Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Det er all grunn til stor optimisme for norsk fiskerinæring. Budsjettforslaget fra regjeringen bærer preg av det. Det er et godt budsjettforslag. Det satses, som det er sagt før, på bl.a. marin forskning og f.eks. marin bioprospektering, som vil bli svært viktig for framtiden. Ingen annen regjering har satt nordområdene på kartet slik som denne regjeringen her har gjort. Deler av industrien sliter ennå med ettervirkningene etter finansuroen. Det er fortsatt behov for forlengede og utvidede kreditter til deler av fiskeindustrien i 2011. Derfor er det viktig å videreføre garantiordningen, og det er også det regjeringen har lagt inn i forslaget. Jeg vet at det må være fryktelig irriterende for opposisjonen at jeg gjentatte ganger står på denne talerstolen og skryter av norsk fiskeriforvaltningen og fiskerinæringen generelt. Eksporten av norsk fisk går så det suser. Ja, de siste dagene har vi til og med lest i media at norske forbrukere spiser mer laks enn før, mye mer. Selv om det har vært utfordringer de siste årene, går det mye bedre nå. Nye eksportrekorder blir satt hvert år – ja, til dels hver måned. Opposisjonen må være noen kaldfisker hvis de ikke lar seg begeistre av dette. De resultatene jeg henviser til, kommer ikke rekende på ei fjøl. Det første middelet man har, som er veldig viktig, og som vil være viktig for Arbeiderpartiet i årene framover, er å holde orden i norsk økonomi. Orden i norsk økonomi er helt avgjørende for vårt næringsliv. En særnorsk renteoppgang og sterk krone som følge av uansvarlig pengebruk vil svekke norsk næringsliv. Dette vil slå særlig ut for eksportrettede næringer, som fiskerinæringen. Tilbake til næringsbudsjettet: Gjennom denne budsjettbehandlingen og opposisjonens alternative budsjettforslag ser vi klare politiske skillelinjer. Det er helt fint, for kampen om samfunnsretningen står hver dag gjennom de små skrittene og de valgene vi tar. Hvorfor forandre på det som fungerer? Representanten Flåtten sa i sitt innlegg at vi må løfte blikket. I fiskeripolitikken må jeg si at det er vanskelig å se hvor de fester blikket. Høyre er utydelig på sine prioriteringer i sin fiskeripolitikk og i grunnen også lite konkret. Om man skal trekke fram noe, må det være noe som ikke er nytt, og det velger jeg ikke å bruke tid på. Men det er verdt å merke seg at Høyre legger seg tett til – og med – Fremskrittspartiet i merknadene om fiskeripolitikken. Fremskrittspartiet: Det er ingen overraskelse at Fremskrittspartiet ønsker en dreining i forvaltningen av fiskerinæringen. I Bergens Tidende kunne man forleden lese en uttalelse fra Harald T. Nesvik om at hvis Fremskrittspartiet kommer til makten, blir det en oppmyking i kravet til hvem som skal få lov til å eie fiskebåtene her i landet. Kanskje blir det fritt fram, sa han. Det som er mest skremmende, er at også Høyre, med Frank Bakke-Jensen i spissen, snuser på å gi flere landkrabber rett til å eie fiskebåter, ifølge Bergens Tidende. Jeg tror ikke det er gode nyheter, spesielt for Nord-Norge som sliter med lite kapital. Det betyr en dramatisk oppmyking i kravet om hvem som skal få eie fiskebåtene her til lands. Så gjemmer disse partiene seg bak at det er en utfordring med generasjonsskiftet som er årsaken til dette. Nei, dette er faktisk også disse partienes politiske mål: frislipp. Da blir det ikke slik som Fremskrittspartiet har som mål i en av sine merknader, en variert flåtestruktur. Fiskeriressursene vil bli eid av de som har økonomisk ryggrad til å kjøpe seg disse rettighetene, og dette partiets rørende omsorg for de mange fiskeriavhengige samfunnene langs kysten står for fall. Det vil føre til en ren kommersialisering av denne viktige næringen for kysten og for landet, hvor markedskreftene får fritt spillerom. Vi ser hva det har ført til de siste årene. For Arbeiderpartiet ligger det fast at målet er at verdiene i havet skal komme kystsamfunnene til gode. Fremskrittspartiet sier på den ene siden at de vil styrke kontrollen med uregulert og ulovlig fiske, men kutter samtidig kraftig i bevilgningene til Fiskeridirektoratet. I tillegg vil Fremskrittspartiet kutte i forskjellige avgifter og gebyrer, men man skal huske på at målsettingene med disse avgiftene nettopp er å dekke kostnader med drifting av tilsyn og kontroll. På toppen av det hele er det et stort kutt i Mattilsynet. Det ser ut som den ene hånden ikke vet hva den andre gjør i Fremskrittspartiet.