trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Terje Knudsen (Fremskrittspartiet), 1999-01-26:
Med det meget omfattende statlige eierskap i næringslivet har Norge gått i en annen retning enn det som er hovedtrenden internasjonalt. Fremskrittspartiet mener derfor at privat eierskap er en avgjørende forutsetning for næringsutviklingen, og her er både aktivt, personlig eierskap og privat, institusjonelt eierskap meget viktige faktorer. Aktivt, privat eierskap er av stor betydning for landets økonomiske vekst og sysselsetting, mens private, institusjonelle eiere i moderne økonomier er avgjørende for den samlede tilgang på risikokapital til næringslivet. Viktige grep for å fremme privat eierskap er, som saksordfører Gabrielsen nevnte, å fjerne formuesskatten. Like viktig er det å erstatte den usosiale delingsmodellen med en uttaksmodell, og dessuten foreta salg av statlige aksjer i selskaper der samfunnsmessige hensyn ikke tilsier fortsatt statlig eie. Fremskrittspartiet vil hevde at det ikke er statlig eie av næringslivet som i seg selv kan være negativt, men derimot er det muligheten for maktmisbruk og dårlig utøvelse som er betenkelig. En stor del av aksjekapitalen i bedrifter notert på Oslo Børs er statseid og disponeres av Regjeringen via statsråder som generalforsamling. Den makt som således er sikret Regjeringen via eierskapsloven, er meget betydelig. Således er muligheten for en sammenblanding av såkalte samfunnsinteresser og bedriftsøkonomiske, rasjonelle interesser til stede i stor grad, noe som kan være skadelig for næringslivet. Fremskrittspartiet er opptatt av at det innføres nye regler for beskatning av aksjeopsjoner til ansatte, men er ikke enig i Regjeringens standpunkt med hensyn til at de nye reglene bare skal gjelde innenfor begrensede beløp eller utelukkende for generelle ordninger i bedriftene. Fremskrittspartiet mener at de nye reglene bør gjelde generelt, og at det innebærer at det ikke skjer noen beskatning før det faktisk viser seg at innløsning eller salg av opsjon på aksjer i arbeidsforhold gir gevinst. Dette vil være i tråd med trenden i de land som det er naturlig å sammenligne seg med, som Danmark, Finland, Sverige, Tyskland, Frankrike, USA etc. Fremskrittspartiet viser til at arveavgiften burde vært fjernet, da den slår hardt og uheldig ut ved generasjonsskifte i familieeide bedrifter. Vi er positive til Regjeringens initiativ som tar sikte på å innføre en ordning der innbetalt dokumentavgift kommer til fradrag i arveavgiften ved generasjonsskifte i familieeide bedrifter, men vi vil påpeke at dette bare vil være et lite skritt i riktig retning for å bedre disse bedrifters konkurransedyktighet.
Lars Sponheim (Venstre), 1999-01-26:
Jeg stiller meg noe undrende til innledningen i denne replikken fra representanten Opseth. For det første antyder han at det ikke skal ha skjedd så mye på dette området, og så går han over til å si at det har skjedd en total endring i eierskapspolitikken. Men det er jo ikke mulig å kombinere disse to utsagnene. Det er min klare oppfatning at om det ikke har skjedd en total endring, så har det skjedd en betydelig kursendring etter at vi fikk et regjeringsskifte. Jeg husker at da Stortinget for halvannet år siden behandlet den forrige regjeringens langtidsbudsjett, var disse spørsmålene et sentralt tema. Veksten i det statlige eierskapet under tidligere arbeiderpartiregjeringer og en mulig sammenblanding av roller, som det å utøve eierskap og være regulatør osv., var sentrale tema, og en må kunne si at det på halvannet år har skjedd viktige endringer på dette området. Det er ikke min oppgave å spekulere om i hvilken grad det er skjedd endringer i de ulike partiene. Jeg slår fast at de prinsipper som er nedfelt i eierskapsmeldingen som er til behandling i dag, også ligger til grunn for denne regjeringens politiske grunnlag, som er nedfelt i Voksenåserklæringen, hvor en ønsker å bidra til å styrke det private, mangfoldige eierskapet i små og i større bedrifter og styrke private eierskapsmiljøer, men også å ha et prinsipielt syn på hvor statlig eierskap er viktig på områder som handler om å forvalte naturressurser, og gjennom eierskap bidra til å ta ut en sentral nasjonal grunnrente på kraftsiden og olje- og gassiden. Staten spiller også en veldig viktig rolle, hvor markedet aldri vil kunne løse oppgaven i en tidlig fase, i overgangen fra forskning til forskningsbasert næring. Der er markedet for dårlig til å løse oppgavene, og staten må hjelpe markedet til å sørge for at det fødes nok bedrifter. På disse områdene har Regjeringen en veldig tydelig politikk.
Lars Sponheim (Venstre), 1999-01-26:
La meg først si at det selvsagt er viktig at vi til enhver tid har en debatt om omfanget og organiseringen av det statlige eierskap. I en verden med så raske forandringer bør ingenting unntas fra en debatt. Uansett hva slags ideologiske innfallsvinkler man måtte ha til dette, bør man stole så mye på sine argumenter at man tåler å ha en debatt om disse tingene. Det er viktig å ha en debatt om disse spørsmålene, det ser vi nå om dagen. Så reiser representanten Hedstrøm spørsmål om en del selskaper som er underlagt forvaltningen i Nærings- og handelsdepartementet. Det ligger en sak til behandling i næringskomiteen om akkurat disse selskapene, hvor Regjeringen har gitt uttrykk for sitt syn på dette, og hvordan man tenker seg ikke minst forvaltningen av eierskapet i tiden framover. Det er jo selskaper som i all hovedsak allerede er delprivatisert, og hvor staten er eier sammen med mange private selskaper. Vi vil komme tilbake til en nærmere debatt om de enkelte selskaper når den stortingsmeldingen blir behandlet. Jeg vil bare minne om at vi allerede i høst solgte ett selskap, Norsk Jetmotor, hvor staten hadde eierandeler, og forvalter var Nærings- og handelsdepartementet. Det var et salg som ikke var stykkevis og delt eller tilfeldig, men vi hadde en langsiktig industriell investor, Volvo, som hadde veldig interessante planer for bedriften. Det var her kommet til en naturlig modning hvor staten faset seg ut som eier og slapp til en seriøs og langsiktig, industriell investor. Det er ikke slik at vi selger tilfeldig eller stykkevis og delt. Det ligger selvsagt en samlet plan bak dette i Regjeringen. Men jeg tror også vi skal være klar over ved videre salg på en del områder at det er ganske viktig å ha for seg at vi etter hvert har relativt svake norske eiermiljøer, og at dette ikke bør gå fortere enn at norske eiermiljøer har en rimelig sjanse til å overta en del av de oppgavene som staten tradisjonelt har hatt i en del selskaper.
Lars Sponheim (Venstre), 1999-01-26:
Jeg må vel se på det som ros når Høyres medlem i næringskomiteen sier at dette er flere hakk i riktig retning. Vi må iallfall oppfatte det slik. Vi ser også av innstillingen at her går det et prinsipielt skille i politikken, med regjeringspartiene og Høyre og Fremskrittspartiet på den ene side, når det gjelder synet på dette mangfoldige, private eierskapet som vi ønsker. Det kan nok være at Høyre gjerne skulle gått mye lenger på en del områder, men det mener altså ikke Regjeringen. Vi går med den fart som vi mener er den riktige, og setter i kraft de virkemidler som vi mener er riktig å bruke. Så reiser representanten en del spørsmål som er mer knyttet til den generelle behandlingen av næringsmeldingen. Hele debatten i dag har jo båret preg av at behandlingen av eierskapsmeldingen og den generelle næringspolitikken har blitt noe sammenvevd. Det er slik at Regjeringen la fram som en del av statsbudsjettet en handlingsplan for småbedrifter. Vi har nå kommet litt ut i januar, statsbudsjettet falt på plass for kort tid siden, og vi er i gang med et viktig arbeid på alle de punkter som er nevnt i denne småbedriftsplanen. Jeg forstår godt og har absolutt respekt for at stortingsflertallet er utålmodig etter at ting skal skje på dette området, men jeg må be om å få bruke noen uker og måneder på å gjennomføre til dels kompliserte ting i denne handlingsplanen. Det kommer, og jeg kan forsikre at her blir det ingen forsinkelser, her går arbeidet fram med en fart som er nødvendig. Når det gjelder «lettere hverdag for småbedrifter», som representanten var opptatt av, må vi bare innrømme at vi har hatt ytre forhold gjennom året 1998 som har bidratt i gal retning, ikke minst har rentesituasjonen og de økte renter ført til betydelig økte kostnader for småbedrifter, og det er jo uheldig. Da er det avgjørende at vi ikke får en situasjon som gjør at mye av dette private, mangfoldige – og gjerne familiebaserte – eierskapet glipper for oss, men at vi klarer å beholde det også i litt dårlige tider, for å kunne ha denne robuste eierformen klar når det kommer bedre tider for bedriften.
Lars Sponheim (Venstre), 1999-01-26:
Ja, replikanten mener Regjeringen eller stortingsflertallet på en del punkter i dag gir uttrykk for at statlig eierskap er noe som er tungt, vanskelig og umulig. Det er ikke riktig. Vi ønsker et balansert forhold mellom det staten bør eie, og det private bør eie. Den balansen har nok ikke vært ivaretatt, etter min oppfatning, i rimelig grad de siste årene, hvor vi har hatt en formidabel vekst i det samlede statlige eierskapet i norsk næringsliv. Jeg forstår godt at det har vært en utvikling som en skikkelig sosialist synes er all right. Sosialisme handler jo om å eie produksjonsmidlene, og at SV i dag fremmer forslag om å ha et rent statlig investeringsselskap som skal kjøpe produksjonsmidler en masse, må jo være bra for en sosialist. Jeg har den største respekt for det. Når man har mye penger, trenger man ikke engang væpnet revolusjon for å overta produksjonsmidlene – så det er i og for seg greitt nok! Her går det klare skillelinjer i ideologien. Sentrumspartiene ønsker å ha et balansert eierforhold mellom private og staten, og vi understreker at vi ønsker statlig eierskap på områder hvor vi tror det er viktig. Det gjelder ofte i startfasen av bedriftenes liv, og det gjelder i faser hvor det kanskje skal ventes tålmodig i en del år før forskningsresultater kan bli til næring, osv., og da trenger vi et engasjert statlig eierskap. Ellers vil jeg gå imot det som er antydet, at den ene statsråden skal være sterkere pådriver enn den andre i spørsmål knyttet til Telenor. En samlet regjering står bak det vi nå har fremmet, og en samlet regjering ser dette som en god løsning for Telenor i en endret televerden, hvor store bedrifter ute i verden nå sitter og regner på muligheten for å ta store jafs av det norske markedet. Da er det viktig at vi kan ha et nordisk basert selskap med betydelig aktivitet i Norge – et selskap som er i stand til å stå opp mot den økte konkurransen. Dette er en ny verden, og da er det ikke alltid gamle løsninger som er svaret.
Lars Sponheim (Venstre), 1999-01-26:
Replikanten viser til det den påtroppende administrerende direktør i NHO gav uttrykk for i nyttårsintervjuet, og som jeg også fikk anledning til å gå noen åpne debattrunder med den nye direktøren om. Han pekte spesielt på to forhold i 1998 som førte til en forverring av konkurransekraften. Det ene var renteutviklingen, som vi alle smertelig har fått registrert, og det andre var et lønnsoppgjør som nok ble dyrere for mange bedrifter enn det som godt var og som svekket konkurransekraften – et lønnsoppgjør som ble dyrere for norske bedrifter enn det ble for mange bedrifter ute. Summen av disse to forhold har gjort det komplisert og vanskelig for mange bedrifter, og ikke minst for mange distriktsbedrifter, som har dårligere marginer, mindre å gå på, enn kanskje mer sentrale bedrifter. Så til spørsmålet om hva Regjeringen gjør for å møte disse to forholdene. Når det gjelder renteutviklingen, handler det veldig mye om et stramt budsjett i høst og å stå imot i og for seg mange gode ønsker om mer bevilgninger over statsbudsjettet. Det handler altså om å ha et samlet finanspolitisk opplegg for å skape grunnlag for en lavere rente. Vi har også på nyåret sett en gunstig utvikling av kronekursen, som har gitt grunnlag for å kunne ha realistiske håp om en rentenedgang i løpet av det første halvåret. Jeg tror nok det igjen henger sammen med hvordan vi klarer å takle det andre viktige elementet i en forverret konkurransesituasjon, nemlig lønnsoppgjøret. Vi er nok helt avhengig av, og det er nok det viktigste elementet nå, at vi klarer å få et lønnsoppgjør til våren som ikke bidrar til å forverre konkurransekraften. Det er nok også, i tillegg til det stramme budsjettet vi nå har for landet, vårt viktigste bidrag for å få ned renten. Regjeringen har her etablert et inntektspolitisk samarbeid med alle organisasjonene og partene i næringslivet, også arbeidstakerorganisasjonene, som synes å være med på å få til et moderat lønnsoppgjør til våren. Det er nok det viktigste bidraget til konkurransekraften vår.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 1999-01-27:
Jeg har et spørsmål til statsministeren. Den voksende kriminaliteten skaper berettiget frykt i samfunnet. Kriminaliteten har for lengst internasjonalisert seg. EU har nå opprettet en europeisk politiorganisasjon, Europol, for å bekjempe denne utviklingen. Det skal særlig arbeides med narkotikasmugling, ulovlig innvandring, hvitvasking av penger, barneporno og prostitusjon. Europol er bare åpen for medlemsland, men i Europol-konvensjonen åpnes det for samarbeid med tredjeland, særlig med land som er med i Schengen-samarbeidet, Norge, Island og Sveits. Det er viktig at Norge så raskt som mulig benytter seg av denne muligheten, ellers risikerer vi å svekke vår innsats for å bekjempe organisert kriminalitet. Mitt spørsmål til statsministeren er: Tok statsministeren opp dette spørsmålet i samtalene med EU-kommisjonens formann?
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 1999-01-27:
Jeg takker for svaret. Jeg fikk bekreftet at dette ikke er tatt opp, noe jeg syns er merkelig. Det er jo slik at Europol-konvensjonen er ratifisert, og organisasjonen blir etablert snart. Flere tredjeland har allerede tatt kontakt med Europol for å få til en avtale. Man har også – skal vi si – designet denne avtalen for tredjeland, slik at det er viktig for Norge å komme i inngrep med dette så raskt som overhodet mulig, så for Arbeiderpartiet er det ikke tilfredsstillende at man vil ta opp dette i en stortingsmelding i løpet av 1999. Jeg vil derfor spørre statsministeren om det fins andre grunner til at man ikke ønsker å ta opp dette spørsmålet nå. Jeg la merke til at det ble gitt noen kommentarer etter møtene i Brussel som kan tyde på akkurat det.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Europol-spørsmålet var ikke spesifikt oppe, men kampen mot internasjonal kriminalitet har vært drøftet med EU i ulike sammenhenger. Jeg er enig med representanten Jagland i at Norge må delta i internasjonalt samarbeid i ulike fora med det siktemål å bekjempe typer av internasjonal kriminalitet som også Europol jobber med. Regjeringen har derfor bestemt at vi i løpet av 1999 vil legge fram en stortingsmelding hvor vi vil ta opp ulike former for internasjonalt samarbeid, også gjennom internasjonale organisasjoner, for at Norge både skal delta i og ha nytten av internasjonalt samarbeid til bekjempelse av kriminalitet. I den stortingsmeldingen vil også Norges forhold til Europol bli drøftet. I denne fasen prioriterer Europol sine medlemsland, altså EUs medlemsland. Men det er riktig som representanten Jagland nevnte, at det også er åpning for samarbeidsformer med land som ikke er medlem av EU. Representanter for norsk politi har derfor allerede vært i Europol og drøftet dette. Vi vil selvsagt også drøfte dette på politisk nivå. Foreløpig er Europol en nokså uferdig organisasjon. Den har ikke avklart ledelsesspørsmål, den har ikke avklart immunitetsspørsmål for sine ansatte, og den har ikke avklart hvilke overvåkingsorgan som er på tale i Europol-sammenheng. Regjeringen er interessert i ulike former for internasjonal bekjempelse av kriminalitet. Vi vil derfor undersøke nærmere hvilke muligheter en har for samarbeid med Europol, men foreløpig er dette på et så tidlig stadium at det er vanskelig å vite hvilken tilknytning som eventuelt kan bli aktuell.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Nei, det er ikke noen andre grunner til det, og vi er også innstilt på å ta dette opp på politisk nivå med EU og Europol. Agendaen i mitt møte med kommisjonspresidenten var så tett med andre spørsmål som vi i denne fasen måtte gi prioritet, at det ikke var mulig å ta det spesifikt opp der, men vi vil også raskt ta kontakt på politisk nivå for å få avklart hva som er mulig å få til. Jeg gjør altså oppmerksom på at Europol så langt er en nokså uferdig organisasjon, men vi er interessert i ulike former for internasjonalt politisamarbeid til bekjempelse av kriminalitet. Vi vil ta tak i dette raskt, og vi vil, som sagt, drøfte det i en stortingsmelding som skal fremmes i løpet av året, som både må gå på vårt forhold til Interpol, til Europol og til FN-organisasjoner som jobber med slike spørsmål.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Som jeg redegjorde for, er det allerede tatt kontakt på politinivå, og vi har fått tilbake en rapport fra deres kontakter med Europol. Vi er også innstilt på å ta kontakt på politisk nivå. Men det er også viktig, før en kommer lenger i dette, at vi får nærmere greie på hvordan Europol utvikler seg, og hvilke samarbeidsformer som er aktuelle i land som ikke er medlem av EU. Europol har i dag bygd opp sin organisasjon først og fremst rundt en sambandsavdeling og en analyseavdeling, og det kan være analyser og informasjon som vil være av interesse for Norge, selv om ikke vi er medlem av EU. Det vi også må finne ut av, er om Europol etter hvert kan få en mer overnasjonal karakter. Det vil vi selvsagt ha en helt annen negativ holdning til, fordi vi baserer vårt samarbeid med EU og EU-organer på mellomstatlig, folkerettslig basis og ikke på overnasjonal basis.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Realitetene er ikke slik som representanten Hagen nå gav inntrykk av. Fordelingen av politibudsjettet til politidistrikt og særorganer skjer ut fra et budsjett på ca. 4,3 milliarder kr til ordinær drift. Det er en økning på 7,2 pst. i forhold til i fjor. Disse bevilgningene skal for det første dekke faste utgifter, som f.eks. lønn, husleie, brensel osv., de skal for det andre dekke variable utgifter, timebetalt overtid, reiser, kompetanse, porto, telefon osv., og de skal for det tredje dekke øremerkede midler. Det er innenfor denne rammen opprettet 100 nye stillinger, i tillegg blir 15 omfordelt mellom politidistrikt. Det er blitt hevdet fra politiorganisasjoner at Stortingets styrking av budsjettet på 100 mill. kr ikke er fulgt opp. Dette medfører ikke riktighet. Denne styrkingen på 100 mill. kr er fordelt. Når politiorganisasjonene påstår at det er en nedgang i driftsmidler, siktes det nok til de variable midlene. Denne nedgangen er på ca. 30 mill. kr. Denne nedgangen ble også kommentert i statsbudsjettet, lagt fram for Stortinget. Stortinget har vært informert om det. Stortingets økning av budsjettet på 100 mill. kr førte til at nedgangen i variable midler ble mindre enn opprinnelig forutsatt. Som alle andre etater, må også Politiet akseptere å arbeide innenfor stramme budsjettrammer og øke effektiviteten der det er mulig. Det er altså de variable driftsmidlene som er redusert, ikke budsjettet totalt sett og ikke driftsmidlene totalt sett. Og når det nå blir et betydelig antall nye stillinger i Politiet, vil det også være mulig å redusere utgiftene til variable driftsmidler uten at det går ut over Politiets totalte virksomhet. Så det budsjettet som nå er fordelt, betyr en styrking av Politiets arbeid.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Nå skal det omtalte kullet fra Politihøgskolen uteksamineres til sommeren. Det vil da være fra sommeren og høsten av at spørsmålet om å sikre nødvendig antall stillinger til at de kan få jobb i politiet, blir aktuelt. Det vil det derfor være naturlig å komme tilbake til i løpet av våren, senest i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Og som jeg har sagt før, forhold som omhandler elementer i budsjettavtalen mellom regjeringspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet, er det naturlig å drøfte med avtalepartnerne, og det tar vi sikte på. Det budsjettet som ble vedtatt i høst, har også Fremskrittspartiet ansvar for, også politibudsjettet. Dette var et budsjettforlik som Regjeringen inngikk med Fremskrittspartiet og Høyre. Derfor regner jeg også med at Fremskrittspartiet står ved det budsjettet vi sammen har vedtatt. Men det er riktig at vi i tillegg til styrkingen på 100 mill. kr skal legge til rette for at de uteksaminerte fra Politihøgskolen får jobb i politiet.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Det er ikke riktig som representanten Petersen sier, at Regjeringen istedenfor å fremme forslag til bekjempelse av voldskriminaliteten går til angrep på andre partier. Hvis hr. Petersen hadde lest foredragsmanuset fra min tale i Drammen, ville han ha sett at jeg tok opp kriminaliteten over et bredt spekter og redegjorde for tiltak Regjeringen allerede har iverksatt, og tiltak vi vil iverksette. I en alminnelig offentlig debatt må representanter for Høyre og Fremskrittspartiet tåle å høre det som er et faktum, nemlig at alkoholbruk faktisk er den viktigste enkeltårsak til vold. I den delen av Oslo politidistrikt som omfatter sentrumsregionen, blir faktisk ca. 70 pst. av voldshandlingene utløst av alkoholberusede personer. Da må også Høyre tåle å høre det uten å bli ille berørt, og de må tåle å høre at det kan være en sammenheng mellom en liberal alkoholpolitikk og voldsutviklingen. Så er jeg også innstilt på å drøfte slike forhold som representanten Petersen nå tok opp. Jeg gjør oppmerksom på at Metodeutvalget, hvis innstilling en lenge har ventet på, og som bl.a. skal ta opp slike spørsmål, kommer i løpet av våren. Vi vil ikke uten videre bare vente på det. Gjengkriminaliteten er bl.a. dessverre nokså utbredt blant innvandrerungdom. Selv skal jeg i midten av februar ha et møte med et representativt utvalg av ungdomsorganisasjoner blant innvandrere for å søke å komme rett inn i miljøet og drøfte med dem som kjenner disse miljøene best, hvordan en kan forsøke å løse opp og sprenge disse gjengene som opererer og bidrar ikke minst til ransbølgen som Oslo har vært belemret med i den senere tid. Spørsmålet om internasjonal kriminalitet svarte jeg på i mitt svar til representanten Jagland nylig.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Bare først kort om skjenketider, siden Petersen kom tilbake til det. Høyre har tydeligvis selv innsett at det er en viss sammenheng, for en gikk i hvert fall i Oslo bort fra å ha åpent til klokken 5 om morgenen til klokken 3, som fortsatt er svært liberalt i internasjonal sammenheng. Så Høyre har nå tydeligvis innsett selv at det er en viss sammenheng. Dette er faktisk den viktigste enkeltårsaken til vold, det kommer ikke Høyre utenom. Vi vil ha mer synlig politi i gatene, ikke minst i hovedstaden. Nå får den 75 nye stillinger i første omgang. Det vil hjelpe. En har nå i Oslo innført det prinsippet i politiet at en også slår ned på mindre alvorlig kriminalitet som en ser, for å markere at kriminalitet overhodet ikke aksepteres. Det er viktig, fordi mindre alvorlige forhold ofte skaper presedens for alvorlige forhold når det gjelder kriminalitet. Vi går inn i innvandrermiljøene fordi de dessverre er overrepresentert når det gjelder ran og vold – ikke generelt når det gjelder kriminalitet, men ran og vold. Dette og flere andre konkrete tiltak har Regjeringen iverksatt, og jeg skal redegjøre nærmere for det bl.a. i min redegjørelse til Stortinget den 11. februar.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Jeg registrerer at representanten Fossum gjentar tabloidpressens uttrykk om «dobbeltmoral». Det får være hennes måte å debattere på. Jeg vil ikke anklage mine politiske motstandere og konkurrenter på den måten. Det syns jeg en kunne vært spart for, selv om en er uenig om noen budsjettposter. Det har vært fremstilt slik i tabloidpressen at Regjeringen har nedprioritert voldsbekjempelsen når det gjelder forebyggende arbeid blant barn og ungdom. Det er ikke riktig. Det er riktig at en innenfor stramme budsjettrammer ikke har fått den økning på en del poster som en gjerne skulle hatt, bl.a. når det gjelder barnevern, skolefritidsordning osv. Men en del av disse bevilgningene er sekkebevilgninger som omfatter ulike tiltak, deriblant tiltak for å bekjempe vold i barne- og ungdomsmiljøene. Bevilgninger til tiltak for å bekjempe barne- og ungdomsvolden blir ikke nedtrappet. Tvert imot vil departementet styrke innsatsen nettopp til disse formålene gjennom omprioriteringer innenfor disse bevilgningsrammer, og da syns jeg en skulle slippe slike tendensiøse, odiøse karakteristikker som Grethe G. Fossum brukte nå.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Nei, statsministeren indikerer ikke det. Og hvis representanten Foss hadde lest det jeg sa i dette omtalte foredraget –
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
– så ville han ha sett – og da kan han bekrefte, og så kan han gjerne nikke igjen – at i det foredraget tok jeg opp flere forhold. Det kunne vært hyggelig om representanten Foss nikket til det, for det er faktisk sannheten. Det er i hvert fall et fremskritt at man ikke holder åpent til klokken 5 om morgenen. Nå er det blitt klokken 3. Hvis en reiser rundt i hovedstedene i Europa, vil en se at det vanlige er at en – bortsett fra nattklubber – faktisk stenger tidligere.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Og at det er en sammenheng mellom dette og voldsutøvelsen i Oslo sentrum, kan representanten Foss snakke med Oslos politimester om. Jeg har faktisk vært sammen med Oslos politimester på patruljering i Oslo sentrum kvelds- og nattetid, og hun legger ikke skjul på at vold og alkohol henger nøye sammen. Det er mange foreldre som er bekymret for sine unge som er ute i Oslo på den tiden av døgnet vi her snakker om, på grunn av at alkoholen flyter så vidt fritt som den gjør.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Det er vel ikke så lett lenger å holde fast ved hva som var hovedspørsmålet. Jeg vet ikke om det var det at jeg holdt et foredrag om sammenhengen mellom vold og alkohol, av alle steder akkurat i Drammen, som har medført denne avsporingen. Men siden representanten Halvorsen begynte med dette temaet, må jeg i hvert fall få lov til å avslutte denne sekvensen med å si at det ville være et stort framskritt hvis også Fremskrittspartiet og Høyre ville gå inn i en seriøs debatt om hvordan en kan redusere alkoholens medvirkning til vold, for det er den største enkeltårsaken. Istedenfor å gå i forsvar for en liberal alkoholpolitikk burde de drøfte det forholdet seriøst, og så får vi alle være villig til å ta innover oss ny kunnskap om dette. Når det gjelder kommuneøkonomien, er det lagt opp til en vekst i den på 1 1/4 pst. for 1999. Noe av problemet er at kommuneøkonomien varierer ganske mye fra kommune til kommune.(Presidenten klubber.) Dette er noe vi jobber med og kommer tilbake til i kommuneøkonomiproposisjonen. Men bildet er ikke så helsvart som Kristin Halvorsen gav uttrykk for, selv om det er tilfellet noen steder. (Presidenten klubber.)
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Det gav samferdselsministeren også uttrykk for i går i den offentlige debatt. Det vil være konsesjonsvilkår, og det vil være lov- og regelverk. Etter min oppfatning bør det være slik også ved et framtidig fusjonert selskap som i dagens Telenor, at det er disse virkemidler Regjeringen og offentlige myndigheter benytter for å få likeverdige teletilbud over hele landet. Det jeg synes kanskje er enda mer interessant, er om vi etter hvert kan få enda lavere telepriser i Norge enn det vi har. Det tror jeg faktisk det kan bli grunnlag for gjennom den økte effektivitet som det fusjonerte selskapet vil representere. Norge ligger langt framme i dag når det gjelder teletilbud. Vi har relativt lave priser sammenlignet med de fleste andre land, nettet er godt utbygd, og det er Regjeringens bestemte oppfatning at dette skal videreføres gjennom den nye slagkraftige nordiske enheten som vi nå får hvis stortingsflertallet slutter seg til det forslaget Regjeringen vil anbefale om fusjon av Telia og Telenor.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Ja, det synes jeg er høyst rimelig at en også legger til grunn for nye konsesjonsvilkår. Som kjent er det slik at selskaper som har mer enn 25 pst. av markedet, må ha konsesjon, og det er ingen tvil om at det nye, fusjonerte selskapet vil ha det. Etter mitt skjønn representerer den nye teleteknologien en særlig mulighet for distriktene. Den reduserer avstandskostnadene, den gjør det mulig å desentralisere arbeidsplasser, den gjør det mulig å ha arbeidsplasser rundt omkring i hjem på en helt annen måte og i et annet omfang enn tidligere. Så er det noe som er viktig å styre ut mot distriktene, er det likeverdige teletilbud, ikke bare innenfor det tradisjonelle telefonområdet, men innenfor de nye områdene som åpner seg, som representanten Schjøtt-Pedersen helt riktig nevnte eksempel på. Så her tror jeg at Arbeiderpartiet og Regjeringen og sikkert et bredt flertall i Stortinget er enige om hovedlinjene.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Nei, dette er ikke en sammenstilling av ord, dette var konkrete tiltak. Det skuffer meg at hver gang representanten Hagen får seg forelagt konkrete tiltak, sier han at det bare er ord, og så vil han ha andre og nye tiltak. Jeg synes det er mye viktigere nå at vi konkret diskuterer de tiltakene vi har satt i gang og som er initiert, istedenfor bare å si at vi må få andre tiltak. Hvorfor ikke diskutere dem som vi vitterlig legger fram, som vil bli fulgt opp og som vi vil måle resultatet av, istedenfor å si at det er noe annet vi trenger og at vi trenger et sekretariat? – Av alle skulle det komme fra Fremskrittspartiet, som startet som et parti som skulle bekjempe byråkratiet. Nei, det er ikke riktig, selv om Hagen gjentar det, at denne regjeringen bare prater. Denne regjeringen har gang på gang presentert tiltak som er i gang, og tiltak som vil bli satt i gang. Da synes jeg det er mye mer fruktbart at man diskuterer dem, istedenfor å overhøre dem og si at det bare er ord. I tillegg til det som jeg nå redegjorde for, kan jeg føye til at justisministeren på spørsmål her i Stortinget, også har sagt at hun vil legge fram en samlet plan for innsatsen – tilsvarende handlingsplanen mot vold – og bekjempe barne- og ungdomskriminaliteten spesielt.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 1999-01-27:
Jeg tror representanten Halvorsen var inne på viktige årsakssammenhenger til det som skjer. Jeg tror også det er nødvendig å få fram at innvandrere i Norge ikke generelt er overrepresentert på kriminalitetsstatistikken for noen typer kriminalitet – tvert om. Men det som er et beklagelig faktum, er at de er overrepresentert når det gjelder vold og ran. Jeg tror at holdningsdannelse er viktig. Jeg tror f.eks. at det å få innvandrerforeldre til å møte på foreldremøter i skolen og andre steder hvor voldsproblematikken tas opp, er uhyre viktig, og det skal settes skikkelige virkemidler inn for at de skal gjøre det. Jeg tror også at utstøtingsmekanismene som en del av innvandrerungdommen opplever i det norske samfunnet, er viktig å gå inn og drøfte med dem, og at vi ikke bare står utenfor og prediker hva vi tror årsakene er. Dette tar Regjeringen på alvor, og vi gjør det i den grad at statsministeren, som sagt, selv vil ha en drøfting med representanter for disse miljøene for å se hvordan vi kan komme problemet til livs.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 1999-01-27:
Arbeiderpartiet er overbevist om at skal vi bekjempe internasjonal kriminalitet, må vi ha et nært samarbeid også med våre nære naboland. Jeg registrerer at statsministeren er relativt velvillig innstilt til å søke aktiv kontakt for å undersøke mulighetene for tilknytning til det europeiske politisamarbeidet, som jeg tror blir mer og mer viktig. Og skal vi sikre norske interesser, må vi være aktive, og det er viktig at vi står samlet i Norge. Jeg registrerte at den justispolitiske talsmann for Senterpartiet etter utenriksminister Vollebæks redegjørelse for et par uker siden sa at kontakt med og å søke tilknytning til Europol er bortkastet tid og ressurser. Vil statsministeren kunne bekrefte at han har en samlet regjering bak seg når det gjelder å søke kontakt og aktivt prøve å undersøke muligheten for tilknytning til det europeiske politisamarbeidet?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-01-27:
Jeg har også et spørsmål til statsministeren innenfor omtrent samme tema, nemlig oppfølging av budsjettavtalen mellom regjeringspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet. Som statsministeren selv har sagt ved flere anledninger, medførte det en styrking av Politiet med 100 mill. kr samt stillinger for de over 300 studentene på Politihøgskolen. Kan statsministeren da forklare hvordan det har seg at driftsutgiftene og driftsbudsjettet for Politiet i år er redusert med 64 mill. kr, altså en reduksjon på 10 pst. i forhold til i fjor? Og er statsministeren enig i at det må være et slags brudd på budsjettavtalen når man istedenfor å få 100 mill. kr i påplussing får et driftsbudsjett med variable utgifter, som er redusert med 64 mill. kr?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-01-27:
Statsministeren sa i spørretimen for 14 dager siden følgende: «Det ble vedtatt en styrking av politi- og lensmannsbudsjettet for 1999, og det var det som lå til grunn for min uttalelse. I tillegg vil det bli lagt til rette for at politihøgskolestudenter som blir uteksaminert, får jobb for å bekjempe kriminaliteten.» Når vil det komme forslag om opprettelse av de nødvendige stillinger for disse over 300 studentene som da skal ha stillinger? Det er ikke berørt i det hele tatt, så vidt vi vet, ved fordelingen av politibudsjettet for inneværende år. Og når de variable driftsutgiftene er redusert, er det en svekkelse av mulighetene. Vil statsministeren være enig i at det ville være meget formålstjenlig for Regjeringen og Regjeringens forhold til spesielt noen stortingspartier om det av de parlamentariske ledere og statsministeren ble foretatt en nøye gjennomgang når det gjelder videreføringen av den budsjettavtalen som gjelder Politiet for inneværende år?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-01-27:
Jeg har følgende spørsmål til statsministeren: «I sin nyttårstale til det norske folk opplyste statsministeren at Regjeringen vil ta et initiativ til en bred mobilisering mot vold og nevnte at et samarbeid mellom hjem, skole, kommuner og frivillige organisasjoner kan bidra til et tryggere samfunn. Når vil dette initiativ bli presentert, og vil gjennomføringen ledes av et eget sekretariat med et adekvat budsjett?»
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-01-27:
Jeg takker for et forventet og også forventet skuffende svar. Jeg sier det, for jeg tror det norske folk forventet et initiativ til en eller annen organisert kampanje, som kunne følges opp måned for måned, som hadde en del ressurser, som hadde noen som kontrollerte at de planene man hadde, ble fulgt opp, og at man kunne evaluere og måle resultatene om ett til to år. Det statsministeren egentlig mente da han sa at han vil ta et initiativ til en bred mobilisering mot vold, var ganske enkelt å foreta en sammenstilling av stort sett eksisterende arbeid som gjøres i de fleste departementer, som gjøres i politiet og som gjøres i skolen, altså ikke noe nytt initiativ eller noe driv eller iverksettelse av noe som helst, men en sammenstilling av ord – det stikk motsatte av det statsministeren nå sa, at det er nødvendig med handling. Det viser seg jo også i praksis at når han snakker om å øke og styrke innsatsen for politiet, så gjøres i realiteten det motsatte. Vil ikke statsministeren være enig i at det norske folk har grunn til å være skuffet når det ikke kommer noe initiativ, men igjen bare en masse ord?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-01-27:
Jeg har meldt dette spørsmålet til statsministeren, men jeg skjønner han har overlatt problemet ved sine egne uttalelser til finansministeren: «I Dagbladet 14. januar 1999 uttaler statsministeren at rentenedsettelse har Norges Bank fullmakt til å vurdere, og at sentralbanksjefen har sagt at han vil legge vekt på flere vurderinger enn kronekursen. Betyr dette at valutaforskriften fra Ap-regjeringen i 1994 nå er opphevet, og at pengepolitikken nå baseres på kostnadsnivå og prisstigning?»
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-01-27:
Jeg takker statsråden for svaret, som på en måte var greit nok. Jeg tolker finansministeren dithen at han er enig med sentralbanksjefen, som, i tillegg til å ha oppfattet forskriften om å bringe kursen tilbake til utgangsleiet, også vil at det skal legges vekt på kostnadsnivå og prisstigning, og dermed de facto har endret forståelsen av pengepolitikken i forhold til den forståelse den tidligere sentralbanksjef hadde og gav uttrykk for en rekke ganger. Jeg har to tilleggsspørsmål til finansministeren: Synes ikke han, i og med at det ikke er noen i de forskjellige markeder som nå oppfatter og egentlig vet hva norsk pengepolitikk er – altså hva den er de facto, og ikke hva som står – at det kunne være formålstjenlig med en ny forskrift som presiserer og klargjør for markedet hva norsk pengepolitikk består i? Og det andre spørsmålet er: Hvor lenge må den nye kursen som er etablert, vare før man aksepterer at det de facto er en stabil ny kronekurs?
Jan Petersen (Høyre), 1999-01-27:
Mitt spørsmål går også til statsministeren og gjelder det samme området som nå er blitt behandlet. Statsministerens bidrag på partiets tillitsmannskonferanse for et par dager siden var istedenfor å fremme egne forslag om hvordan man skulle håndtere voldskriminaliteten, å gå til angrep på andre partier, bl.a. de to partiene som sørget for at politibudsjettet ble høyere enn det det ville vært etter Regjeringens forslag. Dette innebærer en ansvarsfraskrivelse. Det er to viktige voldsformer som nå er under utvikling. Det er gjengkriminaliteten blant unge mennesker, og det er den tøffe, brutale internasjonale kriminaliteten. Og ingen av disse er preget av det statsministeren var opptatt av, nemlig alkoholmisbruket. Mitt spørsmål er derfor: Hvilke konkrete grep ønsker statsministeren å ta for å møte disse to voldsformene som nå er under utvikling?
Jan Petersen (Høyre), 1999-01-27:
Vi bør reise en opinion mot fylla, det er det ingen uenighet om. Men det som var statsministerens poeng, nemlig at endrede skjenketider ville føre til et vesentlig annet kriminalitetsbilde, holder neppe. Hvis han ikke er enig med meg i det, kan han jo snakke med sin sidemann, hr. Sponheim, hvis parti stemte sammen med Høyre i Oslo bystyre. Mitt poeng er ikke dette, men det er klart at det er en sammenheng her. Mitt poeng er rett og slett: Hva ønsker statsministeren å gjøre med de to voldsformene som er under utvikling, som er på fremmarsj? Nå gav han jo helt ufrivillig en begrunnelse for hvorfor jeg er bekymret, nemlig at han ikke snakker om det som er det sentrale her, å komme med nye, konkrete forslag. Så mitt spørsmål er igjen: Hvilke nye, konkrete forslag utover et seminar i februar har statsministeren å komme med på disse områdene?
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 1999-01-27:
Jeg syns det er interessant at i en så alvorlig sak som vold, kriminalitet og forebyggende arbeid i forhold til unge krangler de som var veldig enige om dette nettopp i budsjettet. Når statsministeren står her og ivrig forsvarer mer politi og mindre rus, glemmer han en vesentlig ting, nemlig at man i budsjettet ikke var villig til å være med på økte tilskudd til skolefritidsordninger, økte tilskudd til barnevernstiltak, økte tilskudd til skoler hvor dette var mulig, og økte tilskudd til forskning for å finne ut av hva vi skulle gjøre. Jeg syns at det kanskje er noe dobbeltmoral når statsministeren ikke er villig til å løsne på pengepungen når det gjelder forebyggende arbeid. At det kommer noe i en redegjørelse, rettferdiggjør ikke det at man ikke var villig til å komme med noen signaler i budsjettet når det gjelder penger.
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 1999-01-27:
Jeg vil få stille følgende spørsmål til kulturministeren: «Ifølge media ønsker kulturministeren å bevilge 1 mill. kroner til Arne Myhrvolds eventuelle presidentjobb i EOC(Europeen Olympic Comittee) (Europeen Olympic Comittee) Hvilket budsjett bevilges pengene over, og er dette i tråd med idrettsmeldingens hovedprioritering om økt aktivitet blant barn og unge samt breddeidrett?»
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 1999-01-27:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er riktig at det er et delmål å fremme norske verdier i internasjonale stillinger innenfor idretten. Men hovedmålsettingen for idrettsmeldingen var jo nettopp økt aktivitet for barn og unge, og det skal meget sterke begrunnelser til for å omgjøre en prioritering av dette til fordel for internasjonal satsing. I stortingsmeldingen står det riktignok det som statsråden sier om det internasjonale arbeidet, og mitt spørsmål til henne blir da: Er det slik at EOC, som er et lite underbruk av IOC, fremmer de grunnleggende verdier ved idretten som en fri og uavhengig, demokratisk folkeorganisasjon med respekt for rettigheter og fellesskapets interesser, og som har klar beredskap mot økonomisk, politisk og menneskelig manipulering? Kan statsråden si at EOC er en organisasjon som fremmer nettopp disse verdiene?
Per-Kristian Foss (Høyre), 1999-01-27:
Når en statsminister blander seg inn i debatten til et bystyre og refser et bystyres flertall, så er det minste man kunne forlange, faktisk korrekt kunnskap om hva som er skjedd. Det er ikke korrekt det flertallet som statsministeren opererer med, det flertallet som står bak skjenkevedtaket. Det er ikke et flertall av Høyre og Fremskrittspartiet, som ikke har flertall i bystyret, men faktisk et bredt flertall som også inkluderer Arbeiderpartiet og Venstre og utbrytere fra andre partier. Grunnen, som statsministeren her gjengir, til at stengetidene ble endret, er heller ikke korrekt. Dette ble faktisk endret høsten 1997. Det var et ønske om å oppnå et bredt flertall, en konsensus, om faste og stabile tider for utestedene, og det var ikke med den begrunnelsen statsministeren nå brukte i sitt svar til Jan Petersen. Det er ikke en korrekt gjengivelse av hva som var begrunnelsen fra flertallets side. Jeg tror det kunne være en fordel at vi ble enige om at fyll og vold fører til kriminalitet, men statsministeren indikerer at dette løses så enkelt som å la utestedene stenge en time eller to tidligere. Det har han intet faglig belegg for.
Per-Kristian Foss (Høyre), 1999-01-27:
Ja.
Per-Kristian Foss (Høyre), 1999-01-27:
Nei.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 1999-01-27:
Jeg er ikke sikker på om det er Oslo Høyre som har kommet til fornuft, eller om det rett og slett er slik at Stortinget vedtok nasjonale lukkevedtekter som gjorde at Høyre og Fremskrittspartiet i Oslo måtte følge dem, og at en snev av fornuft når det gjelder de åpne kraners politikk, dermed ble påført fra dette hus. Men istedenfor å lese statsministerens tale fra Drammen, har jeg vært opptatt av å finne ut av hvordan det faktisk går rundt omkring i kommunene etter det statsbudsjettet som ble vedtatt. Og det som Kommunal Rapport kan opplyse om, er følgende, som stod på forsiden i siste nummer: «Skole og oppvekst reduseres mest i kommunebudsjettene, viser en ny undersøkelse Kommunal Rapport har foretatt. Og verre blir det: 90 kommuner må heve bevilgningene til eldre for å få sin del av det økte statstilskuddet. Andre poster må reduseres ytterligere, blant annet til skolen. Over 60 prosent av kommunene reduserer tjenestenivået.» Det som er faktum rundt omkring i kommunene, er at det forebyggende arbeidet som Bondevik etterlyser i kampen mot vold og kriminalitet, ble redusert i Regjeringens eget budsjettforslag til kommuneøkonomi. Hva ønsker Bondevik å gjøre for at barn og ungdom skal tas mer på alvor rundt omkring i nærmiljøene?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 1999-01-27:
Jeg vil gjerne stille spørsmål til utenriksministeren. Da USA før jul gikk bak ryggen på FNs sikkerhetsråd og satte i gang militære aksjoner mot Irak på egen hånd, var den norske utenriksminister og den norske statsminister raskt ute med klar støtte, selv om mange andre land reagerte mer nyansert, og dette var en kontroversiell og ensidig handling fra USA og etter hvert også Storbritannias side. I disse dager fortsetter aksjonene. Jeg ønsker å høre om utenriksministeren mener at dette er en klok strategi i forhold til Irak og i forhold til despoten Saddam Hussein. Eller er det ikke heller slik at det ser ut som om Saddam Hussein er styrket i araberlandene og ikke så isolert som før, heller ikke i forhold til Russland og i forhold til sin egen befolkning?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 1999-01-27:
Det er vi glad for fra SVs side. Vi frykter at de aksjonene som nå foregår overfor Irak og Saddam Hussein, kan ha motsatt effekt av hva som er ønskelig fra verdenssamfunnets side, nemlig å svekke Saddam Hussein mest mulig og sørge for at det kan komme et annet regime på plass etter hvert, noe som vil være den eneste muligheten på sikt til å føre kontroll med masseødeleggelsesvåpen, nemlig at der er vilje til stede i Irak sjøl for å begrense dette. Også i forhold til FNs rolle er den måten som USA gikk bak ryggen på Sikkerhetsrådet på, meget skadelig. Jeg er ikke enig i at det er en entydig reaksjon fra araberverdenens side at Saddam Hussein ikke er styrket. Jeg tror at blant folk flest på gaten er Saddam Hussein en større helt enn tidligere. I forhold til Russland er den måten USA gikk fram på, en klar provokasjon, og dette er en konflikt der russerne har hatt større motstand enn i veldig mange andre konflikter.(Presidenten klubber.) Er det ikke klokt at Norge nå tar initiativ for å få stoppet denne type aksjoner og få sanksjonsmulighetene overfor Irak over i et helt nytt spor? (Presidenten klubber.)
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 1999-01-27:
Jeg vil gjerne stille statsministeren følgende spørsmål: «Statsministeren var i sin nyttårstale opptatt av å bekjempe volden. Nå viser Oslo politikammers statistikk at om lag 80 pst. av alle ran blant unge under 20 år i Oslo begås av ungdom med utenlandsk bakgrunn. Hva vil statsministeren og Regjeringen gjøre med dette?»
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 1999-01-27:
Jeg takker statsministeren for et grundig svar, som var innom alle de områdene jeg tror det er viktig at man konsentrerer innsatsen om. Men jeg har lyst til å si én ting på det holdningsmessige planet først: Hva er grunnen til at ungdom kan rekrutteres til gjenger, som ofte har meget streng intern disiplin? Den viktigste grunnen er at de føler seg utenfor et fellesskap. Derfor er det ekstremt viktig hvordan man snakker om denne problemstillingen som dreier seg om ungdom med innvandrerbakgrunn og kriminalitet, fordi uansett om det er 80 pst. av dem som begår ran, som har en slik bakgrunn, er det et fåtall enkeltpersoner det dreier seg om. De har et individuelt ansvar for hva de har gjort. De som holder seg på den smale sti, og som er mer lovlydige enn ungdom ellers i Norge, skal ikke puttes i samme bås. Hvis vi putter ungdom med innvandrerbakgrunn i én bås og folk flest får et inntrykk av at de stort sett er kriminelle, fyrer man opp under gjenglederne, som gjerne vil ha tak i dem. For det andre: Når det gjelder det systematiske arbeidet, skolefritidsordningen, barnehagene, alt det daglige arbeidet, må Regjeringen tenke helt annerledes enn det man har gjort til nå.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 1999-01-27:
Jeg skal la Bondevik få slippe en stund og stille et spørsmål til utenriksministeren. For 1999 ble bevilgningene til Russland og Øst-Europa redusert kraftig. Det var bl.a. budsjettforliket mellom regjeringspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet som sørget for det. Vi endte opp med 55 mill. kr, mot f.eks. 271 mill. kr i 1998. Over disse midlene dekkes bl.a. demokratiseringsprosjekter, men også atomsikkerhet, miljøvern og infrastrukturutvikling – særlig gjelder det i Nord- og Vest-Russland. I budsjettdebatten lovet utenriksministeren å opprettholde aktivitetsnivået fra 1998. Representanten Siri Frost Sterri sa i samme debatt sågar at forutsetningen for at Høyre hadde vært med på denne nedskjæringen, var at aktivitetsnivået ble opprettholdt. Står dette fortsatt ved lag, og er utenriksministeren fremdeles fornøyd med budsjettet for Øst-Europa/Russland?