Gunhild Elise Øyangen (Arbeiderpartiet), 2000-06-13:
Ved behandlingen av budsjettet for inneværende år ble det reist tvil om det økonomiske grunnlaget var lagt for en 2 pst. vekst i pasientbehandlingen, slik regjeringen Bondevik varslet. Stortinget stod overfor sprikende beregninger og dermed et svakt beslutningsgrunnlag for sine budsjettvedtak. Mye tydet på at det ikke var lagt et økonomisk grunnlag for økt pasientbehandling. Komiteen krevde derfor en full gjennomgang av sykehusøkonomien, slik at de ulike aktører – staten, Kommunenes Sentralforbund og fylkeskommunene – kunne komme fram til en omforent forståelse av virkeligheten. Det var riktig og nødvendig at Bondevik-regjeringen fulgte opp Stortingets klare henstilling, slik at en kunne gjenopprette det tillitsforhold som er nødvendig mellom bl.a. staten og fylkeskommunene. Arbeiderpartiet mener det er viktig å ivareta dette tillitsforholdet som er skapt mellom partene i referansegruppen, og at det etableres et organ for kontinuerlig oppfølging og videreutvikling av ISF-ordningen. Sykehusenes drift må kunne basere seg på forutsigbarhet, og der de økonomiske rammene for driften er sikret, slik at de enkelte sykehusenheter ikke tvinges til drastiske tiltak midt i budsjettåret, som i sin tur mer eller mindre tilfeldig rammer pasientene. Uansett styringsmodell, finansieringssystem eller prioriteringer, må norske pasienter forvente en rimelig forutsigbarhet i tilgangen på helsetjenester. Like lite som en skoleklasse eller en barnehageavdeling kan legges ned midt i året, kan et helsetilbud bare forsvinne. Dette har vi sågar sett eksempel på skje midtveis i behandlingen – ett eksempel er kjønnsskiftebehandlingen ved Rikshospitalet i Oslo. Det er ingen tvil om at fylkeskommunene for sin del har hatt trange rammer for driftsutgiftene, og at det er behov for forbedringer av ISF-systemet, slik at staten kan bidra til en mer sikker og forutsigbar økonomi for sykehuseierne. I tillegg til en rekke henvendelser fra sykehuseiere i våre fylkeskommuner har jeg med interesse merket meg Ullevåls styreleder Karl Glads uttalelser til Dagens Næringsliv 9. juni i år, hvor han bl.a. mener at finansieringssystemet for sykehusene i praksis fungerer svært dårlig, og at betydelige systemforbedringer er påkrevd. Jeg tror også det er viktig at det enkelte sykehus får større ansvar for sin drift, noe som bl.a. kan oppnås ved å ta i bruk ny lov om fylkeskommunale selskap. Jeg er glad for at det i tillegg til Regjeringens forslag til tilleggsbevilgning på 1,25 milliarder kr var mulig med en økning på ytterligere 520 mill. kr til drift i forbindelse med Stortingets behandling av revidert budsjett. Heller ikke denne bevilgningen løser alle fylkeskommunenes problemer, men gir muligheter for å sikre et forsvarlig driftsnivå ved våre sykehus. Jeg vil tilbakevise at sykehusene skal havne i krise som følge av kutt i utstyrsinvesteringer. Rutinene det er lagt opp til, er at fylkeskommunene får refundert den statlige andelen til utstyr i mars året etter at investeringen er gjort. Fylkeskommunene har altså allerede i år fått utbetalt statens andel for 2000 med 380 mill. kr. Derfor er det mulig å omprioritere det budsjetterte beløp til andre formål som styrker pasientbehandlingen. Utstyrsplanen skal altså gjennomføres som planlagt. Jeg vil til slutt gi uttrykk for at det er tegn på en alvorlig finansieringskrise når sykehusene må tilføres 1 770 mill. kr til drift i revisjonen av årets budsjett. Jeg vil minne om at vår nåværende helseminister i vesentlig grad har bidratt til å skaffe til veie friske midler midt i et budsjettår med budsjettoverskridelser på en rekke felt. Jeg vil også støtte Regjeringens prioritering av arbeidet med bedre organisatoriske og finansielle løsninger for våre sykehus, slik Regjeringen selv har varslet, og jeg er svært overrasket over at en del partier i denne sal finner å kunne kritisere at Regjeringen har satt seg nye og høye mål på dette området.