May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2002-03-08:
Dokument nr. 8:5 frå representanten Bastesen om kontroll og eigarskap til naturressursane i Noreg er eit omfattande forslag og set søkjelyset på mange problemstillingar. Ei side av saka er at myndigheitene på ei rad område driv med ressursforvaltning, miljøforvaltning og sektorpolitikk – til beste for landet. Denne forvaltninga skal skje uavhengig av statleg eller privat eige av ulike selskap. For å ta eitt eksempel, fiskeri og havbruk: Her er det sett grenser for kor mykje eitt selskap kan eige av det samla konsesjonsvolumet. Desse grensene gjeld både for norske og utanlandske selskap. Når det gjeld fiskeri, har vi deltakarlova og råfisklova, som sikrar norske fiskarar kontroll over norske ressursar. I Sem-erkæringa er det slått fast at desse to lovene skal stå fast. Samstundes veit vi at staten eig eller har eigardelar i mange ulike selskap som baserer seg på ulike norske naturressursar. Forvaltinga av desse eigardelane får vi god moglegheit til å drøfte seinare i vår når Regjeringa har lagt fram ei stortingsmelding om statleg eigarskap. Den statlege eigarskapen i norsk næringsliv er omfattande. I mange tilfelle kan det oppstå konfliktar mellom staten si rolle som eigar og staten si rolle som kontrollmyndigheit, særleg om desse rollene ligg i det same departementet. For å unngå slike rollekonfliktar arbeider Regjeringa for å samle den statlege eigarskapen i eitt departement. Samarbeidsregjeringa går inn for at staten ryddar opp i eigarskapen sin i næringslivet og definerer kva ein vil med eigarskapen i kvart tilfelle. Staten sin framtidige eigarskap må avgrensast til selskap av forvaltningsmessig karakter og selskap der eigarskapen har ei klar politisk grunngjeving. Ei slik grunngjeving for direkte offentleg eigarskap kan vere å løyse oppgåver marknaden elles ikkje kan løyse, f.eks. når det gjeld infrastruktur, forvalting av viktige fellesverdiar og forskings- og utviklingsinnsats. I mange tilfelle kan fellesskapet sine interesser sikrast like godt eller betre gjennom utforminga av lovverk, rammevilkår og utøving av kontrollmyndigheit. Når det gjeld dette Dokument nr. 8-forslaget, er det forholdsvis samstemde merknader i innstillinga. Som representanten Lodve Solholm tok opp, deler ein seg i forhold til forslag til vedtak I, og det er fordi Senterpartiet, Arbeidarpartiet og SV har fleirtal i komiteen med leiaren si dobbeltstemme, og derfor har romartalsinnstillinga, medan Kristeleg Folkeparti, Høgre, Framstegspartiet og Venstre normalt vil ha fleirtal i salen. Eg ser at vi er einige i intensjonen, og eg støttar representanten Lodve Solholm i å oppfordre Arbeidarpartiet til å gjere forslag til vedtak I om til eit oversendingsforslag, sidan vi er einige om innhaldet og problemstillinga. Men fleirtalet i komiteen har altså knytt dette opp til den meldinga om statleg eigarskap som er varsla i april 2002. Vi ønskjer ikkje å få den saka utsett, for skulle ein implementere alle desse sidene, ville jo det bety ei forseinking av den saka. Eg synest det er viktig at den kjem, slik at vi får gå i gang med det, og at Regjeringa kjem tilbake til dette både når det gjeld naturressursar og matressursar, slik at Stortinget kan bli orientert om desse viktige problemstillingane på eigna måte.