Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2013-03-19:
Et bredt flertall i Stortinget, alle partier unntatt Fremskrittspartiet, ber regjeringen vurdere konsekvensene av en heving eller fjerning av den lovbestemte aldersgrensen på 70 år i norsk arbeidsliv. Regjeringen gis en frist til våren 2014 med å foreta en slik vurdering. Mindretallet, som også har fremmet representantforslaget vi behandler i dag, ser ikke behov for en slik konsekvensvurdering. Det er i og for seg typisk for dette partiets forståelse av norsk arbeidslivspolitikk. De tror og mener at dagens 70-årsgrense kan heves til 75 år nær sagt med et fingerknips og uten at partene i arbeidslivet tas med på råd. Men la oss ikke dvele ved det. Jeg konstaterer at et bredt flertall i Stortinget nå mener at tiden er inne til å heve den lovbestemte aldersgrensen, slik at det blir samsvar mellom pensjonsreformens gode intensjoner og arbeidsmiljøloven. Hensikten med pensjonsreformen, som etter min oppfatning er den viktigste valgfrihetsreformen vi har gjennomført på denne siden av århundreskiftet, er nettopp å oppmuntre eldre arbeidstakere til å stå i arbeid lenger fordi mange ønsker det, og fordi arbeidslivet trenger deres erfaring, kompetanse og arbeidskraft. Da opplever vi at dagens aldersgrense, både den lovbestemte aldersgrensen og ulike aldersgrenser som er fastsatt i den enkelte virksomhet, virker motsatt av pensjonsreformens hensikt. Så skal jeg skynde meg og si at dagens debatt om aldersgrenser egentlig er en debatt om oppsigelsesvernet. Altså: Mens en oppsigelse begrunnet med alder er å anse som usaklig før fylte 70 år, er den ifølge arbeidsmiljøloven saklig etter fylte 70 år. Arbeidsmiljøloven har diskrimineringsbestemmelser, også med hensyn til alder. Bestemmelsene legger til grunn at alder i seg selv ikke er saklig oppsigelsesgrunn. Oppsigelse som følge av alder er per definisjon diskriminerende. Likevel er det slik at diskrimineringsbestemmelsen opphører ved fylte 70 år. Nå har vi altså levd med 70-årsgrensen siden 1917. Den er innarbeidet og – vil jeg si – akseptert. Vi har også levd med og akseptert lov om aldersgrenser for offentlige tjenestemenn, en lov som etter min oppfatning er aldersdiskriminering. Her tilpliktes offentlige tjenestemenn og -kvinner å gå av med pensjon senest ved månedsskiftet etter fylte 70 år. Mens arbeidsmiljøloven åpner for at arbeidstaker og arbeidsgiver kan avtale arbeid utover 70 år, møter offentlige tjenestemenn og -kvinner et bastant krav om å tre ut av arbeidslivet på dette tidspunkt. Jeg tillater meg å mene at slik diskriminering ikke bare er i strid med norsk lovgivning – den er også i strid med EU-retten. Pensjonsreformen og det faktum at vi alle lever lenger, er den direkte årsaken til at vi nå ber regjeringen løfte fram aldersgrensespørsmålet. Levealderen øker i gjennomsnitt med to måneder hvert år. Vi ser allerede at flere og flere arbeider lenger, selv om de aller færreste bryter 70-årsgrensen. Men det faktum at arbeidstakerne kan heve pensjon, arbeide og tjene opp nye pensjonspoeng til fylte 75 år, gjør at flere og flere vil gjøre det, når det åpnes for det. I en situasjon med minimal ledighet og stort behov for arbeidskraft, representerer eldre arbeidstakere en viktig arbeidskraftressurs. Men jeg ser selvfølgelig også at det er argumenter for å beholde 70-årsgrensen – både fra arbeidsgiver- og arbeidstakersiden teller hensynet til en verdig avgang ganske tungt. Det vil unektelig kunne oppstå vanskelige situasjoner når arbeidsgivere ser seg nødt til å si opp eldre arbeidstakere fordi de ikke er i stand til å utføre en tilfredsstillende jobb om vi fjerner aldersgrensen. Men det kan saktens hevdes, helt uavhengig av alder. Selv om jeg er tilbøyelig til å mene at menneskers arbeidsevne ikke først og fremst er avhengig av alder, ser jeg selvfølgelig at det finnes yrker eller bransjer med større helse- og sikkerhetsrisiko enn andre yrker, og at det kan være hensiktsmessig å opprettholde en pliktmessig avgangsalder. Men etter mitt syn er alder alene en uakseptabel oppsigelsesgrunn. Jeg forstår imidlertid at vi ikke kan ha et lov- og avtaleverk der det helt og holdent overlates til den enkelte arbeidstaker selv å bestemme når han eller hun skal forlate arbeidslivet. Det er derfor dette spørsmålet er så vidt komplisert. Det minner meg om en historie fra Trondheim, litt tilbake i tid, da en herostratisk berømt avisredaktør en dag møtte en for lengst avgått ordfører på byens promenadegate Nordre gate. Redaktøren, som hadde en betydelig eierandel i sin egen avis, holdt det gående til langt utover aldersgrensen, og det var dem som mente at hans lederartikler nok ikke var tilpasset samtida. Samtalen ble ledet inn på alder og aldersgrenser, og redaktøren ble spurt om han ikke snart aktet å legge ned sin redaktørpenn. Det gjør jeg ikke før jeg begynner å skrive tull, svarte redaktøren. Og hvem er det så som bedømmer det, lød oppfølgingsspørsmålet. Det gjør min kone, konstaterte redaktøren etter en tenkepause. Kona var noe eldre enn han selv. Poenget er selvfølgelig at vi ikke alltid har selvinnsikt nok til å forstå når det er på tide å gi seg. Enkelte land har overlatt aldersgrensespørsmålet til partene i arbeidslivet. Også hos oss har arbeidslivets parter stor innflytelse på den lovgivningen som gjelder i norsk arbeidsliv. Det skulle forresten bare mangle. Dels er også aldersgrenser festet til tariffavtaler, og vi har bedriftsfastsatte aldersgrenser – oftest også som et resultat av avtaler mellom arbeidsgiver og ansatte. Jeg ønsker derfor å understreke at det for Arbeiderpartiet og – vil jeg tro – det brede flertall i denne salen, er ganske utenkelig å heve den lovbestemte aldersgrensen i norsk arbeidsliv uten at partene i arbeidslivet er tatt med på råd og lyttet til, før spørsmålet i neste omgang forelegges Stortinget. Derfor skal jeg i denne sammenhengen være forsiktig med å gi føringer for de drøftelsene som skal finne sted, bortsett fra å signalisere at det er Stortingets klare ønske at det må være samsvar mellom aldersgrenser og pensjonsreform, slik at alle som ønsker det, får reell adgang til å utnytte pensjonsreformens muligheter.