Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-12-05:
Jeg merker meg med tilfredshet at de sentrale forslagene til endringer i Prop. 141 L om å sikre barns rett til å bli hørt og bl.a. det å erstatte begrepet «rase» med «etnisitet», «avstamning» og «hudfarge» får støtte fra hele komiteen. I Prop. 138 L har regjeringen fremmet forslag til utvidede hjemler for fengsling og annen bruk av tvangsmidler på utlendingsrettslig grunnlag. Tiltakene overfor dem som ikke samarbeider om å klarlegge identiteten, eller som det er konkrete holdepunkter for å anta at vil unndra seg iverksettelse, bidrar til en mer effektiv utlendingskontroll og til at det blir enklere for myndighetene å få til utsendelse av personer som har fått avslag. Som følge av utfordringer med asylsøkere og personer med ulovlig opphold som begår kriminalitet mens de oppholder seg i Norge, er det også foreslått utvidet adgang i utlendingsloven til å bruke tvangsmidler overfor slike personer. Det er også alvorlige utfordringer knyttet til utlendinger som utgjør en trussel mot grunnleggende nasjonale interesser. Proposisjonsforslaget omfatter derfor en ny fengslingsadgang overfor slike personer i de tilfeller hvor det pågår en aktiv utsendelsesprosess. Det er viktig for å bevare publikums tillit til asylsystemet at regelverket ikke setter snevrere grenser for å kunne bruke tvangsmidler enn det som er nødvendig, og som framstår som forholdsmessig ut fra en helhetsvurdering. Når det gjelder Fremskrittspartiets forslag om å fengsle alle som ikke har klarlagt sin identitet, vil jeg gjøre oppmerksom på at det store flertallet av asylsøkere mangler sikker dokumentasjon for identiteten når de melder seg som asylsøkere for politiet, og at det også i mange tilfeller er gode grunner for dette. Det ville være et uforholdsmessig unødvendig og dessuten svært kostbart tiltak å fengsle personer på dette grunnlaget. En god del framlegger dessuten dokumenter eller opplysninger som bekrefter identiteten, senere i asylsaksprosessen. Jeg minner i denne sammenheng også om at EUs asylprosedyredirektiv forbyr EU-statene å ha regler om fengsling av asylsøkere utelukkende på det grunnlag at de har søkt asyl. Dette er et prinsipp som jeg mener det er selvsagt at også Norge bør følge. Siden Fremskrittspartiets medlemmer har vist til praksis i Danmark, vil jeg for øvrig påpeke at beboere på vanlige danske asylmottak har rett til å komme og gå som de vil. Etter den danske loven er det på lignende måte som i norsk rett en forutsetning for bruk av lukkede mottak ved identitetstvil at utlendingen tier om eller tilslører identiteten, eventuelt at vedkommende gir uriktige opplysninger. Blant annet som følge av forslaget om utvidede regler for frihetsberøvelse er det nødvendig å øke kapasiteten ved Politiets utlendingsinternat på Trandum. Som tidligere opplyst overfor Stortinget i Prop. 18 S for 2011–2012, vil det bli etablert to nye modulbygg på Trandum. Jeg vil orientere om at denne byggeprosessen ser ut til å kunne bli noe forsinket i forhold til de opprinnelige planene. Modulbygg 1 ser ut til å kunne være i drift fra februar 2012, mens modulbygg 2, som skal omfatte en spesialtilpasset avdeling for familier, enslige mindreårige asylsøkere og enslige kvinner, og som var planlagt til første halvår 2012, kan komme til å bli forsinket til andre halvår 2012. Når det gjelder merknaden fra medlemmet fra Kristelig Folkeparti om at det finnes en rekke asylsøkere med avslag i Norge som ifølge FNs høykommissær for flyktninger har krav på internasjonal beskyttelse, kan denne merknaden gi et misvisende inntrykk av at ikke alle asylsøkere får en betryggende vurdering. Jeg vil understreke at Høykommissærens generelle anbefalinger om beskyttelse tillegges stor vekt i norsk praksis. Det er imidlertid norske myndigheter – og ikke Høykommissæren – som vurderer og avgjør den enkelte asylsak. Dette skjer gjennom en grundig individuell behandling i både UDI og UNE. Høykommissæren har offentlig uttrykt tillit til den norske saksbehandlingen, bl.a. da Høykommissæren kommenterte situasjonen for de sultestreikende etiopiske asylsøkerne i vår. Jeg er glad for at det også når det gjelder forslagene om utvidede hjemler for bruk av tvangsmidler, er bred støtte i komiteen. Sist: Når det gjelder forslaget fra Venstre, vil jeg gjøre oppmerksom på at departementet i proposisjonen har varslet at man vil arbeide videre med å vurdere et forslag om forlenget framstillingsfrist i utlendingssaker.