Borghild Tenden (Venstre), 2010-05-25:
Jeg tror – og hører her i dag – at det er et felles mål for alle i denne sal at vi skal ha flest mulig miljøvennlige biler rullende på veiene våre. Det er mange virkemidler for å få det til, men jeg skal la hele den diskusjonen ligge. Vårt hovedærend med det dokumentforslaget vi nå behandler, er å fremme tiltak for å øke bruken av elbiler, ikke minst når det gjelder den offentlige bilparken. Her er det et stort, uforløst potensial. Spørsmålet er hvordan dette kan forløses. Tall fra Norstart viser at det offentlige ikke eier mer enn 66 elbiler. Det store potensialet for elbiler i den offentlige bilparken er ikke hentet ut. Av de 2 850 elbilene i Norge eies 98 pst. av privatpersoner og bedrifter, mens kun 2 pst. eies av det offentlige, som flere har vært inne på i dag. Inntil 60 pst. av den offentlige bilparken kunne vært byttet ut med elbiler. Det ville tilsvare nærmere 6 000 kjøretøyer. I dag er bare 0,6 pst. av den offentlige bilparken elektrisk drevet. Prosjektet Grønn Bil har gjennom en studie kartlagt at 90 pst. av den offentlige bilparken i Norge kjører under 10 mil per dag, altså godt innenfor rekkevidden til dagens elbiler. Derfor er et av argumentene som fremføres av regjeringspartiene, nemlig at det offentlige ikke velger elbil av praktiske årsaker som f.eks. rekkevidde, irrelevant. Det er også grunn til å vise til klimaforliket punkt 6.9, hvor avtalepartnerne – samtlige partier med unntak av Fremskrittspartiet – er enige om at «offentlige virksomheter må ligge i front innen bruk av lavutslippskjøretøy i egen virksomhet». På denne bakgrunn er jeg i og for seg skuffet over at ingen andre enn Venstre ser behovet for en tilskuddsordning, slik at spesielt kommunesektoren får et ekstra incitament til å velge elbil. Men først og fremst er jeg skuffet over regjeringen og regjeringspartiene som i den innstillingen vi nå behandler, ikke kommer med ett eneste forslag eller antydning om tiltak for hvordan den offentlige sektor kan øke sin andel av elbiler. Tvert imot skrives det med bred pensel både av statsråden og av regjeringspartiene at det er mer enn nok tiltak for å stimulere til kjøp av elbil. Jeg er enig i at det er mange gode tiltak. De fleste av tiltakene som berømmes her i dag, ble iverksatt av den forrige regjeringen. Men det er likevel åpenbart at noe må gjøres for at det offentlige tar sitt ansvar. Problemet oppstår når «det offentlige selv», gjennom regjeringen og statsråden, ikke mener det er behov for å gjøre noe. Det er også grunn til å minne om at det i arbeidsprogrammet til det partiet saksordføreren tilhører, står følgende interessante lesing på side 17: «SV vil etablere en belønningsordning der statlig virksomhet og kommuner gis støtte til å kjøpe inn elbiler og plugg-inn-hybridbiler.» Dette er påfallende likt det forslaget SV stemmer imot i dag, til tross for at saksordføreren i sitt innlegg taler varmt for elbiler i offentlig sektor. Det er en underlig øvelse vi er vitne til, men saksordføreren har god mulighet til å forklare hvorfor han stemmer imot Venstres forslag her i dag. Regjeringspartiene avviser forslaget under henvisning til at skatter og avgifter behandles i statsbudsjettet. Dette er i beste fall et vikarierende argument. For det første har komiteen nå en parallell sak til behandling, Prop. 119 LS for 2009–2010, hvor det foreslås endringer i merverdiavgiftsreglene på kultur- og idrettsområdet, med et provenyanslag på 335 mill. kr årlig og om lag 110 mill. kr i bokført effekt i 2010. Til sammenligning vil provenyeffekten av merverdiendringene i representantforslaget være på 1–2 mill. kr. For det andre er forslagene som er fremmet i representantforslaget, direkte knyttet til henholdsvis statsbudsjettet for 2011 og revidert nasjonalbudsjett for 2010 og er således nettopp i tråd med det flertallet peker på. Jeg tar til slutt opp Venstres forslag.