Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2016-01-12:
Jeg vil også få lov å takke interpellanten for en viktig interpellasjon, og statsråden for en grundig gjennomgang av det som er gjort til nå, og litt om tankene framover på et viktig felt. Vi er mange som kommer fra mindre steder, og som kjenner godt til kvalitetene der, enten det er gjestfrihet, stor dugnadsånd, fantastiske jaktmuligheter eller skispor som er som støpt i betong, uten at man må gå i lange køer for å bruke dem. Men vi er også mange som ser at det er utfordrende med tanke på jobbmuligheter, at det ikke nødvendigvis er de mest attraktive eller de mest spennende arbeidsplassene å flytte tilbake til, og kanskje ofte det som er en stor utfordring, nemlig å finne arbeidsplasser til begge ektefeller som ønsker å flytte hjem eller flytte ut av storbyen etter at man er ferdig med studiene. Og her er vi ved kjernen, det viktige: at en politisk er med på å påvirke utviklingen av samfunnet. For det er jo ikke nødvendigvis sånn at folk flytter til byene fordi de blir tvunget til det. Det er naturlige grunner til at en gjør det, og det er ikke nødvendigvis noe negativt. Men det skaper noen utfordringer for de store byene, det skaper noen utfordringer med hensyn til press på boliger og for så vidt på areal, for å få plass. mens det skaper andre utfordringer for de mindre stedene som får nedgang i bosetningen, og som har større utfordringer med å opprettholde den attraktiviteten på tilbudene som de skulle ønske. Derfor er det viktig at vi politisk sørger for en fordeling. Jeg tror i alle fall at vi skaper et bedre Norge dersom en fordeler også de statlige arbeidsplassene rundt om i landet, og at de ikke sentraliseres rundt de store byene. Det handler om maktspredning, og der synes jeg statsråden, og også regjeringen, har vært opptatt av å bygge samfunnet nedenfra, det å bruke som argumentasjon at det er viktig at ikke alt sentraliseres, særlig rundt Oslo. Men det handler også om kompetansebygging: å bygge videre på de regionale sentrene som vi allerede har. For det finnes sterke næringsklynger og faglig kompetanse innen mange sektorer rundt om i landet, og det vil jo være hensiktsmessig å styrke disse miljøene også med statlige arbeidsplasser. Det betyr også at man kan flytte ut statlige arbeidsplasser til steder som har relevant kompetanse innenfor det feltet, og ikke nødvendigvis bare flytte ut arbeidsplasser for å flytte dem ut. Så ser vi at antall offentlig ansatte i departement og direktorat de siste årene har økt ganske kraftig, og det er i seg selv et argument for også å la andre deler av landet ta del i den veksten som har vært. Derfor er vi glade for at utflytting ligger inne i oppgavemeldingen som ble vedtatt i fjor vår, og som ikke minst etter påtrykk fra Venstre og Kristelig Folkeparti ble spisset. Vi var også med på å legge dette som en viktig premiss i kommuneproposisjonen og for så vidt også i budsjettarbeidet og gjennom de forhandlingene vi har vært i med regjeringen. Derfor vil jeg også peke på at det har vært suksessutflyttinger av statlige arbeidsplasser tidligere, f.eks. Sjøfartsdirektoratet, Kystverket, Petroleumstilsynet, Nasjonal kommunikasjonsmyndighet og mange flere. Det kan være utfordrende og tunge prosesser når en drar dem i gang, men når en ser tilbake på det, ser en at det er skapt viktige kompetansemiljøer og viktige kompetansearbeidsplasser rundt om i landet. Derfor vil det også være et viktig krav fra Kristelig Folkeparti i arbeidet med regionreformen, som statsråden også snakket om, å sikre utflytting av arbeidsplasser. Vi vil følge det opp når meldingen kommer nå i vår, og vi vil også følge det opp ved årsskiftet, eller over i neste år, når meldingen – og høringen – om storbyer og tettsteder i forhold til regional utvikling kommer. Dette vil også være viktig i forbindelse med omorganiseringen av regionnivået, som statsråden er inne på, når vi skal gå fra 19 fylker og over til et ukjent antall regioner. I den forbindelse er nettopp flytting av oppgaver og makt fra departement og direktorat og ned til de nye regionene viktig. Det kan bety at nye funksjoner og arbeidsoppgaver kan tillegges statlige funksjoner, og at en sentralisering er utenkelig. Så planlegges det et nytt regjeringskvartal og arbeidsplasser til ca. 5 000 ansatte. Det synes jeg også statsråden bør ha som et viktig argument for å se på om man kan flytte ut andre statlige arbeidsplasser, slik at en kan ta i bruk de ledige lokalene og flytte ut eventuelle andre plasser. Victor Norman er en mann som jeg har stor sans for, og jeg har stor respekt for det han gjorde og gjennomførte. Jeg håper at når denne perioden er over, kan jeg si det samme om Jan Tore Sanner, at han var med på å flytte ut mange viktige statlige arbeidsplasser.