Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 1999-05-04:
Allerede før helga fikk vi en henstilling lagt i hyllene våre om å begrense oss av hensyn til resten av Stortinget. Jeg kommer ikke til å bruke den tida jeg er tildelt, og håper slik sett at jeg kan gå foran med et godt eksempel i denne debatten. Egentlig er det heller ingen grunn til at vi skal bruke så lang tid, for når det gjelder det som meldinga faktisk handler om, utforming av en fastrenteordning i Statens lånekasse for utdanning, er det en samstemmig komite som gir sin tilslutning til det forslaget Regjeringa la fram. Bakgrunnen for denne saken er at et stortingsflertall i forbindelse med behandlinga av revidert nasjonalbudsjett våren 1997 vedtok omlegging til ei markedsbasert studielånsrente. I det vedtaket lå det at tilbakebetalerne skulle få muligheten til å velge fastrente. Markedsbasert flytende rente ble innført 1. januar 1998, og det førte til at renta gikk ned. Stortinget var for så vidt innforstått med at det ville ta noe tid å få på plass en fastrenteordning. I statsbudsjettet for 1998 la man opp til at ordninga skulle komme på plass i løpet av 1998. Når det nå har tatt over ett år før det kom et forslag, og over ett og et halvt år før tilbakebetalerne faktisk får et tilbud om fastrente, så finner et flertall det nødvendig å påpeke i innstillinga at det har tatt uforholdsmessig lang tid for Regjeringa å legge fram forslag om fastrente. Vi viser også til at vi fant det nødvendig å fremme et nytt forslag, som ble vedtatt i forbindelse med behandlinga av statsbudsjettet for 1999. I Regjeringas framlegg til statsbudsjett for 1999 het det for øvrig at denne ordninga tidligst kunne gjennomføres fra år 2000. Så viste det seg likevel at det hjalp at Stortinget fattet vedtaket, for med dagens behandling av dette i Stortinget, er det allerede klart at de som har gjeld i Lånekassen, og som holder på å betale tilbake, fra 1. juli vil få et tilbud om ei fastrente på 5,6 pst. Samtidig gir utviklinga i rentemarkedet faktisk håp om at de som tør velge å vente, kanskje kan oppnå et bedre tilbud. Uansett: 5,6 pst. er et veldig bra tilbud, og som det står i Dagbladet i dag, er det mye bedre enn det man kan håpe på i en normal bank. I tillegg til det er det verdt å merke seg at Lånekassens styre har foreslått en ytterligere rentereduksjon på et halvt prosentpoeng overfor departementet. Arbeiderpartiet kan sjølsagt ikke på samme måte som f.eks. SV, binde opp 234 mill. kr foran neste års statsbudsjett til et slikt tiltak, men det er klart at dersom Regjeringa i budsjettet finner rom for en rentenedsettelse, vil Arbeiderpartiet gi sin tilslutning til det. Høyre støtter SV i denne merknaden om å sette ned renta, men da er det verdt å merke seg at det er en rentenedsettelse som de vil finansiere gjennom å redusere administrasjonskostnadene til Lånekassen. Hvordan man kan få til noe merkbart ut av det når driftsutgiftene i dag er på 190 mill. kr, skjønner ikke jeg. Vi kan jo ta litt hardt i og anta at Høyre vil halvere administrasjonskostnadene, da kan de redusere renta med om lag 0,2 pst. Men å halvere administrasjonskostnadene er også urealistisk, så den rentenedsettelsen Høyre tar til orde for her, er toppen i størrelsesorden 0,1 pst. Så kommer i tillegg at en ordning med fastrente, som jo Høyre er for, vil bety økte utgifter til administrasjon. Da blir det fint lite igjen av de gode ønskene om å redusere renta gjennom å kutte i administrasjonen. Når det gjelder utforminga av fastrenteordninga, er det, som jeg sa i starten på innlegget, en enstemmig komite som gir sin tilslutning til forslaget fra Regjeringa. Vi registrerer at det på den tida som har vært til rådighet, ikke har vært mulig å få etablert en ordinær fastrenteordning fordi man også har ivaretatt de sosiale ordningene som Lånekassen i dag tilbyr sine kunder. Jeg synes det er verdt å påpeke at det er en enstemmig komite som understreker viktigheten av de sosiale ordningene, der bl.a. låntakere i kortere eller lengre perioder kan gis betalingsutsettelse og/eller rentefritak på grunn av lav inntekt, sjukdom osv. Det er en enstemmig komite som påpeker at det er en forutsetning at også de som velger å binde renta, omfattes av de sosiale ordningene, og slutter seg til de begrensningene i forhold til en ordinær fastrente som departementet foreslår. Det er f.eks. at man må binde hele lånet dersom man velger fastrente, og at alle får tilbud om en bindingstid på tre år. Samtidig er komiteen enig med departementet i at ordninga bør utvikles videre, men at det i tilfelle er viktig med god informasjon til kundene. Med de begrensningene som nå ligger inne, er det en god del av dem som betaler tilbake, som ikke kommer til å få tilbud om fastrente. I Aftenposten i går kom det fram at 90 000 av 440 000 låntakere ikke kommer til å få tilbud. Det er ifølge meldinga og vår tilslutning til den tre grupper det her dreier seg om. For det første gjelder det dem som er under 18 år, men det er ifølge meldinga ei svært lita gruppe. For det andre gjelder det dem som har mindre enn tre år igjen å betale, altså kortere tid enn de tre år som er valget de får når det gjelder bindingstid. Den tredje gruppa er de som har misligholdt sine lån. Det er en enstemmig komite som er innforstått med disse begrensningene. Nå er 90 000 et overraskende stort tall. Derfor vil jeg spørre statsråden om fordelinga innafor disse tre gruppene. Dersom en overveiende del av de 90 000 er folk som har lav gjeld og kort tid igjen, er det helt greit, men dersom det her er en stor andel som har kommet opp i et uføre når det gjelder tilbakebetaling, er min oppfordring til statsråden at han går nærmere inn i problemstillinga og vurderer om det er tiltak som kan iverksettes, f.eks. at disse tilbakebetalerne får mulighet til å møte en saksbehandler for at man kan bli enig om en ny tilbakebetalingsplan. Dersom det er svært mange som har kommet i en sånn situasjon, må det jo være et tegn på at Lånekassen kan forbedre rutinene sine. En variant av dette spørsmålet har jeg tatt opp i spørretimen tidligere i år, men jeg vil likevel be statsråden kommentere det i dag. Til slutt: Det er i denne stortingsmeldinga varslet at den omlegginga som man nå legger fram, vil medføre at Lånekassen får nye oppgaver. Det er jo også en av grunnene til at dette har tatt lang tid å få fram. Forrige uke var kommunalminister Enoksen her i Stortinget og varslet at Regjeringa vil gå inn for å legge nye oppgaver i statsforvaltninga ut i distriktene. Det kan jo hende at statsråd Lilletun vil spare på denne rosinen i pølsa til framlegginga av revidert, men jeg tenkte – siden det bare er en ukes tid igjen – at statsråden allerede i dag skal få muligheten til å fortelle oss hvor i landet Regjeringen har tenkt å utplassere de nye oppgavene som Lånekassen får etter dagens behandling.