Bente Stein Mathisen (Høyre), 2011-05-27:
Jeg vil også takke interpellanten for å ha tatt opp et veldig viktig tema. Høyre har lenge vært opptatt av å ta i bruk mer teknologi i helse- og omsorgssektoren. Vi ønsker valgfrihet og verdighet i omsorgen, og da er satsing på velferdsteknologi og innovasjon helt nødvendig. Nye løsninger åpner for nye muligheter med fokus på kvalitet og økt kapasitet. Skal vi løse utfordringene i pleie- og omsorgssektoren fremover, må vi tenke nytt. Vi står overfor en varslet eldrebølge, og det vil bli vanskelig å få rekruttert nok folk til å løse alle de oppgavene som hjelpetrengende vil ha behov for. De fleste eldre ønsker å bli boende hjemme så lenge som mulig. Høyre ønsker å tilby hjemmeboende eldre en trygghetspakke, slik at hjemmesituasjonen oppleves trygg selv om helsen begynner å skrante. Det finnes i dag teknologi utover den vanlige trygghetsalarmen som kan bidra til større selvhjulpenhet, trygghet og sikkerhet. Smarthusteknologi kan redusere fare for brann, og sensorer kan registrere bevegelser og forebygge fall. Dataskjermer kan hjelpe begynnende demente med å huske riktig gjøremål. Alt dette kan være med på å gjøre det lettere å leve selvstendig og klare seg lenger i egen bolig. Utvikling av ny teknologi kan bidra til å gi eldre og hjelpetrengende mer verdighet, mer trygghet og bedre livskvalitet. Men det handler ikke bare om å utvikle ny teknologi, det handler også om å ta i bruk og utnytte mer av den teknologien som vi allerede har. Vi har i dag bl.a. senger som kan snu pleietrengende automatisk mens de sover, som hindrer liggesår, og som betyr at de ikke behøver å vekkes av fremmede om natten. Vi har også GPS-utstyr som gjør at de med tiltakende demens kan bo lenger hjemme sammen med sin ektefelle, fordi det blir lettere å spore dem opp hvis de ikke finner veien hjem. GPS kan også være et godt hjelpemiddel i omsorgsboliger og i sykehjem. Ofte føler den demente seg faktisk innelåst og passet på, noe som kan gi seg utslag i frustrasjon, sinne og stor uro. Med GPS kan de bevege seg fritt, gå tur alene og oppleve en større grad av livskvalitet. Personalet finner dem hvis de går seg bort. Det er også utviklet moderne kommunikasjonsutstyr, som flere har nevnt her, som kan brukes mer, slik at syke kan konsultere leger hjemmefra, og slippe slitsomme reiser og ventetider på sykehusene. Det samme gjelder også på sykehjemmene. Kommunikasjonen og konsultasjonen kan gjøres mellom sykehjemslegen og sykehuslegene, også ved hjelp av ny teknologi, med røntgen, slik at den syke eldre slipper å bli fraktet frem og tilbake mellom sykehjem og sykehus. Det som er viktig for oss i Høyre å påpeke når vi snakker om å ta i bruk mer teknologi i helse- og omsorgssektoren, er, som også statsråden sa, at teknologi i omsorgen aldri kan erstatte mennesker. Vi må ta i bruk ny teknologi med varsomhet, for vi vil ikke ha et kaldt samfunn hvor gode omsorgspersoner erstattes med roboter og tekniske duppeditter. Høyre er også opptatt av de etiske problemstillingene, som også statsråden var inne på, knyttet til bruk av velferdsteknologi. Vi mener det er viktig å bruke tid på å vurdere grensene mellom trygghet og overvåkning. Hensynet til personvernet må ivaretas på en forsvarlig og respektfull måte. Høyre er opptatt av å sette brukerne i sentrum, ta dem med på råd og lytte til hva de opplever som gode omsorgstjenester. Tilbakemeldinger fra mange hjelpetrengende er at de ønsker å ta i bruk tekniske hjelpemidler som kan gi dem større grad av mestring og selvstendighet i hverdagen. Det å kunne greie seg selv, og ikke hele tiden føle at man er pasient eller pleietrengende, har noe med livskvalitet å gjøre. Det er ikke snakk om et enten–eller når det gjelder å ta i bruk ny teknologi. Ansatte i pleie- og omsorgssektoren skal fortsatt gjøre oppgaver som bare kan utføres av kompetent personell. De varme og gode hendene skal fortsatt være et varemerke i omsorgen. Til nå har det vært kommunene selv som har ledet an i å ta omsorgsteknologi i bruk på kommunalt nivå. Noen kommuner har kommet langt – det nevnte også statsråden. Bærum kommune, som jeg kjenner, er en av dem. De kommunene som ikke har begynt å tenke i disse baner, har mye å lære av de kommunene som ligger i front. Når en ser til andre europeiske land, som f.eks. Danmark og Skottland, har de nasjonalt satt utvikling og bruk av velferdsteknologi høyt på dagsordenen og vunnet flere erfaringer. Her er jeg enig med interpellanten: Det går for tregt på dette området i Norge. Det er manglende satsing, og det er noe tilfeldig. Regjeringen har en jobb å gjøre med å komme mer på banen og sørge for at det blir mer fokus, og utvikling, på dette viktige området i alle kommuner. Jeg hørte i innlegget fra statsråden det jeg opplever som store ambisjoner på dette området: å få det som Hagen-utvalget omhandler, med på dagsordenen. Til slutt har jeg et spørsmål: Hvordan har man da tenkt å gjøre det?