trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
«Det statlige Vinmonopolet tilbyr i dag kun 18 sterkølsorter til forbrukerne i Norge. Det finske Alko tilbyr 90 sorter, mens det svenske Systembolaget har hele 200 ulike sterkøltyper. Synes statsråden det er god politikk at det norske statsmonopolet kun kan tilby 9 pst. av sterkøltypene i forhold til svenskenes monopoltilbud?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg takker statsråden for svaret, og jeg er ikke så veldig overrasket over konklusjonen. Den er nok i tråd både med hans eget partis politikk og med den foregående regjeringens politikk, nemlig at sterkølet skal være på Vinmonopolet. Det er ikke noe rart at man har problemer med å få tilbud fra utenlandske leverandører, og det har litt å gjøre med måten som denne typen produkt selges på i Norge. Det er bl.a. vanskelig å få tak i de øltypene som en del etterspør, og det er vanskelig når man har et statlig vinmonopol som ikke selv tar initiativ til å tilby sine kunder det som kundene ønsker. Spørsmålet mitt, til helseministeren i dette tilfellet, er om statsråden vil ta initiativ til å få utredet hvorvidt sterkølet bør komme tilbake i dagligvarehandelen, slik mange ønsker.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg legger merke til svaret fra statsråden og synes det er trist at man ikke fra Regjeringens side i hvert fall vil vurdere den situasjonen vi har når det gjelder sterkøltyper. Det er ikke rart at man har problemer med å få flere sorter sterkøl inn på Vinmonopolet med det begrensede antall utsalgssteder som Vinmonopolet har. Vi har bl.a. fra vår side et sterkt ønske om å få en større utbredelse av vinmonopolutsalg, og ergo også større muligheter for å få inn flere sorter av denne typen produkter, for dette kommer ikke i tilleggssalg hos Vinmonopolet, men går på bekostning av andre varesorter. Mitt spørsmål blir nok en gang til helseministeren: Hva er årsaken til at man ikke vil vurdere å selge denne typen øl i dagligvarehandelen? Har det noen spesielle negative effekter i forhold til det vanlige ølet?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg stiller den ærede helseminister følgende spørsmål: «Bruk av narkose som behandling for heroinmisbrukere har etter hvert fått større omfang i enkelte europeiske land, ikke minst i Spania. Et opplegg med narkosebehandling for narkomane var påtenkt ved Aker sykehus for en stund tilbake, men ble stoppet av økonomiske grunner. Vil statsråden medvirke til at det tilbudet man hadde på trappene ved Aker sykehus om narkosebehandling av heroinmisbrukere, blir iverksatt med finansiell støtte av departementet?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg takker helseministeren for svaret, som jeg ser på som svært positivt. Behandling med hensyn til avrusing av heroinmisbrukere og andre stoffmisbrukere med narkose ble tatt i bruk i Isted så tidlig som i 1992, og denne behandlingsformen har spredt seg til alle kontinenter. Et slikt behandlingstilbud finnes imidlertid ikke i Norge i dag, utover det som det nå er opplyst om i Fredrikstad. Jeg har kjennskap til at avrusing av stoffmisbrukere av ulike slag med narkose har vært praktisert i Spania i flere år med særdeles gode resultater. Behandlingen består av tre-fire timers lett narkose med medikamentell og sosial oppfølging over ni måneder. I Spania er resultatet 60 pst. rusfrihet etter tolv måneder. Har departementet studert dette behandlingsopplegget i Spania, og hvis ikke: Vil en gjøre det?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg må imidlertid beklage at det prosjektet som var tenkt iverksatt ved Aker sykehus, ble stoppet, for vi burde hatt et fyldigere og bedre tilbud enn det vi har i dag når det gjelder narkosebehandling av narkomane. Det som spesielt er fordelen ved denne typen avrusing og behandling, er at denne formen kan brukes mot alle typer stoffmisbruk, ikke bare ved avrusning fra opiater. Det er veldig viktig, fordi de som ikke er opiatbrukere, har til dels også de samme store problemene. Kostnadene ved denne behandlingen er relativt lave, særlig sett i forhold til de kostnadene man har ved MARIO, metadonprosjektet, på Ullevål, hvor kostnadene etter min vurdering er urimelig høye. Og jeg vil spørre helseministeren om han og hans departement vil gå inn og se på kostnadene ved metadonprosjektet på Ullevål på nytt.
Dag Danielsen (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til sosialministeren, og som her i dag besvares av helseministeren: «Eldresentre er et populært og viktig tilbud til de eldre. De har stor forebyggende betydning, slik at for eksempel behovet for sykehjemsplasser reduseres. I mange av Oslos bydeler skjæres det nå, i likhet med mange av landets øvrige kommuner, ned på dette tilbudet. Dette skjer fordi tilbudet ikke er lovpålagt. Hva vil Regjeringen gjøre for å sikre eldresentrene?»
Dag Danielsen (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg takker statsråden for svaret. Nå var de data statsråden refererte til her, fra 1993-98. Bakgrunnen for at jeg tok opp spørsmålet, er at det har skjedd en dramatisk utvikling siden den tid, bl.a. har f.eks. Oslo kommune blitt strupet, og eldrereformen har ikke blitt fulgt opp med tilstrekkelige midler fra statens side. Jeg fikk en følelse av at statsråden her på en måte rygger baklengs inn i fremtiden når han ikke tar innover seg den utvikling vi har sett den senere tid, som er dramatisk. Noe av det positive med eldresentrene er denne kombinasjonen av frivillig innsats og også en viss støtte fra det offentlige. Statsråden svarte at det ikke var aktuelt med lovhjemling av eldresenter, men jeg fikk ikke svar på hva han vil gjøre for å imøtegå den dramatiske utviklingen vi nå opplever. Vil han f.eks. iverksette en tiltakspakke?
Dag Danielsen (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg takker statsråden for det siste svaret, som jeg opplevde som mer positivt enn det første. Statsråd Tønne var bl.a. veldig positiv i forrige spørretime når det gjaldt tannpleie osv. for de eldre, og derfor har jeg et stort håp om at det vil bli grepet fatt i dette. Dersom det ikke vil bli gjort, tillater jeg meg å komme tilbake til saken ved en senere anledning.
Dag Danielsen (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Viken Energinett AS ønsker å oppgradere linjenettet mellom Tøyen og Abildsø fra 47 kV til 132 kV. Dette berører 6 000 mennesker. Protestene har vært sterke på grunn av miljømessige konsekvenser og frykt for prisfall på boliger. Et enstemmig bydelsutvalg har sagt nei til oppgradering. En miljømessig gunstig løsning vil være å legge nettet under bakken. Vil statsråden bidra til at det blir satt krav om dette som forutsetning for eventuell innvilgelse av konsesjon?»
Dag Danielsen (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg har forståelse for at han ikke kan ta standpunkt til saken her og nå. Det som er betryggende for meg, er at han eventuelt, dersom det er nødvendig, vil komme tilbake til saken. Poenget her er at det det har vært lagt opp til fra Viken Energinetts side, er en lite miljøvennlig løsning som skaper stor uro blant en befolkning i størrelsesorden 6 000 mennesker. Det man har lagt opp til, er at man tredobler strømstyrken og velger en løsning som er gammeldags. En klar løsning her ville være å sørge for at ledningen blir kablet og gravd ned i bakken. Men jeg takker statsråden for svaret så langt, og så tillater jeg meg å komme tilbake til saken dersom det skulle være nødvendig.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg ønsker å stille samferdselsministeren følgende spørsmål: «Stange stasjon i Hedmark ble i desember 1999 stengt av Statens Jernbanetilsyn for av- og påstigning. Resultatet har blitt en taxiregning på ca. 1 mill. kroner. Synes statsråden dette er forsvarlig bruk av offentlige midler, og hva vil statsråden gjøre for at de reisende får et så godt tilbud som mulig i dette området?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg takker statsråden for svaret, som var et tilbakeblikk på hva som har skjedd ved Stange stasjon. Statsråden sa at det skal bygges en midlertidig sideplattform som skal stå ferdig i begynnelsen av juni. Dette er positivt, men vil etter mitt syn ta noe lang tid. Slik jeg forstår det, må reisende frem til dette tidspunkt bruke taxi som NSB må betale. Synes ikke statsråden at man frem til en ferdig utbygd løsning forefinnes på Stange stasjon, har brukt svært mye penger til slike utgifter, penger som kunne vært brukt for å få fortgang i prosjektet samt redusert de ekstra ulemper de reisende vil få.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg takker nok en gang statsråden for svaret. Kan statsråden love at de reisende dette gjelder – fram til Stange stasjon er åpen igjen – slipper å betale denne ekstrautgiften for økt taxibruk, slik praksis har vært fram til nå?
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Det er riktig at det er et stort udekket behov for fiskerihavner. Det er meldt inn til Kystverket ca. hundre havneprosjekter for statlig bygging over kap. 1064 postene 33 og 45. Kommunene har videre søkt om tilskudd på ca. 100 mill. kr til havner over post 60. I tillegg er det et stort etterslep i vedlikehold og reparasjonsarbeider. Bevilgningen til fiskerihavner har steget fra 137 mill. kr i 1998 til 177 mill. kr i 2000, men det er fortsatt et etterslep i forhold til St.meld. nr. 46 for 1996-97, Havner og infrastruktur for sjøtransport. Stortingsrepresentant Bastesen sier at nytte-kosteffekten av fiskerihavnutbygging er svært stor. Selv om det ikke er noe klart tallmateriale som dokumenterer det, er jeg enig i dette, og vil understreke at gode fiskerihavner og en effektiv sjøtrafikk har stor betydning for utvikling av fiskerinæringen og utløsning av det verdiskapingspotensialet som ligger i denne næringen. Det har i enkelte tilfeller vist seg nødvendig med omdisponeringer som har redusert utbyggingstakten og ført til midlertidig stans i anlegg som var satt i gang. Årsaken til dette har først og fremst vært akutte stormskader på moloer. I mange tilfeller må disse repareres så snart som mulig for å gjenopprette sikre seilingsleder og liggeplasser samt å unngå videre nedbryting. Stormene vinteren 1997-98 førte til at flere anlegg måtte utsettes. I 1999 fullførte Kystverket i alt ni fiskerihavnprosjekter, og i 2000 forutsettes det å få fullført seks store prosjekter. I lys av de midler som står til rådighet, sammen med ønsket om å oppnå kostnadseffektivitet gjennom konsentrert drift, ble det kun startet opp fire nye prosjekter i 1999. I 2000 er det forutsatt oppstart ved fem nye anlegg. Det at det ikke startes opp flere nye prosjekter, har sammenheng med at de prosjektene som Kystverket nå setter i gang, hver især er av betydelig størrelse. Kystverket har i løpet av de siste årene gjennomført en rekke tiltak for å effektivisere havneutbyggingen og unngå omdisponering og/eller stopp i anlegg etter at de er satt i gang. Dette omfatter bl.a. bedre forundersøkelser og planlegging før igangsettelse av anleggsdrift bedre kontroll av økonomi, framdrift og kvalitet bedre planlegging og bruk av utstyrsparken Fiskerihavnene og deres betydning for næringen vil bli nærmere omtalt i Nasjonal transportplan.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Jeg vil i denne sammenheng ikke gå inn på valgene mellom ulike viktige infrastrukturprosjekter, bare peke på det jeg sa i mitt svar, at gode fiskerihavner er svært viktig for fiskerinæringen og verdiskapingen. Og jeg ser fram til at vi får anledning til å komme tilbake til disse spørsmålene i Nasjonal transportplan. Samtidig fortsetter bl.a. arbeidet med effektivisering av havneutbyggingen, slik at dette viktige området kan prioriteres.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Kongekrabben har som kjent vandret fra russisk sone til norsk sone i Barentshavet, hvor den stadig brer seg lenger vestover langs kysten fra Finnmark. Bestanden forvaltes i dag av Norge og Russland i fellesskap, og uttaket av bestanden gjennomføres som forskningsfangst, dette for å skaffe kunnskap om denne nye arten, som utgjør et stort økonomisk potensial for fiskerinæringen. Etter hvert som kongekrabbebestanden har vokst i norske farvann, har vi imidlertid opplevd økende problemer med bifangst av kongekrabbe, særlig i garnfiske etter torsk. Dette er en stor bekymring både for næringsutøverne og fiskerimyndighetene. Fra norsk side ser vi det som ønskelig å få økt kvoten for kongekrabbe ytterligere. Vi har tatt dette opp gjennom en formell forespørsel til russiske myndigheter. Spørsmålet vil bli behandlet gjennom den blandete norsk-russiske fiskerikommisjonen, hvor det tas sikte på et ekstraordinært møte i juni. Det gjøres videre en innsats for å dokumentere bifangstproblemene og konsekvensene dette har for næringsutøvelsen. Ikke minst arbeides det med å finne praktiske løsninger på bifangstproblemene. Problemene med bifangst i linefisket er lite i forhold til i garnfisket etter torsk. I den senere tid har mange fiskere også gått over til å bruke pålesatt line, noe som ser ut til å bøte på bifangstproblemene på en tilfredsstillende måte. Alternative fangstmetoder kan være løsningen i garnfisket. I en ny rapport fra Havforskningsinstituttet vises det til svært positive resultater fra forsøk med fløyting av garn og utprøving av torsketeiner. I perioder av året vil bruk av torsketeiner være et godt alternativ. Dette kan kombineres med bruk av fløytede garn, dvs. garn som heves til ca. en halv meter over havbunnen. Bruk av slike garn reduserer bifangsten av kongekrabbe betraktelig. Det arbeides nå med å forbedre fangsteffektiviteten på fløytede garn fordi fangsten av fisk blir redusert med opp mot 50 pst. Dette problemet kan antakelig reduseres ved å justere hvor høyt og hvor tett garnene skal stå sammen. På bakgrunn av disse lovende resultatene, vil fiskeriministeren se på mulighetene for å bruke offentlige tilskuddsmidler som kan hjelpe fiskerne til å utvikle alternative redskaper og dermed få redusert problemet med ødelagte garn og reduserte fangster. Når det gjelder selplagen, vises det til at kvoten for kystsel er økt og at det de senere årene har vært etablert en erstatningsordning ved tap av garn i forbindelse med selinvasjon langs kysten.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Utover de konkrete forslagene jeg nevnte i svaret, vil jeg vise til at fiskeriministeren vil gå inn i diskusjoner med næringsutøverne om disse forholdene og se på hvordan vi på best mulig måte kan angripe de utfordringene vi står overfor i forvaltningen av kongekrabben i norske farvann. I slutten av april reiser fiskeriministeren til Finnmark, og vil benytte anledningen til å drøfte alle disse spørsmålene med dem som er sterkest berørt av bifangstproblemet.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Jeg er helt enig i behovet for å øke kvoten for fangst av kongekrabbe. Som jeg sa i svaret mitt, er dette norsk politikk, og det arbeides videre i fellesskap med russiske myndigheter for å få økt denne kvoten ytterligere.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Jeg er enig med representanten Dørum i at støy er et betydelig samfunnsproblem. Om lag 1,5 millioner mennesker er utsatt for støy ved boligen sin. Støy varierer med sosial status. Unge og enslige forsørgere med lav inntekt er mest utsatt for støy. Støy gir redusert livskvalitet og kan gi helseproblemer. Det er derfor svært viktig å få redusert støybelastningene i tråd med de målsettingene som er trukket opp i St.meld. nr. 8 for 1999-2000, som nå er til behandling i Stortinget. Rapporten fra Statens forurensningstilsyn om mulige tiltak for å redusere støy ble ferdig og offentliggjort i februar i år. Rapporten er oversendt energi- og miljøkomiteen i Stortinget, og den vil være viktig i det videre arbeidet til Regjeringen når det gjelder støyområdet.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Jeg vil bare legge til at jeg ser fram til Stortingets behandling av støypolitikken i forbindelse med stortingsmeldingen, og jeg ser også fram til å følge opp det arbeidet videre.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Direktoratet for Naturforvaltning gav tidligere i vinter fellingstillatelse for fire ulvehundevalper i Østfold, men det var ikke på grunn av dyrenes atferd. Fellingstillatelsen ble gitt fordi det ikke er ønskelig at gener fra hund sprer seg i den skandinaviske ulvebestanden. Likevel har jeg stor forståelse for spørsmålet om ulvens atferd. Det er nødvendig å prioritere arbeid med informasjon og kunnskap. Dette er bakgrunnen for at departementet ønsker å støtte kommunikasjonsprosjektet Rovdyrkunnskap i Stor-Elvdal kommune. Det vil bli aktuelt å gå inn på liknende arbeid også framover. Målsettingen for prosjektet i Stor-Elvdal er å øke folks kunnskap om rovdyrene, deres rolle og betydning og deres atferd. Det er imidlertid viktig å understreke at det at ulv opptrer i nærheten av bebyggelse, ikke i seg selv er et tegn på at dyrene har unormal atferd. Direktoratet for Naturforvaltning har heller ikke grunnlag for å oppfatte ulv som opptrer i nærheten av bebyggelse, som en risiko generelt. Etter gjeldende rett er det for øvrig politiet som foretar slike sikkerhetsvurderinger. I forslaget til endringer i viltloven, som skal legges fram med det aller første, vil det bli foreslått en adgang for viltmyndighetene til å iverksette felling av vilt når det anses nødvendig bl.a. for å forhindre skade på person.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
I det videre arbeidet med forvaltningen av ulv vil det være svært viktig å styrke kunnskapen om ulv hos befolkningen og i forskningen generelt. Høgskolen i Hedmark gjør et svært viktig arbeid i denne sammenhengen. Jeg vil svare generelt på spørsmålet fra representanten Grethe G. Fossum når det gjelder hvilke endringer som vi legger til rette for i viltloven nå. Det vil bli økt adgang til å ta ut skadedyr med de endringene det legges opp til. For øvrig må det gjøres vurderinger i hvert enkelt tilfelle, som det er umulig å gi et generelt svar på.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Det er viktig at folk føler seg trygge på den forvaltningen av ulv som myndighetene står for. For å få det til er det min oppfatning at dialog er en sentral del av arbeidet. Jeg vil følge opp alle invitasjoner om kontakt med befolkning og lokale myndigheter i forhold til dette arbeidet. Når det gjelder den andre delen av spørsmålet, vil jeg vise til at det ikke er noen planer om å innføre kjerneområder for ulv i Norge. I dag har vi et stort område der ulven kan etablere seg. I henhold til Stortingets vedtak er det områder med samisk tamreindrift som er unntatt fra dette. Det arbeides nå i Regjeringen med et opplegg for en avgrensning av dette området, hvor ulv skal få etablere seg uten at det på noen måte er snakk om kjerneområder for ulv. Dette forslaget vil vi komme tilbake til i den nærmeste framtid.
Terje Johansen (Venstre), 2000-04-12:
«Støy omtales ofte som det gjenglemte miljøproblemet. I en rapport fra Statistisk sentralbyrå i 1999 vises det for eksempel til at det i 1997 i Oslo var 95 000 personer som var utsatt for støy innendørs som oversteg Miljøverndepartementets grenseverdier på 30 dB(A)(SFT) arbeider med en rapport om mulige tiltak for støyreduksjon. (A) (SFT) Når blir den ferdig og offentliggjort?»
Terje Johansen (Venstre), 2000-04-12:
Jeg stiller altså dette spørsmålet på vegne av Dørum, som i 1977 var saksordfører for støymeldingen. Så vidt jeg har forstått, har faktisk ikke Stortinget behandlet spørsmålet om støy etter den gang. Men når nå statsråden gjør oppmerksom på at rapporten er oversendt energi- og miljøkomiteen, går jeg ut fra at komiteen vil behandle denne i forbindelse med St.meld. nr. 8. Da vil jeg på vegne av Venstre si til komiteen når de tar opp dette, at når det gjelder de som er utsatt for støy – og det er stort sett i arbeidslivet – bør man ta fatt i dem som har de verste problemene, og ikke basere seg på gjennomsnittsindekser. For øvrig takker jeg statsråden for opplysningen.
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Jeg vil gjerne få stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «I enkelte kommuner i Hedmark har ulver vært svært nærgående og oppholdt seg bare 8-10 meter fra husvegger og gårdsplasser. I tilfeller hvor ulven har vist den slags unormal oppførsel, for eksempel i Østfold, har myndighetene besluttet at dyrene skal skytes. Vil kommunene i Hedmark få den samme mulighet til å avlive ulv med slik unormal oppførsel?»
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Jeg takker statsråden for svaret, og har lyst til å kommentere følgende: En atferd som av forskere oppfattes som normal, kan av folk flest oppfattes som truende og skremmende. Vi vet fra forskning om ulv at ulv er mest redd for menn, mindre redd for kvinner og nesten ikke redd for barn, og mennesker kan oppføre seg slik at de av ulven blir oppfattet nesten som et byttedyr. Jeg er glad for de forandringene som ministeren nå har bebudet i forhold til viltloven, men jeg lurer på én ting: Hva slags oppførsel skal til fra en ulv for at det skal tolkes som at det er muligheter for skade på en person? Vi vet jo også at mennesker kan ha en slik oppførsel at de blir skadet. Hvem er mest beskyttet – og hvordan oppfører en ulv seg som er farlig, skadende?
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Jeg takker for svaret. Jeg er oppmerksom på at miljøvernministeren har vært på reise i nordlige deler av Hedmark, og jeg har lyst til å understreke at problemene kanskje er noe annerledes lenger sørover i fylket. Jeg vil gjerne få invitere miljøvernministeren til å besøke også dette området. Kanskje 1. juni kunne være en god dato, når saueslippet er, slik at hun kan samle ekstra mye kunnskap om hvordan rovdyrene oppfører seg når sauene slippes på beite. Det ble også i det møtet diskutert kjerneområder for ulv, altså spesiell beskyttelse av ulv i visse områder. Miljøvernministeren fikk ganske sterke oppfordringer fra befolkningen om at dette ønsket de ikke. I helgen var det årsmøte i Hedmark Arbeiderparti, hvor de kom med de samme oppfordringene til miljøvernministeren. Og jeg vil spørre: Hvordan kan miljøvernministeren tro at hun kan gjeninnføre ulv i et område hvor både hennes partifeller og befolkningen ikke ønsker en slik politikk?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2000-04-12:
«Fra befolkningen i en del kommuner og en del ansatte i politi- og lensmannsetaten på Romerike er det uttrykt meget sterk misnøye med måten polititjenesten er organisert på. Vil statsråden sørge for at den omorganiseringen av polititjenesten som er foretatt i Romerike politidistrikt, blir justert slik at publikum får den nødvendige og forventede politiservice, og slik at Stortingets intensjoner og klare forutsetninger om fortsatt å ha et lokalt forankret nærpoliti blir gjennomført?»
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2000-04-12:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er glad for at statsråden vil følge med, men det er ikke nok. Det har aldri vært mer ressurser i polititjenesten på Romerike enn det er nå, men det har heller aldri vært flere klager enn etter omorganiseringen. Nå kreves det aktiv handling og medvirkning for å få bedret situasjonen for befolkningen og de ansatte. Det er rett og slett uholdbart, noe jeg også vet statsråden er orientert om fra befolkningen og fra ansatte i lensmannsetaten. Både meldinger til politiet og styring av tjenesten er sentralisert til Lillestrøm utenom ordinær kontortid, dvs. 80 pst. av ukens timer, en tid da det er mest behov for det lokale politi til å skape trygghet i nærmiljøene. Lokalkunnskap og kjennskap til behovet for polititjeneste lokalt må være utslagsgivende for hvordan tjenesten skal organiseres. Er statsråden enig i dette? Ser ikke statsråden at slik organiseringen er i dag, går det ut over tilbudet til befolkningen?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2000-04-12:
Jeg kunne tenke meg å høre hvor lenge statsråden har tenkt å la denne situasjonen fortsette. Det er slik at alle endringer bør ta utgangspunkt i hva som eventuelt er feil med dagens løsning. Det må være en klar forutsetning at tilbud og service skal bli bedre, og ikke dårligere, slik som det nå har blitt. Det er ikke egnet til å skape gode arbeidsforhold for de ansatte når det hele er organisert slik at det lokale politiet gir så klart uttrykk for frustrasjon over at det ikke gis anledning til å gi den servicen de mener de kan gi, og som publikum har fått i alle år. Dette handler om å oppfylle Stortingets intensjoner og klare forutsetninger om fortsatt å ha et lokalt forankret nærpoliti, og at det skulle bli gjennomført. Her er det tid for handling, og jeg forventer at statsråden følger nøye med. Men jeg hadde også forventet at det kunne gjøres noe nå.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
I ethvert politidistrikt er det politimesteren som har ansvaret for å planlegge oppgaveløsningen slik at innbyggerne kan få best mulig polititjeneste innenfor de ressursene som til enhver tid er til disposisjon. Politimesteren på Romerike har organisert den operative polititjenesten i Romerike politidistrikt i tre soner. Målsettingen med dette har vært å få en lik polititjeneste og en god faglig styring av ressursene i hele distriktet. Omorganiseringen med bl.a. en felles operasjonssentral med meldingsmottak innebærer vanligvis ingen praktiske endringer i polititjenesten for publikum. Det vil primært være lensmannsbetjenter innen etablert samarbeidssone som tar de oppdrag som kommer innenfor sonen. Jeg er klar over at i enkeltstående tilfeller, særlig når arbeidsbelastningen i Romerike politidistrikt har vært stor, har publikums behov for politiservice fra sitt nærpoliti vært følt lite tilfredsstillende. Når det er sagt, må jeg også understreke at politiet skal rykke ut i saker som ikke tåler utsettelse, men av og til kan det være slik at politiet og den som melder fra om uregelmessigheter, kan ha ulik oppfatning om hva som kan utsettes. I Romerike politidistrikt er det to politistasjoner og ti lensmannskontor. Hvis hvert enkelt lensmannskontor skulle hatt vakt og reservetjeneste for bare sitt eget distrikt, ville dette medført atskillig større kostnader og gitt en dårligere ressursutnyttelse enn ved samordning av polititjenesten. Derved ville også det totale tjenestetilbudet i politidistriktet blitt dårligere. Forholdet mellom ressursutnyttelse og ønsket publikumsservice er et stadig dilemma for en politimester, som derfor både må vise rimelig grad av imøtekommenhet overfor publikum og samtidig ha nødvendig kontroll over budsjettet. Organiseringen av polititjenesten på Romerike må være under kontinuerlig evaluering for på best mulig måte å tilfredsstille publikums behov. Departementet følger nøye med i denne utviklingen, men vil la den nye ordningen få noe lenger tid på å gå seg til før det eventuelt drøftes justeringer med politimesteren.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Jeg kan i grunnen ikke gjøre noe annet enn å vise til det jeg sa i svaret. Det vil alltid måtte være en avveining mellom imøtekommenhet overfor publikum og en best mulig organisering av tjenesten, basert på en effektiv ressursutnyttelse. Å samordne i en mottakssentral er i utgangspunktet en bedre ressursutnyttelse. Departementet må følge med i situasjonen, men denne omorganiseringen er såpass ny at det er ingen grunn til umiddelbart å gjøre noe. Vi ønsker å følge med i utviklingen før vi eventuelt tar dette opp med politimesteren på Romerike.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Jeg er selvfølgelig helt enig med representanten Sjøli i at man fortsatt må holde veldig klart fast at polititjenesten skal være nærtjeneste og at det skal være et desentralisert politi med politi nær befolkningen. Det dette er en diskusjon om, er hvordan man organiserer dette best mulig innen politidistriktet. Jeg er overbevist om at også politimesteren er opptatt av å ha en best mulig organisering, som gjør at man både gir et best mulig tilbud til publikum, og utnytter resurssene på best mulig måte. Jeg kan ikke her og nå gi noe svar på hvor lenge departementet eventuelt vil vente med å gripe inn, for det er jo avhengig av hvordan saken utvikler seg. Mitt svar foreløpig er at jeg kommer til å følge nøye med og eventuelt ta en samtale med politimesteren på Romerike dersom det viser seg nødvendig.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Justisdepartementets mål er at straffereaksjoner ilagt av domstolene skal iverksettes straks og senest innen to måneder etter at de er mottatt. Den siste tiden har det vært en økning av antall domfelte som venter lenger enn dette. Vi har dermed forsinkelse i iverksettelse av soning. Utviklingen følges nøye, og man vurderer fortløpende tiltak for å utnytte kapasiteten best mulig, slik at man sikrer mest mulig effektiv gjennomføring av straffereaksjonene. Noe av dette problemet skyldes stenging av en celleblokk i Oslo kretsfengsel som følge av nødvendig rehabilitering. Denne blokken gjenåpnes på nyåret i 2001. I tillegg er Stavanger kretsfengsel stengt på grunn av rehabilitering og vil bli gjenåpnet i første kvartal 2002. Når det gjelder konkret planlegging av et nytt fengsel i Østfold, arbeides det for fullt med dette. Departementet har til nå arbeidet med størrelse, kriterier og funksjoner for et nytt fengsel, og i samarbeid med Statsbygg starter arbeidet med byggeprogrammet og kostnadsestimat etter påske. Det er for øyeblikket for tidlig å si når forprosjektet med kostnadsramme kan foreligge, men fremdriften blir nøye fulgt opp fra vår side gjennom hele prosjektperioden. For øvrig vil selvfølgelig et nytt fengsel være avhengig av at det blir tildelt de nødvendige budsjettmidler. Eventuelle bevilgningsforslag vil Regjeringen komme tilbake til ved de årlige budsjettbehandlinger.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
At soningskøen vokser, er bl.a. et resultat av den kontinuerlige utfordringen vi har med på en måte å holde balanse i straffesakskjeden. Når politi og domstoler får flere saker unna, øker også behovet for fengselskapasitet, og det kan oppstå flaskehalser på fengselssiden. Det er bl.a. det som kan være noe av grunnen til at soningskøen vokser, i tillegg til de to tingene jeg nevnte i mitt første svar, at både Oslo kretsfengsel og Stavanger kretsfengsel har plasser ute av drift for øyeblikket. Når det gjelder spørsmålet om løfter om å legge dette fram i budsjettet, er sikkert også representanten Holten klar over at den type forslag fremmer Regjeringen i forbindelse med budsjettet og ikke utenfor kø.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Det er riktig som representanten Holten sier, at utbygging i Østfold og for så vidt også Tromsø er to utbygginger på fengselssiden som står veldig høyt oppe på listen, og er slik sett av de høyt prioriterte utbyggingene innen justissektoren, altså på fengselssiden.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Selvfølgelig, det er avgjørende viktig at de dokumenter justiskomiteen mottar, er korrekte. Det som i tillegg ligger i mitt svar, for så vidt uavhengig av om opplysningene justiskomiteen har mottatt, er korrekte eller ikke, er at dersom det er snakk om forbrytelser som drap eller mordbrann, er det helt uakseptabelt at det ikke reageres. Men man har i tillegg en utfordring og et dilemma knyttet til mer ordensmessige forstyrrelser av personer som er utilregnelige. Jeg skal imidlertid følge opp de opplysningene representanten Bjørn Hernæs kommer med i forhold til å sjekke hva som er korrekte opplysninger.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Jeg vil ta med meg oppfordringen fra representanten Hernæs og også understreke at det er klart at det har vært et tett samarbeid med Sosial- og helsedepartementet i forbindelse med utarbeidelsen av de videre lovforslag når det gjelder hvordan man skal håndtere alvorlig psykisk utviklingshemmede. Representanten Hernæs har helt rett i at det her er behov for koordinering mellom mange etater og departementer. Men dette er ikke bare et spørsmål om koordinering på departementsnivå, her er det i stor grad også et spørsmål om godt samarbeid og koordinering på lokalt nivå.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Påstander om at USA driver avlytting av kommunikasjon i Europa, ble allerede i 1998 fremsatt i en rapport som ble forelagt EU-parlamentet. Justisdepartementet gikk den gang gjennom rapporten og kom fram til at norske interesser ikke ble berørt på en slik måte at det var grunnlag for å ta dette opp med myndighetene i USA. Presseoppslagene om Echelon i forrige uke gjorde at man fra departementets side ønsket ytterligere informasjon om de påstander som er fremsatt. Departementet har derfor bedt ambassaden i Washington om å fremskaffe nødvendig bakgrunnsinformasjon om systemet Echelon, herunder eventuell beskrivelse av systemet i offisielle amerikanske rapporter. En tilsvarende henvendelse er sendt til EU-delegasjonen i Brussel, der departementet ber om å bli orientert om EUs behandling av spørsmål knyttet til Echelon, og departementet er så langt blitt orientert om at en komite i EU-parlamentet har gjennomført en undersøkelse med tittelen «The European Union and Data Protection». Det er foreløpig ikke kjent hvordan denne undersøkelsen vil bli fulgt opp. Man skal imidlertid være oppmerksom på at alle med tilgang til nødvendig teknologi kan avlytte kommunikasjon som ikke er kryptert. Både i Norge og i andre land arbeides det derfor aktivt med å finne fram til hensiktsmessige sikkerhetsløsninger i elektroniske kommunikasjonssystemer. Justisdepartementet samarbeider for tiden med Nærings- og handelsdepartementet og andre berørte departementer med sikte på å igangsette et interdepartementalt arbeid der et sentralt tema vil være bruk av kryptering for å ivareta borgernes og næringslivets behov for sikker kommunikasjon.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Det har jo for så vidt allerede gjennom pressen vært en del informasjon om at det er mulig å avlytte kommunikasjon som går gjennom luft. For øvrig syns jeg det er mest naturlig å avvente i hvert fall det arbeidets igangsettelse. Det blir en del av arbeidet å vurdere om det er grunn til – og i så fall på hvilken måte og med hvilket innhold – å gå ut med informasjon bl.a. til norsk næringsliv.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Da tror jeg faktisk justisministeren er nødt til å krype til korset og si at det er av de spørsmålene justisministeren ikke har tenkt nøye nok igjennom til at jeg allerede nå har lyst til å svare på det i Stortinget.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2000-04-12:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Fengselskapasiteten er sprengt, og soningsfanger står i lange køer. Hva vil bli gjort for å få fortgang i et lenge planlagt fengsel i Østfold?»
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2000-04-12:
Jeg takker statsråden for et rimelig positivt svar, ikke minst med tanke på at situasjonen «følges nøye», at en er villig til å «utnytte kapasiteten» maksimalt, og for så vidt at det er satt i gang arbeider med et forprosjekt. Når jeg stiller spørsmålet, er det på bakgrunn av et oppslag i Dagsavisen 6. april d.å. som sier «Soningskøene nær doblet», og – ikke minst – at det foreligger et sterkt, tverrpolitisk vedtak her i Stortinget om nettopp å få til en utbygging av et soningstilbud, et nytt sådant, i Østfold. Da forventer jeg – det står ikke på prioritering, det står heller ikke på budsjettrammer – at justisministeren påser at det vil bli innarbeidet i de kommende budsjettrammer.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2000-04-12:
Jeg takker igjen for svaret. Nei, jeg er fullt klar over ut fra mitt mangeårige arbeid i finanskomiteen, at det ikke går an å gi noen budsjettløfter. Men det jeg er ute etter, er at det må legges inn forutsetninger som gjør at det skapes mulighet for å gå videre på den tverrpolitiske enighet det er om å få økt kapasiteten for soningsfanger i Søndre og Østre fengselsdistrikt, nærmere bestemt i Østfold. Når jeg sier det slik, er det fordi jeg vet at dette fengslet nærmest stod i kø etter at det såkalte gråsonefengslet i ringeriksområdet ble bygd. Jeg forventer at det ikke skal være nødvendig fra Stortingets side å komme tilbake med et nytt flertallsvedtak for å dytte videre på saken. Jeg regner med at dette har høy prioritet, og at statsråden vil følge saken meget nøye og på den måten få det inn på riktig tidspunkt også budsjettmessig.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2000-04-12:
Jeg vil gjerne få lov til å stille justisministeren følgende spørsmål: «Ifølge politiet i Tromsø har byen 15 personer som er erklært ikke strafferettslig tilregnelige. Enkelte av dem er svært aktive kriminelle og stjeler daglig fra butikker, kontorer og lignende. Misbruk av alkohol og narkotika, voldskriminalitet med trusler og drap samt brannstiftelse og mordbrann, ved siden av alminnelig ordensforstyrrelse, hører med. Politiet og domstolene står hjelpeløse overfor situasjonen. Hva vil statsråden gjøre med dette, eventuelt koordinert med andre etater og departementer?»
Bjørn Hernæs (Høyre), 2000-04-12:
Hvis virkelighetsbeskrivelsen i mitt spørsmål hadde vært min egen, ville jeg nok også selv ha reagert på den, for jeg synes det var en ganske voldsom oppramsing. Det er imidlertid en ren kopi av den brifingen som justiskomiteen fikk ved besøk på Troms politikammer, for øvrig sammen med en representant fra Justisdepartementet. Jeg må tro at statsråden og jeg har den samme interesse av at de opplysningene som justiskomiteen får når vi er ute på reiser, er korrekte. Dermed blir saken litt vanskelig å følge opp, for jeg må faktisk fastholde at det som står i spørsmålet, er korrekt, og dermed faller i hvert fall i noen utstrekning svaret litt utenfor rammen. I første omgang tror jeg bare jeg etterlyser statsrådens bekreftelse – hun skal selvfølgelig få en kopi av de dokumentene vi fikk ved politikammeret – på at de dokumentene vi får når vi er ute på reiser, kvalitetssikres.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2000-04-12:
Jeg vil gjerne takke for svaret, også det første, hvis jeg glemte det. Jeg føler meg overbevist om, som sagt, at vi har felles interesse av å få oppklart disse tingene. Det er helt åpenbart at disse begrepene er brukt i Troms politikammers brifing, og i så fall er det jo innenfor dem alvorlige lovbrudd. Jeg føler at det blir litt uriktig å gå for dypt inn i dette inntil vi får avklart hvorvidt Troms politikammer har vært litt lettvint med sin informasjon, eller om det virkelig er slik. Men i alle fall ligger det også i mitt spørsmål en oppfordring til en koordinering med andre departementer, for vi vet jo – hvorfor jeg også er litt ydmyk i denne saken – at gråsonen mellom psykiatri og kriminalitet er det aller, aller vanskeligste vi har, så det er viktig for oss alle at vi forsøker å behandle dette med rimelig grad av edruelighet, hvis det er det riktige ordet i denne sammenheng. Da sier vi det slik at vi kommer tilbake til denne saken, og særlig ved at vi får et svar ved leilighet på hvordan koordineringen med andre departementer, først og fremst Helsedepartementet, kan finne sted.
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-12:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Det er nå kraftige protestar i Europa på eit verdsomspennande amerikansk avlyttingsnettverk. Echelon-nettverket driv, ifølgje tidlegare CIA-sjef R. James Woolsley, med spionasje mot mellom anna europeisk industri. Andre kjelder hevdar at også regjeringar og politiske miljø vert overvaka. Kan statsråden klargjere kva den norske regjeringa veit om Echelon, og kan det eventuelt vere aktuelt å be om ei forklaring frå amerikanske myndigheiter om kva Echelon er, og kva det vert brukt til?»
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-12:
Jeg takker justisministeren for svaret. Det er positivt at Regjeringen nå aktivt går ut og søker informasjon om Echelon. Mistanken mot Echelon dreier seg bl.a. om at amerikansk etterretning kanskje bidrar med informasjon som kan gi amerikansk næringsliv konkurransefortrinn framfor europeisk. Tysk etterretning gikk allerede i 1998 ut og advarte tysk næringsliv mot avlytting, og har gitt råd om beskyttelse i forhold til dette. Justisministeren var inne på hva som gjøres for å redusere sårbarheten på norsk side overfor norsk næringsliv, men jeg vil gjerne høre om det kan være aktuelt – før dette arbeidet er ferdig – å gå ut med advarsler vedrørende den informasjonen som kommer fram under Regjeringens undersøkelser knyttet konkret til Echelon.
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-12:
Jeg takker igjen justisministeren for svaret. Det som har kommet fram gjennom pressen om Echelon, reiser en del interessante problemstillinger knyttet til moderne etterretning, for å kalle det det. Storbritannia skal ha gitt uttrykk for at å passe på nasjonens økonomiske velvære kan være en legitim grunn for overvåking på linje med rikets sikkerhet. Hva er justisministerens syn på dette?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg vil gjerne få lov til å stille følgende spørsmål til barne- og familieministeren: «Hva vil statsråden gjøre for at det skal bli en rettferdig økonomisk fordeling av fødselspenger?»
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg registrerer at det hadde et innhold som samsvarer med tidligere uttalelser fra og politikken til Arbeiderpartiet. Arbeiderpartiet bruker veldig mange ord og formuleringer for å presisere hvor viktig det er å få en sosialt riktig fordeling av ressursene. Seinest i statsminister Stoltenbergs tiltredelseserklæring ble dette viet stor oppmerksomhet. Nå er det altså slik, og jeg forstår det slik at statsråden bekreftet det og vil stadfeste og styrke det også i Arbeiderpartiets framtidige politikk, at fødselspengene fordeles etter en nøkkel der de med høyest samlet inntekt får tildelt de største overføringene. Realiteten er faktisk den at en to-inntektsfamilie med 500 000 kr i samlet inntekt ikke bidrar mer til de offentlige kassene enn en en-inntektsfamilie med 400 000 kr i inntekt. Hvis det er det statsråden mener med rettferdig fordeling i forhold til innbetaling, vil jeg gjerne utfordre statsråden på det. Når de tallene ligger på bordet, vil statsråden fortsatt være av samme oppfatning?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2000-04-12:
Hvis jeg får lov, tolker jeg det som et spørsmål, og da har jeg et svar. Fremskrittspartiet ønsker ikke å bruke en krone på fødselspenger utover det Arbeiderpartiet ønsker, men vi ønsker å fordele potten likt på hvert enkelt barn, og det vil tilsvare ca. 130 000-140 000 kr pr. barn. Det er en rettferdig fordelingspolitikk, mener Fremskrittspartiet. Uavhengig av om man tjener 100 000 kr i året eller 1 mill. kr i året, får man den samme summen. Men det er et annet område jeg vil utfordre ministeren på. Det er en realitet at noen ikke har opptjent rett gjennom yrkesaktivitet. Det kan være av forskjellige årsaker. Det området jeg utfordrer på nå, er tilfeller der mor kan være delvis eller helt ufør, men allikevel er så heldig å få barn. I slike tilfeller kan det være tvingende nødvendig at far får permisjon utover det vanlige. Denne problematikken hadde ikke eksistert hvis Fremskrittspartiets modell hadde vært på plass. Kan statsråden si om det eksisterer ordninger for disse familiene, eller kan Arbeiderpartiet tenke seg å legge til rette for også disse gjennom at far får større del eller like stor del av permisjonen i antall uker som mor har?
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Nå kunne statsråden være fristet til å stille spørsmål tilbake til representanten, men jeg forstår at min rolle skal være å svare på spørsmålene, så jeg skal prøve å holde meg til det. Det er slik at de som av ulike grunner ikke er i yrkeslivet, får utbetalt en nedkomststønad ved fødsel. Som jeg redegjorde for i mitt svar, er det beløpet litt over 30 000 kr. Hvis vi skal utvide svangerskapspermisjonen, ønsker Arbeiderpartiet også å utvide engangsstøtten. Men jeg er fristet til å spørre om det er slik at Fremskrittspartiet nå mener at vi skal få et system her i landet der vi alle sammen skal få utbetalt lønn fra staten hvis vi av ulike årsaker er hjemme. Det er klart at i vårt velferdssamfunn er vi nødt til å ha minimumsstandarder og ordninger som fanger opp dem som av ulike grunner faller utenom. Men jeg er litt i tvil, selv om vi er ett av verdens rikeste land, om vi klarer å finne inndekning til den type godtgjørelser i framtiden.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Dette er vel egentlig et nytt spørsmål, men jeg skal prøve å svare på det. Jeg må si at jeg ikke kjenner til detaljene i hvordan det i dag er for den gruppa som representanten er opptatt av, men det er klart at når vi former regelverk for framtiden, vil vi prøve å ta hensyn til dem som av ulike grunner vil falle utenom. Dette er en spesiell situasjon, og det jeg kan svare representanten, er at jeg vil undersøke den problemstillingen han tar opp, og så får vi komme tilbake til det på et seinere tidspunkt.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-12:
Søknaden frå Viken Energinett AS gjeld oppgradering av spenninga på eksisterande luftlinje frå Abildsø til Tøyen. Planane går ut på å heva spenninga frå 47 kV til 132 kV for å sikra straumforsyninga til dei søraustlege delane av Oslo. Viken Energinett AS har planlagt eit ca. 200 meter langt jordkabelanlegg inn til stasjonen på Abildsø. Det er ikkje planlagt endringar i talet på master eller dimensjonane på sjølve linjene, og byggjeforbodsbeltet vil ikkje bli utvida. Denne søknaden ligg no til handsaming i NVE. NVE har kunngjort høyring av søknaden og utlegging av denne til høyring i samsvar med reglane i energilova. Søknaden har òg vore gjennom ein høyringsrunde i høve til grunneigarane og andre som saka gjeld. Høyringsfristen var den 28. februar i år. NVE går no gjennom dei fråsegnene som har kome inn, for å sjå om det er nødvendig med fleire utgreiingar og opplysningar før ein kan ta endeleg stilling til om Viken Energinett AS skal få løyve, og kva for vilkår som skal setjast til dette løyvet. NVEs vedtak om konsesjon kan seinare påklagast til departementet etter forvaltningslovas reglar. Som klageorgan kan departementet difor ikkje engasjera seg i ei sak som ligg i NVE. Eg ber difor om at representanten Danielsen har forståing for at eg her ikkje kan gå nærare inn på vurderingar av om kabling skal setjast som vilkår eller ikkje.
Harald Victor Hove (Høyre), 2000-04-04:
Som jeg for så vidt var litt inne på i en tidligere replikk til representanten Gundersen, er det klart at det å fremheve enkelte grupper kan oppfattes litt på siden, for hvis man tar som et utgangspunkt at man skal gi hjelp der behovet er størst, vil kanskje det på mange måter lede til det samme resultatet. En innfallsvinkel som jeg tror det kan være fornuftig å ha, er den at det egentlig er en målsetting å gi hjelp til dem som har størst behov for det, og slik sett kunne man si at denne type bemerkninger skulle være unødvendige. På den annen side tror jeg det er en realitet at barn og unge, og i mange sammenhenger kvinner, er grupper som det er en risiko for blir noe usynlige, og at det ikke er de som ville nå lettest frem dersom man ikke var seg bevisst at man kanskje særlig skulle ivareta nettopp deres interesser. Uten på noen måte å ville undervurdere menns betydning i forhold til barn tror jeg også at man skal se litt på poenget at ved å ivareta kvinners situasjon, vil man nok ofte også nå barna på en god måte.
Fridtjof Frank Gundersen (Fremskrittspartiet), 2000-04-04:
Komiteens flertall har en bemerkning som man har vært inne på tidligere, hvor det står: «Komiteen sitt fleirtal,» …«ber Regjeringa leggje vekt på arbeid som kan betra situasjonen for kvinner.» Nå har sistnevnte taler også inkludert barn og ungdom som de grupper det bør tas spesielt hensyn til. Og mitt spørsmål er om han ikke nå kan være så vennlig å inkludere også syke og gamle, for så er det bare enkelte grupper menn man ikke behøver å ta spesielt hensyn til.
Fridtjof Frank Gundersen (Fremskrittspartiet), 2000-04-04:
President, kan jeg like godt tegne meg til et innlegg?
Fridtjof Frank Gundersen (Fremskrittspartiet), 2000-04-04:
Ja vel. Da tror jeg at jeg trekker meg, og så kommer jeg tilbake senere.