Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-09:
Forslagene åpner litt for en klimadebatt, men jeg tror heller vi skal gå inn i de enkelte temaene. Overordnet representerer, eller reflekterer, forslagene en aldri så liten misnøye fra forslagsstillerne med Regjeringens oppfølging av klimaforliket. For en som ikke var med på klimaforliket, er i hvert fall det en nøytral observasjon. Hvis en hører på folk som Jørgen Randers, f.eks., som leder Lavutslippsutvalget, er det en berettiget kritikk. Hans gjennomgang for noen måneder siden av Regjeringens klimapolitikk viser at en i liten grad når de målene en har satt seg. Jeg håper likevel at disse forslagene som nå er fremmet, viser at det vil være mer fokus på debatt om hvilke tiltak som virker, og at en i mindre grad vil ha en debatt om å konkurrere om store målsettinger. Miljøvernministeren begynner å feilsitere og prøver å svartmale Siv Jensen. Det Siv Jensen sa på CC9-konferansen, var at debatten om føre var, om behovet for å være føre var, er vi ferdige med. Alle er enige om at vi skal være føre var, derfor trenger vi ikke diskutere det. Det vi skal diskutere, er tiltak. Jeg har ingen tro på at miljøvernministeren kommer til å ta den forklaringen og la være å mistolke Fremskrittspartiets påstand i framtiden. Det ser vi òg i forhold til den svovelpredikantdebatten som har vært. Statsråden synes det er en ære å bli kalt svovelpredikant. Det viser hva slags innstilling han har til saklighet i klimadebatten, dessverre. Jeg blir òg litt oppgitt over en debatt om hvem som har de beste politiske målsettingene i 2020, all den tid vi har en Kyoto-forpliktelse som en i Norge ikke vil være i stand til å innfri uten store kvotekjøp i utlandet. Det burde være mer interessant å diskutere hvordan vi faktisk kan innfri de forpliktelsene vi har, framfor hele veien å ignorere dem og løse dem med kvotehandel, og så ta på seg enda større forpliktelser i 2020, og ikke minst i 2050. Jeg tror det er viktig at vi sørger for at vi i klimadebatten framover diskuterer hvilke tiltak som kan stimulere husholdninger og næringslivet til å gjøre miljøvennlige prioriteringer. Vi må i liten grad bruke pekefingeren og tro at det hjelper. Jeg er veldig glad for at statsråden selv i debatten om stimulans til kjøp av miljøvennlige biler, fokuserte på kost–nytte-verdi. Det gjør jo òg at tilnærmingen til CO2-rensing på Kårstø og en del andre slike prosjekt må evalueres, slik at vi faktisk bruker pengene på de klimatiltakene som gir mest nytte. Så langt har man ikke lagt fram en eneste kost–nytte-vurdering fra Regjeringen når det gjelder Kårstø. Men jeg er glad for at Regjeringen selv har sett galskapen i prosjektet og skrinlagt det i sin nåværende form. Jeg håper òg at vi i større grad kan få en debatt om hva slags markedsbaserte ordninger som virker. Alle på Stortinget var enige om at grønne sertifikat var en ordning som vi ønsket, men vi har altså endt opp med en byråkratstyrt subsidieordning. Jeg håper at vi kan få en debatt om hvordan en kan bruke skattesystemet til å stimulere folk til å gjøre miljøvennlige investeringer i huset sitt, istedenfor at en må være søknadsberettiget i Enova og kunne fylle ut en masse skjema. Slik vi har vært inne på i debatter før, og som òg et av forslagene her går på, tror jeg det er viktig med utslippsfri transport. Her går en på offentlig transport. Jeg mener en må se helheten i dette, og derfor vil det være feil å vedta Høyres forslag. Men en burde satt det i en større sammenheng for å få med den miljøvennlige delen av privatbilismen. Men jeg blir litt overrasket – og egentlig litt begeistret – for den måten jeg ser at SV avviser forslagene til Høyre på. De argumenterer akkurat som Fremskrittspartiet har gjort i alle andre saker, men vi har fått kritikk nettopp fra SV når vi spør om det er nok biodrivstoff til å innfri de målsettingene Regjeringen setter seg. Tidligere har Fremskrittspartiet alltid blitt avvist med at vi er miljøbøller som i det hele tatt tenker den tanken. Nå brukes den mot Høyres forslag for å slippe å forholde seg til det. En argumenterer òg fra SV med at et slikt forslag ville ha påført kollektivsektoren store kostnader. Men hva slags kostnader en påfører industri, næringsliv, private husholdninger og privatbilister med sine andre forslag, det har aldri SV tatt opp noen gang. Da synes jeg at argumentasjonen fra SV egentlig er helt korrekt. Men når SV bruker den i akkurat denne saken her, vitner det likevel om at de ikke ønsker at eksterne forslag egentlig skal bli en del av en klimapolitikk fra Regjeringens side. Jeg håper at SV nå følger denne linjen, når de en gang gjerne forsøker å sette ut i livet forslaget om å forby salg av bensin- og dieselbiler fra 2015. Helt avslutningsvis vil jeg vise til at elbiler ikke nødvendigvis er utslippsfrie. Det er avhengig av hvordan elektrisiteten er produsert. En vet at med den måten Regjeringen regner på, vil en elbil i Norge ha et utslipp på 60 g pr. km, mens en ny bensinbil har 90 g. En får ikke den dramatiske reduksjonen som miljøvernministeren har antydet.