Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2010-03-26:
Jeg er enig med saksordføreren i at det er en høytflygende sak, og jeg ser jo fram til den dagen komiteen skal på befaring og se på anskaffelsen som Stortinget i dag slutter seg til! Dersom vi på en effektiv og god måte skal kunne overvåke de områder som er av interesse for Norge, og dersom vi skal kunne håndtere de episoder som måtte oppstå, raskt, er vi nødt til å benytte moderne teknologi. Og dersom vi skal benytte moderne teknologi, trenger vi gode kommunikasjonssystemer. Gjentatte ganger har Stortinget diskutert nordområdene. Økt oppmerksomhet om og fokus på nordområdene gjør at også det militære nærværet i nord blir viktigere. Samtidig deltar norske styrker i betydelig grad i internasjonale operasjoner i områder der infrastruktur for kommunikasjon er dårlig utbygd, eller kanskje ikke utbygd i det hele tatt. Det er vanskelig å spå om framtida, men det er ganske sikkert at nordområdene og internasjonale operasjoner i åra som kommer vil bli svært viktig for det norske forsvaret, antagelig enda viktigere enn i dag. Og da trenger vi effektive og sikre kommunikasjonskanaler. Det er bare satellittbasert kommunikasjon som på en tilfredsstillende måte kan sikre god kommunikasjon over lange avstander til Forsvaret sine fartøy og avdelinger hjemme og ute. Så langt har det norske forsvaret løst sitt behov for satellittkommunikasjon ved å leie satellittkapasitet. Etter hvert har det vist seg at det er blitt vanskelig å leie slik kapasitet; markedet – dersom en kan bruke et slikt uttrykk – for det er presset. I tillegg er det svært kostbart å leie slik satellittkapasitet av andre. Jeg nevnte nordområdenes viktighet. I de satellittene som det i dag er mulig å leie kapasitet i, er det dårlig dekning av nordområdene. Det skyldes dels tekniske forhold, men det skyldes også at de fleste kommersielle satellittene retter seg mot områder med høye befolkningstall og dermed større kundegrunnlag. En kan si mye om nordområdene, og det gjør også Stortinget, men særlig høyt befolkningstall er det ikke der, i alle fall ikke foreløpig. Derfor trenger vi en satellitt med norsk eierskap som kan prioritere kapasitet mot nordområdene. For å få på plass dette er flere ulike alternativer vurdert, i alt sju stykker. Til slutt gjensto to alternativer: Det ene var et samarbeidsprosjekt med Nærings- og handelsdepartementet, StatSat, og det andre et materiellprosjekt i samarbeid med Spania, Hisdesat. Den eksterne kvalitetssikringen konkluderte med at et samarbeid med Spania og Hisdesat var bedre og billigere for Norge og Norges forsvar enn en løsning med den norske StatSat. Og da bør saken være ganske opplagt for Stortinget. Vi må velge den beste løsningen. Vi kan ikke «gamble» med norske soldaters sikkerhet. Vi må ha kommunikasjonssystemer som fungerer. Samarbeidet med Hisdesat er den løsningen som teknisk og operativt blir vurdert som både best og billigst. Jeg skulle likt å høre hva Stortinget hadde sagt om Regjeringa hadde foreslått noe annet enn det alternativet som kvalitetssikrere har definert som det beste og samtidig det billigste alternativet. Hisdesat er en anerkjent og erfaren leverandør av satellittkommunikasjonstjenester. Vi får nå en satellittkapasitet med et dekningsområde som strekker seg fra Brasil i vest til Indonesia i øst, og fra Svalbard i nord til Dronning Mauds land i sør. For Norge, Norges interesser og norske soldater er kun det beste godt nok. Derfor velger vi i dag den beste satellittløsningen.