Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-03:
Min oppfatning er at dette forslaget fra Senterpartiet og Arbeiderpartiet reflekterer en litt uvant situasjon for de rød-grønne partiene. De frykter nemlig at Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre vil bruke så mye ressurser og forbedre samferdselssektoren så mye at vi vil iverksette for mange vei- og jernbaneprosjekter. De er rett og slett redde for at det skal brukes for mye penger som de i dag ikke helt ser hvor skal komme fra. Jeg forstår bekymringen når det de rød-grønne har skrytt av tidligere, har vært at de har brukt akkurat så mye penger som de har lovt – selv om det har blitt færre prosjekter enn de hadde lovt, fordi prosjektene ble dyrere enn planlagt. Men vi mener faktisk alvor når vi fire partier sier at vi skal prioritere infrastruktur, for det er med og bygger samfunnet. Derfor skal vi prioritere mer penger og ha mindre bompenger, rett og slett gjennom å drive staten bedre og gjennom å ha mer effektive prosjekter. Jeg er også veldig glad for at man i denne debatten til stadighet får gjentatt fra Arbeiderpartiet at Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre var mer offensive på samferdsel i opposisjon. Vi har vist at vi også er mer offensive i posisjon enn de rød-grønne partiene var – vi økte bevilgningene i fjor høst som følge av at det ble et regjeringsskifte. Så egentlig er ikke dette et problem, sånn som de rød-grønne vil ha det til. Det er faktisk en fordel for landet. Men det er gjerne et problem for ettermælet til forrige regjering. Så minner jeg om at dette heller ikke er et problem, for selv om vi skal være offensive, må jeg innrømme at jeg ikke tror vi klarer å gjennomføre ti års planer i Nasjonal transportplan på bare fire år. Det betyr at vi i så fall skal overoppfylle to og en halv gang på de fire årene. Ja, vi er offensive, men så offensive tror jeg rett og slett ikke vi klarer å være. Det betyr at vi har en prioriteringsliste som går over ti år, å plukke av når vi skal gjennomføre vårt arbeid på fire år. Da er det ikke vits i at for hver gang vi framskynder et prosjekt, skal vi samtidig skal legge fram en revidering av Nasjonal transportplan. Det vil kreve enormt mye byråkratisk arbeid, det vil kreve enormt mye ressurser i Stortinget og enormt mye ressurser i Vegvesenet, Jernbaneverket, Kystverket, Avinor og andre som bidrar i Nasjonal transportplan-arbeidet. Jeg tror det holder at vi gjør den jobben en gang hvert fjerde år. Så er nok litt av realiteten bak forslaget det som representanten Sund utbrøt på slutten av sitt innlegg: at vi vil også være med og styre. Vet du hva, det er faktisk en annen regjering nå. Arbeiderpartiet sitter i opposisjon. Det betyr at Arbeiderpartiet får lov til å være med og styre i Stortinget, og jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiet så langt stemmer for de samferdselsforslagene vi framlegger, selv om de blir mer omfangsrike enn det Arbeiderpartiet selv la fram. Men det er altså ikke sånn at Arbeiderpartiet kan gå inn i departementene og sitte og styre derfra lenger. Så blir det tatt opp at lavere bompenger forrykker balansen. Det er altså et problem. Nei, det er en del av det å innfri valgløftene til noen av partiene her, og det er en del av kompromissene. Men det er også slik at hvis Arbeiderpartiet mente at dette faktisk var et problem, burde en jo ha stemt imot! Men det gjør ikke Arbeiderpartiet, for det vet de ville være upopulært. Så så langt kritiserer Arbeiderpartiet de samme vedtakene som de selv er en del av å danne flertall for, og det harmonerer ikke helt hvis en mener at en skal ha en skikkelig debatt om samferdsel. Det var også et argument her om at hvis det ikke sto i Nasjonal transportplan, så kan en ikke gjennomføre det fra regjeringens side. Jo, det går an. Det går an å omprioritere underveis, rett og slett fordi en ser at det er mulig å framskynde et prosjekt. Stortingsflertallet har altså framskyndet planleggingen av sju veiprosjekter, og vi har framskyndet prosjekteringen av fem veiprosjekter. Om bare få uker skal vi ferdigstille E18 gjennom Vestfold mellom Tønsberg og Sandefjord, rett og slett fordi regjeringen og stortingsflertallet har tatt beslutningen om at dette ville vi. I to år var det mulig under de rød-grønne. En valgte å ikke gjøre noe. Dette flertallet vil noe, og derfor gjør vi det. Jeg ser ingen grunn til å fremme en ny nasjonal transportplan av de grunnene. Så minner jeg om at da den rød-grønne regjeringen satt, fremmet faktisk også de enkelte små prosjekter i Stortinget og fikk bevilgninger, uten at prosjektet engang var nevnt i Nasjonal transportplan. Det er jo litt rart at de krever én prinsipiell tilnærming fra dagens regjering, mens de selv ikke fulgte det prinsippet. Da Svotunnelen, nær hjemstedet til daværende samferdselsminister Magnhild Meltveit Kleppa, ble vedtatt, ble den bare lagt inn i budsjettet uten å ha blitt behandlet som en egen proposisjon, uten å ha ligget i Nasjonal transportplan. Dermed bør Senterpartiet være de som minst av alle krever at dagens regjering skal praktisere noe som de selv ikke mente var viktig da de styrte. Derfor er jeg glad for at Stortinget gjør det vedtaket som de nå gjør når det gjelder dette forslaget.