Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-06-20:
Saken gjelder Riksrevisjonens rapport om politiets og Forsvarets objektsikring for budsjettåret 2015. Stortinget hadde i går lukket møte, og denne saken skaper derfor en krevende rolle for alle som er ombudsmenn. Etter å ha hørt forsvarssjefen og lederen av landmaktutredningens presentasjon av forsvarspolitiske spørsmål i går er det ganske uforståelig at en opplever det hemmelighold som vi nå står overfor, et hemmelighold som Riksrevisjonen ønsket at ikke skulle være til stede, en riksrevisjon som har erfaring, sjølsagt, med lover og det som er praksis. Jeg viser til saksordfører Kolbergs orientering, som på en god måte også viser Senterpartiets standpunkter, men jeg skal gå gjennom en del ut fra våre vurderinger. Det sentrale i denne saken er at Forsvarsdepartementet må sørge for at Forsvaret ivaretar sitt ansvar for sikring og beskyttelse av nøkkelobjekter, herunder sikre at Forsvaret peker ut nødvendige sivile nøkkelobjekter, samt gjør Heimevernet i stand til å sikre og beskytte nøkkelobjektene. Videre er det at departementene sørger for å gi samarbeidet mellom politiet og Forsvaret nødvendig prioritet, samt avklare kapasitetsbehovet slik at politiet og Forsvaret gjennom HV kan sikre og beskytte objektene. Det er Senterpartiets mening. Dette er Høyre og Fremskrittspartiet uenig i. Den uenigheten har bl.a. store konsekvenser for dimensjoneringen av HV framover, og Senterpartiet er svært glad for alle som nå engasjerer seg for å få et sterkere, bedre trent og bedre utrustet HV, med langt flere soldater, for dermed å sikre objekter og gi mulighet til å overvåke hele landet. Riksrevisjonen har gjort følgende funn i sine undersøkelser: «Riksrevisjonen ser svært alvorlig på at Justis- og beredskapsdepartementet og Forsvarsdepartementet ikke har sørget for å styrke og bedre samarbeidet mellom politiet og Forsvaret, slik Stortinget forutsetter og instruksen krever.» Og videre: «Etter Riksrevisjonens mening er det sannsynlighet for at verken politiet eller Forsvaret, sammen eller hver for seg, vil være i stand til å utøve tilstrekkelig beskyttelse av viktige objekter når en trusselsituasjon tilsier det.» Det er altså kjernen i disse spørsmålene, som så av regjeringa er blitt gradert etter sikkerhetslovens bestemmelser, og det er umulig for komiteen å etterprøve de argumentene som er brukt. Jeg må si at det at vi ikke kan etterprøve argumentene, er en ukultur, når en nå står overfor så viktige spørsmål som krever gode forklaringer. Det er i komiteen holdt åpne kontrollhøringer i saken 20. og 21. mars 2017, og vi erfarte under høringen at det ikke var mulig å få saken tilstrekkelig opplyst når Riksrevisjonens sammendrag var gradert. Derfor fikk vi prosessen som førte til lukket høring 29. mai 2017. Jeg vil henlede oppmerksomheten på forslaget til vedtak II i innstillinga som blir presentert for Stortinget i dag, et meget viktig vedtak, hvor vi ber Riksrevisjonen om å gå gjennom status per 29. mai 2017 – en ikke tilfeldig dato, det er den datoen den lukkede høringen var. Vi er altså i den situasjonen at denne saken ikke er ferdig, og som jeg vil komme tilbake til senere, er det da vesentlig at Riksrevisjonen starter det arbeidet straks. Bakgrunnen for denne alvorlige situasjonen og oppmerksomheten på beredskap henger sammen med den forferdelige terroren 22. juli, og der statsminister Stoltenberg den 28. august 2012 delte følgende erkjennelse med Stortinget: «Kommisjonen dokumenterer en svikt i norsk beredskap og beredskapskultur som er mer omfattende og dypere enn jeg var forberedt på. Det er tungt å ta inn over seg.» Jeg vil nok en gang henlede oppmerksomheten på innstillinga fra kontrollkomiteen i den forbindelse, Innst. 210 S for 2012–2013, kapittel 3.8.1 Kultur og ledelsesutfordringer under kapittel 3.8 Komiteens konklusjoner. Det er meget viktige presiseringer som der framgår. Det som der er viktig, er flertallsmerknadene fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, og der står det: «Disse medlemmer har merket seg at for best mulig å mestre kriser har Forsvaret siden 1995 utformet og innført en ny, desentralisert ledelsesfilosofi; «Oppdragsbasert ledelse», for å sikre initiativ, kreativitet, eierforhold til arbeidsoppgavene, ansvarsfølelse og dermed en kollektiv forpliktelse. Hensikten er at den som har den beste situasjonsforståelsen skal innse viktigheten av, og øves opp til, å handle selvstendig, men i tråd med det overordnede nivåets intensjon.» Og videre: «Disse medlemmer vil understreke viktigheten av at ledelsen for disse etater ser behovet for å slippe til og ta i bruk erfaringer og vurderinger fra sine medarbeidere. Førstelinja i oppdrag må gis myndighet, tillit og oppfordring til å ta i bruk sin kompetanse. Samtidig må førstelinjas folk gis utdanning som gir trygghet i utøvelsen av krevende oppdrag, utstyr som er moderne til å løse oppgavene og sikre at den enkelte har kommunikasjon med sin arbeidsgruppe slik at oppdraget kan løses mest mulig effektivt. Det gjelder for alle disse beredskapsorganisasjonene at de trenger en desentralisert ledelse som kan realisere det overordnede nivåets intensjon.» Denne flertallsmerknaden er avgjørende viktig for å styrke det praktiske daglige beredskapsarbeidet. Det må en kraftsamling til i ledelsen av beredskapsorganisasjonene for å realisere denne ledelseskulturen. Objektsikring, som er utpekt som en svært sentral del av beredskapen, av både Den særskilte komité og Gjørv-kommisjonen, er ikke fulgt opp, slik det framgår av denne innstilling. Hvorfor ble ikke etterlevelsen gitt tilstrekkelig prioritet? Det er et grunnleggende viktig spørsmål som flere har vært inne på. Jeg vil bare kort gå inn på den forsømmelse av en slik karakter som flertallet mener burde vært fanget opp av det koordinerende organ ved Statsministerens kontor, hvis oppgave primært er å sikre sterkere og raskere styring av samfunnssikkerheten og den nasjonale beredskapen. Jeg ser nå at statsministeren har kommet i salen, og jeg regner med at hun vil utdype hva som er gjort i hennes regjeringsperiode på det avgjørende viktige punktet. Riksrevisjonen ser det som svært alvorlig at forbedringsarbeidet ikke sikres framdrift uavhengig av omstillingsprosesser i politi og forsvar, og Riksrevisjonens funn viser manglende bevissthet, prioritering og oppfølging av objektsikring fra regjeringa. Dette mener Senterpartiet er sterkt kritikkverdig. Når det gjelder hemmeligholdet, har jeg gått inn på det. Jeg vil bare si at det er ganske interessant å erfare at enten så er det som er svakhetene, rettet opp, eller så er det fortsatt mangler. Jeg vil si det er Senterpartiets vurdering at regjeringas hemmelighold er mot Riksrevisjonens vilje, at objektsikringen ikke er i orden i dag, og at det er medvirkende til hemmeligholdet. God beredskap gir trygghet, og Riksrevisjonen har konstatert at samfunnsviktige institusjoner, militære og sivile, ikke er godt sikret. Ja, Riksrevisjonens karakteristikk er «svært alvorlig». Dette er den dårligste karakter som kan gis fra Riksrevisjonen. Det er nå sjølsagt også nødvendig å sikre sivile anlegg, f.eks. innen olje, gass, kraftverk og transformatorinstallasjoner og sentrale IKT-installasjoner. Dette vil kreve en større og sterkere støtte fra Heimevernet. Etter Senterpartiets syn må Forsvaret peke ut nødvendige sivile nøkkelobjekter samt gjøre HV i stand til å sikre og beskytte nøkkelobjektene ut fra hva som er situasjonen. Antall objekter som trenger sikring, kan ikke lenger bestemmes ut fra hva en har av mannskaper. Etter Senterpartiets syn må det være motsatt: Objekter med samfunnsmessig betydning, slik det defineres, må sikres. HV må utrustes til å gjøre sin del av jobben. HV må styrkes med flere soldater. Regjeringa mener dessverre det motsatte: HV skal ha færre soldater. Dette er den viktigste delen av denne saken om objektsikring, hvor det er grunnleggende uenighet i dagens storting. HV har også, sammen med politiet, en viktig rolle med å skape trygghet mot og ved terroranslag. Dette er også en viktig grunn til at Senterpartiet går inn for å styrke HV over hele landet. Til slutt til representanten Skutle fra Høyre, som beskyldte flertallet, inklusiv Senterpartiet, for å drive et spill, og mente saken ikke er svært kritikkverdig: Jeg tar avstand fra det. Bare terror og krise vil vise kvaliteten på vår beredskap og objektsikring. Jeg håper vi ikke får oppleve hva som kan skje i praksis, men Senterpartiet vil forberede landet bedre enn det som er situasjonen i dag, og vi slutter oss til forslagene til vedtak.