trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-04:
Spørsmålet til landbruks- og matminister Listhaug lyder: «I vårsesjonen 2014 ba en enstemmig næringskomité regjeringen om en helhetlig jordvernplan. I den forbindelse skrev statsråden: «jeg vil sammen med kommunesektoren vurdere virkemidler for en best mulig planlegging og ivaretakelse av arealene». På departementets nettsider står det at arbeidet med en helhetlig strategi for jordvern er i gang. Er det i dette arbeidet lagt vekt på at den beste matjorda befinner seg i et fåtall av våre kommuner?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-04:
Jeg takker for statsrådens svar og ser lyst på at jordvernstrategien vil komme allerede før sommeren. Det trenger vi. Som statsråden påpekte, er det nettopp i de store kommunene med mye av de aller beste matjordressursene at presset er størst. Selv om det er mye kompetanse i mange kommuner til å håndtere dette, er det altså sånn at vi i kommune etter kommune – og kanskje i enda større grad enn tidligere – ser press. Tanumplatået i Bærum, i Drammen planlegges det nedbygging, Dæhlijordet i Vestby, Nordbyjordet i Skedsmo osv. er eksempler på områder som er under press akkurat nå. En av hovedårsakene til at dette er et problem, er at matjord er mindre verdt som matjord enn hvis man legger et lag med asfalt oppå den og parkerer en bil der. Denne prisforskjellen er en driver for at man ikke velger andre løsninger enn å bygge ned den beste matjorda vår. Det har vært foreslått av flere en nedbyggingsavgift for matjord som vil jevne ut denne prisendringen. Vil statsråden vurdere en sånn avgift?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-04:
Jeg merker meg at det er veldig mange av landets problemer som regjeringen ønsker å løse ved å slå sammen kommuner. Jeg er ikke like overbevist om at det vil fungere godt. Det er et interessant utgangspunkt at vi har en jordlov i dette landet, vedtatt her, som sier: «Dyrka jord må ikkje brukast til føremål som ikkje tek sikte på jordbruksproduksjon. Dyrkbar jord må ikkje disponerast slik at ho ikkje vert eigna til jordbruksproduksjon i framtida.» Likevel har vi altså en utvikling som er stikk i strid med det som står i vår egen jordlov. I Sveits har de løst dette ved å verne 40 pst. av den beste matjorda gjennom en helhetlig plan for vern av matjorda. De har kriterier for matjordvern i prosjekter som er særlig viktige for samfunnet: den aller mest effektive arealutnyttelsen sammenlignet med alle andre ikke muligheter for annen arealutnyttelse tapte arealer skal erstattes fysisk Dette er krav som må være oppfylt for at man skal kunne bygge ned matjord i Sveits. Er statsråden villig til å vurdere en sånn kategorisering i en matjordplan?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
Når pris blir avgjørende ved anbud, er det allerede lavtlønte kvinner som betaler prisen ved forverrede lønns- og arbeidsvilkår, og særlig dårligere pensjonsvilkår, som representanten Lysbakken var inne på. Regjeringens konkurranseutsettingsiver rammer kvinner mest, og det fører til større økonomiske forskjeller mellom kvinner og menn. I motsetning til statsministeren som her gir uttrykk for at hun egentlig ikke er interessert i å se på dette spørsmålet, hadde den rød-grønne regjeringen en annen kurs. Vi satte i gang et arbeid om konsekvensene for lønns- og arbeidsvilkår ved konkurranseutsetting med mål om likebehandling. Vi har etterspurt rapporten og oppfølgingen i denne sal. Vi har ikke sett noe til den, og regner med at den ligger i en skuff hos arbeidsministeren. I fjor mobiliserte statsministeren og regjeringen til tidenes oppmøte i 8. mars-togene på grunn av reservasjonsrettsaken. Da sa statsministeren at hun ikke skjønte at dette var noen stor sak. Skjønner statsministeren i år at kvinner synes det er en stor sak at det er de som betaler prisen for regjeringens konkurranseutsettingsiver ved at de får dårligere lønns- og arbeidsvilkår?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-03-04:
Konkurranseutsetjing skal vi ikkje vere redde for der det kan gje innbyggjarane betre tenester. Men det er likevel eit viktig spørsmål SV stiller, dette som handlar om pensjon, for det er ei openberr utfordring i slike saker, og det er for så vidt også ei utfordring der folk sjølve ønskjer å skifte sektor og skifte jobb. Det er eit betydeleg likestillingspolitisk perspektiv i det vi har snakka om, svært kvinnedominerte arbeidsplassar. Eg opplever at statsministeren tek dette på alvor og seier at det er ei stor og kompleks problemstilling. Mitt spørsmål blir då om statsministeren og regjeringa har tenkt å ta initiativ til å gjere noko med ho. Det som er hovudutfordringa, er at ein har så vidt ulike pensjonssystem at pensjonsreforma aldri heilt nådde offentleg sektor, og at det kan skape problematiske og betydelege innelåsingseffektar. Det er klart at her må ein ha ein dialog med partane, men for at noko skal skje, er ein likevel avhengig av at nokon er den første til å ta initiativet. Så vil regjeringa ta initiativ til ei ny reform?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
Norge har verdensrekord i frivillighet. Mange er engasjert i frivillig arbeid. Den viktigste finansieringskilden for de aller fleste frivillige organisasjoner som driver aktivitet i Norge, er overskuddet fra Norsk Tipping. Gjennom den enerettsmodellen som Norsk Tipping representerer, har vi gode systemer for spillproblematikk og avhengighet. Gjennom eierskapet til Norsk Tipping kan regelverket eventuelt endres raskt hvis nye spill skaper utfordringer. Enerettsmodellen har sikret finansieringen av idrettsanlegg og fysisk aktivitet og er et godt bidrag til folkehelsen. Beredskapsorganisasjoner som Røde Kors, Folkehjelpen og Redningsselskapet får sine inntekter fra det samme overskuddet. En rekke frivillige organisasjoner innenfor helsefeltet får penger. Det samme gjelder musikkutstyrsordningen, tilskudd til skværriggerne – ja, også bibliotek- og museumsutviklingen er avhengig av denne finansieringen. Nå åpner regjeringen for at kommersielle aktører – flere av dem registrert på Isle of Man og andre skatteparadiser – også på dette området skal få ta del i markedet. Det skal liberaliseres for enhver pris. Nær samstemt har Organisasjons-Norge advart regjeringen mot å liberalisere spillpolitikken, senest i et brev fra Norges idrettsforbund og Norges Håndballforbund denne uken. Organisasjoner som LNU, Røde Kors og Actis er andre eksempler. Innvendingene handler om svekking av enerettsmodellen, at man utfordrer EØS-reglene, tap av inntekter for frivilligheten i Norge, økt markedsføring og reklamepress, som gir økt spilleavhengighet. Hvem er det regjeringen ønsker å tilfredsstille gjennom sitt forslag om å liberalisere spillpolitikken?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
Det er interessant at statsministeren sier at det skal gå til gode formål, og at det skal tilkomme frivilligheten. Hvorfor er det da sånn at de som blir mottakere, ikke trenger å registrere seg i Frivillighetsregisteret en gang og kan ha all sin virksomhet ute? Det synes jeg er et godt spørsmål. Men det er riktig som statsministeren sier: Det er to lotterier utenfor enerettsmodellen i dag. Det ene er Extra-spillet, som har Norsk Tipping som operatør. Det ble gjort et godt arbeid av den rød-grønne regjeringen for å få Extra-spillet inn under Norsk Tipping. I tillegg er det Pantelotteriet, som Røde Kors har. Enerettsmodellen er begrunnet med at man ikke skal få spillavhengighet, og da er mitt spørsmål til statsministeren: Mener statsministeren at det er så krevende å overbevise EU om at det å putte flasker inn i en panteautomat ikke skaper spillavhengighet, at hele lotterimarkedet må liberaliseres?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
«Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet har ved to anledninger påpekt behovet for å konsekvensutrede økt bruk av midlertidighet i arbeidsmiljøloven, slik utredningsinstruksen krever. Dette fordi kvinner rammes i større grad enn menn. Barne-, likestillings- og inkluderingsministeren har ved flere anledninger svart at hun har tiltro til at arbeids- og sosialministeren har gjort de nødvendige utredninger. Hva viser disse utredningene, og hvilke konsekvenser har de fått i lovarbeidet?»
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
Jeg takker for svaret. Men statsråden svarer for så vidt ikke på det spørsmålet som ble stilt. Utredningsinstruksen har ganske klare bestemmelser om at man skal utrede likestillingspolitiske konsekvenser i enhver sak som legges fram. Jeg kan ikke se at man faktisk har gjort den utredningen her. Da er spørsmålet til kunnskapsministeren, som vanligvis er opptatt av kunnskap: Hvorfor er ikke kunnskap i denne sammenhengen interessant? Er det fordi det gjelder likestilling?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
Jeg har forståelse for at kunnskapsministeren ikke kan gå direkte inn i dette, siden han ikke har det konstitusjonelle ansvaret for det. Men utredningsinstruksen krever noe mer enn at man foretar en vurdering i en lovproposisjon. Det må ligge noe bak det. Det er spesielt at likestillingsombudet, som burde representere et fagorgan som har noe peiling på disse problemstillingene, sier: «De foreslåtte endringene om midlertidighet vil øke kvinners utsatthet i arbeidslivet, og gi en økt risiko for diskriminering i forbindelse med graviditet og foreldrepermisjon. Våre saker viser at det å være midlertidig ansatt gjør deg ekstra utsatt for graviditetsdiskriminering.» Tar likestillingsombudet feil?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2015-03-04:
Kristelig Folkeparti har registrert at regjeringen har tatt sin beslutning og vil ha fem nye lotterier, med en omsetning på 1,5 mrd. kr i året, utenfor tippenøkkelen. Vi i Kristelig Folkeparti er bekymret for hva det vil føre til, med tanke på enerettsmodellen. Men de viktigste spørsmålene til statsministeren er jo: Hva er regjeringens overordnede mål med norsk spillpolitikk? Hvordan ser regjeringen på helhetsbildet? Til nå har vi bare fått noen små drypp: De har åpnet for poker – nå åpner de for fem nye lisenser. Men hva er den helhetlige spillpolitikken til denne regjeringen, som også er nødt til å inkludere det som har med arbeid mot spilleavhengighet å gjøre? Det ser vi ikke. Vi får bare små drypp hele tiden, uten at vi får noe som helst bilde av hva som er regjeringens overordnete mål med norsk spillpolitikk.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
I statsbudsjettet for 2015 er det bevilget totalt 49,1 mill. kr i støtte til frivillig virksomhet på integreringsfeltet. 12,3 mill. kr av disse midlene er avsatt til drift av lokale innvandrerorganisasjoner og annen frivillig virksomhet i lokalsamfunn. Regjeringen ønsker mest mulig effektiv bruk av de ressursene, og derfor målretter vi i årets budsjett støtten til lokale innvandrerorganisasjoner og til frivillige aktiviteter i lokalsamfunn. I stedet for å spre midlene ut til alle landets kommuner gjennom fylkeskommunene, slik det er gjort tidligere, fordeles tilskuddet via 20 utvalgte kommuner over hele landet fra i år av. Det er kommuner med høyest antall innvandrere i sin region. Ved at det er kommunene som deler ut midlene, vil det være enklere for kommunene å benytte frivillige aktører som en del av sitt integreringsarbeid. På denne måten vil også kommunale myndigheter kunne få et tettere samarbeid med frivilligheten og med lokale innvandrerorganisasjoner i sin kommune. Samtidig vil jeg oppfordre Kvam kommune til å fortsette å støtte og samarbeide med lokal frivillighet og samarbeide med sine nabokommuner om godt integreringsarbeid.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Som jeg sa i mitt foregående svar, har vi nettopp lagt om denne tilskuddsordningen, og målet var å målrette ordningen mer og gi midlene direkte til kommunene, i stedet for at det skulle deles ut via fylkeskommunene. Nå ønsker jeg å la denne ordningen virke noen år for å høste erfaring, og så får vi ta en gjennomgang for å se om den har virket godt, sånn som intensjonen var. Det er viktig for meg å slå fast at selv om staten ikke bidrar med midler til alle kommuner over denne ordningen, har kommunene likevel et ansvar for å støtte opp om frivilligheten og samarbeide seg imellom. Det frivillige arbeidet på integreringsfeltet ute i kommunene er veldig viktig, og det er også mulig å kunne ta midler fra integreringstilskuddet og bruke dem til å stimulere frivillige organisasjoner til å delta i det lokale integreringsarbeidet. Jeg vil nå anbefale Kvam kommune å se på om ikke noen av de midlene som de får til integreringstilskudd, også kan brukes opp mot de frivillige organisasjonene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Integreringsarbeid er utrolig viktig ute i kommunene, og det er ute i kommunene det arbeidet foregår. Det er viktig at kommunene ser at et godt samarbeid med frivillige lag og organisasjoner kan være med og bidra til å få på plass en raskere og bedre integrering enn det vi har fått på plass nå. Jeg har lyst til å understreke at det altså er 12,3 mill. kr av en pott på over 49 mill. kr som går til lokale tilskudd, og som nå blir målrettet gjennom den ordningen som vi har lagt opp til. Jeg ønsker å målrette denne ordningen og la den få virke, også for de store kommunene, når det nå skal være kommunene som skal håndtere dette, og ikke fylkeskommunene. Jeg vil anbefale alle de kommunene som representanten viser til, til å gå inn og se på hvordan integreringstilskuddet blir brukt, for midler fra integreringstilskuddet kan også brukes til å stimulere frivillige lag og organisasjoner. Det er viktig at frivillige lag og organisasjoner deltar i det lokale integreringsarbeidet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Sundvolden-erklæringen slår fast at innvandring har bidratt til økonomisk vekst i Norge og gjort oss til en mer mangfoldig nasjon. Samtidig ser vi helt klart at vi har utfordringer knyttet til innvandring og integrering. Regjeringserklæringen danner grunnlag for mitt arbeid som integreringsminister. Norge har en politikk som er tuftet på like plikter og rettigheter for alle som har lovlig opphold i landet. Jeg ser mange utfordringer knyttet til at nye innbyggere kommer til landet og at mangfoldet øker. Disse må vi takle. De fleste innvandrere i Norge er i arbeid, men det er likevel altfor mange som står utenfor arbeidslivet. Dette gjelder spesielt kvinner, de med liten eller ingen skolegang og flyktninger som kommer fra krig og konflikt. Her kreves et målrettet arbeid. Det er også svært urovekkende at mange gutter med innvandrerbakgrunn ikke fullfører videregående opplæring. Å forhindre frafall fra skole er en av regjeringens viktigste oppgaver. I Norge er menneskerettigheter, ytringsfrihet, religionsfrihet og likestilling grunnleggende verdier. Innenfor disse rammene skal alle ha like muligheter og frihet til å treffe egne valg. Arbeidet mot diskriminering og mot tvangsekteskap og andre alvorlige begrensninger av unges frihet er viktig i denne sammenhengen. Vi skal være kompromissløse mot dem som bruker vold og trakassering, og som innskrenker frihet og trygghet til andre mennesker. Regjeringen arbeider bredt for å styrke integreringen. Stortingsmeldingene om livslang læring og utenforskap, om likestilling og om familiepolitikken, som regjeringen vil legge fram i 2015 og 2016, vil møte noen av de utfordringer vi som samfunn står foran. Plikter og rettigheter må gå hånd i hånd. Sundvolden-erklæringen slår fast at innvandrere skal føle tilhørighet og tilknytning til det norske samfunnet. Alle skal ha samme rettigheter og plikter i Norge, uavhengig av etnisk bakgrunn. Det å stille krav til innvandrere er å vise dem respekt. Disse prinsippene følger jeg når jeg utvikler integreringspolitikken videre.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Det er regjeringserklæringen som danner grunnlaget for mitt arbeid som inkluderingsminister, og det viktigste arbeidet vi kan gjøre, er å få bosatt dem som har fått lovlig opphold, og som sitter på mottak der ute og venter. I likhet med Per Sandberg ser jeg at det er utfordringer med det flerkulturelle samfunnet. Det er utfordringer med å få integrert og bosatt de flyktningene som har fått lovlig opphold, og derfor er det et arbeid som jeg som integreringsminister tar på det største alvor. Jeg må si at det er ganske spesielt når den tidligere integreringsministeren står her og viser til flere saker som den forrige regjeringen faktisk ikke klarte å gjøre noe med. Det var en vekst på tre og et halvt tusen i mottak de to siste årene SV satt med integreringsministeren. Det har dannet grunnlag for at det sitter altfor mange i mottak og venter på en kommune å bo i. Det er altfor mange ute i kommunene som ikke klarer å komme seg ut i arbeid eller utdanning etter de to årene med introduksjonsprogram. Det viktigste vi kan gjøre, er å få integrert dem som har fått lovlig opphold.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Som integreringsminister forholder jeg meg til regjeringsplattformen. Det er grunnlaget som jeg utfører mitt arbeid på. Jeg har også lyst til å påpeke at i Fremskrittspartiets partiprogram står det veldig klart at de som har fått lovlig opphold i Norge, skal være med og bidra. De har plikter, de har rettigheter, de skal bosettes ute i en kommune. Så sa jeg i mitt forrige svar at jeg, i likhet med Per Sandberg, ser at vi har utfordringer. Vi har utfordringer i dag både med å bosette og integrere dem som har fått lovlig opphold, og det er et arbeid som jeg tar på det største alvor, og som regjeringen jobber aktivt med. Det har vært en historisk bosetting de siste årene, og det er noe vi skal fortsette med. Vi har klart å bosette flere enn det SV klarte i sin regjeringstid. Nå er det viktig å fokusere på det arbeidet som skjer ute i kommunene, slik at kommunene ser at det å integrere de menneskene som har fått lovlig opphold, bidrar til at de er en ressurs i samfunnet og ikke en utfordring for kommunene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Forslaget til endringer i arbeidsmiljøloven er lagt fram av Arbeids- og sosialdepartementet, og det er arbeids- og sosialministeren som har det konstitusjonelle ansvaret for forslaget. Derfor er dette svaret til representanten utarbeidet i samråd med arbeids- og sosialministeren. Regjeringen ønsker å endre lovens bestemmelser om arbeidstid for å gi arbeidstakere og arbeidsgivere flere muligheter til å finne løsninger lokalt. Regjeringens forslag til endringer i arbeidstidsreglene vil gjøre det enklere å få på plass gode fleksitidsavtaler. Forslaget vil også kunne bidra til at kvinners og menns muligheter til å tilpasse arbeidstiden til eget hverdags- og familieliv øker. Det vil bli enklere å få i stand ordninger med lengre vakter enkelte helger. For kvinner og menn som jobber turnus, vil dette kunne bety flere frihelger. Regjeringens forslag vil fremme heltidsarbeid. Med økt fleksibilitet lokalt vil behovet for små stillingsbrøker og dermed deltidsansettelser bli redusert. Dette vil først og fremst komme kvinner til gode, i og med at det er flest kvinner som arbeider deltid. Regjeringen ønsker å åpne arbeidslivet for flere, og foreslår en generell adgang til midlertidig ansettelse i inntil tolv måneder. Faste stillinger skal fortsatt være hovedregelen i arbeidslivet. Lovforslaget vil kunne lette adgangen til arbeidsmarkedet for de gruppene som har vanskelig for å få innpass i dag. Dette gjelder bl.a. nyutdannede, nyankomne innvandrere og personer med nedsatt funksjonsevne. I dag er det flere kvinner enn menn som har nedsatt arbeidsevne og mottar helserelaterte stønader. Disse gruppene vil kunne ha nytte av det forslaget regjeringen har fremmet. Det er vanskelig å trekke noen klare konklusjoner om hvilke konsekvenser forslaget vil ha for likestilling samlet sett. Jeg har likevel lyst til å understreke at det å forsørge seg selv gjennom egen arbeidsinntekt er grunnlaget for et likestilt samfunn, og regjeringens forslag er et bidrag til å nå det målet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Jeg har først lyst til å understreke at vernet mot diskriminering av gravide arbeidstakere gjelder på samme måte ved midlertidige ansettelser som det gjør ved faste ansettelser. Jeg deler bekymringen som LO gir uttrykk for i denne rapporten med hensyn til omfanget av graviditetsdiskriminering. Vi har et godt vern mot graviditetsdiskriminering i dag, men det er også et ansvar som arbeidstaker er nødt til å ta inn over seg. Jeg jobber nå med en ny, felles likestillings- og ikke-diskrimineringslov, og håndheving av diskrimineringsvernet vil være en viktig faktor i det arbeidet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
La meg aller først få slå fast at gravide og ansatte i fødselspermisjon er lovbeskyttet mot diskriminering i arbeidslivet, og vernet mot diskriminering av gravide arbeidstakere gjelder på samme måte ved midlertidige ansettelser som ved faste stillinger. Så jeg mener at lovverket vårt er godt. Det som er utfordringen, og som Likestillings- og diskrimineringsombudet tar opp i dag, er måten dette blir håndhevet på. Det er et arbeid som denne regjeringen har satt i gang, som ikke den forrige regjeringen tok fatt i da de hadde anledning da vi diskuterte og vedtok et nytt diskrimineringslovverk i 2013.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Vold mot kvinner er en av de største likestillingsutfordringene vi har i dag, ikke bare i Norge, men også i resten av verden. Regjeringen prioriterer arbeidet mot vold i nære relasjoner høyt. Vi samarbeider på tvers av departementene med å følge opp tiltak som allerede er forankret i handlingsplanen. Dette er en handlingsplan som den forrige regjeringen la fram, som skal gjelde fra 2014 til 2017, og som justis- og beredskapsministeren koordinerer. Den inneholder en rekke tiltak som nå iverksettes og konkretiseres. Hovedoppgaven er å forhindre og forebygge at vold og overgrep finner sted. Jeg vil gi noen eksempler på hva regjeringen gjør: Totalt er det bevilget 50 mill. kr over fem år for å øke kunnskapsgrunnlaget om vold mot kvinner og barn. Det er satt av 7 mill. kr årlig i planperioden til en tiltakspakke mot forebygging, bl.a. til holdningskampanjer og til en nettportal om vold i nære relasjoner. I 2014 la regjeringen fram en ny tiltaksplan for å bekjempe vold og seksuelle overgrep mot barn og ungdom. Helsestasjonene og skolehelsetjenesten får nye 270 mill. kr i 2015, og alle gravide skal nå bli spurt om vold og seksuelle overgrep. Det er viktig med forebygging, og derfor er jeg glad for at familievernet styrkes med 50 mill. kr i 2015. Blant annet skal tilbudet til familier som lever med vold og tilbudet til voldsutøvere, styrkes. Kunnskap om vold og seksuelle overgrep skal også inngå i helse- og sosialfagutdanningene og i barnehage- og grunnskolelærerutdanningene. Vi har i år etablert en ny tilskuddsordning til tiltak for voldsutsatte barn på 11,5 mill. kr. Tilskuddsordningen til arbeid mot vold i nære relasjoner er økt med 2,5 mill. kr på Justis- og beredskapsdepartementets budsjett. Det er også gitt økte bevilgninger til Statens barnehus. Vi har nylig mottatt evalueringen av krisesentertilbudet. Jeg er glad for at krisesenterloven har bidratt til å styrke krisesentertilbudet i kommunene, selv om vi har et stykke igjen til vi kan si at loven er fullt ut iverksatt. Arbeidet vi skal følge opp videre om dette, er viktig. Samlet sett gjennomfører denne regjeringen et solid løft mot vold. Men vold mot kvinner er fortsatt et alvorlig samfunns- og likestillingsproblem. Derfor vil dette også være et tema i likestillingsmeldingen som regjeringen vil fremme i løpet av 2015.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Arbeid i forbindelse med vold og overgrep mot barn og kvinner, og også mot menn, er et tverrpolitisk arbeid som alle partier er enige om at vi må styrke. Jeg har ingen problemer med å si at den forrige regjeringen la fram en god handlingsplan som denne regjeringen nå følger opp og konkretiserer. Det denne regjeringen skal måles på, er at den faktisk styrker de tiltakene som ligger i handlingsplanen. Det har vi gjort på flere områder – noe jeg nå har vært inne på – som å styrke politi og beredskap og styrke tiltakene på det forebyggende og det justispolitiske arbeidet, og ikke minst det som helseministeren gjør ved at alle gravide nå skal spørres om de har vært utsatt for vold. Det å følge opp de tiltakene – vi trenger ikke finne opp kruttet på nytt – og å styrke tiltakene som allerede ligger der, er viktig. Det mener jeg at denne regjeringen fullt ut gjør med de budsjettene den har lagt fram.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
En voldtekt er en voldtekt. Jeg skal overlate til justisministeren å arbeide med det lovtekniske, og jeg vet at justisministeren jobber med å konkretisere dette. Men jeg har først og fremst lyst til å si at den styrkingen i straffeloven som ble gjort av den forrige regjeringen, er det faktisk denne regjeringen som klarer å iverksette raskere, for det lovverket vi hadde, klarte ikke den forrige regjeringen å implementere i domstolene. Jeg har likevel lyst til å gå tilbake til noe som representanten snakket om, og det er de frivillige. Jeg tror det er viktig at vi også fokuserer på de frivillige i dette arbeidet, for det foregår veldig mye frivillig arbeid. Jeg kan vise til Norske Kvinners Sanitetsforening, som også har jobbet mot vold mot kvinner. Det er også mange som jobber opp mot minoritetsfamilier. Det å tro at vi som statlig myndighet skal klare dette arbeidet alene, blir feil. Vi trenger også de frivillige til å hjelpe oss med å styrke arbeidet mot vold og overgrep.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Retten til lik lønn for arbeid av lik verdi er en lovfestet rett i henhold til § 21 i likestillingsloven. Det generelle bildet er at det så vidt har vært en reduksjon i lønnsforskjellene de siste ti årene. I 2004 var kvinners gjennomsnittslønn for heltidsansatte 86,6 pst. av menns lønn, og i 2013 var den 87,9 pst. Når deltid inkluderes, var kvinners gjennomsnittslønn 84,7 pst. av menns lønn i 2004 og 85,8 pst. i 2013. Det generelle bildet er at det er en liten nedgang i løpet av en tiårsperiode, men fra 2012 til 2013, da representantens parti var del av regjeringen, har det vært en liten økning, og det er en økning vi er nødt til å følge nøye. Det kommer nye tall i slutten av mars som det er viktig for oss å se på, med tanke på om vi har klart å redusere dette. Teknisk beregningsutvalg slår fast at forskjeller i kvinners og menns yrkesdeltakelse, bransje/sektortilknytning, utdanning, arbeidserfaring og kompetanse fortsatt er viktige årsaker til ulik lønn. Kvinner og menn er i næringer og bransjer med ulik lønnsevne og avtaledekning, og de har ulike stillinger på arbeidsplassene. Det er, som jeg sa, viktig å følge utviklingen i kvinners og menns lønnsinntekt. Hovedansvaret for lønnsdannelsen ligger hos arbeidslivets parter, men regjeringen vil fortsette trepartssamarbeidet for å sikre større kraft i arbeidet med likestilling i arbeidslivet. Viktige spørsmål her er kjønnsbaserte lønnsforskjeller, kjønnsdelt arbeidsmarked og ufrivillig deltid. Regjeringen er opptatt av at flere skal kunne velge utradisjonelle utdanninger og karrierer for å bidra til et mindre kjønnsdelt arbeidsliv. Når flere velger utradisjonelle utdanninger og yrker, kan det være med og påvirke kvinners lønnsnivå og lønnsutvikling. I den kommende likestillingsmeldingen, som hele regjeringen jobber med, vil likestilling i arbeidslivet drøftes og være et viktig tema. Tiltak som bidrar til bedre likestilling i arbeidslivet, vil være positivt for å utjevne de lønnsforskjellene som vi ser at vi har.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Lønnsgapet eller lønnsforskjellene mellom kvinner og menn har sammenheng med både yrkesvalg, utdanningsvalg og det kjønnsdelte arbeidsmarkedet vi har i Norge. Det er helt naturlig at dette blir et tema i likestillingsmeldingen. Jeg vil ikke si hva som kommer opp av tiltak i likestillingsmeldingen, men at dette blir drøftet, kan jeg love representanten. Det er viktig at vi tar opp dette med arbeidslivets parter, for det er jo sånn at alle arbeidsgivere har en klar rettslig plikt til å arbeide aktivt og målrettet for å tette dette gapet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Det jeg kan forsikre representanten om, er at regjeringen har et godt og tett samarbeid i trepartssamarbeidet for å sikre større kraft i arbeidet med likestilling i arbeidslivet. Det er et arbeid som vi kommer til å føre fram overfor dem, og dette kommer jeg ikke til å si noe mer om her i Stortinget. Representanten var inne på både deltid og heltid, yrkesvalg og utdanningsvalg, som er mye av årsakene til lønnsgapet. Det er ofte kvinner som kommer dårligere ut av dette, og det er viktig at vi nå ser på det gapet. Det har, som jeg sa, vært en liten reduksjon de siste ti årene, men i 2012–2013 har det vært en økning. Når vi får tallene i slutten av måneden, blir det viktig å se på utviklingen. Så får vi komme tilbake og se på hvordan vi skal følge det opp videre.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Høy sysselsetting blant kvinner er et av de viktigste bidragene til inntektsmessig likestilling. Sysselsettingen blant norske kvinner er høy sammenliknet med de fleste andre land. I tredje kvartal i 2014 var 73,1 pst. av norske kvinner mellom 15 år og 64 år sysselsatt, mens gjennomsnittet i OECD var 57,9 pst. Imidlertid er andelen som jobber deltid, også relativt høy i Norge. Selv om deltid i seg selv er en årsak til at kvinner har lavere inntekt enn menn, er det inkluderende arbeidslivet med muligheter for å jobbe deltid trolig en av årsakene til den høye yrkesdeltakelsen blant norske kvinner. Inntektsforskjellene mellom kvinner og menn har blitt mindre over tid. En rapport fra Institutt for samfunnsforskning peker f.eks. på at lønnsgapet målt ved brutto timefortjeneste mellom kjønnene har blitt redusert. En viktig drivkraft bak tilnærmingen har vært at menn og kvinner har blitt likere med hensyn til utdanningsvalg, yrkeserfaring og arbeidstid. Ser vi på menns og kvinners deltakelse i utdanning i dag, peker dette i retning av at forskjellene kan utjevnes ytterligere framover. Regjeringen vil bruke skatte- og avgiftssystemet til å finansiere fellesgoder på en enkel og effektiv måte, sikre sosial mobilitet, oppnå bedre ressursutnyttelse og gi bedre vilkår for norsk næringsliv. Denne politikken er det finansministeren som har det konstitusjonelle ansvaret for. Regjeringen vil redusere det samlede skatte- og avgiftsnivået, øke verdiskapingen og gi større frihet for familier og enkeltmennesker. Lavere skatter og avgifter kommer alle til gode, men gjennomsnittlig virkning for henholdsvis menn og kvinner kan bli ulik. Det henger sammen med at både bruttoinntekt og formue er ujevnt fordelt mellom kjønnene. Menn har i gjennomsnitt høyere inntekt og formue enn kvinner. I et progressivt skattesystem som det norske innebærer inntektsforskjeller mellom kjønnene at også skatten blir ujevnt fordelt. På denne måten bidrar skattesystemet til utjevning av inntekt mellom menn og kvinner. Samtidig vil reduksjon i inntekts- og formuesbeskatningen generelt gi større skatteletter til menn enn kvinner fordi disse også betaler mer skatt i utgangspunktet. Det er imidlertid ikke slik at skattesystemet eller regjeringens skatteendringer forskjellsbehandler kjønnene skattemessig. Skattesystemet er i seg selv i dag kjønnsnøytralt. Det er en god og nødvendig egenskap ved et skattesystem at en skattyter skal behandles likt uavhengig av kjønn. Som representanten Serigstad Valen er inne på, er det ikke bare skattepolitikken som har betydning for den økonomiske fordelingen mellom kvinner og menn. Det er totaliteten i regjeringens økonomiske politikk som legger til rette for høy yrkesdeltakelse hos kvinner. At kvinner er selvforsørget, mener jeg er helt sentralt for likestilling mellom kvinner og menn.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Jeg står helt inne for det gode budsjettet som denne regjeringen la fram. Skatteopplegget var et godt forslag som regjeringen la fram. Så har jeg bare lyst til å understreke at regjeringen ønsker – og det er vel kanskje bare SV som tar til orde for at skattesystemet ikke skal være kjønnsnøytralt. Jeg tror det er viktig at skattesystemet skal være kjønnsnøytralt. Det er en god og nødvendig egenskap ved et skattesystem at skattytere skal behandles likt, uavhengig av kjønn. Men så vil jeg understreke at kvinner i dag har en unik mulighet til å kunne kombinere familieliv og yrkesliv. I Norge jobber flere kvinner enn det det gjør i veldig mange andre land. Vi ligger på topp i verden når det gjelder yrkesdeltakelse. Det er et godt likestillingstegn at kvinner kan ta utdanning, få arbeid og være selvforsørgende. Jeg mener at de tiltakene som regjeringen legger opp til i sitt budsjett, er med på å fremme likestilling.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Jeg vil først si at jeg sikkert har misforstått representanten, og det var ikke intensjonen i det hele tatt. Det er sånn i dag at det er menn som ofte tjener mest, og det er de som også har høyere formue. Det vil igjen – med et kjønnsnøytralt skattesystem, som vi har i dag – gjøre at enkelte menn får mer skattefradrag og større formue enn hvis det hadde vært annerledes. Det er noe som jeg ikke ønsker å endre på. Det er andre likestillingstiltak som er viktig å få på plass, og det er å få jenter til å ta høyere utdanning. Der er vi på god vei. Å få jenter og kvinner ut i arbeidslivet, slik at de blir selvforsørgende, vil på sikt medføre at de får høyere inntekt og høyere formue, og medføre at de får de goder som menn har.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Kvinner og menn har i dag en unik mulighet til å kombinere arbeidsliv og familieliv. Deltakelse i arbeidslivet og å kunne forsørge seg selv er grunnleggende for et likestilt samfunn. Representanten er bekymret for om flere søndagsåpne butikker vil bety et tilbakeskritt for kvinners mulighet til å kombinere arbeid med familieliv. Jeg kan forsikre representanten om at høy arbeidsdeltakelse for både kvinner og menn er et prioritert mål for regjeringen. Som kjent er det kulturministeren som har det konstitusjonelle ansvaret for helligdagsloven, som i dag regulerer butikkers adgang til å ha åpent på søndager. Kulturdepartementet har varslet at de vil sende på høring forslag til endringer i helligdagsloven for å gi butikker adgang til å ha åpent på vanlige søndager. Jeg tillater meg å nevne at mange butikker allerede i dag har åpent på søndager. Regjeringens utgangspunkt er at lovverket ikke er godt nok egnet til å regulere åpningstidene for butikker, heller ikke på søndager. Mindre lovreguleringer rundt butikkers åpningstider vil gi større frihet. Kulturministeren har vist til at en eventuell åpning for flere søndagsåpne butikker ikke behøver å endre den enkeltes prioriteringer og tidsbruk. Vi har tillit til at aktørene selv tar gode valg. Dessuten har arbeidsmiljøloven grenser for søndagsarbeid. Regjeringen mener at tilrettelegging av fritid, bl.a. forholdet mellom familie- og arbeidsliv, best løses innenfor rammene i arbeidsmiljøloven og ikke i et regelverk om butikkers åpningstider. I den sammenheng er det relevant også å vise til hva arbeids- og sosialministeren gjør på dette området. I lovproposisjoner har arbeids- og sosialministeren fremmet forslag til endringer i arbeidsmiljøloven som har til formål å legge til rette for deltakelse i arbeid og god utnyttelse av arbeidskraften. Som kjent er det arbeids- og sosialministeren som har ansvaret for arbeidsmiljøloven. Regjeringen ved arbeids- og sosialministeren ønsker å endre lovens bestemmelser om arbeidstid for å gi arbeidstakere og arbeidsgivere flere muligheter til å finne fleksible løsninger lokalt. Regjeringens forslag til endringer i arbeidstidsreglene vil gjøre det enklere å få på plass gode fleksitidsavtaler. Dette kan få som konsekvens at kvinners muligheter til å tilpasse arbeidstiden til eget hverdags- og familieliv øker. Det vil bli enklere å få i stand ordninger med lengre vakter enkelte helger. For kvinner som jobber turnus, vil det kunne bety flere frihelger og mindre belastning på familielivet med mange helgevakter i løpet av et år. Forslag om endringer i arbeidsmiljøloven vil med andre ord kunne være med på å gi både kvinner og menn fleksibilitet og valgfrihet som gjør det enklere å kombinere familieliv med arbeidsliv. I Norge kan vi glede oss over allerede å ha kommet langt når det gjelder likestilling mellom kvinner og menn. Gode, rause og fleksible velferdsordninger som barnehager, kontantstøtte og foreldrepengeordningen gir familiene frihet til selv å finne gode, praktiske løsninger som passer med den enkelte families hverdag.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
Jeg tror ikke jeg skal gå inn i barnehagepolitikken – det er det kunnskapsministeren som skal ta seg av. Det som er viktig å få fram, er at en åpning for at flere butikker kan ha søndagsåpent – det er også i dag søndagsåpne butikker – også vil åpne opp arbeidsmarkedet for flere. Jeg har møtt mange innvandrere, både gutter og jenter, som ønsker å prøve seg ute i arbeidslivet, som ønsker seg arbeid. Det er kvinner som ønsker å ha mer arbeid, men det er også menn, for det er ikke sånn at det bare er kvinner som jobber i varehandelen. Flere søndagsåpne butikker vil gjøre at det blir flere arbeidsplasser, som igjen gjør at flere kan få inntekt og forsørge seg selv.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-03-04:
God familiepolitikk er å ha gode, fleksible løsninger for den enkelte familie. For enkelte familier kan faktisk søndagsåpne butikker gjøre at man kanskje har fri en dag i uka, mens man må jobbe på søndagen. Det kan være en fordel for familiene, alt etter hvordan de innretter seg. Jeg tror det er viktig at vi her klarer å ha begge tanker i hodet samtidig: Flere søndagsåpne butikker vil medføre at flere kan komme seg ut i arbeid og få inntekt, men det kan også medføre at familiene kan få en større fleksibilitet i hverdagen sin. Og så må det være opp til den enkelte familie om de ønsker å handle på en søndag eller en onsdag eller en mandag. Det kan altså medføre at det er flere familier som får en større fleksibilitet enn det representanten tar til orde for.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
«Eg har merka meg at fiskeriministeren har sendt på høyring eit framlegg om differensierte marknadsavgiftssatsar til Sjømatrådet. Dette vil gje om lag 200 mill. kroner i reduserte inntekter til Sjømatrådet. Kva kunnskap har statsråden om at det foregår merkevarebygging av norsk sjømat utanfor Noreg ved sida av det arbeidet som Sjømatrådet driv for fellesskapet, og som tilseier ein reduksjon i denne storleiken?»
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
Poenget er jo at i Europa og i USA – eller i Asia, for den saka si skuld – er det norsk laks, eller norsk makrell, som er sjølve merkevara. Marknadsføringa og omdømebygginga som Sjømatrådet gjer for heile sjømatnæringa, for fellesskapen, vert sett på med misunning i veldig mange andre land. Så må ein alltid sjå på om ein kan bruka midlane annleis eller betre. Sjømatrådet fekk for eit knapt år sidan òg ein ny strategi. Men då den viktigaste marknaden for norsk sjømat forsvann, då boikotten frå Russland kom, var jo Sjømatrådet gull verdt, og dei hadde òg midlar til å snu seg fort rundt og finna nye marknader. Korleis kan ministeren forsvara at vi skal ha ei femdobling av norsk sjømatproduksjon, med ein så kraftig reduksjon som ein legg opp til her når det gjeld omdømebygging og marknadsføring i utlandet?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
Det vi snakkar om, er ein reduksjon på 200 mill. kr, og eg legg merke til at ministeren ikkje greier å koma med eksempel på at nokon bruker noko i nærleiken av så mykje på eiga merkevarebygging. Felles marknadsføring og omdømebygging har jo vore avgjerande viktig for å få opp veksten i salet, prisen og kvaliteten. Skrei er eit godt eksempel her. Men over mange år har raud fisk hatt eit betydeleg overskot, vil eg påstå, og ein har slett ikkje gripe sjansen til eiga merkevarebygging i utlandet – det er minimalt. Men er det då berre ideologiske årsaker som ligg til grunn for denne reduksjonen på 200 mill. kr som er foreslått, eller kan ministeren koma med eksempel på enkeltselskap som klarar å marknadsføre seg sjølve i den storleiken der?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-03-04:
Vi har sendt på høring et forslag om å differensiere markedsavgiften og å endre styrevalgsprosessen for Norges sjømatråd. Den foreslåtte differensieringen av markedsavgiften medfører at dagens markedsavgift på 0,75 pst. videreføres for all torskefisk, reker og skalldyr, og at den for laks, ørret og pelagisk fisk settes ned til 0,5 pst. eller 0,4 pst. Bakgrunnen for høringsforslaget er at vi i 2014 fikk gjennomført en evaluering av Sjømatrådets arbeid med fellesmarkedsføring, markedsinformasjon og beredskap. Evalueringen viste at finansieringsmodellen til Sjømatrådet burde gjennomgås i lys av endringene som har funnet sted i markedene og i bransjen de siste årene. Det har bl.a. skjedd en sterk konsolidering innenfor havbruk og pelagisk sektor, produksjonsvekst og endringer i produkter og markeder. Evalueringen viser også at omfanget av selskapenes egen merkevarebygging av sjømat i utlandet har økt. Dette er bakgrunnen for forslaget om avgiftsreduksjon i noen sektorer. Endringsforslagene for avgiftsnivået på eksport av laks, ørret og pelagisk fisk reflekterer at deler av disse sektorene har blitt store, internasjonale aktører som ønsker å satse mer på bygging av egne merkevarer. Sjømatrådet har de siste årene hatt en forholdsvis stor økning i inntektene fra markedsavgiften. I 2014 nådde selskapets inntekter fra markedsavgiften ca. 500 mill. kr. Dette innebærer en økning på hele 40 pst. på knappe fem år. Sjømatnæringen er en av våre viktigste eksportnæringer. Jeg hører ingen i næringen som ikke forsvarer Sjømatrådets rolle som fellesmarkedsfører, men det er åpenbart delte meninger blant aktørene om hva som er riktig nivå. Jeg vil her minne om at det også tidligere har vært foretatt opp- og nedjusteringer i markedsavgiften, og det meste av tiden fram til 2011 har faktisk avgiften vært differensiert. Jeg mener definitivt at næringen fortsatt er tjent med felles markedsføringsinnsats, og vi må sikre at omfanget er tilpasset næringens behov. Jeg mener at Sjømatrådet fortsatt skal ha en viktig oppgave, og skal arbeide med generisk markedsføring og promotering, markedsinformasjon, beredskap og omdømmearbeid for å fremme konsum av norsk sjømat i inn- og utland. Saken er ute på høring til 8. april. Vi skal studere grundig de høringsuttalelsene som kommer inn, før vi tar beslutning i saken.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-03-04:
Som jeg sa i mitt første svar, har det skjedd en veldig sterk konsolidering innenfor havbruk og pelagisk sektor. Det har vært betydelig produksjonsvekst og endringer i produkter og markeder, og evalueringen viser klart at omfanget av selskapenes egen merkevarebygging av sjømat i utlandet har økt. Det ligger generisk markedsføring i bunnen. Men så er det en del større selskaper – vi kan bruke Lerøy Aurora i Skjervøy som ett eksempel – som har sin egen merkevare, og som snart har Japan-markedet nesten alene. Slik kunne vi også finne flere eksempler. Til det representanten spør om: Hvis laksenæringen femdobler sin verdi, er det klart at det vil bety at det i Sjømatrådets kasse vil tikke inn betydelige midler, med en slik utviklingsbane. Så her er det jo om å gjøre å finne det rette nivået. Det er på en måte næringen som utvikler strategier, og det er næringen som sitter med styremedlemmer i Sjømatrådet, så jeg har tillit til at vi skal finne en god løsning på dette.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-03-04:
Dette handler overhodet ikke om ideologi, det handler om at Sjømatrådet har vært evaluert, det handler om de funnene som er gjort i den evalueringen, og det handler om hva de som betaler inn til Sjømatrådet, faktisk har av synspunkter her. Og det er helt rett: Det er litt ulike synspunkter mellom mindre selskaper og større selskaper, både innenfor laksesektoren og på andre områder, og det er naturlig nok ting som jeg vil få høre – regner jeg med – i de høringssvarene som kommer tilbake. Og det er altså ikke vedtatt noen reduksjon på 200 mill. kr. Høringen er reell, og så får vi se hva slags konklusjon vi kommer til. Men det er hevet over enhver tvil at de store lakseselskapene bruker betydelige midler til egen merkevarebygging i utlandet.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Eg vil gjerne stille følgjande spørsmål til barne-, likestillings- og inkluderingsministeren: «Tall fra omfangsundersøkelsen om vold og voldtekt som Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress kom med for ett år siden, viste at én av ti norske kvinner har blitt voldtatt. Da statsråden mottok rapporten, sa hun: «Vold mot kvinner er verst for dem som rammes, men det er også et samfunns- og likestillingsproblem.» Det er nå ett år siden statsråden mottok denne rapporten. Hva har skjedd siden sist, og mener statsråden fortsatt at dette er et samfunns- og likestillingsproblem, og hva vil hun gjøre med det?»
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Først vil eg seie at det er veldig bra at den regjeringa som vi har no, følgjer opp mange viktig tiltak i handlingsplanen som den førre regjeringa la fram, og som det var mange viktige tiltak i. Det er også bra at ein følgjer opp tiltaka som vart nemnde her, og som SV i mange år har jobba for. Det er likevel slik at undersøkinga eg refererte til, kom etter handlingsplanen. I førre veke kom Amnesty International med sin årsrapport som viser at dei norske myndigheitene i stor grad overlèt det førebyggjande arbeidet mot seksuelle overgrep og valdtekt til frivillige organisasjonar. Dei seier at det vert for lite systematisk og tilfeldig på grunn av dette, og når det førebyggjande arbeidet er dårleg, bidreg det dessverre til forteiing og tabuisering. Eg vil òg spørje: Kva, i tillegg til den eksisterande handlingsplanen, har statsråden sett i verk etter at ho fekk rapporten ho kommenterte for eit drygt år sidan?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Eg er eigentleg glad kvar gong regjeringa vi har no, ikkje finn opp krutet, men brukar det krutet som den førre regjeringa fann opp. Lat meg spørje om noko anna – ein litt annan inngang til det same temaet – nemleg lovgivinga når det gjeld valdtekt, som over tid har vore ein debatt. Korleis stiller statsråden seg til å endre valdtektslovgivinga, at valdtekt vert definert som seksuell omgang utan oppriktig samtykke?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
«I 2008 viste Likelønnskommisjonen at kvinners lønnsinntekt utgjør om lag 65 prosent av menns lønnsinntekt. Når det kontrolleres for arbeidstid, utgjør kvinners lønn om lag 85 prosent av menns lønn. Om man tar utgangspunkt i denne definisjonen av likelønn, hva er status i dag, og hva gjør statsråden for å redusere lønnsgapet?»
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Årsaka til at vi ikkje klarer å gjere noko med likelønsgapet, er den måten vi organiserer lønsdanninga på. I dag har vi ein frontfagmodell, der ein på bakgrunn av forhandlingar med enkelte grupper i arbeidslivet kjem fram til ei løn. Så dannar dette mal for resten av lønsdanninga. Ein klarer ikkje å løfte enkelte grupper som er kvinnedominerte og tilsvarande ligg langt bak, for å tette dette gapet. Gapet fortset å gape. Da Likelønnskommisjonen la fram sin rapport, blei det føreslått at ein frå statleg side skulle gå inn og gje eit tillegg, ein likelønspott. Dette var også noko som partileiar Siv Jensen meinte var riktig å vurdere. Mitt spørsmål er: Vil statsråden i den varsla likestillingsmeldinga også vurdere enkelte former for partssamansett samarbeid i arbeidslivet for å auke løna?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Det som er grunnen til dette, er det som blir kalla for verdsetjingsdiskriminering. Dei jobbane som kvinner tradisjonelt har valt å ta, blir systematisk lågare lønte ut frå utdanning, erfaring, kompetanse og ansvar. Det er spesielt velferdsyrke som kvinner i stor grad vel, som blir systematisk lågare lønte enn dei klassisk mannsdominerte yrka. Det betyr at ein får mykje meir løn for arbeid med røyr, kablar og vegar enn for å jobbe med barn, unge og eldre. Det er der det store skiljet er. Mitt spørsmål igjen til statsråden, for å få eit ordentleg svar, er: Vil statsråden vurdere å gå inn i partssamansette forhandlingar med partane i arbeidslivet med mål om å bidra f.eks. med eit kronetillegg som Likelønnskommisjonen føreslo for å tette lønsgapet?