Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2015-01-06:
Først: Takk til interpellanten for å reise denne viktige saken. Som det tidligere er blitt sagt, viser framskrivingene fra SSB at det vil mangle nærmere 160 000 fagarbeidere i 2030. Det er alvorlig for arbeidslivet, næringslivet og selvfølgelig for hele samfunnet vårt. Det er en nasjonal oppgave å løfte statusen og stillingen til yrkesfagene. Interpellanten har vært innom tall og statistikk over hvor mange som starter på yrkesutdanningen, hvor mange som fullfører, osv., så jeg skal ikke bruke noe mer tid på det, men bare understreke at skal vi lykkes med å gi alle ungdommer et godt utdanningstilbud og rekruttere nok fagarbeidere, er økt gjennomføring og flere læreplasser helt avgjørende. Så skal jeg ta interpellantens oppfordring på alvor og snakke om løsninger. I Meld. St. 20 for 2012–2013, På rett vei, stilte Stortinget seg bak en rekke tiltak. Det var bl.a. å arbeide aktivt for flere læreplasser gjennom samfunnskontrakten, som statsråden var inne på, mer veksling mellom opplæring i skole og arbeidsliv, yrkesretting av fellesfagene, vurdere å gi faglige råd, større innflytelse over utforming av lærerplaner på Vg3, alternativer til Vg3 i skole for elever som ikke får læreplass, og å innføre en fylkeskommunal plikt til å tilby praksisbrev, for å nevne noe. Vi i Arbeiderpartiet forventer at dette arbeidet følges opp av regjeringa nå også. Arbeidet med å sikre en god fagutdanning starter allerede i barneskolen. Den viktigste forutsetningen for at flere skal fullføre videregående, er å sikre elevene bedre grunnleggende ferdigheter fra barne- og ungdomsskolen. Det er viktig at opplæringen gir elevene en sterk praktisk og teoretisk forståelse allerede fra barneskolen av, og Arbeiderpartiet mener at tidlig innsats er grunnmuren i arbeidet med å styrke yrkesfagene. Sånn sett er også vårt forslag om et lese-, skrive- og regneløft viktig. Elevene må oppleve at innholdet i utdanningen ligger nærmere virkeligheten i arbeidslivet, og da må elevene møte en skole som er oppdatert på utstyr. Fag- og yrkesopplæringens fremste styrke er nærheten til arbeidslivet, og hvis man kobler arbeidslivet enda tettere på utviklingen av fagutdanningene, kan man sikre en bedre praksisnær og kontinuerlig oppdatering på faglig og teknologisk utvikling i yrkeslivet. Her er det viktig å styrke partenes engasjement og eierskap til opplæringen gjennom bl.a. de faglige rådene. Som jeg sa innledningsvis, er læreplasser helt avgjørende, og i dag er det så vidt jeg vet, ca. 6 000 elever som ikke får læreplass. Både det offentlige og det private næringsliv må bidra sterkere til at flere plasser opprettes, men størrelsen på tilbudet må baseres på arbeidslivets behov for kompetanse. Yrkesopplæringsnemndene kan være en arena for et samarbeid mellom fylke og arbeidsliv om dimensjonering av tilbudet og vurdering av etterspørselen etter arbeidskraft. Flere skoler bør ha ansvarlige som koordinerer kontakten med lærebedrift, opplæringskontor og samarbeid om hospitering og praksis for elever. En arbeidsveileder kan være en god modell for dette, og lærlingen bør følges opp av skolen i den tida de er ute i lære. For å øke antallet læreplasser og kvaliteten i bedriftsopplæringen mener Arbeiderpartiet at man må øke læringtilskuddet ytterligere. Vi må sørge for at fagopplæringen fungerer optimalt i alle deler av arbeidslivet, og for oss er det viktig at vi har en målrettet satsing i alle bransjer. Videre må det legges til rette for at det finnes gode muligheter for å bygge videre på en yrkesfaglig utdanning og for voksne til å ta fagbrev. Fagskolen har lenge vært en undervurdert og lite utnyttet utdanningsvei på tertiært nivå. Stoltenberg-regjeringen satte ned fagskoleutvalget, og oppdraget var å gjennomgå fagskolene og fremme forslag til hvordan skolene kunne videreutvikles. Den 15. desember la utvalget fram sin rapport, med navnet «Fagskolen – et attraktivt utdanningsvalg». Det er fremmet 49 forslag om hvordan vi kan løfte fagskolens plass i utdanningssystemet vårt, og det er bra at regjeringa nå følger opp dette og sender rapporten ut på høring. Jeg ser fram til det videre arbeidet, for fagskolen kan spille en viktig rolle når det gjelder å dekke behovet for yrkesfaglig utdanning i framtida. Til slutt til et punkt som ikke ligger direkte under kunnskapsministerens arbeidsområde, men som er like viktig for å lykkes i dette arbeidet, og det er kampen om et seriøst, forutsigbart og trygt arbeidsliv. Det er få som vil utdanne seg i et arbeidsmarked preget av useriøse aktører, høy grad av innleie, deltidsstillinger, midlertidighet og svart arbeid, og hvor sosial dumping foregår. Derfor er helheten i politikken og innsatsen på andre områder også viktig hvis vi skal lykkes i denne saken.