trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-10-06:
Finanskrisen har kastet sine lange skygger inn over denne debatten, og det kommer den nok til å gjøre i andre viktige debatter og saker som vi skal behandle i Stortinget i dette stortingsåret. Derfor er det grunn til å merke seg at de rød-grønne partiene i denne debatten har forsøkt å få oppmerksomheten bort fra disse alvorlige forhold ved å snakke om andre partiers politikk. De snakker om finanskrisen som noe som kommer på oss utenfra, og som vi ikke er en del av. Men da vil jeg si at pengegalopp, grådighetskultur og profittjakt er noe som i høyeste grad har preget den perioden de rød-grønne har styrt. Det gjelder sykehusenes ensidige fokusering på penger når det gjelder pasienter og lønnsomme diagnoser. Det gjelder barnevernsbarn som er satt ut på anbud. Rusmiddelmisbrukere opplever at tilbudene deres blir borte fordi man kjører en ensidig forretningsmessig anbudspraksis overfor frivillige organisasjoner. Regjeringen har administrert tidenes forbruksfest i Norge. Det har skjedd under finansminister Kristin Halvorsen. Man må ikke komme til Stortinget og late som om disse fenomenene er noe som bare finnes på Wall Street, som man bare kan trekke inn i stortingssalen som skjellsord og sette en amerikansk overskrift over. Dette er i høyeste grad en del av vårt eget samfunn og vår egen utfordring. Den verdidebatten hadde jeg håpet vi skulle få i denne trontaledebatten. Det har vi ikke fått. Derfor blir det litt underlig når SVs parlamentariske leder oppsummerer debatten med å si at den har vært så rolig at Stortinget i grunnen må ha gitt sin tilslutning til de rød-grønnes analyser og politikk. Slik er det selvfølgelig ikke. Denne debatten har vist at vi står ved en viktig korsvei, der flere av oss ønsker å velge fellesskapsverdiene, men vi har litt ulike definisjoner på hva som er fellesskap. Vi har en regjering som definerer fellesskap som offentlig sektor - punktum. Men en del av oss i denne salen er opptatt av at fellesskap handler om familier, om frivillige organisasjoner, om lokalsamfunn og nærmiljø, og at det handler om småbedriftene som er med på å utgjøre grunnstammen i dette samfunnet. Jeg tror den store skillelinjen i denne debatten egentlig går mellom de to fellesskapssynene. Jeg gleder meg til nye oppgjør i stortingssalen i dette stortingsåret om de verdiene som ikke kan måles i kroner og øre. De har dessverre hatt veldig dårlige vilkår under denne rød-grønne regjering.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-06:
Statsministeren varslet i sitt innlegg dårligere tider for oss alle. Jeg tror dessverre statsministeren kommer til å være sannspådd i det. Da statsminister Stoltenberg gikk av som statsminister i 2001, var det i en situasjon da renten var høy og arbeidsledigheten sterkt stigende. Det var dårligere tider for folk. Han overtok statsministerstolen i 2005 - med rekordlav rente og sterkt fallende arbeidsledighet. Nå varsler han dårligere tider, og det kan tyde på at vi går mot et valg hvor statsministeren forlater statsministerstolen med stigende arbeidsledighet og høy rente. Er det tilfeldig, eller handler det om politikk?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-06:
Iallfall rettferdig! Det Akselsen har rett i, er at det er ett år igjen til valget, og vi bør ha en politisk debatt i Norge som viser forskjellene. Det er bra. Men jeg understreker, og det har ikke minst sammenheng med det trontaledebatten nesten bare handlet om for et år siden, nemlig Venstres veldige tydeliggjøring av den politiske avstanden mellom Venstre og Fremskrittspartiet. Jeg vil gjerne gjenta her: Den ligger fast. Det handler om å ta Fremskrittspartiet på alvor, og det handler om politiske realiteter. Det betyr at det regjeringsalternativet Venstre vil gå til valg på, er en mindretallsregjering av partiene fra Bondevik II-regjeringen - en kunne selvsagt drømme om en sentrumsregjering igjen, men det er vel helt i Soria Moria, skulle en tro. Det vil Venstre igjen arbeide for. Jeg er glad for at denne debatten så langt har vist at Høyre har begynt en oppryddig i gråsonen mellom Høyre og Fremskrittspartiet. Det er det eneste nye og oppsiktsvekkende så langt i denne trontaledebatten. Det gleder jeg meg til å høre mer om utover dagen. I så måte ser dette ut til å kunne bli en hyggeligere dag enn jeg har sett på lenge.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-06:
Det var voldsomt. Jeg vil bare minne om at vi er i en politisk forsamling hvor vi diskuterer politikk. Jeg har aldri opplevd annet i denne sal enn at vi respekterer hverandre som mennesker, og at vi tar hverandres standpunkter på alvor. Det kommer jeg til å gjøre. Det er derfor jeg forteller at representanten Tybring-Gjedde og jeg er grunnleggende uenige om noen helt grunnleggende spørsmål for meg, bl.a. synet på andre mennesker, hudfarge, mangfold, kultur i et samfunn. Det er det anstendig borgerlig politikk handler om, og det er det jeg legger i en anstendig borgerlig regjering. Jeg har i sommer registrert at Fremskrittspartiets leder har kommet med uttalelser - jeg tror det var fra USA da et av partiene hadde sitt konvent - og jeg ble skremt over synspunkter som kom fram. Og jeg vil understreke: Venstre kan kun være i regjering med partier som har det som jeg vil kalle det borgerlige, mangfoldige og positive synet på at mennesker med ulik bakgrunn, kultur og legning lever sammen.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-06:
Det er med litt undring jeg hører på denne replikken, for det kan ikke ha vært noen tvil om under hele behandlingen at Venstre er for hjemfall, slik vi var den gang vi gikk i bresjen for å innføre det, og stod ved det nå. Vi stemte også i siste instans for å innføre hjemfallsordningen. Men så var vi opptatt av å finne en overgang som gjør at bedrifter, verdiskaping og investeringer kan ivaretas. Det valgte vi å gjøre ved å finne det grensesnittet som er kjent, som også opposisjonen som er imot hjemfall, gikk inn for, nemlig å lage et felles gjennomskjæringspunkt for når hjemfall finner sted. Det ville gjort det mulig for flere store norske bedrifter å sikre investeringer. Dette hadde det etter vårt skjønn vært mulig å gjennomføre. Jeg leser med undring i avisene at ESA-presidenten sier at han aldri fikk noen henvendelse fra Regjeringen om å prøve denne ordningen, som industrien, som lokalsamfunnet og som opposisjonen gikk inn for. Det er oppsiktsvekkende, og det er altså ikke hold i påstander om at det ikke var en løsning som var fullt kombinerbar med å stå for hjemfallsinstituttet.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-06:
Med ett minutt vil jeg starte med å si at Venstre både i Gunnar Knudsens tid, i Castbergs tid og i nåtid alltid har tilhørt et ikke-sosialistisk sentrum. Det betyr at en er i stand til å finne fram til gode løsninger, samarbeide med Arbeiderpartiet om mye god fellesskapspolitikk og sette grenser for hva skattelette skal kunne gjøre med fellesskapene våre, og på den annen side samarbeide med andre ikke-sosialistiske partier, historisk sett nesten alltid Senterpartiet, om hvordan samfunnet, bestående av enkeltbedrifter, enkeltmennesker og familier, kan bygges nedenfra. Denne kombinasjonen er sentrum. Denne kombinasjonen hører også Senterpartiet hjemme i. Jeg lærte en gang av en tidligere senterpartileder, Anne Enger, at selve lakmustesten på sentrum er at du skal sette deg slik at du er i stand til å samarbeide til to sider i politikken. Det gjør Venstre. Dessverre gjør ikke Senterpartiet det om dagen.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-06:
Nei, det er jeg ikke komfortabel med. Det har jeg heller ikke vært de siste årene, vil jeg si, kanskje spesielt det siste året, fordi vi nærmer oss valg. Og jeg har vært ganske tydelig på å uttrykke det. Det må etter mitt skjønn være en ideologisk og politisk stor avstand mellom Fremskrittspartiet og Høyre. Ikke minst i disse dager, da vi har fått lest og hørt mye om Kåre Willochs Høyre, må den avstanden være tydelig. Jeg hadde lenge håpet at Høyre skulle fortelle om og markere denne avstanden. Jeg ser ansatser som går i en slik retning i starten på denne stortingssesjonen. Jeg er glad for det. Jeg tror det hadde styrket de aktuelle anstendige borgerlige alternativer at de tre tidligere Bondevik II-partiene hadde kjørt felles front mot valget og markert avstand til Fremskrittspartiet. Jeg håper fortsatt på det. Ellers kan jeg love representanten Sandal at jeg fortsatt - selv om jeg begynner å bli en gammer partileder - kommer til å prøve å være så tydelig som jeg kan være. Ikke minst etter å ha tilbrakt en flott sommer oppunder Hardangerjøkulen, hvor jeg gikk snakkende med meg selv, kan det blir mange interessante politiske utspill.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Først må jeg få si at jeg er litt skuffet over at statsministeren bruker Dagbladet som sannhetsvitne for årsaken til finanskrisen. Det er jo litt interessant, for det er statsministeren som er økonom, ikke undertegnede. Det andre som også er veldig interessant, er at statsministeren bruker hele sitt innlegg til å kritisere markedet. Nå er det slik at Norge har tjent tusenvis av milliarder på markedet. Altså er det slik at statsministeren mener at i tider da det går veldig bra, så er markedet veldig bra for Norge, men når det går dårlig, er det markedet som har skylden. Mitt spørsmål til statsministeren er, i og med at han nærmest legger det fram som at man i USA ikke har regulering av finansmarkedet: Hvilke reguleringer er det Norge har som USA ikke har? Sannheten er jo at i USA er pengepolitikken og finansmarkedet mer regulert enn i Norge. Det betyr at Norge styrer under et mer liberalistisk system på pengemarkedet og finansmarkedet. Hva er det USA gjør som får statsministeren til å si at markedet er nærmest fritt i USA?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Jeg hører på representanten Solberg at man fortsatt skal drive sosial utjevning. Den kursen skal videreføres. I tre år nå har den sittende regjeringen økt boutgiftene for folk flest. De har økt skatter og avgifter for folk flest, de har økt strømutgiftene for folk flest, og de har økt renten for folk flest. Det er den type sosial utjevning som denne regjeringen står for, og de skal videreføre den kursen. Jeg lurer nå først og fremst på hvilke ytterligere økninger som Regjeringen kaller sosial utjevning, folk flest kan vente seg fra denne regjeringen. Det er det ene spørsmålet. Og: Jeg spurte statsministeren tidligere i dag, og vil gjerne utfordre representanten Solberg også: Hvis det er slik at man går rundt og tror at man ikke har regulering og styring på finansmarkedet i USA, er det slik at man har mer eller mindre regulering av finansmarkedet i USA, eller er det slik at USA har sluppet det fritt? Det vil jeg gjerne ha svar på, for det medfører ikke riktighet, og jeg synes det er meget alvorlig hvis den sittende regjering får spre rykter og usannheter om USA og om at det ikke finnes reguleringer der.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Representanten skal få svar. Jeg er leder i Fremskrittspartiets programkomite, og vi har en omfattende prosess. Det er klart at vi er nødt til å ta noen grep i forhold til vår prosess, fordi man, særlig Arbeiderpartiet, har en egen evne til å blande sammen det som har med prinsipp å gjøre, og det som har med handling å gjøre. Vi kunne gjerne hatt det samme fokuset på Arbeiderpartiets politikk og prinsipp, men det er helt umulig, for Arbeiderpartiet har ikke prinsipper å forholde seg til. Det er det riktige. Da er det slik at vi prinsipielt mener - og der er vi enig med Arbeiderpartiet, for Arbeiderpartiet mener akkurat det samme - at det ikke burde vært nødvendig med omfattende reguleringer. Det har Arbeiderpartiet tatt inn over seg, for Arbeiderpartiet har - sammen med Fremskrittspartiet - avregulert finansmarkedet i Norge, så det er vi enige om. Men det vi er klare på, er at vi ikke vil ha pris- og mengdereguleringer slik vi har hatt før. Vi vil heller ikke ha kredittrasjonalisering overfor enkelte grupper eller prosjekt sånn som noen i Regjeringen ønsker seg, og slik situasjonen faktisk har vært i USA, noe som kanskje er årsaken til den store finanskrisen i USA.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Først til NAV. NAV har kommet halvveis i reformen sin, og den vil aldri bli det som Fremskrittspartiet ønsket seg i utgangspunktet: en mer effektiv, rasjonell etat siktet inn mot enkeltindividet. Dessverre ble det en reform og en situasjon der vi gjør det litt vanskeligere enn vi burde ha gjort det. Men hadde vi gjort det sånn som Fremskrittspartiet primært ønsket seg på det tidspunktet vi behandlet reformen, hadde situasjonen vært en helt annen. Jeg synes Karin Andersen burde være litt forsiktig i forhold til å peke på hvilke grupper Fremskrittspartiet ønsker å ha fokus på gjennom NAV. Det at vi kutter på disse områdene, er rett og slett fordi vi har tro på at vår politikk i mye større grad vil sørge for at folk får arbeid, får alternativer istedenfor å være passive. Så synes jeg også det er veldig interessant at et parti som ønsker å legge ned børsen i Norge, og som ønsker å frata alle sammen i dette landet privat eierskap, blander seg borti finansdebatten i det hele tatt. Jeg tror de skal være litt forsiktige med det.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Til det siste skal jeg være like ullen som Senterpartiet og alle de andre partiene er når de får den typen garantispørsmål. Vi er i en programprosess, og vi vurderer de siste lovendringene ut fra det. Vi har ikke tatt noen beslutning her. Men vi prøvde, og det vet Skjælaaen meget godt, å få til et kompromiss her som både LO, NHO og industrien var interessert i. Det forslaget til kompromiss falt dessverre. Det Skjælaaen innledet med, synes jeg er interessant. Jeg synes det er artig at vi blir utfordret. Det er til Fremskrittspartiets fordel at vi blir utfordret, og at det blir satt et kritisk søkelys på oss. Det ønsker vi, og det vet vi vil bli forsterket fram mot september neste år. Det er vi fornøyd med. Men det som er uriktig i det Skjælaaen sier, er at de andre partiene diskuterer vårt program. Det gjør de jo ikke! De diskuterer én setning nå, en annen setning neste uke, og så tar de en tredje setning uken deretter. Hvis de ønsker å diskutere Fremskrittspartiets politikk, må de gjøre som Gro Harlem Brundtland sa i sin tid: Man må se det hele i sammenheng. Fremskrittspartiet har en sammenhengende politikk. Det er viktig, men det ønsker selvfølgelig ikke de andre partiene å fokusere på.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Vi hørte nettopp Fremskrittspartiets formann avslutte sitt innlegg med å si at Fremskrittspartiet er «rede til» å ta regjeringsmakt, og representanten Siv Jensen er dermed også rede til å bli statsminister. I disse tider spør mange seg hva politikerne og partiene faktisk mener om den finansuroen som preger det internasjonale pengemarkedet, og som også berører oss. Jeg synes faktisk vi fortjener å få vite i dag hva Fremskrittspartiet egentlig mener - det partiet som er «rede til» å gå i regjering. I programmet står det følgende: «Fremskrittspartiet mener at penge- og kredittmarkedet skal reguleres av tilbud og etterspørsel i markedet, uten politiske reguleringer eller inngrep.» Spørsmålet er: Mener Fremskrittspartiet dette, eller mener de det ikke?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Representanten Solberg sa i sitt innlegg at det er ingen bombe at Fremskrittspartiet og Høyre er uenige i den økonomiske politikken. Nei, det er ingen bombe, men det lar seg ikke bagatellisere. Dette er selvfølgelig et interessant spørsmål fordi Høyre i dag er det eneste partiet på Stortinget som har sagt seg villig til å regjere sammen med Fremskrittspartiet. Det er ingen andre partier i denne salen som har sagt at de kan tenke seg å være i regjering sammen med Fremskrittspartiet. Og da blir dette et meget viktig spørsmål. Jeg undres om ikke representanten Solberg er enig i at det er nødvendig å avklare før valget hva slags økonomisk politikk en Høyre-Fremskrittsparti-regjering skal komme til å føre.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Jeg må først få gjenta litt av det jeg sa i mitt innlegg for veldig kort tid siden: At arbeidsledigheten er halvert, at vi har 200 000 flere sysselsatte, er kanskje det aller viktigste tiltaket som har skjedd på lange tider for å få folk ut av fattigdomsklemma. Ingenting er viktigere enn å ha jobb og egen inntekt, hvis en ikke skal bli avhengig av å gå på sosialkontoret. I tillegg har Regjeringen drevet en politikk overfor dem som har minst, minstepensjonistene spesielt, som har gitt dem et løft i inntekt som de aldri har vært i nærheten av før, og som faktisk også betyr at færre av dem er avhengige av støtte i tillegg til sin pensjon. Regjeringen vil også komme med fornyede tiltak innenfor boligpolitikken. Jeg har skjønt at Fremskrittspartiet har drevet utstrakt studievirksomhet i USA og spesialisert seg på hvordan pengemarkedet og kredittmarkedet styres i USA, og kommet til at det er sosialisme. Jeg synes Fremskrittspartiet skulle erkjenne at USA de siste åtte årene er blitt styrt av George W. Bush, at det er hans politikk som har slått totalt feil i USA, og at den ikke engang er til å sammenlikne med norsk politikk - verken pengemarkedet eller budsjett- og finanspolitikken.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Aller først må jeg få si takk for hyggelige ord. Jeg har også hatt gleden av mange gode replikkordskifter og debatter med representanten Foss her i salen gjennom mange år. Så til det som skjer med statistikken og antallet uføretrygdede. Ja, dette har vært en utfordring for samtlige regjeringer, i hvert fall i de 15-16 årene jeg har vært med i politikken, også da Per-Kristian Foss var regjeringsmedlem. Den regjeringen som sitter nå, har faktisk grepet fatt i dette på en måte som aldri har vært gjort tidligere. Representanten Foss nevnte selv stikkordet for det, nemlig kvalifiseringsprogram. Nå gjennomføres det en innsats for å få folk ut av trygdefellen som er mye mer omfattende enn vi noen gang har hatt før. Det tar tid å få fram resultater, men de kommer. Det gjennomføres et systematisk arbeid fra Regjeringen for å få kvalifiseringsprogrammene virksomme, som forhåpentligvis bidrar til at vi snur en uheldig statistisk utvikling når det gjelder antallet uføretrygdede.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Jeg vil først si at den rød-grønne regjeringen har grepet fatt i et av de mest utfordrende områdene når det gjelder spill, nemlig spilleautomater, og funnet en løsning på det. Det innebærer et stort framskritt i den forstand at vi har fått de vanedannende automatene ut av markedet og forhåpentligvis i et system så folk ikke blir spilleavhengige via automater. Så tror jeg vi alle sammen må erkjenne at ikke minst i en digitalisert verden kommer det stadig nye utfordringer, og vi må sikkert i framtiden også diskutere behovet for nye reguleringer, når vi ser at nye arenaer for spill dukker opp. En del av disse områdene er meget krevende å makte å regulere, men uansett er det viktig at vi politisk tar fatt i det. Jeg har respekt for at Kristelig Folkeparti på noen punkter har vært uenig med regjeringspartiene når det gjelder spillpolitikken, men det vesentlige er at vi har greid å stramme inn på viktige områder. Nå er kanskje det som skjer innenfor det teknologiske området, og alle de mulighetene som har åpnet seg der for at folk kan spille bort hus og hjem, den største utfordringen.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Jeg vil også på tampen av dagens debatt si at jeg synes dagen kan karakteriseres som en ganske spesiell dag. Trontaledebatten skal være opposisjonens debatt, der de skal gå i rette med Regjeringens politikk. Det er deres soleklare rett og plikt. Allerede før lunsj i dag hadde opposisjonen rukket å sprike i absolutt alle retninger. Da hadde Erna Solberg parkert Fremskrittspartiets økonomiske politikk. Da hadde Lars Sponheim gjort det samme med Høyres petroleumspolitikk, spesielt med hensyn til Lofoten og Vesterålen, samtidig som han gjentok sitt krystallklare nei til Fremskrittspartiet. Representanten Per-Kristian Foss fulgte opp med presise karakteristikker av Per Sandbergs villfarelser innenfor økonomisk politikk. Opposisjonen parkerte effektivt sin egen debatt tidlig på dagen, ja faktisk like effektivt som Idrettsstyret omtrent på samme tid parkerte et OL i Tromsø. Det siste vil jeg si er en formidabel skuffelse for alle oss som har sett mulighetene, hva som kunne ha kommet ut av ti års arbeid fram mot et OL i Tromsø i 2018. Det første derimot, at opposisjonen spriker i alle retninger og ikke på noen måte framstår som et alternativ til den sittende regjeringen, er vesentlig lettere å bære. Nå hørte vi nylig nok en representant fra Fremskrittspartiet, representanten Tybring-Gjedde, som skulle forsøke å forklare Stortinget hva som egentlig er Fremskrittspartiets økonomiske politikk og forholdet mellom den politikken de forfekter, og deres eget program. Jeg vet ikke hvordan resten av salen opplevde det, men for mitt vedkommende ble det langt fra noe klarere.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-10-06:
Tiden er ikke inne for noen økonomiske eksperimenter. Det har vakt oppsikt at Fremskrittspartiet midt under finanskrisen tar til orde for en kasinoliberalisme, hvor markedet helst bør klare seg uten reguleringer, at man forsvarer sitt standpunkt om å kutte i Kredittilsynet, som skal føre tilsyn med våre finansinstitusjoner, og at man fortsetter å dele ut tv-milliarder til nesten alle. Er det slik at Siv Jensen helst holder seg for øynene og håper at det hele skal gå over? Eller er Fremskrittspartiet rede til å moderere sin økonomiske politikk og vise at man er klar til å ta ansvar?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Det mest interessante i denne debatten er egentlig ikke Fremskrittspartiets litt kuriøse - eller skal vi kalle det uansvarlige eller meningsløse - uttalelser om finanskrisen. Det mest interessante i den replikkvekslingen vi akkurat hørte, er det vi ser av et totalt borgerlig kaos. De er ikke enige om noe som helst av det som dreier seg om styring av økonomi. Når Jan Tore Sanner i Dagbladet i dag går ut og sier at Høyre må ha ansvaret for økonomien hvis man skal bli enige om en flertallsplattform, sier det at Høyre ikke overhodet er opptatt av at Fremskrittspartiet skal ha innflytelse over dette. Og la meg si: Jeg håper virkelig at det vil være Høyre - hvis det skulle gå så ille - som får ansvaret for dette, og ikke Fremskrittspartiet. Men det som da er interessant, er at man nå har to partier som sier at man skal prøve å danne en regjering, prøve å være enige, uten at man har noen substans eller innhold i dette. Vil representanten Jensen være enig i at det vi nå ser, er det totale borgerlige kaos?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-06:
Det har vært interesse knyttet til det framtidige programmet til Fremskrittspartiet, men det er også interessant å lese det gjeldende programmet, og det har jo vært sitert følgende: «Fremskrittspartiet mener at penge- og kredittmarkedet skal reguleres av tilbud og etterspørsel i markedet, uten politiske reguleringer eller inngrep.» Når jeg nå har lyttet til partiets parlamentariske leder, skjønner jeg at det skal oversettes til at vi ikke skal ha en politisk styrt rente. Da vil jeg i hvert fall anbefale at man skriver programmet for neste periode litt enklere, hvis det er det man faktisk mener i denne saken! Så er det også grunn til å spørre: Når man kutter så mye som 20 mill. kr i Kredittilsynet, er det vel for at tilsynet skal bruke mindre tid på regulering og tilsynsarbeid og ikke mer?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-06:
Gjerne det!
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-06:
Representanten Solberg var inne på reguleringer i sitt innlegg, og mente med det at også en trontaledebatt muligens kan skyve litt på politikken. Ved å ha i mente at Solberg har en fortid som sosialminister, har jeg lyst til å ta opp spillpolitikken til Regjeringen. Vi har fått reguleringer på pengespill, men Bondevik-regjeringen ønsket å forby bingoautomater også. Det er et pengespill som denne regjeringen ikke har ønsket å regulere i det hele tatt. Samtidig er det grunn til å peke på at enkelte partier også har store inntekter fra akkurat denne typen virksomhet. Eksperter sier at det ikke er grunnlag for å tro noe annet enn at disse er like avhengighetsskapende som andre. Lotteritilsynet har ikke vært inne og vurdert denne typen spill, det har departementet selv vurdert. Mitt spørsmål er: Er Hill-Marta Solberg enig med Inga Marte Thorkildsen, som på vegne av sitt parti har uttrykt at man bør regulere dette strengere?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Historien har vist at det er korrigering av markedet som gir den største trygghet, og trygghet er den største form for frihet som folk føler. Men jeg ønsker å ta Fremskrittspartiet med det gode. Fremskrittspartiets medlem i finanskomiteen Jørund Rytman sier i Finansavisen 24. september: «Det viktigste for oss er å forebygge problemene, blant annet ved å gå grundig igjennom alle de gjeldende lovene og reglene.» Etter forrige århundres store depresjon kom Glass-Steagall Act i USA i 1933, oppkalt etter to sentrale personer som hadde gjort smertefulle erfaringer. Loven skilte mellom aktiviteter som kunne utføres av investeringsbanker og av kommersielle banker. Denne loven ble avviklet i USA i 1999, en viktig medvirkende årsak til den situasjonen vi er inne i, manglende skille mellom investeringsbanker og kommersielle banker, kommersielle banker som har den nødvendige sikkerhet. Senterpartiet ønsker å gå gjennom disse reguleringene for å gjenopprette skillet. Vil Fremskrittspartiet støtte et slikt arbeid?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Venstre har i de siste åra under Sponheims ledelse beveget seg klart i høyreretning. Korrigering av markedskreftene gjennom en aktiv stat i næringspolitikken, konsesjonslover og et skattesystem som begrenser veksten i det lånefinansierte private konsumet, er eksempler på det Venstre har sett på som rød-grønn politikk som går i feil retning. For Senterpartiet er trygghet for folk som ikke har noe ekstra å rutte med, den største form for samfunnsmessig tilrettelegging av folks frihet. Senterpartiets slagord «vekst er ikke å forbruke mer, men å forvalte bedre» får nå en ny oppslutning, fordi det er en klok og anstendig holdning både for land og for familier. Den markedsliberalistiske finanskrisen bl.a. basert på spekulasjonsbonuser til ledere i investeringsbankene har bristet. Den store regninga kommer. Hvem skal betale? Vil Sponheims Venstre nå bevege seg i retning av sterkere fellesskapsløsninger, Gunnar Knudsens Venstre, altså en ny kurs for dagens Venstre?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Det er korrekt at de rike har tatt ut mye kapitalinntekter. Det ble jo rimelig godt tilrettelagt av den forrige regjeringa. Ellers hadde jeg tenkt å si at vi opplever nå et interessant og nøkternt innlegg, tilnærma fritt for polemikk, fra vår tidligere finansminister. Det er en ny Per-Kristian Foss vi opplever i Stortinget om dagen, og det er gledelig. Høyres linje har i denne stortingsperioden vært en strammere finanspolitikk - altså, på godt norsk: mindre omfang på statsbudsjettet. Det skulle gi en lavere rente. Vi vet at endringene har vært små, og finansieringa har delvis ikke vært til stede. Men det som er det interessante nå, er: Hva framover? Det skulle være artig å høre Høyres tidligere finansministers vurdering av finanspolitikken for neste år. Trengs det nå en mer ekspansiv finanspolitikk, som gir rom for økte offentlige investeringer, for å styrke aktiviteten, eksempelvis på samferdselsområdet? Er det rom for en revidering av Høyres linje i denne stortingsperioden når det kommer til debatten resten av året?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Det er interessant å høre representanten Lønnings ønske om å satse mer på eldreomsorgen, satse mer på pleie- og omsorgssektoren, satse mer på rusmiddelsektoren og i det hele tatt dem som har det vanskelig i Norge. Det faller Senterpartiet godt for hjertet å høre den satsinga. Samtidig kommer andre representanter for partiet Høyre inn og sier at nå må vi investere mer i kommunikasjoner, vi er nødt til å utnytte mulighetene. Betyr dette at partiet Høyre vil nyorientere sin økonomiske politikk i debatten vi får fra i morgen og utover? Vil en ha et mer aktivt statsbudsjett tilpasset de velferdsutfordringer vi står overfor, tilpasset de investeringer som trengs på kommunikasjon og i samferdselssektoren, og tilpasset den private økonomiske aktiviteten som vi nå ser framover?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Det innlegget som statsråd Solheim holdt før meg, beskrev på en veldig god måte Senterpartiets forhold til markedet. Senterpartiet er for markedsmekanismen, sjølsagt. Markedsmekanismen er en god tjener, men en dårlig herre. Vi ønsker altså også å korrigere markedskreftene og står fjellstøtt der, som en del av den rød-grønne regjeringa. Det som jeg tok utgangspunkt i, var det statsministeren sa i FNs hovedforsamling og det som er diskusjonen i FNs organer, nemlig matvarekrisen, klimakrisen, energispørsmålet og finansspørsmålet. Jeg prøvde å ta fram at det er temaer som Norge har mulighet til å påvirke, i en liten grad. Det er et ansvar vi har, hvor de som er mest utålmodige, skal gå inn i det. Som en del av det har vi sjølsagt også småbedriftene som en viktig underskog for å realisere en fornuftig næringspolitikk.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Det er korrekt at Senterpartiet er et næringslivsparti. Vi står ganske trygt på det, og vi gleder oss hver gang folk snakker om at først skal en skape og så skal en fordele, som er et sentralt slagord for Arbeiderpartiet. Det jeg prøvde å vise til, er at vi nå ut fra de internasjonale utfordringene, må foreta en sterk omstilling av energiproduksjonen og energiforedlinga i Norge. Jeg forstod at partiet Høyre kan slutte seg til en slik endring. Det som var det konkrete spørsmålet, var skatte- og avgiftspolitikken. For Senterpartiet er skatt og avgift et virkemiddel. Det er akkurat som å dyrke en plante. En dyrker fram de sidene ved en plante som en ønsker mer av, og demper de sidene som en ønsker mindre av. Senterpartiet og Regjeringa står på evneprinsippet, står på at en har en rekke stimulerende ordninger i forhold til næringslivet. I andre henseender ønsker en å dempe atferden for dermed å få en helhetlig bedre utvikling. Vi har altså et pragmatisk syn på skatt og avgift tilpasset den samfunnsutvikling som vi ønsker å stimulere.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Definitivt nei. Det som er utfordringa nå, er å sikre arbeidsplasser og videreutvikle nye arbeidsplasser. Det er å sikre jambyrdige forhold blant folk. Statens inntekter står ikke som noe problem. Det som må være utviklinga, er å få en mjuk landing på det vi nå ser. Det krever da at vi korrigerer markedet, at vi har en aktiv stat, at vi i det hele tatt følger opp den blandingsøkonomiske tradisjon som sentrum-venstre i Norge har stått som forsvarere av, og som Venstre tidligere også var med på. Vi står altså på trygg grunn og ønsker å føre en pragmatisk politikk knyttet til den virkelighet som norske lønnstakere og næringsdrivende står i.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Biologisk mangfold, artsmangfold, er viktig. Venstres syn er at staten ikke kan verne nok for å sikre det. Og det følger også gjerne med at en har mindre respekt for den lokale mening og den lokale tradisjon når det gjelder forvaltningen av arealene. Senterpartiet viste i Trillemarka, eksempelvis, hvor en stod når det gjaldt rødlistearter. En tar dette dønn alvorlig. Venstre er veldig opptatt av å presentere Norge som naturlandskap, ikke kulturlandskap. Mitt spørsmål er knyttet til fornybar energi. Fornybar energi, bioenergi, krever at vi høster av naturen, krever at vi hogger ved og tømmer, for å si det praktisk. Det vil føre til at vi får mindre villnis og kjerr her i landet, altså mindre areal med det, og tilsvarende mindre areal for de arter som lever på det. Er Venstre for å øke produksjonen av bioenergi, på tross av at villniset blir mindre?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
For SV har det vært veldig viktig at Regjeringen skulle bruke så mye penger på god eldreomsorg, på barnehager, på skoler - på viktige ting - som har vært mulig, og samtidig holde orden i norsk økonomi. Og det har vi greid. I debatten høres det ut som om Høyre egentlig er for en helt annen politikk. Men hvis vi ser på hva de har stemt for i Stortinget, ser vi at de har stemt for de samme store pengene. Utfordringen til Erna Solberg, som også i dag står og høres ut som om hun mener det skulle vært gjort noe helt annerledes, er: Hva vil hun gjøre f.eks. for å få renten ned på et unormalt lavt nivå igjen? Det vil jo bety milliardkutt i eldreomsorg, det vil bety milliardkutt i skole, og det vil bety en enorm arbeidsledighet i Norge. Er det det vi kan vente oss dersom Høyre skulle komme i Finansdepartementet igjen etter neste valg?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Det er bare å konstatere at når det gjelder de to store utfordringene i verden som også Norge er en del av, klima og finansuro, har Fremskrittspartiet igjen ett svar, og det er fortsatt tut og kjør, mer marked og mer forurensning. Så skulle en da kanskje tro at en var litt mer nøye med hvordan en ivaretok tryggheten for folk i det helt nære, særlig det partiet som bruker penger i mengder, som ville skape enda større problemer i Norge. Men jeg har gått tilbake og sett på det området som handler om hvorvidt det skal være nok folk til å sitte og hjelpe dem som trenger å få utbetalt en trygd. Skal det være folk ansatt som kan hjelpe folk som er arbeidsløse? På det området har altså Fremskrittspartiet på årets budsjett - når NAV sliter - kuttet nesten en halv milliard når det gjelder de menneskene som skal sitte og hjelpe folk slik at de får pensjonen sin den dagen de skal ha den. Har Fremskrittspartiet, slik som Regjeringen har gjort, tatt inn over seg at det er behov for flere ansatte i NAV? Er de med på bevilgninger som gjør at folk kan få trygden sin når de skal, og få hjelp når de er arbeidsløse?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Når man leser avisene for tiden og hører debatten her, kan man jo lure på hvilken økonomisk politikk en eventuell samarbeidsregjering mellom Høyre og Fremskrittspartiet vil føre, og hvilke syn de ville ha på regulering av verdens finansmarkeder. Men jeg skal la det ligge i denne omgang. I stedet vil jeg spørre representanten Solberg hvilken velferdspolitikk Høyre vil gå til valg på. I siste utgave av tidsskriftet Minerva, som styres av sentrale høyreprofiler, gir samfunnsredaktøren, Nils August Andresen, uttrykk for at det er rom for vesentlige kutt i velferdsytelsene til middelklassen. Andresen foreslår bl.a. å senke taket for utbetaling av sykepenger fra trygden fra 6 G til 4 G, dvs. fra 420 000 og ned til 280 000 kr etter dagens verdi. Videre foreslår han å redusere taket på utbetaling av arbeidsledighetstrygd og fødselspenger tilsvarende. Mener representanten Solberg at personer med en inntekt på mellom 300 000 og 400 000 kr nyter godt av for gunstige velferdsordninger?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Jeg nevnte tre kriser i mitt innlegg, tre alvorlige kriser. Den ene er en finanskrise som kan rokke ved svært mye, den andre er en matvarekrise som rammer 860 millioner mennesker i verden, og den tredje handler om en krise for miljø og bærekraft. Dette er det faktisk viktig å legge sterk vekt på i en trontaledebatt i den situasjonen vi er i nå. Og ja, helse er slettes ikke glemt av Senterpartiet eller undertegnede, som har vært første nestleder i helse- og omsorgskomiteen. Det vi vil satse sterkt på framover, er faktisk rusbehandling. Vi har et statsbudsjett som kommer, men Regjeringen har tidligere varslet at rusbehandling er et område som trenger en forsterket innsats. Rusmisbrukere bør ha et behandlingsforløp som går uten stopp, fra de kommer inn til avrusning og fram til de kan gå ut og føres tilbake til samfunnet på en god måte.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Nei, det er slettes ikke riktig. Hvis representanten hadde hørt etter, brukte jeg et annet uttrykk for samferdsel, nemlig å bygge infrastruktur, og det understreket jeg faktisk i innlegget mitt. Mindre press i arbeidsmarkedet åpner mulighetene for å øke innsatsen innen offentlige oppgaver som bl.a. infrastruktur, opprusting, bygg og vedlikehold. Samferdsel vil alltid være en svært viktig oppgave for Senterpartiet, og det er det faktisk for denne regjeringen. Denne regjeringen er faktisk den som har greid å holde seg på bevilgningsnivået som Nasjonal transportplan la opp. I 2005 la Høyre seg på et årlig nivå som ligger 2,5 milliarder kr under det som denne regjeringen har gjennomført. Vi hadde jo håpet at kanskje flere hadde begynt å snakke om et samferdselsløft, mer enn bare med ord, men også med handling.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Det er helt korrekt, det representanten Holten Hjemdal presiserer, at dette skal opp til ny behandling i rulleringen av planen i 2010. Senterpartiet er inne i en solid programprosess. Vi har et landsmøte foran oss der vi også skal vedta programerklæringer og programstandpunkt som gjelder neste stortingsperiode. Den programprosessen skal ikke jeg foregripe. Men det jeg kan si, er at da vi forhandlet fram Soria Moria-erklæringen, var det veldig viktig at Senterpartiets program, SVs program og Arbeiderpartiets program var konkrete. Det skal også vårt program være, slik at vi kan treffe en rett beslutning når vi kommer til 2010.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Jeg har hørt på innlegget til representanten Sandberg. Hele tiden sier han at alle vil angripe oss, alle vil angripe Fremskrittspartiet. Vi er ikke rettferdig mot Fremskrittspartiet, vi må angripe dem. Og så må vi forsvare det stakkars offeret som Fremskrittspartiet nærmest er, for alle er så stygge, og alle vil på en måte konfrontere. Det Stoltenberg har gjort tidligere i dag, er å snakke om Fremskrittspartiets program. Det har flere andre også gjort. Å kalle det for et angrep synes jeg faktisk er ganske urimelig. En må kunne stå for det som står i programmet. Nok om det. Spørsmålet mitt gjelder en sak som vi behandlet litt tilbake i tid, nemlig hjemfall, som jeg faktisk mener er den største saken som denne regjeringen har lagt fram. Vil Fremskrittspartiet, som er imot hjemfall, i neste stortingsperiode arbeide for å omgjøre det odelstingsvedtaket?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-10-06:
Representanten Dåvøy har et sterkt sosialt engasjement som er veldig tydelig. Jeg vet at hun reiser mye rundt, og jeg vet at hun reiser mye rundt og ser også at det skjer veldig mye positivt og veldig mye flott både innenfor eldreomsorgen og innenfor psykisk helsevern osv. Så situasjonen skal ikke svartmales. Det syns jeg det er viktig å understreke. Regjeringen har satt i gang en rekke tiltak, kompetansehevende tiltak osv., som gjør at det skjer mye spennende innenfor denne sektoren som gjør at de som jobber der, blir inspirert til å tenke nytt. Spørsmålet mitt til representanten Dåvøy blir: Hvis vi går tilbake til forrige stortingsperiode, og hvis Kristelig Folkeparti skal se litt framover, hvor tror representanten Dåvøy det er lettest å få gjennomslag for det gode, flotte sosiale engasjementet som mange av oss brenner for? Er det med sentrum-høyre, eller er det gjennom et sentrum-venstre?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-10-06:
En kan saktens le litt, men jeg synes situasjonen er litt for alvorlig til å le. I innlegget mitt tidligere i dag nevnte jeg tre kriser. Jeg nevnte finanskrisen. Jeg nevnte matvarekrisen - 900 millioner mennesker sulter. Jeg nevnte miljø- og energikrisen. Det som landet trenger, er forutsigbarhet. Jeg tror at det vi ser innen finans akkurat nå, bare vil eskalere. Det vil øke i tiden framover, og jeg tror faktisk det bare er de første krusningene vi ser, når det gjelder hvilke konsekvenser dette kommer til å få for verdensøkonomien og for Norges situasjon i verden. Landet trenger forutsigbarhet - forutsigbarhet for fellesskapsløsninger, der fellesskapet skal stille opp for den enkelte. Vi har det privilegium i landet vårt at vi har mulighet for å møte vanskelige tider. Den rød-grønne regjeringen vil møte disse vanskelige tidene med klokskap. Jeg er ikke redd for å si at jeg er stolt over at vi har den rød-grønne regjeringen. Jeg er ikke redd for å si at vi er stolte over det vi har fått til. Men jeg er heller ikke redd for å si at vi heller ikke er fornøyd, for vi har ikke fått til alt.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Eg synest dette har vore veldig avklarande, for Høgre sin leiar bekreftar at dei vil samarbeida med Framstegspartiet, men seier i same andedraget at det er eit ultimatum at det er Høgre sin økonomiske politikk som skal førast. Dette er i sterk motstrid til det Siv Jensen seier, at det først skal haldast eit val, og så er det forholdet mellom partia som skal avgjera kva som blir den økonomiske politikken eller politikken på dei ulike områda. Eg håpar at Høgre sin leiar kan gjenta det som er realiteten i innhaldet hennar, nemleg at Framstegspartiet må gje opp sin økonomiske politikk i det heile for å få ei moglegheit til å samarbeida med Høgre, noko som igjen betyr at alle lovnadene til Framstegspartiet om meir pengar til alle gode formål i realiteten er null verde.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Eg vil først seia meg glad for at Kristeleg Folkeparti vil vera positivt til vidare samarbeid. Eg trur at neste val, som det førre valet, vil dreia seg om kva veg Noreg skal gå - om me skal halda fram med å byggja ut den offentlege sektoren, betra han og gjera han betre for innbyggjarane våre, eller om me skal satsa på store skattelettar og massiv privatisering, slik Høgre og Framstegspartiet både foreslår og ønskjer. Eg har oppfatta Kristeleg Folkeparti å vera eit parti som tradisjonelt ønskjer å satsa på fellesskapen og betring av dei offentlege tenestene. Eg meiner òg innlegget i dag tyder på det. Kristeleg Folkeparti er eit parti som tradisjonelt har stått Arbeidarpartiet nær. Likevel må eg seia at eg dessverre har opplevd at Kristeleg Folkeparti ein del gonger har hamna i dårleg selskap. Eg meiner at det var tilfellet i den førre regjeringa, der ein såg at ein veldig stor del av pengane som var til disposisjon, gjekk til skattelette i staden for til å byggja ut offentleg velferd. Mitt spørsmål er eigentleg: Kva side stiller Kristeleg Folkeparti seg på i striden mellom skattelette/privatisering og utbygging av vidare offentleg velferd?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Venstre sin leiar har både i dag og tidlegare vore mønsterverdig klår når han har slått fast at det er heilt uaktuelt å samarbeida med Framstagspartiet. I tillegg har Sponheim stilt fleire heilt klåre ultimatum, no seinast om oljepolitikken, noko som i realiteten vel betyr at ein seier nei til å samarbeida med Høgre. I tillegg til dette har då Kristeleg Folkeparti fått seg ei skikkeleg overhøvling, noko som ein neppe kan kalla for ein samarbeidsinvitt. Personleg har eg vanskeleg for å sjå føre meg Sponheim som ein samarbeidsminister i ei ny borgarleg regjering. Det me derimot har fått høyra mindre om, er kva slags type samarbeid Venstre kan tenkja seg i neste periode. Eller er det slik at Venstre allereie no har tenkt å vera Stortingets svar på «Lonely Rider» - einsam, men rettferdig?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Ja, det gjer eg absolutt. Me må jo setja dette inn i det perspektivet der denne saka høyrer heime. Dette er ei sak som Noreg har operert med overfor ESA og Europa i seks, sju år. Den førre regjeringa hadde ei høyring om å likestilla offentleg og privat eigarskap på den måten at alle kommunar også måtte levera inn sin eigarskap i kraftsektoren til staten. Det sa me allereie den gongen klart nei til. Denne regjeringa valde òg å bringa saka inn for EFTA-domstolen for å få ei avklaring. På bakgrunn av det fekk me ein dom som gjorde at Noreg hadde eit avgrensa tidsrom for å få regelverket i tråd med dommen i EFTA-domstolen. Regjeringa har jobba aktivt for å få det til, og gjennom det vedtaket som Stortinget - Odelstinget og Lagtinget - fatta for eit par veker sidan, har me altså no sikra vidare offentleg kontroll med vasskraftressursane våre, noko som opposisjonen sitt forslag ikkje kunna gje oss. Derfor har det vore ein svært aktiv politikk på dette området.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
No trur nok eg at Regjeringa har veldig klare tankar om Noreg si framtid både på dette og på veldig mange område. Det som er heilt klart, er at eg synest det er negativt at opposisjonen, særleg Høgre, prøver å skapa eit inntrykk som ikkje er korrekt, nemleg at Noreg ikkje på lik linje med alle andre land i NATO, og for så vidt innanfor Vest-Europa, har teke klart avstand frå den måten som Russland takla krisa i Georgia på. Dette er ikkje tilfellet, og ved Høgres måte å handtera dette på underminerer ein i realiteten alvoret og styrken i dei fråsegnene som eit samla vestleg Europa har kome med. Det er altså slik at denne regjeringa frå dag éin har ønskt å få internasjonal merksemd på Noreg sine område i nord gjennom nordområdestrategien og ved å auka merksemda i NATO og andre fora når det gjeld den eventuelle spenninga som kan bli i dette området. Derfor er eigentleg det som no har skjedd, berre med på å stadfesta at me har hatt ei regjering som har vore framsynt når det gjeld potensiell utvikling i våre grenseområde.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Eg meiner òg det vil vera feil å seia at spesielle grupper i Noreg har stor grunn til å vera misfornøgde med denne regjeringa. Det har gått svært bra i Noreg. Arbeidsløysa har gått ned, kjøpekrafta har gått opp - også for småbarnsforeldra - og me har fått gjennomslag for tidenes utbygging av barnehagar i Noreg, og me vil venteleg nå målet om full barnehagedekning i løpet av neste år. Om det er slik at Kristeleg Folkeparti no er blant dei partia som meiner at det skjer for lite på dette området, synest eg det er ei veldig positiv utvikling, for dessverre har Kristeleg Folkeparti ikkje vore blant dei sterkaste pådrivarane for å byggja barnehagar. Eg har heller ikkje oppfatta at Kristeleg Folkeparti har vore ein spesiell stor pådrivar for å utvida foreldrepermisjonen. Viss så er tilfellet, er eg sjølvsagt svært glad for det. Me er òg villige til å vurdera alle dei innspela som måtta koma i den samanhengen.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Representanten Høybråten er i sitt innlegg opptatt av folks ve og vel. Det er også denne Regjeringa, og det er også SV. Jeg tror at når jeg ikke lenger er stortingsrepresentant, vil jeg tenke tilbake og glede meg over å ha fått være med på forslag og endringer som har blitt vedtatt som er viktige for folk. Jeg tror at representanten Høybråten vil tenke tilbake på røykeloven med glede. Det er en vellykket lovendring som har betydd mye for mange, og jeg håper at representanten vil huske at det var SV som sikret flertall for lovendringen. For min del vil jeg glede meg over i 2004 sammen med Siri Hall Arnøy å ha fremmet SVs lovforslag om felles ekteskapslov, som ble vedtatt i vårsesjonen. Det er også en lovendring som har betydd mye for mange. Den er en seier for kjærligheten, og for barns rettigheter, og et langt skritt videre mot et samfunn som ikke diskriminerer på grunn av seksuell orientering. Jeg vil spørre representanten om Kristelig Folkeparti vil akseptere felles ekteskapslov, eller fremme endringsforslag.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Representanten Dåvøy og jeg er opptatt av barnevernet, og ulike ting bekymrer, som oppslag i forrige uke og også tidligere. Trude Ringheim skriver i Dagbladet på søndag: «Dåvøy er sjokkert. Hun er skuffet over at staten ved Barne-, ungdoms- og familieetaten(Buf-etat) fokuserer på å presse prisene ned og frykter at mange gode barnevernstiltak vil forsvinne. Dåvøys kritikk framstår som hul. Har hun glemt at hun var statsråd da reformen ble innført? Trodde hun virkelig at det ikke ville ha noen menneskelige kostnader å sette barn ut på anbud?» (Buf-etat) Denne regjeringa har styrket det statlige barnevernet med over 700 mill. kr fordi Riksrevisjonen sa at det var underfinansiert da representanten var statsråd. Mener ikke representanten at den underfinansieringa har gjort at vi har kommet i den situasjonen vi har?