Henrik Asheim (Høyre), 2015-05-12:
Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har ved mange anledninger trukket frem viktigheten av den gode læreren i klasserommet. Dette gjenspeiler seg også i regjeringserklæringen og i de prioriteringer som er gjort på Kunnskapsdepartementets budsjett. Vi vet mye om hva som fungerer i skolen og hva som skaper læring for elevene, og det aller viktigste er at elevene møter en faglig oppdatert, engasjert og motivert lærer i klasserommet. Uansett hvor mange mål vi setter oss for skolen, både her inne på Stortinget og for den saks skyld i Kunnskapsdepartementet, er det noen som må gjennomføre dette, og det gjennomføres i møtet mellom den enkelte elev og den enkelte lærer ute i klasserommet. Det betyr igjen at å styrke læreren er å sikre både faglig påfyll og å sikre rekruttering, og på den måten styrker man også førstelinjen i kunnskapssamfunnet – nemlig læreren. Vi vet at det viktigste i skolen er kvalitet, ikke nødvendigvis kvantitet. Derfor deler jeg statsrådens ambisjon om å styrke lærerutdanningen og sikre tilstrekkelig med etter- og videreutdanning for lærerne som er i skolen. Men vi vet samtidig at vi risikerer å rekruttere for få til læreryrket, og at vi dermed både vil slite med å ha tilstrekkelig mange lærere i klasserommet og å ha tilstrekkelig kvalitet på de lærerne vi utdanner. Dette kan vi igjen risikere at ender med å gå på bekostning av kvaliteten for at vi skal sikre kvantiteten. Derfor er det bekymringsfullt at vi ser en mangel på rekruttering til lærerutdanningen. Målet må være at de beste elevene som går ut av videregående skole, også ønsker å bli lærere – og med «de beste elevene» mener jeg ikke bare faglig, men også de best egnede til å bli lærere og pedagoger. Tallene varierer noe, og det kan være uenighet om disse, men man antar at vi kommer til å trenge ca. 65 000 flere lærere innen 2030. Dette tallet, kombinert med at vi vet at frafallet i lærerutdanningen er stort, og at vi får en bølge av lærerkull fra 1960- og 1970-tallet som vil naturlig gå av med pensjon, gjør at lærermangelen kan bli betydelig. Når vi altså skal rekruttere flere, bør vi se hvor potensialet er størst for å hente flere studenter. Som jeg altså viser til i interpellasjonsteksten, er antallet menn som søker seg til lærerutdanningen, langt lavere enn antallet kvinner. Det samme er situasjonen ute i lærerværelsene, der kvinnene er i betydelig overtall. Det er veldig viktig for meg å si at det ikke er noe problem i seg selv at mange lærere i norsk skole er kvinner. Det finnes også svært lite, om noe, forskningsbelegg for å si at lærernes kjønnsbalanse har noe å si for elevenes læring som sådan. Det som derimot er klart, er at lærerne ikke bare er kunnskapsdelere. Mange lærere fungerer også som forbilder og rollemodeller, og de er en vesentlig del av barnas hverdag. Barn trenger unge og gamle rollemodeller, og de trenger mannlige og kvinnelige rollemodeller. Følgelig er det avgjørende at elevene møter ulike typer lærere, både når det gjelder alder, kjønn og for den saks skyld personlighet. Da jeg sendte inn denne interpellasjonen, ble den fanget opp flere steder, også på sosiale medier, og jeg er blitt kontaktet av flere som også jobber med lærerrekruttering, om hva de mener er nødvendig for å få flere menn til å bli lærere. Jeg må innrømme at i det likestilte Norge er jeg blitt litt overrasket over de tilbakemeldingene, for det som har vært en gjennomgangstone, har vært at skal man få flere menn til å bli lærere, må statusen øke, og lønnen må opp. Den logiske konsekvensen av et slikt resonnement vil jo være at hvis man mangler kvinner til et yrke, må man redusere lønn og status for å få flere kvinner til å velge det yrket. Jeg tror det blir for enkelt, og jeg tror også at det er slik at de kvinnene som velger å bli lærere, blir det fordi de har høye ambisjoner og fordi de mener at læreryrket er et viktig yrke. Derimot kan det se ut til at menn eller gutter senere i utdanningsløpet finner ut at de ønsker å bli lærere – at det tar litt lengre tid for gutta før de skjønner hvilket fantastisk yrke læreryrket er. Jeg stiller statsråden flere spørsmål om hvordan vi kan sørge for økt rekruttering til læreryrket og hvordan vi kan øke statusen, men også om hvordan vi kan få flere menn til å ønske å bli lærere.