Vetle Wang Soleim (Høyre), 2018-12-03:
Framveksten av Forskjells-Norge er vår største utfordring som samfunn, men vi gjør ikke noe med fordelingen av makt og rikdom for verken å sikre tryggheten i arbeidslivet, styrke velferden eller løse klimakrisen. Dette handler ikke bare om fattig og rik, det handler også om maktfordeling, om hvem som får påvirke samfunnsutviklingen. Derfor bør det å bekjempe framveksten av Forskjells-Norge være den viktigste oppgaven i et statsbudsjett. Det handler om hva slags samfunn barna våre skal vokse opp i. Vil de vokse opp og få det bedre og tryggere enn sine foreldre, som generasjon etter generasjon har blitt vant til, eller er det mer utrygghet, økte klasseskiller og enorme klimaødeleggelser som venter dem? Regjeringens forslag har dessverre stø kurs mot det siste. Vi mangler verken ressurser, teknologi eller kompetanse til å løse klimaproblemene, og vi mangler verken penger, mat eller muligheter til å minske de økende forskjellene. Det som mangler, er politisk vilje. Men heldigvis er det mulig å snu utviklingen, og vårt budsjettforslag er en plan for et politisk vendepunkt, en plan som viser at det er mulig å minske forskjellen mellom de på toppen og oss andre, at det er mulig å kutte klimagassutslipp, og at det er mulig å utvide og styrke fellesskapet. Jeg skal gi fem eksempler på det: For det første viser vi at det er mulig å begynne å fase inn gratis tannhelse. Med vårt forslag ville det vært gratis for alle opp til 25 år, og for resten innfører vi 40 pst. lavere pris for alle utgifter over 2 000 kr. For det andre øker vi barnetrygden med ca. det dobbelte av hva budsjettforliket foreslår, og kanskje viktigst av alt: Økningen gjelder for alle, også de nesten 50 000 barna som ikke ser noe til økningen Kristelig Folkeparti har fått gjennom, siden familien de er i, mottar sosialstøtte. For det tredje gir vi 8 mrd. kr mer til kommunenes frie inntekter, 8 mrd. kr som kan brukes på å styrke velferden. For det fjerde viser vi at gratis barnehage er mulig på sikt, ved å fase inn gratis barnehage for femåringene. Sist, men ikke minst øker vi satsene for sosialhjelp med 25 pst., et kraftfullt tiltak for å motvirke fattigdom for mange i Norge. Disse fem eksemplene er bare noe av det vi kunne fått til om Rødts budsjettforslag fikk flertall. Det er et forslag som er gjennomtenkt, gjennomarbeidet og gjennomførbart, et forslag der man ikke bruker mer oljepenger enn regjeringen, men som prioriterer annerledes. Vi bruker f.eks. ikke penger på å legge til rette for en ny rikmannsstand i Norge, sånn som regjeringen gjør, med skattegaver i milliardklassen. Derimot innfører vi en ny dynastiskatt, med økt skatt på rikdom, enten det er inntekt, arv eller utbytte. For det er nemlig ikke rettferdig at verdier skapt av mange i fellesskap, i økende grad havner hos et mindretall på toppen. Det er heller ikke rettferdig at det skal lønne seg mer å arve enn å jobbe. Det er heller ikke rettferdig at våre felles naturressurser utnyttes for å bygge formuer hos noen få. Da er det bare rett og rimelig å kreve noe tilbake i skatt til fellesskapet. Bakteppet for regjeringens budsjettforslag for 2019 kunne knapt vært mer dramatisk. Konklusjonen fra FN er tydelig: Det trengs radikale tiltak for å hindre en katastrofal temperaturøkning. De tiltakene er dessverre fraværende i regjeringens budsjett. Klimakrisen krever politisk handling. Det tar vi fatt på i vårt forslag. Vi kutter forurensende motorveier og øker investering til jernbane, setter av penger til landstrøm for skip, elferjer og utbygging av elbilladere i borettslag, kutter prisen på alle togbilletter med 20 pst., øker CO2-avgiften og foreslår også å avvikle leterefusjonsordningen – fordi det er mulig og nødvendig og fordi det haster. Med det tar jeg opp Rødts forslag til statsbudsjett for 2019.