Trine Skei Grande (Venstre), 2001-10-25:
Landet trenger en ny kurs, med økt frihet for den enkelte og felles ansvar for hverandre. Vi trenger en moderne og offensiv miljøpolitikk, vi må ha en enklere, mer serviceorientert og effektiv forvaltning, og vi må legge til rette for nyskapende næringsliv, basert på kunnskap, forskning og kultur. Dette er det viktige ærendet for Venstre, og derfor er vi godt fornøyd med samarbeidserklæringa, tiltredelseserklæringa og det politiske grunnlaget som ble forhandlet fram på Sem. Valgresultatet ble svakere for Venstre enn det vi håpet på. Med små marginer på gal side førte en relativt liten tilbakegang i antall velgere til et stort utslag i stortingsgruppa. Det var i utgangspunktet ikke naturlig å delta i regjering med to representanter på Stortinget, sjøl om det står mer enn tre ganger så mange velgere bak hver av Venstres representanter som det står bak gjennomsnittet for representantene i denne salen. Vi ble imidlertid invitert av Høyre og Kristelig Folkeparti, og sa ja takk til det. Vi tror det er bra for Venstre, for Regjeringa og for landet. Tre partier gir en bedre balanse enn to, og den politiske bredden utvides. Vi tror at et samarbeid mellom et liberalkonservativt, et kristendemokratisk og et sosialliberalt parti har potensial som et varig og sterkt regjeringsalternativ i Norge. Venstre er juniorpartner i Regjeringa, men vi er blant de partier som er vant til å samarbeide i gjensidig forståelse og respekt. Derfor er det også mye god Venstre-politikk i den politiske plattformen og i tiltredelseserklæringa. Fra verdigrunnlaget er det gamle Venstre-slagordet «Mennesket i sentrum» satt inn på alle viktige saksfelt. Vi har fått en mer offensiv miljøpolitikk, vi får til en satsing på utdanning, forskning og kultur, og vi får en sosial profil med vekt på fattigdomsbekjempelse ute og hjemme. Vi får en fornyelse og forenkling av offentlig sektor bl.a. ved gjenopptakelse av prosjektet «Et enklere Norge», som Venstre tok initiativ til i den forrige Bondevik-regjeringa. Disse stikkordene er de samme stikkordene som Venstres sentralstyre og landsstyre vedtok å prioritere som områder for Venstre i regjeringsforhandlingene, og vi er godt fornøyd med resultatet. Det er en balansert sentrum–høyre-politikk, ikke preget av dominans av ett parti. Reaksjonene etter at plattformen er blitt lagt fram, viser det med all tydelighet. Det var f.eks. mange godord om miljøpolitikken og distrikts- og landbrukspolitikken fra hold som både har innsikt og sterke interesser i områdene, og som tradisjonelt har en kritisk holdning til enhver regjerings politikk på det området. Det er blitt en slags myte at det er sosialistene og sosialdemokratene som har gjort det beste for velferden. Historien viser at det ikke er åpenbart. Mye bra er gjort fra Arbeiderpartiets side, men det er også sløst bort utallige midler gjennom ineffektiv og ukritisk bruk av offentlige midler. Solidariteten har ofte vært vel så mye rettet mot folk innenfor arbeidslivet som mot dem som faktisk faller utenfor og virkelig trenger samfunnets hjelp. Venstre har også i stor grad bidratt til velferdssamfunnets utvikling, og det samme har de ulike ikke-sosialistiske regjeringene gjort. I valgkampen ble det satt søkelys på fattigdomsproblemet i Norge. Det er en hovedsak for den nye regjeringa. Det er gledelig å se at også Arbeiderpartiet nå etter valget og etter framlegging av sitt statsbudsjett tar sjølkritikk og vil arbeide med en handlingsplan, jf. representanten Bjarne Håkon Hanssens uttalelser i Dagbladet sist tirsdag. Forhåpentlig kan det ligge til rette for et godt samarbeid med gode resultater for dem det gjelder. Venstre har også vært spesielt opptatt av situasjonen for de narkomane, og vi ser fram til å få til en bedre politikk som viser respekt og som på mange vis gir samfunnets pariakaste nr. 1 en oppløfting. Vi gleder oss stort over at vårt engasjement mot Sellafield-utslippene i valgkampen nå manifesterer seg i en mer offensiv norsk holdning fra Regjeringa. Det er et godt eksempel på betydningen av at et miljøparti kommer i posisjon og får innflytelse over den praktiske politikken. Kollektivtrafikken i storbyene er et annet eksempel der regjeringserklæringa forplikter til større løft. Venstre har bidratt til økt oppmerksomhet på og bevilgninger til dette i den perioden som nå er bak oss. Men vi trenger et større løft og nytenkning på et lenge forsømt område. Gjennom forhandlingene har Kristelig Folkeparti og Venstre bidratt til å forplikte Høyre til en mer offensiv miljøpolitikk enn det det så langt har vært flertall for her på Stortinget. Det er riktig og gledelig. Sem-erklæringa har også et eget avsnitt om det gode byliv. Gode byer og livskraftige distrikt er to sider av samme sak: et godt samfunn for alle – med valgfrihet for den enkelte. Byenes utfordringer har vært undervurdert. Det er gledelig at Regjeringa gjennom en egen stortingsmelding om storbyens sosiale problem med integrering av innvandrere, miljøproblem og kriminalitet som store utfordringer som krever hele samfunnets interesse og handlekraft, vil gripe fatt i dette på en mer systematisk måte enn det har vært gjort før. Venstre understreker også regjeringsplattformens forpliktende formuleringer om forskningen. Også på dette feltet har vi hatt et sterkt engasjement i forrige periode, og vi er glad for at regjeringspartiene står sammen om en opptrapping av dette fundamentale for landets framtid: verdiskaping og velferd. Et viktig ideologisk skille i politikken går i synet på det sivile samfunn og det frivillige organisasjonsliv. Rett nok har sosialdemokratene nærmet seg sentrum og høyresidas retorikk, men det gjenstår mye i forståelsen av verdsetting av den såkalte tredje sektor, forholdet mellom det offentlige og enkeltmenneskene. Det må være sterkt og livskraftig, og det innser den nye regjeringa. Dette er et fundamentalt ideologisk anliggende for et liberalt parti. Uten borgernes frivillige engasjement forvitrer solidaritet og menneskelighet. Dette er verdier som ikke kan vedtas av staten, men som må leve og utvikle seg i dagligliv og lokalmiljø over hele landet. Talere har i dag vært inne på den internasjonale situasjonen. Norge har stilt seg solidarisk med USA – sammen med så å si hele resten av verden – i kampen mot terrorismen. NATOs artikkel 5 er tatt i bruk, og vi har en plikt til å stå sammen i denne kampen. Den kan ikke utkjempes uten ubehag og smerte, men den må føres. Det er viktig at metodene i kampen mot terrorismen debatteres i offentligheten. Men det er også viktig at politiske ledere tar ansvar og viser handlekraft. Vi kan ikke være naive i denne striden og tro at den blir enkel. Det var en krigshandling som ble rettet mot USA den 11. september, og det krever mye å uskadeliggjøre den store trusselen som er mot oss alle. Justisminister Dørum i sentrumsregjeringa oppnevnte Sårbarhetsutvalget, og justisminister Dørum i Samarbeidsregjeringa følger nå opp – i tråd med Sem-erklæringa. Trusselbildet er vesentlig endret de senere åra, også i Norge, og det må vi ta konsekvensene av på en rolig og veloverveid måte. Det er Venstres oppfatning at vi har fått en god regjering for landet, med en god og offensiv politisk plattform. Den er ambisiøs, og jeg konstaterer at opposisjonen fremmer kritikk om at den er for ambisiøs. Det kan være. Men dette er et program for fire år, og hvis Regjeringa får sitte hele perioden, er jeg overbevist om at vi vil se godt samsvar mellom program og resultat. Det er det politikk handler om. Venstre ser fram til å levere resultat på alle de viktige saksfelta i samsvar med vårt program og med regjeringserklæringa.