Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Bakgrunnen for denne saken er evalueringen av Stortingets korrupsjonsforebyggende arbeid, som Europarådets korrupsjonsforebyggende organ, GRECO, har foretatt. De anmerkninger som GRECO hadde, er vurdert av et utvalg nedsatt av presidentskapet, hvor alle partier ble invitert til å delta, noe alle unntatt Senterpartiet og Miljøpartiet De Grønne takket ja til. Arbeidsgruppens vurderinger er gjennomgått av administrasjonen og presidentskapet og har ledet fram til dagens innstilling. I tillegg foreslår presidentskapet noen endringer i den hensikt å klargjøre og forbedre enkelte av reglementets bestemmelser. Dessuten følger presidentskapet opp Stortingets vedtak av 12. april i år, hvor presidentskapet ble bedt om å ta initiativ til endring av reglementet for det økonomiske registeret, slik at selskapsinteresser som representantene eier, må føres opp her, uavhengig av verdi. Det innebærer fjerning av terskelen for å registrere selskapsinteresser i § 9 på 1 pst. av selskapskapitalen eller 1G i verdi. Man skal registrere selskapsinteressene, enten det er én eller tusen aksjer, for å si det sånn. I tillegg skal navnet på selskapet man har interesser i, oppgis til registeret. Presidentskapet foreslår at det også inntas i bestemmelsen at selskapets ansvarsform skal oppgis. Det er opplysninger som bidrar til å informere om økonomisk ansvar og risiko knyttet til investeringen, og kan dermed også gi en indikasjon på graden av tilknytning til selskapet. Presidentskapet mener forslaget derved imøtekommer GRECOs anbefaling om at registeret skal gi mer informasjon om økonomiske forpliktelser. Så foreslås det å fastslå gjeldende praksis i § 9 nytt annet ledd som følger: Aksjer som eies indirekte gjennom et selskap som har til formål å investere i f.eks. aksjer, andre verdipapirer, næringseiendom eller eventuelt shipping, skal ikke oppgis. Det er tilstrekkelig å oppgi at man eier aksjer i det navngitte investeringsselskapet, og at dette selskapet har til formål å investere i andre selskap. Denne registreringsplikten for indirekte eierskap av selskapsinteresser ble innført i registerets reglement i 2012. Det daværende presidentskapet så det som naturlig å avgrense opplysningsplikten. Presidentskapet sa i Innst. 21 S for 2012–2013: «Men det kan ikke kreves en detaljert redegjørelse i flere ledd. For eksempel vil en henvisning til at et selskap investerer i aksjer, andre verdipapirer og/eller eiendom i andre selskaper være tilstrekkelig. Dersom allmennheten ønsker utfyllende opplysninger vil slike kunne innhentes i andre offentlige kilder.» Denne uttalelsen, som ligger til grunn for gjeldende praksis, er også sitert i dagens innstilling. Grunnen til at opplysningsplikten er ment å være avgrenset mot underliggende selskapsinteresser som eies av et investeringsselskap, er selvsagt ikke at man vil skjule eierinteressene, men at man vil unngå at registreringsplikten skal bli for omfattende og uhåndterlig. Oppføringen av investeringsselskapet i registeret synliggjør at selskapet driver investeringsvirksomhet. Det er den viktige informasjonen, fordi man kan gå til Regnskapsregisteret – Brønnøysundregistrene – og få informasjon om hvilke selskapsinteresser dette selskapet eier, da det framgår av kvartalsrapporter og årsregnskap, som innsendingspliktige foretak skal sende inn. Dette er imidlertid ikke informasjon som oppdateres jevnlig. I tillegg finnes slik informasjon på flere av investeringsselskapenes nettsider. Det finnes også søkbare databaser, som f.eks. proff.no, som gir opplysninger om selskapsinteresser på bakgrunn av informasjon i offentlige registre. Stortinget vedtok i juni 2015 å be regjeringen fremme forslag om et norsk offentlig eierskapsregister. Når et slikt register er på plass, vil informasjon om reelt eierskap kunne gjøres enda lettere tilgjengelig for offentligheten. Så de som tror det er mulig å skjule sine eierinteresser bak et investeringsselskap, vil altså forregne seg. Hvorfor så ikke kreve at den enkelte representant løfter disse opplysningene inn i registeret? Fordi det vil være et krav som det kan være svært vanskelig å holde oppdatert for den enkelte representant. Det kan handle om investeringsporteføljer som endres ofte, kanskje fra dag til dag hvis investeringer i aksjer og verdipapirer er en del av selskapets formål. Dessuten vil det ikke gi ytterligere informasjon om representantens eierinteresser enn det som allerede er tilgjengelig. Det vil i realiteten være en dobbelt registrering. Det er også bedrifter som har aksjeporteføljer på børsen, og som man er indirekte eier i om man eier aksjer i denne bedriften. Det kan være en produksjonsbedrift. Her vil samme problem oppstå om registreringen skal kreves i flere ledd. Det vil rett og slett være opplysninger som endres hurtig, og som man som indirekte eier vanskelig kan ha oversikt over. Det finnes også pensjonsspareordninger som er en blanding av bank- og aksjesparing – også det er et eksempel på en indirekte eierinteresse som det ikke vil være praktikabelt å skulle redegjøre for i annet ledd. I § 8 foreslås at eiendom i næring, eid av et selskap som en representant eier eller er medeier i, skal oppgis til registeret. Samme selskap vil også være registreringspliktig etter § 9 om selskapssinteresser. Dette blir en unødvendig dobbeltregistrering, og det bør være tilstrekkelig å synliggjøre den økonomiske interessen gjennom registrering av eierinteressen i selskapet. Registreringsplikten for vedkommende eiendom etter § 8 foreslås derfor opphevet. Næringseiendom som er eneeid eller eies i et sameie, vil imidlertid fortsatt være registreringspliktig etter § 8. Presidentskapet foreslår at eierformen skal spesifiseres også ved registrering etter § 8. Etter gjeldende reglement skal eierinteressene ikke føres i registeret med beløp, verdi eller mengde. Som oppfølging av GRECOs anbefaling om å føre opp flere av de registreringspliktige forholdene med beløp foreslår presidentskapet at vederlag for selvstendige oppdrag over 50 000 kr skal oppgis med beløpets størrelse. Det samme gjelder økonomiske støtte som en representant måtte motta i tillegg til sin godtgjørelse, forutsatt at støtten utgjør mer enn 50 000 kr per år. For øvrig foreslås det å inkludere vederlag som registreringspliktig økonomisk ytelse i § 7. Det gjelder først og fremst vederlag som mottas i forbindelse med overdragelse av en virksomhet, og som utbetales over flere år avhengig av virksomhetens resultater. Visse ytelser fra tidligere arbeidsgivere er registreringspliktige etter § 5. Det skal nå nevnes eksplisitt i bestemmelsen at dette også omfatter lån. Presidentskapet foreslår at oppmerksomhets- og jubileumsgaver fra eget parti eller partigruppe ikke skal være registreringspliktig. Siden det er fremmet forslag om det motsatte, vil jeg minne om at poenget med registeret er å være åpen om forhold som kan skape mistanke om bindinger som kan påvirke representantens arbeid med sakene. Vi antar at gaver fra egen gruppe eller partiorganisasjon neppe faller i denne kategorien. Tilknytningen til giver burde være åpenbar og uten potensial for interessekonflikt. Det foreslås derfor at oppmerksomhets- og jubileumsgaver fra egen partiorganisasjon unntas fra registreringsplikten for gaver i § 11, men det er selvsagt ikke forbudt å føre det opp om man følger det tryggest. Plikten til å registrere verv og økonomiske interesser er den samme for representanter og vararepresentanter. Presidentskapet foreslår imidlertid at vararepresentanter unntas fra plikten til å spesifisere selvstendige inntektsbringende oppdrag over 50 000 kr. En eventuell selvstendig inntektsbringende virksomhet ved siden av stortingsvervet forutsettes å være en bigeskjeft som en fast møtende representant kan velge å utføre, mens det for en vararepresentant formodentlig vil være en hovedinntektskilde, som ikke kan velges bort. Med dette anbefaler jeg presidentskapets innstilling.