Trine Skei Grande (Venstre), 2004-10-21:
Jeg vil først også få takke saksordføreren for et veldig grundig arbeid. Saken her viser vel egentlig at det nå nærmer seg valg, og i skolepolitikken er det jo bred enighet om det aller, aller meste. Derfor blir det noen viktige symbolsaker igjen, og dette er en av dem. Ellers merker jeg meg at Arbeiderpartiet har et spesielt syn på regjeringssamarbeid. Det går ut på at man skal vinne over samarbeidspartner. Det er ikke det samarbeidsklimaet vi har i denne regjeringa, men det gir spennende perspektiv for regjeringsalternativet. Denne debatten er egentlig en frihetsdebatt, en debatt om retten til å velge, retten til å utvikle noe nytt, retten til å være annerledes og retten til å bygge opp lokalsamfunn på andre måter. Det lille mindretallet det snakkes om som i dag går i private skoler, og som bruker den friheten, truer på ingen måte andres frihet. Jeg har vært skolebyråd i Oslo, som er en av de kommunene som har flest private skoler. De private skolene her beriker det offentlige. Oslo sparer faktisk penger på å ha disse skolene, og Oslo får faktisk mer penger i overføringer fordi man har disse skolene. Venstre kommer alltid til å være mest opptatt av den offentlige skolen, og selvfølgelig ønsker vi også at man skal få mest mulig penger til den offentlige skolen. Vi husker at det også har vært opprør over kommuneøkonomien under andre regjeringer. Da Bekkemellem Orheim var statsråd, var det opprør i Finnmark, ikke engang regissert av noen av de andre partienes sentralstyrer. Det er ingen motsetning mellom det å arbeide for en sterk offentlig skole og det å sikre foreldres rett til å velge en annen opplæring for sine barn i tråd med andre idealer. Venstre har i behandlingen av denne loven vært særlig opptatt av å sikre tilbudet til utdanning innenfor små og verneverdige fag. For de frittstående skolene som tilbyr en sånn utdanning, har det særlig vært viktig å sikre voksne retten til å kunne tas opp som elever. Jeg er derfor veldig glad for at et flertall i komiteen «ber Regjeringen legge til grunn at eksisterende frittstående videregående skoler som etter sin godkjenning pr. 2004 kan ta inn voksne søkere uten rett til videregående opplæring, fortsatt kan gjøre dette». Det sikrer at vi i Norge fortsatt kan ha et skoletilbud på alt fra kostymesyere til buntmakere. Et Norge blir kulturelt sett fattigere uten slike skoletilbud. For meg var det en sterk opplevelse å besøke f.eks. treskjærermiljøet på Dovre, som nå har muligheten til å utvikle et fagmiljø, utvikle kulturarbeidere, utvikle næring og utvikle mange småbedrifter knyttet til sin skole. Rolf Reikvam snakket om et bredt kunnskapssyn – bredt, men ikke lov til å velge. Retten, som vi også har snakket om, utvikler seg mer og mer. Vi i Venstre var skeptiske da retten ble innført, og nå ser vi at den retten mer og mer utvikler seg til en ekskludering i stedet for en sikring. Det er ikke opp til politikere bare å rydde, men også å legge grunnlag for å skape. Her tror jeg at vi nå klarer å lage en politikk som gir muligheter for å skape også innenfor dette utdanningsopplegget. Mange ser for seg friskoler som skoler med strenge prester med lærpisk. De har ikke besøkt disse skolene spesielt mye. Dette er sydende og levende fagmiljøer. Det er kunstutdanning, det er småfag, og det er alle de ting som gjør landet vårt rikere.