Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Så vidt jeg kan bedømme, er dette litt historisk, for det er siste gang vi behandler Innst. O. nr. 1, skatte- og avgiftsopplegget. Neste år blir det Stortinget som skal behandle dette. Men det skal jo behandles et skatte- og avgiftsopplegg for 2010 også, muligens med andre personer i salen. Hovedlinjene i skatte- og avgiftspolitikken ligger fast. Det betyr at Regjeringen fortsetter å bruke skattepolitikken som et viktig redskap for å oppfylle våre mål om mer rettferdig fordeling. Da vi kom til makten i 2005, avlyste vi skattelettepolitikken og brakte skattenivået tilbake til 2004-nivå. Det har gitt oss flere milliarder kroner til mer velferd og fellesskap. Samtidig har vi tatt viktige steg for å gjøre skattesystemet mer rettferdig. Regjeringspartienes innstilling i Innst. O. nr. 1 vil bidra ytterligere til det. Samtidig legger vi vekt på et forutsigbart og stabilt skattesystem i det store og hele, hvilket betyr at endringene verken er store eller dramatiske. Enkelte hevder likevel det motsatte, og kobler det opp mot finanskrisen. For å sitere sjefsøkonom i Nordea, Steinar Juel, i Bedriftsforbundets møte sist fredag: Endringen i skatte- og avgiftsopplegget har ingen betydning i forhold til finanskrisen. For vi går ikke inn for å øke skattene. Skattenivået er uendret og gir samlet sett verken noen innstramningsvirkning eller virker ekspansivt på norsk økonomi. Vi fordeler skattebyrden mer rettferdig. Skjerpelsene for de rikeste motsvares av lettelser for det store flertall. Det betyr endringer, selvfølgelig, og noen vil få økt skatt. Det har vi aldri lagt skjul på. Men at disse endringene, som er på mellom 3 og 4 milliarder kr, skal ha så avgjørende konsekvenser på et opplegg som gir 1 113 milliarder kr i merinntekter, er simpelthen vanskelig å forstå. En viktig endring er at 80 pst.-regelen fjernes. Dette skjer fordi vi vil at også de aller rikeste i Norge, som har stor formue og liten inntekt, skal bidra til fellesskapet slik andre i dette landet gjør. Denne regelen har begrenset skatten for de aller mest formuende. Regelen sier at en ikke skal betale mer enn 80 pst. av inntekten i skatt dersom nettoformuen ikke overstiger 1 mill. kr. Om man har en formue som er større enn 1 mill. kr, skal man betale en lavere sats, nemlig 0,8 pst. Andre, som ikke kommer inn under 80-prosentregelen, betaler 1,1 pst. i formuesskatt. I 2006 var de samlede nedsettelsene av skattene som følge av 80-prosentregelen på hele 830 mill. kr. Halvparten av dette beløpet kom fra de 100 mest formuende i landet. Derfor bidrar denne endringen til en betydelig bedre fordelingspolitikk. Så til formuesskatten: Den viktigste endringen vi gjør, er å øke bunnfradraget fra 350 000 kr til 470 000 kr. Dessuten fjerner vi laveste sats slik at man for all formue utover 470 000 betaler 1,1 pst. i formuesskatt. Dette gir isolert sett uendret eller lavere formuesskatt på alle nivåer. Men så gjør vi andre grep som skjerper formuesskatten for visse grupper. Et problem med formuesskatten er at den verdsetter ulike formuesobjekter ulikt. Dermed vil skattesatsen påvirke hvor man velger å investere, og ikke bare muligheten for gevinst gjennom avkastning. Fjerning av aksjerabatten, økning av ligningsverdiene på bolig og endringene av ligningsverdiene på næringseiendom vil redusere forskjellene i ulike formuesobjekter. Ligningsverdiene for bolig og fritidseiendom foreslås økt med 10 pst. for å ta igjen for manglende oppjustering i en periode med sterk prisstigning. Ligningsverdiene av bolig utgjør fortsatt i gjennomsnitt bare 21 pst. av markedsverdien og alle boligeiere er beskyttet av en maksimalgrense som tilsier at ligningsverdiene ikke skal overstige 30 pst. av markedsverdi – dette til tross for at gjelden kommer til fratrekk krone for krone. Gjelden verdsettes altså til 100 pst., mens boligverdien aldri kan verdsettes til mer enn 30 pst. Til tross for dette er verdsetting av bolig fremdeles svært lav og dessverre vilkårlig. I snitt er den på omtrent 21 pst. Ligningsverdiene av næringseiendom er i dag svært lave og utgjør i gjennomsnitt kun 25 pst. av markedsverdiene. Mange har ligningsverdier som er enda lavere enn dette. Den lave og skjeve verdsettingen av næringseiendom kamuflerer høye reelle formuer. Derfor ønsker vi en mer riktig verdsettingsmetode for næringseiendom, som i større grad tar utgangspunkt i reelle verdier. Det foreslås en ny, forenklet verdsetting med utgangspunkt i den kapitaliserte utleieverdien for næringseiendom som leies ut. Ny ligningsverdi settes til 40 pst. av den kapitaliserte utleieverdien. Næringseiendommer uten utleieinntekter økes med 60 pst. i 2009. Samtidig reduseres sikkerhetsventilen for å sikre at ingen eiendommer får høyere ligningsverdi enn 60 pst. av markedsverdien. Det gir reelt lavere formuesskatt for nybygg, som igjen vil bidra til å opprettholde byggeaktiviteten. Det tas også sikte på å legge fram forslag i 2010-budsjettet om en ny sjablongmetode for verdsetting av eiendommer som ikke leies ut. De senere år har det vært en overinvestering i næringsbygg, og det er blant annet et resultat av spesielt gunstige skatteregler. Ved å endre disse reglene vil vi dempe for store konjunktursvingninger i framtiden. Stadig færre betaler formuesskatt i Norge. Også i år økes bunnfradraget, som tidligere nevnt, nå til 470 000 kr, og til det dobbelte for ektepar. Siden 2005 er dermed bunnfradraget tredoblet for enslige og femdoblet for ektepar. Bare i 2009 vil 110 000 færre personer betale formuesskatt fordi bunnfradraget er økt. Samlet siden regjeringsskiftet i 2005 er det nesten 400 000 mennesker i Norge som er fritatt for formuesskatt. Det spres mange myter om formuesskatten, bl.a. at den rammer pensjonister hardt. I den grad fattige pensjonister har opplevd å bli berørt, har stortingsflertallet gjort noe med det. Økt bunnfradrag i formuesskatten til 470 000 kr betyr at et ektepar, som dermed får to bunnfradrag uten annen formue, både må være gjeldfrie og eie et hus til over 3 mill. kr for å komme i formuesskattposisjon. Og da har vi forutsatt at boligen er verdsatt til maksimalgrensen på 30 pst. Det typiske er at boliger er verdsatt til klart mindre. Mens 30 pst. av befolkningen betalte formuesskatt i 2005, vil det i 2009 være 20 pst. som betaler denne skatten. Blant dem som fortsatt betaler formuesskatt, vil størrelsen på formuesskatten gå ned i 2009. Dette gjelder 680 000 mennesker, mens den økes for om lag 200 000 mennesker med jevnt over store formuer. Litt om arveavgift. Vi har lenge vært kjent med at det har vært skattehull i arveavgiften som særlig de rikeste har benyttet seg av. Nå gjør vi noe med dette. Vi går inn for lettelser i satsene og økte bunnfradrag, og vi endrer regelverket for ikkebørsnoterte selskaper. Med de grepene som gjøres, gis det netto lettelser i arveavgiften på snaut 1,4 milliarder kr. Til sammenligning innbrakte arveavgiften om lag 2,6 milliarder kr i 2007. De samlede virkningene av arveavgiftsomleggingen innebærer at mellom 90 pst. og 95 pst. av alle avgiftspliktige får lavere arveavgift enn med dagens regler, mens et lite, velstående mindretall får høyere arveavgift. I dagens arveavgift verdsettes aksjer i ikkebørsnoterte aksjeselskaper til 30 pst. av markedsverdi. Denne rabatten på 70 pst. gjør at eiere av slike selskaper enkelt kan nulle ut arveavgiften. Av hensyn til generasjonsskifter i mindre familieforetak har ikke Regjeringen foreslått å fjerne hele aksjerabatten. Det beholdes en redusert aksjerabatt på 40 pst. for aksjer som er verdt under 10 mill. kr, pr. arveavgiftsmottaker. Mens bolig og fritidseiendom i dagens regler skal verdsettes til markedsverdi, blir verdien av næringseiendom som eies av ikkebørsnoterte aksjeselskaper verdsatt på samme måte som med formuesskatten. Endringene som gjøres i formuesskatten, ved at det innføres et mer rettferdig system for verdsettelse av næringseiendom, slår derfor indirekte også ut for arveavgiften for ikkebørsnoterte aksjeselskaper. Hvis næringseiendommen er verdsatt til mer enn 60 pst., vil den få lavere verdi, fordi maksimalgrensene senkes fra 80 pst. til 60 pst. – som jeg tidligere fortalte om – mens hvis den er verdsatt lavere, vil den få økt verdi og dermed bidra til høyere arveavgift. Regjeringen foreslår altså både store lettelser i arveavgiftssatsene og økte bunnfradrag. Begge deler vil komme alle til gode, også mange små og mellomstore bedrifter. Bunnfradraget for sats 1 i arveavgiften økes fra 250 000 kr til 470 000 kr, og satsen reduseres fra 8 pst. til 6 pst. Bunnfradraget for sats 2 økes fra 550 000 kr til 800 000 kr, og satsen reduseres fra 20 pst. til 10 pst. Satsene for andre arvinger enn barn og foreldre reduseres fra henholdsvis 10 pst. og 30 pst. til 8 pst. og 15 pst. Det ble innført en rentefri avdragsordning for generasjonsskifte i familiebedrifter i 2006. Denne ordningen utvides nå, fra sju år til tolv år, og slik at den omfatter bedrifter av alle størrelser, ikke bare de minste. Vi har opprettholdt en rabattordning i arveavgiften for slike aksjer inntil et tak på 10 mill. kr pr. arvemottaker. Restgjeld på arveavgift gir dessuten formuesfradrag, som reduserer formuesskatten. Endringene i arveavgiften er blitt karakterisert som dramatiske, men det er å skremme unødig. På et seminar i regi av Handelshøyskolen stilte økonomene følgende spørsmål: Snakker vi om en dramatisk skjerping av arveavgiften ved generasjonsskifte i familiebedrifter? Nei, det gjør vi ikke, ifølge Norges Handelshøyskole, nettopp på grunn av de regelendringene jeg har referert til – eller for å sitere professor Terje Hansens konklusjon korrekt: Krisebeskrivelsen som er gitt av næringslivet med hensyn til konsekvensene av det nye arvesystemet, er følgelig bare tull. Men hva med at disse endringene skjer nå, når vi har finanskrise? Egenkapitalsituasjonen i norsk næringsliv er kraftig forbedret de siste årene. Dessuten går vi mer målrettet inn med økt aktivitet på de sektorene som rammes av aktivitetsnedgang, f.eks. innen bygg og anlegg, framfor å opprettholde spesielt gunstige skattevilkår for de rikeste eierne. Når man hører på opposisjonen, virker det som om skatten ikke endres i opp- og nedgangstider. Selvfølgelig er det ikke slik. Når inntektene blir lavere, betaler man mindre skatt. Og når både aksjeformuer og næringsbyggformuer minker på grunn av at markedsutviklingen er nedadgående, blir også formuesskatten tilsvarende lavere. Jeg vil til slutt kommentere noen mindre endringer. Et bredt flertall i komiteen går inn for å endre renteberegningsmetoden ved utskriving av eiendomsskatt på kraftanlegg, dette fordi vi ønsker å forhindre store svingninger i kommunenes eiendomsskattinntekter. Under budsjettbehandlingen i Stortinget ble vi gjort oppmerksom på de uventede konsekvensene endringen i beregningsgrunnlaget for den risikofrie renten hadde for 2007-budsjettet. Vi var lydhøre for de innspill vi fikk om at det nye systemet fikk andre virkninger enn det som var tilsiktet. Derfor fremmer vi en lovtekst for å rette opp dette. Nå blir det en egen saldogruppe for faste tekniske installasjoner i bygg, med en avskrivingssats på 10 pst. Dette vil bidra til å fjerne incentivene i dagens regler til å velge gammel teknologi – og dermed gjøre det mer lønnsomt å investere i nye og mer energieffektive løsninger ved utskifting av faste tekniske installasjoner. Slike installasjoner i næringsbygg avskrives i dag sammen med bygget, med en sats på 2 pst. for forretningsbygg og 4 pst. for øvrige næringsbygg. 10 pst. i avskrivingssats vil f.eks. varmeanlegg, kjøle- og fryseanlegg, elektriske anlegg, sanitæranlegg, heisanlegg og andre installasjoner som er en integrert del av bygningen, få. Årets trygdeoppgjør var meget godt. Enslige med minstepensjon og minstepensjonistektepar ville derfor i utgangspunktet få økt skatt. Ved å øke grensen for inntekter som kommer inn under skattebegrensningsregelen, vil skatten ikke øke for denne gruppen. Grensen for nettoinntekt for enslige pensjonister økes også, slik at minstepensjonister fremdeles ikke skal betale høyere skatt etter vårens rekordhøye trygdeoppgjør. Privatpersoner som får utført små tjenester i hjemmet, vil kunne glede seg over at vi hever grensen for lønnsinnberetningsplikt. Den økes nå fra 2 000 kr til 4 000 kr. Skatte- og avgiftsendringene i dette budsjettet følger samme mønster som de tre foregående skatte- og avgiftsendringene. Vi beholder skatt på 2004-nivå. Vi foretar ingen store systemendringer, men vi skjerper fordelingsprofilen. Alle med bruttoinntekt under 750 000 kr, får i snitt uendret eller redusert skatt. De med en bruttoinntekt mellom 750 000 kr og 1 mill. kr får en svak skjerping, og de med bruttoinntekt over 1 mill. kr får en markert skjerping. Jeg skulle ønske opposisjonen kunne glede seg litt mer over at det store flertallet faktisk får skattelettelser med dette skatte- og avgiftsopplegget. I stedet fokuseres det på de få som ikke lenger kan benytte seg av særskilt gunstige skatteregler, som i praksis ikke er tilgjengelige for folk flest. Ved å stemme mot våre endringer stemmer man mot skattelettelser for folk flest.