Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-10-19:
La meg først takke representanten Gunnar Gundersen for et spennende og viktig spørsmål. La meg også si at saken ikke dreier seg om det som det spørres om her, nemlig om det er ønskelig med brukerdekning av idrettsanlegg eller løyper. Det tror jeg ikke det er noen uenighet om, og det foregår over det ganske land at brukerne er med på å betale, f.eks. at hytteeiere i et område eller lokalbefolkningen er med på å betale til dem som opparbeider en løype. Det spørsmålet gjelder, er om det er adgang til å nekte mennesker friluftsliv og deres allemannsrett på basis av at de skal betale for å bruke f.eks. en skiløype. Saken er aktualisert av en sak på Sjusjøen. Den kjenner ikke jeg, så jeg svarer nå generelt og prinsipielt, ikke på den spesifikke saken på Sjusjøen. Retten til ferdsel og opphold i utmark, det vi kaller allemannsretten, er fundamentet for friluftslivet i Norge og er lovfestet i friluftsloven. Som representanten Gundersen helt sikkert er enig i, er det ikke en statsråds frie valg hvordan man forholder seg til lovverk – i dette tilfellet er jeg også enig i loven – men man må forholde seg til det lovverket Norge har. Etter friluftsloven er det kun anledning til å ta betalt for adgang til såkalt opparbeidede friluftsområder. Med det sikter man til mindre, avgrensede områder, f.eks. teltplasser eller parkeringsplasser, som er opparbeidet i tilknytning til friluftsområdet. Loven åpner ikke for at det kan tas betalt for tilgang til skiløype i utmark, og det er uavhengig av om skiløypene er preparert med natursnø eller kunstsnø. I innmark er regelverket annerledes. Der gir friluftsloven ikke ferdselsrett sommerstid, men kan gi det på vinterstid på frossen eller snødekt mark. Der har man etter friluftsloven en begrenset ferdselsrett om vinteren. Man kan kun ferdes til fots, herunder på ski, og ikke i alle typer innmarksområder. I innmarksområder hvor det ikke er ferdselsrett, vil eier stå fritt til å kreve betaling for tilgang. Om et område er unntatt ferdselsrett, må vurderes konkret i det enkelte tilfellet, men generelt er terskelen høy for at et utendørs idrettsanlegg er unntatt fra rett til ferdsel til fots vinterstid. Jeg har, som spørreren, stor forståelse for at det koster penger å preparere skiløyper, merke stier og tilrettelegge for ferdsel i utmark på mange forskjellige måter. Men jeg mener at åpningen for tvungne betalingsordninger, som i siste instans betyr at politiet skulle arrestere dem som ikke betalte, er en dårlig løsning. Friluftsloven er ikke til hinder for frivillige betalingsordninger. De fleste steder i landet har man velfungerende ordninger med spleiselag mellom private og det offentlige og frivillige organisasjoner. Det utføres også en fantastisk dugnadsinnsats på dette området. Der jeg har hytte og tilbringer mye tid om vinteren, gjøres en fantastisk innsats av både grunneiere, Røde Kors og andre for å holde løypenettet åpent. Tvungne betalingsordninger vil uthule allemannsretten og gi svært uheldige begrensninger på muligheten for folk flest til å bruke naturen til idrett og friluftsliv. Det kan ikke være tvil om at innføringen av betalingsordninger vil kunne begrense deltakelsene i idretts- og friluftsaktiviteter. Jeg vil her særlig peke på at utøvelse av idretts- og friluftsaktiviteter i naturen er viktig for livskvalitet og folkehelse for svært store deler av befolkningen, og at det også virker sosialt utjevnende.