trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Henrik Asheim (Høyre), 2018-10-08:
Finansministeren har i dag presentert et budsjett som er svært godt tilpasset den økonomiske situasjonen i landet vårt. De fire ikke-sosialistiske partiene har i fellesskap tatt Norge trygt igjennom et oljeprisfall som også førte til økende arbeidsledighet og nedgang, særlig på Sørlandet og Vestlandet. Derfor er det svært gledelig å se at veksten nå er tilbake i norsk økonomi. Ledigheten fortsetter å falle, andelen i jobb går opp, og vi ser at 46 000 flere, som før var i utenforskap, er i jobb – bare fra 2017 til 2018. For å finansiere de velferdsløftene som vi nå skal bruke penger på i Stortinget denne høsten, må flere stå i jobb. Derfor er det svært gledelig at vi har en regjering som også prioriterer å styrke inntektssiden i landet vårt over tid, at vi har en regjering som foreslår tiltak som gjør at vi skaper flere lønnsomme arbeidsplasser i privat sektor, og at man er opptatt av at man inkluderer flere av dem som har stått utenfor, inn i arbeidslivet. Det er viktig for bærekraften i velferdssamfunnet vårt, det er viktig for å finansiere de velferdsordningene vi er opptatt av, men det er ikke minst viktig for hver enkelt som har opplevd å stå utenfor, og som nå får den telefonen – når de er litt sent ute om morgenen – fra noen som spør: Hvor blir det av deg? Det er velferd for folk å oppleve at de er etterspurt og trengs på en arbeidsplass. Dersom dette budsjettet blir vedtatt, vil en familie med to helt vanlige inntekter ha fått 11 000 kr i lavere skatt hvert år gjennom de nå seks siste budsjettene. Det bidrar også til å gi trygghet til de små fellesskapene i samfunnet vårt, trygghet til familier som vet at boliglånet kan betales i tide – at de kan forsørge seg og sin familie på en god måte og dermed også være trygge for at økonomien vil bære. Det at det skapes mer i Norge, gjør også at det er rom for videre løft og satsinger på velferdssiden. Det gjør at man kan investere i å bygge og vedlikeholde vei og jernbane, at vi kan utvide ordningen med gratis kjernetid i barnehagene til også å gjelde toåringer, og at vi kan investere videre i å forsvare landet vårt og trygge det med et godt og effektivt politi. Norge er igjen kåret til verdens beste land å bo i. Det er ikke noe som har kommet av seg selv, og det er heller ingen naturlov at Norge fortsatt vil bli kåret til det. En viktig del av den norske suksessen er at Norge har hatt evnen og viljen til å omstille seg og forandre det som må forandres for å bevare det flotteste ved landet vårt. Dette budsjettet legger et godt grunnlag for å både skape, fordele og fornye. Dette er et godt budsjett for Norge.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2018-10-08:
Eg vil starta med å takka Siv Jensen for eit godt budsjett som brukar dei gode tidene på å få fleire i jobb, byggja eit berekraftig velferdssamfunn og skapa eit tryggare Noreg. Det er òg eit budsjett med solid Framstegsparti-avtrykk. Eg vil nemna seks ting som eg er spesielt godt fornøgd med. Det første er at avgiftene går ned med dette budsjettforslaget. Siv Jensen føreslår å redusera avgiftene på sjokolade- og sukkervareprodukt tilbake til 2017-nivå. Med det signalet tek me tak i utfordringa med ESA, men òg utfordringa med grensehandel, som Framstegspartiet er veldig oppteke av. I tillegg set regjeringa ned eit utval som vil sjå på denne avgifta og avgrensinga, men òg sjå på avgiftene knytte til brus. Det er eit arbeid som eg vil følgja veldig nøye. Og me er veldig glade for at budsjettet er tydeleg på at ein set ned avgifter for folk flest. Kanskje det aller viktigaste for familiar er at ein reduserer elavgiftene med ein halv milliard kroner, noko som vil bety mykje for vanlege folk. Så er Framstegspartiet veldig glad for at Forsvaret blir styrkt i budsjettforslaget. Her følgjer regjeringa opp føresetnadene i langtidsplanen og landmaktforliket, for med det å sikra at me har eit godt forsvar. Det er ikkje noka hemmelegheit at Framstegspartiet er veldig oppteke av bilavgifter. Gjennom fem år med samarbeid med Kristeleg Folkeparti, Venstre og Høgre har me klart å vareta lågare bilavgifter for folk flest, kombinert med ein god miljøprofil som gjer at folk kan kjøpa seg trygge, miljøvenlege, gode nye bilar. Mange har vore bekymra for at ei EU-omlegging av målesystemet skulle medføra dyrare bilar. Med dette budsjettforslaget skjer ikkje det, og Framstegspartiet sikrar nok ein gong i regjering at bilavgiftene går ned. Så er me veldig glade for at me, som har eldreministeren, i dag leverer eit forslag om å få eldreombod i heile landet og med det få ytterlegare fokus på eldreomsorg. Vidare vil ein sørgja for at reforma Leve hele livet, som startar 1. januar, sikrar at eldre vil få ein enda betra omsorg, med god matlukt, gode aktivitetar og fokus på å leva eit godt liv heile livet. Me er òg glade for at det kjem ei eiga pakke mot gjengkriminalitet, som er ei utfordring, spesielt i denne byen. Her føreslår regjeringa ei rekkje tiltak, både styrkt politiinnsats, styrking av barnevernet og oppfølging av ungdom gjennom meir midlar til konfliktråda. Gjennom å sjå dette i ein heilskap sørgjer me for at ein tek tak i gjengkriminalitet. Den siste viktige Framstegsparti-saka er at me reduserer eigedomsskatten – ein stor siger i regjeringsplattforma, som blir føreslått allereie første budsjettår. Det gler oss mykje.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-10-08:
Når det gjelder bompenger, vet Siv Jensen utmerket godt at det kommer til å bli en ny bompengerekord også neste år. Det en del personer som har ekstra kostnader i forbindelse med reising til jobb, og når regjeringen da tar de grepene de tar når det gjelder pendlerfradrag, får pendlere mindre fradrag neste år enn de får i år. Det er et faktum. De som har ekstra høye kostnader, f.eks. når det gjelder bompenger eller ferjer, får enda mindre fradrag. Så er det dessverre et faktum at det står i regjeringens statsbudsjett at man skal flagge ut 700 norske arbeidsplasser i Color Line. Selvfølgelig betyr det mye for de 700 familiene som er berørt av det. Vi mener det er en uklok politikk, for vi ønsker å ha en levende norsk sjøfartsnæring. Det er også et faktum det regjeringen har gjort når det gjelder norsk næringsmiddelindustri: Man ga et avgiftssjokk til hele industrien i fjor, så reduserer man for noen deler av den i år, men lar fortsatt 350-kronersgrensen stå. Regjeringen skriver selv, i sin egen proposisjon, at det er en ulempe for norsk handelsnæring. Så jeg tar regjeringens politikk på alvor. Og når det gjelder avgifter, har det vært et av de områdene hvor regjeringen har sprettet og hoppet opp og ned, og det har rammet norske arbeidsplasser og norsk verdiskaping rundt omkring i Norge. Det er også sørgelig at man så systematisk kutter i alle tiltak som skal bidra til arbeidsplasser rundt omkring i landet vårt. Nå er tilskuddet til å skape nye arbeidsplasser rundt omkring i fylkene mer enn halvert siden da Siv Jensen overtok regjeringsmakten. Dagens regjering har blitt en regjering for deler av Norge – en regjering for større forskjeller, ikke for mindre forskjeller, og en regjering der man har glemt at Norges store kvalitet er at man har skapt vekst og utvikling på både store og små steder. Og for alle dem som har ivret for regionreformen, må det å lese dagens kommuneopplegg være en stor skuffelse. Der er det ingen satsing, ingen nye tiltak for å skape livskraftige regioner rundt omkring i Norge, og det hadde vi sårt trengt.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-08:
Det har vært interessant å følge med i media de siste dagene, med utallige budsjettlekkasjer fra regjeringen. Solen skinner på hele landet, sier finansministeren. Jeg tror at ganske mange opplever at solen ikke skinner på dem. I forrige uke fremmet SV 15 forslag for å undersøke hvordan regjeringens velferdskutt har slått ut for folk flest. Vi snakker om kutt i bostøtten, kutt i uføretrygd, kutt i barnetillegget for uføre, kutt i arbeidsavklaringspenger og kutt i overgangsstønad for enslige foreldre – for å nevne noe. Regjeringspartiene stemte imot å undersøke konsekvensene av sin egen politikk. Grunnen er vel at det er enklere for dem å videreføre disse velferdskuttene hvis vi ikke får en gjennomgang av konsekvensene. Derfor ser vi også i dag, i dagens budsjett, at velferdskuttene, de såkalte ABE-kuttene, videreføres. Vi ser også at det er skatteskjerpelse for mange uføre. Det kuttes til fylkeskommunene, og 700 sjøfolk i Color Line mister jobben. Norge har blitt et land som i løpet av fem år har tatt seg råd til å dele ut 283 000 kr i snitt til de aller rikeste, 0,02 pst. av befolkningen, men som ikke har råd til å styrke velferden vår, som ikke har råd til å bekjempe fattigdom og redusere forskjeller. Vi burde hatt et mer progressivt og omfordelende skattesystem, men nå skal de rikeste få enda mer i skattekutt. Det blir 700 mill. kr mindre til fellesskapet. Det er lagt fram to viktige dokumenter i dag, og det ene kan vi si lever ikke opp til det andre. FNs klimapanel har lagt fram en helt fersk rapport som er ganske dyster lesning. Den viser at hvis verden fortsetter som nå, er vi på vei mot en 4-graders oppvarming. 1,5-gradersmålet kan være tapt med dagens utslipp, og det vil få alvorlige konsekvenser. Klimaminister Ola Elvestuen sier til NRK: «Vi må ha mye raskere reduksjoner i klimagassutslipp enn det som hittil er meldt inn til Parisavtalen. Alle land må sette igang langt flere tiltak.» Vel, hvor finner jeg oppfølgingen av dette i statsbudsjettet? Hvor er de økte ambisjonene for hvor raskt vi skal kutte i klimagassutslippene? Hvor er de flere tiltakene? Klimaendringene er ikke noe som kan løses på et annet tidspunkt av noen andre. Det skjer her og nå, og regjeringen svikter denne oppgaven. SV har derfor sammen med Arbeiderpartiet fremmet et forslag med nærmere 40 tiltak for å kutte klimagassutslipp fordi Norge må gjøre sin del av jobben. Det burde vært et budsjett for å redusere klimagassutslippene og forskjellene i Norge. Det burde vært et budsjett for de mange og ikke for de få. Det beste med dette budsjettet er vel at det kanskje ikke blir vedtatt.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-08:
I dette budsjettet – og dette har også vært i lekkasjene som har kommet fra regjeringen så langt – skal det etter sigende satses på å bekjempe barnefattigdom. Vel, vi har funnet kompensasjon til de fattige barnefamiliene i budsjettet. Det er på 181 mill. kr. Det er en fjerdedel av skattekuttene til de aller rikeste, som også gis i det samme budsjettet. Det sier noe om prioriteringene som ligger her. De prioriterer skattekutt, men betaler for det med velferdskutt, og de velferdskuttene ligger gjemt gjennom hele budsjettet og kommer til å ramme en lang rekke i ulike deler av offentlig velferd. Det går på sykehusene, det går på høyere utdanning, vi ser kutt i regionale midler og kutt i kriminalomsorgen, vi har sett kutt i rettshjelpen, og vi ser kutt i studenters stipend. Det er i det hele tatt en lang rekke ulike velferdskutt i dette budsjettet. Det er heller ikke som finansministeren sier, et budsjett som tar klimaendringene på alvor. Framskrivingene for klimagassutslipp i dette budsjettet viser at klimamålene ikke nås – ikke i 2020, ikke i 2030, ikke i 2050. Så når jeg kritiserer regjeringen for manglende satsing på klima, er det fordi vi ikke ser noen nye klimatiltak i dette budsjettet, ikke noe som reflekterer det FN har understreket i dag: Vi må skjerpe klimamålene våre, vi må legge nye klimatiltak på bordet. At utslippene går ned, skyldes, som vi vet i denne salen, at vi har en klimapolitikk som er dynket i palmeolje. Det er regnskogkutt i Indonesia vi bidrar til, ikke klimakutt i Norge. Derfor mener jeg fortsatt det er gode grunner til å kritisere det budsjettet som er lagt fram i dag. Det er ikke et budsjett som tar for seg de store og viktige utfordringene som vi står overfor, nemlig å redusere forskjellene og redusere klimagassutslippene for å sikre en politikk for de mange og ikke for de få.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-10-08:
I dag er jeg først og fremst glad for at utviklingen i norsk økonomi er så bra, at det er flere mennesker i dag enn for ett år siden som er i arbeid, og at det er flere bedrifter som går godt. Jeg er glad for at dette er et budsjett som er tilpasset den økonomiske situasjonen. Etter en nedgangstid der vi har brukt masse penger, er det viktig at vi også klarer å stramme inn. Jeg er også glad for at regjeringa følger opp den enigheten vi har hatt fra tidligere, ved å satse videre på vei, på jernbane, på forskning, på høyere utdanning – som er viktig for å omstille Norge for framtida. Jeg registrerer at regjeringa velger å senke formuesskatten på arbeidende kapital, også kalt Kristelig Folkepartis modell, nemlig å kutte skattene på traktorer, utstyr og maskiner for å unngå at de bedriftene som eventuelt ikke har et overskudd, allikevel får skatt. Jeg ser også at en velger å redusere selskapsskatten med begrunnelse i at vi har den høyeste selskapsskatten i Norden, og at det er viktig for valg av land. Dette skal Kristelig Folkeparti gå grundig inn i når vi skal legge fram vårt alternative budsjett. Jeg ser også at regjeringa velger å redusere økningen i sukkeravgiften. Kristelig Folkeparti er opptatt av at vi får en sukkeravgift som gir folkehelsegevinst. Da vi lagde budsjettet i fjor, var vi opptatt av at vi ville gjøre noe med momsen. Vi forsto ikke hvorfor det skulle være lav moms på godteri, men høy moms på vanlige varer, derfor mente vi at når en skulle gjøre inndekningen, var det en fornuftig måte å gjøre det på. Men det er ingen hellig avgift fra Kristelig Folkepartis side, bortsett fra at jeg mener regjeringa kunne foreslått en differensiering også på drikke, for det er selvsagt at vann med smak, som Bris, ikke trenger samme avgift som sukkerholdig brus. Jeg ser at det settes ned et utvalg. Det vil vi følge spent med på, og vi håper at det kan komme gode forslag til hvordan vi kan få bedre folkehelse ut av sukkeravgiften. Så vil jeg understreke at 350-kronersgrensen, grensen for når det er momsfritt å importere varer, burde vært gjort noe med, og det vil være en viktig sak for Kristelig Folkeparti framover. Jeg registrerer også at det er god satsing på helse, på samferdsel, på politi, på forsvar – på flere sektorer. Jeg er spesielt glad for at det er en så kraftig satsing på bistand – at det er 1 pst., en økning på 2,5 mrd. kr. Det vet vi vil skape en ny hverdag for veldig mange mennesker i denne verden. Men jeg registrerer også at det er en økning i makspris på barnehage, en reduksjon i ressurskrevende tjenester, at en kutter i regionale utviklingsmidler og gjør det vanskeligere for kommunene når det gjelder eiendomsskatt. Vi er opptatt av handlingsrommet for kommunene. Så ser jeg også at det er kommet noen gode tiltak på klima, men vi mener at det trengs flere. Vi kommer også til å være opptatt av vilkårene for barnefamiliene. Der mener jeg at statsråden kunne gjort enda mer.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-10-08:
Jeg deler fullt ut statsrådens vurderinger knyttet til gratis kjernetid for toåringer. Det tror jeg vil være et viktig tiltak. Men det er jo ikke sånn at ethvert tiltak på barnefamilienes område trenger å bli finansiert av resten av barnefamiliene, det kan gjøres av fellesskapet, og det kommer jeg til å ta med i forhandlingene. Dette budsjettet vil uansett være grunnlaget for det videre arbeidet, og Kristelig Folkeparti kommer til å jobbe med det, som vi har gjort hvert eneste år, på en grundig måte og med en normal prosess fram til vi legger fram vårt alternative budsjett. For det vi vet, er at uansett, innen utgangen av denne måneden, kommer Kristelig Folkepartis alternative budsjett til å være ekstremt viktig for hvordan neste års budsjett kommer til å se ut. Vi kommer til å jobbe for et budsjett som skaper et varmere samfunn, som er med på å skape trygge familier, som legger til rette for at de får mer tid sammen, som sikrer fleksibilitet og valgfrihet for familiene, og som bekjemper barnefattigdom på en enda mer slagkraftig måte. Gjennom økt barnetrygd kan vi legge til rette for at det fødes flere barn i dette landet – og også gjennom økt engangsstønad, som vi vet er en av grunnene til at mange velger å ta abort. Vi har et forslag om å gjøre tredje barn i barnehagen gratis, sånn at de som er usikre på om de skal få nummer tre, faktisk velger å gjennomføre det. Vi kommer til å være opptatt av at lærernormen fullfinansieres, at det blir flere lærere for de yngste elevene, og at det blir flere voksne i barnehagene. Vi er innstilt på en enda kraftigere kamp mot sorteringssamfunnet: å hindre sortering før fødsel, men også etter fødsel, og legge til rette for at de som har alvorlige funksjonshemninger, skal få et bedre liv. Vi ønsker trygge eldre gjennom en god eldreomsorg og gjerne økt minstepensjon, som vi har gjort i flere år. Da er kommuneøkonomien viktig. Der er vi stolt av det vi har fått til de siste årene, men vi skal være opptatt av at den også blir god neste år. Vi vil alltid se et Kristelig Folkeparti som kjemper for de store globale utfordringene, som tar tak i klimaendringene, og som gjør enda mer for å bekjempe fattigdom internasjonalt og bekjempe dagens slaveri.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-10-08:
Den største mørke skyen som skygger for solen til Siv Jensen og den nasjonen hun har ansvar for, heter global oppvarming. Bare ekstreme tiltak kan begrense den globale oppvarmingen til 1,5 grader. Endringene vi må gjøre, har menneskeheten aldri før sett maken til. Omfanget er enormt, og tempoet må være raskt. Det sier FNs klimapanel i dag. I denne alvorlige situasjonen innrømmer regjeringen i statsbudsjettet at de styrer mot å kutte under en fjerdedel av det som er Norges ansvar fram mot 2030. Jeg synes det er trist å høre finansministeren være fornøyd med en marginal nedgang i klimagassutslippene – som om det overhodet var et alternativ å øke dem i dette budsjettet. I tillegg vet vi at mange av de utslippene kommer av at flere nordmenn kjører med palmeolje på tanken. FN sier at om vi fortsetter som vi gjør nå, vil vi ikke greie å dyrke nok mat eller skaffe nok vann. Hetebølger vil ta liv, flom og nedbør vil ta flere stater. Massevis av folk vil legge ut på flukt, og dette vil også ramme oss. Hvis vi skal unngå dette, må Norge slutte å være en forurensningsprofitør, slik vi er i dag når vi eksporterer olje og gass som fører til ti ganger mer utslipp i utlandet enn det vi har i Norge. Norge har teknologi, naturressurser, globale investeringer gjennom pensjonsfondet og et enormt potensial innen fornybar energi for å bli ledende i den globale dugnaden som vi står foran. Men dette budsjettet går feil vei. Det er 10 mrd. kr mer til vei enn til jernbane, så godt som ingen grønne avgifter, og man klarer ikke engang å øke flyskatten på de lange reisene uten å kutte den for de reisene som nordmenn gjør mest av, og som også bidrar til mest klimagassutslipp. Det er 0,5 mrd. kr til å redusere bompengene utenfor storbyene, men ikke en krone til å redusere kollektivprisene. Og regjeringen fortsetter subsidiene til oljenæringen. Med den alvorstunge klimarapporten i bakhodet er det ufattelig at finansministeren starter med å fokusere på oljeprisen og tegne et rosenrødt bilde av vår felles framtid, som verken er relatert til målet om å begrense oppvarmingen til 1,5 °C eller til de målene dette Stortinget har satt om 40 pst. kutt innen 2030. Hvor er politikken for å fjerne oljesubsidiene og stoppe mer klimaødeleggende norsk olje og gass? Hvor er miljøavgiftene for omlegging av norsk forbruk, matproduksjon og næringsliv? Hvor er storsatsingene på fornybar energi? 300 mill. kr mer til Enova er ikke nok – det er ikke nok, det er for smått. Jeg skjønner ikke hvordan Kristelig Folkeparti skal kunne stemme for dette budsjettet – særlig ikke etter den talen vi hørte i stad – når klima, vår aller største solidaritetssak, er en av hovedprioriteringene til Kristelig Folkeparti. Derfor mener jeg dette budsjettet er en parlamentarisk avskjedssøknad, og De Grønne vil foreslå en styrking av klimaloven i tråd med 1,5-gradersmålet og invitere Stortinget med på det.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-10-08:
Miljøpartiet De Grønnes økonomiske politikk og politikken vi har for en gradvis utfasing av oljenæringen, handler nettopp om å skape den bærekraftige velferdsstaten som regjeringen selv i sine taler sier den har som hovedmål å bidra til. Dette handler om en realitetsorientering. Jeg vet ikke om regjeringen følger med i de rapportene som skrives om olje- og gassnæringen og den enorme utviklingen av fornybarenergien som skjer i verden nå. Det har kommet flere store rapporter som bl.a. sier at vi allerede har funnet mer olje og gass enn vi kan ta opp. De samme rapportene sier også at for Norge som land, som er så tydelig eksponert mot olje og gass, er det en risiko å fortsette særlig den subsidierte oljenæringen som vi driver med nå, fordi vi er overeksponert mot et produkt som verden ønsker mindre og mindre av. DNV-rapporten som kom nylig, viste at om Norge fortsetter å basere seg på at Europa skal etterspørre vår gass, betyr det at Norge planlegger for at vi ikke når klimamålene. Og klimamålene er vi nødt til å oppnå, for det er den største mørke skyen som finansministeren har foran seg. For første gang skal regjeringen i år rapportere etter klimaloven om tiltak under hver sektor som skal bidra til å oppnå de målene. Regjeringen ligger ikke an til å nå målet, og da må vi i Stortinget ta ansvar og sette konkrete sektorvise mål for regjeringen, målbare i tonn CO 2 . De Grønne kommer til å foreslå dette, sammen med tiltak som tar oss dit. De Grønne vil redusere kollektivprisene, ha raskere togutbygging, fjerne oljesubsidiene, ha raskere omlegging til nullutslippsbiler uten klima- og regnskogsødeleggende biodrivstoff, og vi vil massivt bygge ut fornybar energi. Til det trengs en ny regjering, og vi trenger et sterkt Miljøpartiet De Grønne, som tydeligvis kommer til å måtte bli veldig mye større framover for å fortsette å passe på denne regjeringen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-08:
Dette kunne ha vært en gledens dag. I dag kunne vi ha diskutert hvordan vi skulle bruke 25 000 ekstra årsverk i velferden til beste for folk flest, eller nye velferdsreformer som gratis barnehage til alle fire- eller femåringer. Men på grunn av Siv Jensens årlige skattekutt har vi nå 28 mrd. kr mindre å bruke i dette budsjettet. Pengene er borte fra felleskassa, og de har endt opp i private lommer, veldig mye av dem hos landets aller rikeste. Men én ting skal Siv Jensen ha: Hun holder på tradisjonene. Lanseringen av budsjettet har blitt en ny merkedag i Norge – dagen for økte forskjeller. Selskapsskatten kuttes fra 23 til 22 pst. Med regjeringens tidligere kutt blir det samlet 11,5 mrd. kr i skattekutt på selskapenes årlige overskudd. Med kuttet i selskapsskatten er Norge med på et kappløp mot bunnen som alle land taper på – en konkurranse hvor selv vinneren til slutt sitter igjen som taper. Så ser vi i år igjen at regjeringen tar fra arbeidstakerne, denne gangen med økt skatt i ordningene for kost og reise. Det har blitt dyrere å reise til jobben, dyrere å spise på jobben og dyrere å miste jobben. Samtidig får arvinger og aksjeeiere skattegaver. Dette er oppskriften på å skape et Forskjells-Norge. Siv Jensen sier at i dag skinner solen igjen på hele landet. Siv Jensen ville blitt en ganske dårlig meteorolog, for det er både blygrått og søkkvått ute, men Siv Jensen er heller ikke en særlig god finansminister, i hvert fall ikke for dem som sitter nederst ved bordet. Det er feil det Siv Jensen sier om at den økonomiske veksten i Norge ikke er skjevfordelt. Også i Norge er det altfor mange som ikke har fått være med på oppturen. De lavest lønte blant oss har fått mindre å rutte med enn for ti år siden. For dem skinner ikke solen. Det frister kanskje å be til høyere makter, eller i hvert fall til Kristelig Folkeparti, om at dette budsjettforslaget aldri blir vedtatt. For dette forslaget lukter ikke av ferske penger og nye muligheter. Det lukter av urettferdighet og en mulig regjeringskrise, og jeg håper det blir stående som Erna Solberg og Siv Jensens siste forsøk på å ta Norge i gal retning, som et slags testamente over fem år med borgerlig kuttpolitikk og økende ulikhet.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-08:
Jensen har misforstått. Rødt vil at de som skaper verdiene, de som jobber i selskapene, skal beholde mer av sin verdiskaping, mens regjeringen gir mer til eierne. De erstatter arbeidslinja med «arvelinja». Nå må folk stå opp tidlig for å arve i Norge. Da skal man få tjene gode penger under Siv Jensen og Erna Solbergs regime. Det som kan være trist lesning for noen, kan samtidig – det skal jeg innrømme – være lystig lesning for andre. Det er bare å gratulere årets vinnere, ikke minst pengeadelen, familiedynastiene som atter en gang slipper unna å skatte når store formuer går i arv. Vi kan gratulere velferdsprofitørene, som kan fortsette å hente ut enorme summer fra velferden vår til privat berikelse. Det er ingen tiltak mot det i budsjettet. La oss heller ikke glemme laksebaronene, som henter opp det rosa gullet fra fjordene våre uten å måtte betale en brøkdel av den skatten som oljeindustrien betaler. De har vunnet før, og de vinner i år igjen. Jeg vil også gratulere to av de største vinnerne under denne regjeringen, nemlig Andresen-søstrene, som har arvet Ferd-konsernet. De har alene fått over 181 mill. kr i skattekutt i den perioden Fremskrittspartiet og Høyre har styrt landet. De to alene har fått mer enn den store satsingen for å redusere fattigdommen blant barn i Norge som regjeringen skryter av i dag. Det er med respekt å melde ganske så latterlig. Det er ikke minst også latterlig at en regjering som øker skatten for folk som skal på jobb, som spiser på jobb, og som mister jobben, skryter av å senke skatten for arbeidsfolk. Det mener jeg også er direkte latterlig.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Nei, SV mener at dette tiltaket skal rettes mot alle kvinner som er i en vanskelig situasjon. Går man på sosialhjelp, er man vanskeligstilt. Det vi også vet, er at noen steder jobbes det bra med dette, andre steder jobbes det ikke så bra. Jobbsjansen er en veldig systematisert tilnærming til dette, der man til og med kanskje går hjem til folk, for det kan jo tenkes at noen har noen holdninger som er slik at kvinnene i familien ikke skal jobbe, at det ikke er ansett som bra. Slik kan man også gi disse kvinnene et nettverk, der de kommer seg ut i tiltak der man kan gå trinnvis inn i det norske samfunnet. Så denne avgrensningen er helt feil, for mennesker på sosialhjelp er ikke en ressurssterk gruppe som har et utall av tiltak stående foran seg. Nettopp for denne gruppen kvinner burde man jobbe systematisk etter metodikken i Jobbsjansen, som er etablert nettopp for dem som står lengst unna arbeidslivet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Først: Det høres ut på representanten Thommessen som om alle går på sosialhjelp. Det er en liten andel av befolkningen som går på sosialhjelp. Det er ikke å brette ut til alle. Det andre er at SV ikke utelukker den gruppen som regjeringen har inne i sitt tiltak, men vi mener at flere kan ha nytte av dette tiltaket, fordi vi ser at det virker. Da er det viktigere for oss å bruke noe mer penger på nettopp slike gode tiltak, slik at mennesker som står så langt unna arbeidslivet, får en mulighet til å komme inn, få et sjølstendig liv og få frihet i sitt liv. Jeg bare registrerer at Høyre velger å bruke milliarder av kroner på friske folk som har arbeid og formue – for å si det sånn – i orden. Da snakker man ikke om at man liksom skal velge mellom gode tiltak, da er det bare å pøse ut, mens her skal man være gjerrig og smal.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Dette innlegget er så fullt av usannheter at det nesten ikke er verdt å svare på. Jeg registrerer at Fremskrittspartiet har lyktes ganske godt med sin retorikk om å skremme med at det er dette det handler om, men det gjør det ikke. Det er stengte grenser som tar liv. Det er det at folk ikke kan komme seg ut på en lovlig og god måte når livet er truet, som tar liv. Jeg registrerer at det er 10 000–15 000 mennesker som har druknet i Middelhavet, og at Fremskrittspartiets svar på det er at de skal sendes tilbake igjen til f.eks. Libya, der Leger Uten Grenser melder at man blir sendt rett tilbake til menneskehandel og slaveri – og til å bli solgt om igjen. Verden er ikke så enkel som Fremskrittspartiet vil ha det til. Det vi tar til orde for, er at Norge skal ta et litt større ansvar, og at den asylprosessen vi har her i Norge, må være så god at vi avdekker hvem som skal ha asyl – og det er bare de som skal ha opphold i Norge. Det er alle i denne salen enige om.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Det er store utfordringer knyttet til både flyktninger og migrasjon i verden, slik som representanten sa. Det har tatt oss hundre år og to verdenskriger å bygge opp den lille veven av sivilisasjon som FNs konvensjoner om menneskerettigheter og retten til å søke asyl er. Derfor var det med sjokk vi i SV så at Arbeiderpartiet og resten av Stortinget, bortsett fra Miljøpartiet De Grønne, var med på å gi en regjering med Fremskrittspartiet i spissen beskjed om å reforhandle disse konvensjonene, midt i en krise der det ikke fantes ett eneste land i verden som ville forsterke flyktningenes rettigheter, eller se på f.eks. klimaflyktningers rettigheter. Kan vi nå stole på at Arbeiderpartiet har forlatt panikken og vil stå på de internasjonale forpliktelsene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Jeg savner at representanter for Høyre litt mer tar på seg en rolle som humanitære høvdinger, slik man var før, og at man tør å snakke om frihet og tør å slå ned på konspirasjonsteorier som nå herjer i flyktningdebatten. SV var ikke med på forliket, og det var to grunner til det. Det ene var at man fremmet forslag som hemmet integreringen. Det andre var punktet om å reforhandle internasjonale avtaler, som er den skjøre veven av sivilisasjon som det har tatt oss hundre år og to verdenskriger å bygge opp. Jeg håper at Høyre nå har kommet seg ut av den panikken, men jeg er ikke sikker. Når det gjelder de punktene som hemmer integrering, har flere av de punktene nå blitt regjeringens hovedpolitikk, nemlig å hindre familiegjenforening. Det er det man ser at man skal begrense. Da er spørsmålet mitt til representanten Thommessen: Hadde han vært tryggere, hatt mulighet til å slå rot og lære seg fremmede språk og følt seg hjemme hvis han ikke hadde fått være sammen med og hatt trygghet for sin nærmeste familie?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Representanten etterlyste reelle problemer, og da skal jeg ta med representanten til et sted der det faktisk er det. Nobels fredspris er nettopp utdelt, og en av fredsprisvinnerne, Nadia Murad, som er jesidikvinne, kristen minoritet, forteller oss hvordan hun ble tatt til fange, hvordan hennes familie ble skutt, hvordan hun klarte å rømme, og hvordan en tysk delstat bestemte seg for å hente ut flere av disse. Det hun ba oss innstendig om da hun holdt sin tale, var: hent flere av disse kvinnene og disse som er rammet. Jeg har før spurt justisminister Sylvi Listhaug fra Fremskrittspartiet om vi ikke skulle gjøre det, og svaret var ganske kontant nei. Så spørsmålet er: Anser Fremskrittspartiet disse som reelle flyktninger, og er det riktig å hente dem? Eller skal de bli værende der de er, der de fremdeles er i livsfare?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Senterpartiet er nå det eneste partiet som foreslår at Norge skal ta imot færre kvoteflyktninger. Og det er i en situasjon der flyktningsituasjonen er svært alvorlig mange steder i verden. Der FN ber oss om å ta imot flere, sier Senterpartiet færre. Nå er det ikke akkurat økonomisk nød i Norge, eller en svært vanskelig situasjon her fordi det kommer mange asylsøkere. Da lurer jeg på om representanten er kjent med at grunnen til at FN ber oss om å ta imot flere flyktninger er flere, bl.a. at det blir destabiliserende i nærområdene – altså farlig for oss også – og det er farlig for enkeltpersoner som er spesielt forfulgt, spesielt konvertitter, homofile, enslige kvinner osv., som er veldig sårbare i disse leirene. Er representanten kjent med det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Først vil jeg gi Kristelig Folkeparti ros for at de også har forsøkt å øke antall kvoteflyktninger i sitt budsjett. Det er veldig mange gode tiltak. Men når det gjelder familiegjenforeningsområdet, der Kristelig Folkeparti ønsker å være familiens parti, har det jo skjedd skarpe innstramninger på muligheten til å få familiegjenforening i Norge. For SV er det helt tydelig at hvis en skal sitte i årevis og være redd for at familien ikke er trygg, ikke få være sammen med dem, er det brudd på retten til familieliv, og ikke minst er det veldig dårlig for integreringen. Jeg kan i hvert fall tenke meg sjøl – og jeg tror representanten Bransdal også ville hatt det slik – at hvis en ikke er trygg for ens egne, så er det litt vanskelig å lære seg et nytt språk og konsentrere seg om å slå rot og være glad i lokalsamfunnet sitt og på en måte være til stede der fullt ut. Vil dette være en viktig sak for Kristelig Folkeparti framover eller er den allerede solgt?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Det er bra at statsråden vil se på det, for det er et reelt problem. Det må være bedre at folk får fullført en utdanning enn at de ikke får det – særlig hvis man skal bosette folk ulike steder i landet. Jeg har lyst til å utfordre statsråden på to ting. SV har lagt fram flere forslag om å revidere introduksjonsordningen mer grunnleggende enn det regjeringen har lagt opp til. Vi mener at all grunnleggende kvalifisering må kunne tas og fullføres innenfor ordningen. All forskning – og det er ikke så lite vi har på dette – viser at vi må tette gapet mellom hva innvandrerne kan, og hva arbeidslivet trenger. Da handler det også om å kunne vise til fullført kompetanse. For det andre mener vi at det må settes noen kvalitetskriterier for språkopplæringen i introduksjonsprogrammet og i ordningen med rett og plikt til norsk og samfunnskunnskap for voksne. Hva er grunnen til at regjeringen ikke er enig med SV i dette?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
I 2016 stilte jeg et spørsmål om regjeringen mente at jesidier kunne bli returnert til internflukt i Irak. De svarte: Ja, selvfølgelig kunne de det. Nå har Nadia Murad nettopp fått nobelprisen. Hun har fortalt at hadde hun ikke blitt hentet ut av disse nærområdene, hadde hun antakeligvis blitt drept. Statsråden og regjeringen har applaudert Murads mot og historie. Samtidig vet vi at med regjeringens politikk blir jesidier returnert til disse områdene. Ser statsråden at det er behov for å hente folk ut av nærområdene fordi det ikke er sikkerhet der, selv om de sitter i noen såkalte leire i nærområdene? Erkjenner statsråden at dette for noen er et spørsmål om liv og død?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Jeg er enig i hvert eneste ord som representanten Ørmen Johnsen nå sa. Derfor velger SV å bruke mer penger på Antirasistisk senter og å kutte bevilgningen til Human Rights Service, som bidrar til rasistiske holdninger som gjør det vanskelig for ungdom og andre å få jobb. Derfor foreslår vi også i denne innstillingen at man skal styrke kompetansen om kjønns- og seksualitetsmangfold og kulturkompetanse i voksenopplæringen knyttet til introduksjonsordningen. Jeg oppfordrer Høyre til å stemme for det forslaget, for det er nettopp det representanten Ørmen Johnsen nå var oppe og snakket om. Det er veldig viktig – også å være med på å sikre at man får rett til å fullføre kompetanse, en rettighet. Jeg ser at regjeringen har tatt noen steg på den veien, men dessverre ikke langt nok; de har ikke støttet SV helt fram. Men det er riktig det Ørmen Johnsen sier, om at det er veldig mye som handler om holdninger og stemning. Da er det litt ille å høre disse innleggene der man sitter og regner på om man skal redde folk. For det er altså folk som dør nå på grunn av stengte grenser. Vi må ta inn over oss at det er slik det er. Det hadde også hjulpet om justisministeren hadde bidratt til fakta når det gjelder volumet på hvem av utlendingene som bidrar mest til kriminalitet. Det er ikke flyktningene, det er arbeidsinnvandrerne. Jeg har også sett på tallene for tvangsreturer. Er det flest fra Afghanistan og Syria? Nei, det er ikke det. Det er flest øst-europeere og russere. Det er de som er det store volumet av tvangsreturer i Norge. Det er viktig nå at representanter fra regjeringen også er ærlige på dette, for det er helt uriktig når flyktninger og asylsøkere nærmest blir stemplet som kriminelle i seg selv. Det er mulig mange av dem som sier det, ikke mener det, men det høres slik ut, og alle andre hører det. Det bidrar til en stemning som pisker opp rasisme, som representanten Ørmen Johnsen nå nettopp var oppe og advarte mot – fordi det er feil, og fordi vi da taper masse ressurser hos flotte mennesker som ønsker å bidra i samfunnet vårt, og som har mye å komme med. Derfor foreslår SV økninger på alle de områdene som mange har vært oppe og snakket om nå. Så det er viktig hva slags fakta regjeringen og regjeringens stortingsrepresentanter bringer på bordet, og at vi får diskutert disse sakene ut fra fakta, og ikke det ønsket som Fremskrittspartiet har, om å skape panikk i alle leirer. For det bidrar ikke til noe godt, og dessverre har de andre partiene enten bidratt til eller vært stille om det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
SV er imot å gi statstilskudd til en blogg – for det er det Human Rights Service er – som sprer høyreekstrem konspirasjonsteori. Det er ikke noe som man trenger å gi noen statsstøtte til. Jeg bare ber representantene eksperimentere litt med tanken om man hadde syntes det hadde vært greit hvis dette hadde vært en jødekritisk blogg. Ytringsfriheten gjelder, man trenger ikke å ha statsstøtte for å ha den. Det andre er kriminalitetsstatistikken. Juster den for alder og kjønn, så ser dette veldig annerledes ut! Unge menn er mer kriminelle enn andre, menn er vesentlig mer kriminelle enn kvinner. Det er realiteten. Vi går jo ikke rundt og frykter alle menn av den grunn – eller sprer slike tanker om alle menn av den grunn. Så slutt med det! Det siste er: Hvis regjeringen bryr seg om identitetskriminalitet – som er alvorlig – knyttet til internasjonal kriminalitet, få på plass biometri!
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Dette var en litt merkelig replikk. SV velger å bruke pengene annerledes enn Høyre. Høyre velger å bruke milliarder til landets aller rikeste. Vi velger å bruke våre midler på fellesskapet. Vi velger å bruke dem f.eks. på regionale midler, som regjeringen sjøl sier virker bedre enn andre virkemidler, gir flere arbeidsplasser og mer verdiskaping i distriktene. Ja, det går bra mange steder. Men det som skjer i distriktene, er at hvis du ikke har jobb der, flytter du. Det er sentralisering som skjer når man kutter i disse midlene, som kunne skapt arbeidsplasser rundt omkring i distriktene der næringsmiljøene er tynne. Det beskriver også regjeringen sjøl i budsjettet. Der er det behov for å skape litt bredere næringsmiljøer. Det gjør vi med disse midlene. Da har folk et valg om de vil bo der, eller om de vil flytte til byen. Det har de ikke i dag.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Dette er totalt feiloppfattet. Punkt én: Da den rød-grønne regjeringen satt, ble det skapt flere arbeidsplasser ? flere arbeidsplasser i privat sektor ? enn under denne regjeringen. Punkt to: Denne regjeringen skaper økonomiske forskjeller, og det er farlig. Det er veldig alvorlig for dem som rammes av det, men det er ikke mektige folk med penger i baklomma, som Høyres sponsorer. Jeg skjønner at Høyre ikke er redd dem ? det er vel ingen ? men SV mener at dette er rent politisk feil. Det er feil verdigrunnlag, og det skader økonomien, for da er det mange ressurser som ikke kommer i virksomhet. SV har en sterkere satsing på næringsutvikling enn det Høyre har, men vi ønsker å hjelpe bedriftene i oppstartsfasen og i krisefaser. Når noen begynner å tjene mye privat på sine private formuer, får de være med og bidra litt mer til fellesskapet. Det er rettferdig.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Jeg reagerer på at representanten ikke skjønner forskjellen på Senterpartiet og SV. Jeg representerer SV og ikke Senterpartiet. Senterpartiet får svare for seg. Jeg registrerer også at representanten heller ikke vet forskjellen på flyktninger og arbeidsinnvandrere. Norge har tjent godt på at vi har hatt mange som har kommet til dette landet. Noe av det vi er opptatt av for at dette skal gå enda bedre – jeg er forundret over at Høyre har stemt imot – er hvordan vi raskere skal kvalifisere dem som kommer hit til landet, tette gapet mellom hva de kan, og hva arbeidsgiverne faktisk forventer at folk kan. Det er mye bedre med et par år til med kvalifisering enn resten av livet på trygd. Dette er ressurser, mennesker er ressurser. Jeg hørte en gang Høyre snakke om «mennesker, ikke milliarder». Nå hører jeg at representanten driver og teller kroner for å se om han har råd til å redde liv. Det er SV uenig i. Vi ønsker at disse ressursene som kommer til Norge, skal bidra aktivt til samfunnet, og derfor satser vi på det. Det kommer til å lønne seg.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
SV og Arbeiderpartiet er grunnleggende enige i fellesskapet og at vi ikke ønsker kommersialisering av velferden osv. Det er det fenomenet vi ser nå, at forskjellene øker enormt i samfunnet, og en av driverne er det som skjer i boligmarkedet. På tallene kan vi se at bostøtta i kommende budsjett er under det nivået som var i 2009 – i kroner. Samtidig har vi blitt en halv million flere mennesker, boutgiftene har eksplodert, og inntektene i lavinntektsgruppene har gått ned. En gruppe har falt nesten helt systematisk ut, og det er nye uføretrygdede som kommer inn i ordningen, og som ikke omfattes av den overgangsordningen som nå blir permanent. Derfor har SV fremmet to forslag, ett om at man også skal inkludere nye uføre i bostøtteordningen, og ett om å få tettet det gapet som har oppstått fordi elementene ikke har vært justert på veldig mange år. Hva er grunnen til at Arbeiderpartiet i år ikke er med på dette?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Nei, Høyre har aldri hatt noen sans for å yte etter evne. De tror tvert imot at jo mer du har, dess større gulrøtter må du ha for å legge noen pinner i kors. Eiendomsskatten har stor faglig støtte når det gjelder å utjamne forskjeller, men den kan virke litt usosial hvis man ikke har et godt bunnfradrag på den. I Oslo ser vi nå at Høyre og Fremskrittspartiets støttespillere til og med går til rettssak for at ikke alenemoren i en toroms leilighet må betale eiendomsskatt når de må det. Derfor ønsker SV å bidra til å gjøre eiendomsskatten mer sosial. Vi har et forslag i dette budsjettet om å endre loven slik at man får et bunnfradrag, og at man f.eks. kan få utsatt skatt til eierskifte, hvis det er et eldre menneske som bor i en bolig og ikke har høye inntekter, men har en veldig stor boligformue. Vil Høyre være med på å gjøre denne skatten mer rettferdig, eller ikke?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Representanten var inne på psykisk helse og pakkeforløp. Nå er situasjonen i spesialisthelsetjenesten ikke akkurat glitrende på dette området. Regjeringen sa at de skulle øke mer på psykisk helse enn på somatikk. Resultatet er at somatikken har økt fem ganger mer. I 2015–2016 sa helseministeren at han ikke var fornøyd. I 2017 sa han at det ikke var godt nok, og i 2018 sier han at han er skikkelig sur. Men helseministerens humørsvingninger hjelper jo ikke disse pasientene – der det nå er én av tre som avvises. I kommunesektoren har man ikke klart å bygge opp det mottaksapparatet som burde være der. SV har foreslått en satsing på 300 mill. kr til kommunene, slik at de kunne ha et apparat til å ta imot disse pasientene, men det har ikke Fremskrittspartiet tatt ansvar for. Hvordan kan de mene, med denne situasjonen i spesialisthelsetjenesten, at dette skal gå bra i kommunehelsetjenesten?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
SV har flere forslag i denne innstillingen, bl.a. når det gjelder bostøtte, som jeg er veldig skuffet over at Senterpartiet ikke støtter, men også forslagene som handler om de ressurskrevende tjenestene. I fjor var vi enige om at det var behov for å gå igjennom ordningen, fordi det ble strammet inn på mange utgifter som kommunene faktisk har. Særlig etter samhandlingsreformen får kommunene sykere og sykere pasienter, som krever et høyere og høyere kompetansenivå, nesten på linje med et lite sykehus. Vi ber om at dette blir gått igjennom nå, og at det blir lagt inn en mulighet her innenfor den kommunale egenandelen. Det andre er forslaget om å få til en ordning for dem som er over 67 år. Det er jo ikke slik at dette er mennesker som blir friske når de blir 67; de blir gjerne sykere. Utgiftene blir også høye, og de har vel også samtidig krav på å ha et noenlunde trygt og rimelig liv. Hva er grunnen til at Senterpartiet ikke vil være med på å utvide ordningen for særlig ressurskrevende tjenester til dem over 67 år?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Representanten fra Venstre forteller en helt feilaktig historie om SVs skattepolitikk. Vi ønsker flere tilskudd og også skattelette til investorene og entreprenørene, de som driver med innovasjon, når de har lite inntekter. Men når de har million- og milliardinntekter og svære eiendommer, mener vi at de skal bidra mer til fellesskapet. Jeg registrerer at Venstre mener det motsatte. Jeg lurer på hvordan Venstre kan begrunne at et av de tiltakene som regjeringen selv beviser har større og bedre effekt, gir flere arbeidsplasser og større inntjening enn andre, er kuttet med over én milliard, nemlig de regionalpolitiske virkemidlene. Jeg lurer på om representanten har lest det og vet hvor mye høyere disse ligger, både når det gjelder verdiskaping og antall nye arbeidsplasser i distriktene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Kristelig Folkeparti har nå inngått et budsjettforlik der de også har brukt det fallende antallet som kvalifiserer for bostøtte, til å saldere budsjettet. Det har skjedd i flere år, og det kommer av at det er færre og færre som kvalifiserer for bostøtte. Det er fordi inngangskriteriene er så altfor lave, slik at veldig mange familier som nesten ikke har penger, ikke kvalifiserer for bostøtte. Derfor har SV fremmet to forslag om dette, både at de som har fått uføretrygd etter at ordningen ble vedtatt, skal kunne få bostøtte, og at man tetter det gapet som har oppstått fordi man ikke har regulert disse parameterne som gjør at mange faller ut. Grunnlaget i det å ha et trygt liv er jo å kunne ha et hjem, og bostøtten skal hjelpe til med det. Hva er grunnen til at Kristelig Folkeparti ikke støtter SV i at bostøtten nå må justeres opp for å fylle den rollen den var ment å ha?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-14:
Som statsråden sa, er tillit avhengig av at man føler seg som en del av fellesskapet og er det. Nå har denne regjeringen delt ut 1,4 mrd. kr til landets 0,1 pst. rikeste uten å stille et eneste krav til eller at det er et eneste bevis for at det blir en eneste arbeidsplass ut av det. De kutter i de virkemidlene der de sjøl skriver at det gir flere arbeidsplasser, det gir bedre fortjeneste. Det er bare at det ikke ligger i sentrum, sånn som denne regjeringen mener at alt skal gjøre. Og det kuttes i bostøtten, det som er tryggheten for familien. 134 000 kr er nå gjennomsnittlig husholdsinntekt for dem som får bostøtte. Tror statsråden det er et godt bidrag til tilliten hos de vanskeligstilte i samfunnet når de må betale festen til den økonomiske eliten som støtter Høyre?