Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-06-06:
Mye tyder på at forbrytere i større grad enn tidligere utøver vold eller truer med å utøve vold mot aktører i straffesaker. Formålet kan være å hindre at forbrytelsen blir anmeldt, eller å påvirke en vitneforklaring for politiet eller for retten, eller det kan rett og slett være å hevne seg på noen som har deltatt i en straffesak. Politi og påtalemyndighet rapporterer om at vi i de senere årene har sett en utvikling i retning av at profesjonelle kriminelle i større utstrekning enn tidligere benytter seg av vold og/eller trusler for å sikre sine interesser og også for å vanskeliggjøre politiets etterforskning. I konkrete saker hender det ofte at personer endrer forklaring under etterforskning, eller at et vitne i retten benekter innholdet av tidligere avgitte forklaringer. I en del tilfeller er det grunn til å tro at vedkommende har mottatt alvorlige trusler, særlig gjelder dette i alvorlige narkotikasaker. Ikke sjelden forekommer det trusler mot ansatte i politiet og deres familier. Det har også vært tilfeller av alvorlige trusler rettet mot dommere. Et grunnleggende trekk i et rettssamfunn som vårt er at lovbrytere skal stilles til ansvar, i alle fall hvis forbrytelsen er av en viss alvorlighetsgrad. Når vitner utsettes for trusler fra den tiltalte eller personer i hans miljø, er det en alvorlig trussel mot rettssamfunnet. Vår evne til å bekjempe alvorlig kriminalitet svekkes, fordi vitner og andre ikke tør å stå frem med det de har opplevd og vet. I den proposisjon Stortinget i dag behandler, har departementet en rekke endringer i straffeloven og straffeprosessloven for å beskytte aktørene i straffesaker mot trusler og represalier. Jeg er glad for at en enstemmig justiskomite i det alt vesentlige støtter forslagene i proposisjonen. Forslagene må ses i sammenheng med to andre viktige lovendringer den senere tiden, innføringen av nye regler om inndraging av utbytte og innføringen av nye regler om etterforskningsmetoder. Til sammen bør disse lovendringene gjøre politiet og påtalemyndighet bedre rustet i bekjempelsen av organisert kriminalitet og annen alvorlig kriminalitet. Hvis erfaringen viser at vi har ytterligere behov, er jeg innstilt på å komme tilbake til Stortinget med det. Forslaget om å åpne for bruk av anonyme vitner i norske straffesaker, men under strenge vilkår, vil imøtekomme behov som representanten Krohn Devold beskrev godt i sitt innlegg. Jeg er enig i at det ligger viktige dilemmaer her. Men jeg mener at det forslaget som departementet og Regjeringen har fremmet, har klart å balansere det dilemma vi møter. Jeg er dermed ikke enig med SV i det forslaget de har fremsatt, for jeg er redd for at vi ikke ivaretar det formålet vi ønsker å ivareta, hvis vi bare gir mulighet for å føre anonyme politivitner. Særlig vil jeg peke på det forhold som representanten Halvorsen viste til, at det ikke er ofte det er snakk om trusler mot tilfeldighetsvitner. Jeg vil peke på at det er et problem at vi vet jo egentlig ikke det, for når vitner utsettes for trusler, kommer de ikke til politi og domstoler. Det andre jeg vil peke på, er at med forslaget til SV unntar man også muligheten til å bruke anonyme vitner i alle andre ledd av straffesaksbehandlingen enn for selve domstolen. Jeg tror at muligheten for å bruke anonyme vitner kan praktisk sett være vel så viktig på etterforskningsstadiet, hvor man kan bruke informanter – det vil ikke være avgjørende i den endelige domstolsbehandlingen, men vil gi politiet nødvendig informasjon for å gå videre i etterforskningen. Jeg understreker at departementets vurdering er at ordningen ikke er i strid med våre internasjonale menneskerettighetsforpliktelser, og at Den europeiske menneskerettighetsdomstolen har godtatt bruk av anonyme vitner. Det er nevnt her at vel så viktig som lovendringer er å klare å få til vitnebeskyttelse, og det er jeg enig i. Og jeg er enig i komiteens forslag om å utvide adgangen til å utvise tiltalte eller andre fra rettssalen når et vitne under 18 år forklarer seg. Det er en fornuftig utvidelse. Også spørsmålet om beskyttelse av personopplysninger er viktig, og departementet er allerede i gang med, sammen med Finansdepartementet, å arbeide med å få gjennomført slike endringer som gjør at vi i større grad kan beskytte personopplysninger. Jeg er også innstilt på å ha stort trykk på det arbeidet som går på å utvikle en idéhåndbok til bruk i saker der det er behov for å beskytte vitner, og jeg tar definitivt med meg oppfordringen fra representanten Dørum om også å se på dette i et nordisk samarbeid.