Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2010-06-07:
I dei største byane i dag står biltrafikken for over halvparten av CO2-utsleppa. Mange byar og tettstader har dei siste åra opplevd ein ekstrem auke i biltrafikk, større luftforureining og dårlegare tilgjengelegheit for dei som ikkje disponerer bil. I Bergen var det t.d. i perioden 1990–2007 ein vekst i biltrafikken på over 70 pst. Vi må altså erkjenna at vi har ei utfordring i det å oppnå eit meir berekraftig by- og transportmønster. Utviklinga har vore prega av stort areal- og energiforbruk, sterk vekst i biltrafikken, auke i lokal luftforureining og ein synkande del kollektivtransport. Slik vil vi ikkje ha det lenger. Denne utviklinga må ein snu. Det krev ei aktiv holdning til stadforming, ein bevisst forsterking av eksisterande sentrum, hovudstrukturar og viktige kollektivårer. Det krev slutt på planlaus utbygging av bilbaserte kjøpesenter, etablert til dels langt utanfor sentrumsområda. Det krev gjennomføring av samordna areal- og transportplanlegging. Hensikta med å innføra rikspolitiske avgjerder for kjøpesenter var nettopp å unngå ei vidare utvikling av meir byspreiing, bilbruk og dårlegare tilgjengelegheit for dei som ikkje har bil. Som oppfølging av den tidlegare rikspolitiske avgjerda om mellombels etableringsstopp for kjøpesenter utanfor byar og tettstader har det blitt utarbeidd fylkesplanar og fylkesdelplanar med retningsliner for lokalisering av handel og service i så å seia alle fylke. Dette er planar som er utvikla gjennom omfattande samarbeid mellom fylkeskommunar, fylkesmenn, kommunar og det lokale næringsliv, og som er politisk forankra. Dei rikspolitiske avgjerdene for kjøpesenter slår fast at etablering av kjøpesenter berre skal skje i samsvar med dei politisk godkjende fylkesplanane med retningsliner for varehandel og servicefunksjonar. Det blir derfor skivebom av Høgre og Framstegspartiet i dag når dei i merknadene til saka legg vekt på at lokaldemokratiet må høyrast, og at retningslinene er ei overstyring. Det er dei ikkje. Dei rikspolitiske retningslinene for kjøpesenter tek berre for seg dei tiltaka som er i strid med det dei lokale folkevalde har vedteke, og er såleis tvert imot ei presisering av lokaldemokratiet. Retningslinene skal bidra til at det dei lokale folkevalde faktisk vedtek, skal bli etterfølgt og respektert av utbyggingsinteressene. Eg har her mistanke om at det primært er utbyggingsinteressene og ikkje lokaldemokratiet som Høgre og Framstegspartiet er talsmenn for i denne saka. For det er slik at mange av etableringane det er snakk om, ofte er blitt realiserte fordi planmessig byutvikling har tapt i kampen mot kommersielle, pengesterke interesser. Profesjonelle utbyggingsfirma spekulerer i at det vil bli gitt dispensasjon frå dei politisk vedtekne planane, og presset mot kommunane er stort. Senterpartiet vil vera tydeleg på at det ikkje er handelsinteressene og pengane som skal styre by- og tettstadsutviklinga, men det omvendte. Gjennom planar fastlagde av dei folkevalde i fylke og kommunar skal ein sikra ei miljøvennleg by- og tettstadsutvikling. Dei rikspolitiske retningslinene byggjer opp om dette. Derfor treng vi framleis desse retningslinene. Høgre og Framstegspartiet skriv i saka at dei meiner det er eit «paradoks» at forskrifta vil leggja til rette for sentrumsnær handel, mens det samtidig er ei målsetjing å avgrensa bilbruk i sentrumsnære strøk. Men her er jo poenget at ein ved fortetting nettopp kan sikra alternative transporttilbod og leggja til rette for kollektivtilbod, for fotgjengarar og ikkje leggja til rette for bilbaserte lokalsamfunn ved å spreia handelstilbodet. Det er 17 år sidan Stortinget fastsette rikspolitiske retningsliner for samordna areal- og transportplanlegging. I desse la Stortinget vekt på at fortetting i sentrumsnære område og reduksjon i biltrafikken reduserer areal- og energibehovet. Dette gir samtidig tryggare, trivelegare og meir tilgjengelege uteområde. Framstegspartiet og Høgre sitt forslag er etter mitt syn i strid med desse nasjonale styringsprinsippa, som har vore gjeldande mål for areal- og miljøpolitikken heilt sidan 1970-talet. I saka lovprisar Høgre og Framstegspartiet etablering av bilbaserte kjøpesenter utanfor sentrum, og skriv at store kjøpesenter utanfor dei store byane vil fungera som eit «priskorrektiv». Om det er tilfellet, så er spørsmålet om kva som er viktigast for Høgre og Framstegspartiet, auka handelskonkurranse eller det å sørgja for ei miljøvennleg og berekraftig by- og tettstadutvikling i Noreg for dei etterfølgjande generasjonane.