Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-10-14:
La meg først slå fast at Fremskrittspartiet er et parti som ønsker å avvikle hele arveavgiften. Hadde man vært i en slik situasjon, hadde vi i hvert fall sluppet denne type diskusjoner og denne diskusjonen om tilpassing, for da hadde det ikke vært noe å passe seg til. Til saksbehandlingen: Nå hadde vi jo en diskusjon her der Stortinget avklarte om man ville behandle saken. Jeg har konstatert at regjeringspartiene, som forsvarer denne omleggingen, er veldig opptatt av å presisere at her er det få konsekvenser, og man sier tydeligvis at de som er sterkt imot dette, tegner et skremselsbilde som det ikke er grunnlag for. Men hvis det er slik at dette har få konsekvenser for de bedriftene som nå har varslet om dette, er det noe underlig at man har et slikt ekstremt hastverk med å få klubbet denne saken igjennom, slik at man til og med må omgå Stortingets forretningsorden. Det gjør at jeg stusser, og jeg setter store spørsmålstegn ved hva det er som virkelig er så viktig at man ikke f.eks. kunne behandlet denne saken i morgen. Men ok, la den debatten ligge – flertallet har talt. Flertallet sier at 90 pst. vil få lettelser når man gjør disse endringene. Men det betyr altså at noen ikke får lettelser, noen får det motsatte, for dette skal finansieres. Jeg registrerte i debatten før i dag i forbindelse med saksbehandlingen at representanten Heikki Holmås uttaler at her er det en endring for å ta de rikeste, fra de aller rikeste. Da tror jeg man har en dårlig virkelighetsoppfatning med hensyn til hvem man faktisk tar fra. Jeg synes man som politiker burde lytte litt til hva bransjeorganisasjonene sier, hva næringslivet selv sier, og hva de berørte bedriftene faktisk sier. Media har jo nå gjort den jobben som vi ikke har tid til. På grunn av denne ekstremt raske behandlingen er det media som nå i noen dager heldigvis har klart å få fram eksempler på hvordan denne endringen fra flertallet rammer en del bedrifter ganske hardt. Spesielt er det underlig, med et parti som Senterpartiet i regjering, å se en rekke eksempler fra nettopp Distrikts-Norge på at mange hjørnesteinsbedrifter slik jeg ser det, rammes urettmessig av disse omleggingene fra flertallet. Hvordan Senterpartiet kan ha det godt med seg selv i forhold til dette, aner jeg ikke, men jeg håper at velgerne registrerer hvordan man nå rammer deler av næringslivet. Før jeg gikk på talerstolen, tenkte jeg på hva jeg skulle si. Og i går registrerte jeg en kronikk i Dagens Næringsliv av administrerende direktør i HSH, Vibeke H. Madsen, og jeg har lyst til å komme med noen sitater derfra. For det hun sier, er veldig bra, og da bør ikke jeg finne på nye ord. Hun sier bl.a.: «Å ramme kapitaltilgangen til mange bedrifter i en situasjon med finansuro, høye renter, konjunkturnedgang, og hvor kapitaltilgangen blir vanskeligere, kan vise seg å bli kritisk.(…) De fleste norske små og mellomstore virksomheter i Norge er familieeide. Samlet anslås familievirksomhetene å utgjøre omtrent to tredeler av alle virksomheter i Norge. En stor del av disse finner vi i Distrikts-Norge, og mange er hjørnesteinsbedrifter i lokalsamfunn. De personlige/familieeide virksomhetene står for en stor del av den norske verdiskapingen, i størrelsesorden 350 milliarder kroner og en sysselsetting av 650 000 arbeidstakere.(…) Og dersom bedriften står overfor et generasjonsskifte, slik svært mange bedrifter gjør akkurat nå, vil arveavgiften kunne være utslagsgivende for neste generasjons evne og vilje til å fortsette. Summen av dette kan bli tap av flere arbeidsplasser. Når Regjeringen velger å gjøre arveavgiften mer spiselig for folk flest, hvorfor i all verden måtte den gjøre det enda vanskeligere for familiebedriftene?» (…) (…) Dette stiller Vibeke Madsen spørsmål om, og det spørsmålet slutter jeg meg til: Hvorfor i alle dager? Hvorfor nå, når finansminister og statsminister og andre med en alvorlig mine kommer med krisetiltak og diskuterer den situasjonen vi nå har i norsk næringsliv i forbindelse med den internasjonale finansuroen? Hvorfor kommer man nå med et angrep på familieeide bedrifter i Norge? Nå som næringslivet faktisk går tøffere tider i møte, velger man altså å gjøre disse endringene som mest sannsynlig får store negative utslag. Jeg skjønner ikke beveggrunnen til Regjeringen. Og jeg skjønner ikke hvordan man har tenkt at dette bare skal føre til få konsekvenser, og at dette er å ta de rikeste. Dette er ikke å ta de aller rikeste. Her går man til angrep på næringslivet, noe som, spesielt i den situasjonen vi er i nå, mest sannsynlig vil vise seg å få store, uheldige utslag.