Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2016-04-05:
Først av alt vil jeg få lov til å takke interpellanten for at han reiser en veldig viktig debatt. Interpellanten, Svein Roald Hansen, har i en årrekke jobbet med disse spørsmålene, og i 2010 satt representanten Svein Roald Hansen selv som leder for den norske parlamentarikerdelegasjonen til nettopp EFTA og EØS, og undertegnede satt der som nestleder allerede den gangen – hvis jeg ikke husker helt feil. Det var en viktig debatt som gikk på det tidspunktet, og det er riktig, som representanten henviser til, at det var nok ikke alle land – uten at jeg skal nevne konkret land – som var like interessert i å blande andre ting enn det rene handelselementet inn i denne typen avtaler. Og det er på mange måter der en del av diskusjonene gikk: Skal vi kun ha det rent handelspolitiske inn i avtalene, eller skal vi kunne legge også andre ting til grunn i de avtalene som man forhandler fram? Noe av det som man så allerede den gang, var nettopp at det ville kunne skape en del utfordringer. Noen ganger har man falt ned på at det med menneskerettigheter og arbeidstakerrettigheter har vært naturlig å felle inn i en sideavtale og ikke i hovedavtalen, i handelsavtalen. Man har også sett på andre måter å gjøre det på. Det er klart at med det arbeidet som pågår knyttet til Indonesia, og vi har sett det i Russland, som man var interessert i, så vi hvor fort ting kan snu i enkelte land med hensyn til norsk handel. Vi har det desidert største markedet når det gjelder antall personer – og snart også økonomisk – Kina, hvor vi også ser helt klare utfordringer på en rekke forskjellige områder. Så det er klart at spørsmålet er hvor vi vil, og hvor vi skal. Jeg synes statsråden svarer på en veldig god måte, for det er betydelige forskjeller i måten som EU har organisert seg på gjennom arbeidet med både kommisjonen og parlamentarikerne når det gjelder hvem som har ansvaret for hva, hvordan man innretter det, og ikke minst hva som er strategien bak nettopp sammenslutningen. Det er en helt annen konstruksjon når det gjelder EFTA-samarbeidet. Det er klart at vi er flere forskjellige land, vi har ulike tilnærminger til denne problemstillingen, og derfor må man klare å komme fram til en løsning gjennom samtaler med sine partnere om hvordan vi praktisk gjennomfører disse tingene. Norge er et land som er svært avhengig av internasjonal handel. Selv kommer jeg fra et distrikt i Norge som ikke minst er ekstremt eksportrettet. Nettopp handelsavtaler er det som er med og regulerer disse tingene, som gjør at man har en forutsigbarhet når man går inn i enkeltmarkedet, og vet hva som møter en der. Det går på garantier og sikkerhet for at man får oppgjør, og at man ikke risikerer – holdt jeg på å si – inndragelse av både aksjer og andre ting som følge av at ting og elementer endrer seg i det landet man går inn i. Statsråden inviterte nettopp til å ta den samtalen med de andre ministrene innenfor EFTA for å se på hvordan vi kan klare å tilstrebe oss en enda større åpenhet. Åpenhet i seg selv er jo positivt, for det vil også være med på, slik som representanten Svein Roald Hansen er inne på, å skape en større debattflate om disse temaene. Det er klart at temaer og diskusjoner knyttet til internasjonal handel, regulering av internasjonal handel, hva vi skal legge til grunn for handelsavtaler, er svært viktig. Men jeg må også få lov til å påpeke det arbeidet ministrene gjør overfor parlamentarikerdelegasjonene innenfor EFTA, EØS og andre. Den dialogen er svært viktig, og jeg føler at i hvert fall i de årene jeg satt der, var den dialogen veldig åpen og god. Man fikk informasjon. Så er det opp til oss og de som sitter i disse delegasjonene, å overføre den kompetansen og det som diskuteres der, tilbake til gruppen, tilbake til Stortinget, og være med og skape den offentlige debatten, nettopp for at vi skal kunne utvikle dette virkemidlet enda bedre, slik at vi også har et større fokus på hva dette faktisk dreier seg om. Og statsråden kommer med den invitasjonen og sier at ja, vi vil snakke med kollegaer, vi vil gå inn og se på måten som EU har innrettet seg på – kan det være noe ved disse leserommene, kan det være noe ved måten som de gjør ting på. Det eneste som jeg er helt sikker på, er at Norge i hvert fall er tjent med å være deltaker i flest mulig handelsavtaler. Det trenger næringslivet vårt. Og jeg ser virkelig fram til det som skjer. Vi skal gå inn i det med åpne øyne og vite hva vi gjør, men handel er det som skaper utvikling, handel skaper relasjoner, og handel skaper gode naboforhold, gode forhold mellom nasjoner, som også gjør at selv om landene kanskje har en litt forskjellig innretning, vil dialogen kunne gjøre oss bedre.