Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 1998-12-17:
Etter den tillitserklæringen som ble helseministeren til del i det siste innlegget, er det vel ikke mer enn rimelig at han redegjør for hvilke vurderinger han som helseminister har gjort av denne saken. Mitt utgangspunkt er de etablerte målsettinger for norsk mat- og ernæringspolitikk. Dette innebærer mål om å sikre befolkningen et riktig kosthold for på den måten å redusere omfanget av kostholdsrelaterte helseskader i befolkningen. I denne sammenhengen kan jeg ikke unnlate å påpeke betydningen av et internasjonalt samarbeid for å få gjennomslag for målsettingene i mat- og ernæringspolitikken, og at målet om å beskytte folkehelsen må fremmes også gjennom beslutninger i internasjonale organer. Mange hundre års historie har lært oss at grensene ikke er noe naturlig hinder for smittestoffer. Til tross for betydelige hygieniske fremskritt synes det som om sykdom som følge av sykdomsfremkallende bakterier er et økende problem internasjonalt. Ifølge Verdens Helseorganisasjon skyldes dette i tillegg til internasjonal reisevirksomhet og handel med mat bakterienes tilpasningsevne og endringer i matproduksjonen. I tillegg fører økt andel eldre og immunsvekkede mennesker i samfunnet og nye bosettingsmønstre og forbrukervaner til flere slike sykdomstilfeller. Norge er i en gunstig situasjon når det gjelder forekomst av de fleste næringsmiddelbårne sykdommer. Denne situasjonen ønsker vi å opprettholde. I denne sammenhengen er det viktig å påpeke at utvidelsen av EØS-avtalen ikke omhandler importvolum, som da heller ikke forventes å øke som et resultat av denne utvidelsen. Når grensekontrollen faller bort, er det viktig ut fra en helsemessig betraktning å påpeke at Norge har full handlefrihet til å skaffe seg informasjon om varenes faktiske kvalitet ved ankomst. Kravet om at importørene skal registreres og varsle næringsmiddeltilsynet 24 timer før varenes ankomst, er den viktigste muligheten til fortsatt å føre en restriktiv politikk På basis av dette vil myndighetene kunne ta stikkprøver eller foreta full kontroll med tilbakeholdelse av varene ved mistanke om at forsendelsen ikke er i henhold til reglene. Dessuten endrer ikke veterinæravtalen selve næringsmiddellovgivningen, slik at varer som anses helseskadelige, eller som ikke er i samsvar med reglene, fortsatt kan forbys. Helseskadelige varer kan beslaglegges, og dersom en norsk importør opererer på en helsefarlig måte, kan hele eller deler av virksomheten stenges. Jeg vil også understreke betydningen av at EUs eget regelverk med tanke på helse- og hygienekrav gradvis har blitt skjerpet for å sikre helsemessig trygge matvarer og bedre dyrehelse. Norge kan dersom folke- eller dyrehelsen er satt i fare, ta i bruk sikkerhetsklausulen i EØS-avtalen og gjøre ensidige vedtak som kan medføre stans i handelen når dette vurderes som nødvendig. Der man har mistanke om at analyser kan avdekke at maten kan være helsefarlig, vil maten ikke kunne omsettes før resultatene foreligger. Statens næringsmiddeltilsyn ønsker å praktisere denne muligheten strengt. Det har vært lagt opp til en grundig helsefaglig vurdering av konsekvensene av en eventuell utvidelse. I 1997 ble Statens næringsmiddeltilsyns vitenskapelige komite, som har bred kompetanse på de områdene det her er snakk om, bedt om å vurdere de helsemessige konsekvensene av veterinæravtalen. Komiteen fikk ingen begrensninger i hvilke tiltak de kunne foreslå. Det kom fram flere forslag til kompenserende tiltak for å sikre trygg mat. Disse forslagene var i stor grad knyttet til helsemyndighetenes ansvarsområde. På bakgrunn av dette har helsemyndighetene utarbeidet en rekke strategier for å møte de fremtidige utfordringer. Dette gjelder bl.a. en styrking av den infeksjonsepidemiologiske beredskap, styrket overvåking av sykdomsfremkallende bakterier som spres gjennom næringsmidler, økt innsats for å oppdage, varsle, oppklare og stanse sykdomsutbrudd i befolkningen og en styrking av epidemiologisk forskning og utviklingsoppgaver. Samtidig vil jeg nevne at det er bygd opp et meget godt samarbeid mellom kompetanseinstitusjonene innen helsevesenet, Næringsmiddeltilsynet og veterinærmyndighetene. Dette samarbeidet styrkes og befestes nå i et samspill som totalt sett vil bedre vår evne til å kompensere for et økt smittepress knyttet til friere internasjonal handel med matvarer og levende dyr. På bakgrunn av de foreslåtte kompenserende tiltak har Statens næringsmiddeltilsyns vitenskapelige komite ansett tiltakene som tilfredsstillende. Dette er holdningen også til Statens institutt for folkehelse og Statens helsetilsyn, og det er dette jeg bygger min vurdering som fagstatsråd på. Prosessen som har vært gjennomført for å belyse de helsemessige konsekvensene av avtalen, har vært gjennomført på en grundig måte. Ut fra dette vurderer jeg situasjonen slik at den foreslåtte endring av EØS-avtalens vedlegg I fullt ut er akseptabel ut fra en helsemessig betraktning.