trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Abid Raja (Venstre), 2017-12-04:
Debatten i dag illustrerer at det går veldig bra i Norge. Selv om det er forbedringspotensial i Norge, bor vi faktisk i verdens beste land. Det illustreres også litt i debatten her i dag, det er nokså små forskjeller i salen. Kanskje illustreres den største forskjellen av de rød-grønnes mantra om at alle våre løsninger er skattelette til de rikeste, og av at de selv, som ønsker mer til alle, har tenkt å gjøre dette dels gjennom skatteøkninger og dels gjennom urealistiske inndekningsforslag. Mot slutten av denne debatten tenkte jeg at jeg skulle løfte fram en sak jeg har fulgt tett i de siste tre–fire årene. Det er utviklingen vi forhåpentligvis vil få når det gjelder svømmeferdigheter blant norske barn. Svømmekravet til norske barn – og også til barn i resten av Norden – er at man skal rulle ut på dypt vann, man må kunne svømme 100 meter på magen, man må klare å stoppe og hvile, man må flyte på magen, rulle over og flyte i 3 minutter på ryggen, og deretter må man klare å svømme 100 meter til på ryggen. Klarer man det, har man klart svømmeferdighetstesten. I Norge klarer 50 pst. av våre tiåringer dette – 50 pst. Halvparten av norske barn er altså svømmedyktige. Og hvis man ser på enkelte av våre nordiske naboland: Island er kanskje ikke et land vi naturlig bør sammenligne oss med i denne sammenheng, men allikevel: Der er 96 pst. svømmedyktige, mens i nabolandet vårt Sverige – det er sammenlignbart, vi kan sammenligne oss med det – er 92 pst. av barna i samme aldersgruppe svømmedyktige, kun 50 pst. i Norge. NRK hadde en sak i Dagsrevyen i dag som viser at over 40 barn i Norge har dødd de siste årene grunnet drukning, og svært mange av dem kunne ikke svømme. Derfor startet vi i 2014 en prøveordning med 10 mill. kr, en bitteliten sum, for å teste ut om barnehagesvømmeopplæring kunne funke. De som jobber i barnehagen, tar altså barnehagebarna med til svømmearenaen. Så tar Svømmeforbundet og andre profesjonelle aktører over og lærer dem å svømme. Det er tidlig innsats i praksis og utjevner forskjeller, for vi vet at privat svømmeundervisning koster mye, og det er ikke alle foreldre der ute som kan svømme selv og kan lære bort til sine barn. Vi utvidet denne ordningen sammen med regjeringspartiene til 25 mill. kr i 2015, i fjor til 35 mill. kr. I år foreslår regjeringen å videreføre denne ordningen med 35 mill. kr. Vi i Venstre er veldig glad for at denne ordningen nå blir nesten doblet, til hele 65 mill. kr, i året som kommer. Det betyr at 40 000 barn over hele landet som går i barnehage, kommer til å få gratis svømmeopplæring gjennom en slik ordning. Jeg tror og håper at dette også kan glede den andre siden av den politiske aksen.
Abid Raja (Venstre), 2017-12-04:
Jeg noterte meg at representanten Trond Giske sier at det er en farlig holdning å si at det går bra i Norge. Hæ!, tenkte jeg bare – er det en farlig holdning? Skulle jeg istedenfor ha sagt at det går nøytralt i Norge, at det går passe bra i Norge, eller skulle jeg sagt at det går dårlig i Norge eller at det går skikkelig dårlig i Norge? Det var kanskje noen av disse ordene Arbeiderpartiet forsøkte å si under valgkampen. Skulle også jeg forsøkt å innbille det norske folk at det går dårlig? For det første hadde det vært feil. Det går faktisk ganske bra i Norge. Det er aldri noen som har hatt det bedre enn oss noen gang verken i vår egen samtid eller i fortiden. Og Norge kåres år etter år til verdens beste land å bo i. Nå er vi også det lykkeligste landet, har jeg lest. Da synes jeg at nestlederen i landets største parti bare må finne seg i og tåle å høre at det faktisk går ganske godt i Norge. Men det at det går bra i Norge, vil ikke si at vi ikke har politiske prosjekter for å gjøre forbedringer. Jeg tror at hvis vi først skulle stått her og ramset opp alle de prosjektene som det står om i dette budsjettet, som vi brenner for, kunne vi stått her i hvert fall til i morgen. Jeg løftet fram ett av disse prosjektene i stad, og jeg kan løfte fram enda et for å glede representanten Trond Giske. Jeg synes det var veldig artig, sammen med Trine Skei Grande, å ta initiativ til å bevilge penger til noe som vi gjerne ville skape, et nettverk – i utgangspunktet et nettverk av minoritetskvinner som har tatt til orde for å få bukt med den negative sosiale kontrollen. Jeg hadde møter med noen utvalgte jenter: Shabana Rehman, Iram Haq, Amal Aden – vi kjenner dem alle, og ikke minst forfatterne av boka Skamløs: Nancy Herz, Amina Bile og Sofia Nesrine Srour. Alle disse har kjempet – jeg skal ikke si hele livet, men storparten av sitt liv – på hvert sitt område og hvert sitt felt for nettopp å få bukt med den negative sosiale kontrollen. Så tenkte jeg: Hvorfor ikke samle disse i et nettverk hvor de kan være organisert og drive denne kampen videre for å bekjempe æreskultur, for å fremme likestilling? Vi tok initiativ til dette. Vi prioriterte 5 mill. kr til dette i vårt alternative budsjett. Sammen med regjeringspartiene, etter lange forhandlinger, ble vi enige om at dette var en riktig sum å bevilge. Disse jentene har gått sammen og stiftet Født Fri. Stiftelsen har fått det navnet, og de får nå 5 mill. kr neste år for nettopp å gå inn og bekjempe og jobbe mot negativ sosial kontroll og fremme likestilling blant minoritetskvinner. Det er lite penger, men allikevel et stort prosjekt. Klarer vi å gjøre noe for likestilling blant minoritetskvinner, vil det helt klart påvirke hele Norge – de barna som blir født i disse familiene, og ikke minst kvinnene. Dette er et godt prosjekt. Og hvis ikke nestlederen i Arbeiderpartiet også klarer å se at det er et godt prosjekt for landet Norge, er jeg litt usikker på hva som skal til for å glede Trond Giske.
Abid Raja (Venstre), 2017-12-04:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å tegne meg, men når representanten Gahr Støre nærmest harselerte med at jeg hadde trukket fram barnehagesvømmeopplæring og fått til 5 mill. kr til skamløse jenter, som om det ikke var viktige nok saker i hans øyne til å bli løftet fram, må jeg nesten få svare, for det er også viktige saker. Selv om de kanskje er små i Arbeiderpartiets øyne, drar de sakene også landet Norge framover. Jeg tror vi skal holde fast på at det går veldig bra i Norge. Det meste går faktisk veldig bra. Men det vil ikke si at vi ikke skal ha prosjekter for å dra landet i en nyere retning, en annerledes retning, en bedre retning. En noe større sak, som kanskje vil glede Gahr Støre noe mer, er teksten vi har fått til når det gjelder Myanmar. Vi er enige med regjeringspartiene om at man skal «sikre at en tilstrekkelig grad av bistanden til Myanmar går til humanitære tiltak for fordrevne rohingyaer». Nå har jeg ikke tid til å dra hele historien om rohingyaene. Det har jeg også holdt interpellasjon om, så hvis Gahr Støre er interessert i det, kan han lese referatet fra det.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
I denne finansdebatten forsøker Høgre og Framstegspartiet seg på litt av ein operasjon: å skape eit bilete av seg sjølv som dei einaste ansvarlege i norsk politikk. Ansvarleg er altså dei som bruker rekordmykje oljepengar, der mesteparten går til dei aller rikaste, eit tiltak dei framleis ikkje klarer å bevise fører til noko godt, bortsett frå for dei som blir endå rikare av det. Ansvarleg er dei som glatt overser at nordmenn no er av dei mest forgjelda folka i verda, ei utvikling som regjeringa sjølv innrømmer i nasjonalbudsjettet ikkje kjem til å avta. SVs finanspolitiske talsperson Kaski har vore inne på oljepengebruk, men eg har ikkje registrert at nokon så langt har tatt tak i den stadig aukande gjelda i dette samfunnet – i ein finansdebatt i eit stadig meir forgjelda land – så la meg knyte nokre kommentarar til det. Dei aller fleste i det norske samfunnet kjenner på kroppen korleis bustadmarknaden har utvikla seg til ein spekulasjonsmarknad. Ifølgje OECD er bustadene 40 pst. overprisa takka vere spekulasjon. Taparane er alle dei som prøver å skaffe seg ein stad å bu, men som ikkje har rike foreldre. Regjeringa si respons på denne utviklinga er å stemme ned alle forslag som har som mål å kjøle ned spekulasjonen. Denne utviklinga skaper gjeld, for der det blir opna for spekulasjonsdriven prisvekst, aukar også gjelda. Eit anna brennheitt eksempel er det som har skjedd i fiskeria under denne regjeringa, for som i bustadmarknaden har prisane for å kunne delta i fiskeria tatt av. Kvoteprisane har meir enn tidobla seg på seks år. I dag kostar den lågaste inngangsbilletten i fiskeria, ein såkalla kvotefaktor, 3,5 mill. kr, og det er før ein har skaffa seg båt. Det seier seg sjølv at ingen ungdom har råd til å kome seg inn i denne marknaden. Slik riggar ein systemet for dei som har mykje kapital. Det same vil også gjere seg gjeldande i landbruket, der gjeldsspiralen har begynt å kome til syne. Dei siste åra har gjelda begynt å vekse. Presset frå regjeringa for større og større einingar fører til ein farleg gjeldsvekst. Kva skjer med eit forgjelda landbruk? Vi treng ikkje å reise lenger enn til Danmark for å finne ut av det. Der har den gjennomsnittlege bonden ein gjeld på heile 22 mill. kr. Stadig fleire danske bønder går konkurs. Mange gardar er no eigde av aksjeselskap. Vi behandlar nasjonalbudsjettet i dag, og der er det to store tendensar: oljepengebruk som har løpt løpsk, og ein galopperande gjeld. Når heimane til folk og naturressursane i landet blir forgjelda på denne måten, er det alt anna enn ansvarleg. Det flytter makt bort frå folk, fiskarar og bønder og over til ein liten elite med tilgang på kapital. Det Noreg treng, er ein overgang frå spekulasjon til produksjon, ein politikk for verdiskaping, ikkje for børsnotering. Det vil vere ein ansvarleg politikk for folk og natur i dette landet.
Hårek Elvenes (Høyre), 2017-12-04:
Jeg stemte feil.
Terje Breivik (Venstre), 2017-03-29:
På vegner av representantane Trine Skei Grande, Pål Farstad, Iselin Nybø, Abid Q. Raja og underteikna har eg æra av å setja fram eit forslag om eit betre og meir rettferdig skattesystem for gründerar og enkeltpersonføretak.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-03-29:
Eg vil på vegner av stortingsrepresentantane Marit Arnstad, Heidi Greni og meg sjølv leggja fram eit forslag om sektorlov for vass- og avløpssektoren.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-03-29:
«Da Stortinget behandlet Senterpartiets representantforslag om innholdsmerking av alkoholholdig drikk, skrev regjeringen og Venstre i innstillingen at det er mye positivt med innholdsmerking av alkohol, men at de ville avvente rapporten fra Europakommisjonen, jf. Innst. 164 S(2014–2015) om emnet. Nå har denne rapporten kommet, og det er mulig for Norge å innføre egne merkekrav som går ut over EUs minstestandarder. (2014–2015) Vil statsråden nå sette i gang dette arbeidet?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-03-29:
Er det slik å forstå at statsråden meiner at det som eg skriv i spørsmålet mitt – at rapporten opnar opp for at Noreg kan innføra eigne merkekrav som går utover ein slags minstestandard, sjølv om ein ikkje må det – er feil? Eg vil gjerne spørja statsråden om han meiner det eg skriv i spørsmålet, er feil, eller om det er rett at Noreg kan innføra det dersom ein har anledning til det. Det er jo andre land i Europa som har innført det allereie. Eg vil gjerne ha svar på det.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-03-29:
Det er slik at det å vita kva alkoholhaldig drikke inneheld, òg er ei viktig folkehelsesak. Statsråden er jo opptatt av å regulera saltinntak osv. og å få forordningar der inn mot privat næringsliv. Statsråden kan jo visa til EU-kommisjonen, men spørsmålet mitt er: Vil statsråden ta eit eige initiativ, enten overfor EU, i foruma der, eller overfor næringslivet her i Noreg, til å koma på banen? Det er jo ikkje forbode å innføra dette, det er ei frivillig ordning. Vil statsråden ta eit initiativ som helse- og omsorgsminister for å få til ein næringsdeklarasjon for alkoholhaldig drikke i Noreg?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Mitt spørsmål går til statsråd Vidar Helgesen. Vi har nå i mange måneder hatt en høylytt debatt om den stadig voksende bestanden av ulv og regjeringas totale handlingslammelse for å kunne få bestanden ned på det nivået som Stortinget har bestemt. Statsrådens overprøving av rovviltnemndenes vedtak om felling før jul handler mer om politisk trenering enn om juss. Den 6. mars var det bred mediedekning da statsråden besøkte folk i bygda Slettås i Trysil kommune. Han uttrykte forståelse for folks uro og redsel og sa ifølge NRK at han hadde latt seg farge av inntrykkene. Ulv er observert inne på gårdsplassen til folk, og det skaper naturlig nok redsel. Fra før av vet vi at ulven har fratatt mange levebrødet og muligheten til utmarksbeite og husdyrhold. Muligheten til å drive tradisjonell jakt er blitt begrenset, og bestanden av bl.a. elg er betydelig redusert. Belastningene for mange er store. Ulvene i Slettås ser ut til å være svært nærgående. For bare få dager siden fikk de samme folkene som statsråden besøkte, beskjed om at myndighetene hadde sagt nei til å felle Slettås-flokken, som kommunen hadde søkt om. Har statsråden noen som helst forståelse for innbyggerne i Slettås’ situasjon, og vil statsråden ta initiativ til felling av denne flokken?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Helt siden den første rovviltmeldinga i 1997 har det vært enighet i Norge om at vi skal ha ulv, men det har jo vært en oppfatning av at når en når bestandsmålet, skal en høste av overskuddet og regulere bestanden. Nå viser statsråden til hva Stortinget har vedtatt. Det er riktig. Da bør statsråden også se på Stortingets oppfatning av betydningen av hva de har vedtatt, f.eks. betydningen av § 18 b i naturmangfoldloven. Den gir handlingsrom for å gjennomføre de fellinger som var Stortingets intensjon, og – jeg understreker – ikke for å utrydde ulven, men for å forvalte ulven. Det gjør et uutslettelig inntrykk når en opplever at det rett utenfor stortingssalen er tusenvis av mennesker som stiller opp med ett krav – det er at Stortingets vedtak skal følges. Det er ganske historisk. Kunne statsråden tenke seg nå å følge Stortingets vedtak?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Spørsmålet går til statsråd Hauglie, som arbeids- og sosialminister: «Høy sysselsetting er det viktigste tiltaket mot økte forskjeller. På Høyres landsmøte i 2013 sa Erna Solberg: «Vi må få flere som i dag ramler utenfor arbeidslivet til å forbli innenfor.» Fasiten etter drøyt tre år med Høyre-regjering er at andelen som ikke er i arbeid i 2016, var den høyeste på over 20 år. Antallet unge uføre har økt med 37 pst. Flere unge er utenfor arbeid, utdanning og aktivitet. Med grunnlag i disse resultater mener regjeringen det er klokt å videreføre den politiske linjen de har ført siden 2013?»
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Jeg oppfatter at regjeringa ønsker å gå videre på den linja som har ført til at tusen flere ungdommer hvert år er utenfor alt – altså uten jobb, uten utdanning, uten noen form for trening. Og vi ser at antallet unge uføre fra 2013 til 2016 gikk opp med 37 pst. Statsråden sier at ledigheten faller. I forbindelse med de siste ledighetstallene uttalte sjefsøkonom Jan L. Andreassen at nå har vi store problemer. Dette er alvorlig. Grunnen til at han sa det, er at akkurat det vi har advart mot, skjer. Først øker ledigheten, så går andelen av befolkningen som er sysselsatt, ned, og så blir arbeidsstyrken redusert. Det statsråden ikke sier, er at samtidig som de siste ledighetstallene kom, sa Statistisk sentralbyrå at 11 000 færre mennesker faktisk er sysselsatt. Da er spørsmålet mitt: Bekymrer ikke det statsråden?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Jeg er helt enig i at det viktigste nå er at det skapes nye arbeidsplasser. Det er derfor jeg er bekymret over at det ikke skapes nye arbeidsplasser. I en situasjon der vi har hatt utfordringer med oljeprisen, men samtidig hatt som bieffekt at vi faktisk har hatt veldig svak kronekurs og lav rente, er det historisk lav skaping av nye arbeidsplasser i privat sektor. Ledende økonomer sier: Obs! Det skjuler seg noe bak en liten promillevis nedgang i ledighetstallene, nemlig at enda færre blir sysselsatt. Det er altså flere som gir opp å søke jobb, og som derfor ikke er registrert som arbeidssøkende. Det er en veldig alvorlig situasjon for landet. Nå ser vi resultatene av regjeringas politikk. Statsråden sa helt riktig at den snakket mye om det svenske høyrebegrepet «utenforskap» før valget, men resultatet er nå at flere og flere settes utenfor. Vil regjeringa snu?
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Jeg takker for spørsmålet og for nok en mulighet til å understreke at regjeringen har ansvar for å følge opp Stortingets ulveforlik. I det ulveforliket er det gjort uomtvistelig klart at Bern-konvensjonen og naturmangfoldloven ligger til grunn for ulveforvaltningen – naturmangfoldloven, som også er et stortingsvedtak som en ansvarlig regjering og en ansvarlig statsråd ikke kan se bort fra, Bern-konvensjonen, som er inntatt i norsk rett ved et vedtak i Stortinget, et vedtak en regjering og en statsråd som er ansvarlig, heller ikke kan se bort fra. Jeg har ikke bare i forbindelse med besøket i Slettås i år, men også i forbindelse med mitt besøk på Finnskogen i fjor, hatt inntrykk av realitetene innenfor ulvesonen. Jeg forsto også allerede av ulvemeldingen fra i fjor at eksistensen av en ulvesone medfører konkrete virkninger for folks liv og folks hverdag innenfor ulvesonen. Det har jeg gjentatt flere ganger, også i min redegjørelse om ulvesaken tidligere i år. Det var veldig klart for meg også ved besøket i Slettås nylig. Det er ingen tvil om at tradisjonelle leveveier blir berørt, folks hverdag berøres, men det er også slik at vi har et utgangspunkt i Norge om at vi skal ha ulv – det er det bred tilslutning til i Stortinget. Vi har et utgangspunkt om at det er lover og regler som styrer forvaltningen av ulv, og i de lovene og reglene er utgangspunktet at felling av ulv faktisk er forbudt. Det er unntakene som må begrunnes, og det er ganske stramme krav til hva slags betingelser som skal være oppfylt for at de unntakene skal tre i kraft. De vilkårene foreligger ikke i spørsmålet om eventuell felling av hele Slettås-reviret.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Jeg er veldig opptatt av å følge Stortingets vedtak, og som sagt er Stortingets vedtak også lovvedtaket om naturmangfoldloven og også inntaket av Bern-konvensjonen. Et lovvedtak i Stortinget står over alle andre vedtak i Stortinget, og vi kan ikke gå ut over loven. Men det vi har foreslått, nettopp fordi vi står i et dilemma i ulvesonen med å få forvaltningsvedtaket om bestandsmål og loven til å henge sammen, er en lovendring som vil muliggjøre en viss forvaltning innenfor ulvesonen. I dag er dilemmaet at kravet om skadepotensial ikke så lett kan oppfylles innenfor ulvesonen, fordi det ikke lenger finnes sauer på utmarksbeite der. Med den lovendringen vi har foreslått i naturmangfoldloven, som har solid forankring i Bern-konvensjonen, vil det være en viss adgang til noe større fleksibilitet i forvaltningen av ulv og en viss adgang til felling av ulv også innenfor ulvesonen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Jeg er veldig opptatt av, og regjeringen er veldig opptatt av, som det også fremgikk av ulvemeldingen og debatten i Stortinget, at vi må ha et mål om å få ned konfliktnivået, at vi må ha regional forvaltning som kan bidra til det, og at aksepten for ulvestammen øker ved at man har en forvaltning. Så er det altså slik at da de regionale nemndene gjorde sine vedtak, var ikke frykt noe tema. Frykt har kommet inn i debatten senere, så det er feil å si at vi med vårt vedtak ignorerte folks frykt. For øvrig skal det veldig mye til etter dagens lovgivning for at frykt skal materialisere seg på en sånn måte at det vil oppfylle vilkår for felling – det må jeg bare få klarlegge. Men vi er opptatt av å finne løsninger, og det er derfor vi har kommet tilbake – etter Stortingets bestilling – med en fyldig proposisjon med et lovendringsforslag og en fyldig gjennomgang av de rettslige aspektene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Jeg er veldig opptatt av at vi må følge utviklingen tett. Det er derfor vi radiomerket. Når mer kunnskap kommer på bordet og det da viser seg at det er behov for å utvide mandatet og utvide undersøkelsen, både funksjonelt og geografisk, er jeg helt åpen for det. Det radiomerkingen så langt viser, er på linje med ting vi allerede har visst. Når det blir vinter, trekker elgen ned i lavlandet, og da trekker også ulven ned i lavlandet. Ulven er et dyr som er relativt smart, som går på oppbrøytede veier og i skispor, for der er det lettere å gå enn i dyp snø. Det betyr også at det ikke er uvanlig at ulven tar seg inn i bebygde områder, primært om natten. Det er mer uvanlig at den tar seg inn på gårdsplasser, men så langt er det ikke noe som tyder på unormal områdebruk fra ulvens side.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Regjeringen har lagt frem en proposisjon med et forslag til lovendring nettopp for å gi noe større fleksibilitet og nettopp for å gi flere mulige grunnlag for uttak enn det vi i dag har. Så det er et initiativ vi allerede har tatt. Ellers er det ikke vanskelig å dokumentere at den kunnskapen som nå viser seg gjennom radiomerkingen, harmonerer med kunnskap som har ligget der tidligere. At ulv kan nærme seg bebygde områder, er ikke unormalt, og det er unormal adferd som eventuelt må til for felling. I dette bildet har det vært viktig for oss å radiomerke, og det kommer til å være viktig for oss å følge radiomerkingen for å se om vi over tid ser store, betydningsfulle endringer i ulvens adferd. Så langt er det for tidlig å si at det har vært slike endringer.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Jeg er opptatt av, og det har også Stortinget vært ved gjentatte rovdyrforlik og ulveforlik, at mer kunnskap kan være et viktig konfliktdempende tiltak. Derfor har vi allerede satt i gang ytterligere kunnskapsinnhentingstiltak. Wabakken ved Høgskolen i Innlandet ble nevnt tidligere. Radiomerkingen bidrar til mer kunnskap. Vi har også andre ting vi er i ferd med å vurdere. Så følger vi opp Stortingets anmodningsvedtak om å vurdere kompensasjonsordninger for kommuner i ulvesonen. Det vil vi komme tilbake til i revidert nasjonalbudsjett. Jeg tror også at den lovhjemmelen vi har foreslått, som vil gi et noe bredere grunnlag for uttak, også innenfor ulvesonen, vil vise at vi har en aktiv forvaltning, og vil kunne bidra til å få ned konfliktnivået.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Venstre har fått betydelig gjennomslag i miljøpolitikken. Det gir også resultater, og det vil vi kunne få dokumentert senere i dag i en annen sammenheng. Jeg er opptatt av at vi har en samarbeidsavtale med Venstre. Den skal respekteres. Derfor har jeg i arbeidet med lovforslaget gått i dialog med Venstre. Vi hadde en dialog før vi sendte forslaget på høring. Vi hadde en dialog før vi fremmet forslaget til Stortinget. Den dialogen er ikke ferdig. Det er ikke slik at Venstre har forhåndsgodkjent noe som helst, men vi fortsetter den dialogen i Stortinget.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Det er ingen ukjent sak verken for juristen Marit Arnstad eller for juristen Vidar Helgesen at det ofte er ulike synspunkter blant jurister om spørsmål. Vi har tatt i bruk den beste juridiske ekspertise som en regjering rår over, for meget grundige gjennomganger av det juridiske handlingsrommet i denne saken, og derfor er det bortenfor enhver rimelighet å hevde at vi skjuler politikk og en politisk agenda bak jusen. Vi har ingen annen politisk agenda enn å følge opp Stortingets ulveforlik. For øvrig kan det være tjenlig i denne sammenhengen å minne om at det var en senterpartistatsråd som med lov fredet ulven i Norge, det var en senterpartistatsråd som introduserte Bern-konvensjonen i Norge, og Senterpartiet satt i regjering da naturmangfoldloven ble foreslått og vedtatt. Det er helt korrekt at bestandens overlevelse ikke ville være truet med rovviltnemndenes vedtak, men det er altså flere vilkår som må være oppfylt, og det er de vilkårene som har vært grunnlaget for at vi ikke kunne akseptere den omfattende fellingen som rovviltnemndene la opp til. Når det gjelder forskriften, er vi er åpne for å endre den. Det er noe regjeringen kan gjøre på egen kjøl, men det kan også være at det er hensiktsmessig å avvente Stortingets behandling av lovforslaget, fordi forskriften bør gjenspeile de lovendringer som måtte komme, og de føringer som Stortinget legger i så måte. Forskriften vil jo ikke endre lovsituasjonen, men den vil være et godt redskap for å følge opp Stortingets vedtak om lovsituasjonen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Regjeringen er absolutt åpen for å endre forskriften, f.eks. ved å vise til hele § 18 i naturmangfoldloven. Men det betyr jo ikke at man kan omgå innholdet i § 18 i naturmangfoldloven. En forskrift kan ikke tilsidesette lovens innhold eller forbigå lovens innhold. Det betyr at vilkår som ligger der, enten det er om skadepotensial, om at det ikke finnes andre tilfredsstillende løsninger, eller – for å gå inn på § 18 c) – det må foreligge overgripende samfunnshensyn, helse- og sikkerhetshensyn, er lovkrav som må tolkes og anvendes i første omgang av de regionale nemndene, dersom vi ligger over bestandsmålene, og i siste instans av klima- og miljøministeren. Vi er altså åpne for en forskriftsendring. Det er derimot ikke en løsning på alle spørsmål.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Norge har verdensledende kompetanse på ulvens genetikk. Det er få, om noen, dyr vi vet mer om her i landet enn ulven. I oppfølgingen av Stortingets vedtak om en ny vurdering av ulvens genetikk er det en forutsetning innebygget i det vedtaket fra Stortinget at da kan vi ikke gå til det miljøet som har utarbeidet det norske ulve-genkartet. Vi må gå til andre miljøer. Når det er en forutsetning, har vi vært nødt til å vurdere grundig de konkurranserettslige og anbudsrettslige sidene ved å innhente ny genetisk vurdering. Det har tatt noe tid, men vi har nå gitt Miljødirektoratet i oppdrag å innhente et anbud som skal sikre at andre miljøer kan etterprøve og gjøre en ny genetisk vurdering. Hvor lang tid en slik vurdering vil ta, vet jeg ikke, men det kan ta lang tid, for dette er grundig og viktig arbeid.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Det har vært gjort klart helt fra stortingsmeldingen om ulv i fjor at vi kunne komme i en situasjon hvor vi – selv om vi er godt over bestandsmålet for ulv – vil ha lovkrav som står i veien for felling av enkeltflokker og for vedtak om felling av slike. Det er fordi vilkårene i loven er klare og ikke relaterer seg til bestandsmålet. Derfor har vi vært åpne i etterkant av min beslutning i desember om at vi har en utfordring i å få Stortingets forvaltningsmål, norsk lov og internasjonale forpliktelser til å henge sammen. Dette redegjorde vi grundig for i den proposisjonen vi har fremlagt, og det lovforslaget vi har fremlagt, er et initiativ for å komme nærmere i å balansere forvaltningsmålet og lovgivningen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Hensikten med en forskrift er å tilrettelegge for gjennomføring av loven. Det er slik at lov står over forskrift. Det er også slik at et lovvedtak fra Stortinget står over anmodningsvedtak fattet av Stortinget. Det er regjeringen både klar på og klar over, og det ligger til grunn for vår utøvelse av politikken.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Regjeringen har gjort flere forsøk på å komme i reell dialog med svenskene rundt forvaltningen av ulv, den sørskandinaviske ulvestammen. Det har ikke ført frem, det har ikke vært mulig, og det ligger til grunn for den ulvemeldingen vi fremmet i fjor. Situasjonen mellom Sverige og EU knyttet til Sveriges gjennomføring av habitatdirektivet, som er EUs gjennomføring av Bern-konvensjonen, veksler nok litt. Det er ikke nødvendigvis slik at man har nådd et nivå av permanent ro i forholdet mellom Sverige og EU i dette spørsmålet. Jeg tror bl.a. det er signaler om at ulvedommen som kom i Sverige i romjulen, kan ha ført til nye diskusjoner mellom Sverige og EU. Men vi følger den utviklingen tett, og vi er innstilt på stadige forsøk på mer dialog med svenskene om dette.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Det viktigste for næringslivet når de skal fatte beslutninger om etableringer og tunge investeringer i av og til ny og uprøvet teknologi, er at vi fra politisk hold har rammebetingelser som er forutsigbare, og at vi legger løp som peker fremover mer enn fra år til år, men over tid. Det er derfor vi har lagt stor vekt på å få på plass en opptrappingsplan for biodrivstoff, der vi øker kravet til innblanding av biodrivstoff og også øker kravet til andelen annen generasjons bærekraftig biodrivstoff. Vi har fått god tilbakemelding fra næringslivet, inklusiv skognæringen, på at den langsiktigheten vi nå legger til rette for, er velkommen og noe annet enn dieselpushing og frem-og-tilbake-politikk, som vi har sett mange nok eksempler på på dette feltet.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Det ligger jo som en forutsetning for opptrappingsplanen at den skal forskriftsfestes. Det betyr at den skal ut på høring, og det betyr at vi vil få innspill fra bransjen om utsiktene i markedet. Det fremgår også av budsjettforliket at vi skal følge pris- og markedsutviklingen tett, og derunder også vurdere tilgangen på drivstoff. Jeg tror at med den forutsigbarheten vi legger opp til både med tanke på opptrapping av biodrivstoff og en klar beskjed om at klimapolitikken kommer til å bli strammere i årene fremover, vil markedet vite at det er bærekraftig biodrivstoff som er fremtiden. Samtidig arbeider vi for at det europeiske regelverket her skal skjerpes inn, at EUs bærekraftskriterier skal bli strengere, og det er det som virkelig er viktig, for dette er ikke bare et norsk marked, det er et europeisk marked, og det er et europeisk regelverk som ligger til grunn for det som omsettes i Norge. Så jeg tror at ja, vi kommer til å se mer produksjon av bærekraftig biodrivstoff. Men jeg er enig i at dette er i det lange løp en overgangsordning.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Nå har det vært klart ganske lenge, siden klimaforliket, at oljefyr skal utfases i 2020. Å få på plass et slikt forbud i år kan knapt kalles en utsettelse. Når det så gjelder oppvarming med naturgass, er det heller ikke der noen tvil om målet. Vi har jo offentlige virkemidler for å bidra til at det blir fornybare løsninger som tas i bruk, og ikke naturgass. Men hvis vi skal utvide forbudet mot oljefyring til også å gjelde naturgass, trenger vi mer kunnskap om konsekvensene. Det vil vi som sagt arbeide videre med for å få bedre oversikt både over omfanget av bruken av naturgass og konsekvensene av en eventuell utfasing. Det vil neppe komme i tide for forbudet mot fossil olje, men det er altså noe vi arbeider aktivt videre med.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-03-29:
Jeg oppfattet det som et spørsmål. Jeg må bare understreke at jeg har ingen intensjon om å lure verken stortingsrepresentanter eller folk flest. Det hensynet som representanten Eidsvoll Holmås her nevner, er et helt relevant og viktig hensyn som må tas. Det er neppe klokt å gå fra oljefyring til å bruke naturgass når man nå skal skifte ut fyringsløsninger, så det er et viktig hensyn som vi tar med i vurderingen. Men det er nødvendig å vurdere også andre hensyn og få bedre kunnskap om konsekvensene av en eventuell utfasing, og det er derfor jeg ikke er sikker på om vi kan få med naturgass i et forbud i denne omgang. Men det er altså noe vi har til vurdering.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Stortinget har i forbindelse med behandlingen av ulvemeldingen i juni 2016 understreket at størst mulig grad av regional forvaltning av rovvilt er et viktig prinsipp. Det handler også om konfliktdemping. Forvaltningen av ulvestammen må etterstrebe å skape tillit i befolkningen og dempe konfliktnivået. Man opplever nå at bestandsmål tilsidesettes, og at lokalsamfunns frykt ignoreres, som representanten Andersen viste til når det gjelder den stammen det sist var snakk om. Lokal forvaltning overkjøres av byråkratiet. Mener statsråden at manglende gjennomføring av Stortingets vedtak og vilje i rovdyrpolitikken styrker målet om bærekraftig forvaltning av våre rovdyr, eller er han enig i at dette svekker tilliten til politiske myndigheter, styrker motviljen mot ulv generelt og sånn sett svekker målet om bærekraftig forvaltning?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Hele spørsmålet om ulvepolitikken, slik det er framkommet nå i det siste, blir nærmest uvirkelig, og Stortinget må gang på gang presse og presse på for å få gjennomslag for det som det er et bredt forlik bak, slik som mange av oss vurderer det. Det blir et spillfekteri hvor statsråden gjemmer sin politiske agenda bak sin tolkning av § 18. Uttak av Slettås-flokken vil etter min mening være klart innenfor det som ligger i Stortingets vilje, slik den framkommer i ulveforliket. Mener statsråden at det er hans oppgave å belære Stortinget om hva Stortinget faktisk mener i denne saken?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-03-29:
Jeg har stor respekt for de menneskene som lever tett på ulven. Det gjør noe med livskvaliteten, og fra Kristelig Folkepartis side har vi de siste ti–tolv årene nettopp hevdet at det går ut over livskvaliteten for mange mennesker som lever tett på og nær ulven. Den GPS-merkingen som nå er satt på Slettås-ulvene, viser at de folkene som bor der, har ulv tettere på seg når det blir mørkt. Zimmermann, som er en av forskerne bak rapporten, sier til Nationen i går at det er vanskelig å generalisere dette, om ulven har blitt mindre sky enn andre ulveflokker, og at det heller ikke ligger i det mandatet som nå er satt som følge av GPS-merkingen. Mitt spørsmål er om statsråden vil utvide mandatet, slik at den kunnskapen vi nå har, blir brukt til rett ting.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-03-29:
Jeg deler statsrådens fokus på at vi foreldre har et ansvar. I forrige uke var trebarnsmammaen Kjersti Cecilie Jensen ute i VG, og hun ønsket at skolene burde få et pornofilter. Hun forteller: «Som mamma til tre reagerer jeg sterkt på det pornoen formidler av kvinnehat, vold og aggresjon. Jeg ønsker ikke at unge skal bli ødelagt av det sex-bildet som porno gir. Det påvirker hvilke forventninger man stiller til hverandre når man skal inngå seksuelle relasjoner, samt krav til hva man skal bli med på.» Det er altså en trebarnsmamma som sier dette. I dag er det slik at mange elever har sitt første møte med pornografi i skoletiden. Denne mammaen har selv installert et pornofilter i hjemmet, men savner at grunnskolen kan beskytte barna hennes mot pornografi. Jeg lurer på om statsråden, som barneminister, synes det er greit at noen får sitt første møte med pornografi gjennom grunnskolen, og hvordan hun eventuelt vil stille seg til å innføre et filter på grunnskolen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-03-29:
Dette er jo noe av det som gjør folk – og også partier på Stortinget – så sinte, de skiftende begrunnelsene som stadig gis. For å berolige stortingsrepresentantene etter jul sa statsråden at en skal følge med på ulv som var nærgående, for å dokumentere unormal adferd. Og statsministeren sa til og med, i Stortinget, at er det mulig å dokumentere unormal adferd, at ulven beveger seg nærmere folk, er det innenfor loven å ta ut individer. Men når Trysil kommune søker om å få ta ut ulv fra Slettås-flokken fordi de er nærgående overfor folk, så er svaret nei. Da endrer retorikken seg plutselig. Når lokalbefolkningen har rett om nærgående ulv, så får ulvens bevegelsesmønster plutselig ingenting å si lenger. Da er det ikke viktig å ta ut nærgående ulv. Da er det blitt normalt at ulven er nærgående. Da er det blitt normalt at ulven går inn på bebygde områder og over gårdstun. Da er det folk som bør passe på matavfallet sitt, fordi det er normalt at ulv går etter matavfall. Forstår ikke statsråden at denne typen avgjørelser, der begrunnelsene skifter alt etter hva som passer, svekker tilliten til sentrale myndigheter? Og vil statsråden bidra til at Trysil kommune får tatt ut individer fra Slettås-flokken?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-03-29:
Mitt spørsmål går til klima- og miljøministeren. Vi skal tilbake til ulv. Det er slik at den måten som regjeringen ikke følger opp Stortingets vedtak på, og ikke minst den måten statsråden tolker og bruker lovverket på når det gjelder ulvepolitikken, har skapt og skaper sterke reaksjoner. Professor i offentlig rett Eivind Smith sa det nokså godt under en høring i Stortinget for et par uker siden: Det går ikke an å skjule politikken gjennom å bruke jus på denne måten. Han mener at dette egentlig handler om at departementet gjennom skiftende begrunnelser vil unndra seg Stortingets krystallklare vedtak. Hvis det stemmer, er det nesten litt uvirkelig at en statsråd i en norsk regjering har så liten respekt for Stortingets flertall, et flertall som klart og tydelig har sagt at bestanden av ulv skal reguleres ned til mellom fire og seks ynglinger. Faglige råd fra Miljødirektoratet tilsier at det å regulere bestanden ned til dette målet ikke utgjør noen fare for bestandens overlevelse, som jo, som vi alle vet, er grunnkriteriet etter Bern-konvensjonen. Statsråden har altså all oppfordring til å innfri Stortingets vedtak. Til og med de to professorene som han hyret for å svare på en bestilling som var nøye tilpasset departementets egen politiske agenda, sier faktisk at den lovendringen som statsråden nå vil gjennomføre, ikke er nødvendig, den har ingen betydning. Andre jurister sier at statsråden ganske enkelt kan løse denne problemstillingen ved å endre rovviltforskriften og dermed oppfylle Stortingets vedtak. Vil regjeringen endre rovviltforskriften slik at den viser til hele § 18 i naturmangfoldloven og på den måten bidra til å oppfylle Stortingets vedtak?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-03-29:
Hvis statsrådens enkle ønske er å følge opp Stortingets flertall, er det vanskelig å forstå hvorfor han skal gå alle disse omveiene omkring alle mulige ting. Det er mange ting som kan rettes opp, men den endringen i naturmangfoldloven som nå er foreslått, mener statsråden er en vesentlig ting for å få endret ulvepolitikken. Alle de juristene som var inne til høring i energi- og miljøkomiteen for et par uker siden, sier at den lovendringen har egentlig ingen betydning, den gjør ikke så mye fra eller til. Det blir ikke felt verken mer eller mindre ulv av den lovendringen. Den kan man ta inn hvis det passer, men den har ingen betydning. Det som har betydning, er hva regjeringen og departementet faktisk er villig til å gjøre. Det som har kommet fram gjennom høringene, er at hvis man endrer forskriften på en slik måte at den viser tilbake til hele § 18 i naturmangfoldloven, kan Stortingets vedtak faktisk oppfylles. Mitt enkle spørsmål er: Vil regjeringen gjøre det? Så enkelt er det å følge opp Stortingets vedtak, og det er enkelt for regjeringen å gjøre det.
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-03-29:
I henhold til Rovdata – den siste gjennomgangen i vinter – er det 38 ulver i Norge. Sammen med grenseflokkene er det 81–91 som er registrert så langt. Og med de tillatelser som er gitt – om det ikke er noe nytt som er skjedd – er det så langt 9 ulver som er skutt i løpet av denne vinteren, og det er gitt tillatelse til 20. Det sier noe om selve omfanget. Når det gjelder bekymringen som er der ute, skal man ta den på alvor. Man må også få fram hva som er det reelle grunnlaget for bekymringen. Mitt spørsmål til statsråden blir: Hvordan tenker statsråden å møte denne bekymringen samtidig som vi skal følge opp forpliktelsene i Bern-konvensjonen og naturmangfoldloven?
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-03-29:
Disse noen og åtti ulvene, eller 38 norske ulvene, får mye oppmerksomhet. Jeg synes det er litt spesielt at dagen etter at Donald Trump ruller tilbake klimalovgivning og setter hele Parisavtalen i spill, er det viktigste spørsmålet på Stortinget for både Senterpartiet og Arbeiderpartiet hvordan vi får skutt mer av en kritisk truet art som ulv i Norge. Men det er kanskje ikke så spesielt, det er to partier som blir mer og mer like i klima- og miljøpolitikken. Men så til selve spørsmålet. Det vinteren har vist og fått tydelig fram, er at vi har et sterkt lovverk i Norge, både de internasjonale avtalene vi har inngått, Bern-konvensjonen og naturmangfoldloven. Et forsøk fra Stortinget er hele tiden å prøve å få regjeringen til å bryte det lovverket. Denne gangen er det rovviltforskriften. Jeg vil bare ha en bekreftelse fra statsråden på at man ikke kan pålegge en regjering å bryte norsk lov ved å endre en rovviltforskrift.
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-03-29:
Formålet med politikken er å få ned forbruket av de fossile drivstoffene så fort som mulig, der biodrivstoff er en viktig overgangsordning for personbilene, men etter hvert også må konsentreres inn mot tungtransport, skipsfart og flytransport. Etter hvert som behovene vokser, må vi sørge for at det blir bedre og bedre kvalitet på det biodrivstoffet. Det betyr ikke at det ikke også finnes bærekraftig palmeolje, men volumet av det som forbrukes, er en problemstilling. Men det må føres en aktiv politikk både for å bedre bærekraftskriteriene og for å støtte opp under bransjeavtaler. Vi har mange som går bort fra palmeolje, men vi må også se på mulighetene for en raskere innføring av det som er høyverdig biodrivstoff, der vi nå stiller krav for første gang. Da blir spørsmålet: Ser statsråden for seg at det med den utviklingen vi har, er mulig å få en enda raskere opptrapping av høyverdig biodrivstoff?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-29:
Jeg er enig i at det er viktig å ta folks bekymring på alvor, men jeg syns det er oppsiktsvekkende at en tidligere stortingspresident, som selv var med på å innføre naturmangfoldloven, klager på at statsråd Vidar Helgesen ikke bryter de lovene som han selv har vært med på å drive fram. Folk i Norge vil ha ulv, og jeg syns det er bra at statsråden syns det er viktigere å følge lover enn å tilfredsstille Arbeiderpartiets blodtørst. Men samarbeidsavtalen sier veldig klart – og det er bl.a. et løfte til Venstre – at man ikke skal endre naturmangfoldloven, bl.a. for å ta vare på ulven. Men nå har regjeringen foreslått å endre naturmangfoldloven, og da er spørsmålet mitt: Er dette noe som Venstre har gitt forhåndsgodkjennelse til og sagt ok til? Eller er dette nok et eksempel på at regjeringen overkjører Venstre i miljøpolitikken?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-29:
Folk vil ta vare på ulven og vil ha levedyktige stammer av ulv i Norge. Ulven er kritisk truet i norsk natur, og da skal altså bestanden etter loven bygges opp, ikke skytes ned. Vi har en svensk-norsk ulvestamme, og tanken til Stortinget var at vi burde ha en felles forvaltning av ulvestammen med Sverige. Det hadde også vært det logiske å gjøre. Men regjeringen satte i gang et eget løp for å ta vare på den norske bestanden på grunn av at man ventet på avklaringer mellom Sverige og EU. De avklaringene er vel nå i stor grad kommet, så spørsmålet mitt til statsråden er: Når Stortinget helt åpenbart sliter med å forholde seg til sin egen vedtatte lov, ville det være en idé å ta opp igjen ideen om en felles forvaltning med svenskene av den svensk-norske ulvestammen?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-29:
Mitt spørsmål går til næringsministeren. Vi er i hvert fall opptatt av klima, og Norge er stor ute i verden på grunn av vår innsats mot hugging av regnskog. Regjeringen hevder de er opptatt av å stanse avskogingen, og Norge bruker omtrent 3 mrd. kr i året på å stoppe slik avskoging, avskoging som skjer for å få plass til svære palmeoljeplantasjer. Økt bruk av palmeolje fører nemlig til økt avskoging, og derfor er det viktig å få ned bruken av palmeolje. Så til saken: NRK og Aftenposten har avslørt at det er massivt med palmeolje i biodrivstoffet som folk og bedrifter i Norge har kjøpt for å være mer miljøvennlige. Norge burde være det landet som bare brukte det beste biodrivstoffet, det som har garantert klimaeffekt, og som garantert ikke fører til regnskoghogst. Men så langt har miljøminister Vidar Helgesen ikke løftet en finger for å få palmeolje vekk fra biodrivstoffet vårt, selv om han vet at det er alvorlig. Derfor retter jeg ikke spørsmålet til Vidar Helgesen, men vil heller spørre en minister som jeg håper er mer handlekraftig. Næringsministeren klargjør nemlig i disse dager hvilke miljøkrav staten og kommunene skal stille når de gjør innkjøp. En stor andel av biodrivstoffet som kjøpes, går til ferger, postbiler, hjemmehjelpsbiler, flytransport, hurtigbåter og transporttjenester som det offentlige kjøper inn. Likevel legger ikke næringsminister Monica Mæland opp til noe krav om at biodrivstoffet som skal brukes, skal være palmeoljefritt. Derfor spør jeg: Etter de siste avsløringene – vil næringsministeren sørge for at det i alle offentlige innkjøp av varer og tjenester stilles krav om at biodrivstoffet som brukes, er palmeoljefritt?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-29:
Takk for svaret, men dette viser nettopp hvor viktig det er at næringsministeren er «hands on» i hva slags type krav det er hun stiller. Det forslaget som regjeringen har sendt på høring om at miljø skal vektes med minst 30 pst. i alle offentlige innkjøp, betyr at jo mer biodrivstoff en aktør legger opp til å bruke, desto bedre vil de komme ut i konkurransen om offentlige anbud. Og for å spissformulere: All den tid palmeolje er det billigste drivstoffet på markedet, vil det være sånn at jo mer palmeoljebasert biodrivstoff man bruker, desto bedre kommer man ut, med mindre næringsministeren sier klart fra om at palmeoljebasert biodrivstoff skal vi faktisk ikke ha i offentlige innkjøp, fordi miljø både er klima og å sørge for å ta vare på regnskogen.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-29:
Den maritime klyngen og den maritime næringen i Norge er mangslungen. Den består av både de folkene som er ute, de som opererer og organiserer det hele, og verftsnæringen, som leverer til den maritime klyngen. En av de tingene som tydeligst kom fram fra bl.a. Ekspertutvalget for grønn konkurransekraft, var en klar beskjed om at det offentlige måtte bruke sin innkjøpskraft til å etterspørre grønn teknologi og grønne løsninger, for på den måten ville verftsnæringen få et grønt konkurransefortrinn. Stortinget vedtok altså 1. desember 2015: «Stortinget ber regjeringen iverksette tiltak som sikrer at alle fylkeskommunale og kommunale ferger og hurtigbåter benytter lav- eller nullutslippsteknologi ved nye anbud og på ruter i egenregi.» Det er snakk om offentlige anskaffelser. Ekspertutvalget for grønn konkurransekraft sa at nå er det på tide at regjeringen følger opp dette. Hvorfor har ikke næringsministeren i sine forskriftsendringer til offentlige anskaffelser stilt krav om at alle fylker og kommuner skal benytte null- og lavutslippsteknologi?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-29:
Dette er en gammel kjenning. Spørsmålet handler om oljefyring: «Stortinget har vedtatt at all oppvarming av bygg skal være fossilfri. Regjeringen har ikke fulgt opp, ved at de har sendt på høring et forslag som ikke inkluderer fossil gass, og som åpner for at spisslast i næringsbygg og i fjernvarmen kan bruke olje. Nå har fagetatene gitt sine høringsinnspill. Vil statsråden nå følge opp Stortingets vedtak?»
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-29:
Flott. Det er mulig jeg tolker statsråden for vidt, men jeg oppfatter at han her og nå legger død den diskusjonen vi kontinuerlig har hatt om spisslast, bruk av olje til oppvarming av bygg. Nå har både Miljødirektoratet og NVE sagt at det går det helt greit å forby, og da håper jeg at den diskusjonen er lagt død. Han ivret i hvert fall ikke etter å argumentere veldig hardt for det. Jeg har flere oppfølgingsspørsmål. Stortinget ba i mars 2015 statsråden om å fase ut fossil olje også i fjernvarmen, og i 2016 ba Stortinget om at fossil gass skulle inkluderes i forbudet mot fossil oppvarming. NVE, Energidirektoratet, anbefaler å forby gass til oppvarming allerede nå. De anbefaler også å inkludere fjernvarmen i forbudet allerede nå. Så spørsmålet mitt er enkelt og greit: Kommer statsråden nå til å følge opp Stortingets vedtak i tråd med anbefalingene fra fagmyndighetene innen energi, eller må Stortinget belage seg på flere utsettelser og omkamper? Det lå litt i svaret hans.