Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-02-14:
Er det et tema som har fått mye oppmerksomhet det siste året, og vel så det, så er det lærerkompetanse, slik som representanten Dørum sa. Og alle er vi enige, hver gang, om at det er viktig at vi har lærere som har riktig kompetanse - det være seg i forhold til fag, trinn en skal undervise ved, og kompetanse på klasseromsledelse, f.eks. Vi har gjennom innføringen av Kunnskapsløftet brukt svært mye penger til nettopp dette formålet, og vi har to stortingsmeldinger i vente som vil fokusere på kvalitet i utdanningen samt endringer i selve lærerutdanningen. Om vi skal få til det vi ønsker i skolen, er det selvfølgelig viktig at vi i Stortinget engasjerer oss og lager rammevilkår for at vi skal få gode lærere som bidrar til at vi når våre utdanningspolitiske målsettinger. Men jeg tror at det aller viktigste er det som foregår lokalt og regionalt. Det er kommunene og fylkeskommunene som er skoleeiere, og som har ansvaret for at vi har tilstrekkelig kompetanse ved den enkelte skole, slik at elevene får den undervisningen de skal ha. Derfor er det viktig at vi har god kommunikasjon både med lærerne selv, foreldrene og skoleeierne. Jeg er i tvil om hvorvidt det representantforslaget vi har foran oss i dag, legger opp til det. Jeg skal forsøke å begrunne det. Min erfaring er at det foregår svært mye godt utviklingsarbeid i skolen. Skoleeierne er etter hvert svært oppmerksomme på at de skal ha lokale strategier for utvikling av skolene sine. Jeg kjenner selvfølgelig best den kommunen jeg bor i, og det fylket jeg tilhører, men jeg har da et bestemt inntrykk av at det foregår mye godt utviklingsarbeid i skolen over det ganske land nettopp for å fremme kvaliteten i undervisningen og læringsutbyttet for elevene. Som skoleeier har en et selvstendig ansvar for å kartlegge den kompetansen en har, og hva en skal foreta seg av tiltak for å skaffe til veie det en mangler. De etter- og videreutdanningsoppleggene jeg har sett lokalt, er nettopp en oppfølging av lokale kartlegginger. I tillegg er tiltakene svært lojale mot de prioriteringer som har fulgt med innføringen av Kunnskapsløftet. Representantforslaget fokuserer også på samarbeidet mellom næringsliv og skole. Her synes jeg at skoleeierne har fulgt godt opp. Ungt Entreprenørskap og elevbedrifter er populære og gode tiltak i skolene. Disse tiltakene støttes også av næringslivet. Men jeg er enig i at en skal stimulere til mer samarbeid med lokale bedrifter, og ikke minst motivere ansatte i næringslivet med f.eks. realfagkompetanse til å kvalifisere seg for å undervise i skolen. Men samarbeid skjer hele tiden, og jeg opplever næringslivet som svært interessert i utviklingen av den norske skolen. Det fikk vi godt demonstrert under årets NHO- samling her i Oslo. Derfor er det viktig at vi i Stortinget har god kommunikasjon med aktørene ute i Skole-Norge, og det er det ikke sikkert vi får til når vi til stadighet ber Regjeringen om å følge opp og sørge for at skoleeierne gjør jobben sin. Jeg tror mer på dialog med alle aktørene enn på pålegg og kontroll for å sikre at det vi gjør av sentrale vedtak, er i tråd med det en opplever som relevant både i kommuner og fylkeskommuner. Kommunene og fylkeskommunene er lærernes arbeidsgivere og skal følge opp både lønns- og arbeidsvilkår. Det gjør de, og de gjør det godt. Nord-Trøndelag fylkeskommune, f.eks., har i en årrekke hatt egne seniortiltak for lærere og andre ansatte over 60 år. Alle som har passert 60 år, og som ønsker det, kan gå ned i 80 pst. stilling med full lønn. Dette blir gjort for at fylkeskommunen bl.a. skal sikre seg at godt kvalifiserte lærere ikke slutter, men fortsetter i skolen til oppnådd pensjonsalder. Vi som sitter i Stortinget, må da ha tillit til at de som har myndighet, tar det ansvaret de har. Derfor er jeg noe overrasket over det representantforslaget vi behandler i dag, ikke minst på bakgrunn av at Høyre i forrige periode, slik som jeg oppfattet det, var opptatt av mest mulig desentralisering av skoleutviklingen. Enten har jeg misforstått, eller så er det en stor endring i partiets skolepolitikk nå som partiet er i opposisjon. Når det er sagt, er jeg selvfølgelig positiv til og opptatt av at vi skal bidra til både kompetanseutvikling av lærere og forsknings- og utviklingsarbeid i skolen. Det har vært helt nødvendig med de ekstra kompetansemidlene som har fulgt med innføringen av Kunnskapsløftet, og jeg er opptatt av at vi fortsatt skal bidra også når dette året er omme. Hvordan det bidraget skal være innrettet, må diskuteres i forbindelse med stortingsmeldingen som kommer om kvalitet i skolen. Et ansvar vi har sentralt, er å følge opp at våre universiteter og høgskoler har relevante og gode etter- og videreutdanningstilbud for lærere. Det er også vesentlig at det er lett tilgjengelige tilbud over hele landet. Om det blir for vanskelig å delta ved etter- og videreutdanning, vil det føre til at mange kvier seg. Det gjelder ikke bare innenfor de tradisjonelle skolefagene, men også innenfor f.eks. ledelsesfag, som var et annet tema vi diskuterte for ikke så lenge siden. Om lærere og de som allerede er skoleledere, skal tilegne seg formell kompetanse innenfor ledelse, må tilbudet være der lett tilgjengelig. Når det gjelder rekruttering av lærere, er det også mye vi kan bidra med - først og fremst ved å ha ei god lærerutdanning mange søker seg til og, ikke minst, fullfører. I tillegg må vi bidra til at rammevilkårene er gode for dem som allerede jobber i skolen. I bladet Utdanning som kommer i morgen, er en av overskriftene «Rydd tida så vi får gjort jobben». Videre heter det: «Altfor mye av det som skjer i skolen er misbruk av lærernes tid og fremmer ikke elevenes læring.» Lærerne ved Mølladammen ungdomsskole i Bærum vil kaste ut unødig planarbeid, dokumentasjon, rapportskriving, møter og referater. Det er kanskje noe i dette at lærerne bruker svært mye av tiden sin på aktiviteter som de ikke oppfatter fremmer læring. Vi kan muligens bidra til å gjøre skoledagen enklere, og det skal vi være opptatt av når vi diskuterer kvaliteten i utdanningen. Tiden er der kanskje både for kritisk gjennomgang av alt vi sentralt pålegger lærerne av oppgaver, og for å se på om andre yrkesgrupper kan bidra inn i skoledagen, slik at lærerne først og fremst kan konsentrere seg om undervisning. Det kan være at andre er bedre kvalifiserte enn lærerne til å ta seg av ulike problemstillinger i skolehverdagen. Jeg tror også samarbeidet mellom hjem og skole ennå kan utvikles mye. Det vil gjøre det enklere både å være foreldre og lærere om dette ytterligere stimuleres og utvikles. Gjensidig forståelse og avklarte forventninger mellom hjem og skole vil kunne bidra til at skoledagen oppleves bedre for både elever og lærere. Vi må gjøre vårt for å heve lærernes kompetanse på området og foreldrenes interesse for hjem/skole-samarbeid. Det kan også være et fokusområde f.eks. for fylkesmennene, som fører tilsyn med skolene. I det hele tatt er det viktig at vi bidrar med det vi kan for at lærerne skal oppleve det som meningsfullt å være lærer helt fram til pensjonsalder, og ikke minst gjøre læreryrket attraktivt for unge mennesker. Det er vi avhengige av om kunnskapsnasjonen Norge skal utvikle seg videre. Jeg har stor tro på de lokale kreftene i denne sammenheng. Jeg har tro på kommunenes og fylkeskommunenes rolle som skoleeiere, og at de bidrar til at vi når de utdanningspolitiske målene uten hele tiden å ha pålegg fra sentrale myndigheter.