Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-04-05:
Denne proposisjonen som regjeringen har framlagt, er et svar på to utfordringer. Det ene er at det er et svar på den utfordringen som i hvert fall jeg har opplevd når jeg har reist rundt i ganske mange av landets kommuner, der kommunene har sagt at de med de gamle tilskuddsordningene slet med å klare å få bygget nok sykehjemsplasser og omsorgsboliger. Derfor kom vi opp med den økningen som vi nå har lagt til grunn, der vi øker tilskuddene til sykehjemsplasser med 222 000 kr, og tilsvarende øker vi støtten til de forskjellige omsorgsboligene med 10 prosentpoeng. Det var sykehjemsplasser som det første, og omsorgsboliger med heldøgns omsorg som det andre. Dermed fortsetter vi den styrkingen av eldreomsorgen som vi alle sammen har gått til valg på. Vi er tydelige på at vi skal klare å nå målsettingen vår om 12 000 nye sykehjemsplasser og heldøgns omsorgsplasser. Det er litt viktig for oss å presisere at vi snakker om begge deler, for rundt omkring i Kommune-Norge er det veldig, veldig mange som lar seg forvirre av at noen bare snakker om sykehjemsplasser, mens det jo for veldig mange mennesker er vel så bra å få et tilbud om heldøgns omsorgsplass, nettopp fordi man får muligheten til å bo i det som er en egen leilighet i en eller annen forstand, lengst mulig, og mange oppfatter det å bo i en omsorgsbolig som bedre enn å bo på en institusjon. Vi svarer altså på Kommune-Norges utfordringer gjennom den styrkingen som vi gjør. Det er ingen tvil om at litt av den jobben som man er nødt til å gjøre, som bl.a. saksordføreren var inne på, med å sørge for at flere kan bo i egne hjem, gjør vi delvis gjennom den jobben vi gjør her nå, med å styrke tilskuddene. Men vi gjør det også gjennom den jobben som Kommunaldepartementet og regjeringen gjør, ved å sørge for at nye boliger får universell utforming, for det gjør at flere folk blir i stand til å bo i egen bolig så lenge som mulig, med forskjellige former for hjemmetjenester. Og det gjør vi også gjennom Husbankens innsats for å få flere boliger ombygd med heis. Jeg var senest forrige mandag på en konferanse, der det kom fram at borettslag som får oppgradert sine boliger med heis, får økt sin verdi betraktelig, i tillegg til at et av de menneskene som satt i rullestol, og som ellers måtte ha flyttet, kunne få muligheten til å bli boende i egen leilighet. Det er ingen tvil om at jobben med å sørge for boliger med universell utforming er en viktig jobb for regjeringen, for å forberede oss på at det blir flere eldre og flere folk som har behov for boliger med universell utforming. Vi svarer også på kommunenes behov for å differensiere sine tilbud. Det er helt riktig som bl.a. Hagesæter fra Fremskrittspartiet var inne på, nemlig at kostnadene ved å drive disse tjenestene – å drive heldøgns omsorgsboliger og sykehjemsplasser – er det som koster kommunene over tid. Men nå sørger vi for at investeringene kan bli gjort, og vi sørger for å fortsette opptrappingen av kommuneøkonomien, der vi hvert eneste år har sørget for at demografikostnadene – kostnadene som kommunene får i ekstrautgifter ved at folk blir eldre – blir dekket opp. Det er ikke noe som har vært kommunene forunt under hver eneste regjering som har sittet her, for å si det forsiktig. Det gjør vi altså. Den andre utfordringen vi svarer på, er utfordringen som kom bl.a. for boligbyggelagene. De var i stor grad med på det første løftet, som vi gjorde i forrige omgang for omsorgsboliger og sykehjemsplasser, mens de var ekskludert fra å være med i denne omgang. Det har vi svart på, og vi har svart på det på denne måten, for vi har sett at dette er den måten som – slik vi tolker regelverket og rammeverket – er mulig å få til innenfor gjeldende EØS-regelverk og statsstøtteregelverk. Så derfor har vi fått på plass dette. Men det er ingen tvil om, slik også saksordføreren, Sivertsen, var inne på, at omsorgsboliger som er bygget nå, har man disposisjonsrett over i bare 30 år. Hvis jeg hadde vært kommunepolitiker et sted, så hadde i hvert fall jeg syntes det var ganske dumt å overlate disse omsorgsboligene til private eiere etter 30 år. Jeg har fått innspill fra fagbevegelsen, og har sett helt konkrete innspill og tilbud som er gitt til kommuner, der private aktører stiller opp og sier: Vi tilbyr en helhetlig finansieringspakke som innebærer at kommunene får disposisjonsrett i 30 år, og 30 år senere er det vi som eier disse omsorgsboligene. Det er ikke en utvikling vi ønsker. Derfor vil vi få en rapportering på hvordan det går med byggingen av disse omsorgsboligene, slik at vi kan følge utviklingen, og det er helt nødvendig at regjering, storting og KS går sammen om å jobbe videre for å se hvilket handlingsrom vi har for å sørge for ideelle organisasjoner innenfor regelverket.