Christopher Stensaker (Fremskrittspartiet), 2002-10-24:
Denne meldingen gir en bred omtale av det nordiske samarbeidet på de ulike områdene i 2001–2002, bl.a. prioriteringene for det norske formannskapet i det nordiske regjeringssamarbeidet i 2002, og omtaler Nordisk Ministerråds nærområdeprogram, samarbeidet i Arktisk Råd, Barentsrådet, Østersjørådet og samarbeidet med nærområdene i vest. Som vanlig er også rapporten fra den norske delegasjonen til Nordisk Råd inntatt som vedlegg til stortingsmeldingen. Det er nå et halvt århundre siden det nordiske samarbeidet ble formalisert ved opprettelsen av Nordisk Råd, men etter Fremskrittspartiets mening står nytten ikke i stil med den økonomiske innsatsen. Siden etableringen av Nordisk Ministerråd i 1971 har også Nordisk Ministerråd styrket kontakter og samarbeid mellom folk i Norden. Det nordiske samarbeidet ble forsterket og styrket gjennom nærområdesamarbeidet med de baltiske stater og Nordvest-Russland etter den kalde krigens slutt og oppløsningen av Sovjetunionen. Vi mener imidlertid at det omfattende frivillige samarbeidet mellom organisasjoner og institusjoner i Norden er av stor betydning, og fremveksten av informasjonssamfunnet er et av Nordens fremste kjennetegn og fortrinn. Samarbeidet om europeiske spørsmål har ingen formell status, men består av uformelle samråd og informasjonsutveksling etter behov. Det er derfor viktig å rasjonalisere det store utvalget av såkalte råd, slik at det blir færre, men med større tyngde. Fremskrittspartiet er enig i at det innenfor justissektoren samarbeides om å skape mest mulig ensartet lovgivning i de nordiske land. Vi mener også det er viktig at skatte- og avgiftssystemene koordineres bedre for å fremme fri handel mellom de nordiske landene og resten av Europa. I den forbindelse mener jeg at en reduksjon av norske avgifter er viktig både for norsk industri og etablering av nye arbeidsplasser, som også kan bidra til å gjøre det interessant for landene innenfor det nordiske samarbeid å investere i Norge. Fremskrittspartiet mener at nordisk handlingsplan for matvaretrygghet også bør åpne for økt samhandel mellom de nordiske land og EU med hensyn til matvarer og jordbruksprodukter. Vi mener også de nordiske land i større grad bør samarbeide om bekjempelse av forurensning som går over landegrensene. Norge har i 2002 formannskapet i det nordiske forsvars- og sikkerhetspolitiske samarbeidet. Fremskrittspartiet mener at bevilgning til forsvaret i de nordiske land ikke står i stil med de utfordringene som man står overfor, og at et nordisk samarbeid også bør omfatte koordinering på dette området. Vi ser også med stadig større uro på utbredelsen av terrorisme i verden, og mener innsatsen for å bekjempe denne bør intensiveres og koordineres i de nordiske land. Fremskrittspartiet er også av den oppfatning at det nordiske samarbeidet bør omfatte tiltak for å unngå at Norden blir et fristed for personer som har som mål å bekjempe en demokratisk utvikling i sitt hjemland, herunder å ta i bruk virkemidler som skader sivile. Vi er derfor av den oppfatning at nordisk kritikk av våre viktigste allierte bør være mer nyansert, og at man har forståelse for at disse ønsker å beskytte egne borgere, det være seg USA eller Israel. Når det gjelder finansieringen av det nordiske samarbeidet, skal en være oppmerksom på at det gis betydelige nasjonale bevilgninger i tillegg til det som bevilges som tilskudd til Nordisk Ministerråds budsjett. Nordisk Ministerråds og Nordisk Råds informasjonsavdelinger ble etter en prøveperiode i juni i 2001 vedtatt sammenslått, og det er et skritt i riktig retning. Fremskrittspartiet mener det er naturlig med samarbeid mellom de nordiske land, og særlig på regjeringsnivå, men synes resultatene av mange års parlamentarisk samarbeid i Nordisk Råd er små. Det foregår i dag et utstrakt parlamentarisk samarbeid i mange andre europeiske og internasjonale organisasjoner, som f.eks. Europarådet, OSSE, NATO og IPU. Fremskrittspartiet ønsker ikke å legge ned nordisk samarbeid, men ser på, og tror på, det nordiske samarbeidet, helt uavhengig av Nordisk Råds funksjon og eksistens. Vi mener at de økonomiske kostnadene gir liten eller ingen målbar effekt, og at disse midlene bør benyttes til mer målbare tiltak. Nordisk Råds krav om et stort antall tiltaksforslag og rapporter gir relativt uklare signaler om rådets prioriteringer. Fremskrittspartiet synes at det er uklare kriterier for hvorledes f.eks. bistandsmidler til miljøtiltak skal fordeles. Dette har resultert i at svært økonomisk sterke selskaper har mottatt norsk støtte til miljøtiltak som disse selskapene godt kunne finansiert selv. Vi mener at det er gjennomgående for de ulike sektorenes arbeid i Nordisk Råd og i nordisk samarbeid at dette er organer som i stor grad jobber med klar forankring i den politikk som føres i EU. Da Norge ikke er medlem av EU, kommer vi i en situasjon som ligger på siden av det interesseområdet flertallet av medlemslandene representerer, og som har de begrensninger at vedtak som fattes, innebærer en binding av politiske beslutninger som må være i samsvar med EUs bestemmelser. Det mest fruktbare nordiske samarbeid skjer gjennom de mange uformelle kontakter som skapes via det private marked i tilknytning til handel og reiser. Også private organisasjoner har verdifulle kontakter over landegrensene i Norden. Det samme gjelder våre universiteter og høyskoler. Fremskrittspartiet vil fremheve at det også på regjeringsplan kan ha stor verdi å bli kjent med andre nordiske lands erfaringer og finne frem til felles løsninger, ikke minst når det gjelder lovgivning, men tviler imidlertid sterkt på verdien av den parlamentariske kontakt. Dette gjelder særlig så lenge vi ikke er medlem av EU. Erfaringene synes å vise at de andre nordiske landene ikke legger særlig iver for dagen når det gjelder å ivareta norske interesser innenfor EU.