trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
I år var det jeg som tapte, så jeg fikk bare tre minutter, men de tre minuttene skal jeg bruke på FN, dels på situasjonen i FN og dels på de mange og store utfordringene som det ser ut som vi møter i framtidens FN. Det kan se ut som om det blir bortimot en umulig oppgave å effektivisere og reformere FN. Det ser nesten enda vanskeligere ut at FN vil nå de mål de har satt seg, oppnå den transparens som er nødvendig, og, kanskje aller viktigst, å bekjempe korrupsjon. For Fremskrittspartiet er dette sentralt. Vi kan ikke forstå hvorfor Norge ikke setter strengere krav til de ulike FN-organisasjonene når man er en av de viktigste bidragsyterne til organisasjonen. En viktig faktor hvor Norge nå har en unik sjanse til å gjøre en forskjell, er i Menneskerettighetsrådet. Her har Norge en plass uten at det kan sies at vi får veldig mye fokus på hva som skjer der. For eksempel når det gjelder de homofiles rett til særbeskyttelse, gikk 79 land inn for å endre ordlyden, 17 land stemte blankt, 70 land var imot og 26 land var ikke til stede. Det var stort sett Vesten mot resten. Dette skremmer meg. Land med svært tvilsomt syn på menneskerettigheter, demokrati og religionsfrihet har fått så sterk innflytelse i FN og vet åpenbart å utnytte den situasjonen. Det som kanskje overrasket meg aller mest i denne saken, var at Russland, som også sitter i Europarådet, stemte for en endring. Det er oppsiktsvekkende. Dette vil vi følge opp på andre arenaer. Når så i tillegg Saudi-Arabia har fått en plass i FNs kvinnepanel, kan vi tenke oss at de også her har grepet på mange av de andre landene. Kvinners rett til å bestemme over egen kropp, sin egen seksualitet og helse kan fort forsvinne hvis religioner overtar i dette panelet. Jeg håper inderlig at Norge følger med, for skal FN ha noen som helst troverdighet igjen, må man være tydelig på menneskerettigheter og kjempe for dem og ikke gå baklengs inn i framtiden. Jeg har litt taletid igjen, så jeg vil si noen ord om reformen i FN – en reform vi har hørt om i årevis, og som vi ikke har sett noe som helst resultat av. Ta f.eks. FNs kvinnepanel: Man hadde tenkt å samle de ulike kvinneorganisasjonene i én organisasjon. Og hva skjedde? Jo, man fikk det nye kvinnepanelet, som er flott, men det kom i tillegg til de andre fordi det ikke var noen som var villige til å slippe hjertebarna sine. Dette er ikke reformer, det er rett og slett oppbygging av en mastodont av en organisasjon til en monstermastodont. Fremskrittspartiet er bekymret over utviklingen i FN. Hvis det nå starter en prosess hvor det rokkes ved de vestlige verdiene, ja da er jeg ikke sikker på at FN vil overleve i det lange løp.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Man kan manipulere med ord. Man kan klippe og lime og legge ord i andres munn som ikke var tilsiktet, og jeg vil betegne det som på grensen til uetterrettelig. Nå har jeg altså innlegget mitt fra finansdebatten her, og jeg har lyst til å si hva det var jeg faktisk sa, for jeg synes ikke at dette kan henge i luften når det gjelder Kina og «look to China». Ja, jeg sa «look to China», men det var i forbindelse med det jeg sa: «Vi har troen på frie, åpne markeder, og vi har også troen på at det gir dynamiske effekter som kan løfte milliarder ut av fattigdom. Se til Kina.» Et helt annet sted i innlegget mitt snakket jeg om endringer og livskvalitet: «Vi ønsker en endring fra det som ikke virker, til det som faktisk kan gi mennesker i utviklingsland en mulighet til å forbedre livene sine og forbedre livskvaliteten sin.» Jeg håper, hvis representanten Tajik for ettertiden skal sitere meg, at hun ikke klipper og limer, for da kan vi få det akkurat sånn som vi vil. Det kan vi alle, med alle tekster. Til representanten Svein Roald Hansen, som mente at vi ikke hadde politikk i budsjettet vårt, men at vi bare kuttet der vi kuttet: Det er ikke tilfellet. Vi plusser på. Vi lager bl.a. helt nye poster under Næringsutvikling. Der plusser vi på med 215 mill. kr for nettopp å gjøre det som vi ønsker, å gi muligheter for mennesker i utviklingsland til å skape sine egne arbeidsplasser og gjøre livet sitt bedre. Hvis representanten Hansen hadde lest innlegget mitt i finansdebatten – og ikke bare representanten Tajik – kunne han også sett at der snakket vi om de store linjene og den politikken som faktisk Fremskrittspartiet har i dette budsjettet.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-12-03:
Det svinger faktisk litt over Arbeiderpartiet når man starter budsjettdagen med et gammelt Lenin-sitat. Det bringer litt – for noen kanskje – ekstra varme i salen, og det kan sikkert trenges i det som Nils Arne Eggen definerer som «bakrommet». Men overgangen til finanskrisen var også interessant. Jeg har jo registrert at Arbeiderpartiet og regjeringen har én løsning blant flere. Den ene er å innføre en såkalt Tobin-skatt – altså en internasjonal skatt på valutahandel – med henvisning til å avgrense de negative virkningene av globalisering. Hva slags negative virkninger har vi hatt i Norge som følge av globalisering?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-12-03:
La meg understreke at det gleder også Høyre å se hvor fantastisk bra Fellesoperativt hovedkvarter fungerer på Reitan i Bodø. Det ga sågar Hans Majestet Kongen kraftig uttrykk for etter sitt besøk. Forsvaret ville på driftssiden i 2011 hatt 2,5 mrd. kr mer å rutte med hvis Høyres budsjett hadde vært fulgt. Det er interessant å se at i neste års budsjett har dagens regjering takket være kraftige oljeinntekter mer enn 60 mrd. kr mer til disposisjon. Det er altså bare forsvarskapittelet som ikke er forunt vekst. Man øker budsjettet med to samferdselsbudsjetter. Kultur får nesten 1 mrd. kr i vekst. Forsvaret får ingen vekst. Det protesterer Høyre mot.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-12-03:
Årsaken til klimautfordringene er vi overhodet ikke uenig i. Det er sannsynligvis svært lite, om ingenting, som tyder på at dette ikke skyldes menneskeskapt aktivitet. Jeg tror jeg kan forsikre representanten Solhjell om at på dette området kan man trygt stole på Høyre. Vi har alle de indikatorene som skal til for å skjønne at vi er nødt til å handle nå. Når det gjelder bekymringen for at Høyre ikke skal være like mye til å stole på som SV i dette spørsmålet, tror jeg Solhjell kan ta det med ganske stor ro. Jeg vet ikke om det gleder Solhjell spesielt mye, men da Solheims klimamelding omsider kom, var det bare ett parti som sa seg tilfreds med den klimameldingen, og det var Fremskrittspartiet.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-12-03:
Representanten Sanner viste til denne rapporten som helt klart også beskriver hverdagen for Bygde-Norge, Distrikts-Norges eksistens, mangel på konkurransedyktighet, svekket konkurransedyktighet, også som følge av at den meget sårbare norske kronen vil kunne være utsatt for betydelige svingninger. Norsk papirindustri, norsk fiskerinæring, oppdrettsnæring og metallindustri har gang på gang sett at den norske kronen i denne sammenhengen, særlig i forbindelse med internasjonal turbulens, kan være meget, meget sårbar. Det har vist seg, særlig i høykonjunkturperioder, at den systematisk har bidratt til å svekke norsk konkurranseevne. Det kjenner representanten Vedum veldig godt til. Jeg skjønner spørsmålet, men det er litt merkelig å motta dette fra en representant som sågar har programfestet å si opp EØS-avtalen.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-12-03:
Jeg hadde opprinnelig tenkt å be om utenriksministerens kommentar til Aftenposten-oppslaget forleden om at USA har liten sans for norsk politikk i våre nordområder. Men jeg legger det litt til side, bare for å få anledning til å gi uttrykk for at Høyre ikke har foreslått å legge ned vår ambassade i Iran. Vi stilte spørsmål om det. Samtidig registrerer jeg med betydelig overraskelse at utenriksministeren ved denne anledning, budsjettdagen i dag, bruker hele sitt innlegg til å snakke om Fremskrittspartiets utenrikspolitikk, i en tid da det er brann i mange etasjer i alle verdensdeler rundt oss. Er det sånn at det er vår største utfordring på en dag som i dag, at utenriksministeren synes det er betimelig å bruke hele sitt innlegg på å kommentere Fremskrittspartiet? Er det vår største utenrikspolitiske utfordring for tiden, så står det sannelig dårlig til nede på Victoria Terrasse.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-12-03:
Det inntrykket forsvarsministerens innlegg etterlater, er at også på dette området er vi blant de beste i hele verden – med et av verdens beste forsvar. Samtidig er budskapet, og konsentrasjonen, for det meste om opposisjonen som «vingler». Jeg har lagt merke til at i løpet av dagen har opposisjonen fått sterk kritikk der vi kutter. Der vi plusser på, er altså vignetten: Dette er useriøst. Vi vingler. Jeg tror regjeringspartiene må bestemme seg for å ha en linje i dette som er av en litt mer troverdig karakter enn som så. Men i denne skjønnmaling av virkeligheten er det helt tydelig at vi får et annet bilde fra forsvarsministeren enn vi får når vi møter guttene og jentene ute i felten, i uniform. Er det sånn at det altså er takksigelser statsråden møter i sine møter med tillitsvalgte for dem som er i uniform?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-12-03:
Statsråd Solheim kjenner veldig godt til hva som har vært bistandsvirksomhetenes vilkår i de årene hvor Høyre har sittet i regjering. Det har vært en jevn, sunn og god vekst i disse årene. Derfor er det litt forunderlig – som representanten Afshan Rafiq var inne på – at Solheim bruker denne kjente debatteknikken og argumenterer mot et forslag som ikke har blitt fremmet, og tegner noen bilder av konsekvenser på bakgrunn av et forslag som ikke er blitt fremmet, og som heller aldri kommer til å bli fremmet. Men jeg er ganske sikker på at dette gjøres veldig bevisst. Når vi fra Høyres side snakker om konsentrasjon, er vi på trygg grunn og på linje med faglige rapporter som Bistandsaktuelt og andre eksperter på bistand. Vi står i hvert fall trygt på linje med den norske Riksrevisjonen. Man antyder at dette går på bekostning av frivillig sektor, men jeg går også ut fra at Solheim godt kjenner til vår grunnholdning hva angår tilliten til at de beste resultatene får vi fra frivillig sektor.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-12-03:
Bare et par kommentarer på slutten av debatten – først om motivasjon, som statsråd Faremo var inne på. Når det gjelder å kutte én av to hjemreiser for ansatte, er det altså snakk om et beløp på 20–30 mill. kr av et forsvarsbudsjett på rundt regnet 35 mrd. kr. Jeg går ut fra at statsråden har fått med seg de reaksjonene som ansatteorganisasjonene BFO og Norges Offisersforbund har kommet med, som understreker hvor sterkt demotiverende dette er. Så til det å lese forsvarsbudsjettet: Det ble fra regjeringshold i 2008 lovet at man skulle kompensere for den sektorspesifikke lønns- og priskompensasjonen i Forsvaret. Man har lenge sett at prisstigningen i denne sektor ligger over prisstigningen ellers i økonomien. Men jeg klarer ikke å lese om denne lønns- og priskompensasjonen nå er lagt inn i budsjettet. Når det gjelder Svein Roald Hansens spørsmål om Høyre ikke er for effektivisering, tror jeg han vet svaret der selv. Men i motsetning til i alle andre budsjett finner vi altså en bokført inntekt i forsvarsbudsjettet under begrepet «effektivisering». Men vi har hittil aldri klart – og det tror jeg ikke vi er alene om – å finne ut hvordan Forsvaret er i stand til å hente ut denne effektiviseringsgevinsten, som alle andre i offentlig sektor ser ut til å slippe unna. Så til Laila Gustavsen, som avslørte en del av Høyres politikk i dag. Det var ikke noen spesielt vellykket avsløring, for Peter Gitmark har helt korrekt sagt det han har sagt – velbegrunnet også. Nå viser jo rundetidene at vi ligger på 0,98 pst., altså nokså nær 1 pst. av BNI. Vi måler det ikke slik. Vi har en annen tilnærming i Høyre til bistandspolitikken. Når det gjelder å åpne for større importkvoter – vi blir rammet av ganske sterke adjektiver i dag, fordi vi vil kutte i bistanden til verdens fattigste, merkelapper som flere talere fra de rød-grønne partiene har satt på oss – kan det være fristende å stille et spørsmål tilbake: Hvorfor har vi en importkvote på sauekjøtt fra de fattigste land i verden, eksempelvis fra Swaziland, Botswana og Namibia – den eneste varen disse fattige landene har å selge? Det sier altså velfødde Norge nei til, av hensyn til oss selv. Er det noe mindre hjerterått? Så helt til slutt: Statsråd Solheim skal ha sterk honnør for sitt bidrag for å styrke lovgivningen på kontinentalsokkelen. Så håper jeg dette med riksrevisjonsproblematikken får samme form for oppfølging.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Representanten Svein Roald Hansen nærmest harselerer over Fremskrittspartiets bistandspolitikk og vårt forslag om å bruke nær 19 mrd. kr i bistand. Han forsvarer jo selvfølgelig regjeringens opplegg, og det er greit. Men mener representanten Hansen virkelig at bedre utvikling uansett er synonymt med et stort utviklings- og bistandsbudsjett? Er det ingen grense for hvor god utvikling man kan få bare man putter nok penger inn i potten?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Det store løftet og den alternative politikken ligger jo bl.a. i finansinnstillingen og i vårt forslag – som vi har gjentatt nå over flere år – om å gjøre større grad av investeringer i privat sektor i disse landene, konkrete forslag til tollettelser. Vi har konkrete forslag knyttet til handelsfasilitering. Det er en annen politikk enn den som har vært ført. Hvis man leser våre merknader samlet, vil man se at vår holdning til bistand er nyansert, og at vi tar tak der vi mener det ikke fungerer godt nok. Så er det områder som det er viktig å satse på, ikke minst innen helse. Det er jo ikke alt som gjøres i f.eks. FN-systemet, som vi mener er forkastelig, absolutt ikke, men vi mener det er behov for å stramme inn. Vi mener at man overmedisinerer pasienten, og vi står bak de uttalelser knyttet til effekten av bistand som representanten Svein Roald Hansen refererer til.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Representanten Solhjell vet utmerket godt at dette er et spørsmål som ikke jeg håndterer. Men han peker på det helt korrekte, at vi vil håndtere de spørsmålene på en god og troverdig måte hvis vi kommer i regjering, og ta vare på Norges posisjon i forhold til det. Jeg er ingen forsker på dette området. Jeg lytter til de råd jeg får fra ulike hold, og jeg er ikke i en slik posisjon at jeg er presset til å håndtere dette spørsmålet på vegne av partiet. Jeg registrerer med stor interesse at her er det delte synspunkter, og jeg som en skarve politiker skal ikke nødvendigvis overprøve de forskerråd som vi får i så måte. Jeg har stor grad av tvil rundt det spørsmålet.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Representanten peker på en stor utfordring, ikke bare for Fremskrittspartiet, men jeg tror for Norge og alle land som er engasjert i Afghanistan, og det er å sørge for at bistanden der blir effektiv. Hvis jeg kunne si at jeg var veldig trygg på at alle pengene som bevilges til Afghanistan, blir like godt utnyttet, hadde jeg vært veldig glad – hvis jeg kunne gå herfra i dag og ha den tryggheten med meg. Jeg er ikke så trygg på det. Vi kan ikke være 100 pst. trygge i forhold til de 19 mrd. kr vi foreslår, like lite som jeg tror regjeringen nødvendigvis kan være trygg i forhold til de 27 mrd. kr de foreslår. Dette er litt prøve og feile. Men det betyr jo ikke at vi skal tilstrebe oss å få ned problemene knyttet til korrupsjon, få ned problemene knyttet til misbruk, få ned problemene knyttet til organisasjoner der man ikke leverer gode nok resultater, og der velger vi å gå aktivt ned og kutte. Vi ser at regjeringen heller går den andre veien år etter år og løfter opp budsjettene.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Først til kommentaren om at vi er vinglete. Denne regjeringen har jo selv fra et år til et annet år forandret f.eks. i forhold til svalbardskatten og biodieselavgift. Det er ikke ene og alene Fremskrittspartiet som opererer på den måten at man gjør endringer i sine budsjettframlegg. Så er det det at man ikke ser alternativer i vår politikk, at det bare er kuttisme. Da tar man ikke inn over seg den helheten som vi presenterer i denne innstillingen samt i finansinnstillingen knyttet til f.eks. det å satse på investeringer, satse på privat næringsliv og satse på handel. Ser ikke utenriksministeren at det her fremmes en alternativ tenkning i forhold til det, samtidig som vi forsøker å ta vare på tross alt noe av det beste i bistanden?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Statsråden trekker dette med internasjonal anseelse veldig langt. Mange av oss er ute og reiser. Vi møter også mennesker der ute som ser på Norge, og vi møter mange ganger en fortvilelse og spørsmål om hvorfor vi beskytter våre grenser og vår handel som vi gjør, og hvorfor vi ikke kan bruke noe mer av de pengene vi investerer på børser verden over, målrettet mot tiltak i de fattigste land – noe av det vi konkret foreslår. Så det å balansere dette ut og si at alt det den rød-grønne regjeringen gjør, fremmer norske interesser ute, og at alle ser på oss med gode tanker, det er å snu dette bildet og forenkle det veldig. Det at man får noe mer skepsis på visse FN-møter, det kan jeg akseptere, men den risikoen er vi villige til å ta.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Sammenligningen mellom bistand og helsebudsjett og samferdselsbudsjett mener jeg er søkt. Man kan f.eks. sammenligne land som har mottatt bistand i 40–50 år, og land som ikke har vært i en slik situasjon. Man kan også møte mennesker fra ulike land som sier: Nå er det nok, vi vil ikke bli en del av bistandsspiralen. Vi har også land som på regjeringsnivå har erklært at de ikke ønsker bistand. Så jeg klarer ikke helt å se den sammenligningen. Så til et replikkordskifte jeg hadde med utenriksministeren om hvorvidt de rød-grønnes omprioriteringer er ansvarlige og våre er uansvarlige. Jeg har selvfølgelig stor respekt for at ansatte i Utenriksdepartementet skal tas på største alvor, men dette gjelder jo også ansatte i alle andre sektorer, både offentlige og private. De kuttforslag og de omprioriteringer som regjeringen har iverksatt fra et år til et annet, har jo hatt og vil ha en effekt på folks liv. Så den sammenligningen mener jeg ikke holder. Så til kuttisme. Regjeringen har kunnet styre siden 2005 – og før det en regjering hvor Kristelig Folkeparti hadde stor innflytelse på dette kapitlet – og brakt bistanden opp på et veldig høyt nivå. Vi søker, gjennom vårt alternative budsjett, å vise nettopp et alternativ. Så sammenligner man selvfølgelig, og det skal man gjøre, men i internasjonal sammenheng og i norsk sammenheng står vårt alternative budsjett seg meget godt, mener jeg. Så snakker statsråd Solheim positivt om flere av våre forslag og ideer, i hvert fall oppfatter jeg det slik. Allikevel blir mange av de forslagene vi kommer med år etter år, i liten grad tatt vare på og i liten grad fulgt opp. Jeg respekterer for så vidt at det politiske flertallet bestemmer, men vi mener at vi ikke får gjennomslag for det jeg oppfatter at statsråd Solheim mener vi er enige om. Når det gjelder skatteparadiser: Det er en viktig debatt, men en viktig debatt er også den om land på vårt eget kontinent som nesten er våre nære allierte, som legger sin hånd over diktatorer, og som lar dem få lov til å bringe store millionbeløp ut av sitt land og etablere seg med dem, uten at man stiller krav til dem og spør: Hvor er disse pengene kommet fra? Dette skjer på vårt eget kontinent. Det er en utfordring som jeg registrerer at en viss presidentkandidat i et land litt sør for oss ønsker å ta opp. Det er en debatt som jeg ønsker velkommen. Det handler ikke bare om de såkalte skatteparadisene, det handler om land i vår egen nære krets.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-03:
Internasjonal klimapolitikk vert jo ein stadig viktigare del av utanrikspolitikken, og dersom det ein gong i framtida skulle verte sånn at Framstegspartiet kjem i regjering, vil dei verte ein del av ein konstellasjon som skal handtere det temaet internasjonalt. Eg ønskjer å stille representanten Høglund eit heilt enkelt spørsmål i samband med det: Meiner representanten Høglund at det finst menneskeskapte klimaendringar?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-03:
Eg vil eigentleg ta opp igjen temaet om den internasjonale klimapolitikken. Høgre har i ei rekkje samanhengar, òg frå Stortinget sin talarstol, gjort det veldig krystallklårt at dei berre kan sitje i ei regjering som fører ein ansvarleg økonomisk politikk, der ein bl.a. følgjer handlingsregelen. Eg lurer eigentleg på om det same gjeld klimapolitikken, om representanten Ivar Kristiansen kan klårgjere om det er sånn at Høgre berre vil sitje i ei regjering som erkjenner at klimaproblema er menneskeskapte, og at det i så fall berre vil vere aktuelt at utanriks, utviklings- og miljøvernministeren skal handtere dette internasjonalt. Vil dei erkjenne at klimaendringane er menneskeskapte?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-03:
Alvorleg talt: Vi har hatt ei rekkje svært alvorlege konfliktar – til og med ganske dramatiske – på vårt kontinent dei siste 60 åra. Lat meg berre først leggje det til grunn. Allereie i 2003, trur eg det var, avklarte i realiteten dei tre regjeringspartia to ting mellom seg. For Arbeidarpartiet var det av avgjerande betydning at NATO-medlemskapet skulle vidareførast dersom dei skulle sitje i ei raud-grøn regjering, og for SV og Senterpartiet var det av avgjerande betydning at vi ikkje skulle verte medlem av EU, dersom ein skulle danne ei raud-grøn regjering. Det vart i realiteten avgjort i 2003, men vart formalisert i 2005, i Soria Moria-erklæringa. Det betyr ikkje at ein ikkje kan diskutere korleis det at vi ikkje er medlem av EU, skal handterast – det er det stadige diskusjonar om mellom partia i Noreg og innanfor regjeringa og i regjeringspartia – og korleis medlemskapen i NATO skal handterast, og kva det vil bety i ei rekkje praktiske situasjonar. Eg trur alle regjeringspartia har vore innforstått med dette i mange år, og samtidig diskuterer vi kva det skal bety i ei rekkje enkeltsaker.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-03:
Det ligg ei satsing på Kystvakta inne i langtidsplanen for Forsvaret. Det har vore ein viktig del av å få planen på plass, fordi Kystvakta kjem til å spele ei enda viktigare rolle for Noreg i åra som kjem, sjølvsagt med omsyn til sivile oppgåver, men òg som ein del av Forsvarets struktur. SV kjem til å leggje vekt på at dei skal få ei god oppfølging i sine budsjett til neste år, men ikkje minst at dei skal liggje inne i langtidsplanen mot 2012, og at dei skal prioriterast enda sterkare i den neste langtidsplanen.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-03:
No brukte ikkje eg den typen ord i mitt innlegg heller. Tvert imot sa eg at retninga er lik, men doseringa er svært forskjellig. Det som eg trur er hovudforskjellen, er at over tid vil det å auke med ein milliard eller det å redusere med ein milliard få veldig stor betydning. Høgres prioritering er jo veldig klar, nemleg at ein ønskjer å redusere bistanden. Eg merkar meg òg at det står i ein viss kontrast til det den britiske regjeringa i ein ekstremt tøff økonomisk situasjon gjer. Det er eit av to område som den britiske konservative regjeringa har valt å skjerme. Eg må seie at eg finn det veldig overraskande at ein med eit budsjett som Høgre sjølv her i finansdebatten karakteriserte som eit budsjett med enormt med pengar, ikkje eingong finn å kunne halde oppe det nivået regjeringa har foreslått på bistand.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-12-03:
Jeg har respekt for representanter som tviler litt. Men det er noe dere tror veldig på – dere har en ukritisk tro på frihandel. Jeg har også respekt for at man har ulike vurderinger rundt det. Det gjennomsyrer også innstillingen og er veldig tydelig at frihandel er svaret på det meste som er vondt og vanskelig her i verden. Det jeg lot meg overraske over, og som representanten fra Arbeiderpartiet også var innom, var at dere allikevel har valgt å videreføre bistandsbudsjettet, eller dere ønsker å bevilge 19 mrd. kr til utvikling. Så jeg ønsker at representanten skal komme videre inn på: Hvordan skal de 19 mrd. kr bli brukt på en effektiv måte? Jeg ønsker også forklaring på hvorfor Afghanistan løftes fram, at det skulle være en veldig effektiv motstander av bistand gjennom de kjente kanaler, mens andre land vi gir bistand til, ikke er det.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-12-03:
I forrige stortingsperiode profilerte nestleder Sanner en Econ-rapport om fortreffeligheten av å knytte Norge til euroen. Sanner anbefalte det og sa at det var en klok strategi for Norge som land. Under EU-debatten etter redegjørelsen til Gahr Støre for kun kort tid siden ble det synet bekreftet av Høyres representanter i salen. Så spørsmålet mitt til hovedtalspersonen til Høyre i dagens debatt er: Er det virkelig Høyres syn at det vil være klokt for Norge å knytte seg nærmere til euroen nå?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-12-03:
Vi har jo vedtatt en langtidsplan, og vi har gjennomført en opptrapping i forsvarsbudsjettene både i 2009, 2010 og nå i 2011 – så det er en opptrapping. Når det gjelder øvingsaktivitetene i Heimevernet, har Heimevernet vært gjennom en veldig stor omstilling. Det som prioriteres i årets budsjett, er at man skal øve større deler av oppfølgings- og forsterkningsstyrkene. Anslaget er at man nå kan komme opp mot nærmere 40 pst. I dag ligger det på ca. 20 pst. Så det går i riktig retning, og det er en del av den planen som er lagt av en samlet regjering.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-12-03:
Mitt og Senterpartiets hovedpoeng i forhold til euroen har hele tiden vært at noen EU-ideologer har hatt veldig store ambisjoner om at man skal ha en felles valuta, og så har man rushet det altfor fort uten at man har hatt andre styringssystemer på plass. Det ser vi konsekvensen av i dag. Man har ønsket å ha en felles pengepolitikk og en felles valuta, men så har man ikke politiske styringsverktøy til å takle det når det blir krisetider. Det vi ser nå, er at euroen vakler, og det er en fare for stabiliteten i hele Europa hvis man ikke lykkes med å stabilisere den situasjonen vi nå er inne i. Det er det som er det dramatiske per dags dato, at man har hatt en del EU-ideologer som har pushet gjennom en felles valuta, uten at det er folkelig støtte, uten at man har det politiske styringsverktøyet, og da setter man utviklingen i Europa i fare.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-12-03:
Jeg er veldig glad for at jeg får flere spørsmål om EU og euro, for vi har så gode argumenter. Jeg er helt overbevist om at det ville ha vært uklokt for norsk økonomi å være knyttet til eurosonen, fordi vi har en ulik økonomisk utvikling. Vi har en veldig råvarebasert økonomi i Norge, mye på olje og gass, fiskeri, skog – råvarebaserte ressurser. Derfor har vi andre økonomiske sykluser i Norge enn det man ser i en del sentrale EU-land. Derfor ville det ha vært feil å bruke samme rentepolitikk og samme pengepolitikk for norsk økonomi som man bruker for f.eks. tysk økonomi. Derfor er det klokt at vi har egen valuta. Hvis man ser til nabolandet Sverige, som hadde en euroavstemning, tror jeg det har vært bra for dem at de sa nei til euro. De har en helt annen økonomisk vekst og utvikling enn i andre, sammenlignbare EU-land.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-12-03:
Jeg er veldig glad for at Kristelig Folkeparti, Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV har funnet sammen i den budsjettinnstillingen som vi nå behandler. Noe av det som har overrasket meg litt i debatten i dag, er Høyres sterke ønske om å konsentrere bistanden til færre land, for det kommer til å ha den konsekvens at de frivillige organisasjonene, Misjonsalliansen og Bistandsnemnda, ikke får mulighet til å drive med så mange små prosjekter som de gjør i dag. Jeg synes noe av det flotte med norsk utviklingspolitikk er at det er veldig mange som har et stort engasjement nettopp innenfor det frivillige bistandssegmentet. Derfor er det små og store prosjekter i mange land. Så jeg er interessert i å høre Kristelig Folkepartis vurdering av Høyres ønske om å konsentrere bistanden mot færre land når vi vet at det kommer til å ramme frivillig sektor og Misjonsalliansen veldig sterkt.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2010-12-03:
Det er nok en gang gledelig å kunne slå fast at Høyre og Arbeiderpartiet er enige om de store linjene i utenriks-, forsvars- og sikkerhetspolitikken. Det er ikke mye som skiller i dagens innstilling hva gjelder Forsvaret. Høyre vil øke regjeringens budsjettforslag med drøyt 1 pst. Jeg har brukt tid de siste dagene på å gå tilbake til 2008 og se på Stortingets behandling av Forsvarets langtidsplan. Uenigheten da gikk for det meste på struktur og størrelsen på Forsvarets struktur. Høyre ville ved behandlingen av langtidsplanen ha en større struktur, med flere baser og flere lokasjoner rundt omkring i landet for Forsvaret. Høyre var bl.a. imot å samle Forsvarets operative hovedkvarter i Bodø og en del andre viktige strukturgrep som da ble gjort. Høyres struktur hadde vært vesentlig dyrere å drifte enn dagens struktur. Spørsmålet mitt er: Dersom vi hadde hatt Høyres struktur, hadde(presidenten klubber) Høyres påplussinger i dagens budsjett vært tilstrekkelig til å drifte den strukturen? (presidenten klubber)
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Representanten Solhjell tok, med utgangspunkt i Korea, opp en del av de konfliktene som i dag preger det asiatiske kontinentet, og vi har altså ikke noe tilsvarende å vise til på vårt kontinent, Europa. Årsaken er naturligvis at NATO har gitt Europa fred i over 60 år. Regjeringen og Stortinget mener at norsk sikkerhetspolitikk best ivaretas gjennom Norges medlemskap i NATO. Da er spørsmålet mitt til representanten Solhjell: Er Sosialistisk Venstreparti fornøyd med regjeringens politikk, om man tar i betraktning at SV ønsker å melde Norge ut av NATO?
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
På samme måte som representanten Kristiansen, reagerte jeg også på at utenriksministeren valgte å bruke sine tre minutter utelukkende på å beskrive opposisjonspartienes politikk. Han brukte to og et halvt minutt på å snakke om Fremskrittspartiet og til dels på å sjøsette karakteristikker av Fremskrittspartiets politikere, i hvert fall en av dem, og et halvt minutt på å snakke om Høyres politikk. I svaret til Kristiansen sier utenriksministeren at her i dag diskuterer vi hvilke ressurser vi skal ha til disposisjon i 2011. Det brukte altså utenriksministeren ikke et eneste sekund av sitt innlegg på å beskrive. Da spør jeg: Er det slik at utenriksministerens totale fravær av å legge frem regjeringens politikk i den debatten vi i dag har, var en ren forglemmelse?
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Jeg vil også snakke om Sjøforsvaret. Norge hadde en fregatt, «Fridtjof Nansen», i Adenbukta helt i begynnelsen av dette året og litt i fjor høst. Grunnen til at den var der, var selvfølgelig at det er viktig for Norge å sikre tryggheten for internasjonal skipsfart – ikke minst mannskapene om bord – mot angrep fra væpnede terrorister og pirater. Nå er det altså snart et år siden «Fridtjof Nansen» ble trukket hjem, og vi har fem fregatter i Norge. Da er spørsmålet mitt: Vil regjeringen – vil forsvarsministeren – ta ansvar i Adenbukta og sende en norsk fregatt, slik at vi ikke hele tiden skal overlate sikringsoppgaven til andre land?
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Jeg merker meg at bistandsministeren er bekymret for at USA og den borgerlige regjeringen i Sverige skal bli skuffet over det vi gjør hvis Høyre og Fremskrittspartiet får gjennomført endringer i Norges bistandspolitikk. Jeg får trøste statsråden med at hvis han ser for seg disse fire milliardene, vil Norge fremdeles være helt i verdenstoppen når det gjelder bistand. Vi vil fremdeles ha en bistandsprosent på 0,86 av BNI. Men kanskje det er litt for mange penger på bistandsbudsjettet, for det virker jo som om det ikke er tilstrekkelig kapasitet til å følge opp alle prosjektene og se hvor det blir av alle pengene. At flere hundre millioner bistandskroner blir borte i Bangladesh, er én ting. En annen ting er at når mikrolån gjør unge asiatiske jenter til gjeldsslaver, virker bistandspengene mot sin hensikt. Da er spørsmålet mitt når det gjelder Bangladesh: Hvordan vil regjeringen unngå slike kalamiteter som nettopp er blitt avslørt, og som vi har sett på Brennpunkt, NRK så sent som tirsdag denne uken?
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Vi har vært tilhengere av mikrokreditt, og det er vi fremdeles. Men vi ser at det gjennom en årrekke har blitt praktisert på en måte som har gjort vondt verre for mange, mange fattige unge jenter og kvinner i bl.a. Bangladesh. Det som bekymrer oss, er at innsynet i virksomhetene er dårlig. Vi har altså små muligheter til å kunne følge med på hva som skjer i norsk utviklingspolitikk, og har derfor lite annet å bygge våre erfaringer på enn det som kommer frem i pressen. For å konkretisere mitt forrige spørsmål ytterligere: Hvor lenge har man brukt denne måten å praktisere mikrolån på slik det foregår i dag? Hvor lenge skal dette foregå før statsråden setter en stopper for det?
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Statsråd Solheims innlegg nettopp om Sudan var tankevekkende – ikke først og fremst på grunn av konklusjonen, men fordi han i fullt alvor hevdet at dersom Fremskrittspartiets bistandsbudsjett ble vedtatt, ville det bli full krig i Sudan. Jeg synes ærlig talt at det er litt på kanten. Jeg vil bare illustrere med noen tall: Det bistandsbudsjettet som bistandsministeren selv håndterte i 2008, var på 22 mrd. kr. Det bistandsbudsjettet som han nå omtaler som det som vil bli kompromisset mellom Høyre og Fremskrittspartiet, er på 23 mrd. kr. Fremskrittspartiets bistands- og utviklingsbudsjett for 2011 er altså litt større enn tilsvarende var i 2005. Det er skandalefaktoren når det gjelder Fremskrittspartiets budsjettforslag. Men den mest sentrale del i Fremskrittspartiets politikk må være at vi kan ikke fortsette å gi u-hjelp i det uendelige. Hva slags mål er det, da? De som hevder det, må jo ha null tro på sin egen politikk. Forutsetningen for at man skal gi u-hjelp, er jo at man skal gi hjelp til selvhjelp, og at behovet for u-hjelp avtar etter hvert. Noe annet mål for u-hjelpen kan jeg ikke med rimelighet forstå kan være noe poeng. Lederen for Tanzanias største opposisjonsparti uttalte tidligere i år at dersom han ble valgt, ville han gjøre Tanzania bistandsuavhengig i løpet av to år. Det er ikke særlig realistisk, kanskje, men det gir et bilde av hva slags ønsker som ligger her. President Paul Kagame i nabolandet Rwanda er inne på de samme tankene. De vil frigjøre seg fra den økonomiske avhengigheten av den vestlige verden, og det skjønner jeg godt. Den bistandsaktiviteten som Norge og andre vestlige land i dag bedriver, særlig i Afrika, virker altså ikke i retning av det. Den virker motsatt av de lokale ønskene om hva som er målet her i verden, for det å få politisk uavhengighet, som de stort sett fikk på 1960-tallet, de fleste land i Afrika, er null verdt så lenge de ikke også kan få en økonomisk uavhengighet, en økonomisk selvstendighet, en evne til å ordne opp i sine egne saker selv uten hele tiden å måtte ha Solheim på besøk! Derfor går vi inn for det bistandsbudsjettet vi har, og den politikken som vi legger opp til.
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Tv-kameraene er vel ikke helt slått av i Pakistan. Vi har alle sett beskrivelsene både i lyd og bilder fra katastrofen som har rammet landet, og behovet for hjelp er akutt. Men nå er det ikke helt uten motforestillinger at Fremskrittspartiet stemmer for å bevilge 115 mill. kr til Pakistan. Dette burde Pakistan ha kunnet greie å ordne opp i selv. Landet er verdens sjette folkerikeste. I Pakistan bor det 177 millioner innbyggere. Det er nesten 40 millioner flere innbyggere i Pakistan enn det er i Russland. Pakistan er en stormakt i Asia. Pakistan er en atomvåpenmakt. Landet er også blant verdens mest korrupte. Det må være pinlig for pakistanske myndigheter å måtte gå til det bitte lille landet Norge for å be om millioner for å bøte på skader som er oppstått på grunn av at pakistanske myndigheter har unnlatt å sørge for avbøtende tiltak. Vannføringen i Indus og bielvene er tidvis ekstrem, og det oppstår storflommer av denne typen et par ganger i hvert århundre. Derfor trengs det flomdiker eller kanaler for avledning av flomvann. Dette har man visst i årevis, men pakistanske myndigheter har ikke giddet å gjøre noe med det. Jeg må også si at 115 mill. kr til et land med 177 millioner innbyggere tilsvarer 65 øre per innbygger. En tilsvarende bevilgning i Norge, til et eller annet formål i Norge, altså 65 øre per innbygger, ville i forhold til norsk økonomi tilsvare en bevilgning på 3,5 mill. kr. 115 mill. kr – 65 øre per innbygger i Pakistan – burde Pakistan kunne greid å skaffe selv. Hvis Norge skulle ha bedt om tilsvarende hjelp fra et land som har en trettifemtedel så mange innbyggere som det Norge har – som tilsvarer forholdet mellom Norge og Pakistan – ville vi kunne gå til et land med 140 000 innbyggere. Så små land er det ikke mange av. Det tilsvarer et land som f.eks. har en tredjedel av innbyggertallet i Luxembourg, og så skulle vi be dem om penger for å løse problemer i Norge. Jeg synes det må være flaut for pakistanske myndigheter, som har unnlatt å gjøre de nødvendige tiltak over så lang tid, å gå verden rundt med lua i hånden for å be om millioner. Men under henvisning til den humanitære katastrofen som er oppstått, vil Fremskrittspartiet slutte seg til regjeringens forslag om 115 mill. kr til hjelp til flomofrene i Pakistan. Vi håper at bistandsministeren sørger for at midlene kommer til anvendelse på god måte, slik at flomofrene får full valuta for de pengene som Stortinget nå bevilger.
Afshan Rafiq (Høyre), 2010-12-03:
Representanten Solhjell og SV angriper jo stadig Høyre for å kutte i bistandsbudsjettet på lik linje med Fremskrittspartiet. Det er faktisk slik at Høyres alternative budsjett innebærer et kutt i ordinær bistand på rundt 870 mill. kr, mens Fremskrittspartiet i sitt budsjett kutter rundt 8 mrd. kr. Høyres alternative bistandsbudsjett tilsvarer omtrent den summen regjeringen selv brukte på bistand i 2009. Er det som i 2009 var en historisk satsing, i 2011 beviset på at man ikke prioriterer verdens fattigste?
Afshan Rafiq (Høyre), 2010-12-03:
Først vil jeg bare si at jeg synes det er veldig hypotetisk fra statsrådens side å stå her og påstå eller antyde at dersom Høyre og Fremskrittspartiet kommer i regjering, så vil bistandsområdet få et kutt på 4 mrd. kr. Høyre er et ansvarlig parti, vi har sittet i regjering før, vi har tatt vårt ansvar, og det kommer vi til å gjøre hvis vi får muligheten igjen. Så til et annet spørsmål. Det gjelder Bistandsaktuelt, hvor statsråden nylig uttalte: «Vi må bidra til å styrke de fattige landenes evne og makt til å dra nytte av de gode sidene av globaliseringen(…) (…) Kan statsråden forklare hvordan kvotetaket regjeringen har foreslått på import av namibisk lam, bidrar til å gjøre det mulig for Namibia å dra nytte av de gode sidene av globaliseringen?
Afshan Rafiq (Høyre), 2010-12-03:
Angrep på Høyre fordi vi kutter noe i bistanden, er svært forutsigbart, men bekrefter bare vår påstand om at den norske bistandspolitiske debatten bare handler om hvor mye penger man skal gi, og ikke hva pengene går til. Høyre ønsker mest mulig utvikling, ikke mest mulig bistand. Derfor har vi fremmet forslag om å få mer åpenhet i bistanden, slik at det blir lettere å vurdere hvilken bistand som fungerer, og hvilken som bør forbedres. La meg opplyse om at Høyres bistandsbudsjett utgjør omtrent 0,98 pst. av BNI, noe som er høyere enn i alle Bondevik II-regjeringens budsjetter. Det er også langt over FNs målsetting om 0,7 pst. Sentralt i vår bistandspolitikk er at politikken blir mer effektiv og bedre kvalitetssikret når den konsentreres tematisk og geografisk. Norge gir i dag bistand til i hvert fall 114 land, ifølge Norads tall, og blir kritisert i nyere rapport for å ha en altfor fragmentert politikk. Blant annet er norskfinansierte prosjekter veldig små i størrelsen, noe som betyr at vi har flere prosjekter å holde styr på enn andre store donorer. Derfor ønsker Høyre å kutte i bilateral bistand til Asia og fjerne den i Latin-Amerika. Det er ikke fordi det ikke er fattigdom der, men det er fordi vår innsats bør konsentreres og spesialiseres. Afrika sør for Sahara har både de fattigste landene og de landene som generelt har lengst igjen for å nå FNs tusenårsmål for utvikling. Derfor mener Høyre at det er naturlig å prioritere den bilaterale bistanden til Afrika. Jeg håper at vi går foran og sikrer at Afrika også når FNs tusenårsmål. Jeg håper med dette at også Arbeiderpartiets representant Håheim har fått svar på sin kritikk av Høyre om at vi kutter i bistanden til Latin-Amerika.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Jeg har registrert at Senterpartiet mer enn én gang har uttalt at de er et forsvarsvennlig parti, og ikke minst støtte til det lokale heimevernet har vært gjennomgående viktig for Senterpartiet. Med dagens budsjettforslag tror jeg Senterpartiet må ta inn over seg at virkeligheten kanskje ikke er så positiv som man hadde ønsket. Jeg husker ikke om representanten var med på den lukkede høringen om situasjonen i Forsvaret, men det var ikke nødvendigvis bare lystige opplysninger som kom ut der. Mitt spørsmål til representanten er om han nå kan forsikre Stortinget om at det vil bli midler til neste år til nødvendig øving, slik at mannskapene i HV får øvd på sine objekt, at de får nødvendig skytetrening, at de får tilgang til nødvendig utstyr for å kunne gjøre jobben sin, og ikke minst at man greier å holde et fokus på det man skal gjøre, heller enn å krangle om det man eventuelt ikke skal gjøre, som i alle tilfeller kun er skadelig for Forsvaret.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
I dag er det flere medier som viser til påstandene i WikiLeaks-lekkasjene om at sentrale medlemmer i regjeringsapparatet skal ha latt amerikanerne forstå, før avgjørelsen endelig var tatt, at man kom til å gå for kjøp av JSF-en. Mitt spørsmål til forsvarsministeren blir som følger: Kan forsvarsministeren forsikre Stortinget om at amerikanerne ikke på noe helst vis kan ha fått en slik oppfatning?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-03:
Mitt neste spørsmål blir om interneffektivisering i Forsvaret. Den store satsingen i år er tilføring av 75 mill. kr – hvis jeg ikke husker helt feil – og så er det interneffektivisering på 235 mill. kr, tror jeg det var. Jeg har oppfattet at det allerede for i år er vanskelig å garantere for gjennomføring av dette – å frigjøre tilsvarende midler. Dette har man også hatt oppe på orienteringen om forsvarsbudsjettet generelt. Jeg oppfatter også at de etatene som faktisk skal levere dette produktet, sliter med det. Da blir spørsmålet ganske enkelt: Mener forsvarsministeren at det er realiserbart å ta ut en slik effektiviseringsgevinst til neste år?
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-12-03:
Representanten Slagsvold Vedum er ofte opptatt av euroen, og derfor skal jeg stille ham et spørsmål om euroen. Det er vel ingen i denne sal som ikke erkjenner at euroen har store utfordringer i dagens situasjon. Men det å stå alene i en globalisert verden er heller ikke uten utfordringer. Bildet er mer nyansert enn det representanten Slagsvold Vedum gjerne gir uttrykk for. Jeg vil gjerne stille representanten et konkret spørsmål, som jeg håper at han kan svare tilsvarende konkret på. Spørsmålet er som følger: Ville norske eksportbedrifter og norsk konkurranseevne vært styrket eller svekket dersom Norge hadde hatt euro nå?
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-12-03:
Det er ingen tvil om at eurosonen ikke er en optimal valutaunion. Det er heller ikke den amerikanske valutaunionen, for å ta et annet eksempel. Men spørsmålet mitt var likevel veldig konkret, og jeg oppfattet ikke at representanten svarte på det: Ville norske eksportbedrifter og norsk konkurranseevne vært styrket eller svekket dersom Norge hadde hatt euro nå?
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-12-03:
Det er en alvorlig situasjon på Koreahalvøya med potensielle regionale og globale ringvirkninger. Det kunne vært interessant å høre utenriksministerens vurdering av utviklingen på Koreahalvøya – hvordan spenningen kan reduseres, hvem som skal ta ansvar for å bidra til det, men ikke minst hvordan Norge vil forholde seg dersom situasjonen tilspisser seg.
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-12-03:
Statsråden får det til å høres ut som om vi skal drive bistand av hensyn til norske frivillige organisasjoner, og det håper jeg jo ikke er hensikten, men derimot å få til resultater i de landene vi kommer til. Selvskryt skal man lytte til, for det kommer fra hjertet. Statsråden er som sedvanlig meget beskjeden på regjeringens vegne. Det er åpenbart slik at det er større avstand mellom de rød-grønne partiene i sikkerhets- og utenrikspolitikken enn det er mellom opposisjonspartiene. Når de rød-grønne partiene har klart å bli enige om en politikk som Norge kan stå inne for, er jeg helt sikker på at opposisjonspartiene vil klare det. La meg gjenta spørsmålet fra representanten Rafiq, som statsråden ikke svarte på: «Kan statsråden forklare hvordan kvotetaket regjeringen har foreslått på import av namibisk lam, bidrar til å gjøre det mulig for Namibia å dra nytte av de gode sidene av globaliseringen?»
Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2010-12-03:
Ut fra dette å si hvordan et eventuelt framtidig regjeringssamarbeid vil bli, der står ikke Kristelig Folkeparti i dag. De partiene som i dag samarbeider, står og sto veldig langt fra hverandre på svært mange områder. Når det gjelder hvordan Kristelig Folkeparti stiller seg til samarbeidsparter og med hvilke partier, kommer i sin tur. Jeg tror at uansett hvilken vei en samarbeider, skal en finne fram til løsninger på det som er viktig for Kristelig Folkeparti.
Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2010-12-03:
Jeg er veldig glad for at vi kan være enige om det frivillige og det som skjer på den fronten. Det er slik at der jeg kommer fra, er vi faktisk vant til å svare ærlig og redelig på spørsmål. For meg å uttale meg om hva Høyre gjør – det synes jeg faktisk en skal spørre Høyres representanter om, og så kan de definere hva de mener om de spørsmålene.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-12-03:
Jeg har lyst til å starte med å gi Kristelig Folkeparti ros – ros fordi partiet alltid har hatt et stort engasjement for verdens fattigste, og også ros fordi partiet ønsker å stå sammen med regjeringspartiene i bistandsprioriteringene innenfor den rammen vi snakker om i dag. Det er jeg veldig glad for å kunne gi Kristelig Folkeparti ros for. Så er det en ting jeg lurer på. Representanten Svendsen var jo selv inne på at Høyre og Fremskrittspartiet kutter til sammen over 9 mrd. kr i bistandsbudsjettet. Det interessante å få vite da er jo hvordan Kristelig Folkeparti vil stille seg til et eventuelt framtidig regjeringssamarbeid med de to partiene som ønsker å kutte så kraftig i forhold til verdens fattigste. Jeg lurte på om representanten Svendsen kunne si litt om det.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2010-12-03:
Jeg ser den profilen, men den er ganske svak. Jeg er jo generelt opptatt av at de gangene man kan få mer for mindre, så er det en god avtale. Men på dette området ser jeg at Fremskrittspartiet foretar så dype kutt med en så svak argumentasjon på så viktige områder for Norge at resultatet er en endret profil. At det er bra med handel, og at det er bra med handelskapasitet, er regjeringen, Arbeiderpartiet og jeg helt enig i. Så det er ikke det det handler om, men det er summen av kuttene og måten de fremkommer på. Så vil jeg bare komme tilbake til dette med vingling. Det er klart at når man skal drifte en organisasjon hvor man har ambassader og folk og nærvær, og man det ene året vil kutte 150 mill. kr og det andre året øke med 12 mill. kr, er det ikke bare snakk om at man foretar endringer i prioriteringer, det er en vesensforskjell når man styrer en etat hvor det er mennesker, ansatte, nærvær, bygninger og ambassader. Det tillater jeg meg å påpeke.