Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-29:
Regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre står i dag sammen om å gjennomføre en svært viktig lov, som svarer på det som var utfordringen fra en konferanse jeg var på i går i Bonn, i Tyskland, hvor forbundskansler Merkel var hovedinnleder, og som var den internasjonale konferansen for biologisk mangfold. Det som truer det biologiske mangfoldet i verden er jo ikke ondskap. Det er ikke at noen ønsker å utrydde arter, men det er en konsekvent bit for bit-politikk hvor man alltid i alle sammenhenger lar de økonomiske interessene få forrang framfor helhetsinteressene eller allmenninteressene eller folk flest eller neste generasjon, eller hva vi nå ønsker å kalle det. Denne planloven gir et helt annet virkemiddelapparat for å kunne ta vare på det artsmangfoldet vi ønsker, og for å kunne ta klimahensyn i lokal planlegging. Jeg er glad for det som ble kalt den reviderte Gitmark - at også Høyre da slutter opp om det. Dette er også en plan som ikke bare gir mulighet for å ta bedre hensyn til helt viktige natur- og miljøinteresser. Det er også en plan som styrker lokaldemokratiet, fordi det gir kommunestyrene større mulighet til reell, langsiktig planlegging på sine områder, framfor at beslutningene tas ad hoc i form av dispensasjoner i ulike sammenhenger. Det å gi mulighet til større planlegging, en planprosess med større innsyn, styrker og svekker ikke det lokale demokratiet. Det styrker også innbyggernes innsyn i hva ens egen kommune står for. Realiteten er at jo mer jeg hører på denne debatten, jo mer ser jeg dette som en grunnleggende ideologisk forskjell. De tre regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre står opp for miljøet for neste generasjon og for folk flest, mens spesielt Fremskrittspartiet, men også i stor grad Høyre, vektlegger framfor alt grunneierinteresser og det som i mange lokale sammenhenger vil være sterke økonomiske interesser i denne delingen. Den saken som vel kanskje tydeligst viser det, er debatten om strandsonen. Det er jo ikke en debatt om at man skal ha den samme strandsonepolitikken i hele landet. Ingen ønsker det. Ingen ønsker at vi skal gjøre det samme i Asker og Bærum, i Nøtterøy og i Tjøme, som i Lødingen eller på Loppa. Det er en differensiert strandsonepolitikk som vi legger til grunn. Det er en politikk hvor man ikke bit for bit skal bygge Norge ned uten noen form for plan. Denne loven gir kommunene adgang og mulighet til å legge en plan på basis av - ja et restriktivt utgangspunkt, men en plan for eventuelle utbygginger i sitt område og få den godkjent. Den planen vil da også være til offentlig innsyn. Så skal vi lage et regelverk for differensierte retningslinjer som tydeliggjør at den samme politikken ikke forventes i ulike deler av landet. Det vi unngår med dette, er jo det som i dag er realiteten, nemlig at strandsonen bygges ut på basis av dispensasjon. Hvis strandsonen bygges ut, skal det være på basis av en plan, nemlig en plan som tar hensyn til de lokale interessene og mulighet for planlegging ut fra de hensyn som gjelder på ethvert sted. For at dette ikke skal bli for lett for opposisjonen, føler jeg at vi også må rette et søkelys på hva Høyre og Fremskrittspartiet faktisk ønsker. Spesielt Fremskrittspartiet argumenterer knallhardt for å fjerne det fylkeskommunale nivået. Det vi ikke får høre noe om, er hva dette betyr for det kommunale nivået. Og det er jo det grunnleggende i denne debatten. Hva betyr det for det kommunale nivået - hvis det kommunale nivået ikke bare for alle praktiske formål skal ha mye mindre makt - at man fjerner fylkeskommunen, men overfører all makt til Oslo? Hvis det kommunale nivået skal ha mer makt, må det bety større kommuner. Jeg utfordrer Fremskrittspartiet og Høyre til å legge fram en plan over hvilke norske kommuner man skal ha. Representanten Tord Lien kan starte med Sør-Trøndelag og fortelle velgerne der hva det betyr. Er det at Midtre Gauldal og Holtålen skal legges under Røros? Er det at Selbu og Tydal skal legges under Stjørdalen? Skal det være én Fosen-kommune? Skal Oppdal legges under Orkdalen - kanskje sammen med Meldal? La oss få klarhet i hva det betyr for Sør-Trøndelag, som et startpunkt i en samlet plan for kommunesammenslåing fra Høyres og Fremskrittspartiets side. Når planen foreligger, vil vi få en realistisk debatt om regjeringspartienes og Kristelig Folkepartis og Venstres ønske om tre nivåer versus ønsket om to nivåer i Norge.