Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-02:
Takk, president! Dette er ikke enkelt. Takk for at jeg fikk ordet, iallfall. For å unngå eventuelle misforståelser og for å unngå at dette kan ende opp som en debatt om formaliteter, vil jeg innledningsvis presisere at jeg vet at de planene som nå ligger her, er utkast, og at de er ute på høring. Jeg vet at det er departementet som fastsetter læreplaner, og fra min side er ikke denne interpellasjonen et forsøk på stortingsregjereri. Jeg vet også at læreplanene ikke er vedtatt, at departementet skal vedta dem på bakgrunn av de høringssvarene de får. Så må jeg også si at jeg ikke har lest alle utkastene, la meg presisere det. Jeg har lest en del, og jeg forholder meg til de utkastene som jeg har lest. La meg også innledningsvis presisere at det å lage og skrive læreplaner er en vanskelig prosess. Det er rett og slett fryktelig vanskelig å finne de riktige begrep, de riktige uttrykk og bruke det riktige språk, for vi vet at språk er vanskelig, og det er vanskelig å formidle et slikt budskap. Så jeg har full forståelse for at det å lage læreplaner er en komplisert og vanskelig sak. Bakgrunnen for interpellasjonen fra min side er at Stortinget gav føringer i Innst. S. nr. 268 for 2003-2004 om Kultur for læring. Der sa vi en del om oppbyggingen av læreplanene, hvorledes læreplanene bør se ut – i generelle vendinger, vel å merke. I den prosessen som vi nå er i, antar jeg det vil være riktig at Stortinget nytter denne anledningen til å komme med synspunkter på det som statsråden nå skal gjøre. Jeg har lyst til å sitere noe av det som komiteen sa om læreplaner, for det er viktig i denne sammenhengen – jeg siterer fra Innst. S. 268: «Komiteen er enig i at det må utvikles nye læreplaner i alle fag i grunnopplæringen. Læreplanene vil bestå av en klar beskrivelse av mål for faget. De nye læreplanene må være enkle, konkrete og forståelige å forholde seg til for både lærere, elever og foreldre. Læreplanene skal angi tydelige mål for faget og være et nyttig og håndterbart redskap for læreren, samt gi eleven mulighet til å måle egen faglig framgang.Komiteen mener at læreplanene må sys over samme lest for alle fag. Læreplanene må ha mål som omfatter faktakunnskaper og ferdigheter samt mål for utvikling av analytisk evne og evne til selvstendig refleksjon.Komiteen mener at de grunnleggende ferdigheter skal integreres i læreplanene for alle fag på det enkelte fags premisser og på relevante nivåer, slik også allmenndannelse skal prege hele læreplanen.» Dessuten bestemte Stortinget i forbindelse med behandlingen av Innst. S. nr. 268 at den generelle delen av læreplanen ligger fast. Den første setningen i den generelle delen av læreplanen lyder som følger: «Opplæringens mål er å ruste barn, unge og voksne til å møte livets oppgaver og å mestre utfordringer sammen med andre.» Etter kapitlene med overskriftene Det meningssøkende menneske, Det skapende menneske, Det arbeidende menneske, Det allmenndannede menneske, Det samarbeidende menneske og Det miljøbevisste menneske ender den generelle delen av læreplanen opp i et kapittel med overskriften Det integrerte menneske. For meg er det en syntese av de ulike målene i den generelle læreplanen. Den generelle delen av læreplanen avsluttes med følgende setning: «Sluttmålet for opplæringen er å anspore den enkelte til å realisere seg selv på måter som kommer fellesskapet til gode – å fostre til menneskelighet for et samfunn i utvikling.» I og med at Stortinget har sagt at den generelle delen ligger fast, blir det grunnleggende spørsmålet: Er det mulig å se sammenhengen mellom den generelle delen slik den er formulert, og de foreslåtte læreplanene slik de er formulert? Det finnes sikkert en tråd, det finnes sikkert en sammenheng, men den er ikke tydelig. Det er ikke alltid helt enkelt å se den klare og tydelige sammenhengen mellom den generelle delen og de foreslåtte faglæreplanene. Stortinget var klart på at læreplanene skal bygges opp slik at de går på faktakunnskaper og ferdigheter og også på å utvikle elevenes evne til refleksjon og elevenes analytiske evner. For egen del kan jeg legge til, selv om det ikke stod i innstillingen: utvikle elevenes evne til å være kritiske, oppøve den kritiske sans, og til å stille spørsmål. Det må synliggjøres i læreplanene. Flere steder i Innst. S. nr. 268 skriver vi om skolens dannelsesansvar. For meg er det nettopp evnen til refleksjon, analytisk evne og det å være kritisk som er dannelsen. Det er det som er poenget ved begrepet dannelse. Jeg føler meg ikke trygg på at de forslagene som ligger ute nå, har klart å fange opp dette på en god måte. Ifølge Dagsavisen i dag mener professor Peder Haug – han hadde ansvaret for evalueringen av L97 – at de foreslåtte planene er for dårlige, de er for generelle, de er for uklare på mål, og de mangler også et innholdselement. Det er det han som sier, ifølge Dagsavisen i dag, det er altså ikke jeg som sier det. Alle foreslåtte planer er bygd over samme lest, etter det Stortinget har sagt. Det er formål med faget, det er struktur og timefordeling, det er kompetansemål, og det er vurdering og evaluering. På det området har en fulgt opp. Skolen skal ha stor frihet til å organisere læringsarbeidet. Også i dag, etter dagens læreplaner, har skolen stor frihet til å organisere læringsarbeidet. Mange prøver å tegne et bilde av skolen i dag der en ikke har frihet, der det er den metodiske føringen som styrer utdanningen. Det er positivt galt. Det er mildt sagt tøvete å si slikt. Det er full frihet innenfor dagens læreplaner til å organisere læringsarbeidet. Så det er ikke det hensynet som tvinger fram behovet for nye læreplaner. Kritikken mot dagens læreplaner er at de er for omfattende, det er for mye lærestoff. Den kritikken har vi vært enig i. Det er behov for å redusere mengden lærestoff. Det har vi vært enig i. Læreplanene er og skal være skolens viktigste styringsverktøy. Den generelle delen av læreplanen og faglæreplanene skal være det dokumentet som elever og lærere sammen bruker og tolker. Ut fra sin tolkning lager de opplæringsløp, med tilpasset opplæring for den enkelte elev. Det vi holder på med nå, og det vi snakker om nå, er skolens viktigste styringsdokument. Vil læreplanene som vi nå er i ferd med å få, bli dette styringsverktøyet, målt i forhold til den generelle delen av læreplanen? Min påstand er at det ikke vil fungere. Det vil ikke kunne fungere, slik som det er formulert. Min kritikk gjelder flere forhold. Det er bl.a. at læreplanene ikke definerer felles lærestoff, som de burde gjøre, og som dagens læreplaner gjør. Skolen er vår felles referanseramme. Det er fryktelig viktig at elever rundt om i Norge, på de ulike årstrinn, har fått definert hva som skal være felles lærestoff, eksempelvis i norsk. Det er viktig at det står i læreplanen at elever eksempelvis skal møte tekster av Ibsen, Bjørnson eller andre – ikke akkurat hvilke bestemte tekster, men det er viktig at læreplanen definerer visse typer tekster som elevene skal møte, uansett hvor de har sin skolegang. Måten en formulerer kunnskaps- og ferdighetsmålene på, blir etter min oppfatning gal. Det å si at elevene skal kunne, vet vi skaper problemer. Det er et problem å definere hva vil det si å kunne, og hva vil det si å mestre. Den typen begreper er det vanskelig å bruke i en læreplan, nettopp fordi vi da må definere hva som ligger i begrepene. Og så vet vi samtidig at mange elever sannsynligvis aldri vil klare å kunne, fordi de ikke har forutsetninger for det. Så helt til slutt: Det en legger opp til med evaluering, vil framelske det instrumentelle – sterk vektlegging av den tradisjonelle eksamen – i motsetning til det Stortinget sa, nemlig at vi også skal prøve ut nye evalueringsformer. Det står ingen ting om det i de planene som jeg har sett. Det er det også fryktelig viktig å få med.