trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-19:
Ære være representanten for det engasjementet. Jeg har stor respekt for det. Og jeg har også tydeliggjort at her er det ikke nødvendigvis noen faglige argumenter for hvorfor det ene er inne og det andre er ute. Det kan være spørsmål som handler om avgrensninger, og fare for misbruk kan være en begrunnelse, men det er først og fremst at ytterligere endringer i kompensasjonsordningen ville kunne føre til at hele systemet brøt sammen. Det ansvaret vil ikke jeg ta, for jeg er opptatt av at bedrifter skal få støtte – og dette er bare én av mange, mange ordninger. Nå er det viktig at vi ser fremover på de utfordringene vi skal løse utover sommeren og høsten. Kompensasjonsordningen for næringslivet var laget for den situasjonen hvor Norge var stengt ned. Nå åpnes Norge opp, nå kommer aktiviteten tilbake, og da er det viktig at vi legger til rette for – ja – norsk privat eierskap og for aktivitet og sysselsetting. Derfor får vi nå også på plass lønnsstøtteordningen, som skal få permitterte raskere tilbake i jobb.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-19:
Svaret på det spørsmålet er ja. Det er et svært viktig mål at vi unngår at forskjellene øker. Vi må sikre at vi gjennom denne krisen bidrar til at de som har svakest tilknytning til arbeidslivet, får hjelp og støtte til å komme tilbake i jobb. Derfor handler en av de viktigste strategiene i vår vei ut av krisen om inkludering, og det handler om integrering. Mange av de gruppene som har svakest tilknytning til arbeidslivet, risikerer å bli varig støtt ut hvis vi ikke har tydelige tiltak for å hjelpe dem tilbake i jobb. Så vårt arbeid både med å få ledigheten ned og få permitterte tilbake i jobb er de viktigste tiltakene for å bidra til at vi også bevarer et samfunn med små forskjeller, et samfunn med tillit og samhold.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-06-19:
Det er ikke riktig at vi fjerner ordninger for arbeidstakerne. De eneste vi fjerner ordninger for, er næringslivet, ved at vi nå fjerner og faser ut kompensasjonsordningen for næringslivet. Vi gjeninnfører arbeidsgiverbetalte dager ved permittering fra 1. september for nye og også for betaling av omsorgspenger. Jeg registrerte at representanten i et innlegg i Stortinget i forrige uke nettopp la vekt på at når regjeringen har varslet at vi skal redusere rabatten på de aller dyreste boligene, vil det bidra til at flere investerer i norske arbeidsplasser. Da må det også være slik at når man øker rabatten på arbeidende kapital, vil det føre til at flere investerer i norske arbeidsplasser. Det er en erkjennelse fra SV som jeg håper man står ved. For oss er det viktig at vi trygger norske arbeidsplasser. Det er viktig at folk har en jobb å gå til.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Det var litt overraskande at Siv Jensen ikkje brukte noka tid i sitt innlegg på å snakke om politiet eller justissektoren. Det kan handle om at Framstegspartiet ikkje har så mykje å skryte av på det området. Før koronakrisa låg det an til store bemanningskutt i politidistrikta. Så kom heldigvis regjeringa med 400 mellombelse stillingar til politidistrikta. Det var veldig bra og heilt nødvendig. Det er stillingar som me hadde behov for utan koronaepidemien. I dag har Arbeidarpartiet difor fremja eit forslag der me ber regjeringa om å vidareføra dei mellombelse stillingane, slik at dei kan bli gjorde permanente for 2021. Spørsmålet mitt til representanten Jensen er om Framstegspartiet vil stemme for det forslaget.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Oi, oi – her måtte vi langt tilbake for å finne eit svar. Beklagar, eg meiner ikkje å le, men det blir nesten litt komisk, for spørsmålet mitt var eigentleg veldig enkelt. Vil Framstegspartiet stemme for forslaget vårt i dag om at dei mellombelse politistillingane blir gjorde permanente frå 2021? Ja eller nei. Meiner ein det er behov for 400 fleire stillingar òg i 2021, eller meiner ein det ikkje? I dag har ein ein gyllen anledning til å stemme for det. Framstegspartiet sa då dei sat i regjering, at det var historisk god bemanning i politiet. Så fort dei kom ut av regjering, var det ikkje så god bemanning i politiet. Makan til vingling. Ein kan rette opp det i dag ved å stemme for forslaget me har til votering.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Eg har forståing for det, og for at ein inngår avtaler. Eg kan formulere meg på ein litt annan måte: Meiner Framstegspartiet at det er behov for dei stillingane? Kjem ein i så fall til å jobbe for å få det på plass i statsbudsjettet for 2021, i og med at Framstegspartiet truleg skal vere støttepartiet til regjeringa òg då?
Helge Orten (Høyre), 2020-06-19:
Jeg har lyst til å komme litt inn på samferdselssektoren. Senterpartiet var imot etablering av Nye Veier i sin tid. Det ble argumentert med at dette var en veldig byråkratisk ordning. Realiteten er vel at Nye Veier er en liten og effektiv utbyggingsorganisasjon. Nå har vi noen år med erfaring bak oss, og konklusjonen er vel ganske entydig. Selskapet bygger mer, helhetlig, raskere og til en lavere kostnad samlet. 19 av prosjektene er blitt bedre, og vi får mer igjen for hver krone som vi investerer. Nye Veier har også bidratt til et høyere aktivitetsnivå enn noen gang i norsk veibygging og til at flere prosjekt blir gjennomført raskere. Det vil være et viktig redskap ikke minst for å opprettholde et høyt aktivitetsnivå også i den tiden vi nå går inn i. Mitt spørsmål er: Er representanten Arnstad og Senterpartiet fremdeles er av den oppfatning at Nye Veier er en byråkratisk ordning, eller vil en være med og utvikle selskapet videre og sikre et fortsatt høyt aktivitetsnivå i norsk veibygging?
Helge Orten (Høyre), 2020-06-19:
Det er betryggende å høre. Det betyr at vi kan ta sikte på at Nye Veier har en god framtid foran seg og kan være en god benchmark for det arbeidet som Statens vegvesen gjør. Jeg har lyst til å spørre om et mer konkret prosjekt. I går hadde vi en debatt om E18 Lysaker–Ramstadsletta. I den debatten ble det klart at Senterpartiet ikke støttet det prosjektet, for så vidt et prosjekt som representanten Arnstad, den gang som samferdselsminister, la fram i Nasjonal transportplan i 2013. Samtidig er vi opptatt av å opprettholde aktivitetsnivået i økonomien og legge til rette for sysselsetting. Jeg regner med at det er flere norske leverandører som nå vil være opptatt av at dette og andre samferdselsprosjekt kommer ut i markedet så snart som mulig. I sitt alternative budsjett kuttet Senterpartiet 400 mill. kr i bevilgningen til Fornebubanen. Vil Senterpartiet og representanten Arnstad vurdere å stemme for E18 Lysaker–Ramstadsletta senere i dag, slik at vi kan få fart på prosjektet med de positive ringvirkningene det har for aktivitet og sysselsetting?
Stefan Heggelund (Høyre), 2020-06-19:
Jeg har lyst til å takke representanten for innlegget og spørre ham om noe som jeg vet ligger hans hjerte nært, nemlig klima. I budsjettmerknadene skriver Sosialistisk Venstreparti at det er behov for mer fornybar kraft-produksjon i Norge. Det SV viser til i merknaden, er oppgradering av eksisterende vannkraftverk. Kan representanten fortelle hvor mange nye TWh det vil gi oss, sammenliknet med hvor mange TWh vi trenger for å kunne elektrifisere alt det som vi her på Stortinget sammen er enige om at skal elektrifiseres?
Stefan Heggelund (Høyre), 2020-06-19:
Det er ikke helt riktig at dette er en stor diskusjon. Representanten Lars Haltbrekken har stilt olje- og energiministeren spørsmål tidligere om hvor mange TWh en slik oppgradering vil utløse. Dette vet vi, og for å si det enkelt: Det vi da også vet, er at en slik oppgradering vil gi oss noe mer TWh, men ikke i nærheten av det vi trenger for å elektrifisere alt det vi er enige om at vi skal elektrifisere – ikke i nærheten. Det jeg ønsker å utfordre Sosialistisk Venstrepartis leder på da, er hva slags type ny fornybar produksjon er det han vil sette i gang for at vi skal kunne klare å elektrifisere alt det som vi er enige om at vi skal elektrifisere.
Stefan Heggelund (Høyre), 2020-06-19:
Da vil jeg følge opp dette med to spørsmål, for det er helt umulig nå å få klare svar fra SV om hva de faktisk mener om fornybar kraft-produksjon i Norge. Det ene spørsmålet er: Når representanten Lysbakken nevner flytende havvind – det er vi helt enig i at det skal satses på, og det gjør vi allerede – mener han, når han tar det som et eksempel, at den kraften skal tilbake på land og ikke brukes til å elektrifisere sokkelen og kanskje sendes sørover, som vil være en stor industrimulighet for Norge. Det er det ene. Det vil være helt nytt, helt nye takter fra SV som representanten Lysbakken legger opp til. Da blir det store og interessante debatter om det. Det er det ene spørsmålet: Skal den strømmen tilbake til land? Det andre spørsmålet er: Hvilken fornybar kraft-produksjon i tillegg til de få TWh-ene man kan få ved oppgradering av vannkraftverk, vil han ha på land? Hvor er han villig til å ha vind – hvis noe sted? Vil han ha nye vannkraftverk – hvis noe sted, i så fall hvor?
Stefan Heggelund (Høyre), 2020-06-19:
Vindkraftdebatten er en debatt som engasjerer mange. Regjeringen har i dag lagt fram en stortingsmelding om konsesjonsbehandling for vindkraft på land. I den meldingen foreslår olje- og energiministeren en historisk innstramming av konsesjonssystemet. I meldingen ligger det en rekke forslag til tiltak, bl.a. skjerpede tidsfrister, tidlig avslag, maks høyde på turbiner og mer innflytelse til kommuner, fylkeskommuner og lokalsamfunn. Dette gjør vi fordi vi ser at det er et behov for å justere kursen. Det er nå et høyt konfliktnivå, og mange er frustrert. Det er mange som er bekymret for vindkraftutbygging. Vår oppgave nå er først og fremst å lage en politikk for framtiden, og det har regjeringen gjort med stortingsmeldingen som ble lagt fram i dag. Jeg er også glad for den brede enigheten som vi har kommet fram til i Stortinget. Vi mener at det er riktig å gjøre en vurdering av de konsesjonene som er gitt for vindkraft på land, for å se til at de er tildelt i henhold til gjeldende lovverk. Når vi stemmer for disse forslagene, når vi er en del av denne enigheten, er det fordi vi håper det kan bidra til å dempe de konfliktene vi nå ser. Jeg har tillit til at regjeringen vil følge opp disse vedtakene på en god måte, og vi imøteser regjeringens vurderinger når de er klare. Vi hørte at representanten Barth Eide tok opp disse forslagene. Jeg synes de er så gode forslag at jeg tar dem opp, jeg også!
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Reiselivsnæringen ble jo litt nevnt av representanten. Det er en næring som er preget av mye optimisme, og den er vel det motsatte av det man kan kalle en kravstor næring. Det er en reiselivsnæring som nå er i sin største krise noen gang, men man har alle muligheter til å lykkes dersom man klarer å bistå næringen gjennom krisen. Nå er landet vårt stengt ned for turister, og da er det ingen grunn til å holde åpent. Byen jeg bor i, Tromsø, er en hub for reiselivet i hele landsdelen. Der er 60 pst. i reiselivsnæringen nå permittert. Det er nesten 2 000 mennesker. Det er kjempealvorlig. På grunn av at man ikke ønsker å utvide permitteringsordningen, frykter de at de i slutten av juli må si opp mange. Mitt spørsmål er: Mener representanten Grøvan at regjeringen burde gi reiselivsnæringen de nødvendige signalene om at man må utvide permitteringsordningen?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Med all respekt å melde: Vi har cirka stengt ned landet vårt. Det kommer ikke turister til Norge. Da nytter det ikke å si at tiltak kanskje ikke treffer. Skal vi ha en reiselivsnæring etter krisen, må de ha hjelp over krisen, og da kommer de til å kunne ta seg opp igjen. Jeg var på besøk i Senja-regionen, som representanten jo kjenner veldig godt, i forrige uke. De er helt samstemte, som reiselivsnæringen også er, om at det viktigste nå er å sørge for at permitteringsordningen utvides, sånn at man slipper å si opp mange folk i slutten av juli. Det er et faktum. Jeg spør igjen: Er det ikke lurt å gi reiselivsnæringen dette ekstremt viktige signalet, sånn at næringen kan fortsette å vokse og være den fantastiske næringen den er?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Som sagt: Man kan ikke drive en næring uten å ha de viktigste kundene på plass. Det er bare ikke mulig. Man kan ikke ha hoteller åpne om det ikke er folk som vil bo på hotellene. Det er ikke sånn at de kan brukes til kurs og konferanser heller, for det er heller ikke lett å få til. Jeg hører hva representanten sier, men det er ikke sånn at det er for tidlig å konkludere – det er for sent. Vi er for sent ute når det gjelder denne næringen. Siden representanten ikke vil svare på det med permitteringsordningen, lurer jeg på hvilke tiltak representanten Grøvan mener er viktigst nå for å holde hjulene i gang for reiselivsnæringen.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Jeg er glad ministeren nevnte reiselivsnæringen, som vi nettopp også har drøftet. Reiselivsnæringen er virkelig i en krise, og reiselivsnæringen trenger at næringsministeren også begynner å være minister for reiselivet. Det har man dessverre sett altfor lite til i denne krisen. Man har valgt å stenge ned Norge for turisme. Det har vært nødvendige tiltak å innføre, men det har også hatt store konsekvenser for næringen. Det viktigste nå er å få næringen over kneika sånn at man faktisk kan begynne på nytt når dette er over. Da er det viktig med tiltak, som å forlenge permitteringsordningen, gjøre kompensasjonsordningen mer treffsikker, sørge for at man har tilstrekkelig med midler til markedsføring av Norge, at ordningen for reiselivsarrangørene treffer i større grad, og ikke minst at ordningen for sesongbedriftene treffer alle, for det er ikke en markedssvikt vi ser nå. Spørsmålet er: Hvorfor unnlater regjeringen å innføre de tiltakene vi vet vil funke for reiselivsnæringen?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Det er ingen uenighet om at dette handler om korona. Det vi vi alle sammen er grunnen til at Norge – og verden – står oppe i den krisen vi gjør. Men når det gjelder reiselivet, viser f.eks. en medlemsundersøkelse gjort av Virke at 49 pst. av bedriftene tenker at de ikke kommer til å være oppe på normalt nivå igjen før tidligst høsten 2021. Det er regjeringens ansvar, i samarbeid med Stortinget, å komme med tiltak som gjør at næringen kommer over denne krisen, og det har man ikke i tilstrekkelig grad gjort. Man vet hva som trengs for at det skal funke, men det er tiltak som regjeringen sier nei til. Så jeg spør igjen: Hvorfor sier man nei til tiltak som næringen selv sier er helt avgjørende for å slippe f.eks. massekonkurser og oppsigelser i slutten av juli?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Først vil jeg si at jeg er glad for at vi nå får på plass en form for forutsigbarhet for havbrukskommunene. Det har vært Arbeiderpartiets mål hele tiden – å få på plass en ordning som gir forutsigbare, stabile inntekter til kommunene, uavhengig av når det er vekst. Så registrerer jeg at representanten Margunn Ebbesen fra Høyre prøver å skape tvil om hva Arbeiderpartiet mener i saken. Det er det altså ingen grunn til – Arbeiderpartiet er tydelig på hva som er viktigst for oss der. Men det som har vært et viktig tema her i dag, og som jo ikke har så forutsigbare og stabile betingelser, er reiselivet. Dette er en næring som er fantastisk. Den gir så store muligheter for både by og land, og den skaper viktige arbeidsplasser over hele landet. Det er en næring som i stor grad er bygd opp av lokale initiativ, regionale initiativ, regionale og lokale midler. Det er en av grunnene til og suksessen bak nordlysturismen – at man har jobbet lokalt og regionalt. Problemet er at før krisen kom, hadde ikke reiselivet de rammevilkårene, det fokuset som næringen fortjener. Så kom krisen, og den slo så hardt ut. Jeg er bekymret for at næringen heller ikke nå får den oppmerksomheten, de virkemidlene som den trenger for å komme seg over denne krisen, sånn at den igjen kan fortsette det fantastiske arbeidet hvor Norge har de beste mulighetene til å lykkes også framover. Jeg håper at man f.eks. vurderer veldig sterkt, dersom det smittevernfaglig er mulig, å åpne opp for land som Tyskland. Det vil være med på å bidra til at deler av sommersesongen kan reddes. Det er utrolig viktig. Jeg håper man tenker seg nøye om på nytt også når det kommer til permitteringsordningen. Det nytter ikke å være passiv i denne sal og si at man skal se på virkemidler framover. Vi vet at denne næringen i stor grad nå står overfor store utfordringer, og det handler mye om mange permitterte mennesker som fort kan miste jobben i løpet av sommeren dersom man ikke tar grep nå. Før vi stengte ned Norge, var Tromsø, hvor jeg bor, full av turister. Det myldret overalt. Hotellene var stappfulle. Det samme var restaurantene og gatene. Jeg håper Stortinget sammen kan være med på å bidra til at når man kommer seg forbi denne krisen, skal det igjen myldre av turister i Tromsø, i Bergen, i Stavanger og ikke minst i distriktene.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-06-19:
Representanten har helt rett i at reiselivsnæringen er hardt rammet. Det er korona som gjør at det ikke er turister nå. Det er korona som gjør at det har vært helt nødvendig å stenge grensene. Det er også korona som gjør at vi nå forsiktig må starte opp igjen, for det er ikke til gagn for næringslivet, og heller ikke reiselivet, hvis vi åpner opp for mye for tidlig og må stenge ned igjen. Regjeringen har allerede gjort veldig mye for reiselivet. Vi har f.eks. kjøpt opp flyruter – og det er veldig viktig for den landsdelen som representanten representerer. Vi har forlenget kompensasjonsordningen. Vi har lagt til rette for lønnstilskudd for å gjøre det enklere og mer attraktivt å ta inn igjen arbeidstakere. Vi har gitt penger til Innovasjon Norge. Og vi følger med på reiselivet, for vi vet at det er den bransjen som møtte koronautfordringen først, og som er blant de bransjene som kommer til å slite med ettervirkningene lengst.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-06-19:
Reiselivet er en mangfoldig bransje som også rammes ulikt. En del av de tiltakene som de venter på og ønsker seg, kan vi ikke si noe om ennå. Det gjelder f.eks. konferansehotellene, som nå ikke kan ha flere enn 200 inne på konferanse. De håper, og det håper regjeringen også, at vi kan åpne opp for flere, men det må vi avvente og se hvordan smittesituasjonen er. Vi har styrket og forlenget permisjonsordningene. Samtidig er det en bransje vi har oppmerksomheten rettet mot, og det har også regjeringen sagt – at vi vil følge med på situasjonen gjennom sommeren og til høsten. Så per nå avviser vi ingenting. Vi sier tvert imot at dette er en av de bransjene som vi har spesiell oppmerksomhet rettet mot.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-06-19:
Jeg er veldig glad for at jeg får det spørsmålet, for det gir meg anledning til å gjøre Stortinget oppmerksom på en utfordring vi har støtt på, for nå som vi har begynt å jobbe med den ordningen, ser vi at hvis vi skal begrense det til det som i kompensasjonsordningen er definert som sesongbedrifter, altså de som har 80 pst. av omsetningen sin innenfor seks måneder, ser vi at ordningen kan falle litt skjevt ut og ramme litt vilkårlig. Vi er mer opptatt av å oppfylle det vi tror er intensjonen til Stortinget, og ønsker derfor å jobbe videre med den ordningen, men da med utgangspunkt i de bedriftene som er underlagt vedlikeholdsplikt i henhold til den nevnte tivoli- og taubaneloven. Så fra Næringsdepartementets og min side legger jeg til grunn at Stortinget synes det er greit, nettopp fordi det er det som vil imøtekomme intensjonen på best mulig måte.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-06-19:
Vi jobber nå med den ordningen. I disse dager går ting veldig fort, og vi ser at i diskusjonen ble dette knyttet veldig opp til den definisjonen som var for sesongbedrifter. Men etter hvert som vi har begynt å jobbe med den avgrensningen, for dette må jo være en ny ordning, ser vi at da treffer den litt skjevt. Så vi har ikke fullført arbeidet ennå. I stedet for å ta utgangspunkt i den delen av bransjen som har 80 pst. av omsetningen sin innenfor seks måneder, ønsker vi å ta utgangspunkt i de som har vedlikeholdsplikt i henhold til loven. Det er det som vil være vårt utgangspunkt når vi skal utforme ordningen og få den notifisert i ESA. Det betyr at det fortsatt er ting som vil falle utenfor, men vi mener at det i større grad vil ivareta Stortingets intensjon og falle litt mindre skjevt ut enn slik vi så hvis vi skulle tatt utgangspunkt i 80 pst. innenfor seks måneder.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-06-19:
Dette er en relativt snever ordning. Grunnen til at vi ønsker å se litt bredere på den, er fordi vi så at med utgangspunktet om 80 pst. innenfor seks måneder, trenger ett alpinanlegg gjerne støtte mens naboanlegget trenger ikke. Når vi nå tar utgangspunkt i hvem som har vedlikeholdsplikt i henhold til loven, er det helt rett som representanten sier, at det vil allikevel kunne medføre en skjevhet, eller at noen som synes at de burde fått, ikke får. Det å finne en perfekt ordning som omfatter alle, men avgrenser på en god måte, kan nok være utfordrende. Men vi følger med på situasjonen. Regjeringen har sagt hele veien at er det behov for justeringer, må vi være åpne for det og eventuelt komme tilbake igjen.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-06-19:
La meg først begynne med oljepakken. Den viser på en veldig god måte hva Venstre klarer å få til sammen med Høyre og Kristelig Folkeparti: en god og balansert ordning, og det har vi lagt fram for Stortinget. Det viser òg at SV ikke klarer å få til det samme sammen med Arbeiderpartiet og endte opp med at SV forlot forhandlingsbordet, slik at vi ble stående igjen med et flertall som – jeg er helt enig – ga mer penger til oljebransjen enn det regjeringen og Venstre i utgangspunktet la opp til. Når det gjelder Nysnø, er jeg helt enig i at det er et kjempeviktig selskap, nettopp fordi de går inn med kapital i nye, grønne og spennende bedrifter og hjelper dem opp og fram, men allikevel med et forretningsmessig blikk. Jeg er veldig glad for at SV ser verdien av både Nysnø og det private næringsliv, men jeg minner om at SV løftet ikke én finger for å få opprettet Nysnø og ikke én finger for å få lokalisert det til Stavanger. Så den nyvunne entusiasmen for Nysnø er jeg glad for, men den må vi snakke mer om senere.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Vi må gjera alt vi kan for å forhindra at ledigheita bit seg fast på eit høgt nivå. Då hjelper det faktisk ikkje med kutt i formuesskatten. Det skapar ikkje arbeidsplassar. Det trengst kraftfulle tiltak for å hindra at permitteringar vert til oppseiingar og varig utanforskap. No føreslår vi vidare ei redningspakke for arbeidsfolk på 3,7 mrd. kr i Arbeidarpartiet. I denne pakka utvidar vi permitteringsperioden ut året for å sikra at permitteringar ikkje vert til oppseiingar. Og vi har ei betydeleg satsing på kompetanse, og vi aukar også fagforeningsfrådraget. Arbeidarpartiet har òg gode og verknadsfulle tiltak for bedriftene våre og føreslår endringar i kompensasjonsordninga som gjer at reiselivet, sesongbedriftene og småbedriftene også får hjelp til å koma seg gjennom denne krisa. Det er vanskeleg å forstå Høgre-regjeringa si motvilje mot å sikra den kraftforedlande industrien i heile landet langsiktige, likeverdige konkurransevilkår med resten av Europa. Tyskland og Frankrike har framleis inntil 90 pst. reduksjon i nettprisen for denne industrien. I Noreg er dette nå nede i 60 pst. Dette er svært konkurransevridande. Investeringane uteblir i Noreg. Andre bedrifter får kompensasjonsordningar. Samtidig vert den kraftforedlande industrien pålagt millionpåslag på straumrekninga si. Kvifor vil ikkje regjeringa og Framstegspartiet ha grøn norsk industri, bygd på norsk fornybar vasskraft? Og kvifor skjer det ikkje noko for å få fart på opprustinga av vasskraftverka våre? Meir fornybar energi for allereie utbygd vasskraft er positivt både for klima og naturmiljøet samt for sysselsetting og verdiskaping i heile Noreg. Alle parti seier dei er for dette. Dei fleste har det til og med programfesta – og då må dei òg stemma for eit slikt forslag. Forslaget vårt er veldig enkelt: å endra innretninga på grunnrenteskatten, setja nivået på risikopåslaget slik at normalavkastninga vert skjerma og superprofitten vert skattlagd. Mange større bedrifter er i ein krevjande likviditetssituasjon etter korona. Høgare støtteandel også for store bedrifter er nødvendig for å få til større strategiske satsingar, f.eks. i miljøteknologiordninga i Innovasjon Noreg. Og det må setjast i verk strakstiltak for å oppretthalda forskings- og innovasjonsaktiviteten i pågåande forskings- og innovasjonsprosjekt.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Vi er alle enige om at det viktigste nå er å få permitterte og ledige i jobb igjen. Det er viktig. Varer den skyhøye ledigheten lenge, blir det mye vanskeligere å slå den tilbake. Derfor er det så sentralt i Arbeiderpartiets forslag her i dag – trygghet for jobb og helse og å sikre små forskjeller mellom folk. Det siste har ingen av høyrepartienes hovedtalere nevnt overhodet i debatten i dag, og ikke har det vært et poeng i krisepakkene. Svaret fra høyresiden er standardmessig at det viktigste for små forskjeller er å få folk i jobb. Ja, det riktig – jobb er et viktig fundament. Men det er ikke nok for at forskjellene i samfunnet skal være små. Det handler også om skattepolitikk, avgiftspolitikk og inntektspolitikk. Det er her høyresiden lukker øynene, for skattepolitikken denne regjeringen har ført, har økt forskjellene, ikke redusert dem. Og jammen kom de med nye kutt i formuesskatten denne gangen også. Trepartssamarbeidet er en annen viktig forutsetning. Det har vært uvurderlig ved tidligere økonomiske kriser. Det er noen av oss som husker hvordan solidaritetsalternativet fikk landet på rett kjøl igjen etter at Willoch-regjeringen kjørte økonomien i grøfta på 1980-tallet. En regjering har et særlig ansvar for å støtte opp under dette arbeidet, men denne regjeringen tok seg ikke engang bryet med å snakke med arbeidstakernes organisasjoner i forkant av den første krisepakken – bare arbeidsgiverne. Det er kanskje ikke så overraskende fra en regjering som i styringsgrunnlaget anerkjenner det uorganiserte arbeidsliv – ikke overraskende, men særdeles skadelig. Noe av det viktigste den økonomiske politikk skal bidra til, er et samfunn hvor forskjellene mellom folk er små og folks muligheter er store. Det er særlig viktig i krisetider. Derfor har Arbeiderpartiet gjennom hele krisehåndteringen lagt vekt på at det ikke skal bli slik at kostnadene ved krisen skal alle ta, mens de økonomiske gevinstene kan gå til noen få. Derfor har vi ønsket å forhindre at støtten til bedriftene skulle sildre ut i større lederbonuser og utbytter mens de mottar støtte, men det ville høyresiden ikke være med på. Slik kunne vi møtt krisen med solidaritet, samtidig som vi stopper fallet i økonomien og la grunnlaget for at vi raskt kunne hente oss tilbake. Da samfunnet stengte ned, ble mer enn 300 000 permittert. Selv om en del nå heldigvis er tilbake i jobb, vil ledigheten være usedvanlig høy også neste år. Norges Bank anslår 3,8 pst. Dette er ikke over. Dette vil fortsatt ha store konsekvenser for enkeltpersoner og deres familier, men også for landets evne til verdiskaping og fordeling.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2020-06-19:
Det er regjeringens klare mål at etter pandemien skal vi ha en kultursektor som er minst like god som den vi hadde før koronatiden traff oss. Kunst og kultur gir viktige bidrag til et levende demokrati der alle frie kan ytre seg, og der mangfold, skaperkraft og kreativitet er høyt verdsatt. Heldigvis har nå museer begynt å åpne igjen, og en del konserter og scenekunstforestillinger gjennomføres i mindre skala, men mye er avlyst, og framtiden er høyst usikker. Uten artister får vi ingen konsert, uten riggselskap får vi ikke scener, uten lyd- og lysselskap mister vi dem som skal sørge for at en konsert kan gjennomføres. Uten framføringslokaler er det ikke scener til å framføre kulturen på. Musikkbransjen er en kompleks og finmasket næringskjede som strekker seg fra artist til arrangør, booking og artist-management. Vi har heldigvis fått på plass generelle ordninger som avhjelper situasjonen for både bedrifter, frilansere og selvstendig næringsdrivende, og regjeringen har fått på plass en god ordning for arrangører i kultursektoren som kompenserer for bortfall av billettinntekter og merkostnader som følge av avlysning, utsettelse og stengning. Totalt kompenserer ordningene for rundt 1,2 mrd. kr fra 5. mars til 31. august. Vedtaket vi gjør i dag, vil inkludere underleverandørene i musikkbransjen. Dette inkluderer leverandører av lyd, lys, rigg og lokaler. Men vi er ikke i mål. Vi fra regjeringspartiene og Fremskrittspartiet vil signalisere at vi jobber med å inkludere flere i næringskjeden og virksomheten rundt artistene, som f.eks. booking- og artist-management. Det er nødvendig for at denne bransjen skal komme på bena. Regjeringen har også satt av 100 mill. kr til å sikre at musikere, forfattere, billedkunstnere, scenekunstnere og filmkunstnere kan fortsette sin kunstneriske virksomhet framover. Frivilligheten er også en viktig del av kultur- og idrettssektoren, og regjeringen har derfor lagt fram en kompensasjonsordning for frivillighet og idrett på 1,8 mrd. kr. Det kommer godt med. Regjeringen – og dette budsjettet og krisepakkene – legger nå til rette for å stimulere til aktivitet, og regjeringen har i proposisjonen varslet at de vil komme tilbake med en vurdering av behovet for å forlenge kompensasjonsordningene for kultursektoren i perioden etter 1. september. Vi vet lite om hva som kommer framover, men vi får håpe at smittetallene holder seg nede.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Arbeiderpartiet sørget for at de første krisepakkene fikk en tydeligere sosial profil. Det er helt klart at arbeidstakere med lav inntekt og lav utdanning ble hardest rammet. Det viktigste for oss var å ta vare på utsatte grupper. Det neste var å sikre transport for kritiske samfunnstjenester, men for Arbeiderpartiet er arbeid til alle jobb nummer én. Når privat næringsliv rammes, må det offentlige bidra mer ved å holde et enda høyere aktivitetsnivå. Vi trenger å bygge vei, havner, jernbane, ras- og flomsikring – listen er uendelig over mangler som kan fikses, samtidig som permitterte kommer seg i jobb. Kommuner og fylker har gryteklare prosjekter som kan realiseres, men de trenger penger. Anleggsbransjen ber ikke om mer penger, men om å få oppdrag. Vi fremmet nylig en rekke forslag for å gjøre norsk anleggsbransje mer konkurransedyktig når samferdselsprosjekt lyses ut. Dette er konkrete tiltak som anleggsbransjen i flere år har påpekt. Forslagene ble dessverre nedstemt av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Når vi i tillegg kan lese i revidert nasjonalbudsjett at regjeringen hevder at aktørene i anleggsbransjen fremdeles venter full kapasitetsutnyttelse de kommende 18 månedene, lurer jeg virkelig på hvor regjeringen er. Vi har de siste ukene hatt dialog med Maskinentreprenørenes Forbund, Entreprenørforeningen – Bygg og Anlegg og fagforeningene. Samtlige av dem sier noe helt annet til oss, og det har vært flere artikler i media om det samme. Våre små og mellomstore bedrifter i hele landet sliter, og i enkelte regioner varsler de krise, spesielt peker de på Nord-Norge og Rogaland. Det er i krisetider nødvendig med strakstiltak for å bistå dem som står helt eller delvis uten inntekt, men de samfunnsøkonomiske konsekvensene kan bli katastrofale dersom det i krisetider ikke også stimuleres til økt verdiskaping og flere jobber. Da bør en kunne forvente at regjeringen hører på hele anleggsbransjen og ikke bare på noen få store.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
«Det heiter ikkje: eg – no lenger. Heretter heiter det: vi.» Slik skrev Halldis Moren Vesaas i diktet «Tung tids tale», som ble utgitt i 1945. Det var en tid for vi-følelse, det var grunnlaget for gjenoppbyggingen av landet, og diktet er nå mer relevant enn på lenge. Da må vi vise handlekraft og solidaritet med alle dem som nå er hardest rammet, og det er de som står uten inntekt og arbeid. Ungdom, lærlinger og ufaglærte er de som står svakest og bakerst i arbeidsledighetskøen, og som ikke har den kompetansen som nå etterspørres fra næringslivet. Når vi i dag behandler RNB, foreslår Arbeiderpartiet en ekstra milliard til kommunene for å dekke ekstraordinære kostnader som skolene har hatt i forbindelse med koronakrisen. Skolen skal være et godt sted å være og et godt sted å lære. Da må vi sørge for at kommunene, skolene og lærerne får tilstrekkelig med midler for å løse sine oppgaver, og at en kan begynne skoleåret med trygghet for at en har tilstrekkelig med ressurser til å gi ungene en god undervisning og god oppfølging. Arbeiderpartiet er bekymret for den situasjonen mange avgangselever i videregående skole står midt oppi, og vi foreslå derfor 170 mill. kr til 1 000 nye læreplasser i kommunene. Arbeiderpartiet mener at vi som samfunn må ta et større ansvar for at flest mulig får fullført utdanningen sin. Det er viktig at det er fag innenfor helse, omsorg og oppvekst som prioriteres, for her er behovet for fagpersonell stort, og det er viktig at rekrutteringen ikke stopper opp. Høyere yrkesfaglig utdanning er arbeidslivets yrkesfaglige utdanning. Fagskolene videreutdanner dyktige fagarbeidere med god kvalitet og gir dem den kompetansen som næringslivet nå etterspør. Arbeiderpartiet foreslo 1 000 nye plasser i budsjettet for 2020, men fikk ikke støtte fra Høyre og regjeringen. Da kompetansemeldingen Lære hele livet ble behandlet tidligere i år, fikk Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Fremskrittspartiet flertall for å øke antall studieplasser i fagskolene med 2 000 fra høsten. Arbeiderpartiet er derfor svært forundret og skuffet over at regjeringen ikke følger opp Stortingets bestilling og arbeidslivets behov i RNB. I fjor var det rekordmange kvalifiserte søkere til høyere utdanning. Mange stod uten tilbud om studieplass, samtidig som Norge har mange unge utenfor studier eller arbeid. Dette har blitt ytterligere forsterket som følge av koronakrisen, og i år har over l50 000 personer søkt studieplass via Samordna opptak, som er 12 000 flere enn i fjor, og en økning på hele 8,7 pst. Utdanningsbehovet er stort, og Norge trenger flere fagfolk og mer kompetanse for å gjenreise samfunnet etter koronakrisen. Flere studieplasser er en investering i framtidens næringer, teknologiutvikling og velferdsstatens profesjoner. Dette løftet vil gjøre at flere får muligheten til å studere, og at arbeidsledige og andre som står utenfor arbeidslivet, lettere kan sikre seg den kompetansen som næringslivet trenger.
Torill Eidsheim (Høyre), 2020-06-19:
Petroleumsverksemda er Noregs desidert største og viktigaste næring og bidreg med store inntekter til velferdsstaten og sysselsetjing i heile landet. På grunn av covid-l9 og oljeprisen er situasjonen for norsk petroleumsverksemd no utfordrande. Eg ønskjer å trekkje fram to tilleggsløyvingar i RNB. Den eine er testsenteret på Mongstad, med 50 mill. kr, og at Gassnova inngår avtale om vidare drift. I tillegg blir det føreslått ei tilleggsløyving på 70 mill. kr til kartlegging av havbotnsmineral og auka kunnskap om leite- og utvinningsteknologi. Så kvifor trekkjer eg fram akkurat desse to? Jo, fordi dei er viktige – ikkje fordi dei er så store i sum, men fordi det gir viktige signal. I regionen min, Nordhordland, var det før korona og nedgang i oljeprisen eit stort behov for arbeidskraft. Om ein stor del av utviklingsplanane som næringslivet vårt hadde den gongen, i mars, held fram, får vi faktisk frigjort arbeidskraft på grunn av arbeidsløysa no. Den store utfordringa er om folk har den riktige eller nødvendige kompetansen. Alle dei 225 000 kvinner og menn som jobbar i olje- og gassnæringa, inkludert dei 90 000 som jobbar i maritim næring, er sentrale når vi skal flytte kunnskap og erfaring frå det fossile til det berekraftige. Støtta til kompetanseheving og rådgjeving kjem til å bli viktig for å understøtte innovasjonssatsinga vår. Regjeringa si oljepakke er ei investering i bedrifter som skal sikre framtidige arbeidsplassar langs heile kysten vår. Det er eit viktig bidrag til dei bedriftene som utviklar banebrytande, miljøvennlig teknologi. Det bidreg til at vi både kan utvikle og behalde høgteknologiske kompetansemiljø som er spesielt viktige i den grøne omstillinga. Utfordringane vi hadde før koronakrisen, har ikkje forsvunne, men det har heller ikkje moglegheitene. På vegen ut av krisa skal vi ha framtidstru, vi skal løyse klimautfordringane, vi skal få fleire i jobb, og vi skal sikre at neste generasjon får eit endå betre utgangspunkt enn det vi har fått.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Vannkraftutbyggingen la grunnlaget for det Norge vi kjenner i dag. Ved å temme fossen og elven ble vi en ledende energinasjon. For over 100 år siden vedtok kloke forgjengere i denne sal en lovgivning som står seg godt den dag i dag. Vannkraften la grunnlaget for industrireisingen. Ren, fornybar og rimelig kraft har vært den fremste konkurransefordelen for vår kraftforedlende industri. For Arbeiderpartiet er det avgjørende at dette forblir en overordnet målsetting for vår energipolitikk. Vi ser derfor med stor uro på gårsdagens vedtak i Statnett om endret nettariff. Riktignok settes nettleien generelt noe ned, men samtidig reduseres den rabatten som kraftforedlende industri har nytt godt av i mange år. Hydro alene opplyser at dette vil gi ekstrakostnader på 250 mill. kr. Tilsvarende hører vi fra prosessindustri hele landet rundt. Arbeiderpartiet har derfor lagt fram forslag om å utrede lov- og forskriftsendringer som sikrer industrien et tariffnivå som viderefører den konkurransefordelen vi har nytt godt av så langt. Dette er faktisk et avgjørende vilkår for at norsk industri skal ha gode og stabile rammevilkår, og for at en skal kunne gå foran i det grønne skiftet. Vi kan fortsatt få mer ut av våre eksisterende vannkraftanlegg. Mange av vannkraftverkene våre er gamle. De er godt vedlikeholdt, men flere nærmer seg nå teknisk levealder. Å oppgradere en rekke av disse vil være samfunnsøkonomisk lønnsomt. Det ville dertil være svært klokt i en tid da vi har store og krevende debatter om andre kraftkilder, herunder vindkraft på land, et tema vi kommer tilbake til senere i dag. Potensialet for økt produksjon gjennom oppgradering og utvidelse av eksisterende anlegg vil være omkring 5–6 TWh. Det er kanskje ikke enormt mye i et land som bruker nesten 150 TWh i året, men det er til gjengjeld en lavthengende frukt. Det som har hindret kraftverkeierne i å ta ut dette potensialet, er ifølge nesten samtlige aktører i bransjen nivået på friinntekten i grunnrentebeskatningen. Vi ønsker at en større del skjermes før det kommer til beskatning. Dette vil gi det økonomiske handlingsrommet som gjør det lønnsomt for kraftselskapene å oppgradere og fornye eksisterende vannkraftanlegg. Helt konkret har vi derfor fremmet forslag om å fastsette friinntekten i grunnrentebeskatningen som summen av en risikofrirente lik statsobligasjonsrente med ti års løpetid. I tillegg kommer et risikopåslag. På den måten vil normalavkastningen skjermes og den ekstraordinære inntjeningen beskattes. I et energisystem som har stadig større innslag av uregulær kraftproduksjon, framstår vannkraften som den mest fleksible fornybarkilden. Det å hente mer effekt ut av vannkraften vil også muliggjøre ytterligere bruk av andre fornybare kilder, noe som vil være positivt for både klimaet og miljøet.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
I Norge vil vi trenge mer ren energi i årene som kommer. I løpet av få tiår må vi erstatte den halvparten av vårt samlede energiforbruk som fortsatt er fossil, med fornybare kilder. Dette vil kreve et godt samspill mellom vannkraft, vindkraft, nettutbygging og energieffektivisering. Vindkraft vil være en integrert del av denne helheten. Nettopp derfor er det viktig at vi søker størst mulig aksept hos dem som berøres av utbyggingen. Jeg vil bruke anledningen til å ønske velkommen den meldingen statsrådene Bru og Rotevatn la fram i dag. Den foreslår flere, etter vårt syn helt nødvendige, innstramminger i konsesjonsregimet, endringer Arbeiderpartiet lenge har gått inn for. Vi ser fram til en god prosess om denne meldingen til høsten. Flere steder er det i dag et høyt konfliktnivå rundt konkrete vindkraftprosjekter. Det er viktig at vi har grundige og gode konsesjonsprosesser i slike saker, og at tilliten til myndighetenes behandling forblir høy. Vi har et kompetent, ryddig og profesjonelt embetsverk i Norge. Fra vår side legger vi til grunn at myndighetene alltid bestreber seg på at konsesjonsprosessene går riktig for seg, og at all relevant kunnskap hensyntas. Det forslaget Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Senterpartiet og de tre regjeringspartiene har lagt fram, skal derfor forstås som et ønske om å understreke dette prinsippet, ikke som et uttrykk for manglende tillit til at dette er tilfellet i dag. Det kan nemlig, i dagens noe opphetede situasjon, være klokt å forsikre seg en ekstra gang om at alle beslutninger er tatt på riktig grunnlag. Om man da likevel skulle finne at det faktisk foreligger forhold i en konsesjon som er i strid med lovgivningens krav, skal forvaltningen naturligvis stanse vedtaket. Fra Arbeiderpartiets side mener at vi at dette forslaget er både bedre og mer presist enn det opprinnelige hasteforslaget fra SV. På denne måten unngår vi å utløse helt unødvendige forsinkelser selv i prosjekter der det ikke kan reises berettiget tvil om mangler i beslutningsgrunnlaget. Flertallet ber samtidig regjeringen om å avstå fra å legge fram nye konsesjonssøknader for vindkraft før Stortinget har behandlet den meldingen som kom i dag. Jeg tror det motsatte hadde vært lite klokt, da en ny konsesjon, gitt etter gammelt regime, men etter at det var klargjort at konsesjonsregimet skulle strammes inn, ville ha begrenset legitimitet, selv om det hadde vært lovlig. Flertallet ber også regjeringen avstå fra å gi forlenget frist for idriftsettelse av nye vindkraftverk etter gjeldende regelverk utover den 31. desember 2021. Det er mitt håp at det vedtaket vi nå gjør, samme dag som regjeringen varsler viktige innstramminger i konsesjonsregimet, vil bidra til å redusere konfliktnivået i dette viktige, men akk så omstridte spørsmålet. Med dette vil jeg ta opp de forslagene som Arbeiderpartiet er en del av.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-19:
Oljeindustrien får meir enn det dei sjølv ber om i krisepakka, og dette er dyrt. Grunngjevinga er at me må ta vare på desse arbeidsplassane, og eg skal ikkje vera den som står her og seier at dette er feil. Men når nær sagt alle konferansehotella har gått saman om eit brev til storting og regjering, er det umogleg ikkje å sjå av det brevet at det næringslivet no treng, er at det vert føreseieleg for ein lengre permitteringsperiode før sommaren. Hovudtillitsvalde på REC Solar i Kristiansand tok kontakt med meg for nokre dagar sidan. Denne fabrikken er i aller høgste grad levedyktig for framtida. Eigarane har gjort investeringar i fabrikken for 280 mill. kr norske kroner, med støtte frå Enova. Den ombygginga som dei investerte i, vert noko utsett på grunn av covid-19-pandemien, men skal stå klar i november i år. Dersom det ikkje vert meir føreseieleg for permitteringsperiode før sommaren, må denne fabrikken nedbemanna si kompetente arbeidskraft. Dette er ikkje mykje å be om. I tidlegare krisetider har permitteringsregelverket vorte utvida. Det er uforståeleg for meg at ikkje regjeringa kan gjera dette meir føreseieleg før sommaren. Den krisepolitikken som vert ført no, er direkte usosial. Regjeringa vil ikkje få med seg særleg mange arbeidsfolk med denne usosiale politikken. Det er god grunn til å frykta langvarig arbeidsløyse blant dei som får kutt i dagpengesatsar, og spesielt for lærlingar – eller rettare sagt: dei som skulle hatt læreplass no til hausten. Berre i elektrofag seier ein tredjedel av lærebedriftene at dei kuttar i lærlinginntaket. Dette burde regjeringa sørgja for å ta grep mot. Konsekvensane av eit dramatisk lågare lærlinginntak no i haust er alvorlege. Eg trur det er meir alvorleg enn det mange her i salen ser. I tillegg til dette meiner SV at aleineforeldre på overgangsstønad må få den same utvidinga som folk på arbeidsavklaringspengar fekk. Dei må få ei reell moglegheit til inntektssikring for seg og familien. Denne moglegheita har ikkje vore noko å skryta av for desse, då barnehagane har vore stengde midt i ein eksamensperiode. Det burde ein ha teke høgd for, og difor har me i SV fremja forslag om dette.
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-06-19:
De siste månedene har vi sett en stor endring i folks reisemønster. Det har dukket opp nye løsninger som sannsynligvis vil stå seg også etter at koronasituasjonen er over. Senterpartiet er en forkjemper for desentralisering av arbeidsplasser, og vi vil gi folk muligheten til å bo i hele landet. Når vi nå ser at selskaper som Telenor varsler at de ansatte selv skal kunne velge om de vil ha hjemmekontor, betyr det i realiteten at arbeidsplasser kan desentraliseres helt hjem til der folk vil bo. De mange milliardene kroner som hvert år brukes på samferdsel, er svært langsiktige investeringer. Når vi vedtar store investeringsprosjekter, må vi spørre oss om det behovet vi ser i dag, også vil være behovet om 10, 15 eller 20 år. Hvis en stor andel av arbeidstakerne kan velge en mer fleksibel arbeidstid, mer bruk av hjemmekontor og bruk av gode kollektivløsninger, vil det bli mindre behov for økt kapasitet på kollektivtrafikken og veiene – kanskje spesielt i og rundt de største byene, der utfordringene er størst. Det er store kostnader knyttet til å bygge ut infrastruktur som er dimensjonert for toppene – de få timene i løpet av dagen da svært mange tar buss og bane. Når flere kan gjennomføre møtevirksomhet på Teams, blir det mindre behov for å reise mellom de største byene og kanskje også mer fleksibel bruk av arbeidstiden i løpet av dagen. Der mange tidligere brukte en hel arbeidsdag på en jobbreise til et kort møte, har vi den siste tiden sett at slike møter helt fint kan gjennomføres på Teams og Skype og andre løsninger. Når vi investerer i infrastruktur, må vi hele tiden spørre oss hva som er det reelle behovet. Det er ikke et mål i seg selv å bygge størst og mest mulig, men det er et mål at folk skal komme seg raskt og effektivt til og fra når de skal reise. Investeringer i infrastruktur må ses på som en helhet, og de ulike sektorene må ses i sammenheng. Senterpartiet har lenge tatt til orde for at staten må ta et større ansvar for utbyggingen av bredbånd. Mer penger til bredbåndsutbygging kan redusere behovet for å bruke penger på annen infrastruktur. Når flere får tilgang til høyhastighetsbredbånd, reduseres behovet for reise. Framtidig teknologi er det også svært viktig å ha kontroll på i denne sammenheng. Senterpartiet mener bredbånd er en helt grunnleggende infrastruktur, på lik linje med innlagt vann og strøm. Senterpartiet mener at å gi alle husstander i hele Norge tilgang til raskt og stabilt Internett er en investering i framtiden. Dette gir mulighet for å bo, leve og drive bedrifter i hele landet, og Senterpartiet mener bredbåndsutbyggingen i områder hvor dette ikke er kommersielt lønnsomt, går for sakte. Vi foreslår derfor å øke bevilgningene til bredbåndsutbygging i de delene av landet hvor det er ikke er kommersielt lønnsomt, med 94 mill. kr i dette budsjettet – totalt 500 mill. kr.