Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Dette er en bra dag for dem som ønsker mer effektiv kriminalitetsbekjempelse og et styrket personvern i dette landet, for det er det vi nå får. Så til debatten: Det har forundret meg, og har gjort det så lenge denne saken har pågått i presse og media, at Fremskrittspartiet går så sterkt imot. Men de har sikkert sine grunner, uten at jeg ennå helt har skjønt hvilke. De har tidligere forsøkt å framstille Fremskrittspartiet som det partiet som har vært mest opptatt av lov og orden i dette landet. Vi har hørt om at det er altfor milde straffer, at vi oppklarer altfor lite, at det skal sones under så vanskelige forhold som overhodet mulig osv., og alle midler skal tas i bruk. Det mener de tydeligvis ikke lenger. Personvernet – og la meg understreke, slik de definerer det – er viktigere. Men det er noen som skal ha mindre beskyttelse enn andre, og det kommer godt fram i merknadene. De vil endre straffeprosessloven og politiloven, slik at terskelen for å iverksette overvåking mot mistenkte potensielle terrorister, blir lavere. Jeg går da ut fra at det er Fremskrittspartiet som skal sette kriteriene for hvem som kommer under kategorien potensielle terrorister. De kan umulig mene at det f.eks. er en jobb som PST skal gjøre, for i denne saken kommer det helt klart fram at de har veldig liten tillit til dem. Som representanten Halleraker også var inne på i sitt innlegg, vil Fremskrittspartiet også opprette et nasjonalt DNA-register der DNA-profilene til asylsøkere skal lagres. Det er i dette bildet de nå i tillegg forsøker å framstille det som om de er mest opptatt av personvernet. Men personvernet skal tydeligvis ikke omfatte innvandrerbefolkningen. Per Sandberg sa i sitt innlegg eller forsøkte å forklare at dette hadde Fremskrittspartiet aldri ment. Jeg anbefaler Per Sandberg å lese innstillingen og merknader fra hans eget parti. En del motstandere av direktivet og spesielt Fremskrittspartiet fortsetter i denne debatten, slik de også har gjort tidligere, å kjøre på med velkjent skremselspropaganda. Vi hører om DDR og Stasi, osv., og kaller lagring av trafikkdata for overvåking. Hovedargumentet er at nå skal Høyre og Arbeiderpartiet sette hele befolkningen under kontinuerlig overvåking. Noen ganger høres det nesten ut som om det skal sitte mennesker å overvåke og følge oss alle hvert sekund i døgnet, høre alt vi sier, se alt vi gjør. Det blir også gitt et inntrykk av at det er staten eller politiet som skal lagre dataene, som de kaller det, og ikke teleoperatørene. Vi må vite bedre enn som så. Overvåking er noe helt annet: det er stadig iakttakelse av mennesker. La meg sitere hva PST sier i sitt høringsinnlegg: «La det være klinkende klart: Vi har verken tillatelse, kapasitet eller interesse av å følge med på hva den jevne borger foretar seg. Vårt fokus er å skjerme Norge for alvorlig kriminalitet. Når vi mener det er grunn til å frykte at det planlegges alvorlig kriminalitet, må vi gå til domstolen for å få tillatelse til å iverksette den nødvendige metodebruk. Det samme vil gjelde for historiske trafikkdata: Det må foreligge et behov og en rettslig kjennelse, og vi må bruke informasjonen i tråd med gjeldende retningslinjer – og det bør ikke være nødvendig for meg å understreke at alt PST foretar seg er gjenstand for grundig kontroll, ikke minst av Stortinget gjennom EOS-utvalget.» Jeg skulle ønsket at vi i denne debatten kunne forholdt oss til hva saken egentlig handler om. Enkelt sagt: Det er ikke overvåking, men det er, igjen som mange andre har understreket før meg, trafikkdata som skal lagres – riktignok noe lenger enn tidligere, men nå under mye strengere regelverk og i kontrollerte former. Til slutt: Jeg undrer meg også litt over det de som er imot innføringen av direktivet er mest opptatt av, om det er overgriperen eller offeret for overgrep som skal ha det beste vernet. Enkeltindivider som utsettes for overgrep, vold eller andre straffbare handlinger, skal tydeligvis fratas muligheten til å få saken sin best mulig belyst. For Arbeiderpartiet er kampen mot alvorlig kriminalitet og styrking av personvernet viktig. Ved å vedta dette direktivet oppnår vi nå begge deler.