Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2018-05-07:
Jeg mener at enkeltmennesket både vil og kan dersom samfunnet legger til rette for det. Det er en av forutsetningene for både Høyres ideologi og forankring i det enkelte mennesket. Høyre begynte å jobbe med arbeidstakeres rettigheter før Arbeiderpartiet var representert på Stortinget. Så det er ingen floskel når jeg sier at det norske velferdssamfunnet er tuftet på at alle skal gjøre sin plikt og kreve sin rett, for det er noe vi står inne for. Alle skal bidra med det de kan for å komme i arbeid og aktivitet, og samtidig skal samfunnet stille opp med muligheter til aktivitet og hjelp som kan bedre den enkeltes mulighet for nettopp dette. Samfunnet skal stille krav, men også stille opp for den enkelte. Det er dette regjeringens arbeid med aktivitetsplikt handler om. Til tross for at sosialtjenesteloven også tidligere åpnet for å stille vilkår til personer som mottar økonomisk sosialhjelp, som det har blitt nevnt her, viser en studie fra Proba samfunnsanalyse i 2013 at det var veldig store variasjoner mellom kommunene i oppfyllingen av dette. Derfor gikk Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti allerede høsten 2016 inn for aktivitetsplikt – som er det vi diskuterer i dag – mot stemmene til dem som står bak dagens forslag. Endringen ga kommunen plikt til å stille vilkår om deltakelse i aktivitet ved tildeling av stønad til livsopphold med mindre det i enkelte tilfeller forelå tungtveiende grunner mot det. Det å stille krav til mennesker handler om å ta folk på alvor. Uten krav og forventninger står mange i fare for å passiviseres, noe som gjør det enda vanskeligere å komme seg ut i arbeid eller utdanning. Formålet med en lovfestet aktivitetsplikt var å styrke den enkeltes mulighet for å komme i arbeid eller tilbake til arbeid og bli selvforsørget. Dette innebærer like mye en plikt for kommunen som for den enkelte. Kommunen skal tilby både et lavterskel aktivitetstiltak og mer arbeidsrettede aktiviteter etter behovet til den enkelte. Derfor ble det i første omgang innført en aktivitetsplikt for mottakere av økonomisk stønad under 30 år fra 1. januar 2017, og en nyere rapport fra Proba samfunnsanalyse viser at de kommunene som straks satte i gang regjeringens tiltak, brukte aktivitetsplikten, stilte krav til ungdom, har fått antallet utenfor ned og mange ut i jobb eller utdanning. Høyre mener nemlig at det å stille krav er å bry seg, og resultatene viser at regjeringens arbeidsmarkedspolitikk virker. Dagens forslag mener jeg løper etter regjeringens arbeid på områder hvor regjeringen allerede har igangsatt eller varslet nye tiltak. Institutt for samfunnsforskning er tildelt oppdraget med å evaluere aktivitetsplikten. Vi ønsker mer kunnskap om hvordan aktivitetsplikt bidrar til arbeid og utdanning, hvilke aktiviteter som er mest effektive, og om aktivitetsplikten har utilsiktede konsekvenser – før vi går i gang med videre oppfølging og utvidelse. Arbeids- og velferdsdirektoratet har de siste årene gjennomført en rekke tiltak for å gjøre kvalifiseringsprogrammet tilgjengelig for alle i målgruppa og tilrettelegge for god kvalitet i både programmene som tilbys, og oppfølgingen av dem. I forslaget nevnes bl.a. Jobbsjansen, som fra 2017 ble endret for at flere grupper skal få styrkede kvalifikasjoner for å delta i arbeidslivet, bedre ferdigheter i norsk og bedre innsikt i norsk samfunnsliv. Dette ble også styrket gjennom økte bevilgninger. Når det gjelder individuell jobbstøtte, ble innsatsen utvidet i 2018 for å hjelpe flere mennesker med psykiske helseproblemer å komme raskt ut i arbeid med bistand fra en jobbspesialist fra arbeids- og velferdsetaten. Individuell plan er regulert som en rettighet i flere lovverk, og det gjøres allerede en jobb for å bygge ned barrierer og synliggjøre at dette er en del av et helhetlig tjenestetilbud. Vi ønsker også å støtte handlefriheten til ansatte i Nav, og vi skulle gjerne sett at dette ble fulgt opp av forslagsstillerne selv i andre forslag som berører Nav og styringen av f.eks. antall plasser i ulike tiltak gjennom budsjett. For regjeringspartienes del er dette også nedfelt i Jeløya-erklæringen, der det heter at regjeringen vil sørge for mindre sentral detaljstyring og gi Nav større ansvar for å sikre brukerne riktig tiltak til riktig tid. Det er for så vidt veldig god grunn til å se på samarbeidet mellom stat og kommune i Nav-kontoret for å sikre Nav større muligheter til å disponere sine ressurser ut fra lokale forhold, men også dette arbeidet er i gang. Mange av dagens samfunnsutfordringer har sammensatte årsaker og krever løsninger på tvers av fag- og politikkområder. Regjeringen har de siste årene iverksatt en rekke satsinger som skal bidra til bedre koordinering av statlige virkemidler på tvers av ulike sektorer og bedre samarbeid på tvers av ulike deler av velferdsapparatet, herunder også oppfølging, boligsosiale tiltak, rusomsorg, helsetjenester og barnevernstjenester. Jeg mener at dagens forslag er dekket av et pågående arbeid, nettopp fordi vi mener det er mulig å hjelpe flere med bedre og mer målrettede tiltak, og at det å stille krav er å bry seg. For Høyre mener nettopp at arbeid er mer enn jobb, at lønn betyr noe mer enn en inntekt. Det betyr fellesskap, mestring, inkludering og vennskap. Derfor vil Høyre at så mange som mulig skal få muligheten til å delta.