Anders B. Werp (Høyre), 2011-03-10:
Før jeg kom inn på Stortinget forrige høst, var jeg ordfører i en kommune i Buskerud. Et av de hyggeligste oppdragene for meg den gangen var å dele ut fagbrev til de elevene som hadde bestått fagprøven. Én ting var å dele ut et vel fortjent fagbrev, en annen ting var å oppleve den stoltheten og den gleden disse ungdommene utstrålte som følge av vel utført arbeid, vel utført skolegang. Det de gang etter gang understreket med sitt språk, var at de nå var blitt noe, i den forstand at de hadde en identitet – overfor seg selv, men også en identitet som de, på en fin måte, kunne beskrive overfor sine omgivelser. Nettopp det å få et fotfeste er noe av det denne interpellasjonen dreier seg om, og som interpellanten på en fortjenstfull måte tar opp. Vi har hørt mange i innlegg beskrive betydningen dette har for samfunnet – og den betydningen er selvfølgelig stor. Men for Høyre er det også en dyp menneskelig side ved dette temaet, fordi det nettopp har noe med identitet å gjøre, det har noe med stolthet å gjøre, det har noe med fotfeste i livet å gjøre. Hvis man mister fotfestet i denne alderen – mellom 18 og 24 år – kan vi dessverre med ganske stor grad av sannsynlighet si at man finner igjen de samme personene noen år senere i ulike former for statistikk, hvor man enten lever av offentlige ytelser og trygder, eller på annen måte har kommet inn på et spor som verken gir identitet, tilhørighet eller stolthet. Derfor er det naturligvis viktig at vi fra samfunnets side gjør det vi kan for å sikre at så mange som overhodet mulig i aldersgruppen 18–24 år får det nødvendige fotfestet, og da må man koordinere seg. Statsråden peker, naturlig nok, på at Nav har en viktig rolle, og det vil jo også et samlet storting være enig i. Men jeg savnet noe av den brede innsatsen som kan mobiliseres også utenfor Nav-systemet. Jeg vil nevne kommunene. Kommunene sitter på mye kunnskap og kan iverksette mange lokale tiltak som sikrer et fotfeste for dem det gjelder. Flere av de foregående talerne har også vært inne på at fylkeskommunen har et viktig ansvar i forbindelse med de videregående skolene. Departementene har etter vårt syn behov for å koordinere sin innsats. Statsråden var så vidt inne på næringslivet, men vi mener at næringslivet bør ha en enda større rolle og et større ansvar for å bidra til å løfte fram disse ungdommene. For Høyre er også frivillig sektor viktig. Veldedige organisasjoner, private tiltak og sosiale entreprenører kan alle få et medansvar for å løfte fram dette. Jeg sitter i justiskomiteen, og jeg vil også peke på at staten som utdanningsinstitusjon har et direkte ansvar. Hvert år utdannes det over 400 politistudenter, og for bare noen uker siden sto fortsatt 60 av fjorårets uteksaminerte kull uten arbeid – på et fagfelt hvor det er et stort behov. De har en spesialistutdannelse som de ikke får brukt – 60 stykker, bare for å ta det som et konkret eksempel på statens direkte ansvar. Nå ligger ikke det på denne statsrådens bord, men det ligger på regjeringens bord, som et felles ansvar. Til slutt: Hovedbudskapet mitt er at vi ikke må basere tiltakene for denne aldersgruppen på skippertak; vi må koordinere tiltakene bedre fra det offentliges side.