Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2003-02-25:
Det ble for noen dager siden kommentert i noen av de større riksavisene at Stortinget var avventende i forhold til viktige saker, f.eks. gjaldt det debatten om Irak-krisen. Når man ser på salen i dag, i forbindelse med denne saken, som jeg ikke uten videre skal sammenligne med det som skjer i Irak, må man vel dra den samme parallellen, at Stortinget kanskje i større grad burde være mer engasjert i saker som man anser som viktige. Men det er vel ikke nødvendigvis slik at antallet personer i salen er synonymt med sakens viktighetsgrad, for i så fall hadde jeg vært bekymret. Det det handler om, er likevel vern av villaksen. Jeg tror at vi har en kjempeutfordring i denne saken, for det det til syvende og sist handler om, er en balansegang mellom verneinteresser og næringslivsinteresser. Så vil det selvfølgelig være en politisk avveining hva som passer de enkelte partiene best, og det har vel også debatten her i dag vist. Det er iallfall for meg et paradoks at vi nå har en miljøvernminister som tidvis får mer stående applaus av SV enn av sine egne, men det er noe som jeg regner med at Høyre har kontroll på selv. Det skal jeg la ligge og ikke gå noe videre inn på. Det er også slik at det etter hvert i Norge har utviklet seg mange typer vern, og det berører folk direkte og indirekte i ulikt omfang. Det er også slik at denne salen tidvis bekymrer seg mye for fraflytting fra distriktene og tilflytting til de større sentra. Da tror jeg at hvis vi skal være ærlige mot oss selv, henger dette sammen. Dess mer vern vi foreslår av ulik karakter, av ulik type, dess mer påvirker det livskvaliteten, hvordan folk faktisk opplever at de har det. Derfor synes iallfall jeg at vi skal være forsiktige med å tenke at vern er saliggjørende i forhold til livskvalitet. For noen vil det kanskje være det, for det finnes folk som er mer eller mindre ekstreme i alle varianter og i alle leier, men jeg tror at den gylne middelvei må være fornuftig her også. Jeg tror at med en økt satsing på bl.a. oppdrett, som flere har vært inne på, vil det kunne være med og redusere fraflyttingen fra distriktene. Vi må også se dette i sammenheng med de næringslivsmulighetene som finnes. Videre har vi også etter hvert fått en del kystverneplaner som legger føringer for hva slags utvikling vi kan ha i forhold til oppdrett, som igjen legger store begrensninger, og som vi må ta innover oss når vi skal se på dette. Så har det i denne saken vært snakket om oppheving av de midlertidige sikringssonene. Det har vært referert til når de ble innført, og det er vel nesten slik at det er hevdsrett på å la dem være permanente, men det håper jeg visselig ikke, selv om det forslaget som ligger her, etter mitt skjønn er å holde dem som i dag er berørt av midlertidige sikringssoner, for narr. Det man gjør her, er å si at man skal oppheve dem, men man lar konsekvensen være den samme. Det er altså ikke mulig for dem som ligger innenfor i dag, å få søkt ny konsesjon p.t., slik som jeg leser forslaget. Jeg forutsetter at flertallet har funnet at det skal være logikk i dette. Det er mulig at det er det, bare at jeg ikke ser det, men man burde kanskje ha tatt hensyn til gjennomstrømningen av ferskvann i forhold til lakselus. Man burde kanskje ha sett på rømningsproblemer i større grad enn det man tilsynelatende har gjort, og vurdert hver enkel fjord kanskje i et litt annet lys enn man faktisk har gjort. Jeg vil tillate meg å ta et eksempel fra min egen kommune. Jeg bor i en kommune som pr. i dag etter mitt skjønn har norgesrekord i vern, hvor over 60 pst. av landarealet er vernet gjennom ulike verneplaner. Vi har også en elv som er vernet, og vi fikk selvfølgelig også en midlertidig sikringssone i fjorden vår, som betyr at det legges føringer for oppdrettet. Det er en fjord med stor gjennomstrømning av ferskvann som gjør den ypperlig, og det har heller ikke vært rømningsproblemer der, meg bekjent. Men her viderefører man den midlertidige sikringssonen og lar de som holder til i denne fjorden, ikke få anledning til å videreutvikle sine selskaper. Det synes jeg er destruktivt. Man slår handa av dem på nytt igjen. Hadde det vært klimatiske eller andre forhold som tilsa at det var fornuftig å kjøre midlertidige sikringssoner videre, burde man ha gjort det. Men det er det ikke, bl.a. i denne fjorden. Ergo synes jeg man bommer. Avslutningsvis skal jeg driste meg til å kommentere noe som statsråden sa i replikkordskiftet i dag. Han sa noe om forutsigbarhet. Hvis miljøvernministeren med forutsigbarhet mener at folk skal holdes i det uvisse, har han muligens truffet godt. Som sagt, for de som er berørt av de midlertidige sikringssonene, er ikke dette noen gledens dag. Tvert imot, de holdes videre for narr av stortingsflertallet, og det synes jeg ikke man skal gjøre. Da får man heller kalle en spade for en spade og enten si at vi skal ha dem permanent, eller så får man oppheve dem av respekt for dem som er berørt.