Ingjerd Schou (Høyre), 2011-04-04:
Denne saken handler om innføring av en nasjonal lovgivning for sletting og lagring av trafikkdata på strenge vilkår som også imøtekommer minstekravene i EUs datalagringsdirektiv. Proposisjonen ble levert Stortinget 10. desember 2010. Flertallet, Høyre og Arbeiderpartiet, skjerper personvernkravene i regelverket rundt lagring, oppbevaring og bruk av trafikkdata. I tillegg er en rekke sentrale personvernprinsipper på dette og andre samfunnsområder betydelig styrket og forbedret. Flertalletsutgangspunkt har vært å sikre en nasjonal lovgivning som ivaretar balansen mellom personvern og kriminalitetsbekjempende hensyn – ikke utelukkende først og fremst å ta stilling til datalagringsdirektivet. Lovendringene er samtidig et viktig bidrag for å ivareta personvernet. På svært kort tid er det blitt slik at teknologien gjennomsyrer hverdagen vår. Personvernet er under press på mange samfunnsområder. For å ivareta personvernet innføres det strenge regler for uthenting, oppbevaring og sletting av data. Eksempler på dette er seks måneders lagringstid, at politiet må ha rettens kjennelse ved utlevering av data, høy strafferamme og sletteplikt, og at Datatilsynet styrker sin kontrollvirksomhet med ekomtilbyderne. Som følge av den avtalen som legges fram i dag, styrkes den enkeltes rettssikkerhet, personvern og trygghet. Det prinsipielt nye med gjennomføringen av datalagringsdirektivet er at tilbyderne pålegges en plikt til å lagre, og at lagringen skal foregå for et annet formål enn tilbyders eget, nemlig kriminalitetsbekjempelse. Trafikkdata lagres i dag. Trafikkdata brukes i dag av politiet til kriminalitetsbekjempelse. Med de nye reguleringene som nå settes i kraft, vil vi lagre noen flere data enn i dag, og lagringstiden vil bli noe lengre. Samtidig settes nå bruken av disse dataene under betydelig strengere kontroll og vilkår enn hva som er gjeldende regler i dag. Komiteen har gjennomført en omfattende, åpen og bred høring. I behandlingen av denne saken har det vært gjennomført samtaler med alle partiene – dette for å samtale om prosessen videre, partienes avveininger og viktige synspunkter i saken, og for å forsøke å forene sentrale punkter. I samtlige samtaler ble partiene gjort kjent med Høyres helhetlige tilnærming til en nasjonal lovgivning og styrking av personvernet. Mange deltakere i debatten om datalagringsdirektivet har hevdet at dagens rettstilstand er god og uproblematisk. Det er feil. For mer enn ti år siden – lenge før EU vedtok sitt direktiv – påpekte Økokrim og Kripos at deres adgang til trafikkdata fra tele- og datatrafikk var ujevn og avhengig av ulike prosedyrer hos ulike ekomleverandører. Post- og teletilsynet har lenge vært skeptisk til dagens rettstilstand, fordi teletilbydernes praksis med hensyn til utlevering varierer. Data lagres ofte lenger enn regelverket tilsier, sletteplikten overholdes ikke, og lokasjonsdata lagres i strid med dagens regelverk. Fire offentlige utredninger har siden 2000 tatt til orde for at dagens regelverk er uoversiktlig og dårlig. Formålet med EUs direktiv om datalagring er å harmonisere lovgivningen om lagring av nærmere definerte data fremkommet ved bruk av elektronisk kommunikasjon. Hensikten er å gi politi- og justismyndighetene et verktøy for å avdekke, etterforske og ikke minst straffeforfølge alvorlig kriminalitet, også på tvers av landegrensene. Tilbydere av offentlig elektronisk kommunikasjonstjeneste eller -nett, såkalte ekomtilbydere, i Norge lagrer i dag data for egne kommunikasjons- og faktureringsformål. Systemene for hvordan trafikkdataene lagres, er ulike, omfanget av hva som lagres, er forskjellig, og sikkerheten rundt disse opplysningene har ujevn kvalitet. Trafikkdata er helt avgjørende i etterforskningen av alvorlig kriminalitet. Telefonitrafikk brukes av politi- og påtalemyndighet bl.a. for å avdekke kontaktmønstre, og primært i saker med flere involverte, som narkotikaomsetning, grove ran, menneskehandel og annen organisert kriminalitet. Et eksempel på dette er «Operasjon Broken Lorry», hvor et marokkansk narkotikanettverk i 2006 ble rullet opp av Kripos. Totalt ble 35 domfelt over hele Europa, og to av bakmennene ble i Norge idømt 21 års fengsel. Lokasjonsdata regnes som svært personverninngripende på grunn av at mye overskuddsinformasjon om uskyldige blir generert ved basestasjonssøk. I flertallsinnstillingen fra komiteen håndteres dette ved å stille krav om høyere strafferamme for å hente ut disse basestasjonsdataene, og den er høyere enn for andre data – fem år. Internettrafikk er særlig relevant i saker hvor lovbrudd helt eller delvis begås på nettet. Et aktuelt eksempel er spredning av overgrepsbilder av barn. Lagring av informasjon som knytter IP-adresser til en bestemt abonnent, er avgjørende for i det hele tatt å kunne innlede etterforskning i disse sakene. Vi har sett flere eksempler på grove og alvorlige saker som ikke har kunnet bli etterforsket fordi disse dataene er slettet. Uttalelser fra Politiets sikkerhetstjeneste, PST, under komiteens høringer går på at Norge uten datalagringsdirektivet blir mer utsatt for terror, og at PST bruker trafikkdata i alle sine saker. Riksadvokaten har i sin høringsanledning til Samferdselsdepartementet påpekt at «[u]ten implementering av datalagringsdirektivet mister politiet og påtalemyndigheten et sentralt og viktig virkemiddel ved etterforskning og iretteføring av alvorlig kriminalitet. Det vil gi manglende rettssikkerhet i vid forstand for borgere som med rimelighet forventer at rettshåndhevende myndigheter løser sine oppgaver minst like godt i morgen som i dag. I stedet etableres et system som innebærer at kriminelle fritt kan kommunisere uten fare for at myndighetene i ettertid(selv kort tid etter) kan spore kontakten, hvilket er noe nytt ved vår kriminalitetsbekjempelse.» (selv kort tid etter) Foreløpige tall fra EUs pågående evaluering demonstrerer at politiet mest etterspør data som er nyere enn seks måneder, selv om det også etterspørres en del data fram til de er tolv måneder gamle. Politiet tar i dag beslag i de dataene som er lagret, uavhengig av om de er lagret som en følge av at sletteplikten er brutt. Dette betyr at dersom vi sier at dagens rettslige tilstand skal bevares, samtidig som vi følger opp med strengere tilsyn og utleveringskrav slik at det ikke lagres data ulovlig, vil politiets muligheter til å oppklare eller forhindre alvorlig kriminalitet eller terror bli dårligere enn i dag. Avtalen mellom Høyre og Arbeiderpartiet vil skjerpe plikten til å slette trafikkdata når lagringsperioden er utløpt. Ekomtilbyderne skal selv ha ansvar for lagringen, og det innføres en rekke krav for å styrke sikkerheten ved å lagre disse. Den enkeltes trygghet, rettssikkerhet og personvern blir sikret gjennom innføring av nye og strengere regler for behandling av trafikkdata: Det skal være konsesjon, og det er sanksjoner forbundet med brudd på denne. Det stilles krav til autorisering av personell som skal håndtere denne typen data. Lukket lagring innføres. Det skal lages forskriftsbestemmelser for kryptering. Lagringstiden blir seks måneder, og det stilles krav til at utlevering av trafikkdata skal avgjøres av domstolen. I dag er det ingen krav til den straffbare handlingens alvorlighetsgrad. Med denne lovendringen blir terskelen for å hente ut trafikkdata derfor vesentlig høyere. Det innføres strafferammekrav, normalt fire år, og fem år ved uttak fra basestasjonen. Sletteplikten blir tydeliggjort. Ekomtilbydere skal selv ta ansvar for lagringen. Jeg henviser til det jeg har nevnt i forhold til konsesjon. I dag brukes lagrede trafikkdata i stor utstrekning av politiet, men uten krav om domstolsbehandling. Nå innføres det. Fra nå av vil det også være et nytt personvernregime også i denne delen av behandlingen. I tillegg skal vi også sikre at hastebestemmelsen ikke brukes unødig ved at én domstol skal ha en vaktordning for å sikre kontinuitet og tilgjengelighet hos domstolene. Datatilsynet skal styrkes betydelig. Jeg har lyst til å understreke at journalisters og andre redaksjonsmedarbeideres vern mot overvåkning skal styrkes. I tillegg skjerpes taushetsplikten for alle ansatte ved advokatkontorer. Utlevering av data i nødrettssituasjoner er i dag ikke lovregulert. Her er partene enige om at vi skal se nærmere på utformingen av en lovbestemmelse på dette området. Det nye prinsippet er også at det legges til rette for loggføring av interne oppslag i personregistre med sensitive opplysninger i Nav og en rekke behandlingsrettede registre i helsevesenet. Det er et paradigmeskifte at prinsippet om plikt til logging og rett til innsyn i offentlige registre nå skal gjelde. Jeg anbefaler komiteens innstilling til vedtak i denne saken.