Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-10-31:
Siden Fridtjof Frank Gundersen henledet oppmerksomheten på det han gjorde, vil jeg henlede oppmerksomheten på det faktum at det nok bare er parlamentarikerne til OSSE som har så kort tid som det han snakket om. OSSE er lenger til stede enn det som han gav uttrykk for i det innlegget i forbindelse med valgobservasjon, og det gås grundigere til verks. Jeg har først lyst til å først si at da den forrige arbeiderpartiregjeringen tok initiativ til at Norge skulle påta seg formannsskapet i OSSE, var vi selvfølgelig oppmerksom på at det ville bli en veldig krevende oppgave. Jeg har lyst til å si at det formannskapet ble gjennomført på en veldig god måte, som det står respekt av, og jeg har lyst til spesielt å berømme og fremheve den viktige innsatsen som tidligere utenriksminister Knut Vollebæk gjorde i egenskap av OSSEs formann. Under Norges ledelse var OSSE en viktig aktør, både under krisen i Kosovo og i arbeidet med å begrense omfanget av fiendtlighetene i Tsjetsjenia. Gjennomføringen av OSSEs toppmøte i Istanbul i november utgjorde et politisk høydepunkt under det norske formannsskapet. Formannsskapet gav også verdifull erfaring på en rekke viktige områder, noe som bl.a. vil kunne være til nytte under Norges arbeid i FNs sikkerhetsråd de neste to årene. Utviklingen av OSSE fra et forum for dialog og normsetting til en handlingskraftig organisasjon med et aktivt nærvær i ulike konfliktområder nådde sitt foreløpige høydepunkt under det norske formannsskapet. Det er det ikke noe tvil om. De tragiske konfliktene i Kosovo og Tsjetsjenia stilte store utfordringer til organisasjonen og formannsskapet. Konfliktene fremhevet det grunnleggende faktum at det først og fremst er partenes vilje til å finne fredelige løsninger som er det avgjørende. Det har ingen hensikt å påtvinge partene politiske løsninger de selv ikke ønsker. Under toppmøtet i Istanbul ble det besluttet å styrke OSSEs feltvirksomhet særlig. Dette var i tråd med det norske formannsskapets ønske om å gjøre OSSE til et mer effektivt redskap for konflikthåndtering og institusjonsbygging. OSSE vil fortsatt være blant de mest sentrale aktører i arbeidet for å fremme fred, stabilitet og demokrati i Europa. Resultatet fra Istanbul-toppmøtet legger føringer på OSSEs fremtidige oppgaver og utvikling. Den såkalte sikkerhetspakten gir retningslinjer for tiltak som vil bedre organisasjonens evne til konfliktforebygging, konflikthåndtering og institusjonsbygging. Samtidig er det klart at OSSE alene verken kan eller vil kunne løse mange av de omfattende oppgaver det internasjonale samfunn står overfor i forbindelse med håndteringen av mange vanskelige konflikter, ikke minst i forbindelse med etterfølgende gjenoppbyggingsarbeid. Erfaringene fra Kosovo, hvor FN, EU, NATO og OSSE sammen med en rekke andre internasjonale aktører og frivillige organisasjoner har gått sammen om en arbeidsdeling for å få mest mulig ut av begrensede ressurser, er etter Regjeringens oppfatning en fornuftig tilnærming som det bør satses videre på. I tillegg til i Kosovo driver OSSE i dag feltarbeid i nær 20 land og konfliktområder. Feltaktiviteten er OSSEs store styrke. Et utstrakt nærvær på bakken gir god kjennskap til lokale forhold og gode muligheter til å spille en konstruktiv rolle for å avverge konflikter, samt å påvirke myndigheter til å vise større respekt for OSSE-forpliktelsene. Opprettelsen og driften av feltnærvær er imidlertid ikke et mål i seg selv. Målet er at OSSE-nærvær på sikt skal bidra til å gjøre seg selv overflødig. Når OSSE avslutter sitt engasjement, vil dette kunne være et uttrykk for at organisasjonen har lyktes med sine målsettinger. Til slutt har jeg lyst til å si: Vi vil også i fremtiden støtte aktivt opp om OSSEs virksomhet. Samtidig er det ønskelig at OSSE beholder sin fleksible og ubyråkratiske arbeidsform, som er noe av grunnlaget for at organisasjonen er i stand til å handle raskt i krisesituasjoner.