Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2001-11-27:
Årets budsjettrammer tar utgangspunkt i Stoltenberg-regjeringens og Samarbeidsregjeringens forslag. Samarbeidsregjeringen hadde meget kort tid på seg til sitt justeringsarbeid i forhold til Sem-erklæringens intensjoner for de kommende fire år. Samarbeidsregjeringen må derfor på en rekke områder føre videre Stoltenberg-regjeringens forslag. Det blir først ved neste års budsjettframlegg at Samarbeidsregjeringen kan legge fram et helhetlig budsjettforslag. I Sem-erklæringen heter det bl.a. at de politiske prioriteringer som er fastlagt i dette dokumentet, vil bli muliggjort gjennom strukturendringer, modernisering, omfordeling og en mer målrettet bruk av den merverdi som blir skapt i det norske samfunn i fireårsperioden. På denne bakgrunn var det helt naturlig å satse på enkelte områder, som f.eks. et bedre tilbud for spesielt utsatte grupper innen helsesektoren, bl.a. innenfor psykisk helse, og til gjennomføring av kreftplanen, som også er et område hvor det har vært stor forsømmelse. Begge disse områdene må bli tatt på alvor på grunn av det behov som foreligger. Videre er det grunn til å glede seg over at frivillige organisasjoners økonomi blir styrket i kampen mot fattigdom med 100 mill. kr mer enn Stoltenberg-regjeringens forslag – ut fra at kampen mot fattigdom nasjonalt og internasjonalt er et viktig saksfelt for Samarbeidsregjeringen. Herunder kommer opptrappingsplanen for bistand, som en ønsker å øke med hele 250 mill. kr utover arbeiderpartiregjeringens forslag. Denne opptrappingsplanen må ses i sammenheng med de betydelige utfordringene vi står overfor i den fattige delen av verden. Som medlem av samferdselskomiteen finner jeg også grunn til å tilkjennegi den visjonen som ligger i Regjeringens forslag, om å redusere antall drepte og hardt skadde i trafikken, dels ved økte investeringsrammer og dels ved å prioritere satsing på utbygging av kollektivtransport. I dette arbeidet vil en forsøke å ta i bruk økt konkurranseutsetting og utvidet bruk av OPS-ordninger for prioriterte tiltak. Dog må en også på dette saksfeltet se forslaget til budsjettjustering fra Samarbeidsregjeringen i et fireårsperspektiv. Utfordringene er mange – herunder investeringer i og oppgradering av ferdsleder, merker og fyr for økt sikkerhet innen sjøtransport, men man må også være villig til å prioritere sentrale områder med stor trafikkbelastning langs våre stamveitraseer. I denne forbindelse er det naturlig for meg å rette oppmerksomheten mot utbyggingen av Østfoldpakke fase 1, Oslopakke 2 og E18s videreføring fra Vestfold via Telemark, Aust-Agder og Vest-Agder. For Østfoldpakke fase 1 er det viktig å kunne holde anleggstempoet oppe ut fra at ca. 75 pst. av all godstransport på vei går over E6 og E18 via Østfold. Her bør en unngå at anleggene stopper opp i budsjettåret 2002 – dette ved at spørsmålet drøftes videre via revidert nasjonalbudsjett, herunder muligheten for opptak av lån med forståelse om økte rammer for budsjettåret 2003. Det har svært liten hensikt med store veiinvesteringer for å få fram viktige godstransporter fra Kyst-Norge til Europa dersom fremkommeligheten på østlandsområdet skaper forsinkelser. Men dypest sett må vi erkjenne at satsing på økt kollektivtransport er et svært viktig element for å mestre de store trafikale problemer østlandsområdet har til daglig. Målet må derfor være å få flere trafikanter over på jernbane, buss og lokalbaner. Utvilsomt må vi fort kunne enes om at det norske folk ønsker en ny politisk kurs med nye prioriteringer. Hovedmålet må være full sysselsetting og en positiv videreutvikling av det norske velferdssamfunnet med rettferdig fordeling og en bærekraftig utvikling til beste for enkeltmennesket.