Tage Pettersen (Høyre), 2011-04-14:
Flertallsinnstillingen fra transport- og kommunikasjonskomiteen er et skritt i riktig retning for å åpne for konkurranse på flere jernbanestrekninger i landet, som Høyre i mange år har arbeidet for. En konkurranseutsetting av passasjertransporten på Kongsvingerbanen er til det beste for de reisende. Gjøvikbanen ble konkurranseutsatt av regjeringen Bondevik II, og konkurransen ble vunnet av NSB selv. Passasjerene på Gjøvikbanen har fått et betydelig forbedret togtilbud, og banen er blant de mest punktlige i landet. Hovedkonklusjonen i en evaluering som Transportøkonomisk institutt har utført på oppdrag fra Samferdselsdepartementet, er: «Konkurranseutsettingen av Gjøvikbanen har bidratt til lavere kostnader for det offentlige og bedre tilbud for passasjerene, uten at dette har gått på bekostning av de ansattes lønns- og arbeidsbetingelser.» Rapporten konkluderer med at mange av målene med konkurranseutsettingen er nådd. Dette gjelder både reduserte kostnader, et bedre togtilbud og et høyere passasjertall. Dette er også i tråd med en rekke europeiske erfaringer. Potensialet for offentlig styring er også styrket. Samferdselsdepartementet har fått økt kunnskap og kompetanse om jernbane som følge av prosessen, og dermed også bedre forutsetninger for å stille krav til utforming av persontransport med tog – fortsatt ifølge den samme rapporten. En samlet komité er opptatt av å bedre togtilbudet for de reisende. Komiteens mindretall trekker frem at en bedre infrastruktur er det viktigste virkemidlet for et bedre togtilbud. Det kan vi alle være enige om, men det utelukker ikke andre parallelle gode tiltak. Så er det heller ingen hemmelighet at nettopp utskiftingen av infrastrukturen ikke går med rakettfart. At komiteens mindretall er glade for at jernbanen har fått økt oppmerksomhet, er heller ikke noe de reisende i stor grad merker noe til. Så har Høyre problemer med å forstå motargumenter som at mindretallet stiller seg tvilende – jeg understreker ordet tvilende – til om konkurranseutsetting er rett medisin, eller påstanden om at det er vanskelig for en ny aktør å stille med togsett og vedlikehold tilpasset norske forhold. Det må det jo være helt og holdent opp til eventuelle tilbydere å vurdere alene. Det samme mindretallet trekker også frem at Kongsvingerbanen har et begrenset omfang til å tiltrekke seg interessenter. Dette er også en påstand som ikke har belegg før vi har invitert aktører til å levere inn et tilbud. Transportøkonomisk institutt sier i sin rapport at konkurranseutsettingen på Gjøvikbanen ga det offentlige styrket styring. Dette avfeier mindretallet med at de samme styringssignalene kan stilles uten konkurranseutsetting. Hvorfor har da ikke regjeringen benyttet dette virkemiddelet, som både av TØI og fra komiteens mindretall blir trukket frem som et positivt virkemiddel? Det faktum at Kongsvingerbanen hovedsakelig er enkeltsporet, trekkes også frem som et argument mot konkurranseutsetting og mot flere tog på strekningen. Leser man imidlertid den nylig fremlagte utredningen fra Jernbaneverket selv, med navnet «En jernbane for framtiden. Perspektiver mot 2040», så kan man altså lese at banen i dag kun har en kapasitetsutnyttelse på om lag 50 pst. i makstimen på store deler av strekningen. Regjeringen har utsatt gjennomføringen av en ny grunnrutemodell for jernbanen på Østlandet på ubestemt tid. Alle partier er enige om at det er et stort etterslep på bygging og vedlikehold av jernbanens infrastruktur, og vi er alle enige om at vi ønsker å tilby de reisende et bedre tilbud. Vi er også enige om at erfaringene fra Gjøvikbanen er gode. Hvorfor skal vi da være uenige om å forsøke det samme en gang til – denne gangen på Kongsvingerbanen? Hvilken risiko er det vi løper ved å gå for innstillingen fra flertallet i komiteen? Slik Høyre ser det, er faktisk den eneste risikoen at tilbudet til de reisende blir bedre. For Høyre er det helt tydelig at flere jernbanestrekninger bør konkurranseutsettes for å oppnå bedre effektivitet, bedre regularitet og ikke minst et bedre tilbud for de reisende. Derfor ønsker vi nå å gå for konkurranseutsetting av Kongsvingerbanen som et neste skritt.