trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-19:
Det er nok et historisk faktum at Arbeiderpartiet opplever å ha en mer ansvarlig opposisjon enn det tilsvarende borgerlige regjeringer opplever når Arbeiderpartiet er i opposisjon. Jeg må si at det har forbauset meg litt at statsministeren ikke tok imot den utstrakte hånden da jeg bad om et konsultasjonsmøte om hva vi skulle gjøre fremover knyttet til denne krisen, og at man ei heller tok imot det lille forslaget om at vi kanskje kunne diskutere en tidsplan for når det var naturlig å se på ekstratiltak – for vi har altså ikke vært uenige når det gjelder pengepolitikken. Jeg har grublet på hvorfor, og jeg tror denne spørretimen har bevist det for meg. Det er fordi Arbeiderpartiet og statsministeren ikke først og fremst er for å trygge arbeidsplassene. Det er mindre viktig for dem enn å trygge Regjeringens eget samhold, eller å opprettholde kampen mot de rike frem mot valgkampen. Det replikkordskiftet jeg nå så mellom statsministeren og Jan Tore Sanner, beviste hvilken vulgær valgkamp statsministeren har lagt opp til.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-19:
Men dere kommer til å stemme imot lavere skatt neste torsdag.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-19:
Den aktive europapolitikken forutsetter først og fremst med dagens system at man er i forkant og ikke i etterkant. Hvis man sitter og venter til alt er klart, er toget også gått i mange sammenhenger. Jeg har lyst til å minne om at under denne regjeringen, som har annonsert en aktiv europapolitikk, har vi sett flest oversittelser av direktiver som skal implementeres, når det gjelder tidsfrister og en del andre problemer. Vi har kanskje ikke sett den aktiviteten vi hadde forventet å se. I den saken som nå kommer, er det slik at man fort får en hurtigtogfart i det øyeblikket en EU-søknad ligger på bordet. Det er to og en halv måned til Selvstendighetspartiet har eventuelt gjort sitt vedtak. Vedtar de det som ville vært bolverket mot å skulle ha en EU-søknad, så er det en EU-søknad på bordet. Derfor vil jeg understreke at det er uhyre viktig at man nå begynner å kartlegge hvilke problemer som faktisk oppstår hvis Island blir medlem, og at man ikke venter til man eventuelt ser en forhandlingsløsning. Det er for sent – vi må være før det.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2008-11-19:
I dag har vi 4 000 rusmisbrukere i kø i landet vårt. Ventelistene øker. Den anbudspolitikken som Regjeringen fører, har ført til at mange frivillige og private institusjoner har ledige plasser. De har ikke fått nye avtaler med de regionale helseforetakene. I særdeleshet gjelder dette Helse Sør-Øst. Vi ser også at flere og flere får medikamentell behandling uten noe annet, uten sosiale tiltak, uten ettervern. Vi hørte det i går fra en rekke rusmisbrukere som var i dette hus. Helse Sør-Øst har lagt om ruspolitikken. De har bare 15 plasser til langtidsbehandling utover ett år. Alle vet at tungt belastede narkomane må ha hjelp i kanskje flere år – også i institusjon. Det er faktisk ute av kontroll i Helse Sør-Øst, statsminister, til tross for Regjeringens opptrappingsplan. Hva vil statsministeren og Regjeringen gjøre for å få kontroll? Vil man nå bruke de ledige plassene i de frivillige og i de private institusjonene?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-11-19:
Først vil jeg nevne et tiltak som ikke koster penger. Det er at statsministeren gjør det han kan for at helse- og omsorgsministeren, justisministeren og byrådslederen i Oslo setter seg tett sammen og har regelmessige møter for å høvle ned de dørstokkene som vi vet finnes mellom det statlige helsetilbud og det lokale. Så vil jeg gjerne si til statsministeren at de gode politifolk som nå har slått alarm, Kåre Stølen og Anstein Gjengedal, har lang fartstid. De er kloke mennesker, og vi skal lytte til dem med det alvor som jeg føler at denne saken har. Så til det andre. Når det omfattende Oslo-systemet for å hjelpe rusavhengige blir blandet i hele det store Helse Sør-Øst – og det unner jeg faktisk alle de andre i Helse Sør-Øst – viser det én ting, som nå er overtydelig: Det er mangel på plasser. Til dette trengs det penger, slik at køene kan komme ned. Venstre vil gjerne oppfordre statsministeren til å komme med de pengene, slik at folk får hjelp når de skal, både til akuttbehandling, til behandling og til ettervern.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Først av alt vil jeg få takke statsministeren for at han er åpen for et samarbeid med helse- og omsorgskomiteen for å få til et forlik på rusfeltet. Problemet er bare det at vi løser nok ikke denne problemstillingen på kort sikt innenfor bare ett fagfelt, nemlig helsevesenet. Innenfor justisvesenet har man store problemer knyttet til innsatte som har rusproblem, og som skal tilbakeføres til kommunene etter endt soning. Ute i kommunene har vi ettervern, et felt som faller inn under Kommunal- og regionaldepartementet, knyttet til oppfølging, til bolig, og man skal prøve å få på plass arbeid, slik at man kan få permanent rusfrihet – og vi har selvfølgelig helsevesenet. Spørsmålet mitt til statsministeren er: Vil statsministeren medvirke til at man kan få til et større og bredere forlik mellom flere departement, slik at vi kan jobbe mer målrettet og få på plass mer permanente løsninger, og ikke kortsiktige løsninger?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-19:
Et godt budsjett har blitt enda bedre – det regner jeg med er et utsagn som statsministeren kjenner igjen. Hvis jeg tar på meg statsministerens briller, kan jeg med stor velvilje kanskje si at det var et godt budsjett som ble lagt fram for fem–seks uker siden. Problemet er imidlertid at statsbudsjettet hver eneste dag siden budsjettet ble framlagt, er blitt fjernere og fjernere fra virkeligheten. Vi har altså ikke hørt annet enn det statsministeren har sagt i dag, som er akkurat det samme som næringsministeren sa her for en uke siden, nemlig at man følger situasjonen nøye, og at man kanskje har noe i skuffene. Mitt spørsmål blir derfor: Dersom det til syvende og sist går opp for Regjeringen at de skatteskjerpelsene som nå rammer næringslivet, vil bidra til å få flere arbeidsledige, er man da villig til å revurdere skatteskjerpelsene av hensyn til arbeidstakerne?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-19:
«Den nye operaen er blitt en fantastisk attraksjon for både Oslos innbyggere og tilreisende. Besøkstall og begeistring for selve bygget står imidlertid i kontrast til det som skjer av forestillingstilbud til publikum. Oppsettinger utsettes eller avlyses, og det kuttes på antall forestillinger. Dette er selvsagt frustrerende for alle de som har bestilt billetter, reiser, hotell m.m., men også for Operaen selv og for de utøvende kunstnerne. Hvordan vurderer statsråden situasjonen for Operaen?»
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-19:
Jeg takker for svaret. Statsråden nevnte til sist at noen av forestillingene, oppsettingene, er kompliserte. Det er vel bakgrunnen for at «Jorden rundt på 80 dager» er utsatt til 2010. Men allerede i 2009 avlyses jo det som skulle være en større oppsetting, nemlig «Valkyrien», begrunnet i økonomien. Jeg må vel si at man som vanlig borger stusser over, som statsråden var inne på, betydelige budsjettøkninger, mens kjernetroppene blant Operaens venner er kommet dit hen at de synes tilbudet er kunstnerisk svakere enn på svært lenge. Jeg skjønner også at det er bedt om en redegjørelse. Jeg må nesten spørre om det er noe i selve driften av Operaen som ikke går helt etter oppskriften, sett med statsrådens øyne?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-19:
Kuttene er selvfølgelig sett i forhold til det oppsatte programmet, som var så gjennomtenkt at man har solgt billetter til forestillingene osv. Jeg tror vel alle skjønner at det oppleves som et kutt i det tilbudet som faktisk er presentert for publikum, og som publikum har innrettet seg på. Når det gjelder hvor mye man spilte i den gamle bygningen, er vel det av mindre interesse for dem som har kjøpt disse billettene, vil jeg anta. Jeg registrerer at det er bedt om en redegjørelse. Jeg har med interesse også merket meg at statsråden synes å mene at grunnlaget for sponsorinntekter bør være betydelig større enn det som er tatt ut til nå fra Operaens side. I parentes bemerket er jo dette også en utvikling i regjeringspartiets syn på sponsorvirksomhet. Mitt spørsmål er: Når man nå ber om en redegjørelse, er det fordi man er usikker på om man har den nødvendige kontroll med Operaen?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-11-19:
Statsministeren har rett i at det har vært solskinn over norsk økonomi i de tre første årene av hans regjeringstid. Men nå har uværet kommet. I solskinnsperioden har han kunnet ta bedrifter og arbeidsplasser for gitt. De har kommet dansende på en fjøl uten at noen har løftet en finger. Det er heller ikke situasjonen lenger. Nå må en tilbake til en annen type tankegang. Arbeidsplasser og arbeidstakere er avhengige av bedrifter og arbeidsgivere. Og da blir det viktig å ha en politikk som gjør at de som nå møter uværet, er villig til å stå på ekstra for å ta vare på jobbene. Da snakker jeg ikke bare om materielle regler, nå trenger folk som virkelig står på for å unngå å si opp så mange som de kanskje kunne være fristet til, anerkjennelse for den jobben de gjør, og det trengs en politikk som gjør at det er attraktivt å være eier og sågar bruke av egenkapital for å ta vare på folk i en tid som dette. Det er det dette handler om, ikke skattelette til lønnsinntekter, men rett og slett gjøre det mulig for bedriftseiere å stå på ekstra i disse dager.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-11-19:
La meg først få gi uttrykk for en viss forståelse for at statsministeren gleder seg over at det er uenighet mellom partiene også i opposisjonen. Det er et menneskelig trekk ved ham. Så vil jeg gi statsministeren rett i at han har støtte i opposisjonen – i alle fall i deler av opposisjonen – når det gjelder å holde handlingsregelen og føre en stram politikk. Venstre og Høyre er enig med Regjeringen i at jobbene nr. 1 og 2 er å ha en finanspolitikk som underbygger pengepolitikken, som gjør at renta kan bli lavest mulig. Det stimulerer økonomien over hele bredden, og der gjelder det å ha is i magen ganske lenge, for å la det virke. Så blir vi uenige, fordi jobbene nr. 3 og 4 etter mitt syn er å stelle pent med bedriftene og dermed bedriftenes eiere, slik at de i vanskelige tider blir stimulert til å gjøre maksimalt for å ta vare på arbeidsplassene i Norge, og ikke bruker denne anledningen, som helt sikkert mange kommer til å ha, til å nedbemanne raskere, som de ellers kanskje burde ha gjort, eller flytte ut av landet, som kanskje kalkylene tilsier. Forstår ikke statsministeren dette?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-11-19:
Bedriftene.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-11-19:
Statsministeren virker så innøvd på sin bestemte lekse i dag at jeg skal ikke fortsette på det sporet, som jeg opprinnelig hadde tenkt, men prøve å se det som nå skjer i norsk politikk, i et litt annet perspektiv. La meg få lov til å si at jeg synes det er bra, men også på tide, at statsministeren er til stede i sin første spontanspørretime denne ganske krisepregede høsten som vi har hatt. Når vi ser på håndteringen av denne krisen i landene rundt oss, ser vi hvordan politikken har skiftet veldig. Velgernes og borgernes syn på hva som er viktig, har skiftet veldig, og vi ser hvordan lederskapet i ulike land har tatt betydelige grep, jeg vil si mange med et betydelig raust lederskap, der parlamentene og ulike aktører involveres i å finne samlende løsninger på en krise som landene står oppe i. Jeg tror det er grunnlag for å si at det er nok ikke alle oss i dette huset, og kanskje ikke utenfor dette huset heller, som føler at man har vært en del av den samme dialogen for å finne samlende løsninger for å håndtere krisen. Til tider har opposisjonen i sine forslag til hvordan krisen skal møtes, til dels forslag som statsministerens partifeller i utlandet tar i bruk, blitt møtt med polemikk på grensen til det smålige. Jeg må si at jeg fikk meg en liten aha-opplevelse da jeg så at statsministeren i forrige uke ble sitert på følgende: «Vårt forslag til statsbudsjett vil bli vedtatt i Stortinget, så å si uforandret» – før alle budsjetter, alternative budsjettforslag var kommet fram, mens borgere, bedrifter, organisasjoner gikk ut og inn av dette huset for å framføre argumenter i demokratiets navn. Jeg vet at vi er i mindretall, det er ingen tvil om det, men det er noe med å være del av et demokrati der en føler at også mindretallets argumenter blir hørt, og særlig i en sånn situasjon. Det kunne være fristende å omskrive et sitat og si: En statsminister som gjør sitt parlament lite, kan ikke vente seg noe stort. Hvilke refleksjoner gjør statsministeren seg over dette?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-11-19:
Jeg er veldig enig med statsministeren i at han nok har norgeshistoriens mest anstendige opposisjon, som strekker seg langt i å finne løsninger selv om vi ikke i stor grad blir invitert til det. Men det er egentlig ikke det mitt poeng går på. Denne høsten har vi sett det ganske tydelig: Statsministeren sier at det betyr ikke noe hva som skjer i Stortinget, det betyr ikke noe hvilke argumenter som fremføres, for vi har bestemt oss. Flertallet vårt er ferdigpruta. Ja, vi vet det. Men vi har hatt en veldig spesiell høst. Usikkerheten har vært stor. Det har åpenbart vært viktig for mange å fremføre argumenter som de mener Regjeringen ikke har tatt hensyn til. Da mener jeg at statsministeren skal ha respekt for sitt parlament – og Regjeringen går fortsatt ut fra parlamentet, og ikke fra Youngstorget eller andre steder – og at han respekterer at det er en ren behandling som pågår i Stortinget, og ikke konkluderer før Stortinget har bestemt seg for hva budsjettet blir. Det er dét dette handler om, og statsministeren har fortsatt mulighet til å ta seg inn på en god måte. Det er mulig å lande selv om svevet ikke alltid er like pent!
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-11-19:
De tiltak som regjeringen i Norge har igangsatt, er helt i utakt med det som gjøres i resten av verden. I resten av verden gjør man parallelt noe på finanssektoren, altså hjelper banker og finansinstitusjoner samtidig som man stimulerer økonomien gjennom nye tiltak. Det er ingen i denne debatten som har bedt om skattelettelser for høye lønnsinntekter, men vi har bedt om at Regjeringen iallfall tar bort de skatteøkninger som ligger på bedriftseiere, som gjør at bedriftseiere må ta ut penger av bedriftene for å få bedriftene til å gå. Siden statsministeren i siste svar var så opptatt av gjøre det bedriftene bad om, vil jeg spørre: Hvilke bedrifter er det som har bedt om at eierne blir høyere beskattet etter dette? Og hva gjør at statsministeren nå ikke finner grunn til å gi skattelettelse for vanlige inntekter utover det som lå i budsjettet som allerede var ferdig i august? Mye har skjedd siden august. Og hva er grunnen til at man ikke kan stimulere sterkere gjennom skattelettelse for vanlige og lavere inntekter?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-11-19:
Når jeg hører på statsministeren i dag, blir jeg minnet om episoden fra de rød-grønnes hvetebrødsdager ute på en badestrand her i byen, hvor utsagnet var at vi har flertall, vi trenger ikke å forhandle, vi kan bare handle. I øyeblikket opplever jeg at Regjeringen verken forhandler eller handler, i hvert fall ikke i forhold til Stortinget. Det er mulig at man har veldig mye på gang i Regjeringskvartalet – og i skuffene – men Regjeringen har latt anledningen gå fra seg til å legge fram et tillegg til sitt eget budsjett for å oppdatere det. Den har latt anledningen gå fra seg til et samarbeid om statsbudsjettet her i Stortinget. Det betyr at vi vedtar et statsbudsjett oppunder jul som ikke er i takt med virkeligheten der ute. Nå kan en flertallsregjering tillate seg ikke å lytte til opposisjonen. Og man kan kanskje til og med tillate seg ikke å lytte til Næringslivets Hovedorganisasjon. Men det som er mer alvorlig, er at man ikke lytter til de meldingene som kommer ute blant folk. Der er det et stort spørsmål – nå kan vi legge skattelettelsene til side, det er ikke det jeg snakker om – om hvorfor vi i denne situasjonen ikke kan bruke mer penger på offentlige investeringer, på offentlige vedlikeholdsoppgaver som alle ser er forsømt, som alle ser trengs, når vi får ledige hender, ledig kapasitet i bygg- og anleggsbransjen. Og hvis statsministeren ikke lytter til Kristelig Folkeparti, bør han i hvert fall lytte til fagforeningslederne. Jeg har de siste to dagene hatt møter med forbundslederne i Fellesforbundet, Fagforbundet, Industri Energi, og det er et samstemt krav om at det må komme en beredskapsplan som bl.a. inneholder en del av disse tiltakene i offentlig sektor. Da er mitt spørsmål om statsministeren også har tenkt å avvise disse kravene fra fagbevegelsen.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-11-19:
Jeg konstaterer at statsministeren ikke svarer på spørsmålet. Han snakker om skatt, selv om jeg ikke spurte om skatt. Han snakker om Høyre og Venstre, selv om det var Kristelig Folkeparti som reiste spørsmålet. Han ønsker ikke å forholde seg til spørsmålet om hvordan han stiller seg til kravet fra fagbevegelsen. Det var det spørsmålet jeg stilte. Det som er problemet her, er at for hver uke som går uten at denne beredskapsplanen settes inn, taper vi tid når det gjelder å avdempe virkningene av en sterkt økende arbeidsledighet. For hver uke som går, får statsministeren og Regjeringen et større selvstendig ansvar for virkningene av finanskrisen. Selv om den har internasjonale årsaker, er det en passivitet når det gjelder å avdempe virkningene i Norge. Det kan hende at ting kan gjøres raskt, men statsministeren må jo til Stortinget, og Stortinget behandler budsjettet nå. Alternativet er å komme til Stortinget etter nyttår. Da går det en måned, så går det en måned til før det iverksettes, og så ser vi sommeren før virkningen gjør seg gjeldende i norsk arbeidsliv.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-11-19:
La meg minne EU-tilhengere fra alle slags partier om at det er et overveldende flertall mot norsk EU-medlemskap i norsk opinion, og det er et enda større flertall for EØS-avtalen. EØS-avtalen er viktig for Norge. Det er også grunn til å minne om at det er jo ikke EU som har gått i spissen for å lage pakkeløsninger i finanskrisen. Det er det jo de nasjonale lands regjeringer som har gjort. For Islands vedkommende har de også sikkert merket seg at det er EU-land som de virkelig har fått mot seg i den vanskelige situasjonen de har kommet i. Så jeg er glad for at statsministeren ved denne anledningen ikke lar seg drive inn i spekulasjoner om EØS-avtalen, som er så viktig for Norge. Jeg er også glad for at utenriksministeren avviste Europabevegelsens utspill – eller spill – om en EU-søknad fra norsk side. Jeg vil anbefale statsministeren stø kurs i dette spørsmålet og regner med at han kan bekrefte det.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Jeg er noe forundret over den tonen som statsministeren tar. I mange saker som er av stor betydning, har statsministeren i denne stortingsperioden sagt at han faktisk er opptatt av f.eks. å få til brede forlik, bl.a. for å sikre forutsigbarhet. Når vi nå nærmer oss et valg og man altså kan komme i en annen politisk situasjon i denne sal enn den man har nå – selv om statsministeren sikkert ikke har tro på det, kan det jo faktisk skje – ville det kanskje være lurt å ha noe forutsigbarhet når det gjelder de tiltakene som man nå skal iverksette for å møte det som statsministeren selv sier er den mest alvorlige krisen siden 1930-tallet. Statsministeren sa også i stad i svar til Høybråten at det var viktig å mobilisere alle gode krefter. Det opposisjonen er opptatt av, er at man da kanskje burde satt seg ned og drøftet noen tiltak, noe statsministeren var opptatt av da man skulle diskutere bankpakken og man inviterte opposisjonen inn. Nå føler jeg at statsministeren har gått i forsvarsposisjon og ikke er interessert i å drøfte. Han viser til at vi har stor uenighet. Ja, vi har stor politisk uenighet, men det hadde faktisk vært mulig å sette seg ned og drøfte en del tiltak.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-11-19:
Jeg registrerer at statsministeren ikke svarer på de spørsmålene han får, verken dem han fikk av Erna Solberg om skatt, eller det han fikk av Dagfinn Høybråten når det gjaldt bygg og anlegg. Statsministeren bruker den samme retorikken i gode tider og i dårlige tider – ja, han har brukt omtrent den samme retorikken i nesten ti år for å avvise konkrete spørsmål. Jeg har ett konkret spørsmål, som statsministeren også har fått før i dag, og det er om han kan nevne én eneste arbeidsplass som reddes av de økte skattene som ligger i Regjeringens forslag til budsjett. Statsministeren hevder at dette dreier seg om skatteskjerpelser for de aller rikeste, men da bør han lytte til f.eks. Sigurd Kvikne. Han driver et familieeid hotell i Balestrand og sier at dette rammer små og mellomstore bedrifter, som familieeide hotell i Distrikts-Norge. Hvilke arbeidsplasser redder statsministeren gjennom økte skatter?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-11-19:
Det var ikke svar på spørsmålet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-11-19:
På vegne av representanten Kari Lise Holmberg vil jeg stille følgende spørsmål: «Skatteetaten i Telemark har nylig vedtatt at en privat omsorgsbedrift ikke lenger skal være fritatt for moms på sin avgiftsfrie sosialtjeneste, dette til tross for at kommunen fatter enkeltvedtak på dem som får tjenestene. Vedtaket, som også kan få tilbakevirkende kraft, vil medføre bedriftens nedleggelse. 1. januar 2004 innførte Finansdepartementet en ordning for å forhindre forskjellsbehandling mellom offentlige og private tjenesteprodusenter. Vil statsråden nå rydde opp i denne saken og sørge for lik praksis i hele landet?»
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-11-19:
Jeg har selvfølgelig forståelse for at finansministeren har problemer med å gå inn i en sak som fortsatt ligger til behandling. Det er allikevel mulig for finansministeren å gjøre noe med dette regelverket, hvis det er uklart og kan tolkes på en måte som gjør at en privat omsorgsbedrift som burde vært løftet frem, faktisk må legge ned sin virksomhet på grunn av dette. Det er noen ganger slik at det offentlige ikke klarer å løse alle utfordringer på omsorgssektoren alene. Vi trenger private aktører, som omsorgsbedriften i Telemark fylke. Jeg vil understreke at her er det oppgaver i forbindelse med at kommunen har fattet enkeltvedtak knyttet til personer, men det er selvfølgelig et tolkingsspørsmål om man må ha et eget tildelingsbrev fra kommunen. Mitt spørsmål er: Ønsker finansministeren at vi skal ha private omsorgsbedrifter som på lik linje med kommunale bedrifter kan yte den type tjenester?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-11-19:
La meg bare gjøre oppmerksom på at denne saken ble ryddet opp i av den forrige finansministeren, Per-Kristian Foss, noe som medførte at den omsorgsbedriften som vi nå snakker om, fikk tilbakebetalt moms som var innbetalt. Så her er det skatteetaten som nå stikker kjepper i hjulene og gjør det vanskeligere for denne bedriften å drive videre. Det som jeg oppfatter som det sentrale spørsmålet her, er ikke om det skal være likebehandling av private og kommunale, eller om det skal være fattet enkeltvedtak, men om den private bedriften trenger et eget tildelingsbrev fra kommunen for å kunne være fritatt for moms. Da er mitt spørsmål: Vil finansministeren åpne for at man kan likebehandle private og kommunale på en slik måte at man ikke trenger dette egne tildelingsbrevet fra kommunen, men rett og slett at det bygger på enkeltvedtak knyttet til personer, at den personen selv kan velge å kjøpe tjenesten enten av kommunale eller av private, og at disse kan likebehandles?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-11-19:
I dag kunne vi høre på nyhetene og lese i avisene at norske kommuner kommer til å få svikt i skatteinntektene, de har tapt penger på aksjespekulasjon, og det kan komme til å bli 4,5 milliarder kr mindre i kommunene. Akkurat nå sitter over halvparten av rådmennene og lager forslag til neste års pengebruk i kommunene. De foreslår å kutte lærerstillinger, sykepleierstillinger i eldreomsorgen, de foreslår altså et velferdskutt på grunn av den situasjonen som er oppstått. Statsministeren må jo være enig i at det hadde vært klokt akkurat nå, for å unngå dette, å øke overføringene til kommunene for å kompensere, og i tillegg, fordi det blir økt kapasitet i bygg og anlegg – det vet vi – øke mulighetene for kommunene til å bruke denne ledige kapasiteten til å pusse opp kirker og skoler, bygge barnehager og bygge sykehjemsplasser. Det kan vi gjøre ved å øke lånerammene og øke tilskuddsordningene, for å unngå at ledigheten biter seg fast på et høyt nivå.
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-11-19:
Det er bare å merke seg at statsministeren ikke ser noen grunn til å endre noe i statsbudsjettet, til tross for opposisjonens innvendinger eller åpne høringer her i Stortinget. I forrige spørretime var statsministerens kulturminister her. Han har økt sin ymsepost med mellom 200 og 300 pst. til sin disposisjon det kommende året. I spørretimen sa han: «Det er jo ikke noen forskjell fra å behandle dette her i salen. Den rød-grønne regjeringen har flertall, og kulturlivet er akkurat like glad for pengene om de vedtas av det rød-grønne flertallet i Stortinget, eller om de kommer fra en ymsepost på kulturbudsjettet.» Er det slik at egentlig er budsjettprosessen ganske meningsløs, at vi kunne ha gjort om hele statsbudsjettet til en stor ymsepost som vi da kunne ha latt Regjeringa fordele utover året ut fra forgodtbefinnende? Eller deler ikke statsministeren kulturministerens mening om at det er sånn budsjettprosessene skal være?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Det virker nærmest som om statsministeren har gått i vranglås. Det er jo nærmest et ekko i salen i dag, der statsministeren har gjentatt seg selv sju–åtte ganger. Jeg tror det hadde vært en fordel i den sammenhengen at statsministeren hadde lagt fra seg byråkratimappen som han har liggende foran seg, og kanskje prøvd å gjøre noen vurderinger ut fra eget ståsted istedenfor å lese opp fra mappen hver eneste gang han får et spørsmål. Jeg registrerer også at statsministeren snakker veldig mye om Eksportfinans osv. Statsministeren sier også at man hele tiden vurderer å komme raskt på plass med tiltak. For meg er det nærmest slik at vi holder på å nærme oss et gjennomslag; vi mangler bare nå hullet for å få statsministeren til å berette hvilke tiltak man snakker om. Det kunne vært interessant for en bedrift – hvis det går an å si det på den måten – for statsministeren sa tidligere i dag at han var opptatt av å gjøre som bedriftene ber om. Da er det interessant, for den største bedriften, hvis jeg får lov til å samle alle bedriftene under ett – her snakker vi om 1 900 små og mellomstore bedrifter med 24 500 ansatte – har sendt et brev til Regjeringen der de ber om noen tiltak; de ber ikke om skattelette, de ber om tiltak for å holde arbeidsplassene i gang. Disse bedriftene innenfor maskinentreprenørene står nå i fare for bare de neste seks månedene å måtte permittere 30–40 pst. av sine arbeidstakere, og det i sammenheng med, som Regjeringen har svart meg i et brev, at det er masse prosjekter som kunne vært iverksatt med økt tilføring av midler allerede i år – altså prosjekter som står i fare for å bli stoppet, eller som står i fare for ikke å bli iverksatt, fordi denne Regjeringen ikke viser handling innenfor bl.a. infrastruktur.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Jeg registrerer at statsministeren aksepterer 30–40 pst. permisjoner innenfor anleggsbransjen og stor arbeidsledighet for denne arbeidsgruppen – det er jo interessant – og det på tross av at samferdselsministeren i denne regjeringen har bekreftet overfor meg i et brev at hvis man hadde økt tilførselen av midler til anleggsbransjen, kunne man ha videreført rv. 3 i Østerdalen, E18 i Buskerud, E18 i Vestfold, E39 over Stord, E39 i Hordaland, E134 Haukelitunnellene, osv., osv. – en rekke prosjekter. Hvis denne regjeringen hadde ønsket å holde disse folkene i jobb, kunne de jo gjort det med tiltak og allerede i år tilført ekstramidler. Så er det jo slik at statsministeren viser til budsjettet for 2009. Det er jo med bakgrunn i budsjettet for 2009 at maskinentreprenørene har gitt disse dramatiske signalene til Regjeringen. Budsjettet for 2009 vil føre til 30–40 pst. permisjon og arbeidsledighet innenfor denne bransjen. Så da er jo budsjettet ikke godt nok.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-19:
Problemet er jo ikke at Høyre ikke kjenner andre virkemidler enn skattelettelse. Problemet er at statsministeren avviser alt som har med skattelettelser å gjøre. Vi har i vårt alternative budsjett gått inn for f.eks. å øke låneordningen, som et bidrag i de nedgangstidene vi står overfor. Jeg hører at statsministeren reiser mye rundt i landet. Da har han sikkert hørt at mange steder synker næringseiendom voldsomt i verdi når man ikke lenger har virksomhet. Det skjer ofte innenfor bygg og anlegg. Så vet jeg etter dagens debatt at statsministeren mener at skattelettelser stort sett går til de rike. Derfor skal jeg ikke spørre om skattelettelser. Jeg håper heller ikke å bli fortalt noe om det. Det jeg derimot håper å høre noe om, er hvorfor det nå er viktig å ilegge en betydelig skatteøkning på næringseiendom for tusenvis av bedrifter som kjemper mot ordretørke, permitteringer og oppsigelser.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-19:
Jeg har dette spørsmålet til finansministeren: «Flere statsråder, med statsminister, finansminister og næringsminister i spissen, har gått hardt ut mot banker som etter Norges Banks siste reduksjon i styringsrenten ikke har satt ned renten i sine banker. Dette fremtrer som et forsøk på å presse bankene til en rentebeslutning som passer Regjeringen. Hvilken informasjon er det statsråden og Regjeringen sitter på om bankenes inntjening og soliditet som tilsier at Regjeringen vet bedre enn bankene selv hva som er et riktig rentenivå for den enkelte bank?»
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-19:
Jeg takker for svaret. Mitt spørsmål gikk for så vidt ikke på hvor ofte man burde bytte verken bank eller ektefelle, for å si det slik. Det synes jeg folk skal stå fritt til å gjøre som de vil med, selv om statsråden mener at man skal skifte bank ofte. Men det var ikke det spørsmålet gikk på. Jeg oppfatter det egentlig slik at i svaret har finansministeren på sett og vis forsvart den rentedifferansen som har oppstått, via sine tekniske påpekninger. Mitt spørsmål gikk egentlig på hvorfor finansministeren og andre i Regjeringen så tungt gikk ut mot bankene for å presse dem til å gjøre andre forretningsmessige vurderinger enn det som kanskje var det riktige. Det er jo ikke bare boligkundene som er avhengige av bankene. Det finnes en mengde bedrifter som skal ha lån, som er avhengige av at banken tjener penger, osv.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-19:
Omtanken min for bankene er for så vidt ikke rørende. Men jeg har omtanke for at de skal ha god soliditet, og at de også skal tjene penger, for det kommer til å gagne både kundene, bedriftene og alle som er avhengige av å finansiere prosjekter. Så er det også slik at styret og ledelsen i bankene i Norge stort sett er private forretninger, selv om staten eier en del i DnB NOR. Den store bekymringen min er nok en gang – og det har jeg ikke fått noe svar på i dag – om finansministeren mener det er riktig av f.eks. finansministeren eller statsministeren å gripe så sterkt inn for å påvirke de forretningsmessige beslutningene som gjøres i f.eks. styret eller i den daglige ledelsen i så store banker som f.eks. DnB NOR, som så mange mennesker er avhengig av.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
I statsbudsjettet for neste år baserer Regjeringen seg på følgende prognoser: Vekst i innlandsøkonomien på 2 pst., vekst i oljeinvesteringer på 5 pst., vekst i husholdningenes forbruk på 2,5 pst., en lønnsvekst på 5 pst., vekst i arbeidsledigheten på kun en kvart til tre kvart prosent og vekst i sysselsettingen på 10 000 personer. Man sier også at det skal være en sterk kronekurs resten av året. Verdien av Statens pensjonsfond – Utland vil være på 2 800 milliarder kr, ifølge Regjeringen, altså ca. 1 000 milliarder kr mer enn det er i dag, realveksten i kommunenes inntekter er på 3 pst., nedgang i boliginvesteringer på kun 2 pst. og nedgang i foretaksinvesteringer på kun 2,5 pst. Absolutt ingen – ingen – tror på disse prognosene. Statsministeren har jo selv bekreftet at han ikke tror på disse prognosene. Hvorfor inviteres da Stortinget til å vedta et budsjett som er basert på prognoser som selv statsministeren mener er feilaktige?
Inge Lønning (Høyre), 2008-11-19:
Denne regjeringen har gjort én viktig innsats for arbeidsplassene i dette landet: Den har ansatt hundretalls nye informasjonsmedarbeidere, dvs. politiske selgere. Det er jo også en innsats. Etter forrige ukes spontanspørretime og denne skjønner jeg at den viktigste delen av jobben for disse er å lære opp de statsrådene som sendes til Stortinget, i hvorledes de skal unngå å komme i skade for å svare på de spørsmål Stortinget stiller. Siden dette er det siste spørsmålet i denne spontanspørretimen, håper jeg at statsministeren vil gjøre et unntak og forsøke å svare. I Klassekampen i dag står det over hele forsiden: «Norges avtale med EU ryker.» Det er selvfølgelig en forenkling, som alle tabloide oppslag, men alle piler peker i retning av at Island i løpet av de nærmeste månedene kommer til å flytte ut av den avtalen de sammen med Norge har med EU. Alle norske eksperter er enige om at dersom Norge for alle praktiske formål blir alene igjen på EFTA-siden i denne avtalen, vil EØS-avtalen ikke kunne bestå i sin nåværende form. I Dagsavisen i dag gir utenriksministeren fiskeribefolkningen i Norge det råd å tenke grundig igjennom hva denne situasjonen vil innebære. Det er et godt råd, men det ville også ha vært et veldig godt råd av en utenriksminister til sin egen regjering, at han hadde bedt Regjeringen om å tenke gjennom dette. Etter norsk statsskikk er det Regjeringen som har ansvaret for Norges forhold til andre land – og også på dette området haster det. Mitt spørsmål til statsministeren er: Hvorledes arbeider Regjeringen med dette spørsmål, og hvorledes vil Stortinget bli informert og trukket med fra Regjeringens side i overlegningen om hvordan Norge skal løse denne utfordring?
Inge Lønning (Høyre), 2008-11-19:
Jeg takker statsministeren for svaret. Som jeg sa: Etter norsk statsskikk er det Regjeringen som har det hele og fulle ansvar for Norges forhold til andre land. Når vi ser en situasjon hvor Islands statsminister – av alle steder – i Financial Times forteller hele verden at det partiet han leder, er i ferd med å endre syn, er det all mulig grunn til å ta det på alvor. Alle piler peker i retning av at dette kommer til å skje meget raskt. Da ville det være direkte uansvarlig om ikke den norske regjering tenker igjennom det scenarioet. Selvfølgelig er det ikke hundre prosent sikkert at det inntreffer, men man må i det minste ha en klar oppfatning av hvorledes vi fra norsk side vil håndtere dette. Problemet er jo at når det gjelder forholdet til EU og europapolitikken, har vi i øyeblikket ingen regjering, men vi har tre partier som tilfeldigvis bor under samme tak, og som er blitt enige om at dette skal de ikke tenke på å utrede i det hele tatt. Ser ikke statsministeren at dette er et problem for Norge?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-19:
Mitt svar kan også leses som et varmt forsvar for ekteskapet. Det kan jeg gjerne komme tilbake til ved en annen anledning, men nå til svaret til representanten Flåtten. Jeg synes det er en rørende omtanke for bankenes soliditet Flåtten legger for dagen. Vi er avhengig av å ha solide banker. Vi er også avhengig av at kundene ser ikke bare at vi klarer å få finansmarkedet og pengeflyten til å fungere igjen, men at de selv får del i rentenedgangen. Det er fordi dette er viktige signaler, ikke bare når det gjelder de beslutningene enkeltpersoner tar, som har betydning for hvordan aktiviteten kommer til å være i norsk økonomi framover, og for arbeidsplassene, men også når det gjelder hva slags beslutninger bedriftene tar. Veldig mye av det vi nå sliter med, er tillit og usikkerhet om framtiden. Da er bankene helt sentrale. Den beskjeden som går til kundene når bankene følger rentenedgangen og ikke faller for fristelsen til å ta høyere marginer enn før, er enormt viktig med tanke på hvordan arbeidsmarkedet utvikler seg videre.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-19:
Vi skal ha solide banker, og vi har solide banker, som har hatt moderate tap og god inntjening de senere årene. Derfor har ikke vi det problemet som mange andre land har, nemlig at de sliter med banker med dårlig soliditet. Vårt problem er likviditeten. Verken statsministeren eller jeg har avsatt noen styrer i noen banker, men vi har påpekt den veldig klare utfordringen som bankene har. Det er å la kundene få del i den rentenedgangen vi har sett, både gjennom nedgangen i styringsrenten og når det gjelder pengemarkedsrenten. Det er forventninger som vi har til bankene, og som har stor betydning for hvordan situasjonen på arbeidsmarkedet kommer til å utvikle seg. Det er viktig at dette signalet går fra oss, fra bankkundene osv. Selvsagt er det slik at styrene skal balansere for også å drive solid bankdrift. Men bankene er også avhengig av tillit, og dette er et avgjørende spørsmål når det gjelder tilliten til bankene.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-19:
Som jeg redegjorde for i mitt svar til representanten Kari Lise Holmberg på skriftlig spørsmål nr. 1491 av 5. september 2008, er det gjort et unntak fra merverdiavgift for sosiale tjenester. Kommunen, som etter sosialtjenesteloven har plikt til å sørge for slike tjenester, kan velge å yte tjenestene selv eller kjøpe dem fra private tjenesteytere. Hvis en sosial tjenesteyting er overlatt til en privat virksomhet, må omsetningen finne sted på bakgrunn av et tildelingsvedtak fra kommunen for at tjenesten skal være unntatt merverdiavgift. Kommunen må i tillegg faktisk velge å kjøpe de aktuelle tjenestene fra en privat sektor istedenfor å utføre dem selv. Det vil i disse tilfellene følge av avtalen med kommunen hvem den private virksomheten kan yte unntatte sosiale tjenester til, og hvilke tjenester det dreier seg om. I noen tilfeller vil det på forhånd kunne være definert i avtalen til hvem og under hvilke forutsetninger den private virksomheten kan yte tjenester på vegne av kommunen. Da vil kommunens beslutning i hvert enkelt tilfelle ikke være påkrevd. Men det er altså kommunen, og ikke omsorgsmottakeren, som må inngå avtale med den private virksomheten for at tjenesten skal unntas merverdiavgift. Etter det jeg har fått opplyst, har den aktuelle virksomheten som representanten viser til, fått varsel fra skattekontoret om etterberegning av merverdiavgift. Dette skyldes at den aktuelle virksomheten ikke har dokumentert at den har inngått en slik avtale med kommunen. Det er imidlertid ikke truffet endelig vedtak i denne saken. Jeg ber derfor om forståelse for at jeg ikke kan gå inn i en konkret sak som fortsatt er under forvaltningsmessig behandling. Jeg vil imidlertid få bemerke at det i denne saken er et spørsmål om det skal beregnes merverdiavgift av de tjenester som en privat virksomhet omsetter, og ikke om den generelle merverdiavgiftskompensasjonsordningen for kommunesektoren som ble innført 1. januar 2004, kommer til anvendelse. Som nevnt i mitt svar på representantens spørsmål av 5. september 2008 har regelverket på dette området ikke blitt endret siden innføringen av generell avgiftsplikt på tjenester i 2001. Da det er viktig at regelverket praktiseres likt, ble Skattedirektoratet 23. oktober 2008 bedt om å presisere rettstilstanden for å sikre likebehandling.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-19:
Det regelverket som ligger til grunn for hvordan skatteetaten skal tolke spørsmålet om moms knyttet til private tjenester på dette området, har ligget fast siden 2001. Det er altså akkurat det samme regelverket som gjaldt da Høyre selv satt i regjering, og da Høyre selv hadde finansministeren. Det regelverket går ut på at det inngås en avtale mellom kommunen og den private yteren, og ikke mellom enkeltpersoner og den private yteren. Jeg har ikke hatt noen planer om å endre eller lage noen innstramminger i det regelverket som gjelder for moms, slik at det er en åpning for at kommunene kan benytte seg av private tilbydere i tillegg til det tilbudet de selv vanligvis yter. Men jeg vil ikke gripe inn i tolkningen av hvordan dette regelverket ligger nå, og jeg har ingen ytterligere signaler å komme med på dette feltet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-19:
Jeg har ingen planer om å gjøre noen endringer i dette regelverket. Nå ligger denne saken, som er en sak om hvordan dagens regelverk er å forstå, til behandling i en underliggende etat. Så avventer jeg hvordan utfallet av den behandlingen blir, og så kommer vi eventuelt tilbake til det spørsmålet.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-11-19:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Ifølge oppslag i lokalmedia har «Nasjonal turistvei» brukt 6,3 av 15 mill. kr til planlegging i forbindelse med Atlanterhavsvegen som nasjonal turistvei. Når det gjelder de lenge etterlengtede fiskebruene, som blant annet er et viktig trafikksikkerhetstiltak langs riksveien, er det ikke penger til disse uten at blant annet kommunene bruker av sine midler i en anstrengt økonomisk situasjon. Hva mener statsråden om denne pengebruken, og burde ikke bruene blitt finansiert over statlige bevilginger?»
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-11-19:
Jeg takker statsråden for svaret og merker meg at hun var inne på problematikken med trafikksikkerhet langs Atlanterhavsvegen, og at fiskebruene i like stor grad som et reiselivsprodukt er et trafikksikkerhetstiltak. Jeg gjør i den forbindelse oppmerksom på at langs hele Atlanterhavsvegen mangler det i sin helhet gangvei. Det er ganske mye ferdsel der, spesielt på sommerstid. Det er helt klart at når det står fiskere på kjørebanen på en riksvei og fisker og er opptatt av om en får napp på fiskestangen eller ikke, er det en trafikkfarlig situasjon. Det som var forunderlig, var at arbeidet med trafikksikkerhetstiltakene stanset opp på grunn av en søknad om vindmøller til havs. Synes statsråden at det var riktig å stanse arbeidet med å trafikksikre Atlanterhavsvegen fordi det var søkt om etablering av vindmøller til havs?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-11-19:
Da bompengeinnkrevingsperioden var slutt på Atlanterhavsvegen, var det igjen ca. 900 000 kr som selskapet overførte til Statens vegvesen. Det var da sterke føringer fra styret i Atlanterhavsvegen og fra omkringliggende kommuner at Statens vegvesen burde prioritere disse midlene til de såkalte fiskebruene som et trafikksikkerhetstiltak. En normal avkastning på de midlene ville tilsagt at man kanskje nå nærmet seg et tilskudd på en halv mill. kr, ut fra de 900 000 kr som har vokst over ti år. Jeg registrerer dessverre at beløpet er det samme i dag som det var sist, for ti år siden. Synes statsråden at dette er god forvaltning av bilistenes bompenger og tapte renter som kommunene må betale fra en slunken kommunekasse? Hadde det ikke vært en bedre måte å forvalte pengene på, slik at kommunene også slapp å finansiere tapte renter?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-19:
Prosjektet Nasjonale turistvegar er organisert med eit eige styre som innafor visse rammer gjer sine vedtak. Det tok ei tid frå dette vedtaket vart gjort, til det kom statsråden for øyra at arbeidet hadde stansa opp, då via lokale kommune- og fylkestingsrepresentantar som tok opp saka med meg. Då eg vart kjend med saka, inviterte eg Nasjonale turistvegar til eit møte der me frå departementet si side klargjorde at det ikkje er slik – som eg òg sa i mitt hovudinnlegg – at ein ikkje skal kunne sameine vindmøller og Nasjonale turistvegar. Ei slik presisering er heilt nødvendig, for denne regjeringa ynskjer å satse på fornybar energi, og me kan ikkje ha det slik at mange av dei turistvegprosjekta som ligg langs kysten, vil stanse opp. Utan å kommentere saka direkte vil eg på prinsipielt grunnlag seie at me er nøydde til å finne løysingar, der ein kan ha både fornybar energi og turistvegar i eit område.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-19:
Den omtalte situasjonen må eg beklage og seie at eg ikkje er så kjend med at eg vil kommentere han direkte. Det viktige for meg å slå fast er at eg i mi tid som statsråd – og denne regjeringa – har dobla løyvingane til turistvegprosjekta. Dette er eit av dei prosjekta som eg har omtalt som «rosina i pølsa», fordi det sameiner veldig mykje av det som eg er oppteken av, nemleg spennande opplevingar, regional satsing, arkitektur, kunstuttrykk – og ikkje minst ein framvekst av mange lokale verksemder som me ser blomstrar opp langs turistvegane, og som betyr veldig mykje for lokal utvikling. Difor følgjer eg det prosjektet nøye, både når det gjeld Atlanterhavsvegen og andre prosjekt. Eg skal iallfall syte for at me får framdrift på dette prosjektet, slik at me kan få tryggje den nemnde brua, og at me får framdrift i dei andre prosjekta som ligg på Atlanterhavsvegen, for det er ingen tvil om at det er ei perle, både blant turistvegane og totalt sett i landet vårt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-19:
Nettopp den møterekkja, som representanten Sortevik viser til, stadfestar det eg sa i Stortinget, at eg ikkje har tenkt å kvile før me har fått skikk på togsystemet, ikkje minst i dette viktige området av landet. Det er jo ikkje enkelt når ein skal gå laus på strekningar som skal utbetrast, og som ved første augekast kan sjå ut som dei kan fiksast med forholdsvis enkle middel. Då me løyvde 100 mill. kr, var det det som var ynskt. Så ser me at me no har tredobla den summen – og framleis kan det verte behov for meir. Det har eg ikkje heilt oversikt over i dag. Men i alle fall er det slik at me har løyvd dei midlane Jernbaneverket har ynskt og har bedt om, og det er viktig for meg å kunne seie. Når det gjeld samhandlinga mellom Jernbaneverket og NSB, har ho aldri vore så god som no, etter at NSB vart skilt ut som eige selskap. Årsaka er at me sette oss ned saman rundt bordet, vart einige om ein tiltaksstrategi, som vert følgd opp frå oss i departementet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-19:
Eg kan ikkje sjå at det problemet me no har, handlar om organisasjonsform. Det handlar om ei underfinansiering av jernbanen gjennom lang tid, og ein situasjon som slett ikkje ville ha vorte betre dersom Framstegspartiet hadde hatt større påverknad på samferdslepolitikken – tvert om. Dersom me ser på Framstegspartiet sine budsjettforslag, viser deira forslag at me ville ha fått svære kutt. Det som trengst no, er meir midlar for å ruste opp eksisterande nett og meir midlar for å byggje vidare på dobbeltsporet i Intercity og andre stader rundt dei store byane. Det er den medisinen som trengst. Det kan ein ikkje snakke seg vekk frå gjennom å vise til omorganisering. Det er klart at då ein skilde ut NSB, var det ei stor omorganisering som det tok tid å få sett i system. Eg trur det er først no i den seinare tida at me ser at Jernbaneverket og NSB verkeleg har den gode dialogen som dei skal ha, og som saman med den styrkinga av budsjettet som denne regjeringa har sytt for, vil gi gode resultat. Det er eg heilt sikker på.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-11-19:
Eg tek sterk avstand frå alle insinuasjonar om at me ikkje følgjer opp Stortinget sine vedtak. Det er gjort ein veldig ryddig prosess. Me har gått til det skritt å kvalitetssikre NSB sine forhandlingar og det som har skjedd mellom Samferdsledepartementet og NSB – og det er noko me elles aldri gjer – nettopp for å kome òg den påstanden i møte at NSB trenerer saka. Det er ein påstand som representanten har kome med òg i det offentlege rom. Difor har eg godt samvit for at me har følgt opp vedtaket. Eg kan ikkje trylle, men eg kan føre ein ryddig dialog med NSB for å få handlingsalternativet på bordet. Dette tiltaket har Stortinget prioritert. Samferdslefraksjonen til dei tre partia hadde ei anna prioritering, og det er den statssekretæren har vist til i høve til kva som har hatt prioritet frå samferdslefraksjonen. Men eit stortingsvedtak vert følgt opp, og det er det me no arbeider med å gjere på ein ryddig måte.