Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2012-05-29:
La meg bare først få lov til å si at når det gjelder forvaltning av fellesskapets midler, er det klart at det må utføres på en tillitsfull og – jeg vil nesten gå så langt som å si – pinlig korrekt måte for at ikke tilliten til opinionen skal svekkes. Sånn sett er også spørsmål knyttet til habiliteten til dem som faktisk skal formidle fellesskapets penger, av vesentlig betydning. Nå har saksordføreren og andre representanter gitt en bred og grundig beskrivelse av hva denne saken dreier seg om, så jeg skal ikke på nytt gjengi det som allerede er sagt. Men jeg vil allikevel, fordi det blir presentert litt ulike virkelighetsoppfatninger, ta utgangspunkt i det som er sakens kjerne, nemlig: Hvem var det som tok initiativet til Senter for nordområdelogistikk? Det er hevet over enhver tvil, i hvert fall i dag, at det var Felix Tschudi og Tschudi Shipping Company som sto som initiativtaker bak dette senteret. Men det er samtidig viktig å se denne saken i en litt større sammenheng, noe jeg mener at kontrollhøringen ga oss et veldig godt innblikk i. Jeg har lyst til, fordi det tidligere også er referert til hva administrerende direktør i Rederiforbundet, Sturla Henriksen, sa i kontrollhøringen, å sitere litt mer av hva han sa, nettopp for å vise at dette er en sak som står i en litt større sammenheng. Det handler om mer enn bare hvem som tok initiativet. Hele nordområdesatsingen og politikken bak det står i en større sammenheng. Sturla Henriksen sa i denne høringen: «La meg belyse de sentrale elementene i tidslinjen for dette prosjektet. Vinteren og våren 2008 kontaktet Rederiforbundet en rekke av sine medlemmer – vi har 160 medlemsbedrifter – for å få på plass bidragsytere til finansiering av professorater i regi av kunnskapshub-en. Som del av dette kontaktet vi også Tschudi Shipping Company. Det var naturlig både på grunn av deres vel kjente engasjement i nord og fordi Felix Tschudi selv hadde deltatt i Oslo Maritime Nettverks arbeid for etablering av kunnskapshub-en. Rederiforbundet inviterte Tschudi Shipping til et første møte, som fant sted 18. april 2008. Formålet med dette møtet var å få Tschudi Shipping til å bidra til et professorat, og nordområdene ble lansert som et eksempel på et aktuelt tema.» Og videre: «Kortversjonen er altså at det var Rederiforbundet som initierte og inviterte Tschudi Shipping inn i prosjektet. Etter at Tschudi Shipping hadde forpliktet seg til å bidra med 6 mill. kr, var det de som initierte og argumenterte for en endring av prosjektet til et senter fremfor et professorat. Rederiforbundet var enig i denne endringen og så at man her kunne etablere et samarbeid og en samfinansiering mellom næringen og myndighetene på en måte som kunne gi ytterligere kraft til en kunnskapsutvikling som er viktig for begge parter. På denne bakgrunn sendte Rederiforbundet en søknad til UD om såkornmidler til oppstart av senteret. Dette er i korte trekk bakteppet og innholdet i Rederiforbundets rolle og engasjement i dette prosjektet.» Det er viktig å ha dette med når vi diskuterer denne saken, for – som vi ser – ja, det var Tschudi og Tschudi Shipping Company som tok initiativ til selve senteret, men det er også flere aktører som har en rolle i dette prosjektet. Til habilitetsspørsmålet – for det er jo det som er kontrollkomiteens anliggende i denne saken, nemlig spørsmålet om hvorvidt utenriksministeren, i forhold til sitt vennskap med Felix Tschudi, har opptrådt inhabilt i denne saken: Det er slik, som Lundteigen også var inne på i sitt innlegg, at vennskap i seg selv ikke gir grunnlag for inhabilitet. Det skal faktisk mye til før man blir inhabil på bakgrunn av vennskap. Men det er allikevel viktig at man vurderer dette nøye, også når det er snakk om vennskap. Vi har forstått det sånn etter hvert – for dette har det ikke vært helt klart og tydelig for meg å få tak i – at i hvert fall i en tidlig fase vurderte utenriksministeren sin habilitet. Som det også er referert i debatten tidligere i dag, vurderte han sin habilitet i forhold til rederiforbundene. Men det er ikke rederiforbundene som er interessante her, det er vennen Felix Tschudi. På høringen forsto jeg det i hvert fall slik at utenriksministeren i 2008 vurderte sin habilitet, men fant at han ikke var inhabil, og fant at det ikke var nødvendig å gå til Lovavdelingen i Justisdepartementet for å få en vurdering. All den tid det er skapt en tvil og usikkerhet rundt utenriksministerens habilitet, har Kristelig Folkeparti konkludert med at vi mener det ville vært klokt om utenriksministeren allerede i 2008 hadde gått til Lovavdelingen for å få vurdert sin habilitet. Det er det Kristelig Folkeparti, på bakgrunn av behandlingen av denne saken, har kommet fram til, og som går klart fram i vår merknad – også all den tid utenriksministeren har gått til Lovavdelingen ved tidligere anledninger, både med hensyn til utnevning av hans venn, som nå er FN-ambassadør, og med hensyn til hans håndtering av habilitetsspørsmålet knyttet til kronprinsparet og apanasjen. Vi mener at det ville vært klokt om han også gjorde det i forbindelse med behandlingen av søknaden fra Rederiforbundet, der Felix Tschudi – ikke en bekjent, men hans venn – var en så sentral aktør. At vi ikke blir med på den sterke kritikken som de tre andre opposisjonspartiene fremmer i denne saken, er fordi man fremmer en så sterk kritikk, hvor det neste da ville ha vært å fremme et mistillitsforslag. Da skal man være rimelig sikker på at utenriksministeren faktisk var inhabil. Da skal man være rimelig sikker på at saksbehandlingen ikke har foregått etter reglementet. Det er min vurdering. I dag er det ikke noen som har tatt direkte til orde for at utenriksministeren var inhabil. Faktisk er det ikke grunnlag for å konkludere, verken på den ene eller andre måten. Sånn sett vil jeg jo også si at jeg synes at regjeringspartiene konkluderer altfor raskt, ved at samtlige representanter fra de tre partiene kommer opp på denne talerstolen og frikjenner utenriksministeren blankt. Det er skapt en tvil rundt habiliteten. Også juridisk ekspertise sier noe av det samme som Kristelig Folkeparti, nemlig at det ville vært klokt at utenriksministeren vurderte sin habilitet i 2008. Vi ble altså ikke med på denne sterke kritikken som de tre andre opposisjonspartiene fremmer i denne saken, men understreker – som vi allerede har sagt – at vår konklusjon er at utenriksministeren burde vurdert sin habilitet. Vi mener jo også det er viktig å presisere at når man redegjør for kontrollkomiteen fra start til slutt, er det veldig all right om de opplysningene som man kommer med, stemmer med virkeligheten. Det har vært en del unøyaktigheter som det først på høringen ble ryddet opp i.