trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Det er slik at vi etter inngåelsen av IA-avtalen har hatt en nedgang i sykefraværet. Så er det også slik at i den siste perioden har økningen i sysselsettingen vært veldig stor – som jeg sa: bare i løpet av det siste året 68 000. Det gjør at mange som tidligere har vært utenfor arbeidsmarkedet, har kommet inn i arbeidsmarkedet. I den grad – og det er ikke usannsynlig – det har hatt en påvirkning på sykefraværsutviklingen, er jeg av dem som mener at det er bedre at folk er i arbeidslivet med noe sykefravær, enn at de er utenfor arbeidslivet av hensyn til sykefraværsstatistikken. Vår politikk går ut på å inkludere alle som har arbeidsevne og restarbeidsevne, i arbeidsmarkedet. I den grad de skulle ha noe mer behov for sykefravær enn representanten Lønning og meg, mener jeg likevel at det er en riktig utvikling. Så skal vi selvfølgelig, når vi nå går gjennom IA-avtalen, sette inn enda nye tiltak for å få sykefraværet ned framover.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Det er riktig som representanten Woie Duesund sier, at dette er en av de største utfordringene innenfor Nav-systemet. Da tror jeg representanten Woie Duesund og jeg kan være enige om at det første vi bør gjøre, er å unngå budsjettforslagene til de partiene – det gjelder da ikke Kristelig Folkeparti – som foreslår dramatiske endringer i Nav. Det er punkt 1. Det er slik at de skal gjennomføre denne oppgaven samtidig som de har store omstillinger og reformer på gang. Så vil jeg gjennom den evalueringen som nå skjer med IA-avtalen, og i tett samarbeid med partene, sørge for at vi har sterkere fokus på alle delmålene. Det ene er sykefravær. Det andre, som vi har dårlige resultater på, er uføres inntreden i arbeidslivet. Det tredje punktet, der vi har positive resultater, er avgangsalder. Vi skal gå grundigere inn i dette ved evalueringen av hele IA-avtalen, og som sagt sammen med partene finne fram til hvilke tiltak som er nødvendige både for å øke oppfølgingene konkret og for å få bedre resultater totalt sett.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Det var interessant å høre statsråden og hans retorikk, for den retorikken statsråden legger seg på, er slik at en skulle tro at han var opposisjonspolitiker. Ifølge tall fra KS, Unio, YS og byggenæringen vet vi at de tiltakene som ligger inne i statsbudsjettet, ikke er tilstrekkelige. Statsråden refererte selv til de 14 milliardene som er lagt opp. Næringene selv sier at vi iallfall bør ha 30 milliarder kr for å unngå en stor ledighet. Vi så at byggenæringen for noen dager siden antok at ledigheten ville øke med 60 000. Da blir mitt spørsmål til statsråden: Hvorfor velger man da en sånn defensiv rolle og venter til folk blir arbeidsledige før man setter i verk tiltak? Hvorfor er man ikke i forkant og setter i verk tiltakene før folk blir arbeidsledige?
Inge Lønning (Høyre), 2008-11-27:
Denne regjeringen konkurrerer i verdenstoppen når det gjelder selvtilfredshet. Jeg vil gjerne konfrontere statsråden med en annen side av den oppskrytte norske modellen. Den ligger svært, svært høyt når det gjelder sykefravær, og sykefraværet stiger. Etter Navs tall var økningen fra annet kvartal i fjor til annet kvartal i år på 4,6 pst. Rehabiliteringstilbudet som Regjeringen har lovet å styrke, har man ikke sett noe til. Alle pasientorganisasjonene anklager Regjeringen for løftebrudd på dette området. Sykdommer i muskel og skjelett er den vanligste årsaken. Mer enn én av tre sykmeldte har denne diagnosen. På dette området må de fleste institusjonene med rehabiliteringstilbud ifølge Nav bygge ned fordi det er overkapasitet på rehabiliteringstilbud til denne gruppen. Er det statsrådenes politiske vurdering at det er overkapasitet i rehabiliteringstilbudet til sykmeldte? Og hvis så ikke er tilfellet, hva er det som er årsaken til at sykefraværet øker så dramatisk?
Inge Lønning (Høyre), 2008-11-27:
Jeg tillater meg å bemerke at norsk skole knapt har gått glipp av noen stor pedagog ved at representanten Klungland valgte et annet yrke. 7. oktober i år sa finansministeren da hun presenterte finanstalen for Stortinget: «I en urolig finansverden med forhold som vi ikke rår over, står vi i Norge fortsatt støtt.» Det var gripende ord. Enda mer gripende var avslutningen av finanstalen, hvor finansministeren sa: «Vi tar vare på verdiene, og vi forbereder Norge på framtiden. Det er det jeg inviterer Stortinget til å være med på.» Den invitasjonen har ingen hørt noe mer til siden. Derimot har Regjeringen i tide og utide demonstrert at den anser Stortinget som helt overflødig i det norske folkestyret. Regjeringen har etter at statsbudsjettforslaget ble presentert i oktober, løpende modifisert og forandret sine egne forslag, fortrinnsvis gjennom pressekonferanser på søndag ettermiddag. Dagen før Stortingets finansdebatt meddelte finansministeren at Regjeringens finansdebatt fortsetter, og resultatet av det skal man få vite om to måneder. Det betyr i realiteten at det statsbudsjettet vi behandler i dag, er norgeshistoriens første virtuelle statsbudsjett. Det burde egentlig ha vært behandlet i MiniTinget og ikke i Stortinget, for det er i MiniTinget man har opplegg for virtuelle debatter. Jeg må si at jeg for det norske folkestyrets skyld håper at vi ikke kommer til å oppleve særlig mange flere flertallsregjeringer av den type som systematisk demonstrerer at den anser Stortinget som overflødig, fordi den vet best selv. Når denne regjering etter lange interne tautrekkinger regjeringspartiene imellom bestemmer seg for historiens største investering, jagerflykjøp, får Stortinget kjennskap til dette gjennom en pressemelding. Hittil er det det eneste Stortinget vet om saken. Grunnloven og Stortingets forretningsorden har klare bestemmelser om tidsfrister og regler for Stortingets budsjettbehandling. Jeg anser den måten Regjeringen har håndtert forløpet på i høst, som å ligge på kanten av så vel Grunnlovens bestemmelser som forretningsordenens bestemmelser om Stortingets plikt når det gjelder å fatte vedtak om statsbudsjett. Det statsbudsjettet vi vedtar i dag, er i beste fall en arbeidshypotese, ikke et budsjett for neste år.
Inge Lønning (Høyre), 2008-11-27:
Jeg må si at jeg er imponert over hva SV har lært gjennom tre år i regjering. Hvem ville ha trodd for tre–fire år siden at vi skulle få en finansminister fra SV som trygler norske forbrukere om å drive julehandelen i været så langt som mulig? Hvem ville ha trodd at vi skulle oppleve en parlamentarisk leder for SV som forteller Stortinget at det viktigste hensyn for SV i regjering er hensynet til børsen? Da har man virkelig lært mye. Børssensitive informasjoner – jeg fikk ikke helt tak i hva det skulle dreie seg om. Hvis jeg oppfattet det riktig, skulle det være en begrunnelse for at Regjeringen ikke fant noen som helst grunn til å involvere Stortinget på forhånd før den gikk ut med pressemeldingen om historiens største investering. Det er det som er min kritikk, at denne regjeringen ikke forholder seg til Stortinget – den forholder seg til et lite utvalg av regjeringspartienes stortingsgrupper og tror at det er Stortinget. Derfor var mitt poeng, som jeg ikke tror at SVs parlamentariske leder helt oppfattet, at det norske folkestyret i dagens situasjon ville ha vært svært godt tjent med at vi hadde hatt en «normal» regjeringssituasjon, dvs. en mindretallsregjering som hadde vært nødt til å samarbeide i Stortinget, som hadde vært nødt til å invitere til en nasjonal dugnad for å finne den riktige løsning på den finanskrisen som Norge også kommer til å rystes av. Jeg tror ikke det er til vinning for det norske folkestyret at vi isteden sitter med en syntetisk flertallsregjering der det meste av energien går med til å bli enige innbyrdes, på kammerset, i regjeringskvartalet og deretter informere Stortinget gjennom pressen om hva man er blitt enig om. Jeg tror ikke det norske folkestyret vil overleve særlig mange stortingsperioder med en regjering som neglisjerer Stortinget så systematisk som denne regjeringen gjør.
Inge Lønning (Høyre), 2008-11-27:
Jeg forstår at finansministeren mener at Stortinget egentlig burde være Regjeringen evig takknemlig for at Stortinget dagen før finansdebatten får beskjed om at Regjeringens interne finansdebatt skal fortsette i to måneder til, og da vil offentligheten få vite hva man er kommet frem til. Men det vil egentlig forandre alle forutsetninger for det budsjettet Stortinget inviteres til å vedta i dag. Jeg synes ikke det bør utløse noen takknemlighet fra Stortingets side. Jeg fastholder at dette etter min vurdering er en neglisjering av Stortingets grunnlovspålagte plikt når det gjelder å vedta et forsvarlig budsjett for landet i kommende år. Det er jo derfor det er detaljerte bestemmelser om tidsfrister og saksbehandling. Det er i virkeligheten å sette alt dette ut av kraft når Regjeringen, uten å fortelle noe om innholdet, sier at man om to måneder vil komme med noe som egentlig forandrer hele statsbudsjettet for 2009.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Dagens budsjett varsler ganske klart at en ikke når IA-avtalens målsetting i løpet av neste år. Det som er ekstra leit, er at det også viser at et hovedvirkemiddel for å få ned sykefraværet, nemlig dialogmøtene etter tolv uker og etter seks måneder, på langt nær blir brukt slik som de bør. Hele Nav-systemet er satt under press, og ett område der presset gir utslag, er oppfølging av dialogmøtene og oppfølging av sykmeldte. Så mitt spørsmål til statsråden blir: Hva kan gjøres, og hva bør gjøres for å intensivere arbeidet med oppfølging av sykmeldte i 2009, slik at disse også kan få en mulighet i arbeidsmarkedet?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2008-11-27:
Eg trur det aller viktigaste no er eit velfungerande bankvesen. Der har Regjeringa allereie kome med tiltak. Det har òg Regjeringa gjort overfor Kommunalbanken, som er ein veldig viktig aktør for kommunesektoren. Så må eg faktisk få minna om at når det gjeld dei tiltaka som Amundsen no reknar opp, er det ei styrking i det budsjettet som skal verka frå 1. januar. Det er planar klare som ein då kan kombinera og setja i verk straks. Så blir diskusjonen då eigentleg eit spørsmål om dosering, og Regjeringa er altså no klar til å setja inn ytterlegare tiltak i månadsskiftet januar/februar. Eg tek fullstendig avstand frå ei beskriving der det blir sagt at Regjeringa er bakpå. Regjeringa la fram eit budsjett som mange kalte for ekspansivt. Det må no få verka, og så blir det ytterlegare tiltak i januar/februar.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2008-11-27:
Regjeringa er veldig oppteken av å sikra ein velfungerande lånemarknad òg for kommunesektoren. For min del hadde eg tidleg møte med ulike aktørar her, med Kommunekreditt om situasjonen der, med Kommunalbanken, KS osv. Eg synest det er interessant å registrera no det breie engasjementet som er her for nettopp å sikra for det fyrste Kommunalbanken. Det kan vi gjera fordi staten eig 80 pst., og der har vi altså no tilført eigenkapital slik at kommunane kan låna mellom 15 og 20 milliardar kr. Så er det klart at både for kommunane og for samfunnet er det viktig at det her er konkurrerande institusjonar. Derfor er det meldt ifrå Regjeringa at staten som deleigar av Eksportfinans vil bidra til ei god strukturell løysing for Kommunekreditt, slik at Kommunekreditt framleis kan bidra til god konkurranse for kommunane på lånemarknaden. Men eg trur at Bent Høie er einig med meg i at konkrete løysingar kan vi ikkje ta her.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2008-11-27:
Eg må seia at eg vart overraska då eg såg at KS var sitert på at skatteinntektene kunne gå ned med 3 milliardar kr. Eg høyrde faktisk òg representanten Tørresdal på ein kanal seia at ho visste at skatteinntektene kom til å bli lågare neste år. Det er eit tal, 4,5 milliardar kr, som har festna seg – altså fyrst 3 milliardar kr i redusert skatt og så 1,5 milliardar kr i tap i aksjemarknaden. Eg har ikkje sett at KS verken har bekrefta eller avkrefta det talet, men eg har aldri før opplevd at KS har overprøvd Finansdepartementet sitt skatteanslag. Det vi veit for framtida no, er at det er usikkert. Kommunane gjer klokt i å halda seg til Regjeringa sine tal for skatteanslaget. Så skal eg forsikra om at vi er ei regjering som vil sikra den lokale velferda. Det betyr at vi følgjer nøye med og stiller opp med tiltak, slik som vi allereie har varsla.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Fremskrittspartiet er det eneste partiet som i sitt alternative statsbudsjett faktisk har kommet med konkrete og virkningsfulle tiltak mot den situasjonen vi nå møter som følge av finanskrisen. Vi har foreslått relativt store ekstrabevilgninger, nettopp for å vedlikeholde kommunale bygg, som i dag har et etterslep på 142 milliarder NOK, vi øker rentekompensasjonsordningen, og vi setter inn ekstra midler på nærmere 3 milliarder kr for å få fortgang i utbyggingen av sykehjemsplasser. Her er det viktig å ta grep svært raskt, og det er også fullt mulig å gjøre det. Man trenger altså ikke å vente i flere måneder med å komme med tiltak som vi i realiteten vet veldig lite om så langt. Hva er vitsen med å vente så lenge, mens kommunene fortviler i sine budsjettbehandlinger, og vi ser oppsigelser i bygg- og anleggsbransjen?
Bent Høie (Høyre), 2008-11-27:
Høyre foreslo også å doble ordningen med rentekompensasjon, slik at kommunene får 5 milliarder kr i stedet for 2 milliarder kr, som Regjeringen foreslår til nybygg og oppgradering av bygg. Men jeg er helt enig med statsråden når hun sier at det er en forutsetning å ha et velfungerende bankmarked. Det har en ikke på kommunesektoren i dag. Kommunekreditt har lånestopp, og i realiteten har Kommunalbanken monopol. Vil Regjeringen ta grep som sørger for at en sikrer konkurransen når det gjelder utlån til kommunene, f.eks. gjennom at staten kjøper Kommunekreditt nå av Eksportfinans – det er til salgs – og lar statens eierandel i Kommunekreditt forvaltes av SIVA, slik at en holder Kommunekreditt på armlengdes avstand fra Kommunalbanken, altså sørger for et fungerende marked for kommunene der det er konkurranse, slik at kommunene opplever å få en lavest mulig rente på de lånene som de nå skal ta opp nettopp for å holde hjulene i gang.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Jeg tror Ola nordmann skal være glad for at vi har en regjering som har orden i eget hus, orden i økonomien og en stødig hånd på finanspolitikken, og ikke minst en stødig statsminister, en stødig finansminister og en stødig leder av finanskomiteen. Det er de rød-grønne glade for. I en situasjon som nå, med den mest alvorlige finanskrisen verden har sett siden 1930-tallet, bruker Regjeringen mer krefter og mer oppmerksomhet på å møte de problemene enn man noen gang har gjort. Det er litt av en øvelse. For de rød-grønne på Stortinget og Regjeringen er kampen mot arbeidsledigheten den viktigste jobben – jobb nr. 1. I en slik situasjon er det avgjørende å gjøre de rette tingene til rett tid, og ikke minst på rett måte. Vi er opptatt av å sikre norske arbeidsplasser og norsk næringsliv. Det er derfor Regjeringen har satt i gang en rekke tiltak, og nye tiltak vil sikkert komme i tiden som ligger framfor oss. For det er faktisk slik at denne krisen ikke vil gå over i løpet av natten. Det er vel ingen som tror det heller. Det viktigste er jo at renten har gått ned, og at den fortsatt vil gå ned. Det har stor betydning for de fleste, og ikke minst for å sikre norske arbeidsplasser. Det er også viktig å vise en del tålmodighet. Det har heldigvis ikke minst statsministeren vår gjort. Vi legger fram et statsbudsjett med bl.a. en historisk satsing på samferdsel, som også er et viktig bidrag i denne situasjonen, ikke minst overfor bygg- og anleggsbransjen, der det er stigende arbeidsledighet. Bondevik II-regjeringen og Fremskrittspartiet som støtteparti har aldri vært i nærheten av en slik satsing, og det synes jeg snart man burde ta inn over seg. Vi er tett på utviklingen, og jeg synes nesten det er skammelig at opposisjonen leter med lys og lykte etter å finne ting som man kan gå ut og kritisere Regjeringen for. Det opposisjonen gjør nå, er å skape misnøye og usikkerhet. Jeg tror det er en bevisst strategi. Jeg tror også at det er en feilslått strategi og feil politikk. Folk er ikke dumme, folk følger med og ser at Regjeringen fører en stødig politikk for å møte det som kommer. Den norske modellen er god, vi har en stor offentlig sektor, og det er viktig også for de økonomiske svingningene. Vi har også et godt utviklet trepartssamarbeid i landet. Vi har et godt og velordnet arbeidsliv og et godt samspill ikke minst mellom stat og marked. Så helt til slutt: Når man snakker om at folk blir arbeidsledige, som opposisjonen gjør nå, får vi håpe at man greier å begrense det. Men det var faktisk slik at Bondevik II-regjeringen med Fremskrittspartiet som støtteparti raserte arbeidstakernes rettigheter under forrige periode. Dem har vi styrket.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Tidligere i år skrev Financial Times på kommentarplass: «Husk 14. mars 2008. Det var den dagen drømmen om en global frimarkedskapitalisme døde.» Da hadde boligkrisen i USA tatt knekken på banken Bear Stearns, men det var ennå ingen som kunne ane omfanget av finanskrisen. Nå sier den amerikanske sentralbanksjefen at USA var dager fra et totalt sammenbrudd, med børskrakk, konkurser og massiv arbeidsledighet som resultat. Den faren er fortsatt ikke over. Det er i tider som disse at den norske velferdsstaten viser sin overlegenhet. For mange virker det som det er en motsetning mellom en effektiv, konkurransedyktig økonomi og stor grad av fordeling, med skatter og store offentlige budsjetter. Den norske velferdsstaten beviser det motsatte. Fordeling er lønnsomt, fordeling sørger for at folk kan ta utdannelse, bruke det beste i seg. Det sørger for at folk kan holde seg friske, for at man tør å satse. Det tjener alle på. Men det er kanskje når det er krise at vi virkelig ser hvor stabiliserende en stor offentlig sektor virker på økonomien. Vi bærer ikke folk inn og ut av sykehjem etter som konjunkturene svinger. Folk må ikke avslutte utdannelsen sin eller ta ungene ut av barnehagen. Selv om arbeidsledighet er veldig, veldig alvorlig for dem som rammes, har vi et sikkerhetsnett som gjør at folk kan opprettholde en viss levestandard. Alt dette virker enormt stabiliserende på økonomien. Når hver enkelt av oss må bære alt ansvar for egen velferd, blir vi paralysert når krisen rammer. En sterk stat har rygg til å bære en krise, til å holde hjulene i gang og minimere effekten av den. Det bidrar til å gjøre hverdagen tryggere for oss alle. Det har blitt varslet at Regjeringen vil komme med en sysselsettingspakke i månedsskiftet januar/februar. En sånn offensiv holdning er helt nødvendig. Samtidig vil jeg understreke hvor viktig det er at en sånn pakke er med på å bygge opp under den omleggingen av økonomien som vi trenger. De tre f-ene i krise, food, fuel and finance, er symptomer på noe av det samme. De er et resultat av spekulasjonsøkonomien, av staters manglende evne til å kanalisere ressursene bort fra spekulasjon og inn i den reelle økonomien der arbeidsplassene skapes. Det er bakgrunnen for at man internasjonalt snakker om en såkalt Green New Deal. Og hva betyr det? Jo, det betyr å gripe de mulighetene finanskrisen åpner for til å kanalisere arbeidskraft inn i bærekraftig industri og næringsutvikling. Det betyr investeringer i fornybar energi, utvikling av klimateknologi, energieffektive byggeprosjekter, jernbaneinvesteringer osv. Vi må i Norge også klare å gripe den muligheten en sånn sysselsettingspakke gir til å underbygge overgangen til en grønnere økonomi. Vi skal sette inn flere ressurser. Det er nødvendig. Da er det viktig at vi klarer å kanalisere dem inn i de delene av økonomien som vi skal bygge utvikling og sysselsetting rundt i framtiden.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Etter å ha hørt på denne debatten i dag, har jeg to store bekymringer. Den ene er alle de rød-grønne representantenes hyllest av dette budsjettet og den manglende evnen til å ta inn over seg den spesielle situasjonen verdensøkonomien og norsk økonomi nå er inne i. Den andre og viktigste bekymringen jeg har, er at nærings- og handelsministeren ikke har vist seg i Stortinget i dag, og ikke har holdt innlegg her om den alvorlige situasjonen norsk næringsliv nå er inne i. Det er svært bekymringsfullt, og det er et alvorlig signal til norsk bedriftsliv, til norske bedriftsledere og ikke minst til de ansatte i de tusenvis av norske bedrifter som i dag lurer på hvilken fremtid de har. Nærings- og handelsministerens oppgave er å være bedriftenes viktigste talsmann. Vi må bare innse at hun har sviktet der. Den økonomiske krisen som vi er inne i, er mer alvorlig enn de fleste av oss aner. Vi ser hva som skjer internasjonalt, vi ser hva som skjer i den viktigste forbruksdrivende økonomien i verden: Amerikansk økonomi har stoppet helt opp. Dette kommer til å bli svært alvorlig inn i 2009, og det vil måtte komme ganske mange aktive pakker for å få rettet opp dette. Som medlem av næringskomiteen har jeg daglig kontakt med bedrifter i de fleste bransjer, og det de melder tilbake, er svært alvorlig. De melder tilbake at det er tilnærmet full stopp i de fleste bransjer, handelsnæringen melder om sviktende salg og eksportbedriftene melder om det samme. Det vi nå trenger, er en sjokkstart av norsk økonomi. Sentralbanksjefen har en viktig rolle der i å få satt renten godt ned nå, slik at folk merker det raskt på sin privatøkonomi. Men i tillegg må vi også ta lærdom av hva internasjonale ledere foreslår, nemlig massive skattelettelser. Vi ser nå hva EUs ledere nettopp har foreslått, vi ser hva Barack Obama også har foreslått: skattelettelser til middelklassen, altså til folk flest. Også sosialdemokraten i London, Gordon Brown, foreslår det samme. Og så trenger vi nå en aktiv SMB-politikk – en aktiv politikk for små og mellomstore bedrifter – i denne alvorlige krisen.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Jeg ønsker å bruke mine minutter på Heimevernet og dets rolle. Og ikke minst: Forsvaret bør få tildelt mer penger. Her bør Heimevernet få sin andel. Nå forlot akkurat forsvarsministeren salen. Det var jo litt synd, men jeg får sende det jeg skal si, skriftlig til henne. Det er ikke mange år siden Heimevernet bestod av 83 000 mann og 18 distrikter. Så ble det redusert til 50 000 mann, og nå til 45 000. Det er de som ønsker at Heimevernet skal ytterligere ned, og tallet 30 000 er nevnt. Da kan det etter min mening like gjerne nedlegges helt og legges inn under Hæren. Antall distrikter har også gradvis blitt redusert og er snart på det halve av opprinnelig 18 distrikter. Fremskrittspartiet ønsker en større oppgradering av Heimevernet samt flere soldater. Fremskrittspartiet ser viktigheten av et stort nok heimevern for å sikre tilhørighet og kjennskap til de lokale forhold rundt omkring i landet. Dermed må og bør man bevilge mer penger bl.a. til trening og øving av alle i den grad dette er nødvendig, ikke bare av befal og noen spesialister. Kanskje kan dette også hjelpe på finanskrisen. Det tror jeg. Fremskrittspartiet er opptatt av at Heimevernet de senere år har fått en mer sentral rolle i forbindelse med samfunnssikkerhet og bistand ved kriser. Fremskrittspartiet ser dette som en følge av et bredere og mer sammensatt trusselbilde. Heimevernet har i dag et territorialt ansvar og skal i tillegg kunne forsterke annen militær tilstedeværelse i utsatte områder. Videre skal de ivareta andre typer spesielle oppdrag og kan etter anmodning også yte bistand til sivile myndigheter. De skal ha en hurtig og utholdende evne til å beskytte viktig infrastruktur, støtte nasjonal krisehåndtering, forsterke militær tilstedeværelse i landet etter behov og støtte det sivile samfunn basert på det moderniserte totalforsvarskonseptet. Dette innebærer samarbeid med lokale myndigheter som f.eks. politi, fylkesmenn, kommuner og etater innenfor rammen av totalforsvaret. Et heimevern som kjenner nærområdene og lokale sikringsobjekter, vil spille en viktig rolle i forbindelse med krisehåndtering og samfunnssikkerhet. Heimevernet skal fortsatt være mobiliseringsbasert med kort reaksjonstid, godt trent og utrustet. Fremskrittspartiet vil her understreke den avgjørende viktigheten av at Heimevernets avdelinger holder et tilfredsstillende trenings- og øvelsesnivå. Til dette trenger Heimevernet og Forsvaret mer penger. Fremskrittspartiet ønsker å øke Heimevernets evne til samvirke med andre forsvarsgrener og styrke Heimevernets anvendbarhet. Dette vil videreutvikle Heimevernet til et enda mer relevant og effektivt verktøy for nasjonal suverenitetshevdelse, krisehåndtering og støtte til det sivile samfunn. Fremskrittspartiet ser meget positivt på at ordningen med frivillige heimevernssoldater for å støtte forsvarsgrenenes deltakelse i operasjoner i utlandet utvides.
Karin Yrvin (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Allerede for noen år siden begynte de første å advare om at en finanskrise i USA var på vei. Med utgangspunkt i boblen i boligmarkedet var en slik krise uunngåelig. Amerikanske subprime-lån ble tatt opp i stor skala, til og med med negativ egenkapital. Det gjorde at fallet i USA ble ekstra hardt. Bankkrisen i Norge på slutten av 1980-tallet hadde sitt utspring i en lignende situasjon. Økt forbruk, for høyt investeringsnivå, økte aksjekurser og prisstigning la høyt press på økonomien. Mange brukte lånte penger på spekulative investeringer og forbruk. Vi fikk en gjelds- og bankkrise med rekordhøy arbeidsledighet, og først på begynnelsen av 1990-tallet begynte en ny oppgangstid for Norge. Krisen viste hvor viktig det var å ha egenkapital og reell sikkerhet for lån og utlån. På grunn av denne situasjonen er det vi står overfor i Norge, mindre alvorlig enn det kunne ha vært. Men ingen land slipper unna en internasjonal krise i en globalisert økonomi. Derfor står også Norge overfor tøffe tider. Dette landet er godt rustet til å møte det fordi vi har et bedre regulert bank- og finansmarked. Men vi må også gjøre vårt. Regjeringen har lagt fram et ekspansivt budsjett som oppfyller handlingsregelen. Det sprøytes nå inn kapital i banksektoren for å styrke eksportnæringen. På kort sikt reduseres nedturen således gjennom bevisste strukturelle grep, inkludert bidrag for å holde finansmarkedene våre relativt likvide. Bankene er styrket, GIEK og Innovasjon Norge er styrket, Kommunalbanken er styrket og Eksportfinans er styrket. Dette er riktige og viktige grep. Nå må tiltakene få virke, slik at vi får den nødvendige korreksjon gjennom en rentenedgang. Krisens omfang har gjort at forståelsen av behovet for en aktiv tilnærming gjør seg gjeldende i hele verden. Det er oppmuntrende å se at det internasjonale samfunnet gjennom G20 nå reagerer så raskt som de gjorde i Washington. Flere land, spesielt USA, Kina og Storbritannia, har de siste ukene lagt fram omfattende krisepakker. Vel så viktig er det nettopp å ha langsiktige grep. De er like viktige som de kortsiktige. Dette er en gyllen mulighet til å overhale hele det internasjonale regulatoriske finanssystemet. Vi må ha trygge finansinstitusjoner gjennom lover og regler som begrenser muligheten for bobler i økonomien. Et avgjørende element er en ny WTO-avtale med bedre maktforhold, hvor verden spiller en mer aktiv rolle. Så må vi ha en seriøs samtale om den internasjonale finansstrukturen. «Laissez faire»-ideologien som har fått råde, står for fall. Etter min mening bør også en ny finansiell struktur inneholde krav til prising av karbonintensitet. Får vi en slik ny avtale, vil en nedtur i framtiden ikke være så alvorlig som den vi ser nå.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-11-27:
Opposisjonen har satt store spørsmålstegn ved virkelighetsorienteringen i det framlagte statsbudsjettet. VG har i dag gått enda lenger og kalt budsjettet et tullebudsjett fordi sentrale premisser i budsjettopplegget er kraftig rokket ved av finanskrisen. Også når det gjelder omtalen av politiets situasjon, er det grunn til å stille spørsmål ved Regjeringens virkelighetsorientering. Når man hører justisministeren og representanter fra regjeringspartiene, kan man jo forledes til å tro at det meste går på skinner for politiet. Men sannheten er snarere den motsatte. Ryggraden i rettsstaten er blitt så sårbar at det ikke lenger er en selvfølge at politiet kan rykke ut ved kriminelle handlinger, og mange opplever økt utrygghet. Det er også foruroligende når politiet lokalt rapporterer at det forebyggende arbeidet stadig blir salderingspost når budsjetter og oppgaver ikke går i hop. Hvilken pris samfunnet senere må betale for en slik utvikling, er det i dag ingen som vet. Et kjent ordtak lyder: Anledning gjør tyv. Høyre frykter nå at det vil være resultatet om ikke politiet ressursmessig settes i stand til å bekjempe både den alvorlige, organiserte kriminaliteten og den kriminaliteten som rammer folk flest. For Høyre er det også en selvfølge at politiet må ha tid til å yte god, gammeldags service overfor publikum. Finanskrisen setter daglig nye, negative spor også her til lands. Stadig flere enkeltpersoner og bedrifter får føle krisen på kroppen og opplever en stadig mer presset økonomisk situasjon. Risikoen øker da for at grensen for det lovlige utfordres. Nettopp i denne situasjonen er det så viktig at politiet har evne til å håndheve loven. Hele samfunnsmoralen utfordres om økonomisk kriminalitet ikke forfølges. Det burde bekymre Regjeringen at politiet bare har kapasitet til å ta en brøkdel av sakene med økonomisk kriminalitet, fordi det rammer fellesskapet når midler unndras beskatning og andre velferdsordninger utnyttes på det groveste. Politikrisen var et faktum lenge før finanskrisen, men det synes å være et mønster i krisehåndteringen. I begge tilfeller har Regjeringen kommet uforståelig bakpå, enda man burde vite nok til å handle og til å sette inn tiltak tidlig. I sitt alternative budsjett har Høyre pekt på en rekke tiltak som kan bidra til å løse politikrisen – tiltak som raskt vil kunne få effekt. Da er det bemerkelsesverdig å oppleve en justisminister som skygger banen, mens folk Norge rundt opplever et politi som stadig kommer til kort fordi budsjettene er for trange. Dagens regjering levnes liten ære i politikretser – og det med rette. Høyre har i hele stortingsperioden prioritert politiet høyt for å gi folk trygghet der man bor. Det er en prioritering Høyre vil holde fast ved også i tiden som kommer.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Det virker som om deler av opposisjonen ikke har fått med seg at vi i dag skal vedta et budsjett som øker innsatsen på veldig mange viktige områder – barnehager, jernbane, skole og pensjoner. Også på mange andre områder øker aktiviteten i norsk økonomi og vil bidra i den situasjonen vi ser nå, der arbeidsledigheten øker. Det virker som om man har glemt det man sa for noen uker siden, da man var bekymret over at det budsjettet som var lagt fram, var for ekspansivt og for ambisiøst. Nå har man glemt det. Noe av det som er veldig positivt i dette budsjettet i forhold til fordeling, er de skattegrepene som gir skattelette til vanlige folk. De som har små formuer og som arver litt, får skattelette nå. Det er jo veldig tydelig ut fra debatten at både Høyre og Fremskrittspartiet synes det er helt uinteressant at vanlige folk får stor skattelette på disse områdene. De er bare bekymret over de aller rikeste som ikke skal få lov til å la være å betale noe. Så har minstepensjonene blitt hevet. Til neste år har vi lagt inn 2,1 milliarder kr. Det er et løft – nå har vi nesten nådd 2 G, som vi skal nå til neste år. Bostøtten øker med 1 milliard kr, og vi har en rusopptrappingsplan som er kjempeviktig, men som sjølsagt kunne fått en økning. Nå er det viktig at renta skal ned. Arbeidsledigheten skal holdes lav. Vi skal ha en bedre fordeling av goder og byrder, og vi skal ha tiltak som kan få ned skadelige klimautslipp. Da er det viktig – når vi skal begynne å diskutere hva vi skal legge inn i denne pakka – at vi løser viktige oppgaver, men også at innretningen er slik at vi ikke risikerer at renta flyr opp igjen. Det er nå jobb nr. 1. Da er det mange områder hvor man kan sette inn tiltak. For eksempel har opprustning av skoler og sykehjem vært nevnt. Jeg vil nevne et viktig område, nemlig universell utforming og tilgjengelighet. Det er mange områder i samfunnet hvor man kan sette inn enkle tiltak og større tiltak. Det vil skaffe arbeidsplasser. Det vil gjøre samfunnet mye bedre. Rusbehandling og barnevern er områder der vi veit at det særlig i førstelinjetjenesten i kommunene trengs en større innsats. Det vil gi arbeidsplasser, og det vil ikke minst være en veldig viktig investering på sikt, slik at flere får et bedre liv. I tillegg til det er det prosjekter innenfor både jernbane og energisparing som ville løse miljøoppgaver og samtidig skaffe mange arbeidsplasser. Så det skal bli spennende å være med på arbeidet med de pakkene som nå skal legges fram.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Finanskrisen har ikke bare slått inn i land etter land. Den har også skapt grunnlag for en ny tenkning internasjonalt om hvordan vi framover skal skape fornuftigere rammer for og bedre kontroll med finansnæringen. De siste ukene har jeg kunnet følge møter i Nordisk Råd, i den felles parlamentarikerkomiteen i EØS og i EFTAs parlamentarikerkomité. Finanskrisen har vært tema i debattene. Alle har i sine innlegg hatt det samme budskap: Det er behov for bedre reguleringer. Det er behov for internasjonal samordning av reguleringene. Det er behov for sterkere kontrollmekanismer, også med ratingselskapene, og det er behov for mer åpenhet i den næringen. Dette har vært gjennomgangsmelodien uansett politisk ståsted hos talerne. Det gir håp om at det ut av denne krisen kommer et sterkere internasjonalt samarbeid og et bedre regelverk. Det vil være et viktig demningsverk mot nye, liknende kriser. Jeg har bare hørt ett unntak fra dette, og det var Fremskrittspartiets leder, Siv Jensen, som i Nordisk Råd var mer bekymret for at de hun betegnet som «sosialistene», skulle misbruke denne finanskrisen til å undergrave globaliseringen og markedets plass i den blandingsøkonomiske modell. Fremskrittspartiet er også nokså ensomt i sitt syn på hva som egentlig er årsaken til finanskrisen, at det skulle være for mye politisk styring og ikke for dårlig og for lite politikk. Opposisjonen har i denne debatten klaget over at regjeringspartiene ikke har sett det riktig å foreta endringer i budsjettet med bakgrunn i den utviklingen som er skjedd i økonomien siden budsjettet ble lagt fram. Alle er glade for det Regjeringen har gjort og fått enstemmig oppslutning om i Stortinget, og som har hatt umiddelbar virkning. Det ligger mange tiltak som vil gi stimulanser i økonomien, i det budsjettet som vi nå vedtar. Det er varslet at det kan komme flere tiltak allerede i vinter, og fordelen med å vente er at de nye tiltakene kan målrettes bedre, fordi vi vil vite mer om hvor de alvorligste flaskehalsene er. Opposisjonen mener at de har lagt inn flere tiltak mot krisen i sine budsjettforslag. Jeg går ut fra at Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti – og Fremskrittspartiet for den saks skyld – ikke mener at de budsjettene, om de var blitt vedtatt, ikke hadde skapt behov for ytterligere tiltak, kanskje allerede i februar. Så en kort merknad til representanten Ola Borten Moe, som mente vi kunne prise oss lykkelig for at vi ikke er med i eurosamarbeidet. Den norske krona har ikke akkurat stått seg så strålende. Den har sunket med vel 20 pst. mot euroen og 40 pst. mot dollaren. Uten eurosamarbeidet ville vi nå risikert en kjede av devalueringer, hvor landene forsøkte å velte byrdene over på hverandre.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2008-11-27:
Det er sagt mykje godt og mykje gale i denne debatten, og eg skal prøve å bidra til meir av det første, for det er ikkje nødvendig å lage retoriske høgdepunkt av mistillit og kritikk på grunn av det statsbudsjettet vi har til handsaming no. Eg vil ta utgangspunkt i samferdselsområdet, som denne regjeringa har gjort ein stor innsats for. Dei mykje omtala NTP-rammene er vi den første regjeringa som har oppfylt. Når vi i budsjettet for 2009 går til det skrittet å overoppfylle Nasjonal transportplan, viser det ei klar retning framover. Det viser at NTP ikkje lenger treng å vere ei urealistisk ønskeliste, som skapar store forventningar og tilhøyrande vonbrot, men eit reelt politisk styringsverktøy for den samferdselspolitikken vi vil føre. Rassikring er ein av dei mange postane som har fått ein solid auke i neste års budsjett. Dei problema som ras og rasfare skapar, har vorte grundig demonstrert i haust, gjennom dei hendingane vi har sett i ulike delar av landet, der raset på Oppdølstranda nok var det verste. Senterpartiet har klare ambisjonar om å få på plass ein rassikringsmilliard i seinare års budsjett, fordi det vil bidra til å få gjennomført viktige rassikringsprosjekt, som igjen vil gi betre framkommelege vegar og skape tryggleik for dei som ferdast langs desse vegane. Vi er inne i ein særs spesiell situasjon, med uro i finansmarknaden og, ikkje minst, bratt stigande arbeidsløyse. Eg forstår svært godt dei som er utolmodige etter å få på plass nødvendige krisepakker, men eg er samtidig trygg på at denne regjeringa vil følgje situasjonen og utviklinga tett, for å setje inn tiltak når dei trengst, og der dei trengst. Samferdsel er eit av dei områda som er mest aktuelle å satse på for å auke sysselsetjinga. I tillegg til å sikre arbeidsplassar vil ei større satsing her vere avgjerande for å sikre eit meir konkurransedyktig næringsliv framover. Den krisepakka som finansministeren har varsla kjem over nyttår, vil nødvendigvis i stor grad gå til nettopp samferdsel.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Det som fikk meg til å ta ordet, var innlegget fra Høyres Aspaker i sted. Hun snakket om krise i politiet og om at Regjeringen ikke erkjenner at det er krise der. Vi sier at det er veldig anstrengt i politiet om dagen. Hovedgrunnen til det er at vi mangler politiutdannet personell. Aspaker vet godt at jeg og flere med meg fra regjeringspartiene har erkjent at vi skal ta vår del av det ansvaret, fordi satsingen de første fem årene av 2000-tallet var altfor lav. Men også Høyre må selvfølgelig bære en stor del av det ansvaret. Så kritiserer hun Regjeringens satsing på Økokrim, som altså er en satsing vi har doblet. Økokrim har nå dobbelt så stor kapasitet som da vi tok over etter bl.a. Høyre ved forrige skifte. Så sier hun også at det forebyggende arbeidet nå lider under denne regjeringen. Det er altså denne regjeringen som har sittet med styringen når nasjonen har fått opprettet 260 politiråd rundt omkring i Norges land – fra null under den forrige regjering. I tillegg jobber vi iherdig med å utvikle målekriterier slik at det arbeidet faktisk skal bli prioritert. Og så avslutter Aspaker med å si at det er et mønster i hvordan Regjeringen ikke håndterer kriser. Når vi, etter at vi tok over etter Bondevik II, utdanner flere politifolk ved Politihøgskolen, er det plutselig ikke nok for Høyre. Når vi får en dobling på Økokrim, er det plutselig ikke nok for Høyre. Og når vi satser på å opprette politiråd, som det ikke ble opprettet noen av i forrige periode, er heller ikke den satsingen god nok for Høyre. Det er ikke noe mønster i hvordan Regjeringen håndterer kriser, men det er et tydelig mønster i hvordan Høyre kritiserer Regjeringen for hvordan den håndterer kriser. Sannheten er den at for noen få måneder tilbake stod Høyres finanspolitiske talsmann, Sanner, og forlangte et meget stramt budsjett. Så kom budsjettet. Så har vi fått krisepakker på flere hundre milliarder kroner. Igjen er altså Høyres medisin at det Regjeringen gjør, ikke er nok, selv om det er langt mer enn det de selv hadde forutsett.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Jeg var egentlig litt usikker på hvorvidt jeg skulle ta ordet i denne debatten, men gjør det etter å ha hørt samferdselsministeren, Senterpartiets partileder, prate varmt om kommuneøkonomi og satsing på samferdsel. Jeg har først lyst til å gå litt inn på kommuneøkonomien, for den er jo fantastisk bra, ifølge ministerens innlegg tidligere her i dag. Den er tydeligvis så bra at det skjer nedleggelser en masse av skoler og pleie- og omsorgstilbud over hele landet. Jeg tror derfor flertallspartiene her i denne sal og regjeringsapparatet har en annen virkelighetsoppfatning enn man har i det virkelige livet rundt i hele landet, hvor kommunepolitikere baler med dårlig kommuneøkonomi og kommunebudsjetter som man ikke får til å gå i hop, på tross av alle hyllingstalene som vi har hørt her i dag – og for så vidt gjennom hele dette året – om hvor fantastisk denne regjeringen har satset på kommuneøkonomien. Jeg tror at de fleste som driver og baler med kommunebudsjetter nå, ikke opplever det på samme måte som enkelte gjør i denne sal. Det er også artig når man hører på representanten Jenny Klinge, som skryter denne regjeringen opp i skyene – skryter av hvor fantastisk flink Regjeringen har vært til å følge opp Nasjonal transportplan og alle de utfordringene man har der. Da synes jeg det er litt interessant å se på hva man har gjort i 2008, og hva man har tenkt å gjøre på samferdselsområdet i 2009 som virkelig betyr noe – det med bakgrunn i at det til nå i år er langt flere drepte i trafikken enn det var i fjor. Denne regjeringen har bevilget midler til 51 km ny motorvei. Jeg tror alle i denne sal vet hvor stort behovet for ny motorvei er. Regjeringen har bevilget midler til 10 km midtdelere i 2008, og i 2009 blir det bevilgninger til 30 km midtdelere. Man skal bevilge midler til 69 km ny firefelts motorvei. Det er himmelvidt fra det behovet som er der. Vi vet at behovet er 520 km med midtdelere. Da ville man sannsynligvis redusert antall skadde og drepte i trafikken med 80 til 100 hvert eneste år til en kostnad på 500 milliarder kr. Da er 30 km med midtdelere ikke for annet enn smuler å regne. I tillegg skryter man hemningsløst av at man oppfyller Nasjonal transportplan. Man oppfyller den kanskje når det gjelder kroner og øre, men jeg synes jo faktisk – iallfall når det gjelder veier som ligger i Nasjonal transportplan, og som man har sagt at man skal bygge – at det som betyr noe, er at veiene blir realisert og bygd slik som de skulle. Og når man så får en liste fra Samferdselsdepartementet med 29 prosjekter til over 2,3 milliarder kr som ikke er oppfylt i Nasjonal transportplan for 2006–2009 og handlingsprogrammet for Statens vegvesen, har en ikke oppfylt Nasjonal transportplan, som enkelte prøver å framstille det som fra denne talerstol.
Bent Høie (Høyre), 2008-11-05:
På vegne av Kari Lise Holmberg og meg selv vil jeg framsette forslag om å utvikle egne kompetansemottak innen asylmottak.
Bent Høie (Høyre), 2008-11-05:
Jeg tror Stortinget har fått med seg at kommunalministeren følger med, men nå vil jeg be kunnskapsministeren følge med. Kunnskapsdepartementet har sendt på høring et forslag om et elevregister. Forslaget har vakt sterke reaksjoner, og det er ikke rart. La meg sitere fra deler av høringsutkastet: «Personlige forhold som for eksempel helseforhold, seksuell legning, etnisk bakgrunn og religiøs oppfatning kan ha stor betydning for hvordan den enkelte opplever det fysiske og psykososiale læringsmiljøet. For å tilrettelegge læringsmiljøet for utsatte grupper slik at kvaliteten i opplæring for denne gruppen elever ikke er dårligere enn for andre, er det viktig å ha muligheten til å gjennomføre undersøkelser om dette på aggregert nivå, herunder i forbindelse med elevundersøkelsen.» Videre: «For å kunne se dataene i et livslangt perspektiv mener departementet at det bør være anledning til å oppbevare opplysningene i det sentrale registeret flere tiår før anonymisering.» Høyre mener at forslaget strider imot en menneskerettighet som retten til privatlivets fred og er et alvorlig angrep på personvernet – det kanskje groveste utslaget av at «store mor» skal følge med deg i alle livets faser. I en pressemelding på fredag forsøkte departementet å bortforklare forslaget ved å si at påstanden om at forslaget legger opp til registrering av seksuell legning, er feil. Imidlertid har alle høringsinstanser som er eksperter på personvern, oppfattet forslaget på samme måte som Høyre. Det gjelder både Fornyingsdepartementet, Justisdepartementet og Datatilsynet. Foreldreutvalget for grunnskolen skriver at dette forslaget er et alvorlig angrep på personvernet for våre barn. Jeg mener at kunnskapsministeren nå har en veldig god anledning til å fjerne tåkeleggingen av dette forslaget, ved å være klar og tydelig overfor Stortinget og si at dette forslaget ikke bare skal legges i en skuff, men gå rett fra høring til departementets makuleringsmaskin, slik at vi slipper å se det igjen.
Bent Høie (Høyre), 2008-11-05:
Dette er åpenbart ikke så klart som kunnskapsministeren vil ha det til, så lenge både Justisdepartementet, Fornyingsdepartementet og Datatilsynet oppfatter dette på samme måten som oss, i tillegg til en rekke kommuner, fylkeskommuner og Foreldreutvalget for grunnskolen. Dessuten er det slik at lovhjemlene som foreslås, gir hjemmel for det som jeg tok opp i mitt hovedspørsmål. Selv om kunnskapsministeren nå sier at de ikke vil bruke hjemlene i disse forholdene, er det ikke tvil om at det vil gi hjemmel for å kunne gjøre det. Og den bør fjernes. Det er misvisende å trekke sammenlikning med elevundersøkelsen. Elevundersøkelsen er en frivillig undersøkelse der opplysningene gis anonymt. I det hele tatt er det å lage et opplegg for at disse opplysningene skal gis fra elever som er navngitt, i utgangspunktet et overgrep mot privatlivets fred. Kan kunnskapsministeren bekrefte at dette høringsutkastet som er sendt ut, vil bli trukket tilbake, og at det blir laget et nytt utkast?
Bent Høie (Høyre), 2008-11-05:
Vi er i en situasjon med fallende boligpriser. Aftenposten melder i dag at det bare er én ting som er verre for ungdom enn stigende boligpriser, og det er synkende boligpriser. Regjeringspartienes svar på utfordringene på boligmarkedet har så langt vært at Senterpartiets Lundteigen har foreslått å fjerne skattefradraget for renter på boliglån, Heikki Holmås fra Sosialistisk Venstreparti har foreslått å gjeninnføre boligskatten, og Regjeringen har i realiteten økt boligskatten ved å heve likningsverdien i forbindelse med sine statsbudsjetter, også i det forslaget som er lagt fram nå. Høyre mener det er en målsetting at flest mulig nordmenn skal eie sin egen bolig, og mener derfor det er feil å ha boligen som skatteobjekt. Tvert imot, det å fjerne boligskatt er et viktig virkemiddel for at flest mulig skal kunne eie sin bolig. Er kommunalministeren enig i at det å innføre nye skatter på boliger vil være et viktig boligpolitisk virkemiddel, slik som Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet har tatt til orde for?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
På vegne av representantene Per-Willy Amundsen, Bård Hoksrud, Jan-Henrik Fredriksen, Karin S. Woldseth og meg selv skal jeg fremme et forslag om å forhindre statlig forskjellsbehandling og konkurransevridning mellom nærbutikker.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
Den rød-grønne regjeringen har flagget at alle tomme svømmebasseng i kommunene skal fylles med vann. Det var også den store valgkampsaken ved siste stortingsvalg. Det har vært gjort en del ut av det her i stortingssalen; man har etterlyst akkurat dette. Faktum er at det er mange kommuner som ikke har tilfredsstillende svømmetilbud til sine innbyggere. Og det er nye utfordringer til statsråden. Svømmehallen i Lørenskog, f.eks., har vært stengt i tre år, og det er dystre spådommer med hensyn til om denne hallen noen gang kommer til å bli åpnet. Hva vil statsråden si til innbyggerne i Lørenskog, som ikke har fått vann i bassenget sitt, og til den fortvilte arbeiderpartiordføreren, som gjerne hadde sett seg råd til å rehabilitere svømmehallen der?
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2008-11-05:
På vegne av stortingsrepresentantene Harald T. Nesvik, Jan-Henrik Fredriksen, Kari Kjønaas Kjos og meg selv har jeg gleden av å presentere et forslag om fri etableringsrett og fjerning av ordningen med avtalehjemler for fysioterapeuter.