Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-18:
Koronapandemien har til fulle minnet oss på hvor avgjørende kunnskap er. Livslang læring, forskningsdrevet innovasjon og et kunnskapsdrevet arbeidsliv blir stadig viktigere i møte med globale megatrender. Det vil kreve fleksibilitet og omstilling hos oss alle, også universitets- og høyskolesektoren. Da regjeringen besluttet at det skulle lages en melding om styring av de statlige universitetene og høyskolene, sa vi at hovedmålet var å sørge for at studentene og vi som samfunn har et godt og velfungerende system for høyere utdanning og forskning. Jeg vil takke komiteen for en grundig behandling av stortingsmeldingen. Jeg er glad for at vi deler synet på betydningen av et godt styringssystem for denne samfunnsviktige sektoren, og at styringspolitikken må preges av en visjon om å styre mer i det store og mindre i det små. Interessen for det universitetene og høyskolene gjør, er økende, og det er veldig bra. Det er legitime behov i mange av interessene, men vi må møte det med mangfold i sektoren og dialog i styringen, ikke sterkere sentralstyring. Det er en utfordring at styringssystemet i dag er for tungt og tar for lite hensyn til at det er store forskjeller på f.eks. NTNU og Samisk høgskole, både i størrelse og i samfunnsoppdrag. I arbeidet med meldingen har det kommet tydelig frem hvor komplekst styringssystemet vårt er, med utrolig mange mål og virkemidler som virker samtidig. Det gjør det uklart hva vi som regjering styrer på, og hvilket ansvar som er gitt til institusjonene. Det gjør det også vanskelig å vite hva effekten av de ulike virkemidlene faktisk er. I dag styrer vi for mye – og for mye i detaljene. Dermed styrer vi sannsynligvis også på en måte som ikke gir oss de resultatene vi vil ha, og som samfunnet trenger. Vi skal fortsatt styre, men regjeringen har lagt frem en melding som skal sørge for at vi styrer smartere og mer målrettet. I meldingen foreslår vi fire prinsipper for god styring. Dette er basert på de innspillene vi har fått i meldingsarbeidet, og kunnskapsgrunnlaget om god styring. For det første skal vi styre mer dialogbasert. Styringsdialogen skal sikre at styringen er transparent og forutsigbar. For det andre skal vi styre mer differensiert. Styringen skal sikre mangfold og at ulike institusjoner utfyller hverandre. En dialogbasert og differensiert styring skal sikre mangfold og arbeidsdeling i sektoren. Dette vil ivareta og støtte opp om institusjonenes regionale rolle og styrke kunnskapskapasiteten samlet sett. Tilgang til relevant utdanning og kunnskap av høy kvalitet i hele landet er en viktig prioritering for denne regjeringen og skal dermed også prege styringen. De to siste prinsippene er at vi skal sørge for at styringen er strategisk og kunnskapsbasert. Varigheten av virkemidlene skal vurderes for å unngå at de blir liggende i lag etter lag – noe som gjør styringen mer kompleks og mindre effektiv. For å implementere den styringspolitikken regjeringen har gått inn for, har vi i meldingen også lagt frem en rekke forslag for fem ulike områder av styringen: finansiering, dimensjonering, målstyring, styring av profesjonsutdanningene og endringer i direktoratene for høyere utdanning og kompetanse. Vi må ha tillit til de ansatte og studentene på universiteter og høyskoler og at de sammen med sine samarbeidspartnere i både offentlig og privat sektor vet best hvor utfordringene er størst, og hva som er de beste løsningene. Det er det som skaper innovasjon, kvalitet og institusjoner med tydelige regionale og nasjonale roller. Å oppfylle studentenes etterspørsel etter utdanning og arbeidslivets kompetansebehov er en viktig del av en slik samfunnsrolle. Derfor har vi gått inn for at alle institusjoner som får akkrediterte profesjonsutdanninger i psykologi, rettsvitenskap og teologi, fremover skal få tildele disse gradene. Det er også en av grunnene til at vi vil se på dimensjoneringen av medisinutdanningen. Som jeg sa innledningsvis: En god styringspolitikk betyr ikke at vi skal slutte å styre. Men vi må styre på en måte som støtter opp under de målene vi har for universiteter og høyskoler. Regjeringen vil derfor bl.a. foreta en grundig gjennomgang av hele finansieringen av universiteter og høyskoler for å se hvordan det skal bli bedre, og for å følge opp Stortingets vedtak om arbeidslivsrelevans og livslang læring. Vi trenger et system som i større grad støtter opp under det å tilby etter- og videreutdanning, og sørger for god tilgang på utdanning over hele landet. Klimaendringer, digitalisering og demografiske endringer vil også fremover utfordre oss på helt nye måter. Universiteter og høyskoler har en avgjørende samfunnsrolle, og uavhengige og kritiske kunnskapsinstitusjoner er en sentral del av et velfungerende demokrati. Med denne meldingen legger regjeringen frem en helhetlig styringspolitikk som setter forutsigbare og tydelige rammer for den strategiske utviklingen av sektoren som skal stå seg over tid – i møte med den omstillingen vi må gjennomføre de neste tjue årene.