Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-05-19:
Dette er en viktig sak, samtidig som det er en vanskelig sak. Det er en viktig sak som krever klargjøring av hvilke eierformer som berettiger til kompensasjon av merverdiavgift i kommunene. Det er som flere har vært inne på: Det er stor usikkerhet blant dem som vil investere. Det er kostbare saker i rettsapparatet. Det er krevende for Husbanken. Dette fører i sum til utsettelse av endelig finansiering. Når det er sagt, snakker vi her om rett til et momsfritak som alle gir inntrykk av skal kobles til plikter for at en skal få dette godet. Som flere har vært inne på, må det være klare grenser. Det må være tydelige og enkle regler, slik at byråkratiet blir lite for dem som skal praktisere dem. For alle skal ikke ha momsfritak. Representanten Sanner var sterk i sin ordbruk. Jeg har lyst til å sitere fra opposisjonens merknader i innstillinga: «Disse medlemmer mener merverdikompensasjonsordningen er en god ordning som bidrar til å bedre konkurransen, selv om ordningen også fører vanskelige avgrensninger med seg. Disse medlemmer kan imidlertid ikke se at det er grunnlag for å behandle stiftelser og andre organiseringer av eierskap, som borettslag, forskjellig.» Når en leser den merknaden, ser en at det her er en stor jobb å gjøre, fordi dette går på kjernen av nettopp eiendomsrett, hvordan ulike eiendomsrettsorganiseringer skal få behandling i henhold til momsregelverket. Det gjenstår mye for å avklare nettopp dette, og derfor går flertallspartiene inn for at forslaget vedlegges protokollen. Det avvises ikke. I dag er det slik at om kommunen bygger sjøl, eller om det bygges av en stiftelse, innvilges refusjon av merverdiavgiften. Ideell sektor, private ideelle virksomheter som produserer helsetjenester som kommunen har lovpålagt ansvar for, omfattes også. Jeg er kjent med gode eksempler utover dette, som Torneby Sameie på Årnes i Akershus, som er et tingsrettslig sameie. Det er åtte familier som har samarbeidet med kommunen og bygd åtte leiligheter for åtte ungdommer med psykisk funksjonshemning. Det er vedtektsfestet at boligene for alltid kun skal være for funksjonshemmede. Og det er de funksjonshemmede som eier boligene, slik at eiendomsretten er knyttet til de funksjonshemmede. Så langt jeg har brakt i erfaring, er disse menneskene, de som har etablert det tingsrettslige sameiet, innforstått med at en ønsker å ha klare begrensninger på råderetten til leilighetene. Derved er vi inne på det behovet vi har for å avklare forholdet mellom den private eiendomsrett og de plikter som kreves dersom man skal få det godet, nemlig fritak for momsen. Det som er det fine ved at i dette tilfellet de funksjonshemmedes pårørende medvirker til å få det til, er at vi kan få flere som kan investere i dette. Dermed kan vi raskere sikre at behovet dekkes ved at det ikke bare er det offentlige, les kommunene, eller ideelle organisasjoner på tradisjonelt vis som står for bygginga. Det er Senterpartiets linje at slike ideelle organiseringer skal framelskes. Her gis det inntrykk av at også partiet Høyre er enig i det, men når en leser det nøye, ser en at det er ikke noen forskjell for Høyre knyttet til kommersielle aktører som påtar seg et visst ansvar, og den formen for eiendomsrett som jeg nå har beskrevet. Derfor ser jeg fram til at regjeringa klargjør dette, for det er jeg sikker på at regjeringa ønsker. Det har vi fått forsikringer om, fordi behovet for denne type investeringer er stort, og det er ikke naturlig at kommunene skal stå for alle investeringer. Et godt samspill med ideell sektor er et skikkelig handslag til den utviklinga som vi ønsker å få til.