Trine Skei Grande (Venstre), 2010-11-26:
Når Stortinget får redegjørelse fra en statsråd, er det ett av to: Det er enten noe statsråden har lyst til å skryte av, eller det er et parlament som er bekymret. I dette tilfellet er vi bekymret. Trusselbildet endrer seg. Det er sånn at vi ikke kan ta utgangspunkt i den forrige trusselen vi mottok for å lage et forsvar mot den. Vi må faktisk se at nye trusler manifesterer seg rundt oss, og den forrige utfordringa man hadde, er helt forskjellig fra framtidas utfordringer. Engasjementet rundt Heimevernet i denne sal i og i Venstre bunner i akkurat dette. Vi ser at hele landet vårt utsettes for trusler, og vi ser hvor viktig lokalkunnskap og kompetanse er for å klare å møte de utfordringene. Det største problemet med Heimevernet sett fra Venstres ståsted nå er at vi har altfor lite trening, altfor lite øvelser og at vi ikke har det Heimvernet som vi ønsker oss. Venstre deler komitélederens situasjonsbeskrivelse, og vi er heller ikke betrygget når det er sånn at vi må dra statsråden til Stortinget, der man er litt unnvikende i orienteringa, og man opplever at hovedinformasjonskilden for Stortinget er Aftenposten. Vi leser selvfølgelig gjerne Aftenposten, men vi mener at hovedinformasjonskilde for så viktige ting kanskje ikke bør være aviser. Jeg er Oslo-borger. Det vil si at mange av de terrorfarene, mange av de ekstra utfordringene vi ser når det gjelder det nye trusselbildet, preger disse borgerne som har stemt meg inn på Stortinget. Det betyr at folk faktisk i sin hverdag tenker på de utfordringene, at det er veldig mange som når de står på en trang T-banevogn, av og til tenker: Hva er det som kan skje? Da er det viktig å vite at man har et samfunn som tar de utfordringene på alvor. Derfor har denne avgjørelsen skapt så stor furore, spesielt blant oss som bor i Oslo. Men Venstres hovedbekymring ved det som skjer, er ikke knyttet til bokser, flytting, streker og deler av Forsvaret, men kompetansen som i dag er i hodene på dem som er der. HV-016 er en veldig spesiell gruppe. Det er en gruppe med veldig spesialtrent kompetanse, kompetanse som vi må ta vare på. Det jeg ikke syns statsråden svarte på, er hvordan den kompetansen som ligger her, skal tas vare på i en ny konstruksjon. Er det sånn at den sosialdemokratiske regjeringa bare er opptatt av boksene, og ikke av hvem det er som er inne i boksene? Det er den kompetansen vi er redd for å miste. Dette er ikke noen hvem som helst, dette er den godt trente delen. Det er de som også er med og bidrar i utenlandsoperasjonene våre. Dette er de som man har å rutte med når man skal delta internasjonalt. Hvordan skal man være sikker på at man tar vare på den kompetansen? Vi får alltid et heimevern som er god til å bære sandsekker eller til å stå og passe en bru. Men det å ha en styrke som HV-016 når det gjelder kompetanse, har vært helt spesielt. Jeg må si at jeg, etter statsrådens innlegg, ikke føler meg betrygget med hensyn til forståelse for hvordan den kompetansen skal tas vare på. Det er viktig for borgere i Oslo. Det er viktig for hvordan Heimevernet vårt skal være i framtida. Men dette har også overslag til at det er viktig for utenlandsoppdragene våre, for dette er folk vi skal ta vare på. Så jeg ønsket kanskje at statsråden skulle bevege seg litt opp fra firkanter, bokser og omorganisering og heller tenke på hvordan man skal ta vare på en unik kompetanse i Forsvaret vårt som vi trenger i framtida for vår egen sikkerhet, men også for vår egen deltakelse i det internasjonale samfunnet.