Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-11-13:
Det er prisverdig at interpellanten gjev oss anledning til å drøfte reiselivspolitikk, for det er eit tema som Arbeidarpartiet og Regjeringa er veldig opptekne av. Representanten Torbjørn Hansen er sjølvsagt kjend med at dette er eit av dei områda som denne regjeringa satsar spesielt på. Soria Moria-erklæringa er Regjeringas plattform. Ho omtaler reiseliv som eitt av fem satsingsområde. Me har naturgjevne fortrinn innafor reiselivet. Derfor er det denne regjeringas mål å vidareutvikle norske reiselivsnæringar. Me må ha som mål at Noreg skal ha lønsame og konkurransedyktige reiselivsbedrifter. Me må ha som mål eit miljøriktig og berekraftig reiseliv som tek vare på det naturgrunnlaget me baserer store delar av reiselivsverksemda på, og eit reiseliv som tilbyr gode opplevingar av høg kvalitet. For å bidra til å nå desse måla har Regjeringa følgt opp ord med handling og gjennom store løyvingar satsa for å fremme reiselivet både her heime og i utlandet. Dette står i stor kontrast til den linja Høgre førte då dei sat i regjering og hadde næringsministeren. Då var det som kjent næringsnøytralitet som gjaldt. Reiseliv er blant dei raskast veksande næringar i verda, og målet er at Noreg skal ta sin del av denne veksten. Reiselivsnæringa er spesielt viktig for distrikta. I mange lokalsamfunn rundt om i landet er det den viktigaste næringa, som gjev positive ringverknader også til andre næringar. Men det er ingen tvil om at den internasjonale kampen om turistane er både tøff og krevjande. Dersom me skal kapre ein større del av denne marknaden, må det takast grep frå Regjeringa i eit nært samarbeid med næringa. Derfor er arbeidet med ein eigen reiselivsstrategi viktig. Kvalitet og fornying er viktige stikkord. Det er behov for å nyorientere seg i forhold til kva me legg i omgrepet «reiseliv». Som statsråden også var inne på, er det opplevingar turistane vil ha. Dette betyr at ein må sjå reiseliv, kultur og menneskeskapte opplevingar i ein samanheng, og det må satsast meir bevisst på heile denne verdikjeda. Noreg kan tilby ein storslått natur og svært varierte opplevingar, og det gjeld å få marknadsført dette ute i den store verda. Me kan ikkje konkurrere på pris, men me kan vinne på kvalitet. Me må sørgje for at produkta er bra og av god kvalitet. Eg vil også presisere at reiselivsnæringa sjølv har det primære ansvaret for si eiga utvikling. Myndigheitenes oppgåve er å leggje forholda til rette og sørgje for gode rammevilkår. Reiselivsnæringa på si side må da sørgje for at me har gode tilbod som turistane er villige til å betale for, og ho må vere ansvarsmedviten. Dette betyr at næringane må sørgje for produktutvikling og kvalitetssikring. Samarbeid mellom aktørane i næringane og samarbeid mellom aktørane og myndigheitene på kommunalt og regionalt nivå gjev betre produkt og god kvalitet. Eg veit at dei destinasjonane som gjer dette særleg godt, har eit utprega og godt samarbeid på mange nivå. I tillegg til det internasjonale marknadsføringsarbeidet, hovudsakleg utført av Innovasjon Norge, har staten ei rolle knytt til dei meir overordna strategiske oppgåvene og til ei generell tilrettelegging av rammevilkåra for næringane. Regjeringas satsing på samferdselspolitikk, på landbruks-, fiskeri- og matpolitikk og på distrikta kjem reiselivsnæringane til gode. Og satsing på reiseliv kjem igjen distrikta til gode. Eg veit at Regjeringa tek grep for meir samarbeid innanfor myndigheitsapparatet for betre å koordinere innsatsen som har relevans for reiselivsnæringane. På enkelte område vil det oppstå konfliktar mellom næringane. Det peikte òg interpellanten på i sin interpellasjon. Me må sørgje for at slike konfliktar blir underlagde heilskaplege vurderingar. Derfor er det viktig med reiselivsstrategien som no er like om hjørnet, og som ei rekkje departement stiller seg bak, og ikkje minst med ein strategi som er utarbeidd i nært samarbeid med aktørane i næringa.