Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-12-09:
Jeg er tilfreds med at komiteen slutter seg til Regjeringens forslag om adgang til å lovhjemle et næringsfinansiert strukturfond for å sikre stabil tilgang til kondemneringsmidler for fartøyeiere som frivillig ønsker å ta sitt fartøy ut av fisket. Jeg konstaterer også at Regjeringen og komiteen er enig om at de nasjonale fiskeripolitiske målsettinger som Stortinget tidligere har trukket opp, fortsatt ligger fast. Men det er i dag, uansett hvordan vi ser det, for mange fartøy som fisker etter for lite fisk, i både hav- og kystflåten. Overkapasiteten i fiskeflåten gjør det derfor vanskeligere å sikre en bærekraftig utnyttelse av fellesskapets ressurser. Overkapasitet gir videre samlet en dårligere lønnsomhet enn hva som ellers kunne vært oppnådd i flåteleddet, selv om det – avhengig av kvotestørrelsene det enkelte år – kan oppnås tilfredsstillende resultater for det enkelte fartøy. Dårlig lønnsomhet for den enkelte driftsenhet reduserer også muligheten for å opprettholde gode, trygge arbeidsplasser lang kysten, i flåten og industrien, og det reduserer den enkeltes mulighet til å foreta de investeringer som er nødvendige for å sikre levering av fisk av høy kvalitet. Overkapasiteten skaper også mer eller mindre permanent uro omkring ressursfordelingen mellom ulike fartøygrupper. Ressursfordelingen mellom gruppene ligger i dag imidlertid fast. Utfordringen er å finne alternative måter å tilpasse kapasiteten til ressursgrunnlaget på, uten at dette innebærer en overføring av ressurser fra en flåtegruppe til en annen. Spørsmålet om strukturtiltak for kystflåten har vært gjenstand for oppmerksomhet de siste årene. Også regjeringen Stoltenberg tok opp spørsmålet om et strukturfond i St.prp. nr. 1 for 2001-2002. Havfiskeflåten har i en tid hatt tilgang på struktureringsordninger. Grupper som har hatt tilgang til struktureringsmidler over tid, viser bedret lønnsomhet og bedre tilpasning. Kystflåten har i dag ikke tilbud om frivillige strukturordninger, og reguleringsregimet åpner ikke for individuell tilpasning. Denne utfordringen har Regjeringen tatt fatt i, bl.a. ved strukturfondet, som et supplement til frivillige drifts- og strukturordninger. Strukturfondet vil sikre midler til en frivillig kondemneringsordning for dem som av ulike årsaker ønsker å trekke seg ut av fisket, slik også Norges Fiskarlag har gått inn for, og alle flåtegrupper skal bidra med avgift, også de som tidligere har fått strukturert seg kun med skattebetalernes penger. I tillegg til etablering av strukturfondet har Regjeringen også utarbeidet et forslag til drifts- og strukturordninger for kystfartøy under 28 meter. Forslaget er nå på høring, og høringsfristen går ut den 15. januar 2003. I så måte ligger det i forkant av iverksettelsen av et eventuelt strukturfond. På bakgrunn av de mange innspill og merknader som er fremkommet i forbindelse med høringen, ser Regjeringen det som hensiktsmessig å orientere Stortinget nærmere om innholdet i ordningen, slik som komiteen også gir sin tilslutning til, hva som er målsettingen med forslaget, og om hvilke reaksjoner som er fremkommet i høringsrunden. Regjeringen anser det som et egnet grunnlag for Stortinget til å kunne vurdere forslaget til strukturavgiftssats, som vil bli fremmet i et eget forslag i tilknytning til revidert nasjonalbudsjett for 2003, med hjemmel i ny § 9 b. Samlet sett søker Regjeringen i våre forslag til strukturering i kystflåten å sikre større forutsigbarhet i ressursfordelingen og å legge til rette for at flåten kan tilby gode, stabile og lønnsomme arbeidsplasser langs vår langstrakte kyst. Vi mener også med det å kunne bidra til å oppfylle merknaden fra næringskomiteens flertall i Innst. O. nr. 73 for 2000-2001, der det heter at «det må leggjast til rette for ordningar som sikrar ei berekraftig og kostnadseffektiv utnytting av alle fiskeressursane, og som bidrar til å auke verdiskapinga og lønsemda i næringa». Det mener vi at strukturfondet og den innretningen som det skal få, og de frivillige strukturordningene, skal bidra til. Men jeg legger også til: De drifts- og strukturordningene vi legger opp til, baserer seg på frivillighet. Ingen skal presses inn i det. I så måte er det ikke mulig å beskrive eksakt struktureringens omfang og geografiske effekter, i og med at Regjeringen ikke vil påtvinge noen en strukturering. Ordningen er frivillig. Men når vi legger saken fram for Stortinget i løpet av våren, vil vi samtidig se til at det ikke åpnes for utilsiktede geografiske omfordelinger eller forskyvning av råstoff eller rettigheter mellom de ulike flåtegruppene. Men det er sider av den totale pakken som vi selvfølgelig skal komme tilbake til Stortinget med, etter at høringen er ferdig. Derfor er det heller ikke mulig å gå dypere inn i de problemstillingene.