Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2015-04-28:
Det heter seg at vi lever i kunnskapssamfunnet, og at teknologi er en av hoveddrivkreftene i samfunnsutviklinga – og egentlig er dette to sider av samme sak. Det er vanskelig å spå, som interpellanten sa, men ett vet vi, og det er at behovet for IKT-kompetanse i arbeidsstokken vil øke markant de kommende ti–femten åra. For ca. ett år siden ble det presentert en utredning utarbeidet av DAMVAD og Samfunnsøkonomisk analyse, som anslo at det ville være behov for en betydelig økning i antall sysselsatte med IKT-utdanning i åra framover, fra 17 000 i 2000 til 55 000 i 2030. I den samme rapporten ble det vist til at dersom vi holder dagens tempo, vil det offentlige og næringslivet mangle mer enn 10 000 personer med avansert IKT-kompetanse i 2030. Rapporten slår fast at dersom vi skal nå disse målene, må langt flere enn i dag gjennomføre en IKT-relatert utdanning på høyt nivå. IKT gjennomsyrer, som vi vet, dagens samfunn. Da er det også nødvendig at alle unger får anledning til å bli fortrolig med og å beherske IKT tidlig. Vi ser i dag unger som bruker nettbrett nesten før de kan gå, og mobiltelefoner har alle. Tilgangen til IKT er mye høyere enn tidligere, og vi må møte dette i skolen. Og dette er jo realfag. Spørsmålet er om det er vi voksne som er for trege, og om lærerkompetansen er god nok. Elevenes forståelse og kompetanse i bruk av IKT, og ikke minst interesse for dette, er helt avgjørende for i hvilken grad de velger studier og gjennom det kvalifiserer seg til teknologijobber som voksne. Det er også lettere å motivere og å forstå matematikk på den måten. Annet hvert år utfører Senter for IKT i utdanningen monitorkartlegging for å undersøke den digitale tilstanden i skolen. For 2030 viser rapporten at kompetansemålene i læreplanen ikke nås når det gjelder digital kompetanse. Jeg skal ikke gå nærmere inn på det nå, men la det henge som et bakteppe for behovsdebatten om framtidas IKT-kompetanse. Jeg synes også det er relevant i forhold til den interpellasjonsdebatten som vi skal ha etterpå, som handler om at gutter sakker akterut i skolen. Ved ikke å bidra til å motivere dem, mister vi mulige framtidige IKT-studenter fordi vi ikke slipper til IKT og gjør det interessant nok i skolen? Det er godt dokumentert at behovet for avansert IKT-kompetanse er avgjørende både for utviklinga av velferdssamfunnet og for muligheten til å realisere det verdiskapingspotensialet som ligger i ulike næringer. Senterpartiet deler derfor interpellantens bekymring for underdekningen av IKT-kompetanse, og at dette må løses via flere spor, bl.a. ved å vurdere kapasiteten i informatikk og andre direkte IKT-disipliner. Men like viktig er det å utvikle tverrfaglige studietilbud som gir avansert IKT-kompetanse i kombinasjon med andre fagdisipliner, spesielt innenfor helse, design, sikkerhet og ledelse. Et funn som blir pekt på i DAMVAD-rapporten som jeg tidligere har referert til, er at det virker som det er et økende gap mellom tilbud og etterspørsel etter gode tverrfaglige IKT-utdanninger på høyt nivå. Sammenholdt med funn i den nasjonale undersøkelsen Digital tilstand, som utføres hvert tredje år, der det dokumenteres at høyere utdanning fortsatt har utfordringer, både når det gjelder å utnytte teknologiens potensial som støtte for studentenes læring, og når det gjelder å sikre at studentene får noenlunde lik erfaring og kompetanse i bruk av digitale verktøy i løpet av studietida, viser dette at grunnlaget på lavere nivå for å bygge avansert IKT-kompetanse er ujevn. Svaret på utfordringa er derfor ikke kun et spørsmål om å øke antall studieplasser på master- og doktorgradsprogrammene, men at hele universitets- og høyskolesektoren og instituttsektoren har en utfordring i å heve IKT-kompetansen på alle nivåer i sine studieporteføljer, ikke minst når det gjelder å sikre tverrfaglig IKT-kompetanse. Vi har, som det har vært nevnt tidligere, gode miljøer både på Gjøvik, i Oslo, på Jørstadmoen osv. Vi i Senterpartiet forventer at regjeringa følger opp dette i sitt videre arbeid med dimensjonering av høyere utdanning og forskning, men også at det blir fulgt opp i arbeidet med å forbedre grunnskolen, og i hele utdanningsløpet. Og det er i grunnskolen det starter.