Kjellaug Nakkim (Høyre), 1999-05-06:
Saksordføreren hadde i sitt innlegg en grundig gjennomgang av hele saken og det forslag som også Høyre er med på, men det er enkelte forhold som jeg gjerne vil kommentere ytterligere. Regjeringen anbefalte i forbindelse med behandlingen av St.prp. nr. 54 for 1997-98, Grønne skatter, å innføre CO2-avgift på luftfarten, og det fremgår tydelig av denne proposisjonen at dette ikke var i strid med internasjonale avtaler. Høyre sluttet seg til dette forslaget. Det som fremkommer av proposisjonen vi har til behandling i dag, er at Regjeringen ikke vurderte forholdet til de bilaterale avtalene Norge har med en rekke andre land. Det kan umulig ha vært ukjent for Regjeringen at slike avtaler var blitt inngått – det vitner derfor om en ytterst svak saksbehandling. I proposisjonen henvises det til at spørsmålet om miljøavgiftenes forhold til de bilaterale luftfartsavtalene ble reist uten at dette ble tatt hensyn til. Det syns jeg er meget forunderlig. I høringsbrevet til Toll- og avgiftsdirektoratet, som gikk som likelydende brev til Finansdepartementet, går SAS meget sterkt imot innføringen av disse avgiftene. De ber om at forslaget til forskrifter blir trukket tilbake, men at det må utredes på nytt, da det er klare forhold som tilsier at det er i strid med de bilaterale avtalene. Spørsmålet til statsråden blir da: Tas det overhodet ikke hensyn til hva som fremkommer i høringsuttalelsene? Hadde man fulgt det råd SAS gav i sitt høringsbrev, der de grundig dokumenterer at innføring av CO2-avgiften – i hvert fall for internasjonal luftfart – er i strid med inngåtte avtaler, burde man ha reagert på et langt tidligere tidspunkt. Det ser ut til at departementet i flere av høringsuttalelsene er blitt gjort oppmerksom på dette forholdet. Det som da forundrer meg litt, er at departementet ikke har handlet tidligere i en sak som denne. Det er kjent for Stortinget at Høyre hele tiden har vært prinsipielt imot å innføre både passasjeravgift og seteavgift. Men slik saken ligger an nå, mener vi at av to onder er det å gå tilbake til passasjeravgiften, som gjøres provenynøytral, den eneste mulige løsningen i denne omgang. Men vi vil henstille om, og er med på, at man nå oppretter et utvalg som gjennomgår konkurransehensynene, både internasjonalt og nasjonalt. Nå har ikke komiteen gått så veldig nøye inn på hva som egentlig burde ligge i selve mandatet, men det må være et viktig moment at man belyser konkurranseforholdene, eventuelt konkurransevridninger, mellom aktørene, og det totale skatte- og avgiftsnivå for luftfarten, også sammenlignet med andre former for transportvirksomhet. Dette bør da skje i samsvar med de gjeldende spilleregler, som internasjonale avtaler og konvensjoner pålegger Norge og bransjen. Vi har også anmodet om at man tar med bransjen i et slikt utvalg. Ved behandlingen av denne proposisjonen og ved behandlingen av proposisjonen om grønne skatter kommer det klart fram at avgifter på luftfart både er omfattende og kompliserte, ikke minst når det gjelder omfanget av og bindinger til internasjonale overenskomster og bilaterale avtaler. Men når det gjelder utviklingen for dette utvalget, bør man også ta med og se på om det er mulig å gjøre passasjeravgiften om til en miljøavgift. Jeg syns også man burde se litt på hva Sverige og Danmark har gjort i denne forbindelse. Norge burde kunne ligge på linje med de andre skandinaviske landene når det gjelder avgifter og skattlegging av luftfarten.