Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-11-08:
Innstillingen fra komiteen er enstemmig. Departementets arbeid har fått bred tilslutning både i den forberedende utredning og også gjennom høringsprosessen. Komiteen slutter seg til departementets generelle vurderinger og er enig i at den akademiske frihet for den enkelte vitenskapelig ansatte må lovfestes. Vi gjør det selv om dette i Norge har vært oppfattet som en ulovfestet rett. Vi mener imidlertid at å gå fram på denne måten er å bringe universitets- og høyskoleloven på linje med tilsvarende lovgivning i en rekke andre land. Når det gjelder noen andre viktige forhold i saken, vil jeg understreke at vi i arbeidet fikk et svært godt innspill fra studentgruppen, som viste at de bredt ønsket som en følge av kvalitetsreformen for undervisning i høyere utdanning å bli inkludert fra første dag – fra første sekund så å si – i hva akademisk frihet skulle bety. Studentorganisasjonene spilte inn til komiteen en lovtekst, og i drøfting i komiteen og også med komiteens vanlige linjer mot departementet er vi blitt enige om en lovtekst, som er fremmet i saken i dag, som et tillegg i lovens § 1 1, Lovens formål, hvor c) endres på den måten at vi inkluderer i den opplisting som står i loven, at man også skal sikre «prinsippet om faglig frihet», og dette skal man fremme både i «undervisningen av studenter, i egen virksomhet for øvrig». Det betyr altså at man i lovteksten slår fast det som studentorganisasjonene bar fram for Stortinget, at studentene fra første dag vil bli inkludert i den akademiske frihets prinsipper og dens praktiske konsekvenser. Jeg synes det er grunn til å betone det på denne måten, for av og til er det noen som kanskje får et lett kynisk syn på hva som er mulig å oppnå. Dette er derfor et klart uttrykk for at noe er det mulig å oppnå, fordi man rett og slett tenker kloke tanker og framfører dem på en ryddig måte. Så dette har da fått komiteens tilslutning på den måten som jeg nå har referert det. Når det gjelder andre forhold, skal jeg bare understreke noen små punkter, for det første at komiteen er enig i departementets vurderinger og legger til grunn at formuleringen om «anerkjente vitenskapelige, kunstfaglige, pedagogiske og etiske prinsipper» i lovforslagets § 1-5 første ledd må forstås som skikkelighet i utføringen av forskningen, herunder en frihet til å ha avvikende prinsipper. Vi understreker også at en lovfesting av prinsippet om akademisk frihet gjelder både private og offentlige institusjoner som gir akkreditert utdannelse på høyere nivå. Komiteen legger her til grunn at tilføyelsen av ordet «ellers» i lovforslagets § 1-5 andre ledd ikke medfører noen realitetsendring i forhold til gjeldende rett. Komiteen har her merket seg at Nettverk for private høyskoler i forbindelse med høringen i Stortinget 28. september understreket dette, og for øvrig er tilfreds med departementets presiseringer knyttet til forholdet mellom institusjonenes styringsrett og -behov og den enkelte ansattes rettigheter. Når det gjelder metoder, har komiteen villet presisere at prinsippet om akademisk frihet også vektlegges i forbindelse med oppdragsforskning og eksternt finansierte stillinger ved institusjonene. Det er én dissenterende røst i denne innstillingen, og det er at representantene for opposisjonspartiene mener å ville understreke at en materiell forutsetning for at den akademiske friheten skal kunne lykkes, er at det sikres tilstrekkelige rammebetingelser både for universiteter og høyskoler og for de institusjoner som er med på å sikre disse institusjonene, f.eks. Forskningsrådet og andre viktige virkemidler i den offentlige utdanningspolitikken og forskningspolitikken. Dette er også understreket av en del av høringsinstansene. Blant annet har Forskerforbundet i sitt brev til komiteen datert 17. september 2007 sagt følgende: «Hindringer for reell akademisk frihet oppleves oftere i form av mangel på ressurser og tid enn direkte inngrep fra overordnet.» Denne siden av saken er det rikelig anledning til å komme tilbake til i mange andre sammenhenger, bl.a. under budsjettbehandlingen i Stortinget, men det er riktig av meg som saksordfører å vise til disse merknader fra et mindretall. Når det gjelder saken for øvrig, er den slik jeg har presentert den. Det er en samlet komite som står bak arbeidet som ligger til grunn for saken, og det er en samlet komite som med stor glede har tatt hensyn til kloke røster fra studentenes side. På dette grunnlag anbefaler jeg den innstillingen som er fremmet for Stortinget.