Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-19:
Nå har mange her gjentatt hvor viktig det er å ta vare på kulturminner, både som del av vår historie og som grunnlag for verdiskaping og vekst i små lokalmiljøer og for oss som nasjon. Riksrevisjonen har kommet med klare beskjeder til oss i Stortinget om at vi må ha flere virkemidler for å komme i mål med de ambisiøse målene som tidligere miljøvernminister Knut Arild Hareide satte, i Bondevik II-regjeringa på dette feltet. Det var en meget ambisiøs melding som ble lagt fram den gangen. Jeg oppfatter nok den nye meldinga litt mer som en årsmelding, der man sier noe om situasjonen på feltet uten å komme med nye tiltak eller grep for å nå målsettingene. Vi må huske på at vi er ganske heldige i Norge i forhold til de utfordringene mange andre land har. Det er jo ikke mange kulturminner å ta vare på i Norge sammenliknet med veldig mange andre land. Hvis man f.eks. drar til St. Petersburg, ser man hvor stor del av bygningsmassen i den byen som skal tas vare på og holdes i hevd. Vi klager over å ha ett slott og et par andre små bygninger i sentrum av Oslo, men det er jo ingen ting mot det mange andre nasjoner står overfor. Eller hvis man drar til Hellas, der man for hver egen T-banestasjon i sentrum har laget et nytt museum. Og jeg tenker: Hvordan hadde det gått i disse landene hvis man hadde hatt en så stor del av privatisering av utgiftene til kulturminnevern som vi har i Norge? Derfor kommer Venstre til å stemme for forslag nr. 3 når det gjelder arkeologiske utgravinger. Jeg skjønte ikke helt SVs innlegg, for problemet for mange utbyggere i dag er at det for private utbyggere blir veldig dyrt, og at man kvier seg for å gjøre det og for å fortelle om ting. Alle har vi hørt historier om store gårder der vikingsverdene ligger godt skjult i kjelleren fordi man ikke vil fortelle at man fant det da man pløyde på åkeren. Men den store utfordringa på den andre sida er alle de store utbyggerne som må vente så lenge. Tid er den kritiske fasen i et stort byggeprosjekt når man møter arkeologiske utfordringer. Når man da ser hvor lave bøter man får for å bryte loven – som f.eks. at NSB får en bot på litt over 100 000 kr når de kaster et middelalderskip på dynga, når de lager parkeringshus – da ser man at det ikke er balanse i dette. Jeg tror man må tenke kreativt i bruken av arkeologer. Nå er det bare offisielle arkeologer på offisielle oppdrag som får lov til å gjøre slike jobber. Jeg mener at man burde hatt en sertifisering av hvilke arkeologer som kan ta sånne jobber, sånn at det er mulig for entreprenører å kunne betale for å få en raskere utgraving av et område. Så må vi huske på at det heller ikke er balanse i det som var store inntektskilder før, som gjør at man sitter på store kulturminner i dag. Det er problemet for veldig mange som bor på det som på mitt språk kalles storgårder, der inntektsgrunnlaget ikke henger sammen med bygningsmassen i dag, fordi inntektsgrunnlaget i landbruket har blitt veldig annerledes, og er bygd på andre faktorer. Det er andre ting som er dyrt. Alle vi som har prøvd å rekonstruere noe som er 150 år gammelt, har merket at det som var dyrt da, nemlig materialer, er billig i dag, mens det som var billig da, nemlig arbeidskraft, er dyrt i dag. Det betyr at vi får andre utfordringer for å ta vare på kulturminnene. I dag har vi fremmet fem forslag til saken. Jeg vil ta dem opp, og jeg varsler også at vi vil stemme for forslagene nr. 1, 2 og 3 i saken. Det første forslaget gjelder den utfordringa man har som bypolitiker når man skal ta vare på kulturminner, og man stadig vekk opplever mer av spekulativt bygningsforfall – at de som sitter og forvalter kulturminner, spekulerer i forfallet for å sørge for at man skal slippe å ta ansvaret. Det har vi fremmet forslag om i forbindelse med plan- og bygningsloven, og vi fremmer også forslaget her. Vi er også opptatt av fartøyvern, og det å kunne styrke de små og verneverdige fagene og konserveringshåndverk i norsk utdanningssystem. Det har vi tatt opp forslag om tidligere, men vi fremmer det også her i dag. Så til slutt til forslag nr. 9, som vi fremmer. Jeg tror at en av de viktigste tingene vi kan gjøre for å få mer økonomisk bærekraftige løsninger, og klare å få opp engasjementet blant folk på kulturminnevern, er å styrke de ideelle organisasjonene som jobber innenfor området. De gjør en veldig stor jobb, og gjennom å styrke dem kan man få mye ut av pengene.