trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Truls Vasvik (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Ordet «reform» kommer fra det latinske uttrykket «reformare», som betyr å forme på ny. Det er nettopp det regjeringen og regjeringspartiene her i salen vil gjøre. En slik nyforming kan ikke gjøres stykkevis og delt, det må henge sammen fra start til slutt, og det må begynne på den siden. Derfor kan ikke vi stemme for representantforslaget om å gjennomføre rusreformen, for den tar ikke opp i seg den helheten som må til. Altfor mange utvikler rusavhengighet. Mange av dem burde og må få hjelp tidligere. Generelt må vi sørge for at vi fortsatt holder rusmiddelbruken i samfunnet på et lavt nivå. Det betyr også at vi må se på hele bredden av rusmidler – fra alkohol, via legemidler til narkotika. Det er for ensidig å fokusere på noen typer rusmidler – det er en blindvei. Vi må huske på at det er innenfor alkoholmisbruk samfunnskostnadene er størst, uten at det er et mål i seg selv å sette dette opp mot hverandre. Hva gjør vi som oftest når vi skal nå bredt ut på et så lavt nivå som mulig? Jo, vi ser til kommunene. Det er i kommunene folk bor, det er i kommunene folk lever sitt liv, og det er i kommunene de utvikler et problematisk forhold til rusmidler. Derfor må vi styrke kommunene i det forebyggende arbeidet. Arbeiderpartiet og Senterpartiet vil bistå kommunene med et nasjonalt program for rusforebyggende arbeid, i tillegg til at vi skal fortsette å styrke kommuneøkonomien. Så må vi legge til rette for at kommunene kan lære av hverandre. Det er så uendelig mange dyktige ansatte som jobber ute i Kommune-Norge. Den kunnskapen må både staten og de andre kommunene nyte godt av. Og så må staten stille opp. Derfor skal regjeringen se på hvordan staten kan bidra til at kommunene i enda større grad bruker oppsøkende metodikk for å komme tidlig i kontakt med særlig risikoutsatte ungdommer. Det gir en tilleggseffekt at det også vil bidra til å redusere sosial ulikhet og styrke inkludering av grupper og enkeltungdommer som står i fare for å falle utenfor samfunnet. Her er det – som tidligere nevnt – gode eksempler å bygge videre på, f.eks. Uteseksjonen her i Oslo. Det å tillate at unge mennesker faller utenfor samfunnet, ofte på permanent basis, er noe av det aller dyreste vi som samfunn gjør – både for dem det gjelder, for deres familie og for oss som storsamfunn. Derfor må vi bli enda bedre på å forebygge og oppdage rusproblematikk. Dette gjelder for alle, men særlig de unge. Det skylder vi dem som rammes, og det sikrer bedre samfunnsøkonomi. Derfor må alle gode krefter settes i sving, slik som skole, frivillighet, idrett, helsetjenester osv. Og så må det gjøres trygt å be om hjelp. Derfor er jeg glad for at regjeringen har varslet at denne reformen skal gå på tvers av departementer. I disse dager åpner folk hus og hjem for å hjelpe krigsutsatte flyktninger. Det er rørende og det varmer hjertet vårt å oppleve det, for det viser det beste ved Norge – vi er rause og åpne mot dem som trenger hjelp. Den rausheten må vi også vise overfor dem som er på vei inn i et rusproblem og dem som allerede står midt oppe i det. Derfor er det nødvendig med en helhetlig reform, fordi alle skal med.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2022-03-29:
Beslutningsforum for nye metoder handler om norske pasienters tilgang til nye medisiner. Hovedtrekkene i det systemet er det bred støtte for. Det er viktig at vi har et nasjonalt system som fungerer effektivt, for vi må sikre pasienter i Norge raskest mulig tilgang til nye medisiner. Det handler om liv, og det handler om livskvalitet. Nå er systemet evaluert. Rapporten har alvorlige funn, som peker i retning av at det må store forbedringer til. I Høyre mener vi det åpenbart er regjeringens ansvar å følge opp rapportens funn og anbefalinger, og vi ber derfor regjeringen komme tilbake til Stortinget senest i budsjettet for 2023. Både i rapporten, i innspillene til den og i debatten i etterkant pekes det på manglende tillit til systemet. Fremover er det særlig viktig å jobbe med å øke tilliten til systemet for Nye metoder hos pasienter, hos pasientorganisasjoner og i industrien. Større åpenhet og transparens i behandlingsprosessen trekkes frem av mange, og det er verdt å lytte til disse innspillene. Legeforeningen er tydelig på at betydningen av å inkludere flere klinikere tidligere i og gjennom hele prosessen er viktig. Dette er fagfolkene som står tett på pasientene og har verdifull kunnskap. Legeforeningen mener at å styrke klinikerinvolveringen tidlig og gjennom hele prosessen vil kunne redusere behandlingstiden i systemet for Nye metoder og også vil kunne redusere behovet for å rydde opp etter vedtak i diskusjoner. Pasientorganisasjonene er også opptatt av medvirkning og involvering. Høyre ber derfor regjeringen sikre økt bruker- og klinikerinvolvering i systemet for Nye metoder. Legemiddelindustrien er en viktig næringsaktør, men den er også en utrolig viktig partner i arbeidet med å sikre nye medisiner til pasientene. At Norge bruker lengst tid av de skandinaviske landene og land det er naturlig å sammenligne seg med, er alvorlig, og det er veldig forståelig at både pasienter og helsepersonell føler fortvilelse over dette. I Høyre mener vi regjeringen i sin oppfølging av evalueringsrapporten må merke seg at industrien opplever at dialogen og samarbeidet er vanskeligere i Norge enn i andre land. Så må jeg si at jeg er overrasket over at det ikke er noen av de andre partiene som støtter vårt forslag, nr. 5, om at regjeringen må sørge for at de fire legemiddelpolitiske målene følges og vektes likt i beslutningene i systemet for Nye metoder. Flere av høringsinstansene trekker fram at det synes som om lavest pris og økonomi er et mål som vektes høyere enn de andre tre. Det er Stortinget som har besluttet at vi skal ha fire likeverdige legemiddelpolitiske mål. Lavest mulig pris er et av dem, men å sikre god kvalitet i behandlingen, sikre rask tilgang til effektive legemidler og at det skal legges til rette for forskning og innovasjon, er de neste. Høyre er tydelig på at disse kriteriene skal vektes likt. At ikke flere partier støtter det, er altså oppsiktsvekkende, men det er fortsatt mulig å snu frem til votering på torsdag. Med det tar jeg opp alle Høyres forslag i saken.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2022-03-29:
Vi synes det er fint at regjeringen har varslet at de vil jobbe med en ny prioriteringsmelding. Det er også noe Høyre har tatt til orde for. I saken og innstillingen som vi behandler i dag, fremmer Høyre forslag om at det bør startes opp et arbeid med en ny legemiddelmelding. Stortinget har vel behandlet legemiddelmeldinger ca. hvert tiende år. Den forrige kom i 2015, men vi vet jo at på dette området er det en veldig rask utvikling, og vi mener det er behov for å behandle en ny legemiddelmelding i denne stortingsperioden. Jeg vil gjerne høre hva statsråden tenker om det.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2022-03-29:
Takk for svaret fra statsråden. Selv om ikke regjeringen har tatt til orde for det ennå, kan den jo ta med seg forslaget om at vi mener det er viktig å starte opp dette arbeidet. Årene går fort, og det skjer også veldig mye på dette området. Statsråden nevnte de fire legemiddelpolitiske målene i sitt svar til meg, og som jeg også sa i mitt innlegg, er jeg overrasket over at ikke komiteen og Stortinget ser behovet for at disse fire målene også har betydning når det gjelder innføring av nye medisiner. Jeg er veldig glad for at statsråden er opptatt av det. Jeg håper også statsråden tar det med seg i oppfølgingen av evalueringen og sikrer at når nye metoder skal vurdere nye legemidler, skjeler de til alle de fire målene og ikke bare til økonomi.
Hans Inge Myrvold (Senterpartiet), 2022-03-29:
Beslutningsforum for nye metoder er ei ordning med tilhøyrande rammeverk og gjeldande lovregulering som vart innført av førre regjering, med bl.a. forslagsstillarane sine stemmer. Om ein ser attende på den lovsaka som var til handsaming i denne salen i desember 2019, sørgde eit fleirtal frå Høgre, Framstegspartiet, Venstre og Kristeleg Folkeparti for at Nye metoder og eigarskapet til dette vart lagt til dei regionale helseføretaka. Dette fleirtalet røysta for at Stortinget ikkje skulle ha direkte eigarskap til Beslutningsforum. Dåverande statsråd uttrykte veldig tydeleg målsetjinga for helse- og omsorgskomiteen: «å lovfeste at de regionale helseforetakene skal sørge for et felles system som tar stilling til hvilke metoder som skal tilbys i spesialisthelsetjenesten.» Det same fleirtalet uttrykte og fylgde opp med merknad den gongen: «Flertallet slutter seg til forslaget om å lovfeste at de regionale helseforetakene skal sørge for et felles system». Det vert difor lite konsekvent og nokså haltande å fremja dette representantforslaget for Stortinget, slik ein no har gjort. Senterpartiet og Arbeidarpartiet var saman med Sosialistisk Venstreparti tydeleg imot denne lovreguleringa og varsla at det var uklokt å basera den dåverande reguleringa på korleis Nye metoder fungerte då. Me synte til at dette systemet manglar tilstrekkeleg og naudsynt legitimitet, og partia bad om og la vekt på ei evaluering. Eg er difor glad at ein med ny regjering og med helse- og omsorgsministeren ved roret tek evalueringsrapporten på det største alvor. Hurdalserklæringa legg til grunn systemendring og vesentleg forbetring gjennom å få saksbehandlingstida ned, sikra tillit til systemet og gje brukarar og fagfolk ei sterkare røyst. Det uttrykkjer òg statsråden i sin dialog med Stortinget, og me ser fram til å få ei heilskapleg sak til handsaming om korleis dette kan sikrast betre for framtida.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Det er helseregionene som gjennom systemet for Nye metoder ivaretar ansvaret for å vurdere kunnskapsgrunnlaget og ta beslutninger om innføring av nye behandlingsmetoder i spesialisthelsetjenesten. Dette systemet er med på å utforme helsetilbudet i sykehusene ved å bidra til god kvalitet, bedre pasientsikkerhet og effektiv ressursbruk. Jeg mener at et system med et så viktig mandat bør videreutvikles kontinuerlig og i takt med den medisinsk-teknologiske utviklingen. Etter at regjeringen mottok evalueringen i fjor høst, fikk helseregionene og etatene en pakke med oppdrag og føringer for utviklingsarbeidet for Nye metoder. Innsatsen rettes mot fire områder. Disse er å redusere saksbehandlingstiden, å sikre økt inkludering av pasienter og fagfolk, mer åpenhet og forutsigbarhet og bedre løp for vurdering av medisinsk utstyr. Vi får en rapport om det arbeidet til høsten. Vi trenger en åpen debatt om hvordan vi kan sikre gode og transparente prioriteringer i spesialisthelsetjenesten. Det vises tydelig i evalueringen og innspillene som kom i forbindelse med dette representantforslaget. I Hurdalsplattformen har vi forpliktet oss til å legge fram en ny stortingsmelding om prioritering. Jeg skal legge til rette for at alle relevante aktører skal få bidra i dette arbeidet fra start til slutt. Probas rapport vil være et viktig utgangspunkt for dette arbeidet. Jeg mener at en stortingsbehandling av denne rapporten fra Proba vil fungere mot sin hensikt. Det kan hindre at vi kommer raskt i gang med oppfølgingen av de tingene som haster, samtidig som regjeringen allerede i Hurdalsplattformen har lagt et løp for den brede, prinsipielle debatten mange her ønsker seg. Derfor mener jeg evalueringen bør følges opp gjennom oppdrag til helseregionene og etatene og gjennom en ny melding om prioritering i løpet av denne stortingsperioden. På den måten kan vi sikre forutsigbarhet og framdrift i arbeidet, og samtidig løfte viktige prinsipielle problemstillinger i den varslede prioriteringsmeldingen.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Jeg mener at den legemiddelmeldingen som Stortinget behandlet tilbake i 2015 eller 2016 – jeg må ta det på husken – var veldig god, og at politikken der fortsatt er veldig relevant. De er fire legemiddelpolitiske målsettinger. Det er at behandling med legemidler skal være av god kvalitet, og at det skal være lavest mulig pris. Det er viktig fordi da gir vi også tilgang til behandling for flest mulig. Det skal være likeverdig og rask tilgang. Her i Norge, til sammenligning med veldig mange andre land, er det sånn at når et nytt legemiddel blir tatt inn, blir det tilgjengelig for alle pasienter. Den fjerde målsettingen er at man skal legge til rette for forskning og innovasjon. Der er ambisjonen til regjeringen et økt antall kliniske studier. Vi har ikke tatt initiativ til en ny melding, verken i Hurdalsplattformen eller utenom.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Jeg kan bekrefte at alle de fire legemiddelpolitiske målsettingene ligger til grunn. Det har vi også vist når Arbeiderpartiet har styrt tidligere, at man har brukt forskning og innovasjon til å gjøre nye legemidler tilgjengelig. Vi ønsker selvsagt å få opp antallet kliniske studier, som er viktig, men da er man mer på den utprøvende fasen. Vi ønsker også at man har oppmerksomhet rettet mot kvaliteten i behandlingen, for vi vet at legemidler utgjør en stor og viktig del av den behandlingen som tilbys, både i spesialisthelsetjenesten, i primærhelsetjenesten og overfor kronikere, som på mange vis både henter ut og bruker sine egne legemidler under egen, kyndig kompetanse.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
For det første tror jeg representanten vet at statsråden ikke kan kommentere enkeltpasienters ønske om å handle legemidler. Men jeg synes også representanten Hoksrud forenkler dette ganske betydelig. Hvis man skulle ha handlet den medisinen representanten Hoksrud velger å bruke som eksempel, ville man også ha vært nødt til å vite prisen. Når man viser til andre land som har tatt legemidler i bruk, er det en utfordring at vi ikke aner hva de andre landene har betalt for dette legemiddelet. Mitt mål som helseminister er å få mest mulig åpenhet om prisfastsettelse av legemidler, sånn at vi kan bli en bedre og mer kravstor kunde på vegne av våre pasienter, og sånn sikre virksomme legemidler til de pasientene vi har ansvaret for i Norge.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Jeg fikk denne rapporten i midten av november 2021. Jeg skulle gjerne hatt den på mitt bord da jeg tiltrådte. I forrige stortingsperiode var Stortinget, altså opposisjonen, utålmodig etter at systemet for nye metoder skulle evalueres. Fremskrittspartiet satt den gangen i mitt departement med en statsråd, både når systemet for nye metoder ble lovfestet, og når denne evalueringen ble bestilt. Vi har jobbet raskt. Vi har lagt ut en oppfølging i en pakke til både de regionale helseforetakene og etatene, og vi får en løypemelding på det arbeidet allerede til høsten. Det har aldri skjedd at en konsulentrapport som et departement bestiller som et kunnskapsgrunnlag for departementets ansvar, er blitt lagt fram for Stortinget.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Vi trenger en åpen debatt om hvordan vi sikrer gode og transparente prioriteringer i spesialisthelsetjenesten. Det kommer jeg til å ta et personlig ansvar for. Det viser evalueringen, og det viser også innspillene som har kommet i forbindelse med dette representantforslaget. I Hurdalsplattformen har vi forpliktet oss til å legge fram en ny stortingsmelding om prioritering, og vi har også forpliktet oss til å sikre en rask oppfølging av evalueringen av nye metoder. Så må jeg si at jeg er litt overrasket over den harme og indignasjon jeg møter fra representanten Bollestad her. Dette er et system som ble lovfestet mens representanten Bollestad satt i regjering. Dette er et system som da ikke var evaluert, og som heller ikke da jobbet på en annen måte enn det gjør i dag.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Jeg kommer til å legge opp til en bred og åpen prosess helt fram til Stortinget behandler en ny prioriteringsmelding. Det er noe av det mest offentlige man kan gjøre: legge fram en stortingsmelding om prioritering i helsetjenesten. Den vil være førende for systemet for nye metoder, den vil være førende for all prioritering i helsetjenesten, og det vil være Stortinget som behandler den. Proba-rapporten er offentlig, jeg har deltatt i mange offentlige ordskifter og debatter om den allerede, og det inviterer jeg også representanten Bollestad til å gjøre. Det representanten Bollestad ber om i dette representantforslaget, er at vi skal legge fram en evalueringsrapport for Stortinget, og det er jeg uenig i. Jeg mener det er uryddig. Jeg mener det er mitt konstitusjonelle ansvar å legge fram godt opplyste saker til Stortinget – ikke en ekstern, kjøpt evalueringsrapport.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Under behandlingen av den forrige regjeringens rusreform var det et samlet storting som så behovet for endringer i narkotikapolitikken, men flertallet var imot en avkriminalisering av narkotika. Det er fortsatt tilfellet i denne salen. Regjeringen vil sikre at personer med omfattende og alvorlig rusproblematikk og avhengighet ikke skal straffes for bruk av narkotika, men vi mener at det kan skje uten en generell avkriminalisering. Dette betyr ikke at vi ønsker status quo eller en strengere narkotikapolitikk, tvert imot. Regjeringen er tydelig på at samfunnets reaksjoner skal være forholdsmessige, også når det gjelder det strafferettslige. Regjeringen vil styrke og utvikle tilbud om behandling og oppfølging, men det er minst like viktig å forebygge at rusproblemer oppstår, og at vi kommer tidlig inn med god hjelp og behandling, særlig overfor de yngste. Med dette som bakgrunn vil vi i 2023 legge fram en stortingsmelding om en forebyggings- og behandlingsreform for rusfeltet. Der vil vi følge opp Hurdalplattformen, stortingsvedtak og forslag vi fremmet i opposisjon. Oppfølging av anmodningsvedtak innenfor justissektoren er i gang, og vi har lagt til rette for økt behandling i tverrfaglig spesialisert rusbehandling gjennom å øke grunnfinansieringen av sykehusene. Stigmatisering av narkotikabrukere har stått sentralt i debatten om rusreform. Som rusreformutvalget selv påpekte, er det flere årsaker til dette, og vi kan arbeide for å redusere stigma også uten en avkriminalisering. Negative holdninger til personer med rusproblemer er en barriere for å yte gode tjenester, for sosial inkludering og for å redusere sosiale forskjeller i helse. Derfor slår vi fast at mennesker med rusproblemer har rett til et verdig liv, uavhengig av hvilke rusmidler de bruker. Dette er viktige tema å ta med ved utforming av framtidig ruspolitikk. Solberg-regjeringens rusreform har heller ikke flertall i dette stortinget. Denne regjeringens ruspolitikk innebærer en mer lempelig og forholdsmessig tilnærming til straff, økt innsats på det forebyggende og helsefremmende området og bedre kvalitet og sammenheng i behandlings- og oppfølgingstjenestene. Det betyr en helhetlig og sammenhengende forebyggings- og behandlingsreform for rusfeltet som gir bedre kvalitet i behandling og oppfølging av mennesker med rusproblemer.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Denne regjeringen har satt det som et overordnet mål for all politikk at vi skal utjevne sosiale helseforskjeller. Det er ingen plass det er viktigere enn i Oslo by, hvor forskjellene i levekår er betydelige og også forskjellene i forventet levetid er ganske betydelige mellom øst og vest. Det er nok like alvorlig for den enkelte å ha et rusproblem uansett hvilken bydel man bor i. Det er også bakgrunnen for at vi ønsker å se bredt på rusfeltet og ha en forebyggings- og behandlingsreform. I forrige uke hadde jeg gleden av å besøke uteseksjonen i Oslo Øst, som gjør et formidabelt arbeid, og noe av det vi er på leting etter, er god, oppsøkende metodikk som kan bres ut til alle kommuner på en sånn måte at vi kommer tidlig i inngripen med unge som står i fare for å utvikle et rusproblem.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Jeg kunne gjerne svart på hvordan regjeringen ønsker å bekjempe sosiale helseforskjeller. Det ville vært et lengre foredrag i forskjellene mellom bl.a. høyre- og venstresiden i norsk politikk og de prioriteringene vi har sett gjennom åtte år, som dessverre har ført til at forskjellene har økt mellom folk, mellom fattig og rik, mellom bygd og by. Men jeg regner med det er spørsmålet om straff representanten Bruflot ønsker å debattere. For denne regjeringen er det viktig at alle som har behov for helsehjelp, blir møtt med helsehjelp, uavhengig av hva slags rusbruk man sliter med. Så er det sånn at vi ønsker å utrede mulighetene for straffritak for dem som har en avhengighetssykdom. Det mener vi er en viktig sosial reform. Det er også viktig at man ser på hvordan straffesystemet møter folk med rusavhengighet. Også Høyre foreslår noen terskelverdier, så helt imot straff er heller ikke Høyre.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Det spørsmålet representanten Bruflot stiller, er hvem som skal få helsehjelp og ikke, og det er sånn i Norge – fordi denne salen har gitt rettigheter til hver eneste innbygger i Norge – at hvis man har behov for helsehjelp, skal man få det. Det gjelder alle, uansett hvilket helseproblem de har, om det er fordi de bruker narkotika, eller om det er fordi de har kreft. Helsehjelpen skal være tilgjengelig for alle. I spørsmålet om straffritak for enkelte må det selvsagt utredes, så det har jeg ikke svar på i dag. Jeg har også lyst til å si at jeg ikke kjenner meg igjen i den beskrivelsen Bruflot har av måten både hjelpeapparatet og domstolene møter rusavhengige på. Så sent som i mars ble den første dommen i Norge avsagt mot en rusavhengig, som ble dømt til treningsopplegg på sykkel. Og fordi han var underlagt Antidoping Norge, sluttet han også med all rusbruk. Det synes jeg er fantastisk og moderne.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Norsk lov beskytter alle som ber om akutt helsehjelp. I tillegg vedtok det forrige storting flere anmodningsvedtak om å sikre nettopp det, ofte omtalt som «good samaritan law». Det kommer denne regjeringen til å følge opp.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Den uttalelsen som representanten refererer til, er feil. Jeg sa ingen ting om straff. Jeg sa at en rusavhengighet oppleves like alvorlig uansett om man kommer fra en østlig eller vestlig bydel, og man skal få helsehjelp uansett. Min uttalelse var ikke knyttet til straff. Den var knyttet til helsehjelp, som alle mennesker har rett på i Norge fordi de har fått den pasientrettigheten av denne salen.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Jeg mener ikke at straff skal hjelpe. Straff er samfunnets reaksjon på kriminell adferd. Jeg mener at rusavhengige skal få helsehjelp for sine rusutfordringer. Jeg hører Venstre argumentere veldig prinsipielt mot straff av rusavhengige, men jeg registrerer jo at også Venstre mener dette skal skje innenfor visse terskelverdier. Den rusreformen Venstre var med på å legge fram, var for brukerdoser inntil gitte terskelverdier, slik at over terskelverdiene er det riktig å oppfatte at Venstre mener straff er greit. Det synes jeg er lite prinsipielt, og at det er vanskelig å forstå hva det er Venstre ønsker å oppnå. Det denne regjeringen ønsker å oppnå, er bedre forebygging, bedre behandling og at rusavhengige møtes med helsehjelp og ikke straff.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Jeg synes representanten her karikerer et viktig saksområde. For denne regjeringen er det viktig å forebygge bedre – komme i inngripen med ungdommene før de havner i en krevende situasjon som den representanten beskriver. Det er fristende å spørre representanten tilbake når det gjelder ungdommer som kommer i en situasjon som den som blir beskrevet her – en overdose – og kanskje ikke er helt sikre på hvor mye stoff de fikk i seg. Det er jo sånn at også Miljøpartiet De Grønne går inn for en reform som gir straffritak knyttet til enkelte brukerdoser. Det er heller ikke sånn at reformen fra forrige regjering satte et klart skille mellom straff og ikke straff. Det vil være en krevende situasjon for alle ungdommer som kommer i en situasjon der man har en venninne som har tatt overdose. Det vi trenger, er mer oppsøkende team. Det vi trenger, er et politi som jobber godt politifaglig. Det vi trenger, er behandling og forståelse for dem som har fått problemer med sin rusbruk.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Jeg er glad for at et samlet storting peker retning for en moderne narkotikapolitikk som hjelper og ikke straffer. Jeg har lyst til å si litt om det reformarbeidet vi er godt i gang med, og som skal legges fram for Stortinget i løpet av 2023. Helsedirektoratet har allerede fått oppdraget med å utvikle det kunnskapsgrunnlaget vi bygger reformarbeidet på, og Folkehelseinstituttet er varslet om at vi vil be om bistand til arbeidet med reformen. Vi følger opp det overdoseforebyggende arbeidet, og jeg har gitt Helsedirektoratet i oppdrag å vurdere regelverksendringer som understøtter arbeidet med reduksjon av narkotikautløste dødsfall. Det omfatter bl.a. å klargjøre regelverket for kortvarig stabiliserende bruk av substitusjonslegemidler i øyeblikkelig hjelp-situasjoner, men de skal også foreslå hvordan det videre arbeidet skal innrettes med bakgrunn i et oppdatert kunnskapsgrunnlag. Vi har lagt til rette for økt behandling i tverrfaglig spesialisert rusbehandling og psykisk helsevern med 350 mill. kr i årets budsjett. Vi bevilger også 30 mill. kr til utvikling og utprøving av lavterskel behandlingstilbud i kommuner for barn og unge med psykiske plager og begynnende rusproblemer. Vi har satt av midler til styrking av tiltak som etablering av tverrfaglig oppsøkende behandlingsteam, som også er viktig for personer med samtidige rus- og psykiske lidelser. Et viktig punkt i Hurdalsplattformen handler om LAR. Den reviderte LAR-retningslinjen er nå under ferdigstillelse. Her skal man også beskrive hvordan lavterskel LAR-tilbud bør utvikles. Forsøket med heroinassistert behandling er i gang. Jeg hadde gleden av å åpne det. Her skal Helsedirektoratet legge til rette for forsøk med substitusjonsbehandling for avhengige til benzodiazepiner og sentralstimulerende medikamenter. Det kommer i tillegg. Til representanten Elvestuen, som gjør stråmannsargumenter til en kunst: Landsmøtet til Arbeiderpartiet vedtok å gå inn for heroinassistert behandling i 2015. Jeg hadde gleden av å åpne klinikken. Elvestuen demonstrerer en gang for alle at det som blir sagt fra denne talerstolen – som både jeg og du har stor respekt for, president – ikke nødvendigvis trenger å være sant.
Even A. Røed (Arbeiderpartiet), 2022-03-29:
Denne saken har fått en solid behandling i Stortinget for andre gang. Vi har gjennomgått grundige høringer med mange aktører, og jeg vil takke komiteen for arbeidet i saken. Arbeiderpartiets standpunkt i denne saken er kjent og har vært kjent ganske lenge. Vi ønsker ikke å avkriminalisere bruk og besittelse for alle. Vi ønsker en ordning der bruk og besittelse avkriminaliseres fordi dem med en rusavhengighet, slik vi nå utreder. Men vi ønsker en langt bredere tilnærming til rusfeltet. Altfor mange opplever å havne utenfor, falle ut av skole eller arbeid, at de har psykiske utfordringer de ikke takler på egen hånd. Vi må styrke forebyggingen og styrke det psykiske helsearbeidet gjennom en opptrappingsplan. Vi vet at det er for mange som ikke får den helsehjelpen de trenger, at de ikke opplever at behandlingsapparatet fungerer godt nok. Derfor må vi styrke behandlingen. Vi vet at altfor mange opplever at de ikke får den oppfølgingen, den hjelpen og de mulighetene de trenger etter behandling. Vi må ha et ettervern som gir verdige boforhold, der man blir inkludert, får muligheten til jobb, skole og studier. Den reformen som vi behandler i dag, nevner ikke dette. Vi har for mange ganger sett at det er gjort tiltak på rusfeltet som har endt opp stykkevis og delt. Det vil være en stor fordel om vi klarer å se ting i sammenheng. Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen er i gang. Vi har nå startet arbeidet med vår forebyggings- og behandlingsreform. Vi har styrket økonomien i sykehus og kommuner. Vi skal utvide LAR-tilbudet, og i begynnelsen av måneden åpnet vi prøveprosjekt for heroinassistert behandling. Vi vet at det er veldig store behov, og vi skal fortsette å styrke forebygging og behandling. I forrige uke var jeg på besøk hos Uteseksjonen i Oslo. Der møtte vi erfaringskonsulent Adnan, som jobber oppsøkende med å tilby folk hjelp. Uteseksjonen bidrar til at vi møter flere, hjelper folk til muligheter til jobb, skole og studier. Gjennom Arbeiderparti-styrte Oslo er det gjort en rekke solide tiltak for å forebygge og hjelpe unge der de er. Dette må vi gjøre mer av med ressurser nok. I går var jeg på besøk hos Gatelaget i Lillestrøm. Gatelaget gir en arena der folk får mulighet til å mestre, til å være en del av fellesskapet, både innad i Gatelaget og i klubben som en helhet. Spillerne fortalt at de ruset seg mindre, at de opplevde å få et bedre liv. Gatelagene er gode eksempler på arbeid som vi må gjøre mer av. Rusarbeid er et arbeid som dreier seg om hele linjen, som dreier seg om at folk som har rusproblemer, skal være en stafettpinne i systemet, som opplever å bli løftet og få et behandlingstilbud som henger sammen. Faller du, skal du bli plukket opp, ikke avvist. Forebyggings- og behandlingsreformen vil bidra til at flere blir sett og inkludert gjennom bedre forebygging, og at flere får hjelp, at færre faller ut og tilbake etter endt behandling. Denne reformen ser jeg fram til.
Sandra Bruflot (Høyre), 2022-03-29:
Vi trenger fremdeles en rusreform. Jeg kan skjønne at mange lenge trodde at det måtte være sånn at vi skulle straffe folk for å bruke ulovlige rusmidler. Vi er flasket opp med den tanken, hele gjengen, fordi vi alltid har straffet folk for rusbruk – og rusmidler er farlige. Men det kan ikke forsvares lenger. Nå er dagens straffepolitikk mot bedre vitende. Dagens politikk bidrar til å opprette stigma, det bidrar til å fortsette forskjellsbehandling og forsterke sosiale forskjeller, og det dytter folk lenger unna hjelpeapparatet. Jeg skjønner at det for Arbeiderpartiet og Senterpartiet er mer behagelig å snakke om en reform som man ikke vet innholdet i, enn å diskutere det som ligger på bordet i dag, som de stemmer mot. Men straff er det sterkeste virkemiddelet vi har. Vi må kunne forklare hvorfor det å straffe enkeltpersoner er mer positivt for samfunnet enn det er skadelig for den vi straffer. Vi kan ikke føle oss fram til at det er riktig å straffe unge for rusbruk fordi vi er bekymret for en signaleffekt. Det holder ikke å tro at det er det riktige å gjøre fordi vet at rusbruk kan være skadelig. Gode intensjoner er ikke godt nok. Dagens politikk gjorde at da en 15 år gammel jente anmeldte voldtekt i 2018, ble voldtekten henlagt, men hun fikk en bot på 4 000 kr for å røyke hasj. Bevisene fant politiet på den samme mobilen som de gikk gjennom for å finne bevis for voldtekt. Pappaen hennes sa til VG at etter to måneder uten riktig oppfølging framsto hasj som eneste alternativ til selvmord for jenta hans. Her kommer noe av poenget mitt – for la oss si at straff har en preventiv effekt: Hvem er det straff skremmer unna rusbruk? Ungdommer som har opplevd traumer og har psykiske lidelser, og som ruser seg som selvmedisinering eller bruker rus for å flykte fra virkeligheten, har ikke blitt skremt fra å bruke rusmidler. Den gjengen der skal man med andre ord fortsette å straffe fordi man mistenker at det kan virke preventivt for de mer ressurssterke ungdommene. Straff og trusler om straff dytter ungdommer lenger unna hjelpeapparatet, og det slår sosialt veldig skjevt ut. Det er ikke en politikk vi kan stå inne for. I rusreformen foreslår vi avkriminalisering for alle, og det vet jeg at det er uenighet om. Men hva sier egentlig de partiene som kun vil frita rusavhengige fra straff? Jo, de sier til ungdommer og andre at du må bli sykere, mer avhengig og få livet ditt mer ødelagt før du får hjelp fra oss. På et eller annet tidspunkt får vi en rusreform der vi slutter å straffe folk for rusbruk. Det er bare så innmari synd at vi må vente enda lenger. Med dette tar jeg opp forslagene som Høyre er en del av.
Sandra Bruflot (Høyre), 2022-03-29:
Ungdom på Oslo Øst blir tatt i å bruke hasj tre ganger så ofte som ungdom fra Oslo Vest, selv om ungdommene på Oslo Vest røyker dobbelt så mye hasj. Har foreldrene lav eller ingen utdannelse, er sjansen for å bli straffet for narkotikaforbrytelser syv ganger så høy som dersom foreldrene har høy utdannelse. Dagens ruspolitikk slår med andre ord veldig skjevt ut sosialt, og man kan egentlig si at det er arbeiderklassens barn som først og fremst blir rammet av dagens ruspolitikk. Hva tenker statsråden om tallene, og hva tenker statsråden om at dagens politikk bidrar til at det er sånn?
Sandra Bruflot (Høyre), 2022-03-29:
Jeg oppfatter egentlig ikke at statsråden svarer på spørsmålet mitt om hvordan dagens politikk bidrar til at det er sånn. Det er fint å kunne ha en god og oppsøkende politikk, men om man ikke vil bli oppsøkt fordi man er redd for å bli straffet for det man driver med, kan man jo tenke seg selv om man kommer i den posisjonen. Jeg har et annet spørsmål også, for i Hurdalsplattformen slås det fast at rusavhengige skal slippe straff. Samtidig har statsråden bl.a. nå uttalt at det er personer med omfattende og alvorlig rusproblematikk og avhengighet som skal møtes med hjelp og behandling i stedet for strafferettslige reaksjoner. Kan statsråden oppklare hvem det er som skal fritas for straff, og hvordan dette skal avgjøres?
Sandra Bruflot (Høyre), 2022-03-29:
Jeg oppfatter fortsatt ikke at jeg får noe svar. Har statsråden noen som helst tanke om hvordan man skal klare å skille mellom hvem som er rusavhengig nok og verdig nok til å få den hjelpen som Arbeiderpartiet og Senterpartiet foreslår, og hvem som ikke er det? Jeg klarer ikke å skjønne noe annet enn at man enten flytter domstolene inn på legekontoret eller flytter legekontorene ut i gata der politiet er. Hvordan skal man klare å skille mellom hvem som er rusavhengig nok til å få hjelp, og hvem som ikke er det – spesielt med tanke på at Riksadvokaten selv har sagt at det blir vanskelig å gjøre det, og når vi har grunnlovsfestet at det skal være likhet for loven i dette landet?
Sandra Bruflot (Høyre), 2022-03-29:
Jeg hører at regjeringspartiene tar opp reformen som er varslet fra dem, og vil ha en bredere tilnærming. Det er, med respekt å melde, ikke en reform å være opptatt av forebygging, selv om det er fint. 2,4 mrd. kr lå i potten under forrige opptrappingsplan mot rus. Det ble ansatt 2 600 nye folk i kommunene til å jobbe kun med det. Ventetidene som vi arvet fra de rød-grønne, ble kortet mest ned for dem som slet med rus, og ble nesten halvert. Det er ikke noen motsetning mellom å satse på forebygging og behandling og å slutte å straffe folk. Avkriminalisering er også forebygging, fordi straff og trusler om straff gjør at ungdommer og andre dyttes lenger unna hjelpeapparatet. Det dere sier til ungdommer og andre som ikke er rusavhengige nok til å få hjelpen til Arbeiderpartiet og Senterpartiet, er: Dere må bli sykere, dere må bli mer avhengige, og livet deres må bli enda mer ødelagt før dere får noen hjelp fra oss. Det er ikke en reform. Det er å svikte dem som er på vei inn i et rusproblem. Arbeiderpartiet sier i denne debatten at de må stemme mot rusreformen fordi den ikke har alt det fine de vil ha i en rusreform. Det er jo ikke sant. Det er under to år siden dere var for. Dere tok initiativ til å flytte ansvaret fra justis til helse. Hvis dere også vil forebygge, så forebygg, da! Men hvis noe skal være forebyggende, må det virke, og de sårbare ungdommene som man snakker om når man ikke vil ha en avkriminalisering, blir ikke skremt vekk av straff. Den gjengen som har opplevd traumer, har psykiske lidelser, er utenfor, driver med selvmedisinering eller bruker rus for å flykte fra virkeligheten, hindres ikke av straff og trussel om straff når det gjelder å ruse seg. Men ved å ta fra dem muligheter som andre har, blir de mer utenfor, mer annerledes, mer stigmatisert, og terskelen for å be om hjelp blir høyere og høyere. Det er ikke solidarisk politikk. Det er politikk mot bedre vitende, og for to år siden mente Arbeiderpartiet også det.
Sandra Bruflot (Høyre), 2022-03-29:
Jeg tror folk har fått med seg hva jeg og Høyre mener, så dette er en stemmeforklaring som vi får prøve å huske til torsdag. Forslagene fra Fremskrittspartiet med flere kan være gode forslag isolert sett, men her er de alternativer til en rusreform, og derfor stemmer vi mot. Noen av de løse forslagene fra SV er interessante, men vi må få diskutert dem grundigere enn det vi får når de er fremmet som løse forslag. Derfor stemmer vi mot, men vi er åpne for å diskutere det igjen senere.
Lisa Marie Ness Klungland (Senterpartiet), 2022-03-29:
Eg er glad for at ein samla nasjon ser at tida er komen for ei ny retning, ein ny ruspolitikk og ein ny rusomsorg. Tida er komen for at me alle ser at det å bli rusfri, er ein tung og langvarig kamp. For mange er det faktisk livets kamp. Som samfunn må me setje alle klutar til for at så mange som mogleg kan få moglegheita til å bli rusfrie. Viss det ikkje går på det fyrste eller andre forsøket eller dei neste forsøka, må me framleis sørgje for å ha gode tilbod som kan bidra og hjelpe. Målet med alt me gjer i denne bygninga, må vere at folk skal få gode liv. Dessverre ser me at rusreforma som i dag blir diskutert, og som blei diskutert i fjor, verken kjem med klutar, fleire eller betre tilbod. Skal me som samfunn og medmenneske lukkast med å hjelpe, krev det ein politikk som ser heile livssituasjonen til folk. Rusavhengigheit rammar sosialt skeivt. Sosiale og økonomiske vanskar og psykiske plagar kan gjere menneske sårbare for å bli avhengige av lovlege og ulovlege rusmiddel. I dag som i fjor behandlar me altså eit forslag utan forslag til tiltak som kan hjelpe heile livssituasjonen til folk, og det er ingen forslag til tiltak for å hjelpe menneske som har utfordringar med lovlege rusmiddel, som t.d. alkohol og preparat som OxyNorm eller Sobril, sovetablettar eller anna som kjem på resept. Det me treng, er ei styrking av behandlingstilbod og ein betre overgang til eit rusfritt liv. Eg veit at alle me som sit her i salen, har store hjarte for rusomsorga, og eg håpar at me saman kan få til ei reform som faktisk endrar den norske ruspolitikken og rusomsorga til det beste for enkeltmennesket. Førebyggings- og behandlingsreforma som er starta opp, er ikkje eit alternativ til Solberg-regjeringa si rusreform, men ei fullstendig reform av korleis me tenkjer om menneske som lid av rusavhengigheit, korleis me førebyggjer rusavhengigheit, korleis me møter menneske med rusavhengigheit, korleis me behandlar rusavhengigheit, og kva me riggar i etterkant av ei sånn behandling. Dette er område som har fått sterk kritikk frå fleire arenaar, og som eg kjenner frå eiga erfaring som helsepersonell. Det har vore mangelfullt i alle ledd, våre medmenneske har blitt dårleg behandla, og det har rett og slett vore underprioritert lenge. For mange er hjelpa avhengig av kor ein bur. Førebyggings- og behandlingsreforma er vårt svar på kritikken som har vore frå dei forskjellige arenaane. Me er allereie i gong med endringar. Eit viktig grep har vore å styrkje finansieringa av kommunane, for mange av tiltaka som trengst, kjem herifrå. Riksrevisjonen sin rapport om tenester innan psykisk helse viste at det er store forskjellar mellom kommunane. Eit anna grep har vore å styrkje grunnfinansieringa av sjukehusa, og då spesielt tverrfagleg spesialisert rusbehandling. Regjeringa er i gong. Me må styrkje kompetanse, tilbod og tilgjengelegheit i kommunane. Me må styrkje den tverrfaglege behandlinga i spesialisthelsetenesta. Me må styrkje helsetilbodet i fengsel over heile landet, og me må sikre gode overgangar til rusfrie liv. Det får me til saman.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2022-03-29:
Rusomsorg er en viktig sak for mange. Den er viktig for rusavhengige, for pårørende og familier, for ungdom og for samfunnet. Mange kjenner eller har kjent mennesker som har vært avhengige av rus, og dessverre er rusavhengighet noe som går ut over mange, ikke bare rusmisbrukeren selv. Fremskrittspartiet har hele veien vært tydelig på at vi ikke støtter forslaget til rusreform slik det ble presentert, verken da reformen ble lagt frem første gang, eller nå, under den omkampen som forslagsstillerne har satt i gang. Den signaleffekten en avkriminalisering vil ha, er bekymringsfull, og en generell avkriminalisering er svært omstridt både blant forsknings- og fagmiljøer som jobber praktisk på feltet. Da rusreformen ble lagt frem, ble det skapt et inntrykk som festet seg hos mange, nemlig at det var greit å bruke narkotiske stoffer. Det er et farlig signal som kan lokke mange unge inn i en rusavhengighet man ikke kommer ut av. I rusreformen glemmer forslagsstillerne aspektet rundt forebyggende arbeid, hvordan man kan hindre at folk begynner med rus, som igjen kan utvikle seg til et problem. For oss i Fremskrittspartiet er det viktig at vi styrker behandlingstilbudet til dem som lider av avhengighet og som er syke. De skal få hjelp, og hjelpen må komme raskt. Her er det viktig at behandlingsinstitusjonene spiller på lag med de rusavhengige som ønsker hjelp. Samtidig skal vi sende ut et preventivt signal til unge som ønsker å eksperimentere med rus. Det er farlig å skape inntrykk av at bruk av narkotika ikke skal få konsekvenser. Forslaget vi i dag behandler, er ikke godt nok når det kommer til å følge opp og å jobbe forebyggende mot ungdom. Det er etter vår mening rett og slett ikke godt nok når det kommer til det helt essensielle spørsmålet, om hvordan man skal følge opp dem som har havnet på skråplanet, og som innstendig vil ha hjelp til å komme ut av et mistrøstig liv der rusen er det styrende. Mange rusavhengige sendes i dag rett tilbake til sitt tidligere rusmiljø, uten en skikkelig oppfølging fra hjelpeapparatet, etter at de er ferdige med å sone eller har vært på avrusning. Noen har ikke engang et botilbud som venter på dem, noe som gjør veien tilbake rusmiljøet kort. Fremskrittspartiet mener vi glemmer de unge i rusreformen. Unge som eksperimenterer med narkotika, trenger oppfølging, ikke frislipp. Vi trenger kommunal oppfølging, slik at så få som mulig havner i tung rusavhengighet. Konsekvensen av at vi ikke sikrer oppfølging, er at unge mennesker havner i rusens klamme favntak. Det må vi kjempe mot. Da hjelper det ikke med et møte på en times tid, slik det foreslås, men oppfølging over en lengre periode. Narkotika er forbudt, og det skal det fortsatt være. Narkotika er et samfunnsproblem som bringer med seg store kostnader og umenneskelige lidelser. Narkotika truer ikke bare den enkeltes helse og trygghet, men understøtter også organisert kriminalitet, både nasjonalt og internasjonalt. Jeg tar med dette opp de forslag som Fremskrittspartiet er en del av.
Marian Hussein (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-29:
Jeg skulle gjerne ha ønsket meg en veiledning fra presidenten om hva som er innenfor av akseptabel parlamentarisk språkbruk overfor dem som grovt svikter samfunnets mest hjelpetrengende. Det er grov svikt når regjeringen i en pressemelding sist uke varslet en reform basert på at forbudet mot bruk og besittelse av narkotika til eget bruk skal bestå, og at regjeringen går imot en generell avkriminalisering av narkotikabruk. Det betyr at Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen reelt sett mener at politiet fortsatt skal jage rusavhengige som er synlige i bymiljøet. Det er staten som er den største pusheren av rusmidler i Norge. I fjor solgte Vinmonopolet hele 118 millioner liter alkohol til det norske folk. De sosiale og helsemessige konsekvensene er enorme. Det er påfallende hvordan vi som storsamfunn forholder oss svært forskjellig til rusmidler. Mange har et helsemessig problematisk forhold til rus, uavhengig av hvorvidt det er illegale eller legale rusmidler. Disse må selvsagt få faglig støtte og hjelp, og vi må satse på forebygging. Men historien og forskningen viser at forbud og kriminalisering ikke hjelper. Jeg synes Bergens Tidende forleden dag oppsummerte det klokt på lederplass: Det er velkjent at politiet har brukt problematiske og ulovlige virkemidler for å jakte på ulovlige rusmidler, særlig overfor ungdommer. Nå når de fremdeles skal straffes for små narkotikalovbrudd, er det grunn til å tro at den ulovlige framferden fortsetter. Ungdom som burde fått hjelp, blir istedenfor straffet på måter som skader deres sjanser videre i livet. Det er selve oppskriften på å fremdeles miste mennesker til rusmisbruk. Jeg er særlig skuffet over Arbeiderpartiet. Én ting er å bruke Margrethe Munthes oppdragerfilosofi, men å bruke pisken på hjelpetrengende er ikke verdig et sosialt forankret parti. Vi må hjelpe, ikke straffe. Med det tar jeg opp forslagene fra SV.
Marian Hussein (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-29:
Statsråden har en rekke ganger sagt at hun ønsker å vri dette over til mer hjelp. Et av forslagene vi fremmer i dag, sikrer at personer som ser det er behov for å ringe nødtelefonen for å hjelpe, eller for å avverge at noen tar overdose som trenger helsehjelp, kan gjøre det uten å risikere samtidig å bli arrestert for eget bruk eller besittelse. Er statsråden enig i at dette er lurt?
Marian Hussein (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-29:
Å sitte i denne salen og høre på representanter fra regjeringspartiene snakke om kommuneøkonomi og organisering av hjelpetilbud skjærer i hjertet. For rusreformen handler ikke om organisering av offentlige tiltak, det handler om mennesker og å sette mennesket i sentrum. For meg er rusreformen personlig, for det handler ikke bare om mennesker, men det handler også om mennesker jeg har kjent under oppveksten min. Det handlet om ungdommer i Oslo øst som i større grad møtte sanksjonene fra samfunnet, som møtte sanksjonene fra politiet, fra familien, som fikk ruskontrakter som de aldri hadde forutsetning for å følge opp, for de fikk aldri den hjelpen de egentlig trengte. Det handlet om ungdommer som hadde et behov for å ruse seg for å rømme fra virkeligheten, en virkelighet med psykisk uhelse, en virkelighet med familier der vold var et redskap under oppveksten. Dette handlet om ungdommer som hadde de vanskeligste barndommene, og som fikk det vanskeligste møtet med voksenlivet. Det er ungdommer som ble satt i fengsel, for samfunnet hadde bestemt at de skulle straffes og ikke få hjelp. Det føles som at vi i dette rommet ikke har tatt inn over oss konsekvensene av den straffen. Men som Dania, ungdommen fra Forandringsfabrikken, sa i høringen: å straffes fører til at hjertet blir kaldere. Det fører til at ungdommer stenger seg inne og ikke får den hjelpen de trenger. Mange som sliter med rusproblemer, enten det er alkohol eller dagens ulovlige rusmidler, har andre bakenforliggende utfordringer. Mange i den gruppen har blitt utsatt for overgrep eller har psykiske sykdommer. SV mener at vi må gjøre noe. Vi kan ikke fortsette å straffe denne gruppen. I dag fremmer vi en rekke forslag til behandlingen av denne saken. Dette er for å sørge for at unge mennesker ikke opplever, som de har opplevd tidligere, at når de ringer politiet, blir de bøtelagt eller straffet for oppbevaring av narkotika i stedet for at deres venner, som kanskje har tatt overdose, får hjelp. Det personlige er politisk, og denne saken må vi også behandle på menneskelig måte – ikke snakke om kommuneøkonomi og ikke snakke om hvordan vi skal organisere hjelpeapparatet, men snakke om menneskene og de livene de har levd. Vi må slutte å straffe folk, og heller hjelpe.