Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 1999-06-08:
Fremskrittspartiet stiller seg undrende til hva bakgrunnen for dette lovforslaget kan være. Hvorfor ønsker et flertall i Stortinget å legge begrensninger på markedsføringen av meninger? Er ikke meninger om aktuelle samfunnsspørsmål noe av det viktigste vi har i samfunnet, og bør ikke vi som politikere være med på å bidra til at disse kommer fram til våre innbyggere på en enklest mulig måte? Fremskrittspartiets standpunkt på dette området er helt klart. Vi ønsker å bidra til at det skal være mulig å kunne reklamere for de demokratiske prosessene, som er så viktige for samfunnet. Fremskrittspartiet ser på dette som et alvorlig inngrep i ytringsfriheten, og vi kan ikke akseptere at man legger en begrensning som denne på den viktigste prosessen vi har i samfunnet, nemlig den demokratiske prosessen. Det må være et paradoks for flertallet i denne sal at man kan reklamere for f.eks. vaskemaskiner, men ikke for aktuelle samfunnsspørsmål og livssyn. Dersom man ønsker et forbud mot denne type reklame, hvorfor har man da ikke et totalforbud, slik at man kan se en viss logikk i forbudet, og ikke som nå, ha et forbud bare i en type media? Flertallet begrunner forbudet bl.a. med at de resurssterke gruppene i samfunnet uten et slikt forbud vil ha en bedre mulighet til å profilere seg enn andre vil ha. Dette er ikke et holdbart argument. De ressurssterke vil alltid, uansett politiske vedtak, ha større muligheter enn andre til å profilere seg. Slik er det i dag, og slik vil det alltid være. TV-mediet er i dag ikke kun reservert de ressurssterke. Det gjelder for alle former for reklame. Dersom man skal gjennomføre en landsomfattende reklamekampanje, vil det ikke være noe særlig mer kostbart å gjennomføre dette via TV enn via andre former for spredning av reklame. I tillegg kommer TV-mediets fortrinn som en meget miljøvennlig måte å reklamere på. Nye former for spredning av politiske budskap kan skape et nytt og vitalt engasjement rundt politisk arbeid, noe som er helt grunnleggende og viktig i et demokratisk land som Norge. At enkelte andre land har tilsvarende forbud, er overhodet intet grunnlag for at Norge skal ha slike lover. På noen områder må Norge kunne være et foregangsland. Denne saken reiser dessuten en del prinsipielle spørsmål av juridisk art i forhold til Grunnloven § 100, Den europeiske menneskerettighetskonvensjon og FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter. Dette er vanskelige og til dels uavklarte spørsmål, som det ikke er enkelt for Stortinget å vite hva en rett fortolkning av, er. For Fremskrittspartiet vil det derimot ikke komme som noen overraskelse dersom dette forbudet er i strid med både Grunnloven § 100 og de nevnte internasjonale konvensjonene. Når det fra alle hold signaliseres at det ikke finnes noe entydig svar på de spørsmål som kan stilles om dette, er det etter Fremskrittspartiets mening synd at det ikke har vært mulig å bruke noe lengre tid på saken. Ved f.eks. å gjennomføre en høring om disse spørsmålene kunne Stortinget ha fått med seg verdifull ballast fra en uavhengig og meget kompetent ekspertise, fra f.eks. universitetsmiljøene, før saken ble endelig behandlet. Et annet spørsmål er hvorfor det skal være lov å reklamere for politiske budskap i radio, men ikke i fjernsyn. Fremskrittspartiet kan ikke se at Regjeringen eller det politiske flertallet kan begrunne dette på en troverdig måte. Fremskrittspartiet er likevel glad for at det nå åpnes for politisk reklame i radio, og tror at dette vil bidra til at det åpnes for slik reklame også i fjernsyn. Radio er en meget viktig kommunikasjonskanal i mange lokalsamfunn. Lokalradio vil derfor spille en viktig rolle når det gjelder spredning av politisk budskap og reklame for livssyn. Lokalfjernsyn får større og større utbredelse i mange lokalsamfunn og vil kanskje i framtiden bli den viktigste kommunikasjonskanalen. Lokalfjernsyn er et medium som vil være godt egnet for politisk reklame, noe som vil kunne øke engasjementet rundt de lokale politiske prosessene. Dette må være et moment som alle politiske partier må være enig i. I lokalfjernsyn kan lokale politiske partier og organisasjoner få komme fram til befolkningen med sine synspunkter og skape et engasjement rundt disse. Lokalfjernsynskanalene vil med en slik mulighet kunne få ekstra inntekter, noe som vil være meget viktig for deres videre eksistens. Fremskrittspartiet tror, selv om vi nå tilsynelatende får et forbud, at det ikke vil ta lang tid før det vil bli åpnet for denne typen reklame også i fjernsyn. Slik sett vil det forbudet vi vedtar her i dag, kun være av midlertidig karakter. Det er ikke slik at de som kjøper reklame på fjernsyn, kan ture fram som de selv ønsker. Alle annonsører må holde seg innenfor rimelighetens grenser samt holde seg til regler for god markedsføringsetikk og til injurielovgivningen. De lovbestemmelser som vi allerede har på disse områdene, vil bidra til at også denne typen reklame holdes innenfor akseptable rammer, i likhet med annen form for reklame. Jeg vil til slutt fremme fellesforslaget fra Fremskrittspartiet og Høyre.