Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2017-06-01:
Her er det all mulig grunn til for mitt vedkommende å vise til saksordførerens brede gjennomgang av saken, og det som saksordføreren nå har sagt fra Stortingets talerstol, er på mange sett og vis også her dekkende for Arbeiderpartiets syn. Jeg har bare et par anførsler, som jeg har lyst til å legge til. Det ene er at slik som saksordføreren helt korrekt sa, ville heller ikke Arbeiderpartiet i denne saken gå inn i spørsmålet om ISF-ordningens framtid eller ikke, for vi mener i prinsippet at det er en god ordning. Men jeg vil gjennom behandlingen av denne saken gi statsråden et veldig tydelig signal om at det er helt nødvendig at departementet, direktoratet og helseforetakene tar denne rapporten og komiteens konklusjoner på alvor, for hvis vi får en utvikling i retning av at man ikke klarer å rette de feilene og de manglene som Riksrevisjonen peker på i denne rapporten, blir det helt nødvendig for alle politiske myndigheter å se på om denne måten å finansiere på, denne måten å kode på, er riktig – og forsvarlig, vil jeg legge til. Det ligger jo innebygd i de svakhetene som denne rapporten viser oss, at det ikke bare er en utfordring med tanke på hvordan sykehusene prioriterer sin inntjening, men det kan også gå ut over pasientbehandlingen, i den forstand at diagnosene og forholdet mellom det som kalles for epikrisene, og kodingen ikke stemmer. Det er i så tilfelle det alvorligste i sakens anledning: hvis det skaper forvirring og fører til at behandlingen ikke blir relevant i det aktuelle tilfellet. Dessuten er det riktig, som Senterpartiet sier, men som saksordføreren ikke var inne på, men hvor jeg vil slutte meg til Senterpartiet, at det framgår tydelig av denne rapporten når en leser den i sammenheng – og den er stor og fyldig, som den alltid er – at det er en veldig byråkratiserende ordning. Det er en ordning som påfører våre helsearbeidere, spesielt legene, landet over, uansett hvor de er, veldig mye byråkratisk arbeid, og det oppstår forvirring, naturlig nok, fordi det er vanskelig å klassifisere alt på en riktig måte. Det var det første jeg hadde lyst til å understreke. Det andre er selvfølgelig – det står ikke klart i Riksrevisjonens rapport, og derfor skal man være forsiktig med ordene på dette punktet, også fra min side – at hvis ordningen med koding misbrukes med tanke på finansiering, og ikke brukes for virkelig å lage en statistikk som skal skape oversikt over sykdommene og sykdomsutbredelsen, er det en alvorlig sak. Og det står ikke det i Riksrevisjonens rapport, men det går an for statsråden å tenke den tanken at det foregår. Vi har jo sett noen eksempler på at det kan ha vært tilfellet. Jeg skal ikke si at det er utbredt, men det går ikke an å fri seg helt fra mistanken. Derfor er det veldig viktig at alle samlede politiske myndigheter som støtter denne ordningen, sørger for at mentaliteten i den faktisk er at den skal fungere etter hensikten, nemlig at det skal være et kodesystem som riktignok gir en betaling for det arbeidet som sykehuset eller avdelingen gjør, men på den annen side må det ikke bli slik at ordningen inviterer til misbruk og finansiering på et ikke saklig og rettmessig grunnlag. Jeg gjentar at det er ikke det Riksrevisjonen sier, men jeg sier at det går ikke an helt å fri seg fra mistanken om at det kan være tilfellet. Det siste jeg vil kommentere, gjelder det som ikke framkommer av flertallsmerknaden, men som framkommer av Senterpartiets merknad, og som – jeg vil i alle fall si det på den måten – jeg forutsetter at statsråden har en oppfatning om. Det er om ikke dette var en ordning som var forutsatt å skulle finansiere helseforetakene, og ikke nødvendigvis skulle føre til at – holdt jeg på å si – inntektene gikk ned til sykehusene og endog til avdelingene. Det er i tilfelle en praksis som da fører til at avdelinger og sykehus på en måte vil legge til rette for at de skal få inntekter hvis de har gode resultater, som det heter. Det er i tilfelle en side ved dette som jeg ber om at statsråden er oppmerksom på, for det er en riktig påpeking, synes jeg, i merknaden fra Senterpartiet, som ikke er med på flertallsmerknaden, men der jeg også vil si at jeg etterlyser i alle fall et synspunkt på det fra statsrådens side.