Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2016-02-16:
Miljøpartiet De Grønne er også glad for denne interpellasjonen. Det gir oss en anledning til å diskutere tiltak mot den arbeidsledigheten vi nå ser, men også til å diskutere situasjonen i sammenheng med det grønne skiftet, som de fleste er enige om at vi skal inn i. Heldigvis melder SSB og andre nå at ledigheten på kysten trolig vil avta i løpet av året, men regjeringens oppgave er også å takle ledigheten i oljerelaterte arbeidsplasser langs kysten med tiltak som ikke fortsetter å gjøre oss så avhengig av en sektor som vi er nødt til å fase ut, med de klimamålene vi har satt oss, og også for å sikre norsk økonomi flere bein å stå på. Nei, regjeringen bestemmer ikke oljeprisene, men det er ikke til å stikke under stol at Høyre og Arbeiderpartiets omfattende, ensidige satsing på olje har ført Norge inn i en alvorlig situasjon, som vi nå ser manifestere seg i økt ledighet, særlig på Sør-Vestlandet. Det er lite tegn å se til at regjeringspartiene har latt dette synke ordentlig inn. Veksten i innlandet den siste tiden er ikke et helt annet spørsmål, som representanten Nesvik fra Fremskrittspartiet uttalte tidligere i debatten. Innlandsindustrien har lenge slitt med konkurransekraften i skyggen av en sterk næring på sokkelen, som har dratt opp lønnsnivået og også prisene i Norge. Kyst og land må ses i sammenheng. Fortsatt investerer altså staten 20 mrd. kr i oljeindustrien hvert år i subsidier. Det er ikke en god strategi for å skape bærekraftige arbeidsplasser for det fornybarsamfunnet vi skal inn i. Før jul, like etter at regjeringen forhandlet fram ambisiøse klimamål i Paris, fikk vi vite at Statkraft må trekke seg fullstendig ut av havvindsatsingene. I statsbudsjettet valgte regjeringen å ta ut utbytte fra selskapet, som i utgangspunktet skulle spares til investeringer. Det går nå på bekostning av framtidige grønne arbeidsplasser og Norges posisjon i viktig innovasjon innen fornybar energi, som burde vært en selvfølgelig del av regjeringens plan for et grønt skifte. Det er på tide å flytte de næringspolitiske hovedvirkemidlene fra oljen til framtidige grønne arbeidsplasser. Mange av dem som sitter uten jobb nå, er kompetente folk fra oljenæringen, motiverte for å skape nytt arbeid og nye næringer med ideer og løsninger som Norge har bruk for. I Møre og Romsdal bygger Ulsteingruppen i disse dager et skip med et helt unikt skrogdesign, som skal vedlikeholde havvindinstallasjoner i Nederland. Det er beinhardt å konkurrere internasjonalt om å bygge det beste serviceskipet for havvind, men norske verft kaster seg inn i den konkurransen fordi de vet at de kan, og de vet at dette er framtidens markeder. Det er viktig at vi da skaper gode og stabile rammevilkår for dem som tør å satse på framtidens markeder. I De Grønnes alternative budsjett for 2016 foreslo vi 8,5 mrd. kr til å drive fram nytt, grønt næringsliv på områder hvor Norge har kompetanse og naturgitte fortrinn. Potensialet er stort. Vi har Europas største hav- og kystområder, variert natur, velfungerende jordbruk og store energiressurser til havs og på land. Regjeringens blikk bør nå være festet på målrettede tiltak for å styrke bionæringene og minimere risikoen for nye bedrifter i den sårbare oppstartsfasen gjennom å stille til rådighet risikokapital. Her har De Grønne høye forventninger til regjeringens melding om industriens rammevilkår. Næringsdrivende bør få rett til å kreve minstefradrag på lik linje med arbeidstakere, arbeidsgiveravgiften for bedrifter i oppstartsfasen bør reduseres, og det sosiale sikkerhetsnettet for småbedriftene må styrkes. Det kan ikke nevnes ofte nok: I 1970 vedtok Stortinget en konkret plan for oppbygging av en norsk oljesektor. Nå må vi få på plass en tilsvarende plan for å fase ut olje og gass kontrollert og forutsigbart, og for å bygge opp neste generasjons grønne næringsliv i Norge. Tiltak mot arbeidsledighet, også på kortere sikt, i dag, må være i tråd med denne planen.