Knut Vollebæk (Kristelig Folkeparti), 1999-03-25:
Jeg er glad for den brede støtten som Stortinget gir til Regjeringens innsats for Russland og Baltikum, og som er kommet til uttrykk også i de innleggene som har vært holdt i dagens debatt. Hvis vi går litt tilbake, har vi sett, etter Sovjetunionens oppløsning i 1991, at Russland har forsøkt å skape et sivilt samfunn basert på demokrati, pluralisme og markedsøkonomi. Dette har fra første dag høstet bred vestlig støtte, så jeg synes ikke det er grunnlag for den sterke kritikken som representanten Gundersen kommer med. Det er store problemer i Russland, men vi har også sett at det har vært et ønske fra russisk side om å utvikle demokratiet i landet, og det vil selvsagt bidra til trygghet for oss alle. Men det er både krevende og utfordrende å bygge opp et nytt samfunnssystem, ikke minst i et land som Russland. Oppgavene kan virke overveldende, og desto viktigere er det, etter Regjeringens syn, at Norge og andre vestlige nasjoner er i kontinuerlig dialog med Russland nettopp i disse spørsmålene. Et slikt samarbeid med Russland som vi har utviklet og ønsker å videreutvikle, er av avgjørende betydning, ikke minst for et naboland som Norge. Hvis vi får dette til og dette kan utvikle seg positivt, tror jeg det vil trygge uavhengigheten også for de øvrige landene i Russlands nærområdet, som i sin tid lå under et sovjetisk herredømme. Dette samarbeidet har vi prøvd å etablere på ulike områder og på ulike måter. I sikkerhetspolitisk sammenheng er Russlands deltakelse i NATO/Russland-rådet viktig, det er et spørsmål som ikke minst er oppe til drøftelse i disse dager. For Regjeringen er det en overordnet målsetting å trekke Russland med i hele bredden av det euroatlantiske samarbeidet, også i dagens situasjon. På det økonomiske området er støtte til Russland gjennom vestlige kreditter, lån og garantier svært viktig. Russisk økonomi befinner seg som kjent i en meget vanskelig situasjon, og et aktivt engasjement er påkrevd også på det regionale plan. I det nye Europa som har utviklet seg siden 1991, har regionalt samarbeid fått økt tyngde og oppmerksomhet. Regjeringen anser det som viktig at Russland deltar aktivt i de demokratiske institusjoner og organisasjoner i våre nærområder. Som kjent har Norge hatt formannskapet i Barentsrådet det siste året, og vi overtar formannskapet i Østersjørådet i juni i år. I begge disse foraene er en av de viktigste målsettingene nettopp å involvere Russland i et samarbeid til felles beste. Begge organisasjonene har lagt til rette for et folk til folk-samarbeid, og dette har bidratt til å skape tillit og avspenning. Regjeringen vil derfor fortsette satsingen på samarbeidet både i Østersjø- og Barentsrådet. Når det gjelder den humanitære situasjonen som det har vært rettet oppmerksomhet mot i dagens debatt, er Russland i ferd med å legge bak seg en hard vinter. Den økonomiske krisen førte i fjor høst til forespørsler om humanitær bistand fra flere lokale russiske myndighetsorganer, og Regjeringen er svært glad for den responsen disse forespørslene fikk, ikke minst hos frivillige organisasjoner og blant lokalbefolkningen. Den økonomiske situasjonen i Russland er fremdeles vanskelig. Regjeringen vil derfor ikke utelukke at behovet for humanitær bistand vil være stort også i framtiden, og slik bistand skal vi være beredt til å gi. Samtidig vil vi selvsagt ha som målsetting at vi skal bidra til en utvikling som kan nedbygge behovet for nødhjelp. Vi må ikke skape bistandsavhengighet i Russland, og slik sett er jeg for så vidt enig med representanten Gundersen. Med grunnlag i den foreslåtte tilleggsbevilgningen på 100 mill. kr vil Utenriksdepartementet i samarbeid med hjelpeorganisasjonene videreføre pågående nødhjelpstiltak i Nordvest-Russland fram til sommeren. Når det gjelder spørsmålet om fortsatt humanitær bistand etter dette, må det ses i sammenheng med den usikre utviklingen i russisk økonomi generelt, og den kommende landbrukshøsten i Russland spesielt. På dette tidspunkt er det vanskelig å uttale seg med stor sikkerhet om hvordan behovene for tilførsel av matvarer og medisiner til Nordvest-Russland vil utvikle seg. Tidligere regjeringer har blitt kritisert av Stortinget for å ha store ubrukte beløp stående, og det er grunnen til at vi har vært noe mer tilbakeholdne med å be om bevilgninger i det siste. I dagens situasjon er det etter mitt syn enda viktigere enn noen gang å gjøre en humanitær innsats i Russland, og jeg er således helt enig med representanten Solheim i hans understrekning av dette behovet. Regjeringen er derfor innstilt på å komme tilbake til Stortinget med en nærmere redegjørelse om disse spørsmålene i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, slik som bl.a. Høyre har foreslått. Vi er naturlig nok også opptatt av langsiktige tiltak som kan bidra til å øke selvforsyningsgraden for matvarer i Nordvest-Russland. For eksempel er det aktiviteter i gang for å styrke avlingen av poteter i Murmansk og Arkhangelsk fylker ved bruk av norske settepoteter som er tilpasset dette klimaet, og vi er i løpende kontakt med Landbruksdepartementet for å identifisere ytterligere prosjekter. Etter Regjeringens syn har Russland gjennomgått dyptgripende endringer som har vært positive. Men situasjonen er fortsatt usikker, og det gjør at vi må fortsatt ha oppmerksomheten rettet mot situasjonen i Russland. Av hensyn til vår egen sikkerhet er dette viktig, men det er også viktig av hensyn til befolkningen i Russland og sikkerheten i regionen generelt. En positiv utvikling i disse områdene i vårt største naboland er avgjørende for oss alle.