Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-05-16:
Det vi diskuterer nå, nemlig Stortingets forretningsorden, er helt avgjørende for vitaliteten i det arbeidet som vi gjør. Etter å ha vært tingmann i snart tolv år vil jeg si at det er for lite grundig, framovervendt, debatt om politiske temaer hvor det er viktig å debattere den videre kursen. Etter min vurdering er det en demokratisk svakhet at kontroll- og konstitusjonskomiteen, med sine kontrollsaker, er blitt en stadig viktigere arena i dette huset. Det er etter min vurdering en svakhet fordi kontrollsakene er debatt om det som har hendt. Stortinget må derfor gjenerobre arenaen som den desidert viktigste talerstolen for partier, hvor partier får vist hva de vil med viktige politiske saker framover. Derfor er forslaget til ny § 51 tredje ledd en svært viktig forbedring. Som representanten Meltveit Kleppa sa, lyder paragrafen: «I debatter i saker etter § 22 syvende ledd annet punktum gis én representant fra hvert parti adgang til et ubegrenset antall innlegg.» Hver komité kan altså to ganger per sesjon initiere og ta tak i to temaer. Det vil styrke respekten for Stortinget, og partiene vil kunne vise seg fram i en brei debatt. For eksempel har vi hatt og har nå en diskusjon om skogbruk og skogindustri. Det er et glitrende eksempel på at næringskomiteen kunne tatt initiativ til å diskutere hva vi vil med skogbruk og skogindustri i Norge framover – en helhetlig, stor diskusjon omkring det temaet, slik at partienes fremste representanter virkelig kunne vise seg fram, hva de vil framover, og ikke hakke på det som har skjedd eller ikke har skjedd i historien. Tilsvarende har vi i min komité, arbeids- og sosialkomiteen, spørsmålet om barnefattigdom, en rekke saker som går på det. Det er stort behov for en helhetlig diskusjon om hva det er vi gjør med tanke på de mange uverdige situasjoner som barn har. Vi har asylpolitikken, et tilsvarende tema – stort, vanskelig, viktig. Det er tilsynelatende stor uenighet i denne salen – ja vel, få det fram, få fram meningene. Vi har todelinga i arbeidsliv og næringsliv – store, sentrale temaer som burde ha en grundig diskusjon. Når en her åpner opp for at én representant fra hvert parti får adgang til et ubegrenset antall innlegg, åpner vi opp arenaen for de mest engasjerte. Vi åpner opp for en situasjon hvor det vil kreves stor faglig-politisk innsikt for å delta til slutt. De fremste tingkvinner og tingmenn på temaet vil være med i sluttløpet. Vi vil få fram dem som har det sterkeste engasjementet, som virkelig har meninger, ikke bare om hva som har skjedd, men hva som bør skje. Derfor vil en også gjennom denne endringa dyrke fram større faglig-politisk dyktighet, og det vil jeg si: Du kan aldri bli faglig-politisk dyktig nok når det gjelder å forme framtida. Her får vi en arena hvor det virkelig kan synes om du har den nødvendige oversikt, om du har evne til å se den nødvendige helhet framover. Jeg vil også si at dette vil effektivisere Stortingets arbeid. Det blir større debatter, og dermed gir det grunnlag for færre debatter og mindre behov for de mange Dokument 8-forslag som i dag kommer, som går på fragmenterte, små temaer. For å si det direkte: I mange tilfeller fører de lite med seg. Derfor, når det her er en enstemmig innstilling, og gruppens forslag er forbedret av presidentskapet, så borger det godt. De som får delta i denne diskusjonen i det neste storting, har noe å glede seg til.