Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-20:
La meg først gi representanten Solvik-Olsen all honnør for å ha tatt opp dette gjentatte ganger, holdt fast ved det og vist en stayerevne som det står respekt av. Det er også riktig, som representanten selv antyder, at det har vært en god del reaksjoner, som: Hvorfor maser han med dette nå igjen? Men la meg forsikre om at jeg tar dette på blodig alvor. Vi skal gjøre hva vi kan for å undersøke om dette er et produkt som kan ha stor betydning. Men la meg starte med noen litt generelle refleksjoner rundt det, fordi dette peker på noe som er mer allment, og som er et av de vanskeligste problemene vi som politikere står overfor, nemlig det faktum at vi ikke har noen kompetanse med hensyn til teknologivalg. Det er jeg sikker på at også representanten er enig med meg i. Som statsråd får jeg hundrevis av forslag fra ulike oppfinnere rundt om i landet, som mener at de har funnet opp veldig viktige ting. Av og til, som representanten selv uttrykte, høres dette ut til å være for godt til å være sant. I de fleste tilfeller er det selvsagt slik at det ikke er for godt til å være sant, det er av mindre betydning. Men det er også sant at det i enkelte tilfeller er for godt til å være sant og har stor betydning. Hvis Edison hadde vært avhengig av statsstøtte for sine produkter da han startet som verdens største oppfinner, med lyspæren og siden med å ta opp lyd, ville han neppe fått noe av det i gang. Enda sikrere er det at det ikke var noen som spådde da Bill Gates og kameratene hans satt på gutterommet oppe i Seattle og fant ut hvordan man kunne starte med en liten datamaskin og gjøre den stor, at det var mulig. Så verdenshistorien er proppfull av eksempler på oppfinnere som har revolusjonert verden gjennom sine produkt. Men selvsagt er det mange flere eksempler på produkter som har vært blindspor. Dette er det dilemmaet vi som politikere står overfor. Jeg har ingen kompetanse når det gjelder å vurdere med sikkerhet dette eller andre produkter. Det er mulig at Solvik-Olsen her har større kompetanse, men det er iallfall vanskelige dilemma for oss som politikere. Det er bare to veier ut av det dilemmaet, som jeg kjenner til. Den ene veien heter markedet. Et produkt må vise sin betydning på et marked stilt overfor brukere, stilt overfor andre produkter og må der demonstrere at det kan ha betydning. Den andre veien er gjennom en faglig kompetent, teknologisk og vitenskapelig vurdering av uavhengige instanser og andre instanser. Også dette produktet må demonstrere sin betydning på den ene eller den andre måten, gjennom at markedet ser betydningen av det og dermed kjøper det, eller ved at andre teknologiske og vitenskapelige miljøer ser grundig på det og vurderer det som interessant. Nå er det min vurdering at det siste er i ferd med å skje. Dette er et produkt som har fått priser, og som vurderes som interessant av andre ved at andre instanser går inn for utprøving av det. Det er der testen av produktet må ligge, ved om andre eller markedet vurderer dette som godt nok, ikke ved om jeg vurderer det som godt nok, for jeg har simpelthen ikke kompetanse til å gjøre det. Alt som sies fra interpellanten om betydningen av et slikt potensielt produkt, er selvsagt riktig. Klimaendringer vil, spesielt i Afrika, føre til redusert matproduksjon. Afrika er det kontinentet som de siste to tiårene har hatt en drastisk redusert matproduksjon, mens alle andre har hatt en drastisk økt matproduksjon. Særlig er den økte matproduksjonen selve grunnlaget for den fantastiske økonomiske utviklingen i Kina og mange land i det fjerne Østen. Uten den kunne de ikke hatt den veksten, mens Afrika i samme periode har produsert 12 pst. mindre mat, som selvsagt er helt uakseptabelt. Alle framskrivelser når det gjelder klimaendringer i Afrika, tilsier et vesentlig tørrere klima, som vil gjøre det å drive landbruk ytterligere vanskelig. Hvis dette produktet er et «kinderegg», kan det bidra til – om ikke det som loves, så iallfall det som sies – å få opp fruktbarheten i jordsmonnet, det kan bidra til neddemping av den globale oppvarming, og det kan bidra til å reflektere solenergi tilbake til atmosfæren, og det vil være et meget positivt bidrag. Om man i tillegg kan påvise at opptaket av CO2 øker der pulveret strøs ut, vil det selvsagt også være veldig positivt. De ordningene vi har i Norge for et slikt produkt når det gjelder å demonstrere sin betydning, ligger først og fremst i Innovasjon Norge, som har som hensikt å bidra til innovasjon, og som selvfølgelig med sine av og til begrensede ressurser nettopp skal bidra til å løfte fram viktige nye produkter. I tillegg har vi en del ordninger for produkter som er utviklet, for å gjøre dem bedre kommersielt tilgjengelige. På bistandsområdet åpnet jeg tidligere i år et veiledningskontor for næringsutvikling i sør, som også har til hensikt å hjelpe norsk næringsliv og norske produkter til å finne flere markeder i fattige land. På alle disse områdene er det generelle ordninger, og de har også bidratt til å støtte biomembranen. Ifølge de tall jeg har fått, har Albedo Tech i perioden 2002–2006 mottatt en støtte på 3,5 mill. kr fra Innovasjon Norge, og de har også blitt tildelt 145 000 kr i prosjektstøtte fra Norges forskningsråds Matprogram i 2007. Det demonstrerer at en del er gjort. Det kan sikkert alltid hevdes at mer burde vært gjort, men det er altså gjort en god del. Når det gjelder de midler som Miljøverndepartementet direkte disponerer over, er det først og fremst gjennom Forskningsrådet at slike produkter kan vinne fram. Når jeg understreker dette igjen og igjen, er det nettopp fordi at det er innenfor de alminnelige ordninger hvor et produkt vurderes på lik linje med andre av kompetente fagmiljøer, at man må vinne fram, ikke gjennom særordninger og ved at en politiker kaster seg forelsket over et bestemt produkt. Nå er jeg kjent med at Albedo Tech har inngått en avtale, som også representanten henviser til, med CICERO, Bioforsk og Polarinstituttet. Det er nettopp det jeg etterspør, nemlig en kompetent vurdering av andre uavhengige fagmiljøer, som på en helt annen måte kan vurdere om prosjektet har den verdi som det hevdes. Derved kan man teste om produktet har en verdi i global sammenheng. Skulle slike tester indikere stor sannsynlighet for det eller godt håp om det, er jeg den første som vil vise stor interesse for dette, både i et utviklings- og i et miljøperspektiv. Det gledelige med produktet er at det kan bidra både til økt matproduksjon og til redusert miljøødeleggelse. Så sveiper interpellanten på slutten av sitt innlegg innom temaet biodrivstoff. La meg si at det også er et interessant tema. Jeg har bare i løpet av den siste måneden snakket direkte med norske investorer som ønsker å investere i biodrivstoff både i Mosambik og i Ghana. Ingenting er bedre enn om vi kan stimulere til flere norske investeringer i Afrika. Det er mange miljømessige og andre problemer knyttet til biodrivstoff. Men som hovedsak er det en positiv mulighet. Skulle vi få til en annen generasjons biodrivstoff basert på avfallsprodukter fra skogen, ville det være en formidabel revolusjon på hele miljøområdet. Selv med dagens biodrivstoff er det mange gode produkter, men det er også problemer knyttet til det ved at man kan risikere at regnskog hogges ned. Man kan i en del tilfeller risikere at alle innsatsfaktorene når det gjelder biodrivstoff, i form av gjødsel, vanningsanlegg og konverteringsprosess, bruker mer energi enn det som kommer ut i form av biodrivstoff. Men la meg likevel forsikre, som en konklusjon på dette, at Regjeringen har en absolutt positiv grunnholdning til biodrivstoff. Vi mener det trengs internasjonale sertifiseringssystemer for å sikre at ikke regnskog hogges ned for å gi plass til biodrivstoff, men det er en positiv mulighet for en miljøforbedring å skulle få til en annen generasjons biodrivstoff. Er det mulig å få fram innsatsfaktorer til biodrivstoff på steder der det ellers ikke er mulig å dyrke noe, som interpellanten snakker om, så er det av meget stor og positiv betydning. Jeg vil bidra til å støtte de norske bedriftene som ønsker å investere i Afrika, med de politiske råd og den veiledning som i så fall kan gis. Men for å avslutte: Regjeringen har en positiv grunninnstilling til biomembran. Vi er beredt til å finne ordninger og å støtte et slikt produkt. Skulle det vise seg å ha stor betydning, skal vi selvsagt bidra til internasjonal lansering og markedsføring av det. Men dette produktet må, som alle andre produkter, vise sin berettigelse enten gjennom markedet eller gjennom uavhengige vurderinger av kompetente faginstanser. Det avgjørende punktet jeg nå ser, er samarbeidet med CICERO og andre institusjoner i utprøvingen av biomembran.