Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-04-26:
I en kronikk 16. mars i år i adressa.no skriver leger ved St. Olavs hospital om arbeidssituasjonen på sykehuset. De skriver: «Enkelte leger må, grunnet underbemanning og hensyn til pasientene, jobbe fra seks om morgenen til seks om kvelden uten at arbeidsgiver sørger for registrering av dette.» De mener videre: «Arbeidsgiver vet meget godt at arbeid utover tjenesteplan foregår i stor skala på sykehuset. Det ble i 2009 og 2010 utført en kartlegging i regi av et partssammensatt utvalg. Cirka 300 leger registrerte til sammen ca. 5 000 timer overtid per måned. De fleste av disse timene var selvpålagt av legene for å ferdigstille dagens arbeid og er ikke registrert i arbeidsgivers eget datasystem.» Dette er en situasjonsrapport fra et sykehus om arbeidsforholdene. Helsepersonell jobber lange vakter, og det har konsekvenser også for pasientenes sikkerhet. Ja, faktisk er det flere studier som bekrefter dette. Lange arbeidsuker øker risikoen for feil i helsesektoren, ifølge en studie fra universitetet i Pennsylvania og universitetet i Toronto. Forskerne undersøkte her hvordan arbeidstider påvirker feil i helsesektoren, som stikkskader, feilmedisinering, infeksjoner og fall blant pasienter. Det var en klar sammenheng med arbeidstid på over 40 timer i uken og negative hendelser og feil. Dette var en undersøkelse blant sykepleierpersonalet. En nevrokirurg på Rikshospitalet foretok i 2004 en litteraturgjennomgang av søvnmangel og konsekvensene for kirurgers arbeid. Uforsvarlig lange vakter fører til feilbehandling. Også kirurgenes egen helse utsettes ved at psykisk og fysisk helse påvirkes, samt det sosiale livet. Også ansattes karriere kan ta skade hvis man sier nei til å jobbe overtid eller ta ekstravakter. Det kan nemlig være vanskelig å si fra hvis man er trøtt. Blant annet er mange midlertidig ansatt, eller deltidsansatt med ønske om større stillinger. Frykt for ikke å få fast ansettelse eller større stilling hindrer dem i å si nei til ekstravakter og overtid. Arbeidstid påvirker hva slags spesialisering bl.a. leger velger. Særlig er kirurgi ansett som spesialisering med ugunstig arbeidstid og mindre tid til familie og fritid. Det har i vestlige land lenge vært påpekt en manglende interesse for og svakere rekruttering til kirurgiske fag. I Norge er det også observert en nedgang i antallet yrkesaktive spesialister siden 2005 når det gjelder generell kirurgi. Dette viser at lange vakter svekker rekrutteringen til de spesialitetene der dette er vanlig. Dette skriver Søreide og Nedrebø i en kronikk i Tidsskrift for Den norske legeforening. Vi har nylig her i Stortinget behandlet forslag om en havarikommisjon for helsetjenesten. Bakgrunnen for dette forslaget var at når uheldige hendelser skjer på sykehus, må det avdekkes hva som gikk galt. Først da, når dette er avdekket, kan vi endre systemer, rutiner og prosedyrer, slik at det samme ikke skjer igjen. Og vi vet alle at helsetjenesten i for liten grad lærer av sine feil. Bakgrunnen for forslaget om en havarikommisjon var bl.a. innspill fra familier som opplevde å miste en av sine på grunn av uheldige hendelser på sykehus. En av disse pårørende har også levert innspill til Nasjonal helse- og omsorgsplan, som vi i disse dager har til behandling i komiteen. Her viser hun bl.a. til at leger ved norske sykehus har så lange vakter at det kan gå ut over pasientsikkerheten. Jeg skal sitere noe av det hun har skrevet der: «Som pårørende har jeg oppdaget at både for- og bakvakt; ansvarshavende overlege og assistentlege jobber i 24 timers vakter – aktiv tjeneste. Samtidig sier Presidenten i legeforeningen at det kun er tillatt med 19 timers vakter. Er det slik at lokale forhandlinger kan tillate vakter også utover 19 timer?» Videre sier hun: «Selv en slik lang vakt, hvem ønsker å bli operert og behandlet av en lege som har vært i tjeneste i så mange timer. Det er også dokumentert ved forskning, av leger, at søvnmangel kan føre til redusert yteevne, dårligere vurderingsevne og nedsatt konsentrasjon i likhet med om man er påvirket av promille.» Og hun avslutter med å si: «Det er ufattelig at leger fortsatt kan få lov å jobbe i slike lange vakter.» Hun peker også på at leger ved norske sykehus har lov til å ha bijobb i privat virksomhet ved siden av sin stilling i offentlig sykehus. Etter min mening er dette viktige innspill i arbeidet for å styrke pasientsikkerheten. Vernebestemmelsene for leger innebærer at man innenfor rammene i en tjenesteplan kan arbeide inntil 19 beregnede timer per vaktdøgn. Ingen arbeidsuke skal heller overstige 60 timer. Det er andre yrkesgrupper, som f.eks. piloter og langtransportsjåfører, som har strengere restriksjoner knyttet til arbeidstid nettopp på grunn av sikkerhetsmessige forhold. Dette kan vi lese i en masteroppgave av Kristin Laugaland. Hun gjennomførte også en studie ved kirurgisk seksjon ved Stavanger universitetssykehus. Denne studien avdekket at praktiseringen av arbeidstidsbestemmelsene ikke alltid korresponderte med de føringer som er lagt i lov- og avtaleverket. Utfordringer knyttet til bemanning og sykefravær ble vektlagt som årsakene til at bestemmelsene i stor grad ikke ble overholdt. Spesielt utsatt var ferieavvikling, der det fremkom at vernebestemmelsene ofte ble overskredet. Noen av hovedargumentene for lange vakter som vi hører når dette blir tatt opp, er at det styrker kontinuiteten, og at viktig informasjon kan gå tapt ved flere vaktskifter. Laugaland påpekte i sin oppgave at det er lite forskning på sammenhengen mellom arbeidstid og risiko i sykehussektoren. De siste månedene har det vært fokus på vaktlengder for helsepersonell hos private aktører som driver sykehjem, og i vikarbyråer. Det er selvfølgelig bra at dette blir tatt tak i, men like fullt er det nødvendig å se på praksis i offentlige sykehus og sykehjem. Nettopp i kjølvannet av det som har skjedd innenfor en del av de private vikarbyråene, har vi kunnet lese i avisene om sted etter sted i det offentlige som også bryter arbeidsmiljølovens regler, og som vi langt på vei kan si driver mer uforsvarlig enn de burde. Det er behov for å avdekke omfanget av ekstravakter og overtid blant helsepersonell, herunder leger og sykepleiere, dvs. hva som f.eks. er de reelle lengdene på vakter, gjerne også oppdelt etter ulike spesialiteter. Så mitt spørsmål til statsråden er hva hun kan gjøre, og vil gjøre, for å sikre helsepersonell en forsvarlig lengde på arbeidsdagen, og dermed ikke minst styrke pasientsikkerheten.