Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-02-16:
Som saksordføreren sa, skal vi nå diskutere implementering av håndhevingsdirektivet – eller innføringen av det. For min del vil jeg gi uttrykk for at jeg synes det er positivt at vi nå får til behandling en sak som gjør det lettere å håndheve norske lønns- og arbeidsvilkår for norske arbeidstakere. Jeg må få lov til å si at det synes jeg kommer altfor sjelden fra regjeringa. Også denne gangen kommer initiativet ikke fra regjeringa selv, men altså som en konsekvens av EØS-avtalen. Det er utfordringer med de frie bevegelsene av arbeidskraft, men for Norges del har det også vært en berikelse i en situasjon med god vekst – som vi hadde i forrige periode, med høy sysselsetting – at utenlandsk arbeidskraft har kunnet bidra til at vi får løst de oppgavene vi skal gjøre her i landet. Problemet er når den utenlandske arbeidskrafta ikke får norske lønns- og arbeidsvilkår. Det gir dette direktivet mulighet til å styrke. Jeg er enig med representanten Lundteigen i at det ikke går langt nok, men det betyr ikke at det ikke er en fordel at det går noen kanskje for små skritt i riktig retning. Det at vi gjennom forskrift, med hjemmel i § 1-7 i loven, kan følge tettere med på at arbeidsvilkår for utsendte følges opp, og også kan etterleve dem – det at vi får påleggskompetanse – gjør at vi faktisk får flere verktøy til å håndheve det flertallet sier er målet, altså bedre tiltak mot sosial dumping. Jeg vil også framheve forslaget om registrering av tjenesteyter. Jeg er glad for at Arbeiderpartiet har fått med seg noen flere på det, men registrerer at det ikke blir flertall, i hvert fall ved debattens start. Vi får håpe det kommer senere, for det er jo slått fast at for de land innenfor EU-systemet som har den typen registreringsplikt, viser bl.a. rapporten finansiert av Nordisk ministerråd som kom i 2016, til at det eksemplet som Danmark utgjør, som har den typen register, er et godt verktøy for bedre å kunne følge med de selskaper som kommer til Norge for å yte tjenester. Vi synes det er skuffende at regjeringspartiene og regjeringas støttepartier ikke vil være med og fatte et sånt vedtak. Jeg registrerte, da det ble kjent at vi ville fremme et sånt forslag, at det blant dem som uttalte seg, både fra arbeidsgiver- og fra arbeidstakersiden, var en samlet positiv reaksjon fra dem som ønsker å bidra i et trepartssamarbeid til et seriøst arbeidsliv i Norge. Jeg håper selvfølgelig at det blir vedtatt, men jeg håper, hvis det ikke blir vedtatt, at det skjer, som i en del andre saker som vi har hatt i denne salen, at kanskje regjeringa etter hvert ser at den må gi seg for et politisk press fra opposisjonen i Stortinget og et samlet ønske fra begge parter i arbeidslivet. Så synes jeg det er trist, som saksordføreren har gjort rede for, at Senterpartiet og kanskje særlig SV stemmer imot. Her er det faktisk sånn at vi får noen verktøy til å bedre situasjonen for det seriøse arbeidslivet. Det er verktøy som noen med rette sier er utilstrekkelige, men de går i riktig retning. I de høringer som har vært før forslaget kom til Stortinget, og de høringer vi har hatt i Stortinget, har det vært bred enighet om at dette kan være verktøy som bidrar til et mer seriøst arbeidsliv i Norge. Jeg tror representanten Lundteigen er kjent med begrepet «slå på skjækene og mene merra» – altså at det egentlig er selve EØS-avtalen, det går fram av innstillinga og merknadene der, som skal angripes. EØS-avtalen har vært, er og kommer til å være utrolig viktig for norsk næringsliv framover. Vi er helt avhengig av de eksportmuligheter som den gir oss, men vi skal stå på det vi kan for denne saken, og ikke minst skal vi jobbe internasjonalt og på europeisk plan når det gjelder utstasjoneringsdirektivets framtid, og sørge for retten til å forsvare norske lønns- og arbeidsvilkår.