Siri Frost Sterri (Høyre), 2000-04-04:
Det er bred enighet i Stortinget om nødvendigheten av en koordinert og samordnet kanalisering av midler til Balkan. Et bredt flertall støtter gjenoppbyggingen av den krigsherjede regionen og bruk av norske midler innen rammen av Stabilitetspakten. Sikkerheten i Europa er udelelig, og det er også et norsk ansvar å ta del i utformingen av europeisk sikkerhet. Norge tok ansvar gjennom vårt bidrag til håndtering av krisen i Kosovo, og vi tar ansvar nå gjennom å bidra til gjenoppbygging. Kanskje kan dette også være en indikasjon på en mer nyansert holdning til Europa og EU. Det vil i så fall framtiden vise, men Høyre har merket seg at regjeringen Stoltenberg har signalisert nye takter i vårt forhold til EU. Vår deltakelse i Stabilitetspakten vil bli både en prøvestein og en mulighet for en ny og aktiv Europa-politikk. Prosjektarbeidet innen Stabilitetspakten er avhengig av at det vil være mulig å oppnå stabilitet på Balkan. Nye opptøyer rundt Mitrovica og i andre deler av Kosovo har vist at hjertet av Balkan fremdeles vil være preget av stor uro. Internasjonale styrker er påkrevd og nødvendig i disse områdene. Stabilitetspakten sikrer imidlertid bredt. Ved å velge en regional tilnærming og inkludere de fleste land som er påvirket av konfliktene på Balkan, bidrar EU og giverlandene til å stabilisere omgivelsene omkring selve konfliktområdet. Håpet er at dette vil få avgjørende betydning ikke bare for de land som inkluderes i en dialog med Europa, men også for de områder som er direkte rammet av sterke etniske motsetninger og fortsatte konflikter. En viktig del av forutsetningene for at Stabilitetspakten skal kunne virke, er at deltakerland møter de krav som settes til gjennomføring av demokratiske reformer. Kroatia har gjort store fremskritt i den senere tid og fremstår i dag som et av pådriverlandene for tettere bånd med EU-fellesskapet. Også Bosnia-Hercegovina gjør framskritt, men her står det også store oppgaver igjen, bl.a. når det gjelder integrering av tidligere soldater i det sivile samfunn. Det er i dette lys vi må se beslutningene om å begrense rest-Jugoslavias deltakelse i pakten. Rest-Jugoslavia er en del av regionen, men full innlemmelse i Stabilitetspakten vil ikke bli aktuelt før man ser sikre tegn på etterlevelse av demokratiske prinsipper og vilje til å etterstrebe normale og fredelige relasjoner med naboland. Det er etter Høyres mening av vesentlig betydning at arbeidet med gjenoppbygging kommer raskt i gang. Den startpakken på 1,8 milliarder euro som man ble enig om på den regionale giverkonferansen i forrige uke, er et viktig bidrag til dette. Vi registrerer at Regjeringen har signalisert et bidrag på 100 mill. kr til strakstiltak. Det vil få Høyres støtte, men samtidig vil vi oppfordre Regjeringen til å komme tilbake med ytterligere innsats avhengig av hvordan giverprosessen i EU utvikler seg og hva andre EU-land setter inn av direkte midler. For Norges del vil det være vesentlig å markere at vi er oss vårt europeiske ansvar bevisst selv om vi står utenfor EU-samarbeidet. Sørøst-Europa er et område vi ikke kan overse. Regionen har et folketall på 15 pst. av EUs 370 mill. innbyggere. Et fortsatt fall i levestandard i denne regionen vil kunne ha direkte betydning for europeisk stabilitet. I dag er det fortsatt 1,7 mill. mennesker uten fast bosted på Balkan. Fortsatt krig og ustabilitet vil kunne skape strømmer av flyktninger til Europa. Av den grunn er det viktig at Norge tar sin del av ansvaret for felles europeisk sikkerhet. Det må innebære en mer bevisst og mer langsiktig satsing i våre nærområder i Europa. Det ville være underlig om bistandsnasjonen Norge ikke tok et vesentlig ansvar i europeisk sammenheng. Derfor må vi være fleksible i vår fremtidige bruk av bistandsmidler. Høyre har merket seg at den forrige regjeringen, om enn noe motvillig, gikk delvis bort fra prinsippet om ubundet bistand og ville følge EU i dette spørsmålet. Høyre mener dette er riktig og forhindrer at norske bedrifter får dårligere konkurransevilkår enn EU-bedrifter. Vi ser derfor gjerne at regjeringen Stoltenberg følger opp dette i sitt videre arbeid, og viser for øvrig til at det er et flertall bak ønsket om en mer fleksibel bruk av bistandsmidler.