette området er vi svært ivrige etter å få nye reguleringer. Og jeg må si at i så måte syns jeg det er en hedersbetegnelse. Men den er underlig sett i lys av at Høyre nå bidrar til kanskje å bruke det kvasseste redskapet i forhold til regulering, nemlig prisregulering på festetomter. Så mitt spørsmål til representanten Dybevig er: Er det slik at Høyre bare sier at de ikke er reguleringsivrige, og faktisk ikke er for innløsningsrett, og at de bare er for innløsningsrett når Fremskrittspartiet stemmer for det? Er det slik at Høyre bare er for prisregulering når andre eventuelt danner et slikt flertall - for ikke å være reguleringsivrige? Og mitt tredje spørsmål: Er det også slik at Høyre nå vil kunne bidra til at de som får en kjempedyr innløsning, sikres en nedjustering ved senere lovendringer?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Det er noe som undrer meg med Senterpartiet. Jeg har oppfattet Senterpartiets utvikling i norsk politikk i løpet av de siste 20 årene som nærmest en glideflukt fra høyresiden og godt over på venstresiden, og med en iver etter faktisk å bidra til å regulere et marked på mange felt som gagner borgerne. Det er for meg underlig at avtalefriheten og eiendomsfriheten plutselig skal ha slik hellighet når det gjelder akkurat tomtefesteloven, mens man på andre områder ser det motsatte. Da f.eks. Odelstinget vedtok ny husleielov i 1999, som absolutt har med grunneiere og boforhold å gjøre, stod Senterpartiet veldig aktivt på og dannet flertall sammen med Arbeiderpartiet og SV, bl.a. for å regulere husleie, sikre godt oppsigelses- og leieprisvern og begrense grunneiers og huseiers mulighet for å ta makspris som et marked eventuelt ville kunne tillate. Hva er bakgrunnen for at det er fullt ut akseptabelt for Senterpartiet, mens når det gjelder tomter, så er det uakseptabelt?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Jeg har lyst bare å replisere overfor representanten Arnstad i forhold til hennes beskrivelse av innløsningsretten. Jeg er kjent med at representanten er jurist og godt befaren i juridiske regler osv. Oppfatter man det nå fra senterpartihold slik at man faktisk ikke har innløsningsrett nærmest overhodet i dagens tomtefestelov, og oppfattes den som eventuelt finnes, faktisk som en sikkerhetsventil? Det er jo i dag allerede en rimelig omfattende innløsningsrett i tomtefestelovgivningen. Nå gjøres den bedre. Er det da slik at representanten Arnstad mener at det regelsettet vi i dag har, og som faktisk for de som har evigvarende kontrakter, er en multiplikator på 30, er i strid med den norske Grunnloven?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Jeg har tre problemstillinger jeg ønsker justisministerens vurdering av. Slik debatten nå avtegner seg, ser det ut til at de unntaksbestemmelser som Regjeringen har foreslått vedrørende innløsning knyttet til landbruk og bygdeallmenning, ikke får flertall. Hvordan vurderer justisministeren helheten i dette forslaget hvis så skulle være tilfellet? Jeg må spørre ministeren om dette, siden regjeringsfraksjonen ikke vil snakke med oss om realitetene i saken. Punkt 2: Senterpartiet har reist et forslag vedrørende statsallmenningene, forslag nr. 11, om at salgsbeløpet skal fordeles på samme måte som festeavgiftene i dag fordeles. Det er et forslag som Arbeiderpartiet vil støtte. Hvordan vurderer justisministeren dette? Til slutt: Ser justisministeren noen mulighet for å etablere en enda enklere og mindre byråkratisk skjønnsordning, som gjør det billigere og raskere å få fastsatt prisen på festetomtene?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Det var faktisk SVs Inga Marte Thorkildsen som foranlediget at jeg tok en replikk til. Jeg er helt enig med representanten Thorkildsen i at vi må være opptatt av å bekjempe grådighetskulturen, vi må være opptatt av at vi får tatt vare på de svakeste, slik at vi kan få løftet noen ut av disse tomtefesteforholdene. Jeg har lyst til å utfordre justisministeren: Er det slik at Regjeringen mener at det lovforslaget man nå ser ut til å vedta, løfter flere ut av tomtefesteforholdene enn det den gamle loven ville gjort, og at det også er billigere? I så fall ville SV fått mer igjen ved å stemme for den innløsningsretten som faktisk ligger der, selv om den etter manges mening ikke er god nok. Det er det ene. Det andre er at jeg gjerne vil utfordre justisministeren en gang til i forhold til spørsmålet om statsallmenningene og det forslaget som Senterpartiet har tatt opp vedrørende fordeling av inntektene ved et eventuelt salg, at de skal fordeles slik festeavgiftene fordeles, noe Arbeiderpartiet også går inn for. Er det en aktuell sak å jobbe for fra Regjeringens side?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Dette er en siste sjanse for Sosialistisk Venstreparti til å se realitetene i denne saken, først og fremst for å forebygge mye av den skremselspropagandaen som nå forberedes i forhold til det som kan bli vedtatt her i natt. Det er viktig. Det er for meg ufattelig at Sosialistisk Venstreparti kan være så avvisende i forhold til det endringsforslaget til tomtefesteloven som nå ser ut til å bli vedtatt, med det motivet man har, som jeg tror er ærlig ment - Arbeiderpartiet er også bekymret for mange tomtefestere. Men man er ikke villig til å ta det skrittet som faktisk flertallet vil i dag. Arild Ruus Simensen, sekretær og leder i Tomtefesteforbundet sier i Dagens Næringsliv 11. juni i år: "Denne avtalen er tross alt bedre på flere punkter enn dagens tomtefestelov". Utsatte tomtefestere både på Rena og i Asker, eller Else og Hans Kjensli, som er referert, har sagt helt klart: Sikre i hvert fall dette! Vi står i grunnen bare igjen med Trygve Hegnar fra Finansavisen, som 11. juni uttaler at tomteeiere og tomtefestere bør leve videre med loven som ble iverksatt den 1. januar 2002. Det kan da umulig være et slikt selskap SV ønsker å havne i! Det kan umulig være slik at man ikke skal hjelpe, fordi man ikke får det man ønsker seg optimalt. Arbeiderpartiet vil aldri gå bort fra en vei hvor vi har muligheten til å hjelpe ganske brede grupper av befolkningen, en bred gruppe av befolkningen som vi har vært veldig opptatt av. Det er heller ikke ensbetydende med at vi med dette på mange måter forlater denne arenaen og sier at nå er denne saken ferdigbehandlet en gang for alle. Jeg mener at det ville vært en veldig god forutsetning for det videre arbeidet å vise at vi er i stand til å inngå kompromiss, at vi er i stand til å finne fram til løsninger, og at det faktisk er den beste måten å vise at vi også brenner for dem som ramler utenfor. For meg er det totalt ufattelig at SV kan gjøre det de nå gjør. Man velger en innløsningsrett som er dårligere, dyrere, og som favner færre mennesker. Da vil jeg bruke Inga Marte Thorkildsens egne ord om at her hjelper det ikke å bruke kjeft, når vi faktisk også kan handle.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Jeg vil få lov til å anbefale Arbeiderpartiets gruppe å stemme for hele denne paragrafen og slik sikre og også ta ansvar for at loven i sin helhet blir vedtatt.
Trond Helleland (Høyre), 2004-06-15:
Knut Storberget og Arbeiderpartiets opprinnelige forslag var at 25 ganger uregulert festeavgift skulle legges til grunn ved innløsning. Med de prisene og summene vi har fått i løpet av denne prosessen, har vi funnet ut at svært mange fine strandeiendommer, flotte fjelleiendommer osv. ville bli innløst for under 10 000 kr. I løpet av prosessen har Knut Storberget stått på sitt, men han har hatt kommentarer til Regjeringens opplegg. Den 5. mai slår han fast i en pressemelding at han synes Regjeringens opplegg var for dårlig, det var ikke godt nok. Den 9. juni, altså da regjeringspartiene endret sitt opplegg og la fram det, uttaler han at Regjeringens opprinnelige forslag var betydelig bedre. Til slutt ender Storberget, forhåpentligvis, på en subsidiær tilslutning til regjeringspartienes opplegg. Jeg vil spørre Knut Storberget om han ikke er enig i at det å innføre skjønn, og muligheten til å bruke skjønn, gjør at vi får en mer rettferdig tomtefestelov.
Carsten Dybevig (Høyre), 2004-06-15:
Jeg redegjorde i mitt innlegg for Høyres syn i forhold til innløsningsretten og mener det er riktig at vi bør gå inn for innløsningsrett. Det skyldes at det er en grunneier som eier tomten, og en annen som eier huset. Det er da inngått en kontrakt mellom grunneier og fester, og den kontrakten er varig. Vi ser at det ved slike langvarige og bindende kontrakter vil være en fordel for huseieren å få innløst tomten. Jeg redegjorde i mitt innlegg også for hvorfor vi mener det er viktig at det gis innløsningsrett. Grunneieren har de facto allerede avstått grunnen for uoverskuelig framtid gjennom en kontraktsinngåelse. Det lovforslag som vi nå er på banen med, skal være med på å gjøre det ryddigere overfor både grunneiere og festere og avklare en god del forhold som har vært uavklart og vanskelig å forstå for veldig mange.