Kent Gudmundsen (Høyre), 2014-06-12:
Heldigvis er det stor og bred enighet om de store linjene i norsk skolepolitikk. Faktisk er det slik at vi ikke veldig ofte har temperaturfylte debatter i Stortinget. At vi i dag løfter oss til ideologiske høyder, gjør at man mister en del viktige nyanser, spesielt i denne saken. La meg derfor avsløre hva vi egentlig prater om her i dag. Vi prater nemlig om ildsjeler – ildsjeler som vil skape en bedre skole, som vil strekke seg etter noe de tror på. De vil flytte grenser. De vil skape noe nytt. Det er ildsjeler vi snakker om når vi snakker om privatskoleloven. Fortsatt finansieres privatskoler med lavere tilskudd enn de offentlige skolene. Fortsatt hindrer loven at man kan tjene penger på privatskoledrift. De som da tar steget og vil skape noe for norsk skole, må kunne kalles ildsjeler. For disse ildsjelene må det være litt forvirrende å lytte til debatten her i dag. I politiske taler hyller vi ildsjelene i samfunnet vårt – de som går foran, som strekker seg litt ekstra, og som på mange områder bidrar positivt. Når det gjelder skolen, er bildet annerledes for enkelte her i salen. Når vi vet om de mange som ikke fullfører eller ikke består vårt 13-årige skoleløp, er det utfordrende å forstå at enkelte kan hevde at vi ikke trenger å utfordre dagens måter norsk skole er skrudd sammen på. Enkelte foreldre og ungdommer som velger annerledes, gjør det trolig med gode grunner. Med mange skoleeiere rundt omkring i Norge er skoleutvikling så mangt. Et mangfold i Skole-Norge gjennom privatskoleloven bidrar ikke bare til utvikling, men sikrer valgmulighet for dem som har behov for det. Samtidig gjelder hensynet til lokalsamfunnet. Skoler som gir vesentlige negative konsekvenser for den offentlige skolen, vil ikke bli godkjent. I gårsdagens Nordlys sto representanten Martin Henriksen fram og varslet at vi med dagens endring får Coca Cola videregående skole. Ikke bare er det useriøst, det er også en total skivebom med hensyn til hva denne saken dreier seg om. Den handler nemlig om ildsjelene som brenner for noe nytt. Den handler om mangfold, og den handler om å strekke seg mot en bedre skole. Det kan av og til være vanskelig å få tak i hva Arbeiderpartiet egentlig ønsker med privatskoler. Da Henriksens parti selv satt i posisjon, hadde man et langt mer pragmatisk forhold til spørsmålet. Jeg kan like seriøst si at de rød-grønne synes det er helt ok med Coca Cola skole – bare den bygger på montessoripedagogikk eller kanskje har toppidrettslinje. Det seriøse poenget er like fullt: En rekke private skoler ble godkjent også i den rød-grønne stortingsperioden – faktisk godt og vel 9 000. Hvorfor det da ikke skal være mulig å utvikle nye pedagogiske skoleopplegg, eller hvorfor det er ok med privatskoler så lenge det er idrettstalenter man legger til rette for, mens det å legge til rette for noen som har talent innenfor fysikk, kjemi, matematikk eller – for den saks skyld – språk, plutselig er så kritisk at det truer hele den norske skolemodellen, står ikke til troende. Når statsråden i tillegg understreker at hjemmelen skal praktiseres strengt, og at det i proposisjonen er tydelig presisert at dispensasjon kun skal bli gitt i et fåtall tilfeller, kan det bare bety at vi gjennom søknadene får fram eksempler som vil berike norsk skole, og som vil kunne gjøre vårt arbeid med en ny lov til høsten og utpå vårparten mye, mye bedre. Jeg hilser derfor velkommen dagens marginale, men viktige dispensasjonsadgang i privatskoleloven. Den legger til rette for de mange skoleildsjelene rundt omkring i Norge som vil vise hvordan nettopp de kan løfte fram nye ideer og bedre løsninger for norsk skole.