trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-01-30:
Jeg må påpeke de feilene som kom i spørsmålstillingen, der man f.eks. påstår at vi sier nei til tidlig ultralyd. Det vi gjør, er at vi ikke pålegger folk å ta tidlig ultralyd, men de som ønsker det og velger det, står fritt til å velge det med denne plattformen. Det arbeidet som jeg kommer til å jobbe videre med, er alt det positive vi har klart å få til de siste årene. Vi ser at deltida går ned, ufrivillig deltid går ned. Vi ser at det er flere mødre med barn som jobber. Vi ser at det er flere kvinnelige ledere. Vi har en økning av kvinnelig ledelse også i offentlig sektor. Vi har flere styreledere innen statlig sektor som er kvinner. Vi ser at 91 pst. av alle barn nå går i barnehage. Er det noe vi virkelig vet, så er det at hvis det er noe som frigjør kvinner, er det å ha mulighet for styring over sin egen økonomi, komme seg ut i jobb, få mulighet til å tjene sine egne penger. Dette har vært en viktig frihetskamp i 100 år i denne salen, men det er fortsatt like aktuelt for veldig mange kvinner i det norske samfunnet.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-01-30:
Bruken av kontantstøtte går ned. Jeg antar det var det som det ble vist til her i spørsmålsstillingen, da man sa at man betaler folk for å være hjemme. Bruken av barnehage går opp. Deltid går ned. Alle de indikatorene representanten Trettebergstuen viste til, er det nå en riktig utvikling for, men det må pushes, det må jobbes videre, og det må utvikles politikk som er en drivkraft på akkurat det området. Vi har fått en tredeling av foreldrepermisjonen. Det kommer til å være et kjempeviktig grep også framover. På abortsida begynner vi nå å likne andre land – det er jeg helt enig i – men det er ingen andre land som har hatt den åpningen som har ligget i det norske regelverket. Vi har sagt at vi bør sørge for at vi har nok kunnskap om dette og nok kunnskap til å utvikle dette framover også. Venstre var ikke for den endringen, men vi har flyttet en avgjørelse over til en nemnd. Den store endringen ville vært å gjøre noe med § 2 c – det var ikke Venstre villig til å være med på.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-01-30:
Her er det nok helt likt som da Arbeiderpartiet satt i regjering. Her har man inngått avtaler mellom partier med ulike standpunkt, og man har kommet fram til de vippepunktene som man har. Så her er nok jeg og representanten Trettebergstuen i den samme båten. Her ligger nok de samme konklusjonene til grunn for politikken.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-01-30:
Jeg er helt enig i at det karbonet som vokser opp av jorda vår, må vi bruke videre til omstilling av Norge. Det er derfor vi har en sånn massiv og stor satsing på biodrivstoff. Det gir mange muligheter for Norge. Det gir muligheter også for norsk skogbruk. Det gir mange muligheter til å skape arbeidsplasser, og det gir mange muligheter til å kutte utslipp. Derfor gjør vi det som de rød-grønne skulle ha gjort, men som de torpederte, nemlig å utvikle industrien. Nå ser vi at det satses i norsk industri innenfor dette feltet. Men jeg syns også det er viktig å understreke at vi må sørge for at i et klimavennlig samfunn prissetter vi utslipp på en sånn måte at vi får til de omstillingene vi trenger. Jeg tror på økonomisk vekst, men økonomisk vekst må være innenfor naturens rammer. Da må naturens ressurser prissettes riktig. Det er dette det legges grunnlag for i denne regjeringserklæringen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-01-30:
Jeg skal ikke bevege meg for langt ut på de andre statsrådenes ansvarsområder når jeg står her – og jeg merker meg at Lundteigen mener at mitt hjemfylke er Trøndelag, mens Marit Arnstad mener at …
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-01-30:
… jeg ikke er trønder. Så et eller annet sted imellom tror jeg nok kanskje at jeg finnes, da. Det som er viktig for Venstre, er at skal en klare å utvikle produksjon av miljøvennlige løsninger, må en også klare å lage markeder for det. Når vi f.eks. har endret hele avgiftssystemet knyttet til biler, lager en et marked for utslippsfrie biler. Da lager en et marked for de elbilene som nå blir produsert, og som utvikles i både billigere og bedre utgaver. Det er tankegangen at en skal lage et marked rundt de klimavennlige løsningene. Derfor har jeg vist til at f.eks. grønne offentlige innkjøp kan være en viktig drivkraft i omstillingen av Norge.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-01-30:
Jeg tror ikke en finner ordet «næringsnøytralitet» brukt i plattformen, men det er soleklart at hvis en ønsker seg en stat som skal gå inn og investere stort i enkelte industriprosjekter, tilhører nok det en litt annen tid. Men jeg foreslår at dette er en spørsmålsstilling som næringsministeren får følge opp videre framover.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-01-30:
Jeg skal begynne med å referere en åpen kilde, nemlig meg sjøl. Jeg kan ikke si hvilken agenda de lukkede kildene har når de refererer, men den åpne kilden kan her bekrefte at Venstre ønsket å jobbe med likestilling. Grunnen til det finner egentlig representanten Øvstegård hvis han nå setter seg ned og leser kulturmeldinga. For tankegangen i kulturmeldinga handler om at kultur er en arena for demokratibygging, for myndiggjøring av mennesker, for å skape viktige fellesskap som er med og danner det demokratiet som vi faktisk er i. For meg handler likestillingspolitikk – om det så gjelder skeives rettigheter, likestilling mellom kjønnene eller folk med nedsatt funksjonsevne – om deltakelse i demokratiet. Det handler om individers rett til å være aktive borgere på lik linje med alle andre. Derfor er det et demokratiprosjekt. For Venstre har alltid likestilling vært et demokratiprosjekt, samme hvilken vinkel du har på deg. Det er den samme oppgaven som vi ser at vi har innenfor kultur.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-01-30:
Det er mulig man mener at spørsmålet ikke var faglig, men det var ganske politisk, og dette er en del av Venstres politiske prosjekt inn i denne regjeringen, nemlig å ta et større individfokus, et større rettighetsfokus og vise hvordan vi kan bruke de viktige fellesskapsarenaene for å utvikle demokratiet og være foran. Så er det sånn at når det er stortingsvalg, går man ikke til valg på plattformer. Man går til valg på stortingsvalgprogram. Det tror jeg også SV kommer til å gjøre ved neste korsvei. I Norge har vi faktisk ikke noe tradisjon for enighet mellom regjeringskandidatpartier før vi går til valg, eller å gå til valg på den type plattformer; vi går til valg på våre stortingsvalgprogram. Nå er Venstre i akkurat den samme posisjonen som SV var i da de satt i regjering, og da antar jeg at det også er forståelse for at man kan gå til valg på de stortingsvalgprogram som et landsmøte bestemmer. Så det er det Venstres landsmøte som bestemmer.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Den nye likestillingsministeren snakket ikke om likestilling i innlegget sitt. Det kan jeg for så vidt godt forstå, for den utvidede høyreregjeringen fortsetter å sette likestillingen i revers. Det nye denne regjeringen har å by på, er en svekkelse av kvinners rettigheter til å bestemme over egen kropp gjennom innskrenkninger i abortloven og et nei til at kvinner skal få økt kunnskap om livet i magen gjennom nei til tidlig ultralyd og NIPT-testen. Dette er nytt, og det er dette Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre har gjort for fortsatt å sikre seg makt – de har begrenset norske kvinners frihet i sitt eget liv, og med det satt likestillingen ytterligere i revers. Hva synes statsråden om at det er på dette grunnlaget, svekket likestilling, at hun har fått muligheten til å bli nettopp likestillingsminister?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Vi har enormt mange og enormt store likestillingsutfordringer å jobbe med – det er det ingen tvil om. Det er nettopp derfor det er så underlig at denne regjeringens innsats har vært å kutte i de tiltakene som har gjort at Norge faktisk har blitt et så likestilt land. Man har kuttet i tiltak mot ufrivillig deltid, man har økt barnehageprisene, man betaler kvinner for ikke å jobbe. At likestillingsministeren er opptatt av disse utfordringene, tar jeg som en selvfølge, men det er bare underlig at hun da sitter på en plattform som ikke er villig til å gjøre noe med det. Tilbake til spørsmålet mitt, som statsråden ikke svarte på, og som jeg vil stille på en annen måte: Hva ville statsråden sagt dersom hun hørte om at det i et annet land hadde kommet en likestillingsminister som hadde gått på med en plattform som svekket kvinners rettigheter, som innskrenket abortrettighetene, og som gjorde det slik at ikke alle har muligheten til å få kunnskap om livet i magen, fordi alle reelt sett ikke har mulighet til å få tidlig ultralyd?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Regjeringen og statsministeren i nyttårstalen har vært veldig tydelig på at det er et mål at det må fødes flere barn i landet vårt framover. Likevel tar regjeringen grep som gjør at mange nå mister det håpet og den muligheten de hadde hatt til å få de barna de ønsker seg, nettopp fordi den nye regjeringen sier nei til eggdonasjon – noe det var et stortingsflertall for – og sier nei til assistert befruktning for enslige. Synes statsråden at det er en riktig linje at regjeringen ønsker å hjelpe heterofile par der mannen har problemer med å få barn, men ikke heterofile par der kvinnen er den som har problemer, eller skeive familier, eller enslige som ønsker å få barn?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-01-30:
Senterpartiet bygger på at vekst ikke er å forbruke mer, men å forvalte bedre. All kultur er dyrking, først og fremst av jord. Dette må være kjernen i en god, framtidsrettet klimapolitikk: lavere forbruk materielt og satsing på primærnæringene, som produserer grønt karbon. Framtidas klimapolitikk bygger på at energibehovet må dekkes ved å ta energien rett fra sola gjennom havvind og solceller og gjennom jordvarme og vannkraft. Karbon som materiale må i langt større grad komme fra fornybart karbon, altså torsk, timotei og gran – dette til erstatning for fossilt karbon: olje, gass og kull. Spørsmålet er: Er Venstres leder og statsråd, Skei Grande, enig i at dette krever nye og bedre rammebetingelser som gir bedre lønnsomhet ved produksjon og foredling av f.eks. tømmer, og vil den borgerlige regjeringa gjennomføre dette?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-01-30:
Jeg er glad for at statsråden på vegne av den borgerlige regjeringa sa at en skulle ha bedre lønnsomhet ved produksjon og foredling av tømmer. Det er epokegjørende. Når statsråden videre sier at regjeringa satser massivt på biodrivstoff, er jo ikke det korrekt. Den eneste fabrikken som produserer biodrivstoff i Norge, er Borregaard, og de har produsert det i omtrent samme mengde hele tida. Regjeringa sier i sin plattform: «Føre en næringspolitikk som også kommer norsk treforedlingsindustri til gode.» Det er altså næringsnøytralitet som står her. I statsrådens eget hjemfylke, Nord-Trøndelag, har vi Norske Skog Skogn, en fabrikk som i de siste årene har hatt en høyere energipris enn det en har i Golbey i Frankrike. Hva er det regjeringa vil gjøre konkret for å bedre lønnsomheten i den omstillingen som eksempelvis Skogn står overfor, en avispapirfabrikk som har et fallende marked på 5–7 pst. per år?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-01-30:
… tidligere …
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-01-30:
Jeg tror jeg var ganske presis på at jeg benevnte statsråden med hennes tidligere hjemfylke, Nord-Trøndelag, så jeg er klar over at hun har flyttet. Det som er den konkrete utfordringen, er at norsk treforedlingsindustri er i krise. Stadig større deler av norsk tømmer blir eksportert som råstoff til utlandet istedenfor å ha den store foredlingsgevinsten i Norge. Markedet er der, men for å delta i det markedet må en omstille industrien. Det krever store investeringskostnader. Regjeringa sier at en skal fortsette med næringsnøytralitet, men en skal ikke ha noen ekstra satsing på treforedlingsindustrien. Dette er spørsmålet mitt: Hva vil regjeringa gjøre for å bidra til omstilling av eksempelvis den store fabrikken i Skogn, som bruker over 1 mill. m 3 tømmer?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-01-30:
De gule vestene er symbolet på mistillit i Frankrike. De gule vestene gjør at etablissementet skjelver. Støtten i befolkningen er på om lag 70 pst. Dette er ikke overraskende. OECDs rapport Hvordan er livet i Frankrike fra november 2017 sier at bare 10 pst. av den voksne befolkningen føler at de har noe å si når det gjelder det myndighetene gjør. Ingen myndigheter har så liten tillit i hele OECD-området. Frankrike er stort og viktig. President Macron kjører fram i turbofart med sine reformer. Etter mange år med et underskudd på statsbudsjettet langt over EUs grense på 3 pst. er statsgjelden formidabel. Skattene til de rikeste skal ikke økes. Arbeiderpartiets søsterparti i Frankrike er kraftig svekket. Sosialistpartiet, som ligger nær Arbeiderpartiet politisk, har om lag 5 pst. oppslutning. Europeisk fagbevegelse er svært bekymret for det kommende valget til Europaparlamentet i mai, hvor høyrepopulistiske partier etter meningsmålingene vil få kraftig økt oppslutning. Utrygghet i arbeidslivet gir sosial uro som nå etter hvert skaper politisk uro. I Frankrike er arbeidsledigheten dobbelt så stor som gjennomsnittet i OECD-området. Fri bevegelse av arbeidsfolk, kapital, varer og tjenester over landegrensene gir grunnlag for stadig svakere folkevalgt styring hos de nasjonale parlamentene. EU-institusjonene har ikke myndighet eller fellesøkonomi til å erstatte denne svikten. EU-landene preges av større utrygghet. Handelskrigen mellom USA og Kina forsterker dette. Tvisteløsningene i WTO er nærmest lammet. Statsgjelden er langt høyere enn ved finanskrisen i 2008, og i Norge er private husholdningers bruttogjeld på over 220 pst. av samlet inntekt. Dette er mer sårbart enn ledere tør å tenke på. Det er i denne situasjonen vår nye borgerlige regjering sier i innledningskapittelet at «Norge skal være en pådriver for friere handel». Senterpartiet arbeider for regulert handel mellom land innen WTO. Mens regjeringa arbeider systematisk innenfor EØS-avtalen for å stimulere til friest mulig arbeidsinnvandring, snakkes det nå innen EU-institusjonene ikke om fri, men fair arbeidsinnvandring. Den internasjonale usikre situasjonen er slik at omfattende raske endringer i norsk økonomi vil komme fra utlandet. Stortingsflertallet må derfor legge til rette for at det ikke er lånefinansiert privat konsum som skal sikre full sysselsetting. For Senterpartiet er det da avgjørende å fremme en langsiktig strategisk næringspolitikk med bedre lønnsomhet i lange verdikjeder basert på våre enormt viktige naturressurser. De fornybare er viktigst. Videre må vi erstatte fri arbeidsinnvandring fra EØS-området utenfor Norden med regulert, kontrollert fair arbeidsinnvandring. Markedskreftene må styres strengere, og den private, personlige eiendomsretten til land må innebære både retter og plikter. Dette gir trygghet og frihet for folk flest.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-01-30:
Jeg vil starte med å gratulere statsråden med ny, utvidet tittel og nytt viktig ansvarsområde. Det har kanskje fått en litt uheldig start, da grunnen, i hvert fall ifølge de interne kildene som er gjengitt i media, har vært at en annen statsråd skulle unngå både homostøy og likestillingsdebatter. Men statsråd Skei Grande har selv uttalt at hun og Venstre oppriktig hadde ønsket å ta over likestillingspolitikken, og at det var grunnen. Da får vi ta statsråden på ordet – i alle fall her i salen. Da vil jeg spørre om det å flytte likestillingspolitikken fra familiepolitikken og over til kultur, som Venstre har ønsket å gjøre: Har statsråden noen gode faglige grunner for å gjøre akkurat det?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-01-30:
Jeg vet ikke om det er akkurat likestillingsfaglige grunner statsråden svarte med der, men det er nå greit. En annen grunn til at denne regjeringen og den nye likestillingsministeren ikke fikk en så heldig start, er jo at statsråd Skei Grande må være den første likestillingsministeren på 40 år som må forsvare en innskrenkning i kvinners rett til selvbestemt abort – dette på tross av at Venstres landsstyremøte før forhandlingene vedtok et krav om å «sikre kvinners rett til selvbestemt abort, og ikke gå med på noen endringer i dagens abortlov som medfører innskrenking i kvinners rettigheter.» Da kan vi altså registrere at statsråd Skei Grande mener at innskrenkningen som likevel ble resultatet, bare er en toårig pause, at dette skal reverseres ved neste valg. Da vil jeg spørre statsråden om det er et ultimatum. Er det sånn at Venstre ikke kan gå inn i nye regjeringer som opprettholder denne innskrenkningen?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-01-30:
Knut Arild Hareide spilte på mange måter opp til dagen i dag. Det er litt merkelig når man ser tilbake på det, men det startet med boken som heter Det som betyr noe, som la grunnlaget for hans råd om å gå til venstre. Og hva er det som virkelig betyr noe? Jo, jeg tenker først og fremst på hva slags samfunn vi skaper for de minste blant oss, og spesielt de mest sårbare barna. Det som virkelig betyr noe, er hvordan vi fanger opp, hjelper og gir omsorg til de barna som ikke får omsorg fra foreldrene sine, men kanskje utsettes for svikt. Det som virkelig betyr noe, er å sørge for at de barna ikke møtes med svik fra oss – vi som skal hjelpe dem og gi beskyttelse. Derfor er opprøret blant de ansatte i barnevernet som nå er blitt startet, blant det som virkelig betyr noe. 80 pst. av de ansatte i barnevernet sier at de har for liten tid og for mye å gjøre til å kunne følge opp hvert enkelt barn på en god nok måte. Det er dypt alvorlig. Hvordan skal barnet som er utsatt for omsorgssvikt, få den skreddersydde hjelpen hun trenger og den medvirkningen hun har krav på, hvis ikke den ansatte har tid til å følge henne opp skikkelig? Nok trygge voksne på jobb er grunnlaget for en god barnevernstjeneste, og barnevernet gjør kanskje den viktigste jobben i samfunnet vårt. Derfor er det så alvorlig når de ansatte i enkelte barnevernstjenester har ansvaret for 30–40 barn i snitt. Og derfor er det så alvorlig at denne regjeringen har avlyst den statlige opptrappingen for flere stillinger i barnevernet. Den rød-grønne regjeringen øremerket i sin tid penger til over tusen nye stillinger i den kommunale barnevernstjenesten. Denne regjeringen har levert under 150, og i statsbudsjettet for i år er det null nye stillinger. Derfor var vi mange som hadde store forventninger til Kristelig Folkeparti og den nye barneministeren, men forventningene har blitt knust med denne regjeringserklæringen. Bemanningen i barnevernet nevnes ikke med et ord. Det som virkelig betyr noe, skal visst ikke prioriteres – eller var det kanskje noe annet som virkelig betydde noe for den delen av partiet som gikk mot høyre? I stedet for å prioritere de sårbare barna sitter vi igjen med innskrenket rett til selvbestemt abort og den samme økonomiske politikken for elitene. Men heldigvis mobiliserer de ansatte i barnevernet nå for et alternativ, og det er fullt mulig å gjennomføre det alternativet. Det handler bare om å velge: Skal de store pengene gå til dem med allerede store lommebøker, eller skal de store pengene gå til de små blant oss? Jeg vet i alle fall hva slags valg jeg ville tatt i det veivalget.
Bent Høie (Høyre), 2019-01-30:
Jeg tror at dette er et viktig og nødvendig grep. Det er krevende å drive i realiteten to store akuttsykehus i et fylke som Finnmark og i tillegg ha ganske desentraliserte og enda mer desentraliserte helsetjenester i framtiden, gjennom Klinikk Alta og den samiske helseparken. Derfor vil dette være en fordel for å styrke nettopp det som i realiteten kommer til å være den mest moderne helsetjenesten i Norge, gjennom store investeringer: Vi har åpnet nytt sykehus i Kirkenes, vi skal bygge nytt sykehus i Hammerfest, vi bygger ny klinikk i Alta og en ny samisk helsepark. Det er krevende å klare dette i framtiden uten en sterk tilknytning til Universitetssykehuset i Nord-Norge. Så dette gjør regjeringen for både å gjøre helsetjenesten i Finnmark bærekraftig for framtiden og å styrke rollen til Universitetssykehuset i Nord-Norge som universitetssykehus og regionsykehus. De ansatte og de tillitsvalgte skal selvfølgelig involveres godt i denne prosessen før de endelige beslutningene tas.
Bent Høie (Høyre), 2019-01-30:
Ja, det er interessant med tallene fra Eggebø, for de viser at det er en sammenheng mellom assistert befruktning og de som velger å ta fosterreduksjon, også av friske tvillinger. Jeg tror at det er en viktig opplysning å ha med seg i den debatten. Men det som er feil, er TV 2s framstilling av saken, at dette i all hovedsak handler om personer som har fått assistert befruktning i utlandet. Det er ikke riktig. De aller, aller fleste av dem som har fått fosterreduksjon på selvstendig grunnlag, har fått assistert befruktning i Norge. Dette viser også at det norske miljøet som gir assistert befruktning, har utfordringer knyttet til både overstimulering med hormoner og bruk av flere egg. Så dette er en feil analyse fra Arbeiderpartiet. Går en inn i tallene, ser en at i all hovedsak har disse fått assistert befruktning i Norge, og den utfordringen må vi gi til det norske miljøet som gir assistert befruktning.
Bent Høie (Høyre), 2019-01-30:
Det er helt riktig som representanten er inne på, at vi står overfor viktige og store beslutninger knyttet til det som skal være framtidens spesialisthelsetjenestetilbud for både befolkningen i Oslo og befolkningen i Innlandet. Det følger også opp de store investeringene som har skjedd under denne regjeringen, knyttet til å skape framtidens sykehus i Norge – noe som ikke bare handler om bygg, men ikke minst handler om ny teknologi og nye bærekraftige måter å gjøre det på. Måten vi skal gjøre det på, er å fortsette å styrke sykehusenes økonomi, gi dem gode rammebetingelser for de investeringene og forutsigbarhet. Det er også noe av det som står i den nye plattformen, at vi også skal gå igjennom noen av de elementene som bidrar til at sykehusene fortsatt kan investere betydelig i både bygg og utstyr framover.
Bent Høie (Høyre), 2019-01-30:
Nasjonal helse- og sykehusplan vil bli lagt fram som en stortingsmelding, og der vil prehospitale tjenester og gjennomgangen av det området få en særlig plass. Jeg kommer selvfølgelig tilbake til Stortinget med utkvittering av de romertallsvedtakene som Stortinget har gjort, men fra regjeringens side kommer prehospitale tjenester til å ha en sentral plass i den nye nasjonale helse- og sykehusplanen. Det er også viktig fordi vi allerede har valgt ut samhandling som et hovedtema i den nye planen, og det er ikke minst viktig for de prehospitale tjenestene at det er en sammenheng mellom det tilbudet som kommunen har ansvar for, og det tilbudet som gis av sykehusene. Det er sammenhengen i de tjenestene og omfanget totalt sett som er det aller viktigste for befolkningens trygghet. Men jeg er glad for å se at antallet ambulanser går opp og responstiden går ned, ikke minst i distriktene.
Bent Høie (Høyre), 2019-01-30:
Det vil også i den neste nasjonale helse- og sykehusplanen bli en gjennomgang av de investeringsplanene som er i helseregionene framover, som det også var i den forrige. Det står også veldig tydelig i regjeringsplattformen at regjeringen ikke har tenkt å endre dagens styringsmodell. Det betyr at det er hver enkelt helseregion som tar stilling til investeringene, og investeringer av et visst nivå vil få lånebevilgninger fra Stortinget gjennom statsbudsjettet. Men de konkrete investeringsbeslutningene tas også i framtiden i helseregionene, slik som dagens styringsmodell bygger på. Det står også i plattformen.
Bent Høie (Høyre), 2019-01-30:
For meg og regjeringen har det vært viktig å få etablert nasjonal helse- og sykehusplan som et verktøy for å få en sterkere politisk styring med spesialisthelsetjenesten. Det vet jeg er et synspunkt som representanten deler. Men det kan ikke være sånn at fordi man får en nasjonal helse- og sykehusplan hvert fjerde år, kan det ikke i påvente av det skje endringer i helsetjenesten. Da vil jo dette som verktøy få en helt motsatt virkning. Endringen innen psykisk helse fra å ha store døgninstitusjoner til å gi mer desentralisert hjelp – jobbe sammen med kommunene i tverrfaglige team – er en utvikling som har foregått i flere år, og det er grunn til å tro at den utviklingen kommer til å fortsette. Norge ligger fortsatt over sammenlignbare land når det gjelder bruk av døgnplasser innenfor psykisk helse. Det er fortsatt for mange som ligger lenge inne på døgnopphold i psykisk helse, som burde fått bedre tilbud der de bor.
Bent Høie (Høyre), 2019-01-30:
Det er som representanten Hagebakken var inne på, styremøte i Helse Sør-Øst i morgen, så det forslaget representanten viser til, er administrerende direktørs forslag til innstilling til styret. Derfor vil jeg være noe tilbakeholden med å kommentere det, for jeg mener at styret må få ta den diskusjonen om innstillingen selv. Hvis jeg gir mine vurderinger av enkeltpunkter i innstillingen, kan det fort oppleves som førende overfor styret. Men det er helt riktig som representanten sier, det er jeg som bestemmer til slutt, og jeg har generelt sagt at jeg har ingen motforestillinger mot å få fram mer kunnskap. Kunnskap er alltid bra. Men det ligger en føring for utviklingen av sykehusstrukturen i Oslo som innebærer at vi skal bygge et stort nytt akuttsykehus på Aker. En forutsetning for det er også å bygge et nytt felles sykehus mellom Ullevål og det som i dag kalles Rikshospitalet. Det er en forutsetning. Stopper det arbeidet opp, blir det heller ikke noe nytt sykehus på Aker.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Det skal være et svært viktig styremøte i Helse Sør-Øst i morgen. Jeg skal la være å stille statsråden spørsmål knyttet direkte til det. Men vi står overfor svært store byggeprosjekter innenfor spesialisthelsetjenesten – Drammen, Innlandet, hvor jeg sjøl kommer fra, og Oslo-prosessen. Det handler om mye penger. Hvordan vil statsråden bidra slik at det gjør det mulig å gjennomføre disse store og nødvendige investeringene i den takten som er nødvendig?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Jeg hørte representanten Sveinung Stensland bl.a. trekke fram et punkt i regjeringsplattformen om BPA, brukerstyrt personlig assistanse. Det blir en utredning. Da må i hvert fall de funksjonshemmedes organisasjoner trekkes aktivt med i utredningsgruppen og ikke bli statister. Det haster med handling. Utviklingen er ikke i tråd med Stortingets intensjoner med loven, og utredning må på ingen måte bli en hvilepute. Representanten Stensland nevnte også punktet i plattformen om å utvikle og utprøve brukerstyrt personlig avlastning, slik som i Sola kommune. Det er interessant at kommunestyret, i dette utstillingsvinduet for høyre- og fremskrittspartipolitikk, under budsjettbehandlingen for 2019 enstemmig vedtok å avvikle ordningen. Det ble for dyrt, og de kommunale kostnadene var som før. Med sitt inntog i regjeringa sikrer Kristelig Folkeparti flertall for en storstilt privatisering i helse- og omsorgssektoren, i kommunene og i sykehusene. Høyreregjeringa sier i Granavolden-plattformen at de vil kopiere fritt brukervalg i kommunen etter modell fra Sverige, vedtatt innført i 2008 under Reinfeldt-regjeringa. Fritt firmavalg er egentlig en mer dekkende betegnelse. Mer mangfold, kaller representanten Stensland det. Jeg kaller det økt kommersialisering, økt byråkrati og mindre kommunal kontroll med tjenester kommunen har ansvar for. Ordningen innebærer at etter en enkel godkjenningsprosess vil firmaer få rett til å kunne tilby f.eks. hjemmetjenester. Eldre og andre som har rett på tjenesten, får et antall glansede brosjyrer fra tilbydere som de så skal velge blant. Tilbyderne kan på kort varsel trekke seg ut, og da må kundene deres finne nye leverandører, eller så må den kommunale tjenesten overta. Det skilles ikke mellom kommersielle og ideelle aktører, samtidig som jeg hører representanter fra Kristelig Folkeparti og Høyre prate om økt bruk av ideelle. Troverdig? Nei. I omsorgstjenesten er over 80 pst. av kostnadene personalkostnader – folks lønn og pensjon. Skal en kommersiell eier tjene penger, betyr det lavere bemanning, mer bruk av ufaglærte, lavere lønn og dårligere pensjon for de ansatte. Forskning fra Sverige viser også at kvaliteten på tjenestene går ned over tid. Det er helt ufattelig at Kristelig Folkeparti nå har gjort dette til partiets politikk, og slik løper kapitalkreftenes ærend. I sykehusene vil regjeringa utvide bruken av fritt behandlingsvalg. Kommersielle tilbydere har fått rett til å drive på statens regning, frikoblet fra offentlig kontroll. Regjeringsplattformen sier at flere kommersielle aktører skal slippe til i nye områder i spesialisthelsetjenesten. Pasientene vant på Granavolden, sa Stensland. Ja vel, ham om det. Det er i alle fall lenge siden sykehusene har vært budsjettvinnere med mindre en ser på Arbeiderpartiets alternative budsjetter de siste fem årene.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Det gikk litt fort her. Jeg skal stemme imot.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Er det noe vi fikk kjenne, var det klimautfordringen, tørken og regnet som norsk landbruk – og vi alle – ble utsatt for i fjor. Det betyr at vi har utfordringer på klimasiden som vi må ta på alvor. Det betyr at vi også må få kornsorter, typer grønnsaker og gras som vi produserer, som klarer en del av de klimaendringene som kommer. Ja, jeg skal ta på alvor det vedtaket som ligger i Stortinget om beredskap. Jeg vil komme tilbake med en sak om dette i 2019. Jeg vil ikke si hva konklusjonen blir, men jeg skal komme tilbake til Stortinget med en sak.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
For det første er regjeringen opptatt av at man har et samfunn som bygges nedenfra. Det betyr god omsorg, god trygghet, gode sykehjem der folk er. Det betyr kvalitetsmat. Det betyr bruk av tradisjonsmat. Det betyr bruk av sansene til eldre når man skal gi mat. Det betyr god mat – også i barnehagene våre. Men så har Kristelig Folkeparti også tro på det offentlige helsevesenet. Det er bra. Men vi tror også at en del eldre har et ønske om å velge. Det ser vi også når de som bor hjemme i dag, velger vaskehjelp. De ønsker hjemmebesøk. Vi ser at det er mange som kan bidra. Men det er ikke tvil om at det offentlige helsevesenet skal være det bærende, både i kommune og i stat.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Landbruket bruker mindre antibiotika. Hunder, smådyr – kosedyr – gjør faktisk også det. Det tenker jeg er viktig, ikke bare for landbruket. Det er også utrolig viktig for folkehelsa. Disse to tingene henger sammen. Når vi har et spredt landbruk, er det viktig, for både spredt bosetting og spredt drift. Men det handler også om at mange steder har bøndene selv – om man går til flate Jæren, der jeg kommer fra – kjøpt opp nabogårder som har vært mindre, fordi de har trengt større spredearealer, og andre har lagt ned driften. Da er det bedre at det blir større enheter enn at jorda blir lagt brakk. Men vi skal ha plass og ha bruk for spredt drift og ulike størrelser i landbruket – på landbrukseiendommer og drift.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Det er klart at vi vil ta med oss det som er vedtatt i Stortinget. Samtidig har jeg lyst til å si at en av de største utfordringene både for landbruket og for oss er det som gjelder klima. Derfor er dette utvalget satt ned, som nå kommer med sine forslag. Det jeg har sett i norsk landbruk på teknologisiden opp gjennom årene, er at det er akkurat på denne siden vi har vært mer framoverlente enn noen andre. Jeg ser fram til å få det fra landbruket selv, det de kommer med, men også å se på det som har kommet inn i høringer, for å nå målet for dette.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Er det noe jeg synes har vært vanskelig, er det å møte akkurat de samme pelsdyrbøndene som representanten har møtt, møte familier, møte næringene rundt som faktisk også er en del av hele kjeden i pelsdyrnæringen. Det er ikke bare bøndene som vil merke dette. Nå er det sendt ut en proposisjon på høring. Det kommer mange innspill. Den summen som foreligger, er et anslag. Det vi er opptatt av, og som også står i erklæringen, er at vi må se på kompensasjonsordningene og støtten, nettopp for å sikre at det unge paret ikke sitter igjen sånn som du beskriver. Det er viktig for oss når en faktisk skal gå til næringen. Så har jeg lyst til å si at dette har vært en næring som det har vært stor politisk diskusjon om, både i forrige regjering og i denne regjeringen.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Det skal jeg ikke gjøre.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Jeg vil se på høringssvarene først, for det er viktig for meg at vi sikrer dem som faktisk blir berørt av dette. Men vi må også se på stabbesteinene: avskrivning – hvem er det som har avskrevet, hvem er det som har nye bygninger, hvem er det som har gamle bygninger, hvem er det som har gjeld? Det er ikke bare et enkelt bilde. Men vi vil sikre at familier som dem du beskriver – som dem representanten Pollestad beskriver, beklager president –skal være sikre på at de skal slippe å stå igjen med gjeld.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Regjeringen er opptatt av at det er fire påler som ligger i plattformen om hva som skal være bærende, og der er også jordbruksoppgjøret en viktig bit nettopp for å sikre bøndenes framtid. Det er også viktig å legge føringer for inntekt, men også for hvordan man kan bære den næringen framover. Det tenker jeg ligger fast, og så skal vi komme med tilbudet når vi kommer til landbruksoppgjøret.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Hvis regjeringen ønsker et landbruk over hele landet – og det gjør regjeringen – ønsker vi at der det er grunnlag for å leve av gården sin fordi det er nok inntekt til å leve av det uten å ha arbeid ved siden av, da er det det bærende i disse områdene. Men det er også klart at i noen områder av landet vårt – i Ryfylke, der jeg er født og oppvokst – er det små gårder, små teiger, kanskje bare 20 dekar med dyrket jord, og hvor resten må drive med sau og ikke har inntektsgrunnlag nok for dette. Det er viktige gårder i den store sammenhengen for å bruke arealet vi har, men det er klart at vi må også legge til grunn at mindre enheter har en mulighet for å bli ivaretatt i norsk landbruk.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Det har vært en lang dag og en ganske svart-hvitt dag, etter mine begreper. Det har vært en merkelig opplevelse som fungerende partileder å høre beskrivelsen av eget parti fra utsiden. Jeg lurer på hvordan det hadde vært hvis Kristelig Folkeparti hadde gått til den andre siden – om vi hadde blitt Arbeiderpartiet da, eller om vi hadde fått lov til å være vårt eget parti. Så har jeg lyst til å stille noen spørsmål, for det kom et angrep på ideelle aktører og at de nå hadde det fælt: Hvem har løst de historiske pensjonsordningene for ideell sektor? Hvem har øremerket midler til de organisasjonene som ikke har avtale med spesialisthelsetjenesten? Hvem har skrevet i plattformen at omsorgstjenester for dem som ikke vil ha spesialisthelsetjenestehjelp, men ønsker å være hos ideelle aktører for sin rusomsorg, skal få lov til å få muligheten til det? Hvem har fått sitt eget kapittel om ideelle aktører i en regjeringsplattform? Og jeg spør: Hva har Virke sagt om det som står om ideelle aktører i plattformen? Og hvem var det som ikke ville gi støtte til Frelsesarmeens arbeidsplasser i Oslo, men som regjeringen måtte gi støtte til? Jeg bare spør: Hvem?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Selv etter den tørreste sommeren på over 100 år og deretter en høst med store nedbørsmengder og vanskelige produksjonsforhold kan det se ut som om Kristelig Folkeparti i regjeringsplattformen har forhandlet vekk beredskapssatsing, med beredskapslagring av korn, som Stortinget har vedtatt at vi skal få en egen sak om i år. Det er faktisk smått utrolig når denne regjeringen tidligere har påstått å skulle være opptatt av beredskapen. Det er vanskelig å gi trygghet for folk hvis vi bare har kuler, men ikke har mat. Derfor må landbruksminister og fungerende leder i partiet Kristelig Folkeparti, Olaug Bollestad, svare tydelig for seg: Er det sånn at det vil komme beredskapslagring av korn i 2019? Vil det arbeidet bli fulgt opp som det skal?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Det er bra at vi får en sak til Stortinget, som vi skal. Jeg er helt sikker på at alle KrF-ere i denne salen ønsker å stemme i samsvar med det rød-grønne landbruksengasjementet her for bedre sikkerhet for innbyggerne våre i Norge. Et nytt tema – ettersom statsråd Bollestad også representerer Kristelig Folkeparti i regjering: Hverdagssikkerheten til folk i hele landet vårt handler selvfølgelig om mat, om at eldre også skal ha mat på sykehjem. Vi er også opptatt av at vi skal ha offentlige sykehjem i hele Norge, som kan tilby den tryggheten. Da lurer jeg litt på: Det er kommet fram i salen at det kan komme en massiv privatisering, som i den svenske modellen. Hvordan tror ministeren at den svenske privatiserte modellen for eldreomsorg vil påvirke eldres trygghet for mat og ordentlig omsorg i landet vårt?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Trygg mat var et viktig og godt stikkord. Det har vi i Norge, bl.a. fordi vi har matproduksjon i hele landet, og en matproduksjon som gjør at folk kan ta vare på dyrene sine. Det er rett og slett sånn at vi bruker veldig lite antibiotika i den norske matproduksjonen. Det er også en fordel at vi har den spredte landbruksmodellen som vi har. Det står i motsetning til en voldsom sentraliseringspolitikk, hvor man skal samle produksjonen på bare noen få bruk, og ha veldig mange dyr på et lite område. Derfor vil jeg utfordre landbruksministeren: Hvordan kommer politikken til å legges om etter at Kristelig Folkeparti har kommet inn i regjering? Vil det være noen vedtak statsråden vil endre på, når vi nå har fått en landbruksminister fra et annet parti enn Fremskrittspartiet?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
I dag vet vi mye om at Norge er et godt land å bo i, bl.a. fordi det er små økonomiske forskjeller mellom folk. I hvert fall har det vært små økonomiske forskjeller mellom folk. Og det har bidratt til at vi er et land som har god helse, folkehelsen er jevnt over god. Vi stoler på hverandre. Når folk i Norge blir spurt om de stoler på naboen, sier de aller fleste ja. Det sørger for økt oppslutning om nettopp det vi driver med her: demokratiet vårt, at vi skal vi kunne velge inn representanter som kan gjøre det beste for det brede lag av befolkningen. Men nå øker forskjellene mellom folk i Norge. Bare siden 2008 er det mange som i dag er dårligere stilt enn de var for ti år siden. Tall fra SSB viser at det i gjennomsnitt gjelder den gruppen som fra før tjente minst, nemlig de 10 pst. arbeidsfolk i privat sektor med de laveste lønningene. Det kan være folk som jobber med renhold, med bygg eller med servering, som alle på sin måte bidrar til at vi andre skal ha gode liv. Den sammenhengen og de tallene som SSB har dokumentert, står i sterk kontrast til hva Henrik Asheim, fra Høyre, sa på Politisk kvarter fredag. Han sa: «Alle har jo fått en veldig vekst i inntektene og sin kjøpekraft.» Det er direkte feil. Det er uansvarlig å sitte og si den type ting på radio i Norge når vi vet at virkeligheten er stikk motsatt. Og om grunnen til den feilinformeringen er at lederen av finanskomiteen ikke har fått med seg hvordan virkeligheten er, eller at han ikke bryr seg om utviklingen – det er uansett like alvorlig begge deler. Det mest alvorlige er jo når representanten fra det samme partiet stemmer imot Arbeiderpartiets forslag om å sørge for at flere får faste jobber, sørge for at en million nordmenn får bedre økonomi ved opptjening av pensjon fra første krone vi tjener, uansett hva vi jobber med. Hvis man ikke ser samfunnsproblemet, er det kanskje lett å hoppe over de avgjørende tiltakene som kreves. Derfor må vi virkelig ta på alvor den samfunnsutviklingen vi ser. Vi i Stortinget kan nå sammen støtte opp om gode forslag for å få forskjellene mindre.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-01-30:
Eg må først seie gratulerer som landbruksminister! Eg har store forhåpningar til Bollestad og det arbeidet ho står framfor. I juni 2017 skjedde noko som ikkje har skjedd før – det blei eit fleirtal da Stortinget samla seg om å redusere inntektsgapet mellom bønder og andre grupper i samfunnet, og at denne reduksjonen i inntekta skulle skje kronemessig – altså ei reell endring. Det fleirtalet bestod bl.a. av Kristeleg Folkeparti, Arbeidarpartiet, SV, Senterpartiet osv. Det er eit og eit halvt år sidan. Statsråden kjem inn i jobben no på eit veldig spennande tidspunkt, rett før eit nytt jordbruksoppgjer skal i gang. Det er umogleg å sjå ut frå erklæringa om den einigheita blir vidareført. Så spørsmålet mitt er rett og slett: Vil regjeringa leggje opp til ein kronemessig reduksjon av inntektsforskjellane mellom bønder og andre grupper i samfunnet?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-01-30:
Det som ligg fast i dag, er innstillinga som hadde fleirtal i Stortinget, der det står at det skal vere ei kronemessig utjamning av forskjellane mellom bønder og andre grupper i samfunnet. Det er det som ligg fast. Ettersom det ikkje er nemnt nokon stad at ein skal gå bort frå det, må ein føresetje at det er det som òg gjeld. Men i plattforma blir det lagt opp til følgjande, og eg siterer eitt av punkta: «For å sikre rekruttering og inntektsmuligheter for dem som bruker hele eller mesteparten av arbeidskraften sin i næringen, er det viktig å redusere inntektsgapet mellom jordbruket og andre i samfunnet.» Da er spørsmålet: Skal ein berre løfte dei som bruker heile arbeidskrafta si i næringa, eller vil ein leggje opp eit løp som gjer at ein får heile jordbruket løfta, slik at ein kan ta meir av jorda i bruk? Det er jo eit kjernespørsmål i jordbrukspolitikken.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Det som fikk meg til å be om ordet, var statsministerens bidrag i debatten. Det har riktignok kanskje hendt før at regjeringer har vært fornøyd med seg selv, men maken til selvskryt som det vi hørte her i dag, må en vel lese den amerikanske presidentens twitterkonto for å finne maken til. I tillegg tillater statsministeren seg å belære oss om hvordan opposisjonen skal delta i debatten i Stortinget. Jeg kan love statsministeren at vi kommer ikke til å begynne å bruke de stikkordene som spinndoktorene i Høyre har sagt at alle Høyres representanter skal bruke, og stå her og bare hylle regjeringa. Når vi ser at forskjellene i landet øker dramatisk, når vi ser at de lavest lønnede får stadig lavere lønninger samtidig som de høyeste lønningene stiger og går ifra, kommer vi ikke til å si som Høyre, at alle piler peker i riktig retning. De pilene vil vi ha i en annen retning. Det som egentlig trigget meg, var statsministerens debatteknikk da hun sa at nå går alt så meget bedre for regjeringa. Gahr Støre viste til den uttalelsen, og så legger hun, i sitt replikksvar, det fram som at Gahr Støre har sagt at alt går meget bedre under denne regjeringa. Å vri på det som motstanderen sier, eller sørge for å misforstå, er en lite ryddig debatteknikk. Jeg sier dette fordi statsministeren oppfordret oss til å bygge på fakta. Vi har erfaringer med dette fra tidligere. Rett før jul behandlet vi objektsikringssaken, der åpenbare feil i et regjeringsdokument til Stortinget ble omtalt som at det var upresist. Vi avslørte at statsministeren sa direkte feil i høringen i komiteen, og presterte å bruke nyordet «feilopplevd» og sa at Stortinget hadde feilopplevd det hun sa. Vi har hørt det her i dag også: Når elavgiften økes med 5 øre og reduseres med 1 øre, presenteres det av statsministeren som at elavgiften har blitt redusert. Og påstanden om 5 500 færre ansatte, som statsministeren kom med fra talerstolen i dag, er uttrykkelig gjendrevet, for når en trekker fra at Den norske kirke, Bane NOR, Folkehelseinstituttet og deler av Kystverket er skilt ut, er faktum at det er 889 flere i den statlige, sentrale forvaltningen. Ja, vi skal diskutere basert på fakta, men vi skal ikke diskutere basert på statsministerens alternative sannhet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-01-30:
Jeg tror nok at representanten Martin Henriksen, hvis han hadde undersøkt nærmere, ville funnet ut at det kan være like store kvalitetsforskjeller på friskoler som det er innenfor den offentlige skolen. Jeg er sterkt tilhenger av en skole som er en felles arena for alle, og det er viktig at alle inkluderes. Samtidig er det også en viktig del av den norske tradisjonen at vi har mangfold innenfor skolesystemet, at vi har skoler som går andre veier innenfor pedagogikk, at vi nå har åpnet for at man også kan få realfagsgymnas, og at det er mulig å få frem ulike alternativer. I regjeringsplattformen slår vi fast at dagens friskolelov skal videreføres. Det innebærer ikke noe frislipp; det innebærer en grundig vurdering. Vi er opptatt av at det skal være like vilkår, og det betyr at vi selvsagt vil se på rammebetingelsene for friskolene – kapitaltilskuddet er nevnt – og også at det i budsjettet for inneværende år har blitt bevilget ekstra penger, slik at friskolene kan få flere lærere.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-01-30:
For det første svarte jeg på spørsmålet. Dernest representerer jeg en firepartiregjering. Jeg legger merke til at Arbeiderpartiet forsøker å kalle det en Høyre-regjering. Jeg synes selvfølgelig det er veldig hyggelig at Høyre nevnes, men det er en regjering med fire partier som alle har satt sitt tydelige preg på regjeringsplattformen, og ikke minst fremhever vi den politikken vi står sammen om. Når det gjelder friskoler, blir jeg stående og lure på hva representanten Martin Henriksen er så veldig redd for. Hvorfor er man så redd for mangfold – at man har steinerskoler og montessoriskoler, og ikke minst at vi nå også har åpnet for friskoler innenfor yrkesfag, som gjør at noen går andre veier og kanskje finner nye løsninger, og at man kan inspirere hverandre? Det er ingen tvil om at den offentlige skolen står bunnsolid i Norge, og de aller fleste skolene er offentlige skoler, men vi har altså en liten åpning for friskoler, og det er et mangfold jeg hadde trodd at Arbeiderpartiet i 2019 også så på som verdifullt.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-01-30:
Vi lytter til lokalpolitikerne, men det er nå engang slik at det er Utdanningsdirektoratet som i første omgang avgjør, og statsråden hvis det ankes. Slik kommer det fortsatt til å være. Jeg hører at representanten Martin Henriksen frykter for den offentlige skolen. Da bør Martin Henriksen se på resultatene etter at de fire partiene har samarbeidet gjennom fem år. Resultatet er at elevene lærer mer og er mer til stede, flere fullfører og består, karakterene går opp, og mobbingen går ned. Det taler for seg.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-01-30:
Jeg er glad for at vi er enige om at det går riktig vei også innenfor yrkesfagene. Det at flere elever nå velger yrkesfag, at vi har satt lærlingrekord for fjerde år på rad, er viktig. Det er viktig for Norge, det er viktig for bedrifter som trenger arbeidskraft, og ikke minst er det bra for elevene og ungdommene som får fantastiske både jobb- og utdanningsmuligheter ved å velge yrkesfag. Så opplever jeg at det samspillet som vi har hatt med den konstruktive del av opposisjonen, og jeg inkluderer representanten i det, har bidratt til at vi har videreutviklet og løftet ikke minst høyere yrkesfaglig utdanning, og jeg kommer til å være lydhør for innspill fra opposisjonen også i årene som kommer. Vi har økt antall plasser innenfor høyere yrkesfaglig utdanning i 2018 og 2019, og vi slår fast at vi skal fortsette å satse på høyere yrkesfaglig utdanning, både de offentlige – de fylkeskommunale – og de private.