Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-16:
Aller først har jeg lyst til å takke saksordføreren for vel utført arbeid i en viktig sak. Fra Arbeiderpartiets side opplever vi at reindriften i Norge i utgangspunktet er en usedvanlig viktig kulturbærer og av stor betydning for hele Norge, og ikke minst for urfolket som står bak. Det er det ene. Det andre som har preget vårt arbeid, særlig med meldingen, er det usedvanlig store potensialet knyttet til reindrift. Det er et fantastisk produkt, og som saksordfører var inne på, har det bare blitt bedre og bedre. Dessuten er det et viktig element i at dette også er en mulighet når det gjelder å utvide og å øke sysselsettingen i Norge. Det fjerde jeg har lyst til å nevne, og som vi ikke kan glemme: Sjøl om man langt på vei har lyktes med å få ned reintallet, er diskusjonen om bærekraft og reindrift fortsatt aktuell. Det gjelder ikke minst for utøverne sjøl, og at tilpasning til reintall og hvordan det slår ut, både i sidaer overfor enkelte utøvere, har et rettferdighetsaspekt i seg som det er viktig å ha med seg også i det videre arbeidet. Det bærer også noen av de forslagene som vi fremmer, preg av. De tre utfordringene som melder seg ut fra dette, er først og fremst spørsmålet om å opprettholde bærekraft. Man kan ikke hvile på sine laurbær og si at nå er arbeidet gjort, når det gjelder reintall. Det er også andre bærekraftsutfordringer som det er grunn til å være oppmerksom på. Den andre utfordringen jeg har lyst til å ta opp, er at når man får en bærekraftig reinstamme og får tatt ut de dyrene man skal ta ut, er det fortsatt et stort potensial for å kunne foredle på en bedre måte. Jeg har lyst til å trekke fram det arbeidet som gjøres bl.a. av sørsamene på Røros med Rørosrein. Det er et veldig godt eksempel på at det er et enormt potensial for næringen sjøl hvis man klarer å foredle varene på en god måte. Jeg er glad for de linjene regjeringa har trukket opp knyttet til dette i meldingen, og det et stort sett samlet storting sier om det. Men det er en stor jobb å gjøre for næringen og også en stor jobb politisk for myndighetene. Det tredje jeg har lyst til å nevne i denne runden, er situasjonen med rovdyr, som også saksordføreren var inne på. Det er åpenbart, ser vi, i både nord og sør, at reindriftsutøvere rammes veldig tungt når det gjelder rovdyr. Jeg hadde håpet at de debattene vi har hatt vedrørende enkelte rovdyrarter – les: ulv – nå kunne bidra til å heve oppmerksomheten om de tap og skader som reindriftsutøvere har som følge av flere typer rovdyr. Saksordføreren var inne på det. Der har vi et stykke igjen å gå, og jeg håper man er like på alerten som vi var i går om ulv, når det gjelder de skadene som en god del reindriftsutøvere nå opplever, både når det gjelder det å kunne forebygge, og, ikke minst, når det gjelder det å kunne reparere ved skade, og at man særlig ser på hvordan erstatningsordningene slår ut. Så har jeg lyst til kort å kommentere ett av våre forslag – jeg tar for øvrig opp våre forslag i sak nr. 6 – og det gjelder forslaget hvor vi ber om en gjennomgang av reindriftsloven, særlig når det gjelder det mer objektive erstatningsansvaret og det kollektive objektive erstatningsansvaret som reindriften ofte blir møtt med. Arbeiderpartiet mener det er behov for en gjennomgang av dette. Vi ser behovet for at reindriftsvirksomheten og næringen i mange tilfeller må ta ansvar når vi ikke får kartlagt hvem som er skadevolder, og hvor skadedyret faktisk er. Det er en av grunnene til at Arbeiderpartiet er åpen for nettopp å ha obligatorisk merking, at man ser det sammen med de nye merkemetodene, som jeg mener reindriftsnæringen bør åpne opp for og slik tilpasse seg en moderne tid og en moderne teknologi. Det vil kunne muliggjøre endringer i reindriftsloven knyttet til det kollektive erstatningsansvaret som går mer i retning av det vi ser i andre næringer, nemlig at det er skadevolderen som må betale erstatning.