Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
Revideringen av statsbudsjettet for inneværende år er avgrenset til små justeringer av det opplegget som ble vedtatt i fjor høst. Innretningen av budsjettet, som Arbeiderpartiet og sentrumspartiene stod sammen om da budsjettet ble vedtatt, holdes fast. Det betyr at vi fremdeles har et statsbudsjett som har hovedmål om arbeid for alle, rettferdig fordeling, videreutvikling av velferdssamfunnet – det ligger fast. Og vi har et økonomisk opplegg som legger grunnlaget for fortsatt stabil økonomisk utvikling for landet og trygge arbeidsplasser. Det er ansvarlig politikk. Hovedprioriteringene i statsbudsjettet ligger fast. Vi får et bedre helsevesen, bl.a. ved at bevilgningene er økt med 2,6 milliarder kr. Sammen med økningen i de frie inntektene til kommunesektoren i årets budsjett er helsesektoren dette året styrket med mer enn 3 milliarder kr. Dette kommer i tillegg til de grep Regjeringen nå får gjennomført for bedre organisering og pasientbehandling – i tråd med de lovvedtak som ble fattet i forrige uke her i salen. Behovet for bedre organisering og styring blir igjen bekreftet når vi nå får henvendelser om krise i økonomien ved flere regionsykehus. Stortinget vil ikke kunne håndtere dette før vi går fra hverandre. Men vi må legge til grunn at Regjeringen følger denne utviklingen, og, om nødvendig, iverksetter tiltak. Helsesektoren er og blir spesiell. Knapt noen sektor har så stor betydning for folks hverdag som helsesektoren. Knapt noen offentlige tjenester legger beslag på så store ressurser som våre sykehus. Av et statsbudsjett på om lag 500 milliarder kr går om lag 40 milliarder kr til sykehussektoren. De feil og mangler som kommer til syne gjennom pasientkøer, gjennom sterkt varierende tilbud rundt om i landet og manglende ansvar, må tas alvorlig. Jeg tror at av alle viktige reformer som Stortinget denne våren har vedtatt, vil nettopp helsereformen være den viktigste – ikke for staten som eier, men for pasientene. I inneværende år vil det bli gitt tilsagn for bygging av 5 800 nye sykehjemsplasser og omsorgsboliger. Alt tyder på at vi vil nå eldreplanens mål om 12 000 nye årsverk og 24 400 nye eller utbedrede sykehjemsplasser og omsorgsboliger innen utgangen av dette året. Så har Stortinget etter forslag fra Regjeringen tidligere i år vedtatt å utvide planens ramme med ytterligere 5 000 enheter. Her må vi også kunne legge til grunn at Regjeringen følger utviklingen nøye med hensyn til fordeling av tilsagn mellom inneværende år og neste år, slik at planlagte utbygginger kan gjennomføres på en rasjonell måte. I går gjorde også Stortinget vedtak som støtter en slik fleksibilitet i sluttfasen av denne viktige eldresatsingen. Arbeiderpartiet legger opp til en historisk satsing på barnehagene. Vi skal ha flere barnehageplasser, og foreldrebetalingen skal reduseres betydelig. I 2001 bygges 6 000 nye barnehageplasser. Redusert foreldrebetaling kan bare skje ved at staten tar et større ansvar for kostnadene. Derfor vil Stortinget i dag – etter forslag fra Regjeringen – bevilge 240 mill. kr til redusert foreldrebetaling fra annet halvår i år. Til neste år økes dette til 1 milliard kr i tråd med det kommuneopplegget som ble vedtatt her i Stortinget i går. Da reduseres kostnaden for foreldrene med om lag 4 000 kr pr. år. Det vil ha stor betydning for mange barnefamilier. Dette er likevel bare begynnelsen. I løpet av kommende stortingsperiode skal barnehagesektoren tilføres totalt om lag 5 milliarder kr. Behovet for barnehageplasser skal dekkes, og foreldrebetalingen skal halveres – ned til 20 pst. av kostnadene. Dette vil være et betydelig løft for barnefamiliene, og vil uten tvil bli tidenes barnehagesatsing. Vi står ved slutten av en stortingsperiode og foran et stortingsvalg. Meningsmålingene har over lang tid vist at den politiske situasjonen har endret seg. Partiene til høyre i politikken har hatt klar framgang. Valget til høsten vil på denne bakgrunn bli et regjeringsvalg. Alternativet til arbeiderpartiregjeringen vil være en regjering der Høyre er størst. Like klart synes det å være at de må ha støtte fra Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet for å nå fram med sine regjeringsambisjoner. Hvordan Kristelig Folkeparti skal være med og betale for Høyres skattelettelser, er derimot mildt sagt uklart. Også etter å ha hørt representanten Bondeviks formaninger om ikke å avskrive sentrumsalternativet vil jeg likevel mene at sentrumsalternativet nå står fram som svært lite realistisk. At sentrumspartiene ikke tror på sitt eget alternativ, blir jo bekreftet ved at Kristelig Folkeparti og Venstre nå har en klar åpning for regjeringssamarbeid med Høyre. Det trengs jo ikke mange ytterligere kommentarer når vi ser at den tredje samarbeidspartneren i sentrum, Senterpartiet, sterkt beklager at de andre to sentrumspartiene nettopp har gitt uttrykk for slike åpninger. Nå er vi jo flere som sliter med velgeroppslutningen, men skal vi dømme etter dagens meningsmålinger, har også velgerne etter hvert mistet troen på sentrumsalternativet. I går behandlet Stortinget kommuneproposisjonen, med tilhørende økonomiske rammer for kommunesektoren i 2002. Kristelig Folkeparti la åpenbart vekt på å holde en ansvarlig økonomisk linje – sannsynligvis med mulig regjeringsmakt i sikte – med bare mindre påplussinger i forhold til Regjeringens opplegg. Senterpartiet har derimot åpenbart gitt opp alle forsøk på å framstå som et ansvarlig regjeringsparti, med forslag om påplussinger i de frie inntektene på 4 milliarder kr og gjeldslette overfor kommunesektoren på 12 milliarder kr. Jeg sa det i går, og jeg sier det i dag: Slikt er utilslørt overbudspolitikk! Det er forståelig nok godt å være Høyre-leder for tiden. Men som padler har jeg lært meg at i kraftig medvind er risikoen for avdrift stor. Hvis dagens oppslag om Høyres skatteløfter skulle ha snev av virkelighet over seg – ja, da tror jeg at Høyre allerede har vært utsatt for betydelig avdrift. Kan virkelig ikke Høyre i løpet av denne debatten avklare om skatteletten de tilbyr, er 40 milliarder? Eller er den kanskje det dobbelte? I dag sår Høyres Børge Brende betydelig tvil om hvorvidt Jan Petersens anslag på 40 milliarder kr er Høyres eget, eller et han har fått fra Arbeiderpartiet. Jeg har egentlig alltid trodd at Høyre kunne regne, men nå er jeg i tvil. Men enten skatteletten er på 40 milliarder kr eller nærmere det dobbelte, må velgerne før valget få seg forelagt konsekvensene av en slik politikk. Høyre bør fortelle velgerne hvilke fellesgoder som skal skjæres ned og bort. Vi vet at Høyre vil kutte i lønnen for dem som blir syke. Vi vet at Høyre kutter i distriktsmidlene til næringslivet og i overføringene til landbruket. Vi vet at Høyre tar milliarder fra bistanden til noen av de fattigste landene i verden. Men løfter av den dimensjon som vi nå snakker om, vil kreve mer – ja mye, mye mer. Skillelinjene i politikken er blitt klarere. Valget står mellom satsing på våre fellesgoder som skole, helsetjenester og barnehager på den ene siden, og Høyres skatteløfter, som først og fremst kommer dem med de høyeste inntektene og formuene til gode, på den andre siden. Det vil være et klart utgangspunkt foran stortingsvalget til høsten. Så den 10. september vil det være et valg mellom fortsatt arbeiderpartiregjering eller en høyredominert regjering med støtte fra Fremskrittspartiet.