trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-11-22:
Jeg vil starte med å utfordre mine medrepresentanter til å tenke litt over hvordan vi omtaler hverandres innlegg. Det er ikke produktivt å være nedlatende med hverandres intensjoner. Jeg startet mitt innlegg med å si at jeg regner med at vi har et felles mål, nemlig gode barnehager, og det står jeg ved. Så vil jeg fortsette med å skryte litt av barnehagene, for i denne debatten kan man fort få en følelse av at det er mye som ikke er bra, at det er mange som driver dårlig. Men all erfaring tilsier at foreldrene stort sett er fornøyd, og det er mange som driver utrolig godt, både private og offentlige. Det er hardtarbeidende mennesker med stramme rammer og strenge føringer, og en omfattende rammeplan for barnehagene som sier hvordan driften skal være, hva innholdet skal være. Dette sikrer oss det gode barnehagetilbudet vi har. Samtidig er det bevegelse i eieform og investeringer i barnehagene. Dette problemet anerkjenner vi. Reglene, finansieringen og tilsynet trenger revisjon og oppdatering. Komiteen var nylig på tur i Canada nettopp for å lære hvordan barnehager blir organisert og driftet der, da de hadde et godt rykte på seg. En del av erfaringen var at vi gjør veldig mye godt her i Norge. Det var mye aktivitet, relasjonsbygging, læring og pedagogikk. Til Høyres store forundring ble dette dokumentert gjennom barnas egne initiativ. Ved det som barna uttrykte og lagde, kunne de vise at her foregikk det god læring og stor utvikling blant de ulike barna – uten at dette behøvde testing eller ytterligere dokumentasjon. Det var faglig frihet, det var tett oppfølging av voksne, og det var gode rammer for utvikling og frihet ved den enkelte barnehage. Dette håper vi at vi får videreført slik at vi også har en mangfoldig barnehagesektor i framtiden, sånn at både små og ideelle private og offentlige har gode muligheter til å fortsette med å opprettholde sin barnehagedrift. Jeg regner med at vi har et felles mål, nemlig gode barnehager.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-11-22:
Det vi har sett de siste årene, er en utvikling der det har blitt en lavere andel ideelle barnehager i den norske barnehagesektoren og en høyere andel kommersielle barnehager. Ifølge BDO har de største kommersielle kjedene opparbeidet seg et stort overskudd, og man får høyere avkastning på investert kapital i barnehager enn på børsen og på de fleste andre områder. Det er også klart at det er ulike betingelser for å drive ideelle og kommunale barnehager. I februar fikk Arbeiderpartiet, sammen med Senterpartiet, SV og Kristelig Folkeparti, flertall for at statsråden skulle utrede et lovmessig skille mellom ideelle og kommersielle barnehager. Det er – slik vi ser det – en forutsetning for å kunne ta reelle grep for å styrke de ideelle. Vi har spurt statsråden om når vi kan forvente at han kommer tilbake med en sak om dette, for vi har ikke god tid til å sikre de ideelle og små barnehagene. Så mitt spørsmål er: Når kan vi forvente at statsråden leverer på det vedtaket? Kan vi få det i 2019, som vi mener at vi bør?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-11-22:
Da Stoltenberg II-regjeringa først økte og deretter foreslo at tilskuddet til private barnehager skulle likestilles med tilskuddet til kommunale, altså opp til 100 pst., i løpet av forrige stortingsperiode, var forutsetningen at man samtidig skulle innføre en mulighet til å stille like krav til kommunale og private barnehager. Statsråden og regjeringa har fulgt opp den første forutsetningen, men ikke den andre. Det ville gitt kommunene et verktøy for både å sikre kvalitet og å unngå uheldige utslag, f.eks. når det gjelder profitt og gevinstuttak, men regjeringa har ikke fulgt det opp. Jeg lurer på hva som er årsaken til at det ikke har skjedd, at regjeringa har valgt ikke å innføre en mulighet til å stille rimelige og like krav til alle barnehagene.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-11-22:
Jeg vil takke statsråden for svaret i forrige runde med replikker, men han svarte ikke på det jeg spurte om. Derfor vil jeg gjerne igjen stille spørsmålet om kommunene skal ha mulighet til å stille like krav til kommunale og private barnehager. Statsråden viste til pedagognorm og bemanningsnorm, som jo er nasjonale krav. Det er bra. Opposisjonen på Stortinget har i flere år – i hele forrige stortingsperiode – vært utålmodig, mast og ønsket å få på plass en mer ambisiøs pedagognorm enn den regjeringa har lagt fram, og at man også skulle betale for bemanningsnormen. Er det noe som har vært en trussel mot ideelle og små barnehager, er det manglende finansiering av dem. Vi mener det er et greit prinsipp at like oppgaver gir lik finansiering. I dag har kommunene få eller ingen virkemidler for å følge opp private barnehager som ikke følger kommunenes egne kvalitetskrav. Vi snakker ikke om strengere, men om like krav til alle barnehager. Hva er årsaken til at regjeringa har valgt å ikke følge opp forutsetningen som Stoltenberg II-regjeringa la inn om muligheten for like kvalitetskrav til alle barnehager?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-11-22:
Først vil jeg bare komme med en kommentar til de løse forslagene fra SV, forslagene nr. 6 og 7. Jeg vil bemerke at SV har hatt lang tid i denne saken til å legge inn forslag og ta opp akkurat disse spørsmålene i komiteen. Forslagene handler om pensjon. Jeg vil si at Arbeiderpartiet oppfatter at i det forslaget som i dag får flertall når det gjelder finansieringssystemet, skal også pensjon være en del, og vi forutsetter at dekning av pensjonsutgifter blir en del av den gjennomgangen som regjeringa nå skal gjøre, uavhengig av om forslagene nr. 6 og 7 får flertall i salen eller ikke. Når det er sagt, vil vi stemme for forslagene nr. 6 og 7. Jeg tror de fleste foreldre ikke er så opptatt av om barna deres går i en privat eller offentlig barnehage. De er opptatt av at barna skal ha god kvalitet, og at pengene skal gå til formålet, nemlig barna. Når det gjelder kvalitet, siden det er trukket fram i debatten, er det viktigste tiltaket nok kvalifiserte voksne. Der har opposisjonen presset på i flere år. Der følger vi i Arbeiderpartiet opp tradisjonen til Stoltenberg II-regjeringa, som fikk til et løft for barnehagene på over 15 mrd. kr på åtte år. Også i 2019 har vi langt større forslag til bevilgninger til barnehager enn regjeringa. Det som er trusselen mot ideelle barnehager, er for det første en bemanningsnorm som regjeringa ikke vil betale for, som PBL og alle private barnehager har uttrykt stor bekymring for. Videre har ikke regjeringa lagt fram tilstrekkelige tiltak mot profitt eller for å motvirke nedgang i andelen ideelle barnehager, som har sunket gjennom flere år. Da er ikke problemet utbytte, som representanten Tybring-Gjedde tok opp. Hun ville bedrive voksenopplæring av representanten Moxnes, men det er altså ikke utbytte som er utfordringen. Bladet Utdanning hadde en gjennomgang som viste at i 2017 var det 95 av 3 000 barnehager som tok ut utbytte. Man tar altså ut gevinst og profitt på helt andre måter. Her har ikke regelverket og loven holdt tritt med utviklingen. Telemarksforskning har beregnet at gevinsten reelt sett er langt høyere, og vi vet at man tar ut gevinst. Og vi har sett eksempler på at det også har skjedd i skolesektoren – til tross for et helt annet regelverk. Dagens regelverk fungerer ikke godt nok. Tilsynet er ikke godt nok. Og det er ikke god nok kontroll med hva verken skattebetalernes penger eller foreldrenes egenbetaling går til. Derfor har Arbeiderpartiet fremmet flere forslag det siste året i denne salen som dessverre har blitt stemt ned – både om en bedre bemanningsnorm og om en mer ambisiøs pedagognorm, som hver på sin måte tar ned marginene i private barnehager – det er viktig, og det er bra – men også om et strengere regelverk for profitt. Det er bra at regjeringa har en gjennomgang. Nå skal de også gjennomgå finansieringssystemet. Da forventer vi at de kommer med tiltak som faktisk virker.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-11-22:
Det er interessant at representanten Hagen sammenligner salg av bagetter og Cola i RIMI og Rema og Equinor med barnehagedrift. Det viser kanskje en grunnleggende forskjell i denne salen. Jeg tok ordet for å si at vi har snakket sammen i komitéledelsen, og vi syntes dette var såpass interessant og gøy at vi gjerne vil invitere representantene Hagen og Kolberg til komiteens julelunsj for å fortsette diskusjonen.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-11-22:
Jeg tok ordet for å kommentere noen av de innleggene som har vært holdt. Jeg må først si at med Arbeiderpartiets forslag vil elever som får avslag på å få fortsette videregående opplæring fram til utreise, så fremt de samarbeider med myndighetene om retur, få beholde nettverk, og de får beholde den sosiale arenaen de har vært på. Så var det et spørsmål fra representanten Arnstad om det med returforberedende opplæring. For oss er det åpenbart at opplæringen bør kunne være returforberedende på den måten at den gir de unge asylsøkerne som får avslag, den kompetansen de kan ta med seg til hjemlandet ved retur. Vårt forslag åpner opp for at skolene skal kunne rette opplæringen i perioden før retur mer inn mot det asylsøkeren vil ha størst nytte av i hjemlandet. Hvis en skal returnere til Somalia eller Syria, er det nok antakeligvis mer relevant å få mer opplæring i matte, naturfag eller engelsk enn i norsk litteraturhistorie. Så forslaget sier at det skal være mulig å bruke mer tid på det som forbereder best mulig på retur. Det er fra vår side opplagt at det ikke er et nytt byråkratisk opplegg som alle fylkeskommuner må innføre, men at det er en tilpasning av det eksisterende tilbudet. Med den formuleringen i forslaget er det også slik at fylkene kan velge å gi et fullt studietilbud dersom de ønsker det. Når det gjelder regjeringas forslag, tolker vi det slik at forslaget innebærer at det er uaktuelt at de asylsøkerne som får avslag, skal kunne ha et tilbud i videregående opplæring. De må ut av klasserommet den dagen de får avslag, og det ønsker ikke vi å være med på. Så tar representanten Turid Kristensen opp begrepet «utreisefrist», som står i vårt forslag, der regjeringspartiene har brukt begrepet «utreisedato». Jeg tror at vi har noenlunde samme tolkning av det. Jeg oppfattet at vi var enige om det i komiteen, og synes derfor det er litt rart at det blir brukt som et argument i dag. Myndighetene setter en frist for utreise. Hvis man samarbeider om retur, men ikke kan reise ut på grunn av forhold som er utenfor asylsøkerens egen kontroll, setter myndighetene en ny frist, og man har lovlig opphold fram til utreisefristen. Jeg har ikke hørt at regjeringspartiene eller andre har tatt til orde for at det skal være akseptabelt å overskride utreisefristen som myndighetene har satt. Derfor tror jeg nok at vi har lagt samme tolkning til grunn, og jeg la også merke til at statsråden også brukte begrepet «utreisefrist» i sitt innlegg. Til slutt: Det er ikke riktig at Arbeiderpartiets forslag vil begrense tilbudet til unge asylsøkere utenfor videregående opplæring. Det er ikke det saken eller forslaget handler om. De som er utenfor videregående opplæring, skal selvfølgelig få samme tilbud som i dag, eller aller helst et bedre tilbud enn i dag. Det ligger ingenting i denne saken som begrenser det tilbudet.
Guri Melby (Venstre), 2018-11-22:
Jeg vil gjerne kommentere noen av de påstandene som er blitt fremmet i debatten fram til nå. For eksempel er det blitt snakket om mangfold – hva det er som sikrer mangfold. Noen hevder at færre eiere gir redusert mangfold, men er det nødvendigvis så sikkert at det er sånn? Nok en gang setter man likhetstegn mellom innhold og eierskap. Hvis man er redd for redusert mangfold, vil man oppnå akkurat det samme dersom de offentlige skulle ta over en større andel av de private barnehagene. Det er jo ikke sånn at alle barnehagene i Oslo kommune, som er en kjempestor barnehageeier, er helt like. Sånn tror jeg heller ikke at det er noen som ønsker at det skal være. På samme måte som vi ønsker at skoler og lærere skal ha frihet til å utforme sin egen virksomhet, skal også barnehagene få lov til å utvikle sin egen profil, sine satsingsområder, sine spesielle ting som de er gode på. Det er slett ikke sånn at det er likhet mellom eierskap og hva slags profil en barnehage har. Vi kan ha et stort mangfold også innenfor samme eier. Til det med kvalitetskrav: Som tidligere lokalpolitiker forstår jeg veldig godt at mange lokalpolitikere har lyst til å kunne stille krav til de private barnehagene. Men i denne debatten framstilles det nesten som at vi ikke har noen kontroll i det hele tatt over hva som foregår i de private barnehagene, at det ikke finnes noen kvalitetskrav. Men det gjør det jo. Alle er nødt til å følge lovverket, alle er nødt til å følge rammeplanen, det drives tilsyn, og det er vår jobb å sørge for at det tilsynet er godt. Men kommunen kan ikke detaljstyre alt, noe må være innenfor en barnehages styringsrett også. Det er også viktig å huske på at det ikke bare er vi politikere som påvirker innholdet i barnehagen. Det er også i høy grad foreldrene og ungene selv. I en kommune med synkende barnetall, f.eks., noe som er blitt trukket fram her, er det ikke sånn at en privat barnehage automatisk får fylt opp alle plassene sine, og det er ikke sånn at en privat barnehage automatisk får mulighet til å fortsette. Dersom den private barnehagen ikke er god nok, vil jo foreldrene velge den bort og f.eks. heller søke seg til en kommunal barnehage dersom den er bedre. Foreldre har en veldig viktig rolle i å bidra til å utvikle og påvirke tilbudet, og mange steder kan de velge bort den private barnehagen dersom den ikke er god nok. Men som jeg også sa i mitt hovedinnlegg, er Venstre veldig åpen for en diskusjon om kvalitetskriteriene – om vi har de rette kriteriene i dag, og om vi har den rette måten å føre tilsyn på. Jeg er nemlig ikke helt sikker på det. Jeg mener at tilsynet i dag fokuserer altfor mye på objektive kriterier: Man måler opp for å se om arealene er store nok, ser etter om man har gode nok garderobefasiliteter – sånne ting. Man fokuserer altfor lite på relasjonen mellom de ansatte og ungene og på det pedagogiske innholdet. Den debatten ønsker jeg velkommen, men ikke i den rammen som det er lagt opp til her.
Guri Melby (Venstre), 2018-11-22:
Statsråden viste i sitt innlegg til at dette har vært en ganske heftig debatt, med sterke følelser. Det er egentlig ikke så veldig overraskende, for dette er noe som angår folks hverdag. Da blir det også ofte sterke følelser. Jeg har stor forståelse for at mange ønsker seg valgfrihet i en så viktig fase av både eget og sine barns liv. Men jeg synes også det er på sin plass å understreke at den norske ordningen med foreldrepermisjon og diverse andre goder er en ganske raus og fleksibel ordning, når man ser det i en internasjonal sammenheng. Det er knapt noe land i verden der mødre kan være lenger hjemme med full lønn som i Norge. I tillegg til den betalte permisjonen som alle får i 46 eller 56 uker, alt etter hvor mye lønn man tar ut, har man også mulighet til tolv måneder hver med ulønnet permisjon, som også bidrar til stor fleksibilitet i familielivet. Dette gjør at man kan løse hverdagen på ulike måter. Som sagt er det svært få land som har fleksibilitet og ordninger som er i nærheten av det man har i Norge. Det skal vi være både stolte av og glade for. Jeg tror det er veldig viktig for foreldre, men det er ikke minst veldig viktig for barna, og det er jo de som er hovedpersonene i denne saken. Jeg mener at vi er nødt til både å forske på og evaluere hvordan slike ordninger fungerer. Men, som bl.a. representanten Almeland understreket, er vi nødt til å gi dem litt tid, fordi dette er holdninger som det tar veldig lang tid å endre. Det er flere som har vist til rapporten fra Institutt for samfunnsforskning som kom i forrige uke, som er en veldig interessant rapport. Jeg tror det er veldig viktig at man leser hele rapporten, og ikke bare den delen som ser på lønnsutvikling for både kvinner og menn i arbeidslivet. Den typen analyse som er gjort der, er en ren økonomisk analyse. Med de metodene som er brukt, ville det vært veldig overraskende hvis det kom fram noe annet enn det den faktisk viser, at det er veldig lite som skjer med kvinners lønn i et så kort perspektiv. Men man har kun sett på dem som tok ut foreldrepermisjon rett etter at regelverket ble endret. Man har ikke sett på dem som f.eks. tok ut permisjon fem–ti år etterpå. Det er kanskje grunn til å tro at dette endrer seg mer når ordningen har fått virke over lengre tid. Men det er veldig interessant å se på den kvalitative delen, der man har intervjuet en rekke menn som tok ut foreldrepermisjon. Jeg synes det bekrefter hvorfor dette er så viktig. Det står bl.a. på side 132 at «fedre på tvers av utdanningsnivåer og yrker løfter fram verdien av og erfaring med «bonding»» med barnet i denne perioden. De forteller at det er kjempeviktig at faren er hjemme med barnet det første leveåret, over en lengre, sammenhengende periode, for å bli godt kjent med barnet, finne gode rutiner i hverdagen og lære å ta ansvar for barnet uten at mor er til stede. Da kan vi få likestilling i heimen, og på sikt kan det gi likestilling i flere deler av samfunnet.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-11-22:
Jeg skal være kort, men jeg vil understreke at jeg tror det er viktig at vi oppfatter dette først og fremst som en sak som handler om rett til utdanning og videregående opplæring, og ikke først og fremst som en innvandringspolitisk sak. Det har det heller ikke vært lagt opp til i dag, og det er jeg glad for. Det er også dette perspektivet som er tydelig lagt til grunn i barnekonvensjonen, når en uttaler seg om disse ungdommers rettigheter, og i de juridiske vurderingene som er gjort i denne saken, som vi også har med i innstillingen fra komiteen. Så har jeg lyst til å understreke: Dette er en liten sak. Det gjelder noen få titalls ungdommer ut fra de tallene vi har i dag. Det er en sak som ikke har noen særlige økonomiske konsekvenser, og det retter opp en forskjellsbehandling som er der i dag mellom de ulike fylkeskommunene. Derfor har vi i dag en mulighet til å gi disse ungdommene, det fåtallet det gjelder, en god bagasje ved å la dem fortsette skolegangen inntil de blir sendt ut, ut fra det vedtaket som er gjort. Jeg hadde håpet at vi kunne gi disse ungdommene denne muligheten i dag istedenfor å bygge opp et nytt byråkrati med nye kostnader og parallelle løp til videregående opplæring, som jeg opplever ligger i forslaget fra regjeringspartiene. Så har vi fått en avklaring fra Arbeiderpartiet om at forslaget deres betyr at man skal kunne fortsette opplæringen i videregående skoles regi med de tilpasningene som er nødvendig, men man skal ikke bygge opp noe nytt og et annet byråkrati enn det som ligger i det videregående opplæringssystemet i dag.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-11-22:
Nå må statsråden snart ta inn over seg det som skjer i den virkelige verden. Nedgangen på 1 227 ideelle barnehager på ti år og en økning på 1 000 kommersielle barnehager i samme tidsrom er et massivt angrep på valgfriheten og mangfoldet i barnehagesektoren, og det skjer også på Jan Tore Sanners vakt. Det er ikke likebehandling i dagens system. Det er problemet. Rapporten fra Høgskolen i Innlandet viser at ett tusen millioner skattekroner bevilget til pensjon i barnehager ikke går til pensjon, men til ren profitt for eierne. Det er noe annet enn sånn det er i kommunale og ideelle barnehager. I tillegg kommer den kommersielle forkjørsretten, altså med evigvarende rett til tilskudd for kommersielle barnehager, sånn at kommuner som må kutte i tilbudet, kun kan legge ned kommunens egne barnehager og ikke justere de kommersielle. Er statsråden for eller imot den typen ulikebehandling av barnehager, altså den kommersielle forkjørsretten for de private?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-11-22:
Dessverre lever virkelighetsfornektelsen fortsatt i beste velgående hos de borgerlige partiene. De tar ikke innover seg at det er blitt 1 227 færre ideelle barnehager og 1 000 nye kommersielle på deres vakt – men også på de rød-grønnes vakt, det skal nevnes. De har ingen tiltak for å sørge for å bevare mangfoldet i barnehagesektoren. De har kun en politikk som sørger for at velferdsprofitørene kan håve inn milliarder av skattekroner i privat profitt på å drive barnehager i framtiden. De som må betale prisen for dette, er de ideelle barnehagene. De blir kjøpt opp, lagt ned og innlemmet i de kommersielle, svære profittbarnehagekonsernene. Dem mister vi, og da mister vi også mye av mangfoldet i barnehagesektoren. I tillegg er det sånn at vi har en ulikebehandling av offentlige barnehager versus ideelle og kommersielle ved at det ikke er mulig for en kommune faktisk å ta ned kapasitet i kommersielle barnehager. De har kun ett valg: å kutte i kommunens egne barnehager. Det har skjedd i Stjørdal, og det har skjedd i Tromsø, på tross av at befolkningen lokalt ønsker færre profittbarnehager og flere barnehager der pengene går til barnas beste og ikke til privat berikelse for noen kommersielle eiere. Så sier Venstre at man kan jo bare bytte barnehage, flytte barna til en ny barnehage. I den virkelige verden er det sånn at det for det første betyr noe hvor langt det er til barnehagen – mange velger den nærmeste – for det andre er det å ta ut en treåring fra en barnehage og shoppe ny barnehage ikke som å kjøpe sko. Det er ikke det. Barna har relasjoner, de har mennesker de blir glad i, de har ansatte som kjenner dem. Man kan ikke bare ta ungen sin inn og ut av barnehager som om det var en hvilken som helst vare i et marked. Dette handler om omsorg for de minste og mest sårbare blant oss. Derfor burde stortingsflertallet støtte våre fornuftige og ganske moderate forslag om å sikre likebehandling av de forskjellige barnehagene og gjøre slutt på den kommersielle forkjørsretten som i dag råder innenfor barnehagesektoren, hvor de altså for det første får 1 000 mill. kr av våre skattepenger hvert år, som går rett i lomma og ikke til pensjon – en helt meningsløs forskjellsbehandling av barnehager – og hvor de for det andre er skjermet og har en evigvarende rett på tilskudd, mens kommunens barnehager tar støyten hvis man skal ta ned kapasiteten innenfor barnehagesektoren. Dette burde stortingsflertallet strengt tatt kunne støtte enstemmig – en fornuftig likebehandling av ulike barnehager.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-11-22:
Til Tybring-Gjedde: Utbytte er for amatører, de får ut profitten gjennom videresalg, derfor milliarder av skattekroner ut til privat berikelse – som vi så med Norlandia, og som vi ser med andre kjeder. Det er der pengene – skattepengene – forsvinner ut, gjennom videresalg og oppkjøp av nye barnehager. Så til eksformann Carl I. Hagen: Det var litt som å høre et innlegg fra forrige århundre, kanskje litt lite oppdatert på situasjonen i den virkelige verden i dag. For det første er det sånn at de kommersielle barnehagene får like mye penger som de kommunale, de får tilsvarende det som er gjennomsnittet av kostnaden for kommunenes egne barnehager. For det andre sparer kommunen ikke noe som helst på å ha de kommersielle barnehagene, men det er en subsidiering av privat profitt fra skattekroner. Og det burde til og med Fremskrittspartiet se at er en merkelig måte å forvalte innbyggernes skattepenger på.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
Det er interessant å merke seg den utålmodigheten som plutselig preger Arbeiderpartiet, etter at man satt med regjeringsmakt i åtte år og ikke gjorde noe med dette. Det er den borgerlige regjeringen som nå har tatt tak i regelverket, fordi vi ser at vi må ha et regelverk som er tilpasset den situasjonen som nå er i sektoren. Jeg er opptatt av at det skal være kunnskapsbasert, og jeg er opptatt av forutsigbarhet – forutsigbarhet for dem som drifter og eier barnehagene, og ikke minst forutsigbarhet for foreldrene. Det er bakgrunnen for at jeg ikke anbefaler at man nå, mens vi holder på med disse omfattende utredningene, skal vedta nye innstramminger. Jeg har allerede redegjort for at vi tar sikte på å få forslaget ut på høring i løpet av våren 2019. Det betyr at vi tar sikte på å få frem et forslag for Stortinget i løpet av 2019. Men det avhenger av at vi får en helhet i dette som gjør at vi kan ivareta mangfoldet, samtidig som at vi sikrer gode og forutsigbare vilkår for dem som drifter.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
Vi stiller jo like krav til alle barnehager når vi nå gjennomfører en bemanningsnorm. Det er en borgerlig regjering som nå gjennomfører en bemanningsnorm, i samarbeid med Kristelig Folkeparti. Det er en borgerlig regjering som i samarbeid med Kristelig Folkeparti også gjennomfører en pedagognorm. Det gjelder alle barnehager, både private og kommunale. Det bidrar til at pengene i større grad kommer barna til gode, og det bidrar til bedre kvalitet der det blir flere pedagoger og flere ansatte. Vi har nå en helhetlig gjennomgang av regelverket. Det er mange enkeltspørsmål som både representanten Martin Henriksen og andre reiser i den sammenheng. Jeg er opptatt av at vi nå får sett helheten i dette, for små endringer på ett område kan raskt gi store utslag på et annet. Så vi har nå en grundig gjennomgang, slik at vi sikrer forutsigbarhet for dem som drifter og eier, og gode vilkår for barna, enten de går i private eller kommunale barnehager.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
Ja, vi ser på alle de funnene som er fremkommet i de rapportene vi har bestilt, og det er viktig for regjeringen å ha en kunnskapsbasert tilnærming til dette spørsmålet. Jeg merker meg at noen partier – og da inkluderer jeg ikke representanten Knutsdatter Strand og Senterpartiet – har en veldig ideologisk tilnærming. Jeg tror at Senterpartiet, i likhet med de borgerlige partiene, har en mer praktisk tilnærming til disse spørsmålene. Vi må sikre mangfold, og vi må sikre god kvalitet i barnehagene, enten de er kommunale eller private. Da vil vi se på disse funnene, både dem som er kommet fra Høgskolen i Innlandet, fra Telemarksforskning og BDO og andre interessante funn, og ikke minst se dem i sammenheng.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
Jeg tror jeg må være ganske direkte og si at i denne saken har vi ikke behov for SVs hjelp. Vi er opptatt av å ha en kunnskapsbasert tilnærming til regelverket for barnehagesektoren. Derfor har vi bestilt grundige rapporter, som vi nå vurderer, og vi vil se dem i sammenheng. Jeg tror at vi alle er tjent med at vi har en praktisk tilnærming til disse spørsmålene. Vi skal sikre god kvalitet for barna, og vi skal sikre et mangfold i sektoren. Da går vi igjennom alle de spørsmålene som er reist, og som har kommet frem i de rapportene vi har fått på bordet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
La meg først svare på den første påstanden om hvem som må ta virkeligheten inn over seg. Det er jo den borgerlige regjeringen, i samarbeid med Kristelig Folkeparti, som har tatt initiativ til en gjennomgang av regelverket. Vi har sett at regelverket var tilpasset en tid da man ønsket å stimulere til en storstilt utbygging av private barnehager. Nå har vi en sektor som langt på vei er ferdig utbygd, og da er det vi som har tatt initiativ til å ta en gjennomgang og utarbeide et nytt regelverk som er tilpasset den situasjonen vi har nå. Da vil vi se på alle spørsmål – også de spørsmålene representanten Moxnes reiser om forholdet mellom private barnehager og kommunale og ideelle barnehager. Men det er viktig at vi får mulighet til å se disse spørsmålene i sammenheng, slik at vi ikke heller barnet ut med badevannet, men får et regelverk som sikrer mangfoldet, og som sikrer kvalitet for barna.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
Jeg synes det er bra med utålmodighet fra opposisjonens side. Nå vil ikke jeg gjøre som representanten og karakterisere det som mas. Jeg oppfatter det mer som en utålmodighet. Det er viktig at vi har en god dialog mellom regjeringen og opposisjonen, men jeg ønsker ikke nå å forskuttere endringene vi ser på. Jeg mener det ville være galt, når embetsverket sitter og går igjennom og ser på helheten i disse forslagene, om jeg skulle forskuttere eventuelle endringer. Det er helt fint å ha en ideologisk debatt om dette – og ulike forslag som kan sikre både mangfold og at pengene kommer barna til gode – men jeg mener det vil være galt nå å forskuttere eventuelle endringer. Nå må vi få mulighet til å se dette i sammenheng. Stortinget vil få god anledning til å drøfte dette, og da vil representanten få svar på alle spørsmålene han har på dette feltet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
Det sto seg kanskje som en fin avslutning på denne debatten, så jeg skal ikke kommentere det utover å si at jeg synes det hørtes ut som en veldig god idé, og statsråden kunne også godt tenke seg å bli invitert, i så fall! Men jeg vil bare helt til slutt forsikre Stortinget om at de spørsmålene som har vært diskutert her i dag, er spørsmål som regjeringen tar på det høyeste alvor. Vi er opptatt av å sikre god kvalitet for barna i barnehagene, uavhengig av om de går i kommunale eller private barnehager. Vi jobber nå med et nytt regelverk som skal være tilpasset den tiden vi nå lever i, og som skal være fremtidsrettet, og vi vil ta sikte på å få forslag på høring i løpet av våren 2019.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
Som representanten også redegjorde for i sitt innlegg, er det en veldig kort periode vi her snakker om – før man skal reise ut av landet – og fortrinnsvis skal man reise før den fristen som er satt. Det som er viktig for oss, er at man tar utgangspunkt i barnas, ungdommenes, behov i den tiden hvor de skal forberede utreise. Jeg mener at i den gjennomgangen man nå skal foreta, skal man se på hvilke behov de har for å kunne være best mulig forberedt til å reise hjem. Da må vi se på de ulike tilbudene som er. Selv om det er en liten gruppe i dag, kan gruppen bli større hvis vi opplever en ny flyktningkatastrofe, og det er vesentlig for oss at utlendingsretten og opplæringsloven er tilpasset hverandre, og ikke gir ulike incentiver.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
Jeg er ikke så sikker på hvor byråkratisk og kostnadskrevende dette vil være. Det er riktig at det er få i dag, men det skyldes jo at det er svært få som kommer til Norge, og som får rett til å bli i Norge. Vi ønsker nå å se på det tilbudet denne gruppen skal ha. Jeg er glad for at det er en bred enighet i Stortinget om at man skal ivareta denne gruppen inntil de reiser ut, men vi mener det vil være galt å forlenge retten til videregående opplæring etter at det faktisk er fattet et vedtak om at de skal returnere. Da mener vi det er viktig at man ser på returforberedende tiltak, og hva som vil være et godt tilpasset tilbud for denne gruppen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
Nå har vi slått fast at vi ikke ønsker å forlenge retten til videregående opplæring for denne gruppen når endelig vedtak er fattet. Vi ønsker å se på et mer tilpasset tilbud som er mer returforberedende.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
La meg først slå fast at vi oppfyller våre internasjonale forpliktelser. Så er det slik at opplæringsloven på mange områder åpner for at fylkeskommunene kan gå lenger enn det som ligger i loven. Det er ikke spesielt for denne gruppen. Det er generelt at på mange områder kan fylkeskommunene gjøre det, og jeg håper at alle som er for det lokale selvstyret, også er enig i at vi ikke skal detaljregulere alle fylkeskommunene på alle områder. Her er det et rom også for fylkeskommunene. La meg gjenta at vi er opptatt av denne gruppen, men det må være en sammenheng mellom den retten man har i henhold til opplæringsloven, og de incentivene som skal være der i henhold til utlendingsretten. Det er den helheten vi er opptatt av, samtidig som vi skal ivareta denne ungdomsgruppen. Derfor vil vi se på de returforberedende tiltakene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-11-22:
Ja, jeg mener det. Hvis det henvises til barnekonvensjonen, har man jo slått fast at den ikke er brutt, ettersom disse ungdommene ikke skal være i landet langvarig. Det er tidligere blitt referert til dr. juris Søvik ved Universitetet i Bergen. I hans utredning anslo man skjæringspunktet for «langvarig» til å være tre måneder. Dette er en gruppe som skal reise ut en kort periode etter at vedtaket er gjort, så vi mener at våre internasjonale forpliktelser er godt ivaretatt. Vi vil nå se på tilbudet til denne gruppen for å ivareta at det er best mulig tilpasset at man skal reise hjem.
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-22:
SV har fremmet to løse forslag som kan hjelpe regjeringen med å sikre god økonomistyring. Ser statsråden problemet, i likhet med hardt prøvede norske kommuner, med at offentlige penger bevilget av denne forsamlingen ikke går til pensjoner til norske arbeidsfolk, men til fest og moro på Cayman Island og i andre skatteparadiser?
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-22:
Undertegnede har i motsetning til representanten Bjørnar Moxnes ingen illusjoner om at det er siste gang vi må drive voksenopplæring av Fremskrittspartiet og Høyre. Problemet i denne saken er at barnehager har blitt et attraktivt forretningsområde for investorer. Konsekvensen er at penger som er bevilget fra det offentlige, til barnehage, har blitt brukt til andre ting enn kvalitetsheving i barnehagen og gode arbeidsforhold, som er nødvendige betingelser for at barnehager skal ha det gode og trygge tilbudet som vi alle ønsker for våre unger. Det er godt dokumentert at ansattes lønn og pensjon er det første som rammes av denne utviklingen. SV er også opptatt av at det er et kommunalt ansvar å tilby barnehageplasser. Det innebærer at kommunen har ansvar for å ha nok barnehageplasser, finansiere barnehagene, føre kontroll med at de drives som de skal, og at de bevilgede pengene brukes sånn som de er tenkt. Derfor er det finansieringsordningen for de ikke-kommunale barnehagene som må korrigeres. Under dekke av å likebehandle barnehager innebærer finansieringsordningen at ikke-kommunale barnehager får tilskudd til å dekke utgifter de ikke har. Størst er pensjonskostnaden, som utgjorde 17,4 pst. av lønnsutgiftene i kommunale barnehager, mens det utgjorde bare 3,6 pst. i de kommersielle barnehagene i perioden 2009–2013. SV mener at finansieringsordningen for ikke-kommunale barnehager er hovedproblemet når det gjelder å sikre at offentlige penger brukes til barns beste. Så lenge det ikke gjøres endringer i den, er den eneste muligheten for å sikre at offentlige penger brukes til det de er ment, at barnehager drives av kommunene selv eller av ideelle nonprofitaktører.
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-22:
Jeg tillater meg å henge meg på representanten Martin Kolberg og benytte sjansen til å si at nå har jeg vel oppnådd «peak Stortinget», når jeg får lov til å være i debatt mot Carl I. Hagen – som den institusjonen han er for markedsliberalismen, og som den forsvareren han er av den typen tankegang vi debatterer her. Så det er jeg veldig glad for at jeg kan fortelle til mine barnebarn når den tiden kommer. I den forbindelse må man bare si at representanten Carl I. Hagen kanskje ikke har så stor greie på utbytte. Hadde vi fulgt hans tankegang rundt utbytte i forbindelse med den norske sokkelen da man skulle ta ut oljegevinsten, hadde vi altså hatt 13 000 mrd. kr mindre å bruke på barnehager enn vi har i dag. For øvrig vil jeg, avslutningsvis, gi en stemmeforklaring: SV kommer subsidiært til å stemme for forslag nr. 2, fra Arbeiderpartiet.
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-22:
Det er sjelden at skolesektoren er helt enig om noe som omhandler skolen. Denne saken er et unntak. Elevorganisasjonen, Utdanningsforbundet, Foreldreutvalget for grunnopplæringen, Lektorlaget, Skolelederforbundet, Skolenes landsforbund og Pedagogstudentene er samlet: Ungdommer som får avslag på asylsøknaden sin, må få mulighet til å gå på skole fram til utsendelsesdato. I dag befinner det seg mange unge flyktninger på asylmottak som har fått endelig avslag på sin asylsøknad. Noen har blitt vurdert som ureturnerbare, og andre frykter for sitt liv om de reiser tilbake til hjemlandet. På tross av det endelige avslaget kan de allikevel komme til å oppholde seg i Norge i mange år framover. Fafo-rapporten Normalitet i limbo fra 2013 belyser på en god måte mange av problemene disse unge menneskene opplever på grunn av sitt utenforskap. Mange blir både fysisk og psykisk syke. Vi kan bare forestille oss hvordan det ville være å bruke all sin tid på å vente på iverksetting av utvisning. Derfor er det om å gjøre å føre en politikk som gir et tryggere framtidsperspektiv for den enkelte ungdom, enn tilfellet er i dag. Alle barn i Norge har rett til utdanning i grunnskolen. Mange får også mulighet til å gå på videregående skole, men siden dette ikke er en rettighet, avhenger den retten av den enkelte skole eller fylkeskommune. Ifølge NOAS er retten til utdanning beskyttet av både Grunnloven, FNs barnekonvensjon, FNs konvensjon om økonomiske, sosiale og kulturelle rettigheter og UNESCOs konvensjon mot diskriminering i undervisning. Det er verdt å merke seg at Norge har blitt kritisert av FNs barnekomité for ikke å gi barn uten lovlig opphold rett til videregående opplæring. Å avskjære barn i alderen 16–18 år som oppholder seg i Norge, fra videregående opplæring innebærer forskjellsbehandling og kan ifølge NOAS tolkes å være i strid med barnekonvensjonen. Dette bidrar også til å gjøre situasjonen for det enkelte barn eller den enkelte ungdom enda vanskeligere. Press, Redd Barnas ungdomsorganisasjon, anslår at det er omtrent 60–70 ungdommer på landsbasis som faller inn under gruppen «ungdom med endelig avslag uten skoleplass», og som vil påvirkes direkte av en eventuell lovendring. Ungdommene er spredt ut på mottak i hele landet. Forutsatt at disse ungdommene får fortsette i den undervisningssituasjonen de var i før de fikk endelig avslag, og med utgangspunkt i at fylkeskommunene i snitt bruker 158 200 kr per elev i videregående opplæring, jfr. Utdanningsspeilet 2017, vil det koste omtrent 11,5 mill. kr å gi dem skoleplass. Dette utgjør 0,003 pst. av den totale kostnaden for å ha norske elever i videregående opplæring. Avslutningsvis vil jeg bare si at det å bidra til retten til opplæring for alle har vært en av arbeiderbevegelsens store styrker gjennom 100 år. I så måte synes jeg det er sørgelig å se at Arbeiderpartiet i denne saken ikke er villig til å ta innspillene fra en samlet skolesektor inn over seg, for å bidra til at vi kan hjelpe mennesker i en vanskelig situasjon videre i livet.
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-22:
I mitt daglige virke er jeg politiker i fylkeskommunen, og jeg kan forsikre alle sammen om at i fylkeskommunene løser vi dette problemet ubyråkratisk og enkelt. Men det er problematisk at det skjer en forskjellsbehandling fra fylkeskommune til fylkeskommune. Ser ikke statsråden at vi bør oppfylle våre internasjonale forpliktelser, sånn at det ikke blir forskjellsbehandling mellom de ulike fylkeskommunene?
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2018-11-22:
Jeg er veldig glad for at statsråden understreker det lokale selvstyret. Samtidig føler jeg meg ikke helt forsikret om at vi oppfyller de internasjonale forpliktelsene, når bl.a. FN peker på at vi har en praksis som kan bryte med disse. Er statsråden helt sikker på at han har rett når han sier at vi oppfyller de forpliktelsene?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-11-22:
Jeg er glad for at Arbeiderpartiet – sammen med Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti – i dag foreslår at kommunene skal ha adgang til å stille samme krav til private som til offentlige barnehager. Det er gode grunner til at kommunene skal få denne muligheten. Barnehage er sjelden et ideologisk valg for foreldrene, men oftere et spørsmål om hva som er tilgjengelig der en bor. Uansett er det sånn at barna fortjener en god barnehage, uansett eier. Da jeg var ordfører i Nesodden, ønsket jeg lik finansiering og like vilkår for private og kommunale barnehager for å bidra til at barnehagene kunne gi et godt tilbud, uansett eierskap. Lik finansiering fikk vi til, like vilkår viste seg å være vanskelig. De kommunale barnehagene våre hadde åpent 48 uker i året. Noen private hadde åpent kortere, noen helt ned mot 42 uker. Det var altså ikke en ubetydelig forskjell i tilbudet og – som statsråden er opptatt av – i forutsigbarheten for foreldrene. Kommunen syntes det var urimelig å skulle betale like mye for en tjeneste som var redusert. Ved å ta ned tilskuddet til barnehagene med redusert åpningstid fikk man testet lovverket gjennom to rettsinstanser. Rettsprosessen viste at det var umulig innenfor regelverket å redusere tilskuddet til barnehager som ikke oppfylte kommunens kvalitetsstandard. Kommunen opplevde at finansieringsmodellen og lovverket ga urimelige utslag, og at det ikke var mulig å lykkes i å utøve det helhetlige ansvaret for barns oppvekst ved å appellere til den gode viljen hos private aktører. Vi var ikke alene om å ha den erfaringen. Den gang som nå var det et misforhold mellom det kommunene bevilger, og det velferdstilbudet som gis. Kommunene måtte bygge sin barnehagepolitikk på at private barnehager samarbeidet frivillig. Hvis de ikke ønsket å samarbeide, sto kommunene helt maktesløse tilbake. Jeg mente da og jeg mener nå at kommunene må kunne stille rimelige krav til private barnehager som de finansierer. Reell likebehandling handler om at barna skal få et kvalitativt like godt barnehagetilbud. Vi trenger et regelverk som sikrer gode barnehager for alle barn, uansett hvem som eier barnehagen.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2018-11-22:
Jeg viser til det innlegget som representanten Martin Henriksen hadde, og støtter de konklusjonene som han presenterte der på vegne av Arbeiderpartiet. Men jeg vil si noe i denne debatten som jeg mener det ikke er tilstrekkelig aktsomhet rundt politisk, og det er at det sies her fra høyresidens representanter at vi må ha en såkalt praktisk tilnærming til hvordan man skal håndtere den aktuelle situasjonen, og at nå må ikke regjeringens utredning forstyrres av Stortinget. Det synes jeg er en veldig spesiell tilnærming, for det er jo klart at Stortinget i den aktuelle situasjonen har et veldig stort behov for å si ifra om hvordan vi mener at denne utviklingen nå må håndteres i den aktuelle situasjonen. Det er ikke noe i veien med utredningen til regjeringen, men det kommer an på hva man trekker av politiske konklusjoner. Når jeg tar ordet her, er det for å gå inn i en prinsipiell side ved dette som er rettet mot høyrepartiene. Det er mot Høyre, men det er spesielt mot Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet hevder i alle sammenhenger at de er partiet for folk flest, men de greier altså ikke å se at de her står bak en organisering av en viktig del av samfunnet vårt, barnehagene, som bidrar til at skattebetalernes penger og pengene folk flest går til store konserner i utlandet. Er det folk flest det, da? Selvsagt er det ikke det, og det viser hulheten i hele argumentasjonen til høyresiden i mange sammenhenger. De snakker om skattebetalernes penger og effektiv bruk av dem, men når det kommer til privatisering, så skal skattebetalernes penger brukes til fordel for profitt. Det gjelder også i denne saken. Statsråden kan, som han indirekte gjør – jeg håper han følger med på dette – anklage Arbeiderpartiet for ikke å ha gjort dette før. Nei, vi så utviklingen ganske tidlig, og det som skjer i denne saken her, er at man undergraver folk flest og sivilsamfunnets integritet i den norske samfunnsutviklingen ved å gi kapitalen for mye makt. Denne debatten bør ikke være slutt før statsråden går opp og sier at vi skal utrede, men han skal love at han skal stoppe dette profittjaget innenfor en så viktig samfunnssektor som barnehagene.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2018-11-22:
I tett forlengelse av det som representanten Henriksen nå sa om innlegget til Tybring-Gjedde: Hun sier alle de viktige tingene, slik jeg hører det, om barnehager og hva de skal være, og så sier hun at det er feil at det ikke er begrensninger i uttaket. I og for seg har hun litt rett i det, men vi står jo igjen med det faktum, her i det norske storting, at vi må registrere at hundrevis av millioner kroner går ut av landet – det er det som er rart at representanten Tybring-Gjedde og andre ikke tar inn over seg – som skulle vært brukt til noe annet, nemlig å styrke barnehagene. Nok om det. Jeg må si at dette blir en fin dag, for jeg har gledet meg til å være i debatt med Carl I. Hagen i stortingssalen.(Latter i salen.) Det har jeg ventet på i mange år, men muligheten har ikke vært der. Nå er den altså der. Det er momentum. (Latter i salen.) Men altså, gjennom presidenten vil jeg si til Carl I. Hagen: Han misforstår og misbruker selvfølgelig begrepet «kommunisme», men det er helt i tråd med hva høyreradikale politikere i Europa alltid har drevet med, nemlig å forsøke å karakterisere politiske motstandere på et ideologisk meget usaklig grunnlag. Det gjør han seg dessverre skyldig i i denne debatten. Jeg registrerer det og slutter meg for så vidt til det som Moxnes sa, at dette er litt som fra en annen tid. Jeg bare noterer det. Det er en annen side ved dette, som det er viktig å få sagt: Carl I. Hagen prediker en markedsliberalisme, som han gjorde i alle de år han var fast i denne salen, men det vi kan registrere – og jeg tror Carl I. Hagen også mener dette – er at den ideologien kollapset i det øyeblikk Fremskrittspartiet kom inn i regjering. Da var det over. Dette er noe jeg bare har lyst til å få sagt fra Stortingets talerstol, med Carl I. Hagen til stede, for jeg har gledet meg til å gjøre det gjennom mange år, og nå fikk jeg sjansen. Til slutt, mer direkte til sakens realiteter, slik den ligger her: Carl I. Hagen peker riktig på at det er lavere kostnader i de private barnehagene, og sier at de private derfor bør få lov til å drive. Men han går rundt hva som er grunnen til det, nemlig arbeids- og lønnsforhold og pensjonsforhold for de ansatte. Slik kan vi selvfølgelig ikke ha det – at profitt bygger på at de ansatte skal betale prisen, også innenfor en så viktig sektor som barnehagesektoren. Derfor trenger vi denne forandringen. Og jeg må få lov til å si at jeg legger merke til at statsråden fortsatt sitter helt stille og ikke reagerer på vår anmodning om å mene noe om hvordan denne undersøkelsen hans skal konkluderes.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2018-11-22:
Det begynner vel å bli på kanten av forretningsordenen, kanskje, i forhold til saken slik den ligger, men allikevel, så lenge presidenten tillater dette. Men altså, helt alvorlig: Norsk sosialdemokrati har akseptert profitt og markedsstyring av samfunnet helt siden 1927. Det er ikke slik at norsk sosialdemokrati og norsk fagbevegelse ikke har lagt til rette for det på hele det private området. Det som er det store skillet i det som denne saken handler om, er at her er man fra høyresiden villig til å bruke skattebetalernes penger – og foreldrenes penger – for å skape privat profitt. Det er noe helt annet enn Equinor. Selvsagt! Det vet Hagen veldig godt, men han bruker disse debattriksene for å skape en legitimitet på et område som han ikke burde gjøre det på, hvis han representerer partiet for folk flest.