Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2015-02-10:
I desember 2014 ble det vist en film på tv som heter «Pels». La meg først presisere at dette ikke skal være en debatt om vi skal ha en pelsdyrnæring eller ikke. Det skal dreie seg om dyrevelferd. Om den filmen kan en si mye rart. En kan si mye om både metodebruk, om hvor lang tid de har brukt på å samle inn materialet, og hvor mye råfilm de hadde, og så se på resultatet som kom som film. Det var nok mange som hadde trodd at det skulle komme mye verre ting enn det som kom, men jeg må også si at det var ille nok det som kom fram i filmen. Samtidig må jeg også si at når en har jobbet så lenge med noe og hausset det så veldig opp, hadde kanskje både jeg og andre forventet noe mer. Det var ille nok det som kom fram i filmen, og vi fikk se en del holdninger som absolutt ikke er Norge verdig. Vi så holdninger som vi absolutt ikke bør ha og ikke vil ha i pelsdyrnæringen, og som heller ikke pelsdyrnæringen ønsker. Når det er sagt, så har pelsdyrnæringen forbedret seg betraktelig de siste årene. Mange i pelsdyrnæringen har blitt bevisste på det å ha en god dyrevelferd. Mattilsynet har hatt hyppige kontroller av pelsdyrnæringen; det er faktisk den næringen som blir kontrollert aller, aller mest. Bare i 2013 hadde de nesten 260 kontroller av pelsdyrfarmer. Det som har skjedd de siste årene, er at en god del useriøse aktører har forsvunnet fra næringen – og det skal vi være glade for – men fortsatt står det igjen litt å gjøre. Økt inspeksjon fra Mattilsynet og at hver enkelt pelsdyrbonde har blitt mye mer bevisst på det med dyrevelferd, tyder på en næring som tar dyrevelferd på alvor. Det fins selvfølgelig unntak – i pelsdyrnæringen som i andre næringer – men målet må være at disse unntakene skal bli færrest mulig. Men dyrevelferd omhandler også annet enn bare pelsdyr. Vi registrerer stadig oppslag i media om husdyrbesetninger der det har skjedd store dyretragedier. Slike oppslag avdekker at det har skjedd noe spesielt, og det er veldig viktig at dette avdekkes så tidlig som mulig. Ved hyppige besøk av Mattilsynet har en mulighet for å se om det kan skje noe. Jo flere besøk Mattilsynet klarer å utføre, og jo flere gårder de får vært innom, jo tidligere kan de eventuelt oppdage at noe ikke er som det skal. Så får en da heller se om de lange kontrollene, der man går i detalj, kan bli noe færre. Selv om disse også er viktige, er det viktigere at Mattilsynet viser tilstedeværelse, at det blir foretatt kontroller, at noen er der og viser interesse for drifta. Hvis så ikke skjer, får vi slike oppslag som vi til tider har i media, der større besetninger har blitt utsatt for veldig lite pene ting. Dette ønsker ingen, og vi ønsker også å se på hva som kan gjøres, på en best mulig måte, for å unngå slikt i framtida. Det er én del innen det å ha husdyr som det ikke er så enkelt å kontrollere, og det er det vi har hjemme hos oss selv, altså hunder, katter og de dyrene som er rundt omkring i de tusen hjem. Der har vi ikke de mulighetene til å foreta kontroller. Vi har ikke mulighet til å gå inn i hjemmene til folk og foreta kontroller på samme måte som i husdyrbesetninger. På en måte skal en være glad for det, men der er en da avhengig av andre metoder for å finne ut om dyrevelferden er god nok. Så det som blir spennende framover, er å se på hva slags mulighet en har til å gå inn og avdekke forhold i husdyrhold uten å krenke privatlivets fred, som er utrolig viktig å ivareta i så måte. Men utfordringen er der, og jeg tror at statsråden også har gjort seg sine tanker rundt akkurat det. Om statsråden har konkludert på området, er jeg ikke så sikker på, men dette er som sagt en omfattende og stor utfordring og en problemstilling som det er viktig å ta på alvor. Det blir spennende å høre etter hvert hva som skjer også på den fronten. Til slutt: Det er viktig at vi fokuserer på dette med dyrevelferd, det er viktig at vi er bevisste på at dyr skal ha det godt, men det er også viktig at vi gjør vårt for å kunne opprettholde næringer som har livets rett.