Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-11-26:
Heimevernet er en viktig del av det norske folkeforsvaret. Heimevernet utløser et stort folkelig engasjement. Heimevernet har en sterk forankring i Stortinget. Statsrådens redegjørelse er egentlig en grundig dokumentasjon av hvor tungt involvert Stortinget har vært i debatten om Heimevernets utvikling. Det er nettopp det som er poenget når vi har brakt denne saken inn for et åpent storting. Vi har ønsket å markere at Heimevernets utvikling – ikke bare Heimevernets planer, men Heimevernets status, utvikling og framtid – hører hjemme på Stortingets dagsorden. Det har vært nødvendig fordi vi med stigende bekymring har sett at kvalitetsreformen i Heimevernet ikke fører til den ønskede kvalitet når det gjelder å ha en innsats-, forsterknings- og oppfølgingsstyrke med den nødvendige treningsfrekvens. Stortinget har klart markert at man er bekymret for et HV i en kritisk situasjon. Derfor har vi med stigende undring registrert uttalelser i den offentlige debatten den senere tid som peker i retning av at Heimevernets organisasjon er forsvarssjefens sak. Det er ikke bare forsvarssjefens uttalelser som i den sammenheng har fått oss til å heve brynene. Det er blitt klart at den beslutningen som er utgangpunktet for redegjørelsen om HV-016, mangler forankring i Forsvarets egen organisasjon, blant de ansattes organisasjoner, i departementets politiske ledelse og her i Stortinget. Det er bekymringsfullt fordi lov om Heimevernet fastslår: «Heimevernets organisasjon og dets innpassing i Forsvaret fastsettes av Kongen med Stortingets samtykke.» Det er uvanlig at Stortinget i lovs form vedtar at det skal ha noe å gjøre med organiseringen av et offentlig apparat som ligger under regjeringen, men det står i heimevernsloven. Det er en av grunnene til den grundige listen over stortingsbehandling som statsråden kunne vise til i sin redegjørelse. Derfor er det mer enn påfallende når det fra forsvarsledelsens og den politiske ledelsens side gis inntrykk av at dette er spørsmål Stortinget ikke burde bry seg med. Heller ikke den politiske ledelse i Forsvaret bør bry seg med det, sa statssekretæren på tv her forleden. Det er altså ikke bare forsvarssjefen som har uttalt dette, men det er også den politiske ledelsen som har uttalt det. Da har jeg behov for å si noe om forholdet mellom storting og regjering og forholdet mellom politikk og administrasjon. Det er altså slik at det er Stortinget, innenfor Grunnloven og innenfor de lover Stortinget selv har gitt, som definerer hva som er relevant for Stortingets agenda. Det har Stortinget markert ved å sette denne saken på sin agenda i dag. Det er ikke opp til en statssekretær eller en forsvarssjef å bestemme hva som er politikk, det er det Stortinget som bestemmer innenfor de rammer Stortinget selv har vedtatt i Grunnloven og loven for øvrig. Derfor mener vi fra Kristelig Folkepartis side det er behov for en bred gjennomgang og behandling av Heimevernets situasjon, status og utvikling. Vel vitende om at vi har hatt en langtidsmelding, ønsker vi fra Kristelig Folkepartis side en stortingsmelding om Heimevernets situasjon som gir oss mulighet til å behandle dette på bred basis. Jeg må si at i lys av den skarpe kritikken som er kommet i denne salen i dag av statsrådens håndtering av denne saken, hennes oppfyllelse av informasjonsplikten til Stortinget, er det ugreit at Stortingets forretningsorden ikke gir oss anledning til å oversende denne saken til behandling i komité, men det er det ikke anledning til etter § 13. Derfor er det desto større grunn for Stortinget til å vedta et forslag som Kristelig Folkeparti vil fremme under budsjettdebatten i neste uke om å få en egen stortingsmelding om Heimvernet til behandling her i huset.