trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-12-09:
Er det noe regjeringen tar på alvor, er det beredskap. For det første har vi lagt til rette for mer produksjon av korn, vi har lagt til rette for lokal tørking, og vi har lagt til rette for beredskap av såkorn. I tillegg legger jeg merke til at Arbeiderpartiet selv legger inn 30 mill. kr til et beredskapslager. Men det vi har fått beregnet, er at det vil koste over 450 mill. kr å lage et beredskapslager etter de dimensjonene som skal gjelde for tre måneders kornlager, i tillegg til 50 mill. kr for å drive dette. 30 mill. kr vil ikke engang holde til tolv dagers kornforbruk. Derfor ønsker vi å bruke pengene på en bedre måte for å sikre beredskapen i Norge.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-12-09:
For det første støtter jeg Reiten helt i at det å sikre matproduksjon, beredskap og å ta ned konflikter i de landene som har minst, skaper stabilitet også for oss. Det gir et bedre marked når en sikrer at de som har minst, i alle fall får tilgang på dette. Vi har tatt på alvor det å ha mindre beredskapslager på de enkelte gårder. Det har vi gjort – i tillegg til tørking og såkorn. I tillegg har vi gitt Landbruksdirektoratet en spesiell oppgave med hele veien å overvåke markedet, nettopp for å sikre at vi har tilgang hvis det skulle være en krise. Slik det er nå, sier alle vurderinger at dette ikke er en klok måte å bruke pengene på når situasjonen er slik den er.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-12-09:
Beredskap vil alltid være viktig. Det er klart at når en sto i verdenskrigen på 1940-tallet, var – helt riktig – potetlager en viktig bit av det. Men når vi har fått beregnet hva tre måneders beredskap vil bety, tenker jeg at vi i alle fall må klare å ha flere tanker i hodet på en gang. Det vil si at vi klarer å legge til rette for å få ned et konfliktområde hvor en ser at det vil bli krangel omkring mat. Da må vi hjelpe dem som har minst, først, for det stabiliserer markedet i verden, og så må vi hele veien overvåke dette. Men det vi til enhver tid har snakket om, er tre måneders lagring for norsk kapasitet, for vi klarer ikke å lagre for mange år om gangen. Det tror jeg også Sandtrøen er klar over.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-12-09:
Det ble sendt på høring et forslag til nedleggelse av pelsdyrhold før Kristelig Folkeparti gikk inn i regjering. Da forelå det en sum på ca. 365 mill. kr. Så har en i fellesskap med de fire partiene i Stortinget jobbet for å øke denne, og nå ligger det et anslag på 850 mill. kr. Det er vanskelig å si hva som er full kompensasjon. Det har hele veien ligget kompensasjon og tid i ordningen. Det betyr at man kan drive fram til 2025, avslutte når man får mest igjen for det man driver på sin gård når det gjelder pelsdyr, og så er det kompensasjon for pelsdyrholdet som vi som stat er forpliktet på. Det har vi sagt vi skal kompensere, men ikke full erstatning. Men kompensasjon og tid ligger i ordningen som er forelagt Stortinget.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-12-09:
Takk for spørsmålet. Det er ikke laget en egen skatteordning for kompensasjonsordningen for avvikling av pelsdyrhold. Det er en skatteordning som har ligget der hele veien. Det er skatt på gevinst, det vil si det som er ut over bokført verdi. Det gjelder all næring, og det gjelder også her.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-12-09:
Er det noen næring i dette landet som har endret og redusert klimaavtrykket sitt over tid, er det norsk landbruk. Norsk landbruk har vært villig til å endre produksjonsformer, brukt nytt utstyr, tatt inn over seg ny kunnskap for å redusere klimaavtrykket fra det landbruket de har. I verdensmålestokk er norsk landbruk blant dem med lavest klimaavtrykk. I tillegg er det av de landbrukene som har best dyrevelferd og lavest bruk av antibiotika. De bruker også ny teknologi for å regne ut presis gjødsling og ikke minst med tanke på hvordan man bruker skog og agronomi for nettopp å være med og ta et klimaansvar i sin produksjon.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-12-09:
Det ble sagt fra talerstolen av representanten Øystein Langholm Hansen at jeg ikke hadde svart på en invitasjon. Jeg svarte faktisk på den invitasjonen, men jeg kunne ikke møte selv. Jeg sendte min statssekretær på det møtet i departementet sammen med både Pelsdyrfôrlaget og Pelsdyralslaget. Begge de to hadde møte med min statssekretær. Jeg var ordfører fra 2007 til 2013. Jeg hadde ganske mange møter i departementet. Jeg opplevde ikke da å få møte statsråden direkte, dessverre, ei heller fra Arbeiderpartiet, men jeg hadde stor forståelse for at det hendte til og med når jeg skulle komme som ordfører, at jeg ikke klarte det fordi statsråden hadde andre ting å gjøre. Det handler ikke om vilje til å få det til, men jeg sendte statssekretæren nettopp fordi jeg mente det møtet var så viktig. Så har jeg lyst til å slå et slag for Sandtrøens innlegg om bruk av skog spesielt, og bruk av tre. Der støtter jeg ham helt. Det gjør at vi også har lagt inn i jordbruksavtalen nettopp mer bruk av tre, fordi vi tror det er viktig. Vi premierer på en måte dem som velger å bygge i tre innenfor landbruket. En ser store muligheter for å bruke det også i kommuner, tenker jeg, ved å være kloke i måten å planlegge på for kommunale bygg. Det samme tenker jeg for bruer og samferdsel – det er et stort potensial. Det er i tillegg gjenvinnbart, så sånn sett er det også bra for klimaet. I tillegg til at vi både planter og bruker skog, binder vi også karbon. Det er jeg med og støtter opp om. Det gjør også at vi har vært opptatt av tømmerkaier og tømmerveier, nettopp fordi vi ser at det er en næring vi har bruk for i landet vårt, og vi må bruke enda mer.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-09:
Norsk jordbruk er presset fra mange hold. Det er nok å nevne utenlandsk konkurranse – til tross for et visst importvern selvfølgelig – overproduksjon av melk og kjøtt, problemer med dyrevelferd osv. Men så har vi et overordnet spørsmål. Er norsk jordbruk bærekraftig i ordets rette forstand på lang sikt – i et tusenårsperspektiv? Det opptar meg mye. Vi pløyer i stor grad – som før. Vi bruker kunstgjødsel i stor grad – som før. Vi har erosjon – som før. Og vi slipper ut klimagasser i jordbruket i stor grad – som før. Kan statsråden på kort sikt være villig til å stimulere til mindre intensiv drift f.eks. gjennom saueraser med færre lam, kuer med mindre avdrått – kombinasjonsku er et stikkord – 50 pst. sjølberging med kraftfôr inkludert, altså import, der statens posisjon i jordbruksforhandlingene jo er ganske vesentlig, og kan hun med hånda på hjertet si at norsk jordbruk er bærekraftig på lang sikt?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-09:
Jeg har lyst til å si lite grann om en merknad som kanskje virker helt ubetydelig i innstillingen fra komiteen, men så er den ganske betydningsfull likevel. Jeg har tatt det opp i en debatt i media for ikke så lenge siden også. Jeg velger å tro at det kanskje er et arbeidsuhell fra komiteens side. Den er ganske bemerkelsesverdig, og jeg tar et lite sitat: «Flertallet mener det er viktig at formålet for bevilgningene over denne posten etterleves» – vi snakker om posten Støtte til organisasjoner – «og at en ikke gir støtte over denne posten til organisasjoner som ikke støtter opp om dyrehold, norsk landbrukspolitikk eller de landbrukspolitiske målsettingene.» Så går Senterpartiet i sin merknad enda videre. De navngir faktisk også en organisasjon som skal ha null i støtte fordi den har en annen vinkling på norsk landbrukspolitikk, en kritisk vinkling, en vinkling i retning av mer planteproduksjon kanskje. Men de fleste av disse organisasjonene, ja faktisk alle som jeg har sett på lista, ønsker distriktene vel og ønsker levende bygder. Disse merknadene tror jeg har vært et arbeidsuhell fra de fleste partier, men jeg skulle likt å høre de forskjellige partienes syn på merknaden. Var det noe som gikk under radaren, eller står de for den merknaden? I så fall er vi inne på ganske ville veier for styring av meningene til organisasjonene. Tenk om vi hadde en slik situasjon i kulturkomiteen. Hva er det vi skal styre av meninger der? Her er vi ute på ville veier, og når det gjelder Senterpartiet i denne saken, skiller vi lag i jordbrukspolitikken og i innstillingen. De går altså enda lenger. Det er litt skremmende. Som jeg ser det, kan også denne merknaden – i hvert fall fra Senterpartiet – bli en boomerang seinere. Faktisk er det sånn at i denne sal gjelder det veldig mange. Og jeg tror kanskje at ved neste korsvei, om et par år, kan landbrukspolitikken være snudd en del. Hvem skal vi da høre på? Hva er den sittende regjerings politikk? Er det stortingsflertallets politikk? Vel, hvis det er stortingsflertallets politikk – og da henvender jeg meg litt til en av representantene i salen som jeg kan kikke på akkurat nå, uten å nevne navn – er det da sånn at f.eks. Folkeaksjonen ny rovdyrpolitikk får 1,6 mill. kr i støtte? De har altså en politikk som ikke helt følger stortingsflertallets syn. De vil ha ut ulven. Det er en underlig prinsipiell merknad, som jeg syns alle skal ta inn over seg. Er dette et arbeidsuhell, eller er det virkelig sånn at flertallet i salen mener det som står der?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-09:
Aller først til representanten Pollestad: Jeg ga ikke Senterpartiet æren for den merknaden jeg henviste til. Det tror jeg var et slags uhell – at en del representanter ikke har trukket seg ut av den fellesmerknaden som var der. Jeg vet ikke hvem som har foreslått det, om det var fra regjeringshold eller en komitémerknad skrevet av ordfører. Det vet jeg ikke, for jeg sitter ikke i komiteen. Jeg tror fortsatt det var et uhell. Så godt tror jeg om folk. Så har jeg lyst til å komme med et lite poeng fra min gamle erfaring som filmprodusent. Da synes jeg kanskje næringsministeren skulle lytte lite grann, for jeg ønsker at næringsministeren skulle ta en liten prat med kulturministeren, og det gjelder turisme. Jeg regner med at de fleste kjenner til insentivordningen for spillefilm – det at vi skal ha utenlandske spillefilmselskaper til Norge for å bruke norske fasiliteter, norske omgivelser, og som får stor støtte til det. Alle husker vel saken rundt Snømannen, tror jeg, som skulle filmes i Norge. Det ble gitt ganske mange millioner til det, med mer eller mindre heldig utfall. Det gjelder f.eks. hvordan Preikestolen ble brukt som kulisse, og markedsføringen av den. Men det jeg hadde lyst til å si, er at disse insentivordningene i veldig stor grad går ut på å trekke utenlandske turister til Norge. Da er mitt store spørsmål: Hvorfor ikke tenke på insentivordninger som gjør at nordmenn faktisk blir i Norge? Det burde være et nærliggende ønske, et nærliggende og interessant spørsmål. Jeg tok det opp, i mitt gamle liv, med Innovasjon Norge, og jeg synes kanskje at dette skulle vært tatt opp på nytt for å se hvilke muligheter man har, f.eks. når det gjelder tv-programmer. Veldig ofte er det dokumentarer som gjør at folk ser ting fra Norge, som skaper interesse for å være i Norge, for å reise i Norge – også utlendinger hvis det er gode produksjoner som går ut. Jeg vet ikke om flertallet i salen kjenner til det, men det var faktisk Joanna Lumley med sitt nordlysprogram som skapte den store interessen for vinterturisme i Nord-Norge. Det var sånn det begynte, og så kom hvalen og det ene etter det andre. Men det var starten i stor grad. Det jeg ønsker meg fra næringsministeren, er at han tar en liten prat med kulturministeren og ser om det er muligheter for noen støtteordninger rundt produksjoner i Norge som er interessante for markedsføring av Norge – i Norge – men også for utlendinger hvis det er bra nok. Jeg er fullstendig klar over problematikken rundt skillet mellom børs og katedral. Den er åpenbar. Men det kan hende det finnes ordninger som på en eller annen måte kunne markedsføre Norge, som får nordmenn til å bli her i landet. Det hadde vært en fin bonus for sånne programmer. Jeg vil henstille til det, og så får vi se om det kan bli en sånn samtale.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2019-12-09:
Jeg tolker det slik som det faktisk står. Det viser at man på Stortinget har et stort engasjement for nettopp denne næringen. I tillegg har de forstått hva regjeringen faktisk har ment i denne saken – i motsetning til representanten Myrseth – for det har aldri vært aktuelt å fjerne føringstilskuddet. Det har statsråden vært klokkeklar på. Men man ønsket en ny innretning for hvordan det skulle finansieres, nemlig via inndratte midler knyttet til fiskesalgslagene, og det er kun den posten i budsjettet man i Stortinget ønsket å ta ut og finansiere på en annen måte. Føringstilskuddet skulle opprettholdes, bare med en annen innretning, og det skal det fortsatt. Derfor vil statsråden følge opp det regjeringspartiene i Stortinget har bedt meg om å gjøre, og sørge for at de resterende midlene utover det som bevilges fra Stortinget i dag, føres opp gjennom inndratte midler. Det vil statsråden gjøre, og forskriften er allerede ute på høring.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2019-12-09:
Jeg antar at jeg skal svare på spørsmål og ikke hva folk måtte mene, for jeg har dessverre ikke en glasskule som gjør at jeg kan se inn i hodet til folk. Det håper jeg at representanten Myrseth også aksepterer. Men jeg kan i hvert fall si hva som har vært meningen med selve måten å innrette det på: Føringstilskuddet har ingenting med kriminell virksomhet å gjøre når det gjelder inndratte midler og finansieringen av tilskuddet. Inndratte midler kan dreie seg om at et ringnotfartøy får for stor fangst, som gjør at det som går utover kvoten, blir inndratt. Man har ikke gjort noe ulovlig, men midlene inndras som følge av at man har oversteget kvoten. Det er rart at representanten Myrseth synes det er helt greit å bruke de samme midlene til kontrolltiltak, kvalitetstiltak osv. Dette er penger som kommer inn uansett, og bakgrunnen for mitt opprinnelige forslag er knyttet til at disse midlene tas inn til det offentlige. Fiskesalgslagene har ansvar for førstehåndsomsetningen av fisk, og derfor følte jeg det var naturlig at det lå der. Det vil nå deler av dette gjøre, mens resten tas via budsjettbehandlingen her.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2019-12-09:
Nå er jeg ikke psykologutdannet, men jeg er fiskeriutdannet – og det er jo veldig greit i denne saken. Når det gjelder det som har med hva man skal prioritere, å gjøre, dreier forskriften, som vi nettopp har sendt ut på høring, seg nettopp om at man skal prioritere kontrolltiltak og føringstilskudd – det presiseres i så henseende. Og de oppsparte midlene knyttet til posten inndratte midler hos fiskesalgslagene, forventer man bl.a. skal brukes til dette tiltaket.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2019-12-09:
Den differensieres på den måten at man deler inn i tre grupper, for vi vet at det er ulike faktorer knyttet til de ulike fiskeriene. Vi vet at noen fiskerier medfører at en må bruke relativt stor motorkraft for bl.a. å dra trålen etter seg. Vi vet også at i forbindelse med kystfiske etter reker, bl.a., er det relativt høye kostnader ut fra mindre fangst. Derfor deler vi disse tingene inn i grupper ut fra den refusjonsbiten, altså 1,06 kr, som det henvises til, som er slik at man kompenserer for de ekstrautgiftene man har. I tillegg er det helt åpenbart at vi forventer at næringen selv gjør en del tiltak for å få ned CO 2 -utslippet. Det gjøres innenfor en rekke områder allerede. Vi har sett det innenfor servicebåter og i oppdrettsnæringen, og det å skifte til ledlys på større fartøy får også ned CO 2 -komponenten fordi en bruker mindre drivstoff til energi. Alle disse tingene hjelper. Dermed får vi en grønnere næring, forbrukerne kommer til å kreve det.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2019-12-09:
Det er ikke statsråden, og det er langt ifra den opplevelsen statsråden har. Jeg reiser land og strand rundt, ser på og lytter til næringen og gjør en rekke ting for næringen. Vi har en næring som setter historiske rekorder knyttet til eksport, vi har bedrifter som går så det suser, så jeg føler ikke det som representanten henviser til. Når det gjelder føringstilskuddet, som nok en gang er tema her, gjentar jeg enda en gang: Det har ikke vært tema å fjerne føringstilskuddet. Det har vært tema å endre innretningen på hvordan man betaler for det – lån av offentlige midler. Vi mente det var riktig å overføre dette til salgslagene. Stortinget har sagt at deler av dette skal bevilges på samme måte. Jeg har, etter alle mine år her som stortingsrepresentant, stor respekt for Stortingets arbeid og gjør akkurat som Stortinget har bedt om.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2019-12-09:
Jeg tror jeg nok en gang må replisere til representanten Knag Fylkesnes at inndratte midler ikke er fiskesalgslagenes midler. Det er bl.a. Stortinget og regjeringen som gjennom forskrift regulerer hvordan man kan bruke inndratte midler. Derfor har jeg nettopp sendt ut på høring forslag til endring i forskrift som tilsier at inndratte midler bl.a. skal brukes til særlig to prioriterte tiltak. Det er for det første kontrolltiltak knyttet til fiskerinæringen og til ressurser, og for det andre føringstilskudd for å sikre industrien – at man får på plass denne ordningen, slik at den blir finansiert opp. Det har ikke vært aktuelt å fjerne ordningen. Det ber jeg snart om respekt for, jeg vet ikke hvor mange ganger jeg har svart representanten Knag Fylkesnes på dette i diverse sammenhenger. Den opprettholdes og vil bli gjort på samme måte som Stortinget ber om etter votering i dag.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2019-12-09:
Først av alt, bare slik at vi får oppklart det, slik at det ikke er noen misforståelser etter replikkordskiftet mellom undertegnede og representanten Knag Fylkesnes når det gjelder inndratte midler, vil jeg bare referere til § 54 i havressursloven, som lyder som følger, første og andre avsnitt: «Fangst eller verdien av fangst som er hausta eller levert i strid med føresegner som er fastsette i eller i medhald av lova her, eller deltakerloven, tilfell vedkomande salslag, eller staten dersom fangsten ikkje fell inn under omsetningsretten til salslaget. Dette gjeld utan omsyn til om tilhøvet medfører straffansvar. Departementet kan i forskrift fastsetje reglar om handsaming av slike saker, korleis verdien av fangsten skal fastsetjast, om det kan gjevast vederlag for kostnader ved ilandføring, og om kva salslaga kan bruke slike midlar til.» Det er korrekt gjengitt i lovteksten, så det er ikke noen misforståelser om hvem som eier eller ikke eier denne fangsten. Jeg har et par ting jeg bare ønsker å kommentere etter et par av innleggene, slik at det er sagt. Representanten Myrseth etterlyste i sitt innlegg hvorvidt man kommer med tiltak eller ikke når det gjelder fiskerikriminalitet osv. Ja, vi har gjort en rekke tiltak for å avklare og iverksette tiltak knyttet til ulovligheter innenfor næringen. Derfor har man fått a-krimsentre som skal jobbe på tvers av dette. Derfor har man sørget for at man i forbindelse med kongekrabbesaken i Finnmark også har jobbet på tvers av disse og brukt lang tid for å avdekke den kriminaliteten som er. Derfor hadde a-krimsentrene nettopp denne gjennomgangen i forbindelse med lofotfisket og avdekket handlinger der som er i strid med det vi ønsker å bli forbundet med. Derfor kommer det høring fra undertegnede knyttet til fisketurisme, nettopp for å sørge for at vi kommer med nye tiltak for å sikre at vi har kontroll med denne næringen her også, uten at det går på bekostning av den verdien som skapes i fisketurismebedriftene. Men vi må ha kontroll på våre system. Det går veldig bra i Norge, men det går altså ikke bra med eksporten av sjømat uten at vi har på plass en god og aktiv handelspolitikk. Derfor har vi de siste årene fått på plass viktige handelsavtaler med Indonesia og Mercosur. Vi har også inngått flere brexit-avtaler med Storbritannia, og nettopp arbeidet med markedstilgang er veldig høyt prioritert fordi vi skal selge disse fantastiske produktene våre. Da vi opplevde algekrisen tidlig i mai, iverksatte vi tiltak, og det er faktisk veldig få som har kommet med noen som helst kritikk i forbindelse med det, nettopp fordi vi lyttet til næringen og sørget for å få på plass gode tiltak. Da vi ble gjort oppmerksom på det med bl.a. rekenæringen og kaisalg i Sør-Norge, iverksatte vi tiltak nettopp for å sørge for at næringen fikk de rammevilkårene de trengte. Så vi leverer så godt som vi overhodet klarer, og det hjelper.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
At vi har arbeidsplasser og mulighet for næringsutvikling over hele landet, er en grunnstein i hele velferdssystemet. Da må jeg nevne at i budsjettet som kommunal- og forvaltningskomiteen debatterte her i forrige uke, foreslo vi fra Arbeiderpartiet 200 mill. kr mer til regionale utviklingsmidler for å styrke nettopp muligheten for næringsvekst i hele landet. Regjeringen og næringsministeren har gjennom flere år prinsippfast kuttet i denne posten, og det ser vi fra Arbeiderpartiet på som en dårlig løsning for å skaffe flere arbeidsplasser rundt om i hele landet, arbeidsplasser som vi sårt kan trenge. Sysselsettingsgraden, som var nevnt her, gir grunn til bekymring. Norge trenger flere i arbeid, vi trenger flere arbeidsplasser, og vi trenger å eksportere mer. Arbeiderpartiet har i tillegg til kompetansemilliard og industrisatsing generelt også sett viktigheten av at enkeltnæringer som trenger det, må få sine rammevilkår forbedret. Om lag 16 500 årsverk spredt rundt i hele landet er nå under sterkt press. Vi risikerer at vi kan miste mange av disse arbeidsplassene dersom rammevilkårene for denne næringen ikke forbedres. Vi har lyttet til faresignalene fra denne næringen over tid, og nå melder næringen at alle røde lamper lyser. Det hadde vært å håpe at næringsministeren – og for så vidt også landbruksministeren – hadde sett og forstått disse signalene og reagert deretter, men regjeringen kommer i sitt budsjettforslag med smuler og kaldt vann til denne næringen. Arbeiderpartiet har derimot lyttet, og vi vil bedre rammevilkårene for hestenæringen med 100 mill. kr allerede fra 2020, for det er nemlig den som genererer disse om lag 16 500 årsverkene rundt omkring i hele landet – mange av dem gode kompetansearbeidsplasser også ute i distriktene, ikke minst. Så til en annen sak som er en utfordring for norske arbeidsplasser. Grensehandelen setter nye rekorder, og SSB anslår at den nå er oppe i svimlende 17,6 mrd. kr de siste tolv månedene. Virke og NHO ringer i alle klokker – de sier at dette er uholdbart, og ber regjeringen om å ta ansvar, komme med grep for å redusere handelslekkasjen og sikre norske arbeidsplasser og norsk verdiskaping. Da er spørsmålet: Hva sier næringsministeren til utfordringen fra NHO og Virke på temaet grensehandel? Det burde være et område statsråden kunne engasjere seg i. Vi regner vel ca. 1 000 arbeidsplasser per milliard, så det er arbeidsplasser å hente dersom man ønsker det. Vi husker jo at minst ett av regjeringspartiene vi har i dag, var ganske høyt på banen og lovte at dette skulle de rydde opp i bare de kom inn i regjeringskontorene. Nå setter altså grensehandelen nye rekorder. Norge mister verdifulle arbeidsplasser i handelsnæringen. Det ansvaret ligger på regjeringens bord, og jeg lurer på hva slags svar regjeringen da har til Virke og til NHO.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2019-12-09:
Det går så det suser i Nordland, sier regjeringsmedlemmer og representanter for regjeringspartiene, og later som om næringslivet går godt på grunn av høyreregjeringa. Men slik er det ikke. Veksten i Nordland startet lenge før høyreregjeringa kom til makta. Nordland har hatt en god tiårig vekstperiode, og i 2012 ble det satt ny befolkningsrekord i nord. Men veksten viser nå tegn på å flate ut, varsler Indeks Nordland. Vi har fått noen helt andre rekorder i det siste. Vi har satt nye rekorder i befolkningsnedgang. For første gang på tolv år går befolkningen ned i alle de nordnorske fylkene samtidig. Nordland topper lista over folkeflukt. I tredje kvartal mistet Nordland over 700 innbyggere, altså minus 8 per dag. Så stor befolkningsnedgang har det ikke vært registrert de siste 20 årene. Det ser ut som om regjeringas demontering og sentralisering begynner å virke skikkelig godt. I 2015 fikk NHO laget en COWI-rapport som viste tre ulike retninger for Nord-Norge. De kaltes SNU, LEDE og FØLGE. SNU var et alternativ med mer distriktspolitikk, altså en skikkelig motstrømspolitikk. Det ville økt verdiskapingen i nord med 20 mrd. kr i 2040. FØLGE var bare å fortsette den politikken som var i 2016, men LEDE var å sette fart på sentraliseringen, dvs. akkurat den demonteringen som regjeringa gjør i dag. Det vil føre til 11 mrd. kr mindre i verdiskaping i nord i 2040. I et næringsperspektiv vil mer distriktspolitikk være kjempeviktig. Det er ikke nødhjelp, det er investeringer til inntekts ervervelse. Det er tre grep regjeringspartiene kunne startet med å ta. Det første var å ikke svekke rammeoverføringene så veldig til distriktene og i nord. Eksempelvis Nordland har fått 5 mill. kr mindre i forhold til i 2015. De to andre tiltakene tror jeg jeg må ta etterpå.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2019-12-09:
Mer distriktspolitikk vil snu utviklingen og øke verdiskapingen i Nord-Norge med 20 mrd. kr i framtida ifølge NHOs rapport. Jeg hører at representanten Skjelstad ikke beklager at Nordland får nesten 500 mill. kr mindre. Men kutt i overføringene fører til kutt i tjenestetilbudet, kutt i ferjeruter, i båtruter, i bussruter, i tannlegetilbud, kutt i linjetilbudene i videregående skole. Og det stemmer at nedtrekk i tjenestetilbudene er veldig vanskelig for Senterpartiet, fordi vi er den klareste motmakta til regjeringas sentraliseringspolitikk. Vi vil faktisk ha mer distriktspolitikk. Senterpartiet vil ikke sentralisere offentlige arbeidsplasser og tjenester. Vi trenger dette samspillet mellom det offentlige og det øvrige næringslivet for å ta ut verdiskapingen i hele landet. Det har vært snakk om sjømat og fiskeripolitikk i dag. Det er viktig å få varene fra kysten og ut til markedet. Det vil bl.a. si at vi trenger mer penger til fylkesveier. Regjeringas hundre millioner til viktige næringsveier er så lite at første gang jeg hørte dette beløpet, trodde jeg at det var starten på det beløpet som Nordland skulle få. Det hadde jo vært en liten start. Men det var det beløpet som hele Norge skulle dele på. Senterpartiet ønsker 1 mrd. kr som en start på fylkesveisatsingen. Det ligger inne i vårt budsjett. Fra kyst til marked: Da er også fiskerihavnene viktige. Jeg hørte representanten Strifeldt nevne fiskerihavnene spesielt. Det er faktisk sånn at ingen av de nordligste fylkene, Trøndelag eller Møre og Romsdal ønsker å underskrive denne avtalen, fordi denne reformen er helt fantastisk underfinansiert. Faktisk er 75 pst. av fiskerihavnene som ligger inne i NTP, i Nord-Norge. De fire-fem nordligste fylkene får til sammen 120 mill. kr på deling for å overta fiskerihavnansvaret. Det er ingen verdens ting når man vet at Nordland har investeringer for over 1 mrd. kr. Troms og Finnmark har investeringer på 1 mrd. kr. Da blir det å skryte av prosjekteringsmidler særdeles svakt.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
Før helgen kunne vi lese i Stavanger Aftenblad at statsråd Bollestad hadde fått en invitasjon som hun ikke hadde svart på. Jeg har stor forståelse for at en statsråd har travle dager, men hun burde brukt tid på å svare på invitasjonen fra styret i Rogaland Pelsdyrfôrlag til en samtale om den vanskelige situasjonen deres. Det kan virke som at fôrprodusentene er glemt i striden rundt nedleggelse av pelsdyrbøndenes produksjon. Den aktuelle bedriften, den største av tre bedrifter i Norge som produserer fôr til pelsdyr, hadde 25 ansatte. Dette ble til 15 ansatte for et par uker siden, da seks av dem sluttet seg til de andre fire som hadde sluttet for en tid siden. Pelsdyrfabrikkene sier at de kan omstille seg, men ikke uten støtte til omstillingen. De videreforedler biressurser, viktige og verdifulle biressurser fra andre produsenter av mat bl.a., og de kan brukes til andre formål. Jeg forstår at det kan oppfattes som arrogant å ikke svare på en invitasjon til å ha en dialog med en bedrift som er i ferd med å gå dukken på grunn av dårlige vedtak i regjeringen – eller fraværende vedtak. Dette ville industripartiet Arbeiderpartiet håndtert på en helt annen måte. En annen ting som opprører oss, er måten regjeringen behandler store og/eller viktige bedrifter på. Industribedriften Figgjo AS, Norges eneste porselensfabrikk, fikk nærmest over natten et påslag på CO 2 -avgiften som koster bedriften rundt 900 000 kr ekstra i utgifter. Bedriften melder at hele produksjonen faktisk står i fare. De driver på relativt små marginer. Dette er, i tillegg til utgiftene, sterkt konkurransevridende – når denne typen bedrifter er fritatt for den samme avgiften i EU – fordi de foreløpig må bruke gass til herdeprosessen. Så dette er skuffende. Jeg hadde håpet at industri var høyere prioritert enn det den blir fra regjeringen.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
Som faglært grafiker burde vel jeg, kanskje mer enn noen andre, vite at alt som står i avisene, ikke er sant. Jeg vil likevel sitere fra artikkelen jeg viste til i mitt forrige innlegg, der styrelederen i Pelsdyrfôrlaget uttaler: «Vi har invitert statsråd Olaug Bollestad(KrF) til Sirevåg, men har ikke fått svar. Det synes vi er veldig spesielt». (KrF) Jeg velger å tro at styrelederen i Pelsdyrfôrlaget snakker sant, men det som forundrer meg litt, er at når statsråden tar ordet, er det for å korrigere meg og ikke for å forklare hvorfor denne typen bedrifter ikke har fått noen signaler om omstilling. Jeg skal ikke dra det lenger enn det, men jeg vil bare si at jeg vet ikke om representanten Reiten er til å stole på, men jeg vet vi kan stole på at han vil fortsette å skremme velgerne med Arbeiderpartiet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
Det har vært interessant å følge denne debatten. Vi har hørt om manglende oppfølging fra Landbruksdepartementet når det gjelder kompensasjon for dem som blir fratatt muligheten til å drive med pelsdyr, eller føringstilskuddets betydning for fiskeripolitikken, eller manglende satsing på reiselivsnæringen, som åpenbart er en mulighet for dette landet som vi bør utnytte bedre, eller bruken av skogressursene og andre temaer som har vært oppe. Det er kanskje de viktigste departementene vi har, som skal skaffe den verdiskapingen som velferdssamfunnet vårt hviler på. Det som fikk meg til å ta ordet, var innlegget til representanten Kårstein Eidem Løvaas. Han var opptatt av formuesskatt. Det er tydeligvis noe som det skal snakkes om fra regjeringspartiene i dag. Han var opptatt av forholdet mellom Jernia og Biltema og mellom Lundetangen og Ringnes. Det er merkelig – nå skal vi vedta det sjuende budsjettet som er lagt fram av denne regjeringa, og regjeringspartienes representanter beskriver skattepolitikken som håpløs. Det er nå rart i seg selv. Men det som jeg synes er veldig alvorlig, er det forsøket på villeding eller den mangel på kunnskap som representanten gir uttrykk for, for sannheten er at verken Jernia eller Biltema betaler formuesskatt, verken Lundetangen eller Ringnes betaler formuesskatt. Ingen bedrifter betaler formuesskatt. Formuesskatt i Norge er en personskatt, og det er altså ikke en straffart, som noen taler om. Det står ikke omtalt i straffeloven, det står i skatteloven. Grunnen til at nordmenn betaler skatt, er at det skal bidra til velferd, og de skal ha sine barn på skolen, de skal ha sine foreldre på institusjon når de blir gamle, osv. Det er altså ikke intellektuelt redelig. Det andre som representanten Eidem Løvaas var opptatt av – og representanten Reiten nå nylig – var å prøve å skremme folk med Arbeiderpartiets holdning til EØS-avtalen. Det kan jeg slå fast: Den står trygt. En regjering som vi skal lede, kommer til å stå for EØS-avtalen. Ja, det er faktisk sånn at når vi snakker om den norske modellen og alle de angrepene som den nåværende regjering har på den norske modellen, er det ett element i den norske modellen som kanskje andre har utfordret mer, og det gjelder nettopp muligheten for internasjonal handel i et av Europas mest eksportavhengige land. Nei, de kan ta det helt med ro. Arbeiderpartiet er helt stø når det gjelder EØS-avtalen, på linje med Fellesforbundets medlemmer, på linje med Fellesforbundets landsmøte og på linje med velgerne til Senterpartiet. De kan stole på at vi kommer til å stå på EØS-avtalen. Alt annet er bare skremsler som det ikke er grunnlag for.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
Jeg tenkte egentlig ikke jeg skulle ta ordet i denne debatten, men jeg satt og hørte på den på kontoret og ble litt sånn kallet til å si noe. Det er ikke noen tvil om at i landsdelen jeg representerer, Nord-Norge, går det høvelig bra i næringer, men det er også store utfordringer. Bare de siste tre månedene har Nordland mistet 700 innbyggere. Så stor tilbakegang har ingen fylker i landet hatt siden 1997. Det er et varsko. Selv om det går bra på enkelte områder, er det ting som gjør at man må se dette i helhet. De tre ministrene som sitter her, representerer viktige områder i landsdelen, enten det er fiskeri, landbruk eller industri, for ting henger sammen. Jeg vil starte med fiskeri. Det er for så vidt ikke fiskeriministerens ansvar, men det har betydning for det: Jeg registrerer at fiskerihavner nå blir kastet ut fra samferdsel og over til fylkene. Det må vi følge nøye med på, for det vil bli store utfordringer når det ikke følger med midler. Jeg vil bare nevne det. Når det ellers gjelder fylkene, henger det også sammen, både økonomien til kommunene og økonomien til fylkene er viktig med hensyn til næringsvekst. Det er klart at når Nordland fylke må kutte rammene sine med nesten 500 mill. kr, er det galt nok, men når en i tillegg tar alt av regionale utviklingsmidler bort fra fylkene, vil det ha betydning innenfor alle disse områdene. Det vil i hvert fall ikke være med og bremse det med at ungdommen forlater landsdelen, og det går jeg ut fra at ingen av oss i denne salen ønsker skal skje. Jeg registrerer at noen prøver å lage det til en EØS-sak med hensyn til Arbeiderpartiet. Jeg kommer fra Nordland. Der vet vi hvor viktig EØS-avtalen er, så ingen bør i hvert fall være i tvil om hva Arbeiderpartiet mener der, selv om noen prøver å spille den saken opp. Så til kuttene som er foreslått for Investinor. Jeg ble sittende på flyplassen i Bodø i dag, litt forsinket. Da kom det en næringsaktør bort til meg og lurte på hvor jeg var på tur hen. Jeg sa jeg var på tur til Stortinget. Ja, sa han, da kan du ta med et budskap til Stortinget: Det vi mangler som investorer og gründere, er å få midler med oss i den fasen når vi skal starte opp. Fiskeriministeren kjenner godt til den mannen, for jeg tror han skal dit og åpne bedriften hans i Mo i Rana, TAG Sensors, uti februar. Han sa den tøffeste tiden var de to første årene – å klare å få tak i kapital. Han måtte ut av landet for å få den. Når han først fikk den, lyktes han. Men storparten av hans bedrift, som han skal etablere i Mo i Rana, sitter med utenlandske eiere, for det var ikke kapital å få i Norge. De signalene må vi ta med oss.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-06-20:
På vegne av representantene Jonas Gahr Støre, Lene Vågslid, Maria Aasen-Svensrud og undertegnede vil jeg gjerne sette fram et representantforslag om en handlingsplan mot vold og trusler med kniv.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2019-06-20:
På vegne av representantene Lene Vågslid, Jan Bøhler, Hadia Tajik, Kari Henriksen, Ingvild Kjerkol og meg selv har jeg stor glede av å legge fram et representantforslag om tiltak for å bekjempe netthets.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-06-20:
Jeg har gleden av å legge fram fire representantforslag: ett om regulering av hundeoppdrett, ett om å innføre obligatorisk ID-merking av hund og katt og ett forslag om en aktiv regnbuepolitikk for å styrke kjønns- og seksualitetsmangfold. Det fjerde er et representantforslag om nye virkemidler for utslippskutt i kommunene.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-06-20:
Representanten Moxnes har fremmet tolv forslag som berører næringspolitikk, energipolitikk, transportpolitikk, finanspolitikk og klima- og miljøpolitikk. Rødt ønsker å bygge ut mer fornybar energi. De vil satse på bioøkonomi. De vil bruke Statens pensjonsfond utland til nasjonale miljøtiltak. Og de vil si nei til nye kraftforbindelser til utlandet. En samlet komité innstiller på å avvise forslaget som helhet, men det fremmes likevel en rekke forslag i innstillingen. Opposisjonspartiene, som utgjør komitéflertallet, fremmer forslag om å be regjeringen sørge for et ambisiøst og klimavennlig hjemmemarked for maritim næring, gjennom miljøkrav ved offentlige innkjøp. Vi ber regjeringen bidra til at det blir utviklet ny industriproduksjon og nye verdikjeder som baserer seg på bioressurser fra hav, jord og skog, og vi ber regjeringen om å styrke de regionale utviklingsmidlene. I innstillingen fremmes det også flere mindretallsforslag fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, som jeg regner med disse partiene vil redegjøre for selv. Senterpartiet, SV og Miljøpartiet De Grønne fremmer forslag om etablering av et grønt investeringsselskap for utvikling av teknologibedrifter som baserer seg på fornybare ressurser. Vi fremmer også et forslag om et statlig pilotprosjekt for havvind, og vi ber regjeringen utrede potensialet i geotermisk energi. SV og Miljøpartiet De Grønne fremmer dessuten forslag om en storstilt satsing på havvind. Miljøpartiet De Grønne er alene om å foreslå å opprette et Bionova, et fond etter modell fra Enova, for å systematisere innovasjonen og øke kommersialiseringen av både nye og allerede kjente måter å bruke den fornybare, levende naturen på framfor mer av det fossile. Med dette tar jeg opp forslagene Miljøpartiet De Grønne er en del av. God debatt!
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-06-20:
Vi er ved stortingsårets slutt, og jeg ønsker derfor å takke energi- og miljøkomiteen og Rødt for samarbeidet i denne sesjonen. Det er også en liten anledning for å kikke tilbake. Nesten alle partier på Stortinget mener at klimakrisen er vår tids viktigste sak, men er altså uenige om hvordan og hvor fort vi skal og kan løse krisen. Jeg mener det spesielt er fire områder som skiller oss i miljøpolitikken i Stortinget: Det er oljepolitikken, det er hvor aktiv og hvordan statens rolle skal være, det er hvor mye internasjonalt samarbeid vi trenger, eventuelt hvordan, og det er synet på miljøavgifter. I de to siste sakene er De Grønne og Rødt grunnleggende uenige, derfor står vi også veldig langt fra hverandre i klima- og miljøpolitikken. For der Rødt sier nei til kraftkabler til utlandet, vil De Grønne eksportere ren energi til Europa for å kutte utslipp. Der Rødt sier nei til miljøavgifter fordi de med dårlig råd merker avgiftene mer på lommeboka enn de rike, vil De Grønne heller løse den skjevheten, bl.a. gjennom en mer rettferdig personbeskatning. Vi mener oppriktig at det å ikke bruke miljøavgifter for den grønne omstillingen er helt urealistisk hvis vi faktisk skal klare å kutte så mye utslipp som vi har som mål. Hvis vi setter som krav at det er miljøpolitikken som skal rette opp i de sosiale ulikhetene skapt gjennom en urettferdig skattepolitikk, boligpolitikk og for dårlige velferdsordninger, spiller vi miljø- og klimakampen sjakk matt. Ingen skal være fattige i Norge. Vi i De Grønne foreslår derfor i vårt alternative budsjett også større skatteletter enn Rødt til dem med lavest inntekt. Vi vil styrke sosiale ytelser for dem med minst. Vi vil drive en aktiv boligpolitikk i byene og sikre billig og god kollektivtransport over hele landet, samtidig som vi i våre budsjetter også bruker mindre oljepenger enn regjeringen. En annen forskjell på Rødt og Miljøpartiet De Grønne er at Rødt vil bruke oljefondet til investeringer i Norge. Akkurat som Fremskrittspartiet utfordrer de handlingsregelen, og det mener vi er dypt økonomisk uansvarlig. De Grønne vil i stedet bruke oljefondet til klimaomstilling i utviklingsland, som vi har foreslått på Stortinget. Siden høsten 2017 har De Grønne fremmet 29 representantforslag om miljø og klima, Rødt har fremmet tre. Av de tre handler ett om motstand mot bompenger i byer og ett om å stoppe bygging av utenlandskabler, og det tredje er det vi diskuterer her i dag, hvor det er en del forslag som det er lett å være enig i. Jeg sier dette så tydelig fordi jeg må innrømme at jeg synes det har vært veldig oppsiktsvekkende at et nytt parti på Stortinget i vår tid prioriterer klima og miljø så lavt som partiet Rødt har gjort. Ingenting er mer urettferdig, usosialt eller ødeleggende for fellesskap enn klimakrise og naturkrise. Partier som er opptatt av solidaritet, og det gjelder ikke bare Rødt, må erkjenne at solidariteten i vår tid må gjelde på tvers av landegrenser, generasjoner og arter.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-20:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentant Audun Lysbakken og meg selv legge fram et representantforslag om skolestruktur og profittforbud til elevenes og studentenes beste.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-20:
På vegne av stortingsrepresentantene Lars Haltbrekken, Une Bastholm og meg sjøl vil jeg sette fram et forslag om midlertidig returstans til Afghanistan, innføring av rimelighetsvilkår i internfluktvurderingen og en uavhengig tilsynsordning for tvangsretur. Jeg ber om at representanforslagets forslag til vedtak punkt B 1, umiddelbar returstans, behandles etter § 39 c i Stortingets forretningsorden, legges ut til gjennomsyn for representantene i én dag og settes opp til debatt dagen etter.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-20:
SV finner likevel grunn til å fremme forslagene i dag. Jeg er glad for den positive tonen som tas fra presidentskapet, at man mener at regjeringen faktisk må se på disse konkrete forslagene, for de er ganske gjennomarbeidet, og de tar utgangspunkt i den faktiske situasjonen som har vært. Det som bør ligge dette Stortinget veldig tett på hjertet, er at de reglene vi vedtar for politikere, må ligge så nær som mulig de reglene andre mennesker må forholde seg til hvis de f.eks. opplever ikke lenger å ha en jobb. Og det er et stykke dit. Det ene er denne karantenenemnda, der det er eks-politikere som skal sitte og bestemme over ordninger som skal være goder for andre politikere. Vi mener at en slik ordning som dette bør legges til et statlig kontrollorgan, f.eks. Nav. De har lang erfaring med å kontrollere andre ytelser som folk får. Det ser ut som det har vært en viss spekulasjon i å opprette konsulentfirmaer for statsråder rett etter at etterlønnsordningen går ut. Da er det viktig å sikre at dette ikke bare er en mulighet til å forlenge en karanteneordning, vedkommende bør da melde seg som arbeidssøker på Nav. Det er greit å opprette et slikt firma, men man må jo prøve å forsørge seg sjøl, slik som andre mennesker må hvis de mister jobben. Man kan også i disse tilfellene ha krav på en ytelse hvis man ikke får jobb, men man må stå tilmeldt og ta imot arbeid, slik andre mennesker gjør hvis de mister jobben. Det er også nødvendig å se på hvordan dette kan være uønskede tilpasninger til skatteregelverket. Det er også behov for å se på strengere sanksjoner ved brudd på bestemmelsene. I dag er det bare pålegg som brukes – en må slutte å gjøre det en ikke har lov til å gjøre – det er ingen reaksjonsformer som gir grunnlag for å kreve tilbakebetaling av urettmessig utbetalt lønn, eller risiko for straff. For andre offentlige ytelser, f.eks. etter folketrygdloven, slik som arbeidsavklaringspenger og dagpenger, er det en generell straffebestemmelse for ikke å ha gitt riktige opplysninger. Det er ingen grunn til at avgåtte politikere skal ha andre regler hvis de bryter med goder de har, hvis de får utbetalt penger fordi de ikke har lønn. Det er heller ingen grunn til at det skal være slike regler for personer som også har høyere ytelser enn noen av dem som får sin inntektssikring gjennom Nav. Da tar jeg opp SVs forslag, som foreligger på et løst ark.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-20:
Vi har bedt om at referatsak nr. 397, Dokument 8:179 LS B punkt 1, behandles etter forretningsordenen § 39 c. Det gjør vi fordi det er akutt behov for returstopp til Afghanistan. De siste dagers praksis har gått over alle støvleskaft. Det gjelder politiets arbeid i alle faser, pengebruk og helsepersonellets håndtering. Det trengs forsvarlighet i alle ledd i retursaker, og derfor ber vi om at dette punktet behandles etter § 39 c i forretningsordenen.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-06-20:
Eg vil på vegner av representantane Liv Signe Navarsete, Nils T. Bjørke, Per Olaf Lundteigen og meg sjølv fremja eit forslag om ein ny og moderne pårørandepolitikk. Så vil eg på vegner av representantane Marit Arnstad, Heidi Greni og meg sjølv fremja eit forslag om å sikra pasientar trygg utskriving og verdig transport frå sjukehus.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-06-20:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Trygve Slagsvold Vedum, Liv Signe Navarsete, Ole André Myhrvold, Sandra Borch og meg selv legge fram et forslag om ny behandling av Norges tilslutning til EUs tredje energimarkedspakke.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2019-06-20:
Presidentskapet legger i dag frem innstilling om regulering av godtgjørelsen for stortingsrepresentantene og regjeringens medlemmer. Presidentskapet fremmer et enstemmig forslag om at Stortinget fastsetter godtgjørelsen som Stortingets lønnskommisjon har foreslått i sin innstilling. Kommisjonen har i likhet med tidligere år innhentet opplysninger fra flere hold for å kartlegge lønnsutviklingen i norsk arbeidsliv, fra både privat og offentlig sektor. Videre har kommisjonen merket seg den enighet det har vært om nivået på årets oppgjør. Som i tidligere år er det lagt vekt på den forventede årslønnsvekst ved årets oppgjør. Kommisjonen har også i år valgt å foreta en regulering som tilsvarer årets frontfagsoppgjør, tilsvarende 3,2 pst. Presidentskapet viser til at lønnskommisjonen har avgitt sin innstilling i forlengelsen av de ordinære lønnsoppgjørene i tråd med presidentskapets anmodning og i samsvar med det mandatet Stortinget har gitt. Videre viser presidentskapet til at lønnskommisjonens innstilling innebærer en årslønnsvekst i 2019 for stortingsrepresentantene og regjeringens medlemmer på 3,2 pst. Presidentskapet vil bemerke at før nåværende ordning med lønnskommisjonen ble reguleringen av godtgjørelse for stortingsrepresentanter og regjeringsmedlemmer knyttet til lønnsutviklingen for enkelte stillingskategorier eller lønnstrinn for ledere i staten. Etter kommisjonens opprettelse har Stortinget hvert år fastsatt reguleringen i tråd med forventet årslønnsvekst basert på rammen for frontfagene. Dette har medført at utviklingen for stortingsrepresentanters og regjeringsmedlemmers godtgjørelse har vært i tråd med den alminnelige lønnsutviklingen til heltidsansatte lønnsmottakere. På denne bakgrunn anbefales presidentskapets tilråding.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2019-06-20:
Det er heilt greitt at me her har litt ulike syn på det som skjer. Men når det viktigaste argumentet for at dette skal me prøva, er at det var motstand mot andre endringar før, synest eg me har litt lite argument. Me får jo ta stilling til dei utfordringane som ligg her no. Eg synest me skal ta på alvor dei motførestillingane som me har, og så kan me gjerne argumentera for eller mot. Men å seia at det at det var vanskeleg å få vekk pausen midt på dagen, viser at det er ei god løysing å endra dette no – då følgjer ikkje eg med lenger. Ein må faktisk kunna klara å argumentera ut frå det som er. Eg har stor respekt for at mange har ein travel kvardag og har utfordringar med det. Men eg trur faktisk ikkje at dette er løysinga for å endra på dette. Eg trur ulempene i forhold til Stortinget som ein aktuell arena, Stortinget som ein viktig aktør i det politiske biletet, gjer at det alt i alt er betre å stå på dagens ordning. Så aksepterer eg at andre har eit anna syn på det, men me vil ha respekt for dei meiningane me har. Å hevda at dersom du ikkje gjer det, er du bakstreversk – ein har vore mot endringar før, og derfor er dette feil – er etter mi meining å debattera på feil premissar.