trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
La meg aller først få takke for hyggelige ord fra sentrum. Jeg er overbevist om at vi skal klare å få til et løft fram mot 2005, ut fra den prioriteringen som kulturspørsmålene er gitt i de aller fleste gruppene her på Stortinget. Anne Enger Lahnstein spør om bruken av midlene til Tusenårsselskapet. I Tusenårsselskapets budsjettforslag for 2000 er det altså medregnet 11 mill. kr til tusenårssteder i fylkene. Departementet har funnet det riktig å prioritere tusenårsstedene i fylkene noe sterkere enn det Tusenårsselskapet selv la opp til, ved å foreslå ytterligere 4 mill. kr – i alt 15 mill. kr til formålet. Og så vidt jeg har kunnet bringe i erfaring, har det ikke kommet fram at dette er i strid med noen forutsetninger fra Stortinget. Både selskapets styre og departementet mener således at midlene til fylkestusenårssteder ligger innenfor det formålet og de oppgavene som selskapet har. Det er et uttrykk for at etablering av tusenårsstedene i fylkene må gå foran ønsket om innsats fra selskapet på andre områder, hvor idérikdommen og kreativiteten har vært stor. Når så forutsetningene for å gi statlig tilskudd er oppfylt, tar vi sikte på at alle tusenårsstedene i fylkene og samiske tusenårssteder skal realiseres fram til 2005.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Når det gjelder auksjonsprinsippet, skal jeg forsøke å gi en klargjøring av hva som lå til grunn i departementets tenkning. For oss var to sider ved utlysningen av konsesjonen vesentlige. Den første og helt avgjørende var innholdet, selve programkravene, som vi ønsket å forsterke – for vi er ikke i ett og alt fornøyd med andelen norske programmer, f.eks., i det nåværende TV 2. Poenget er at vi skulle ha både bedre programtilbud og sterkere programvilkår, vi ville ta inn penger, og utlysningen skulle være reell – dette som resultat av ESA-reglene. Vi mente at det var en real sak å først sette opp våre klare programkrav – som er meget strenge, de er jo blitt kommentert fra flere av aktørene som kanskje for strenge – og ta en runde på det, og så i neste runde ha en auksjon. Og gitt at man hadde et likeverdig programtilbud, hvem ville da betale mest for konsesjonen slik at vi fikk optimalt utbytte til fellesskapet? Dette var tenkningen bak. Vi ville ha flere samiske programmer, vi ville ha flere barneprogrammer, og vi ville ha mer nynorsk knyttet til den nye konsesjonsutlysningen. Når det gjelder NRK, er jeg veldig opptatt av å respektere at NRK nå er et AS, hvor styret har en suveren rett til å foreta sine disposisjoner for å komme i balanse. Det betyr ikke at jeg ikke mener at vi har et overordnet ansvar for å sørge for at samfunnshensynet blir ivaretatt.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Jeg leste selvfølgelig innstillingen til budsjettet med stor interesse. På nesten alle poster var det kutt fra Fremskrittspartiet og påplussinger fra SV. Men det er en stram virkelighet, og jeg står fast ved at det var en viss vekst i det budsjettet som vi la fram. Jeg hadde sågar med meg en ost og en ostehøvel da jeg presenterte budsjettet, for jeg sa at vi måtte prioritere stramt – løfte opp noen felt og holde andre mer i ro. Det betyr ikke at jeg og Regjeringen ikke tar på alvor det vi nå har sagt, at vi skal gjøre et kraftig og synlig løft for kulturen og Kultur-Norge fram til 2005. Jeg føler meg overbevist om at det er vilje også i denne sal til å få dette igjennom. Når det gjelder ordningen med utsmykking av kommunale bygg, har jeg med glede merket meg den brede omtalen som utsmykkingsordningen har fått i budsjettinnstillingen. Jeg har bestemt at det av de resterende disposisjonsmidler på Kulturdepartementets budsjett for inneværende år skal benyttes 800 000 kr for å styrke ordningen med utsmykking av kommunale og fylkeskommunale bygg. Departementet vil drøfte den videre oppfølgingen av utsmykkingsordningen med fondets ledelse. Jeg vil for øvrig legge stor vekt på dette når budsjettforslaget for 2002 skal utarbeides, i forbindelse med satsingen på offentlig rom, arkitektur og design.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Når jeg benytter meg av muligheten til et treminuttersinnlegg på tampen av debatten, er det fordi så mange av representantene har tatt opp spørsmålet om distriktsfjernsynet i Østfold og Nordland. Statlig eierskap muliggjør politisk styring for å nå viktige samfunnspolitiske mål. Jeg vil si at vi har både en rett og en plikt til å si fra hvis driften i NRK er i strid med samfunnets interesser. NRK skal også i fremtiden gi et godt allmennkringkastingstilbud til hele landet. Selv om jeg – som sagt – mener at vi må trå meget varsomt, og har ydmykhet for den kritiske situasjonen som NRK nå er oppe i, og vil si at vi aldri må blande oss unødig inn med mindre virksomheten er skikkelig i strid med samfunnsinteressene, er jeg enig med flertallet i komiteen når det uttales at dersom NRK vil foreta vesentlige endringer i distriktsstrukturen, vil dette måtte legges fram som et forslag i generalforsamlingen og dermed bli gjenstand for politisk behandling. Når det gjelder Østfold og Nordland, vil jeg vise til komiteflertallets forutsetninger. Jeg legger selvsagt til grunn at NRK vil følge opp disse forutsetninger.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2000-12-15:
Avtaler må holdes for å kunne skape troverdighet mellom avtalepartnere. Dette gjelder også Stortingets klare avtale med NRK for driftsårene 1995 og 1996. Da økte nemlig Stortinget lisensene med til sammen 75 kr for å dekke økte driftskostnader, men ikke minst fordi det skulle utvikles lokale TV-sendinger i Nordland og Østfold. Det blir ikke troverdig når den ene parten, i dette tilfellet NRKs ledelse, ensidig bare delvis oppfyller avtalen, idet vi i dag har fått bygd opp lokaliteter for TV-sendinger både i Bodø og i Fredrikstad, mens sendingene gang på gang er blitt utsatt– hele fire-fem ganger. Nå må sendingene komme i gang. Tålmodigheten er for lengst oppbrukt på disse to stedene. Jeg er glad for at komiteens flertall, representantene fra Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og SV, nå støtter tilretteleggingen av lokale TV-sendinger på de to nevnte stedene ut fra den tidligere klare forutsetning. Dette er det samme flertallet som i sin tid gav lisensøkningene. Stortinget har altså ikke endret syn. Nå er det viktig at NRK oppfyller sin del av avtalen omgående. Jeg forventer også at kulturministeren setter fortgang i dette arbeidet. Det hjelper liksom ikke at Østfold har fått et signal fra NRK om at de skal kunne få lov til å bryte opp dagens TV4-sending ved at senderstedet flyttes fra Skien til Fredrikstad. En slik endring vil være med på å svekke tilbudet, spesielt i det sentrale østlandsområdet. Med andre ord: En avtale er en avtale og må oppfylles.
Tomas Norvoll (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Budsjettforliket mellom Arbeiderpartiet og sentrumspartiene viser at det er mulig å finne gode løsninger i Stortinget. Regjeringen la fram et statsbudsjett som begrenset veksten i privat sektor noe, for å gi rom for økt satsing på fellesordninger. Det var et godt arbeiderpartibudsjett, et godt sosialdemokratisk budsjett. Denne profilen er der fortsatt. Arbeiderpartiet måtte gi og ta, sentrum måtte gi og ta, før vi kom fram til en løsning som er god, og hvor hele profilen fra Regjeringen er til stede. Så vil jeg slutte meg helt og fullt til det forrige taler sa i sitt innlegg. NRK er en institusjon som står i en spesiell stilling i forhold til andre medier, enten det er TV-kanaler, radio eller aviser. NRK skal lage TV og radio som må konkurrere om lyttere og seere med andre, kommersielle aktører, men de skal også være noe mer. NRK er en kulturinstitusjon som har ansvar for at språket vårt ivaretas, at norsk kultur ivaretas, og at nyheter kommer ut til hele landet. Dette betyr at selv om NRK er et aksjeselskap, kan de ikke gjøre akkurat det som faller dem inn hele tiden, de har et spesielt ansvar. Da er det veldig skuffende når NRK nå prøver å springe fra vedtak og løfter når det gjelder utbygging av distriktsfjernsyn. Etter først å ha fått en lisensøkning for å gjøre denne jobben, kan de ikke med troverdigheten i behold la være å gjennomføre planene. Jeg har selvfølgelig en viss forståelse for at når NRK er kommet i en vanskelig situasjon, er det ikke lett å sette i gang med nye tiltak, men jeg sitter med en følelse av at det som skjer, er at distriktene nå får svi for overskridelser som stort sett har skjedd på sentralt nivå. Nordland er et av de fylkene som ikke har fått egne TV-sendinger, til tross for at det har vært meningen at slike skulle startes opp. NRK mener åpenbart selv at det er tilstrekkelig med én sending for Nord-Norge, styrt og laget fra ett sted i landsdelen. Dette vitner om liten innsikt i geografien og liten innsikt i situasjonen. Det er langt fra Vardø til Brønnøysund, og jeg tror ikke at alle i Nordland opplever at nyheter som blir prioritert fra Troms, er de samme nyhetene som til enhver tid er mest aktuelle for dem. Derfor er jeg glad for at flertallet i komiteen står fast ved tidligere uttalelser om at det skal startes sendinger fra Østfold og Nordland, og jeg forutsetter at dette vil bli fulgt opp. Jeg forutsetter også at det er siste gang Stortinget sier noe om denne saken, og at vi nå får ryddet opp på en skikkelig måte. Samtidig er det skuffende at det ikke er full oppslutning om flertallets holdning. Jeg registrerer at Høyre og Fremskrittspartiet har en noe annen holdning. Det kan ikke bety annet enn at de prioriterer på en annen måte enn flertallet i denne saken.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Helt på tampen av debatten – for øvrig en bred debatt som har dekket veldig mye – ønsker jeg å si noe om et par områder. Det gjelder først og fremst Høgskolen i Østfold. Det er gledelig at både kirke-, utdannings- og forskningskomiteen og denne komiteen i sine innstillinger har sagt noe om problemene med utbygging av høyskolene våre. Et samlet storting er vel enige om at det har kommet svært få – om noen – midler til slike utbygginger i de siste årene, at problemene etter hvert nå tårner seg opp, og at noe må skje snart. Derfor ber også KUF-komiteen i sin innstilling Regjeringen sørge for at prosjekteringen kan fortsette når det gjelder samlokalisering og nybygg for høyskolene i Østfold og Stavanger. Høgskolen i Østfold vil ha ferdig sitt skisseprosjekt ved årsskiftet og er klar til å ta fatt på forprosjektet på nyåret, slik at dette kan være ferdig til sommeren. Som bekreftet av kirke- og undervisningsstatsråden her flere ganger i spørretimen, og nå av en enstemmig familie-, kultur- og administrasjonskomite, er det Høgskolen i Østfold som har førsteprioritet når det gjelder utbygging av høyskoler, og Høgskolen i Stavanger har andreprioritet. Jeg forutsetter derfor at det er rom på Statsbyggs budsjett for bevilgninger til prosjektering til begge disse prosjektene i året som kommer, slik at planleggingen ikke stopper opp for noen. Jeg har også merket meg den positive omtalen som samtidskunstfestivalen Momentum i Moss har fått i innstillingen av et flertall, med unntak av Fremskrittspartiet. Dette flertallet har registrert at Momentum trenger økonomisk støtte og ber Regjeringen vurdere dette i forhold til statsbudsjettet for 2002. Det er bra. At Momentum trenger støtte, er i høyeste grad riktig. Uten statlig støtte vil det bli svært vanskelig å videreføre dette vellykkede arrangementet. Derfor gis det nå håp om at Momentum kan komme inn på statsbudsjettet på linje med andre tilsvarende arrangementer fra 2002. Til slutt må jeg si at jeg er meget glad for at et flertall i komiteen nå mener at de ikke kan gå tilbake på tidligere forutsetninger om at egne fjernsynssendinger i Østfold og Nordland skal startes opp. Jeg støtter de to foregående talere, som har gått dypt inn på det, og jeg er helt enig i det de har sagt.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Den nordnorske befolkningen, nordlendingene, eller folket fra landet i nord, er et kulturelt, fargerikt folkeferd. Det er særlig språket vårt – eller mer presist: dialekten – mange opplever som blomstrende. Kultur er viktig for nordlendingene. «Skulpturlandskap Nordland» er et eksempel på dette, «Oluf» er et annet eksempel. Nordlendingene er folket fra landet i nord, fra Bindal i sør til Grense-Jakobselv i nord. Vi er et romslig folkeferd som ønsker de fleste velkommen – også trøndere og østlendinger. Dette sier jeg som et apropos til den debatt som har pågått, og som pågår, spesielt i den nordnorske pressen, men også i pressen lenger sør i landet, og som etter hvert har blitt en form for kulturdebatt. Når vi ønsker de fleste velkommen til oss som bor i «landet der nord», må ikke de som kommer nordover, bidra til at det settes opp nye gjerder eller stengsler for hvem som skal få lov til å være nordlending. Nordlendinger er de som bor i eller som er i og fra «landet der nord». To forhold i innstillingen har jeg lyst til og behov for å kommentere. Jeg er glad for den positive omtalen Hamsun-senteret har fått. Jeg skulle likevel ønske at det hadde vært rom innenfor avtalen mellom sentrum og Arbeiderpartiet for å bevilge noen midler for å følge opp de planene som foreligger. Men med den samlet sett positive holdningen som komiteen viser til et internasjonalt Hamsun-senter på Hamarøy, er jeg rimelig optimist når det gjelder neste runde, der handling må få lov til å følge ord. Den andre saken er også nevnt før. Det gjelder NRKs distriktssendinger på fjernsyn. Jeg er helt enig i det representanten Enger Lahnstein sa i sitt innlegg om denne saken. Om jeg skulle driste meg til å polemisere et øyeblikk mot representanten Enger Lahnstein, måtte det være å si at de betraktningene hun gav uttrykk for i sitt innlegg, burde hun også ha markert overfor NRK i sin tid som kulturminister. Det ville ha bidratt til at den avklaringen vi foretar i dag, ville vi ha fått på et langt tidligere tidspunkt. Men det er historie. Jeg er glad for og jeg er enig i flertallsmerknaden i innstillingen – hele merknaden.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-12-15:
Jeg vil følge opp det som statsråden nå sa i sitt siste innlegg, om at man ikke skal legge seg unødig opp i de disposisjoner som NRK foretar seg. Der støtter jeg selvfølgelig statsråden. Men samtidig er det viktig å være klar over at når NRK søker Stortinget om å øke lisensavgiftene på gitte betingelser, bl.a. at distriktssendingene skal styrkes og ikke svekkes, tar vi for gitt at statsråden bruker sin makt til å påse at det er nettopp det som skjer. Det er mye i dag som taler for at de forutsetningene ikke oppfylles fra NRKs side. Omrokkeringer på distriktstjenestene rundt om i landet som bygger opp noe ett sted – i dette tilfellet to, Nordland og Østfold, som jeg selvfølgelig støtter i likhet med Odd Holten – hjelper ikke når man i betydelig grad legger ned virksomheten ved andre distriktskontorer. Det er ikke en styrking av det generelle distriktstilbudet. For NRK Telemarks vedkommende, som har bygd opp kompetanse både på fjernsyns- og radiosiden over lang tid, ligger det an til at dette nå skal bli et underbruk i østlandsområdet og en veldig klar svekkelse av NRKs tilbud. Hvis statsråden benytter seg av muligheten til nok et treminuttersinnlegg på slutten, kunne jeg godt tenke meg å utfordre henne på om hun mener at det er i samsvar med de forutsetninger Stortinget har lagt opp til, når man bygger opp ett sted ved å legge ned eller redusere ganske dramatisk et annet sted, som f.eks. tilfellet er i Telemark. Jeg skulle ønske at statsråden kunne gi noen synspunkter på det som nå foregår bl.a. på Borgeåsen i Porsgrunn og ved NRK Telemark.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-12-15:
Jeg utfordret statsråden tidligere til å benytte muligheten for en treminutter. Det registrerer jeg at statsråden ikke gjør. Når jeg nå allikevel tar ordet i fare for å bli stemplet som møteplager, er det nettopp fordi jeg etterlyser svar og vurderinger fra departementet. Jeg forsøkte å gi et lite signal til statsråden i forhold til vurderingene omkring distriktskontorene, og spesifikt i forhold til Telemarks situasjon, men får heller ikke svar i dag. Det gjør at jeg vil legge fram et rimelig klart signal til statsråden om at NRK Telemark må få avklart sin situasjon, fordi det er snakk om mange arbeidsplasser. Det ligger et brev i departementet fra meg personlig fra en god stund tilbake som heller ikke er besvart av departementet. Derfor føler jeg behov for å understreke de signalene som kommer, og tar til etterretning at statsråden så langt ikke har villet svare på det spørsmålet.
Tom Thoresen (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Jeg synes at det svar som statsråden gav på de innlegg som har vært holdt hittil om distriktskontorsituasjonen i landet, særlig i Østfold og Nordland, var veldig godt og klargjørende. Det er og det skal være slik at NRKs styrende organer skal ha et betydelig rom for egen handling og egen styring og ansvar for egen virksomhet. Men det betyr naturligvis ikke at man kan operere i en form for vakuum i forhold til Stortingets vedtak og ikke minst Stortingets premisser for sine vedtak. Her må det finnes en balanse, og jeg synes at statsrådens svar tyder på at hun har den riktige balansen i disse forholdene. Men spørsmålet om NRK er også et langt videre spørsmål. Jeg har all tro på at utlysning, finansiering osv. av TV 2 vil ivareta viktige kulturpolitiske mål. Men vi har en ufullstendig mediesituasjon i landet hvis vi ikke har et sterkt allmennkringkastingsselskap som NRK. Her dreier det seg nemlig om en rekke forpliktelser av mange slag, sosialt, kulturelt, geografisk osv., som nødvendigvis må bli tapende i et rent kommersielt system. Derfor er jeg overbevist om at debatten i de politiske organer om NRKs framtidige økonomi – med den frihet NRK skal ha – kanskje er den største og viktigste kulturpolitiske debatt vi står overfor. Jeg tilhører ikke dem, og det har jeg aldri gjort, som ønsker en hel eller delvis kommersialisering av NRKs inntekter. Jeg tror at også der har man funnet et balansepunkt som det går an å leve med. Men NRKs muligheter til å skaffe seg andre inntekter tror jeg vi etter hvert må behandle på en noe mer fordomsfri måte – kanskje også hvilke utgifter NRK skal bære, ikke bare med hensyn til den tekniske utvikling, men også i de videre kulturforpliktelsene. Uansett taper vi alle hvis vi går i én av de to grøftene som det her er mulighet for, et kommersialisert NRK eller et NRK som ikke har råd til å ta sine forpliktelser alvorlig.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Jeg vil få lov til å korrigere en liten feil i innstillingen. Det er på side 18 i innstillingen, i spalte 1, på linje 12, der det står referert til 800 årsverk. Tallet skal være 400. For øvrig viser jeg til innstillingen som den foreligger.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2000-12-15:
Vi setter stor pris på hjelp og veiledning, slik at vi får tatt opp alle forslagene våre. I Budsjett-innst. S nr. 6 har Fremskrittspartiet og Høyre sammen funnet det nødvendig å omprioritere innenfor rammen. Vi hadde i utgangspunktet en helt annen rammesum, men da budsjettet ble vedtatt, har vi i hvert fall gjort endringer innenfor det. Ett av forholdene vi har vært opptatt av, er Småbåtregisteret. Vi har gjentatte ganger påpekt at etableringen av Småbåtregisteret i seg selv selvfølgelig ville være en unnskyldning for på et senere tidspunkt å begynne å avgiftsbelegge også dette. Og det har vi nå fått rett i. Nå er det altså innført en såkalt selvfinansierende ordning. Det kan høres veldig tilforlatelig ut, men realiteten er jo at noen faktisk må betale noe for at dette registeret skal ha sin eksistensberettigelse. Det er vi imot, og vi fremmer derfor også forslag om å avvikle Småbåtregisteret så fort som mulig. I forbindelse med budsjettavtalen ble Arbeiderpartiet og sentrumspartiene enige om å foreta et kutt på toll- og avgiftsetaten. Det har jeg med glede registrert at de samme partiene nå har gått mot, nettopp av hensyn til den viktige oppgaven som tollvesenet driver med hva gjelder grensekontroll og andre viktige oppgaver. Det er gledelig at det kuttet ikke lenger gjelder. Jeg tror jeg skal avslutte debatten her, og bare ta opp de forslag som Fremskrittspartiet står alene eller sammen med andre om.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2000-12-15:
Det er ingen som ønsker å forlenge debatten, men det er klart at innlegget om det temaet som representanten Enoksen nå berørte, er det nødvendig å ta til motmæle mot. Man kan ikke la det stå uimotsagt fra denne talerstolen at vi skal ha en ligningskontorstruktur i dette landet av hensyn til ansatte på ligningskontorene. Vi skal ha ligningskontorer som er der til beste for innbyggerne, av hensyn til innbyggerne. Vi skal ha en saksbehandling og et system som virker best mulig av hensyn til innbyggerne. Jeg registrerte at den argumentasjonen som representanten Enoksen nå førte fra talerstolen, til forveksling kunne minne om et forsvar for hvorfor man av hensyn til – jeg vet ikke – distriktene, kanskje, skal opprettholde et unødvendig byråkrati hvis det kan være nødvendig å foreta endringer slik at det virker bedre etter hensikten. Jeg kunne godt tenke meg å høre hva som egentlig er motivasjonen for dette, for jeg kan ikke fatte og begripe at det skal være noen uenighet om behovet for også å effektivisere offentlig sektor på dette punkt.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2000-12-15:
I en debatt i går ble det reist tvil om hvem som egentlig har rett hva gjelder disse påstandene om 200 nye byråkratstillinger knyttet til å administrere momsreformen som nylig ble vedtatt av budsjettkameratene i Stortinget. Statssekretær Ellen Mo gav uttrykk for at det etter deres oppfatning var nødvendig med 200 nye stillinger for å administrere momsreformen, mens stortingsrepresentant Odd Roger Enoksen i direkte debatt på radioen gav uttrykk for at dette trodde han ikke noe på, på tross av at han selv har vært med å vedta dette. Da synes jeg det kan være interessant å høre den ansvarlige statsrådens vurdering av at man nå har vedtatt en momsreform med så mange administrative problemer, som fører til at man altså nå må blåse opp det administrative byråkrati ytterligere, for å følge opp noe man har argumentert for skulle bli en forenkling. Er det slik at statsråden mener at momsreformen har bidratt til en forenkling? Hva er i så fall begrunnelsen for at dette medfører ytterligere 200 – og kanskje flere, for det jeg vet – ansatte for å administrere reformen? I tillegg kunne det vært interessant å få vite hva dette f.eks. betyr for tolletaten. Har man gjort noen vurderinger av behovet for nyansettelser i tolletaten for å administrere samme reform? Og hva blir i så fall tallet der? Det kunne det vært interessant å høre en vurdering av.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2000-12-15:
Så lett synes jeg ikke statsråden skal slippe unna dette, for det er nå engang slik at budsjettet ble vedtatt den 28. november, og jeg vil jo anta at man under budsjettbehandlingen i det minste var innom og vurderte noen av konsekvensene en slik konjunkturavgift ville få. Et av de spørsmålene jeg reiste under finansdebatten, og som jeg ikke fikk svar på da, men som jeg håper statsråden kan svare på nå, gjaldt avgrensning på f.eks. skolebygg. For å ta ett eksempel: Veidekke har sagt ja til å bygge en skole for en kommune. For Veidekke betyr det at skolebygningen vil være et næringsbygg, men for kommunen vil det være en skolebygning som de leier av Veidekke for å drive skolevirksomhet i kommunen. Skal et slikt bygg defineres som et næringsbygg, og derved bli pålagt konjunkturavgift? Eller skal det ikke det? For her er det altså høyst uklart. Representanten Brende stilte også en del spørsmål knyttet til avgrensninger på dette. Skal man beregne avgift av et bygg som ikke blir ferdigstilt i 2001, eller skal man det ikke? Det synes jeg at statsråden må kunne gi noen svar på. Det er nå engang slik at når Stortinget har vedtatt dette – dog mot Fremskrittspartiets stemmer – så bør departementet, med all respekt, ha en formening om hvordan dette skal følges opp i praksis, i og med at avgiften skal tre i kraft allerede fra 1. januar, og det er relativt mange som lurer på hva dette betyr. Det er relativt stor usikkerhet ute i markedet når det gjelder hvordan man skal forholde seg til avgiften. Da synes jeg at det må være rimelig å avkreve statsråden et klarere svar enn det han gav i forrige replikkveksling.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2000-12-15:
Det er ingen uenighet om at det er behov for å effektivisere og ta i bruk både ny teknologi, nye virkemidler og nye arbeidsmåter. Det er for så vidt et ærlig standpunkt representanten Siv Jensen framfører i forhold til behovet for omlegging av ligningsetaten. Problemet er bare at flertallet slutter seg til en beskrivelse som om alt skal skje, men ingenting skal skje. Man skal opprettholde ligningskontor i samtlige kommuner – riktignok etter en noen annen struktur enn den man har i dag. Man skal ha ansatte i ligningsetaten i samtlige kommuner, men man skal allikevel ha en sentralisering til regionkontorer, som skal bli faglig gode miljøer. Det betyr jo at de miljøene man i dag har rundt omkring i kommunene, blir enda svakere faglige miljøer. Samtidig sier man at servicegraden skal opprettholdes, og at publikum skal få svar på alle sine henvendelser i sin hjemkommune. Det er en rekke paradokser i det som flertallet her er med og slutter seg til. En rekke selvmotsigelser er det også, og det er ett av mine poenger i denne debatten.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2000-12-15:
Denne debatten er vel en del av strukturdebatten som vi har på mange områder, og som kanskje fortjener en noe annen behandling enn denne måten å gjøre det på. Jeg tilhører faktisk ikke dem som tror på at denne typen restrukturering fører til de store kostnadsbesparelsene som flertallet her legger til grunn. Jeg vil minne representanten Børge Brende om at i St.prp. nr. 1 fra Finansdepartementet, på side 23, står det at det skal være ca. 100 distriktskontorer, som skal bli større kontorer som skal ha ansvaret for hver sin region. I tillegg skal det være 180-200 etatskontorer, og det skal være kontor med etatsfunksjon i 130-140 kommuner. Det vil altså si at man tar sikte på å opprettholde ligningsetatens tilstedeværelse i samtlige av landets 435 kommuner, så vidt jeg kan forstå ut fra dette. Så må jeg si at representantene Børge Brende og Siv Jensens ønsker om større og færre kontorer, er reale nok. Jeg kan akseptere at man vil ha en diskusjon om det. Men når man samtidig prøver å framstille dette som om ingen kommuner blir berørt, blir det riv ruskende galt. Og det er faktisk det flertallet har sluttet seg til. I disse 130-140 kommunene som skal ha kontor med etatsfunksjon, vil man få ett menneske som sannsynligvis sitter alene igjen, og som skal ivareta hele tjenestetilbudet. Blir det et faglig miljø som er utviklende, som sørger for rekruttering, og som sørger for at man skal kunne ivareta kompetanseutvikling? Flertallet bruker sine egne argumenter mot den modellen som Senterpartiet ønsker å opprettholde. Man sier at det faktisk skal være mulig å få begge deler, man skal både få en bedre tjeneste og en desentralisert tjeneste. Når vi sier at vi ønsker å ha en desentralisert tjeneste som bygger på dagens struktur, er ikke det mulig, for da skal man spare penger. Men man har altså selv ikke et opplegg som legger til rette for å spare penger.
Børge Brende (Høyre), 2000-12-15:
I likhet med representanten Siv Jensen synes jeg ikke påstandene fra representanten Enoksen kan stå uimotsagt. I Dagens Næringsliv i går kunne man over hele forsiden lese at på grunn av det budsjettkompromisset som er inngått mellom sentrumspartiene og Arbeiderpartiet, må det ansettes 200 nye byråkrater for å kunne følge med når det gjelder både konjunkturavgift og momsreform. Så leser man i det som kommer fra Regjeringen når det gjelder omorganiseringen av ligningsetaten, at i skatteetaten som helhet vil man kunne frigjøre 400 mennesker gjennom den omorganiseringen som Regjeringen nå legger opp til. Det Senterpartiet gjør ved å si nei til det opplegget Regjeringen nå foreslår, er å si nei til å frigjøre betydelig arbeidskraft, en arbeidskraft som heller kan arbeide med å få til en bedre ligningsforvaltning, ikke minst kan det også skaffe oss en bedre oppfølging og mer rettferdig behandling. Problemet i dag er at like saker behandles ulikt på grunn av at ligningskontorene ofte har et for lite faglig miljø, slik at man ikke har noen å spille ball med. Det går ut over kvaliteten. I tillegg er det ofte slik at hvis man ikke har en viss form for koordinering, kan en skattesak behandles på en måte i x kommune og ulikt det i y kommune. Da hjelper det ikke bare med lignings-ABC-en. Vi så et analogt eksempel forrige dagen da vi hadde kraftverksbeskatningen til behandling. Det var stor uenighet om takstgrunnlaget, fordi takstene ble utformet på lokal basis. Det var ingen ensartet praksis. Vi hadde et forslag om at man kanskje burde vurdere å la sentralskattekontoret foreta beregningen av takstene. En mer ensartet praksis er bra, og man får frigjort arbeidskraft.
Børge Brende (Høyre), 2000-12-15:
Når man har lyttet til finansministeren den siste uken, kan man nesten få det inntrykk at Arbeiderpartiet ikke har vært med på noe budsjettforlik med sentrum som inneholder konjunkturavgift og endringer i den momsreformen som Regjeringen fremla. Poenget er at det er en omforent løsning, slik at finansministeren selvsagt må ta ansvar for at hans parti har inngått et forlik som innebærer en konjunkturavgift og en momsreform som nå er vanskelig å praktisere. Jeg antar at også statsråden var fortløpende orientert om utviklingen i forhandlingene og var en som det ble spilt ball med. Statsråden sa i innlegget sitt at skatteforvaltningen står overfor store utfordringer til neste år, og det har han helt rett i – ikke minst når det gjelder momsreformen, men kanskje også i like stor grad når det gjelder den nye konjunkturavgiften, som angivelig skal være midlertidig. Så jeg synes vi bør benytte anledningen her i dag til å få noen utdypninger fra statsråden om hvordan ligningsforvaltningen og skatteetaten skal forholde seg til nye konjunkturavgifter. Det er jo gått noen uker siden Stortinget vedtok denne avgiften, så nå må departementet kunne gi noen svar. Den skal være midlertidig, og nå er man redd for at det skal bli middelhavstilstander når det gjelder norske næringsbygg. Ettersom den skal være midlertidig, vil jeg stille følgende spørsmål til finansministeren: Hvis man starter oppsettingen av et næringsbygg i dag og det ikke blir ferdigstilt før i 2002 eller 2003, skal avgiften da beregnes det året bygget står ferdig, og hvilke konsekvenser vil det få for en fullstendig ferdigstillelse av næringsbygget? Det er det ene spørsmålet. Det andre spørsmålet er: Der hvor det er inngått bindende avtale bare mellom utleier og leietaker og ikke med entreprenøren, og hvor utleier juridisk er ansvarlig for å få satt opp f.eks. et hotell eller næringsbygg, vil det også være omfattet av unntaket for avgiften?
Børge Brende (Høyre), 2000-12-15:
Jeg har stor forståelse for at finansministeren synes at konjunkturavgiften er en vanskelig sak, og ikke minst vanskelig å gi uttømmende svar i forhold til. Men departementet var faktisk i stand til å gi de forhandlende partene en oversikt over hvor store inntekter denne avgiften skulle medføre for neste år. Da man gav det, som det heter på stortingsspråket, provenysvaret, måtte man internt også ha gjort visse overlegninger i forhold til hvem som skal omfattes av avgiften, og hvem som ikke skal omfattes av avgiften. Det er de svarene som jeg synes også Stortinget bør få tilgang til. Nå har jo statsråden utdypet det noe, bl.a. i det siste svaret sitt til representanten Foss. Men utover det at det er vanskelig, og at han derfor ikke kan gi fullgode svar ennå, må jeg si at man iallfall må forvente at statsråden har gjort seg tanker om hva han synes er riktig i forhold til denne avgiften. Hvordan skal den fungere? Og da er det to forhold som jeg synes at statsråden ut fra et politisk grunnlag nå bør kunne gi en tilbakemelding knyttet til. Det ene er idrettsorganisasjoner. Idrettsbevegelsen har selvsagt også planlagt sine treningslokaler og idrettshaller til neste år. Det er ikke organisasjoner som tradisjonelt har de store avskrivningsmulighetene, men de blir også angivelig pålagt en konjunkturavgift. For en ny idrettshall skal en legge på 10 pst. i forhold til den kalkylen som var lagt. Kan statsråden her og nå på politisk grunnlag fastslå at idrettshaller som idrettsorganisasjoner skal sette opp, skal defineres som offentlige bygg og være fritatt for denne konjunkturavgiften for næringsbygg? For det var vel ikke akkurat det man tenkte på. Det andre spørsmålet er knyttet til inngåtte bindende juridiske avtaler mellom leietaker og utleier. Tror departementet at man har juridisk grunnlag for å kunne sende en ekstraregning på 10 pst. til dem som har bundet seg juridisk på den måten, med tilbakevirkende kraft? Reiser ikke det noen problemer?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-15:
For ikke å forlenge debatten unødig, tar jeg bare hermed opp de utmerkede forslag SV har i innstillingen!
Per-Kristian Foss (Høyre), 2000-12-15:
Jeg skal på Høyres vegne ta opp forslag nr. 5 i innstillingen. Etter å ha lyttet til argumentene fra Senterpartiet mot omorganisering av likningsetaten, blir jeg ytterligere styrket i troen på at vi er på rett vei. Slik Senterpartiet oppfatter likningsetaten, skal det åpenbart være et kommunalt sysselsettingstiltak. Slik har vi aldri sett det; vi har sett det som et servicetiltak overfor skattebetalerne og overfor landets borgere. Og vi føler at den omorganisering som nå er på vei, for øvrig med støtte av de ansatte i etaten, er et skritt i retning av å yte kvalitativt sett bedre service. Mye kunne også vært sagt om forslaget i innstillingen om å opprette et statlig investeringsselskap, kap. 967. Det skal jeg imidlertid la ligge. Jeg vil bare peke på det paradoks som dukker opp hver gang vi oppretter halvstatlige/statlige investeringsselskaper. Etter hvert blir disse selskapene også et ledd i den strøm av klager som kommer til komiteen, om at rammebetingelsene i Norge ikke er gode nok. De føyer seg inn i den argumentasjonen som Høyre har ført gjennom ganske lang tid faktisk, at noe av det viktigste når det gjelder å beholde virksomhet og kapital i landet, er at det er konkurransedyktige rammebetingelser. Senest i forbindelse med denne høstens budsjettbehandling, som så mange ganger tidligere, fikk vi også brev fra investeringsselskaper, hvorav ett er det tidligere politiske resultatet Norsk Venture, som ble opprettet som et statlig selskap med privatkapital i tillegg, og etter hvert er blitt privatisert. Nå skriver de til finanskomiteen, til Stortinget, og klager på etableringsbetingelsene i Norge. Spørsmålet er om ikke denne lærdommen etter hvert også gikk inn i flertallet. Jeg hadde et visst håp til sentrum på et visst tidspunkt om dette, men det er i denne sammenheng iallfall gitt opp. Også sentrum støtter nå bruk av statlige midler for å opprette halvstatlige investeringsselskaper, som vel også om noen år kommer til å klage til Stortinget over at rammebetingelsene ikke er gode nok, og at det er det som er årsaken.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2000-12-15:
Jeg registrerer at Regjeringen går inn i år 2001 med en konjunkturavgift på bygg som man ikke vet hvordan vil virke, ei heller kan opplyse om hva omfatter. Jeg bare tar til etterretning at vi ikke får svar på disse spørsmålene. Det er vel det Regjeringen definerer som forutsigbare rammebetingelser, som man byr norsk arbeids- og bedriftsliv. Men jeg har lyst til å reise et annet spørsmål som fortsatt er uklart når det gjelder konjunkturavgiften på bygg. Er dette en konjunkturavgift som er ment å vare kun så lenge konjunkturene tilsier det? Eller er det en varig avgift? Jeg kan stille spørsmålet på en annen måte: Hvis det er slik at konjunkturene viser at det ikke er økende ordremengde på næringsbygg, er da konjunkturavgiften overflødig?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Jeg er glad for å kunne konstatere at Stortinget i det alt vesentlige slutter opp om Regjeringens forslag til budsjett under rammeområde 22, finansadministrasjonen. Budsjettvedtaket vil, etter min vurdering, gi et godt grunnlag for at finansadminstrasjonen vil kunne gjennomføre de samfunnsoppgaver man står overfor i kommende år. Det er slik at de vedtatte endringene i skatte- og avgiftsregelverket representerer store utfordringer for finansadministrasjonen, bl.a. at man innfører en ny stor reform knyttet til momssystemet. Jeg er ellers glad for at flertallet slutter opp om Regjeringens forslag til omorganisering av likningsforvaltningen. Som det går fram av omtalen i Finansdepartementets budsjettproposisjon, anser Regjeringen forslaget om en fornyelse av likningsforvaltningen som svært viktig, både som ledd i Regjeringens generelle arbeid med fornying av forvaltningen, og for skatteetaten isolert sett. De fleste av oss har hatt glede av at skatteetaten har kommet langt i teknologisk utvikling. 600 000 av skattyterne gjorde bruk av nye teknologiske muligheter knyttet til Internett og tastafon, i forbindelse med leveringen av selvangivelsen for foregående år. Det innebærer selvfølgelig også at etaten må innrette sin organisering i forhold til en ny måte å utøve tjenestene på. På den andre siden vet vi at vi står overfor kompliserte likningsoppgaver tilknyttet næringslivet, som det er behov for ytterligere ressurser til. Og når vi kan se de to tingene i sammenheng, gir det muligheter for en omorganiseringsgevinst. Likevel er det slik at det forslaget som er fremlagt, innebærer en moderat omorganisering, i den forstand at det er tatt betydelig hensyn til distriktene og til de ansattes interesser. Jeg nøler ikke med å si at det forslag som i dag ligger an til å få tilslutning, absolutt ivaretar de distriktspolitiske målsettingene. Med dagens organisering måtte likningsforvaltningen, som flere har vært inne på, blitt tilført 400 årsverk for å oppnå samme effekt som denne omorganiseringen vil gi. Og når vi da legger vekt på skatteetatens viktige rolle i samfunnet generelt, og for offentlig sektor spesielt, er det særlig viktig at denne etaten har en god måloppnåelse, en god ressursutnyttelse. Og en bedre organisering og styring av denne delen av skatteetaten er derfor av stor betydning. Derfor har jeg stor tro på verdien av den omorganisering som Stortinget i dag gir sin tilslutning.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Jeg finner grunn til å understreke at momsreformen er en stor reform. Stortinget vedtar jevnlig reformer av ulik karakter, men det er sjelden at Stortinget står overfor en reform av slikt omfang som det momsreformen om moms på tjenesteyting på generelt grunnlag innebærer. Man antar at det vil bli rundt 60 000 flere momspliktige som følge av reformen, og det tilsier naturlig nok at man må ha en administrativ kapasitet for å møte en slik utfordring. Det er riktig at momsreformen slik den var presentert fra Regjeringens side, var anslått til å øke behovet for ressurser i sektoren og for landet totalt i størrelsesordenen 190. Med de endringene som følger av Stortingets behandling, antar man at det blir rundt 200. Så er det også riktig at utgangspunktet for Regjeringens forslag til momsreform var en effektivisering – en effektivisering i forhold til at mange virksomheter i dag har betydelige problemer med delt virksomhet. Det gjelder bl.a. hotell- og overnattingsvirksomhet, hvor overnattingsdelen ikke er momspliktig, mens serveringsdelen er momspliktig. Og slik er det på ulike områder. Vi må nok konstatere at som følge av Stortingets behandling er denne typen effektivisering tillagt noe mindre vekt, bl.a. som følge av at man ikke innlemmer persontransport og overnatting i momssystemet. På den annen side er det selvfølgelig noe mer komplisert at man innfører en lavere momssats for et så vidt stort antall momspliktige som det vil være i forhold til å redusere merverdiavgiften på matvarer. Men det har andre målsettinger, bl.a. i forhold til å redusere prisen på mat, som flertallet i Stortinget har tillagt avgjørende vekt. Det tar vi til etterretning, men det viser også at vektleggingen innenfor reformen er blitt noe annerledes gjennom behandlingen enn det som lå til grunn i Regjeringens framlegg.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Jeg er svært tilfreds med at det er blitt tilslutning i Stortinget til hovedlinjene i momsreformen med en del avvikende innretninger i forhold til det som var Regjeringens forslag, men like fullt slik at grunnprinsippet om en generell moms på tjenester gis tilslutning. Det er en stor reform. Det er en reform som har vært forberedt i ti år. Jeg har ikke, gjennom bl.a. merknadene til nasjonalbudsjettet for inneværende år, registrert at Høyre har hatt noen prinsipiell motstand mot å innføre generell moms på tjenester. Høyre har gitt uttrykk for at man ønsker en noe annen framdrift i dette arbeidet, men det er jo slik at hvis man legger til grunn at det over tid vil være riktig å innføre en generell moms på tjenester, innebærer det selvfølgelig at man også må ha de nødvendige ressursene til å gjennomføre en slik reform. Jeg går ut fra at representanten Brende ikke legger til grunn at vi skal ha en tilfeldig behandling av de ulike momspliktige, men at de tvert imot skal være sikret en forsvarlig forvaltningsmessig behandling, og da må vi selvfølgelig også ha en kapasitet i forvaltningen til å ivareta det. Det er bakgrunnen for det økte ressursbehovet. Så reiser representanten spørsmålet om virkningene av de endringene som er gjennomført som følge av budsjettavtalen i Stortinget. Ja, det er en noe annen vektlegging som har skjedd som følge av behandlingen i Stortinget. De forenklingshensyn som lå til grunn for at man mente det var riktig at overnatting og persontransport skulle være innenfor momssystemet, men med en lavere sats, er ikke tillagt like sterk vekt i Stortinget, mens flertallet i Stortinget har ønsket at man skal få en lavere moms på mat. Det legger vi til grunn. Det tar Regjeringen til etterretning, og det skal vi utforme. Så reiser også representanten spørsmål om konjunkturavgiften på bygg. Ja, den er komplisert. Det er altså ikke et forslag som Regjeringen har forberedt å legge fram. Det er resultatet av behandlingen i Stortinget, og som jeg også har redegjort for tidligere, trenger Regjeringen her noe tid for å få fullført det regelverket og forskriftsverket som skal legges til grunn, men det forutsetter jeg at vi skal ha klart til iverksettelsen 1. januar.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Jeg har stor forståelse for behovet for klare avgrensninger i forhold til virkningene av konjunkturavgiften på bygg. Som jeg har gitt uttrykk for i Stortinget tidligere, er det imidlertid slik at når det gjelder konjunkturavgiften på bygg og en del andre elementer i forbindelse med budsjettavtalen, i den utstrekning det er vedtatt forslag som ikke har den samme grad av forberedelse som f.eks. momsreformen, så må departementet for sin del utlede av de beslutninger som Stortinget har gjort, hvordan en nærmere konkretisering skal være. Da er det altså behov for å bruke noe mer tid på oppfølgingsarbeidet enn det er i de tilfellene der saken har vært forberedt på forhånd. Så reiser representanten spørsmål om et næringsbygg som f.eks. leies ut. Utgangspunktet her er jo at i den grad en virksomhet er en næringsaktivitet som er avskrivbar, omfattes den av konjunkturavgiften. Tilsvarende til representanten Brendes spørsmål om utleievirksomhet: Da er det også slik at det ikke følger av vedtaket som ligger i Stortinget, at man kan lese ut at en inngått avtale om utleie gir grunnlag for fritak i forhold til den generelle regel om at konjunkturavgift skal gjelde. Disse reglene kommer vi til å klargjøre i løpet av de nærmeste ukene, slik at det skal være regler klare ved årsskiftet. Jeg registrerer også at begge representantene, både Jensen og Brende, reiser spørsmål om virksomhet som ikke er ferdigstilt i 2001. Her må vi legge til grunn at Stortingets beslutning må forstås slik, hvis man skulle bestemme seg for ikke å videreføre avgiften i 2002, at man viderefører de nødvendige bestemmelsene, slik at virksomhet som er igangsatt, blir omfattet selv om de sluttføres etter at den i utgangspunktet gjeldende periode er avsluttet.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
En konjunkturavgift er etter sin art en midlertidig avgift. Samtidig gjør jeg oppmerksom på det momentet som jeg også svarte på i replikken til representanten Jensen, og som for så vidt også var oppfølging av spørsmålet fra representanten Brende, at vi må forutsette at det legges til grunn overgangsregler ved en eventuell avvikling, som er slik at virksomhet som har vært igangsatt i den perioden avgiften gjelder, ikke bare skal kunne skyves ut til etter at avgiftsperioden er over, for deretter å slippe avgift. Derfor må man forutsette at Stortinget her legger til grunn at intensjonen er at virksomhet som utøves i 2001, skal omfattes av avgiften selv om aktiviteten strekker seg over i 2002. Det må da klargjøres ytterligere av Stortinget ved en eventuell avvikling. Så reiser representanten spørsmålet: Hva så hvis det viser seg at det ikke er en økt aktivitet innenfor byggenæringen? Her er utgangspunktet at Stortinget har vedtatt konjunkturavgiften for 2001. Det er det Regjeringen legger til grunn, med mindre Stortinget skulle komme til en annen konklusjon.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-12-15:
Det er først og fremst grunn til å understreke at Stortingets vedtak slår fast at avgiftsplikten gjelder for bygg som aktiveres innenfor saldogruppe g eller h, og ikke for øvrig virksomhet. Så vil jeg gjerne presisere at i svar på spørsmål fra Stortinget har departementet anslått at konjunkturavgiften på bygg vil gi 1,6 milliarder kr påløpt i 2001. Det anslaget ble presentert på et usikkert grunnlag og basert på anslag for omfanget av investeringer i næringsbygg som faktisk vil gjennomføres i 2001, basert på bindende kontrakt inngått etter 18. november 2000. I det anslaget har en bl.a. lagt til grunn at omfanget av investeringer må forventes å bli noe redusert som følge av avgiften. Man har også implisitt antatt at avgiftsplikten vil følge de kontraherte byggene fram til ferdigstillelse, altså slik at investeringer som faktisk foretas i 2001, vil bli ilagt avgift. Det er etter min vurdering en rimelig antakelse, selv om avgiften i likhet med andre avgifter vedtas for ett år av gangen. Det er derfor en naturlig forutsetning at avgiftens levetid må tilpasses vanlige byggeperioder, slik at man også ivaretar de nødvendige overgangsreglene for å sikre det, dersom man skulle velge ikke å videreføre avgiften for 2002. Jeg synes derfor det er viktig å presisere at en slik forutsetning har vært lagt til grunn for beregningen av provenyanslaget på 1,6 milliarder kr, og jeg synes også det er vesentlig å presisere at avgiftsplikten først inntrer når bygget er ferdigstilt, det vil altså si når investeringene faktisk aktiveres på saldogruppe g eller h. Men det er også den vesentligste avgrensning i forhold til det som bl.a. representanten spør om, at virksomhet som blir aktivert på gruppe g og h, faller innenfor avgiftsplikten, mens det som ikke aktiveres og avskrives på denne måten, ikke faller inn under avgiften. Det er den vesentligste avgrensning som Stortinget så langt har foretatt.
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-06-09:
Jeg viser til debatten i Odelstinget om denne saken, der Sosialistisk Venstreparti og Fremskrittspartiet hadde samme synspunkt når det gjaldt kommune- og fylkestingspolitikerne, med hensyn til at vi mener at de opptrer like ansvarlig som stortingspolitikere. Derfor syntes vi det var naturlig å fremme forslag om at Stortingets voteringsorden også blir innført i fylkestingene og i kommunestyrene. På bakgrunn av dette vil jeg på vegne av Fremskrittspartiet og Sosialistisk Venstreparti fremme følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke. Lagtingets anmerkning: § 35 nr. 2 siste punktum oppheves.»