Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
I dag har justiskomiteen et gledelig budskap å overbringe Stortinget. Vi har hatt et utmerket samarbeid om en innstilling om organisert kriminalitet, der Stortinget samler seg om det aller meste. Det gir større slagkraft til å øke styrken i kampen mot den organiserte kriminaliteten. Det handler ikke om spontane handlinger som kan være utført i rus, sjalusi osv., men det handler om planlagt, kynisk kriminalitet som utføres av nettverk som ofte har penger og makt som mål. Vi kjenner jo noen av disse miljøene i Norge, som har vært fulgt i lang tid. Jeg kan nevne MC-gjengene – eller det som kalles énprosentgjengene blant MC-kriminelle – A- og B-gjengen og Young Guns i Oslo og ulike andre, bestemte grupperinger. Men vi har i de senere årene også sett at det er nye miljøer, særlig innenfor økonomisk kriminalitet – nye grupper som kommer over grensene, altså mobile vinningskriminelle, andre internasjonale kriminelle miljøer. Det kan være personer som har ulovlig opphold som krysser grensene, som vi har vanskeligere for å få oversikt over når det gjelder hvordan den organiserte kriminaliteten drives. Det vi imidlertid kan si, er at det er noen nye utviklingstrekk i den organiserte kriminaliteten. For det første leter de mer planmessig etter hvor det er mest å tjene, med lavest risiko, og hvor det er enklest å hoppe over gjerdet. Jeg tror at vi derfor også i framtiden vil se færre av typen NOKAS-ran – av typen omfattende, krevende og risikable aksjoner – og stadig nye, andre kriminalitetsformer. De retter seg særlig – som vi har sett i komiteens arbeid – inn mot nye, ulike former for økonomisk kriminalitet, ulike former for data/cyberkriminalitet, men vi ser også en fornying og profesjonalisering av kjente former for kriminalitet, som menneskehandel, narkotikahandel, utpressing osv. Det som også er et særtrekk, er at den organiserte kriminaliteten blir mer og mer internasjonal – går over landegrensene – ikke på samme måte bare har et lokalt fotfeste. Et siste trekk som jeg også vil understreke, er at det i kriminaliteten fremdeles, om den drives innenfor nye verdener, innenfor cyberkrim og innenfor økonomisk kriminalitet, ligger sterke trusselbilder, ekstrem bruk av vold og represalier, i bunnen for å oppnå en hensikt. Fordi dette trusselbildet er så sterkt, er det viktig å se på hvordan vi best kan angripe, best kan nøste opp, den organiserte kriminaliteten. Da har komiteen lagt veldig stor vekt på det som er selve målet for kriminaliteten, nemlig økonomisk utbytte – den økonomiske delen av kriminaliteten – fordi man der lettest kan finne konkrete ting å ta tak i, uten å være avhengig av vitner, osv. Den organiserte økonomiske kriminaliteten har det til felles at pengene, stort sett i hvert fall, må hvitvaskes for å tas i bruk. Komiteen har satt fokus på mange av de nye kanalene for hvitvasking. Det handler om alt fra verdipapirmarkedet, eiendomsinvesteringer og restaurantbransjen til klientkontoer, der vi ser at Skattekrim har påvist at det bare fra syv store advokatselskaper har gått 7,5 mrd. kr til og fra skatteparadiser på et år eller to. Vi ser at skattekriminaliteten utvikler seg. Vi ser også at når man får tak i en liten flik, kan en ofte nøste opp store saker hvis man tar disse økonomisk kriminalitet-sakene alvorlig. For eksempel er drosjesaken innen taxinæringen en stor sak i så måte. Og vi ser at det finnes nye aktører. I meldingen omtales noe som heter «Aker Brygge»-miljøet, som er spesialister og kompetansepersoner når det gjelder å gjennomføre den typen hvitvaskingsoperasjoner, bedragerier, organisere lån i svarte markeder, og som også opererer som investorer i aksjemarkeder og eiendomsmarkeder osv. i denne gråsonen. Vi har også sett at det utvikles miljøer av utro tjenere på innsiden av finansinstitusjonene, som kan være hjelpere når det gjelder gjennomføringen. Blant annet i Nordea-saken har vi sett et sterkt eksempel på bruk av utro tjenere. Vi ser at Økokrim og andre møter veldig sterke ressurser når de prøver å føre disse sakene for retten, og vi ser at vi trenger nye metoder for å utvikle bevisførselen. Den metoden som Økokrim med stort hell nå har brukt, er noe som heter ASK-systemet, et system for å organisere det man får av tips om mistenkelige transaksjoner fra banker, børsen og finansselskaper. Det er en lovfestet plikt til å melde om mistenkelige transaksjoner, men vi ser at noen av finansinstitusjonene, som meglere eller advokatselskaper, i veldig liten grad gir tips til Økokrim om denne typen transaksjoner slik at man kan forfølge sporene. Vi ser at innenfor denne typen økonomisk kriminalitet vil lagring av trafikkdata ha stor betydning, for når man skal etterforske f.eks. innsidehandel, har man bare faktiske spor knyttet til kommunikasjon som man kan belegge tips om innsidehandel med. Komiteen ønsker også å gå inn på lovendringer når det gjelder regelverket for inndragning. Vi ønsker at reglene for inndragning skal begynne å løpe etter at straffen er utmålt, slik at man ikke under lange straffer bare kan sitte og regne med å hente ut de pengene man har gjemt unna. Tidsgrensene for inndragning i dag er fem år, og i spesielle tilfeller ti år. Vi ønsker å endre reglene for klientkontoinnsyn – mulighetene for innsyn for skattemyndighetene i advokatselskapenes klientkontoer – for at det ikke skal være ensidige svarte hull å gjemme unna penger i, og vi ønsker å endre på taushetsplikten for å få til et bedre samarbeid mellom alle kontrolletatene for å forfølge disse økonomiske sporene. Datakriminalitet går også komiteen løs på med nye forslag, som også er spilt inn i meldingen, om hvordan vi kan angripe den nye datakriminaliteten, som tar veldig mange former – og nye former nesten månedlig eller årlig – med tanke på hvordan man stjeler identitet, hvordan man skaffer seg bankkontoopplysninger, hvordan man gjennomfører bedragerier, skimming osv. Bare når det gjelder skimmingforbrytelser, har man kalkulert at man tjener minst 300 mill. kr i Norge per år. Man bruker også datakriminaliteten til å utvikle nye former for gammel kriminalitet innenfor narkotikaomsetning, menneskehandel, det å bygge opp hallikhjemmesider, terrorrekruttering, det å spre barneporno, og alt som Stortinget kjenner til. Det er også stor fare for – som vi har sett eksempler på – at cyberkriminalitet brukes for å angripe infrastruktur og finansinstitusjoner på en svært alvorlig måte. Komiteen peker på behovet for bedre koordinering og mer styrke i dette arbeidet og har skrevet seg sammen i en merknad om å bygge opp et nasjonalt cybersenter og å bygge opp en rådgivningsgruppe inn mot Justisdepartementet og Politidirektoratet innen cyberkrim. Fremskrittspartiet fremmer også forslag om dette. Jeg kunne gjerne komme med et fromt ønske om at Fremskrittspartiet gjør om de forslagene til oversendelsesforslag, fordi vi har skrevet oss sammen om det i innstillingen. Vi har også et sterkt fokus på hvordan vi skal kunne få idømt den alvorlige organiserte kriminaliteten strengere straffer, og vil derfor endre § 60 a, den såkalte organisert kriminalitet-paragrafen, slik at den kan omfatte mer av det som reelt sett er organisert kriminalitet, men som har mer fleksible organisasjonsformer i dag enn den hierarkiske strukturen som kreves for å praktisere denne lovbestemmelsen. Vi vil også beskytte informanter bedre, slik at de kan være sikre på hva som vil inngå i sakens dokumenter, hva motparten skal ha innsyn i, hva de kan gi av tips til politiet uten at de risikerer livet eller sterke represalier, at det kan gis informasjon som ikke brukes til bevisføring, og som kan avgrenses med hensyn til hva motparten får innsyn i. Det er mange andre store spørsmål, som vi får komme tilbake til utover i debatten. Det gjelder hvordan man samordner politiets ressurser gjennom et forsterket samordningsorgan, gjennom oppbyggingen av former for innsatsstyrker. Det er litt ulike syn innen komiteen på hvordan det skal bygges opp, og hvordan vi endrer målekriteriene i politiet for å jobbe bedre mot organisert kriminalitet, osv. Men alt i alt, vi har en positiv og sterk felles innstilling.