Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2002-06-12:
Arbeiderpartiet støtter Regjeringens forslag om endringer i politiloven for å utvide adgangen til visitasjon etter våpen og også endringene i straffeloven som innebærer økning i strafferammen for den som bærer kniv på offentlig sted og griper til kniv under slagsmål, samt heving av strafferammen for ulovlig befatning med skytevåpen og ammunisjon. Voldskriminaliteten er i større grad enn før preget av våpenbruk, og særlig knivbruk. Bare i løpet av den våren vi har vært gjennom nå, har vi vært vitne til flere drapssaker der kniv har vært brukt som våpen. Det er derfor et behov for at strafferammen blir skjerpet, men også for at politiet får en utvidet mulighet til visitasjon og pågripelse. Når det gjelder bruken av visitasjon, finnes det noen yttergrenser vi ikke kan overskride. Den europeiske menneskerettighetskonvensjon – EMK – har i artikkel 8 en bestemmelse som verner om privatlivet og familielivet. Det å bli stanset på gata og bli visitert av politiet er i seg selv et inngrep i privatlivet. For at inngrepet ikke skal stride mot EMK, kreves det at visitasjonen foretas for å oppnå ett eller flere av de målene som er nevnt i artikkel 8(2) (2) I 1997 gav Stortinget sin tilslutning til opprettelse av et nasjonalt våpenregister. Det vil bidra til en betydelig forenkling av politiets jobb og gi oss en oversikt over hvor mye våpen som virkelig finnes her i landet. Politidirektoratet mener at det i dag finnes nesten en million uregistrerte våpen. Komiteen etterlyser nå dette våpenregisteret og ber om at det kommer på plass så raskt som mulig. Flertallet, alle unntatt regjeringspartiene, mener dessuten at det er viktig å iverksette registreringsplikt for hagler i forbindelse med etablering av våpenregisteret. Flere rapporter har vist at mange personer med minoritetsbakgrunn opplever å bli stoppet uforholdsmessig ofte på gata av politiet. Det er ingen tvil om at en slik type kontroll kan være en stor belastning for lovlydige personer med minoritetsbakgrunn. Det har også myndighetene erkjent. Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti mener derfor det er på tide å få på plass en kvitteringsordning for politiet når de foretar visitasjon. Dette forslaget er viktig av flere grunner. For det første vil den som kontrolleres, kunne dokumentere hyppigheten av kontrollene. For det andre vil man kunne dokumentere overfor nye kontrollører når man sist ble kontrollert. For det tredje vil vi oppfylle anbefalingen fra Den europeiske kommisjonen mot rasisme og intoleranse – ECRI – om å etablere et overvåkningssystem som kan sørge for at hyppigheten blir dokumentert. På den måten kan man få oversikt over omfanget av det problemet og hvordan det arter seg. Og for det fjerde kan det gi politiet incentiver til å foreta nødvendige endringer dersom det viser seg at problemet er reelt og omfattende. Et slikt system har man allerede i England, og jeg mener det nå er på tide at det også innføres det samme i Norge. Det forundrer meg derimot at regjeringspartiene ikke kan være med på et slikt forslag. Jeg kjenner til at det fra regjeringshold tidligere har vært jobbet med et slikt system, så forslaget skulle ikke være ukjent for dem. Saksordføreren har i sitt innlegg nå kommet med begrunnelse for hvorfor man ikke kan være med på forslaget. Det var før denne debatten helt ukjent for oss, for de har ikke lagt det inn i noen form for merknad, men begrunnelsen er at man mener at det blir for byråkratisk. Vi stiller oss litt undrende til at det skal være så byråkratisk, men vi hadde håpet at også flertallet kunne ha vært med på et forslag som ville ha gjort tilværelsen langt enklere for dem i Norge som har minoritetsbakgrunn, og også kunne ha dokumentert om det faktisk er slik mange hevder, at politiet i uforholdsmessig mange tilfeller ber om visitasjon av folk med minoritetsbakgrunn. Skulle det vise seg at det ikke er riktig, vil også det være en dokumentasjon som er gunstig både for oss som politikere og for myndighetene å ha, og også for å få bevist overfor dem med minoritetsbakgrunn at så ikke er tilfellet. Helt til slutt vil jeg ta opp det forslaget der Arbeiderpartiet er medforslagsstiller.