Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2014-03-20:
Mitt innlegg vil gå spesielt på den delen av undersøkelsen som heter Status for gjennomføring av omstillingsoppdraget til Oslo universitetssykehus HF. Dette ble etablert i januar 2009 ved sammenslåingen av Aker, Ullevål og Rikshospitalet. Oppdraget og formålet med sammenslåingen var klart uttrykt: en bedre pasientbehandling gjennom bedre ressursutnyttelse og samordning av sykehusene i hovedstadsområdet. Dette skulle bl.a. bety bedre samordning av fag- og forskningsmiljøene, riktigere bruk av personell, areal, utstyr, teknologi og støttefunksjoner. Men hva har skjedd? Resultatene av kontrollen, som det framgikk av Riksrevisjonens rapport fra 2012–2013 og innstillingen i den saken, viser helt klart og tydelig at planleggingen av omstillingene på ingen måte tok tilstrekkelig hensyn til de kjente utfordringene ved bygningsmasse, ved at en hadde spredte lokasjoner, ulike IKT-løsninger og økonomiske rammer. Det påpekes også klart at heller ikke håndteringen av risikoen var god nok. Tvert om ble høy risiko akseptert av eierne. Også i perioden fram til 2012 framgår det at det ved OUS fortsatt «gjenstår å innføre mange bedre og mer effektive behandlingskjeder som en del av omstillingen». Det er ikke tvil om at den overordnede styringen har vært svak. Vi registrerer at flaskehalsene er der fortsatt, og de gevinstene en hadde sett for seg med sammenslåingen, har uteblitt. I tillegg er det et betydelig økonomisk underskudd som har skapt en situasjon over tid som også blir påpekt ikke kan være bærekraftig. Så selv om det er oppnådd en positiv utvikling på enkelte områder, er en likevel – det må en konstatere – ikke i nærheten av de forbedringer i pasientbehandlingen og ressursutnyttelsen som en hadde sett for seg at sammenslåingen skulle bidra til. Det er alvorlig når verken departementet eller Helse Sør-Øst har klart å beskrive hva som skal forbedres, og når forbedringene kan foreligge. En er faktisk vitne til at en omfattende omstilling gjøres uten plan for hva som skal endres. Med andre ord gjennomføres det et stort eksperiment uten en gjennomtenkt risikovurdering. Utfordringene som saksordføreren nevnte, står i kø og er beskrevet i Riksrevisjonens rapport: flaskehalser, ventelister og fristbrudd. Men noe av det kanskje mest alvorlige er at selv om Helse Sør-Øst har tilført Oslo universitetssykehus ekstra omstillingsmidler, har en likevel ikke bidratt til å klargjøre hva som skal forbedres, og når resultatene kan forventes. Så merker vi oss hva helsepersonellet sier, og som blir referert i Riksrevisjonens undersøkelse. Det er alvorlig. Omstillingsprosessen har svekket behandlingskvaliteten og pasientsikkerheten. Vi registrerer en ulik virkelighetsforståelse, for lav kapasitet, for lange beslutningslinjer og manglende stedlig ledelse, og – ikke minst – manglende lokal beslutningsmyndighet, som store utfordringer som krever strakstiltak, for nettopp å løse de kapasitets- og organisasjonsproblemene som her er påpekt ved Oslo universitetssykehus. Dette har Kristelig Folkeparti ved flere anledninger i denne salen påpekt og bedt om at blir fulgt opp. Det er derfor viktig at det nå kreves at eierne sikrer seg et nødvendig grunnlag. Det gjelder både departement og Helse Sør-Øst, for nettopp å følge dette opp, sånn at nye tiltak kan iverksettes og faktisk gi klare forbedringer på alle disse viktige og berørte områdene. Dette handler om pasientsikkerhet, og det handler om behandlingskvalitet. Jeg viser for øvrig til saksordførerens utmerkede innlegg.