Leif Frode Onarheim (Høyre), 2002-03-07:
Det har vært litt diskusjon her omkring ny retorikk. Jeg brukte i mitt innlegg CO2-reduserende teknologi. Det er fordi jeg er ærlig nok til å si at jeg ikke er sikker på om vi kan ta skrittet fullt ut og få CO2-frie gasskraftverk sånn umiddelbart. Men jeg tror vi kan komme ganske langt med å begynne å få inn teknologi som kan redusere utslippene ved slike gasskraftverk. Jeg går også sterkt imot at man stadig snakker om sterkt forurensende. Man skulle da tro at det var noe mørkt, skittent som rant ut av disse gasskraftverkene. CO2 er egentlig ganske viktig for menneskene, så jeg synes man skal moderere litt den retorikken også. Så er det dette med gasskraftverk kontra energianlegg. Jeg brukte ordet energianlegg nettopp fordi dette er kun for å drive LNG-anlegget, men det er klart det er drevet med gasskraft. Det er et gasskraftverk, så jeg har ikke noe problem med å sidestille de to. Vi satser offensivt i klimapolitikken. Intensivert forskning fikk vi vedtatt i budsjettet. Vi ønsker et pilotanlegg. Forskning og utvikling og produksjon må gå hånd i hånd. Fra min erfaring fra Handelshøyskolen BI med all forskning som var der, vet jeg at det ikke er slik at man bare sitter på et kontor og tenker ut lure tanker, og så tror man at det plutselig løser problemene. Dette må gå hånd i hånd med at man virkelig begynner å jobbe med det i praksis, og derfor tror vi at Snøhvit er viktig. Når Gassteknologiutvalget sier ti år, er det litt av den samme tankegangen. Jeg tror at det å starte med et pilotprosjekt gjør at man kan se muligheter før man har kommet til tiårsgrensen. Men det vet vi ikke, og det vet heller ikke de. Derfor er det viktig å begynne, og så få dette til å gå hånd i hånd. Vi har lagt inn føringer som departementet må følge opp, og jeg føler meg meget komfortabel med det, og føler at vi har en god miljøprofil på dette prosjektet. Saksbehandlingen blir kritisert. Det har vært en ordinær konsekvensvurdering av Snøhvit og gass separat. Den er bra. Men vi har sagt, og det gjentas gang på gang, at det ikke er et oljeutvinningsanlegg vi nå bygger, det er et gassanlegg, og det betyr at det er skikkelig vurdert. Man snakker om Bondeviks brev. Jeg tror ikke det er noe nytt i det. Statoil har bekreftet at den fremdriftsplan som foreligger, ikke er til hinder for en slik utbygging. Så er det bruk av kjølevann og varmtvann. Hvorfor har ikke regjeringspartiene gitt operatør og utbygger pålegg? Ja, det er av den enkle grunn at vi har sett altfor mange prosjekter som er blitt bygd uten at man virkelig har foretatt en lønnsomhetsvurdering. Er dette lønnsomt, og kan dette bli lønnsomt? Ingenting ville glede meg mer enn at man kunne sette opp gunstige prosjekter som har god lønnsomhet, og hvor operatøren, rettighetshaver, medvirker som eier, aksjonær eller på annen måte, men jeg synes ikke vi skal pålegge noen å gjøre noe uten at vi vet at dette virkelig er lønnsomt. Vi ønsker at man skal ha et lønnsomt prosjekt der oppe. For meg som «ikke skjønner politikk», er det ganske interessant å registrere at Arbeiderpartiet er så opptatt av å snakke om hvorfor Kristelig Folkeparti har snudd. Nå skulle vi alle glede oss over at dette ble et godt prosjekt – det synes jeg er det vesentlige – og jeg håper at det er der vi ender opp i løpet av dagen. Det er klart at vår nordligste landsdel og Finnmark er avhengig av fisk. Det er viktig å få undersøkt og vurdert om det er mulig å ha petroleumsvirksomhet – olje også – sammen med fisk. Men det er en konsekvensvurdering vi nå skal gjøre, og da må alle parter være åpne for å ta hensyn til det som kommer frem, og ikke på forhånd regne med at da blir det stopp. Vi skal foreta en uhildet vurdering, og det tror jeg er veldig fornuftig. Det er også litt interessant at de parter som er mest mot utbygging av Snøhvit, er de som også sørger for at man ikke kan foredle fisken i Nord-Norge og på den måten få den foredlingsgevinsten. Det synes jeg er litt pussig. Representanten Inger Enger spurte hvem som skal ta støyten når man nå bygger ut dette. Ja, industrien har tatt en del av støyten, olje- og gassvirksomheten må ta en del av støyten, og landbruket må ta en del av støyten, som de ennå ikke har begynt på. Det er altså mange som må sørge for det, men det viktigste er nå at vi jobber videre for å få CO2-reduserende anlegg. På den måten løser vi en del av våre Kyoto-forpliktelser.