Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2002-06-20:
Arbeiderpartiet ønsker å sikre at kommunene har forutsigbarhet i økonomien, slik at de tør satse på å bygge flere barnehager. Flertallet vil øke det statlige driftstilskuddet til om lag 80 pst. fra 1. august 2003. Vi legger inn et stimuleringstilskudd i form av et engangstilskudd på 16 000 kr pr. plass for barn over tre år, og 20 000 kr pr. plass for barn under tre år, fra 1. juli 2002. Arbeiderpartiet vet at for å få flere barnehageplasser kreves det mer penger. De pengene er vi villig til å investere i barna. Selv om barnehager ble debattert tidligere denne uken, mangler vi fortsatt svar på noen spørsmål. Har Regjeringen tenkt å følge opp vedtaket om barnehager? Regjeringspartiene sier at de vil det samme som oss. Nå vil jeg vite hvor mye penger Bondevik-regjeringen la inn i forbindelse med forhandlingene i barnehageavtalen. Vi vet svaret, men dette var et spørsmål regjeringspartiene ikke ville svare på i debatten mandag. Kan vi nå få svaret? Det er helt nødvendig å overføre mer penger fra staten i kommende år, slik at kommunene får en økonomi som står i forhold til de oppgavene de skal løse til beste for sine innbyggere. I kommuneproposisjonen for 2003 sier Regjeringen at den gir kommunene 750 mill. kr til frie inntekter. Dette er på langt nær nok til å dekke de økte utgifter kommunene vil få. Jeg tillater meg å beklage at Regjeringen heller ikke har etterkommet Stortingets pålegg med hensyn til økt økonomisk kompensasjon for ressurskrevende brukere. Det er viktig for både små og store kommuner å få på plass en slik forutsigbar og stabil finansieringsordning. Omsorg for tunge brukere er svært kostnadskrevende og legger beslag på store ressurser, både økonomisk og menneskelig. Det er faktisk slik at en Regjering må følge opp de vedtak som Stortinget gjør – det kalles visst parlamentarisme. Det bør statsråd Valgerd Svarstad Haugland merke seg. Regjeringen har ikke fulgt opp vedtaket om å etablere en statlig toppfinansiering for ressurskrevende brukere som flertallet i Stortinget gjorde. Når kommunene sliter økonomisk og har brukere som eksempelvis koster 2–3 mill. kr pr. person i året, blir konsekvensen at kommunene ikke får gi tilfredsstillende kvalitet på tilbudet, eller at tilbudet til de funksjonshemmede blir så kostbart at det går på bekostning av velferdstilbud til den øvrige befolkningen i kommunen. Selv i et godt utbygd velferdssamfunn vil det alltid være noen som trenger mer fra fellesskapet enn andre. Det er kommunene som merker at enkelte av innbyggerne ikke har det så greit. Dette gir utslag på sosialbudsjettet. I lokalavisene leser vi at mange kommuner har problemer med å få behandlet saker i barnevernet innen fristene og få gitt disse barna og ungdommene hjelp. Vi ber derfor Regjeringen gi en vurdering av situasjonen i barnevernet i forbindelse med budsjettet for 2003 og eventuelt sette inn tiltak. Jeg kommer fra Hedmark. Det er et flott fylke med vakker natur. Men vi er i en oljeskygge. Vi lever ikke av fiske heller, og geografisk og økonomisk ligger fylket tydeligvis for langt sør. Jeg får daglig henvendelser fra ordførere i Hedmark som er helt fortvilet over at de ikke har økonomiske muligheter til å gi sine innbyggere det velferdstilbudet de har behov for og krav på. Ordføreren i Engerdal sier at han må si opp seg selv for å spare lønnsutgifter. Engerdal kommune er liten. Den har 1 700 innbyggere og må spare 8 – åtte – mill. kr. Det blir tøft for en liten kommune. Jeg kan videre opplyse at lønnsoppgjøret og ekstrautgiftene til Kommunal Landspensjonskasse koster kommunene i Østerdalen og på Hedemarken 227 mill. kr. Resultatet av det er kutt, som vil måtte ramme innbyggerne, både barn og unge i barnehage og skole, de eldre og de med spesielle pleiebehov. Jeg lurer på om dette er en villet utvikling slik at sammenslåing av kommuner tvinger seg fram. Det er et paradoks at den regjering som vant valget på å skape en bedre skole, fører kommunene ut i fattigdom, hvor skolen faktisk er noe av det som rammes hardest. Men kanskje skolen eller kommunene ikke er så viktig når det går på bekostning av nye løfter om skattelette? Derfor er jeg glad for at Arbeiderpartiet nå foreslår en økning til kommunesektoren, selv om dette selvsagt heller ikke er nok. Jeg har lyst til å spørre statsråden, som representerer Høyre, om hun er enig i det som kom fram på Kristelig Folkepartis sentralstyremøte da de diskuterte barnehagesituasjonen på tirsdag. For på møtet, som også statsminister Kjell Magne Bondevik var til stede på, ble det vedtatt en oppsiktsvekkende resolusjon, står det i VG, hvor Kristelig Folkeparti-toppene anbefaler Regjeringen å se bort fra maksimalprisvedtaket i Stortinget. Hva skjer?