Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-06-13:
Jeg synes at saksordføreren hadde en god presentasjon av forslaget vårt, så jeg har egentlig mest noen kommentarer og noen tanker. Jeg synes også Bekkevold redegjorde for forslaget på en veldig god måte. Vi blir forhåpentligvis mer og mer bevisste som kunder og mer og mer opptatt av arbeidsforholdene for dem som produserer varene vi kjøper, enten det gjelder tjenester vi kjøper privat i vårt eget hjem, eller det er varer vi kjøper i butikken som er produsert i et annet land. En mindre verden bidrar til å gi oss informasjon og sette søkelys på arbeidsforholdene for dem som produserer varer og tjenester for oss, og det er veldig bra. Etikkens formål er ifølge Store norske leksikon «å studere hvordan man bør handle». En enstemmig komité stiller seg bak forslaget om å utrede en lov om akkurat dette, om hvordan vi bør handle. Og det gjelder ikke bare klær. Det er lett å la seg friste av billige produkter i butikken, ikke minst billige klær. I tillegg vil mange gjerne ha den siste utgaven av elektronikk, som telefoner og nettbrett. Noen av oss har en forkjærlighet for sko og vesker, mens andre skal ha siste nytt i møbler. Ungene vil ha det meste av leker og spør ikke hvem som har laget dem. Utfordringen er at de fleste av oss kjøper mange nye produkter vi i virkeligheten ikke trenger. Vi har mest lyst på det nyeste eller noe nytt. Særlig om det er billig, er det lett å falle for fristelsen. I forslaget er varene jeg har nevnt, varer som er klassifisert som høyrisikoprodukter av Difi, varegrupper som vi foreslår at loven kan omfatte. I tillegg er det viktig å ha åpenhet om hvordan importerte matprodukter blir produsert. Vi tenker ofte litt for lite på produksjonskjeden når vi kjøper varer og tjenester. At en vare er billig i Norge, betyr gjerne at noen får litt for lite betalt et annet sted. Jeg tror det er mange av oss som så programmet om klesproduksjon i Bangladesh for noen år siden, om tekstilarbeiderne som fikk et par kroner i timen for å lage klær for vestlige merker, og som jobbet under forhold som ikke akkurat var i henhold til norske HMS-krav. I år har realityserien Sweatshop – dødsbillig mote opprørt mange. Her har ungdommer møtt kambodsjanske tekstilarbeidere og sett hvordan de jobber, bor og lever som syersker i tekstilfabrikkene. Serien har nok gitt mange av oss litt å tenke på og kanskje bidratt til å endre forbruksmønsteret hos noen av oss. En ekstra positiv effekt er at serien har spredd seg til andre land. Det synes jeg er godt jobbet av Aftenposten TV. Men det er ikke godt nok for Senterpartiet kun å fokusere på tekstilarbeiderne, på dem som syr klær. Stoffene klærne er produsert av, er høstet, spunnet og vevd av noen andre. Vi må også sørge for at de som er i andre ledd av kjeden, også har levelige og akseptable arbeidsvilkår, noe vi håper denne utredningen vil være med og bidra til. Det har vært mye fokusering på klær, men like viktig er nok markedet for elektronikk, som jeg nevnte. Å tenke litt igjennom hvor de produktene vi ikke vil ha mer, havner, hvem som destruerer dem, plukker dem fra hverandre, tar ut delene det går an å bruke igjen, og på den måten bidrar til resirkulering, vil også være en del av kjeden – miljøaspektet likeså. Rettferdig handel, eller Fairtrade, er et krevende tema. Det krever mye av oss, og det krever mye av dem som produserer varer og tjenester. For at vi skal kunne bidra til en bedre verden, til mer rettferdig handel, er vi nødt til å ha informasjon om hvordan en vare er produsert. En utredning av en slik lov vil dekke mange spørsmål og problemstillinger og slik sett kunne være et første skritt i riktig retning. Til slutt: Jeg synes det er godt jobbet av organisasjonen Framtiden i våre hender. De har trykket på for at vi skal få utredet en etikklov her i landet. I sin undersøkelse har de vist at over 72 pst. av oss er villig til å betale mer for å sikre at de som lager klær, har akseptable lønns- og arbeidsvilkår. Kun 11 pst. sier at de ikke er villig til det. Jeg minner igjen om at dette handler om mer enn klesproduksjon, men jeg tror vi blir flere og flere som ønsker å være en del av en mer rettferdig verden, og at flere av oss dermed blir noe mer kritiske til vårt eget forbruk, og mer bevisste på hvor vi henter tjenester, og hvordan produktene vi har kjøpt, er blitt til. At vi behandler dette forslaget i dag, tror jeg vil vekke oppmerksomhet internasjonalt, og en lovutredning vil garantert bli fulgt med skarpe øyne av omverdenen, for hva forbrukerne etterspør, vil påvirke produksjonen. Senterpartiet ser fram til en oppfølging av denne saken, og vi gleder oss over at en samlet komité støtter dette initiativet.