trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Hjelpemiddelsentral Troms overtok administrasjon og betjening av tolkeområdet for Finnmark for ca. 1 år siden. Årsaken var at det ikke var mulig å få søkere til den ene tolkestillingen ved hjelpemiddelsentralen i Finnmark. Ordningen med at Troms overtok, har, etter det jeg har fått opplyst, fungert godt. Jeg har fått opplyst at brukerne i Finnmark har like gode kommunikasjonsmuligheter med Hjelpemiddelsentral Troms som med Hjelpemiddelsentral Finnmark i Lakselv. Brukerne i Finnmark har i hovedsak blitt betjent av frilanstolker. Det er fem frilanstolker i Troms og to i Finnmark som er operative pr. i dag. Hjelpemiddelsentral Troms har tre faste tolkestillinger. To av dem er i permisjon, og den tredje har sagt opp sin stilling. Troms og Finnmark er derfor for øyeblikket uten fast ansatte tolker. Jeg har imidlertid fått opplyst fra Arbeids- og velferdsdirektoratet at Hjelpemiddelsentral Troms i disse dager er i ferd med å ansette to tolker og en formidler som forhåpentligvis kan tiltre raskt. Når det er sagt, vil jeg likevel peke på at det er behov for en helhetlig gjennomgang av tolkeområdet. Ett problem er det som representanten Lysklætt har reist, nemlig at det i de mer tynt befolkede områdene, som Troms og Finnmark, er vanskelig å få dekket ubesatte stillinger. Etter endt treårig utdanning i Oslo, Bergen eller Trondheim blir svært mange tolker igjen i disse områdene, bl.a. fordi det her er et etablert tolkemiljø. Jeg har gitt Arbeids- og velferdsdirektoratet i oppdrag å sette i gang et utredningsarbeid på tolkeområdet. Senest innen utgangen av mai neste år skal direktoratet levere en rapport der det gis en samlet og framtidsrettet oversikt over området tolking og kommunikasjonstjenester med forslag til en helhetlig plan for videreutvikling av tjenestetilbudet.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Jeg må si at i oppfølgingsspørsmålet har vi nå fått et helt nytt tema på banen, nemlig spredning av tekniske hjelpemidler, som jo ikke har noe som helst med døvetolker å gjøre. Hvis representanten ønsker et skikkelig svar på hva vi gjør på det området, må jeg be om å få komme tilbake til det, utover bare å si at jeg er veldig enig i at dette er kjerneoppgaver for hjelpemiddelsentralene. Dersom det ikke fungerer godt nok, bør det reises berettiget kritikk mot det, og da må vi ta tak i det. Jeg ber om å få anledning til å komme tilbake med en nærmere redegjørelse av hvor vi mener vi er hen, og hvor vi skal hen på dette området.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Jeg stiller meg også litt undrende til formålet med denne type spørring – det er ikke spontanspørretimen vi er i nå. Også på dette området ber jeg om å få sjekke sakens fakta, og så skal representanten få et svar. Det skal jeg ta initiativ til på egen hånd, så det trengs ikke noe mer oppfølging på det. Så skal representanten få et ordenlig svar fra meg.
Martin Engeset (Høyre), 2007-10-10:
Jeg vil få rette følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Gjennom lengre tid har Sykehuset Østfold gjennomført betydelige investeringer i et nytt distriktspsykiatrisk senter ved sykehuset i Halden, og det nye tilbudet skulle nå ha vært åpnet og tatt i bruk. Fordi Riksantikvaren i sommer plutselig fattet et midlertidig fredningsvedtak, har hele prosjektet nå stoppet opp. Som en følge av dette er et nytt og svært viktig tilbud til trengende pasienter utsatt på ubestemt tid. Hva vil statsråden foreta seg for å hindre at pasientene blir skadelidende?»
Martin Engeset (Høyre), 2007-10-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er slik i denne saken at dette prosjektet har pågått gjennom lengre tid. Det er investert nærmere 80 mill. kr, og det er et svært etterlengtet og verdifullt tilbud som egentlig nå står klart til å tas i bruk. Gardiner, møbler og sengetepper er på plass. De ansatte har gjennomgått nødvendig kompetanseheving og står bokstavelig talt bare og tripper etter å komme i gang. Derfor er dette en veldig kjedelig situasjon og viser vel egentlig at Riksantikvaren her kom altfor sent på banen. Det er jo slik at det er staten som eier og driver sykehusene, og også at Riksantikvaren er en statlig etat. Så mitt oppfølgingsspørsmål blir om ikke den ene statlige sektoren vet hva den andre gjør.
Martin Engeset (Høyre), 2007-10-10:
Noe av problemet her er at hele prosjektet vil måtte bli utsatt på ubestemt tid hvis man ikke får medhold i klagen. Som statsråden fremholder, ligger denne saken nå til behandling i Miljøverndepartementet. Mitt siste spørsmål til statsråden er om hun i tillegg til å gi uttrykk for at dette er synd, og at hun håper at pasientbehandlingen lar seg forene med Riksantikvarens interesser, vil ta kontakt med sin statsrådskollega miljøvernministeren for å få henne til å forstå at veldig viktige interesser for pasientene her står på spill.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Jeg synes som representanten Engeset det er synd at de nye lokalene ved Halden sykehus ennå ikke kan tas i bruk, slik at en får samlet de ulike pasienttilbudene. Som kjent har Sykehuset Østfold HF siden 2003 jobbet med å utbedre bygningsmassen ved tidligere Halden sykehus, bl.a. med tanke på å samlokalisere funksjonene som ligger under distriktspsykiatrisk senter for befolkninga i Sarpsborg- og Halden-distriktet. En fylkesdekkende enhet for behandling av spiseforstyrrelser skal som kjent etter planen også lokaliseres her. Helse Sør-Øst RHF har informert meg om at pasientene ved DPS i Sarpsborg og Halden får et tilfredsstillende tilbud i de lokalene de har disponert i mange år. Pasienter med spiseforstyrrelser får et tilbud i midlertidige lokaler i dagens DPS Sarpsborg. Når det gjelder byggesaka, er det slik at bygninga Halden sykehus ble foreslått vernet i foreløpig verneplan for helsesektoren i januar i år, slik representanten helt sikkert kjenner til. Etter en dialog mellom Sykehuset Østfold HF og Riksantikvaren i vår bestemte Riksantikvaren i sommer å foreta en formell midlertidig fredning av bygninga Halden sykehus. Sykehuset Østfold HF har imidlertid påklaget vedtaket til Miljøverndepartementet. Jeg har tillit til at Helse Sør-Øst RHF ivaretar sitt sørge for-ansvar uavhengig av utfallet i denne saka. Jeg kan ikke gripe inn i miljøvernmyndighetenes behandling av en fredningssak. Men jeg tillater meg å håpe at bevarings- og behandlingsinteresser kan forenes i denne saka, slik at pasientene i Østfold kan få nyte godt av det planlagte tilbudet om ikke altfor lenge.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Jeg kan slutte meg til alt det representanten Engeset her sier om viktigheten av å få dette på plass, og at det er jobbet veldig lenge med denne saka. Jeg deler også representantens syn på at dette vil bli et bedre tilbud enn det som er situasjonen i dag. Så er nå reglene sånn, som representanten også kjenner til, at så lenge saka ligger i Miljøverndepartementet, som er klageinstans, kan ikke jeg gripe inn. Men jeg gjentar det jeg sa i mitt hovedsvar, at jeg håper at en så raskt som mulig finner svar på denne saka som gjør at behandlingsinteressene og bevaringsinteressene kan forenes.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Jeg kan ikke gripe inn i saka, men jeg er helt sikker på at miljøvernministeren vet å få greie på hva jeg har sagt i salen her – og vi snakker sammen flere ganger i uka.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Jeg bare gjentar at Helse- og omsorgsdepartementet vurderer det slik at det ikke er i strid med det lovverket vi har pr. i dag. Men som sagt, jeg avventer nå den faglige vurderinga fra Sosial- og helsedirektoratet, som er rett rundt hjørnet, og så får vi vurdere etterpå. Det som er helt klart, er at det er sjukehuset, som har det medisinskfaglige ansvaret, som må informere, som må gi råd, som må sette i gang, som må følge opp og sørge for at vedkommende kvinner kommer til etterkontroll og får nødvendig hjelp og oppfølging. Så skal vi nok få rikelig anledning til å diskutere dette i full bredde, og det er jeg beredt til å være med på. Det som er viktig her, og det er jeg enig med representanten Dåvøy i, er at vi må sørge for at de kvinner som sliter etter aborter, enten det nå dreier seg om rusproblemer, psykiske lidelser eller andre ting, får den oppfølging som er nødvendig. Men igjen, det er ikke vist, i hvert fall ikke i de rapporter og undersøkelser vi har sett så langt, at de som gjennomfører aborten hjemme, har noen høyere risiko for å få psykiske plager enn de som er på sjukehus. Ergo ser det ut til at det kan være andre grunner til at det blir reaksjoner, og det må vi ta på største alvor.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Ja, alle fakta vil sjølsagt bli grundig vurdert, og jeg bare gjentar at jeg tar de undersøkelser vi har sett, på største alvor. Jeg har allerede avtalt et møte med en av de professorene som stod bak undersøkelsen om forholdet til rus, Willy Pedersen, sammen med representanter for dem som kan mye om psykisk helse, fordi vi er nødt til å se dette i en bredere sammenheng. Så regner jeg med at vi får rikelig anledning til å diskutere om det henger sammen med hjemmeaborten, om det er sjukehuset, hva som er årsaken. Det får vi komme tilbake til. Men det som er viktig – og det er det viktig for meg å si – er at det er sjukehuset som har ansvar før og etterpå dersom det skjer hjemme, og de må vurdere det i hvert enkelt tilfelle. Så ser jeg også at det kan være behov for å få fastlegene til å følge enda mer opp. Derfor kommer jeg til å ta initiativ til et møte med allmennlegenes fagmedisinske forening for å diskutere hvordan en også kan styrke fastlegenes rolle i denne sammenhengen.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Jeg er enig med representanten Lønning i at hele formålet med denne ordninga er å få folk tilbake i arbeid, og at det må være målrettet. Det krever også at det må være et godt forarbeid, uten at man fortrenger andre pasienter som også skal ha behandling, eksempelvis ved våre sjukehus. Så langt er det inngått avtaler om å bruke 83 mill. kr for inneværende år til private tilbydere av de 445 mill. kr som Helse- og omsorgsdepartementet har fått tildelt til denne ordninga. Det er en ganske stor andel av de penger vi har til disposisjon. Det er jo sjølsagt fordi vi mener at de private tilbyderne har tilbud som vi trenger, og som ikke minst pasientene trenger. Så det er bevisst politikk fra vår side at vi ønsker å utnytte kapasiteten, ikke minst i mange av våre private rehabiliteringsinstitusjoner, som vi har mange gode av. Noen av dem har hatt ledig kapasitet, og det er den vi nå forsøker å fylle opp. Vi har gjort dette så raskt som vi mener er forsvarlig i forhold til det som er målsettinga.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-10-10:
Det er riktig som representanten Lønning sier, at køene har økt noe, men det er jo i seg sjøl ikke noe problem. At vi stadig kan behandle flere sjukdommer, gjør at vi også får lengre køer. Men ventetida, hvis en sammenligner med da vi overtok, har gått ned i forhold til hva den var tidligere, og det er jo det som teller for dem det gjelder. For noen av pasientene er det snakk om enkle operasjoner der man er kjapt tilbake – og de bør gjøres så fort som mulig. Men det en så langt har avdekket, er at det faktisk er ganske mange som trenger mer sammensatte tilbud fordi de har sammensatte sjukdommer. Og det tar nødvendigvis noe lengre tid. Men vi kjøper behandlingskapasitet der det finnes – i det private, som private sjukehus og private opptreningsinstitusjoner, fordi vi mener at de er viktige supplementer til offentlig virksomhet. Det er ingenting, verken ideologisk eller noe annet, som skulle tilsi at vi ikke skulle gjøre det. Derfor bruker vi også ganske mye penger på det – fordi vi innser at de har mye å bidra med for å få unna flere av dem som står i kø.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-10-10:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Undersøkelser og forskning viser at en rekke kvinner som har tatt abort, sliter med angst, et stort antall bruker sterke rusmidler. Forsker Anne Nordal Broen sier at det er vanskeligere for kvinner som har tatt provosert abort, å snakke med andre. Mange kvinner som tar hjemmeabort, gjør dette alene og uten andres vitende. Når vi kjenner til en rekke skadevirkninger for kvinner, vil da statsråden ta beslutning om at medikamentell abort kun skal foregå i sykehus, og etter omfattende informasjon og rådgiving?»
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-10-10:
Jeg takker statsråden for svaret, men undrer meg noe over at Sosial- og helsedepartementet, som det het tidligere, den 29. april 1998 skrev et brev til landets sykehus der det helt klart tolket § 3 i lov om svangerskapsavbrudd dit at medikamentell abort kun kan utføres i institusjoner som er godkjent for utføring av svangerskapsavbrudd, altså enten sykehus eller godkjente institusjoner, institusjoner som fylkeslegen har godkjent. Jeg er likevel glad for at statsråden sier at hun selv ennå ikke har tatt et endelig standpunkt i denne saken, og jeg mener at vi bør ha en politisk, en faglig og en mer offentlig diskusjon rundt dette. Hvordan kan ett og samme departement komme til to så forskjellige konklusjoner når det gjelder å tolke en lov?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-10-10:
Jeg undrer meg kanskje litt over svaret, at man så lett feier bort dette med hjemmeabort, for det er jo nettopp i slike tilfeller at mange kvinner er helt alene. Det er kanskje nettopp i slike situasjoner at man har muligheten til å være alene, ligge hjemme alene, for i mange tilfeller har man kanskje ikke våget å ta dette opp med andre. Det er jo disse kvinnene som kanskje er de verst stilte, fordi de er helt alene. Det har vi faktisk hørt fra flere, og det er ikke holdbart at kvinner i en slik vanskelig situasjon skal være overlatt helt til seg selv. Jeg tror at de ettervirkningene som etter hvert er kommet fram gjennom helt ny forskning, er vi nødt til å ta dypt alvorlig, og jeg håper at disse fakta blir vurdert meget nøye når statsråden skal komme med sitt endelige forslag til konklusjon.
Inge Lønning (Høyre), 2007-10-10:
Jeg har følgende spørsmål til den ærede helse- og omsorgsminister: «Stortinget har bevilget 604 mill. kr til et ekstraordinært program for å hjelpe dem som av ulike helsemessige årsaker står utenfor arbeid, tilbake i arbeidslivet. Kan statsråden gjøre rede for hvor langt Regjeringen har kommet i arbeidet med å realisere det ekstraordinære programmet?»
Inge Lønning (Høyre), 2007-10-10:
Jeg takker statsråden for et utførlig svar. Statsråden nevnte selv at etiketten på dette ekstraordinære programmet er «Raskere tilbake». Hvis man husker forhistorien, nemlig kontroversen rundt sykefravær og sykelønnsordning og det som det ble enighet om mellom partene i arbeidslivet, skal jo disse 604 mill. kr være meget målrettet, for ett eneste formål, nemlig å bringe folk raskere tilbake i arbeid. Da forundrer det meg kanskje litt at statsråden går så langt ut i bredden når det gjelder å beskrive komplikasjonsgraden i det å implementere dette programmet. Vil ikke statsråden dele min oppfatning av at man skulle ha forventet at man hadde gått raskere på målsettingen ved å utnytte den ledige kapasitet som faktisk finnes hos private tjenestetilbydere, slik at man hadde fått raskere resultater?
Inge Lønning (Høyre), 2007-10-10:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Det er jo som kjent slik at i løpet av det siste året har køene av pasienter som venter på behandling i spesialisthelsetjenesten, økt med 20 000. Og man må anta at blant disse 20 000 er det et ikke ubetydelig innslag av personer som tilhører den kategori som dette programmet er myntet på. Jeg ser helt klart statsrådens poeng at det for noen av disse kan være sammensatte helseplager som krever en organisert tilnærming. Men man må også regne med at for ganske mange av dem vil det være relativt entydige helseplager, og det vil være en relativt entydig behandling vedkommende har behov for. Da er forsinkelseselementet den manglende kapasiteten i det offentlige system. Og da må jeg gjenta spørsmålet: Vil ikke da den logiske konklusjon etter statsrådens oppfatning være at man kjøper den behandlingskapasiteten der hvor den vitterlig finnes, hos private aktører, fordi dette jo ikke går på bekostning av andre pasienter som venter i den offentlige helsekøen? Tvert imot vil det føre til at andre pasienter rykker lenger frem.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-04-23:
Jeg har den glede på vegne av representanten Gunnar Kvassheim og meg selv å fremme forslag om økt forskningsinnsats ved Zeppelin-observatoriet i Ny-Ålesund.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2007-04-23:
Jeg kan slå fast at Arbeiderpartiet og stortingsflertallet ønsker å videreføre avtalefestet pensjon, AFP. De som har lang yrkeskarriere, de som er sliterne i arbeidslivet, som har vært med og bygd opp velferdssamfunnet, skal kunne gå ut av yrkeslivet på en verdig måte. Mange av disse folkene har både 40 og 50 års innsats i arbeidslivet. Det skulle bare mangle at de ikke skulle ha måter å gå ut av yrkeslivet på som er verdige. Hvordan en framtidig avtalefestet pensjon skal se ut, er det opp til partene i arbeidslivet sammen med myndighetene å bestemme etter hovedoppgjøret i 2008. Det skal fortsatt være en avtalefestet pensjon. Hvordan detaljene skal bli, kan jeg ikke svare på. Det er det ingen som kan, for det er ikke klart ennå. Jeg er i hvert fall sikker på at de ikke blir akkurat slik som de er i dag. Men det skal være ei målrettet ordning for dem som har behov for det, og dem som trenger å gå av tidlig, også i framtida.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2007-04-23:
Jeg trudde ikke det skulle være noe overraskende for Sanner at folk har 50 år i arbeidslivet. Man må huske på at avtalefestet pensjon ble laget for mennesker som begynte å jobbe kanskje i 14–15-årsalderen og ikke hadde mulighet til å gå av med noe annet enn uførepensjon hvis de var utslitt når de ble 65–66 år. De menneskene hadde ofte 50 år eller mer i arbeidslivet. I dag har vi vesentlig færre år i arbeidslivet, iallfall de aller fleste. Ja, jeg er helt enig: Framtidas AFP skal tilpasses den nye folketrygden. Og den nye folketrygden skal stimulere til arbeid – en skal få igjen for å jobbe. Det skal også AFP innrettes etter. Men hvordan modellen konkret skal se ut, og hvor mange som skal omfattes av den nye AFP-ordninga, er det ingen som kan svare på før etter hovedoppgjøret mellom partene i arbeidslivet i 2008.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2007-04-23:
Fremskrittspartiet sier i dag at de vil opprettholde dagens system, med enkelte justeringer. Det sa for så vidt Fremskrittspartiet også i 2005 i pensjonsinnstillinga, men da ble det jo forstått som at det var en kortsiktig ordning, og at det langsiktige målet var, i tråd med partiprogrammet, en lik alderspensjon til alle. Gjennom enkelte presseoppslag kan det nå tyde på at partiprogrammets formuleringer om lik pensjon til alle ikke lenger er Fremskrittspartiets politikk. Så spørsmålet er enkelt og greit: Er det et kortsiktig og et langsiktig mål, og er det langsiktige målet fortsatt lik pensjon til alle – eller er partiprogrammet forlatt? Og til sist må jeg virkelig stille spørsmål i forbindelse med at jeg hørte Eriksson prate om problemet med opptjening for dem som har ufrivillig deltid. Er Eriksson og Fremskrittspartiet kjent med hva som ligger i forslaget i forhold til opptjening for dem som har ufrivillig deltid og arbeidsledige? Jeg stiller spørsmålet på en annen måte: Hva av det som nå endres for dem som jobber ufrivillig deltid eller for dem som er arbeidsledige, er Fremskrittspartiet imot?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2007-04-23:
Det var ikke svar på noen av mine spørsmål.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2007-04-23:
I en replikk til André N. Skjelstad brukte Robert Eriksson begrepet «å kaste partiprogrammet over bord». Det var kanskje ikke helt hold i å komme med et slikt uttrykk i dag. Jeg stilte spørsmål i hovedinnlegget mitt, jeg stilte spørsmål i replikkordskiftet til Fremskrittspartiets talsmann, og en rekke andre talere i dagens debatt har stilt det enkle spørsmålet til Fremskrittspartiet: Gjelder programformuleringen om «en folkepensjon, som på sikt skal være lik for alle», fortsatt, eller ikke? Robert Eriksson hadde 20 minutters taletid. Han har fått spørsmål om det i replikkordskiftet. Han har i ettertid hatt et treminutters innlegg. Men han har fortsatt ikke svart på spørsmålet som mange har stilt i dag. Jeg ønsker svar på det, rett og slett fordi jeg er interessert i å høre hva som er Fremskrittspartiets modell. Jeg har i seks år jobbet med disse spørsmålene, også sammen med Fremskrittspartiet ut fra deres modell, og synes det ville være interessant å få høre hva som nå er Fremskrittspartiets overordnede målsettinger for et nytt pensjonssystem. Det kan ikke være for mye forlangt av landets nest største parti – som vi ønsker å ta på alvor. For å spare tid – for jeg skjønner at det brukes som unnskyldning – stiller jeg et spørsmål som det går an å besvare med ja eller nei: Gjelder fortsatt følgende formulering fra Fremskrittspartiets program: «Fremskrittspartiet ønsker en folkepensjon, som på sikt skal være lik for alle.» – Ja eller nei.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2007-04-23:
En lang debatt er snart over, og vi kan konkludere med at vi ikke har fått svar på det spørsmålet som så mange har stilt til representanten fra Fremskrittspartiet: Gjelder formuleringene i partiprogrammet om lik pensjon til alle, eller ikke? Robert Eriksson har i dagens debatt hatt, så vidt jeg kan se, 27 minutters taletid fra denne talerstolen, inkludert replikkordskiftet. Det enkle spørsmålet som så mange har stilt, har vi altså ikke fått svar på. Vi andre er jo stolte av partiprogrammene våre. Vi andre elsker å prate om det som står i partiprogrammet, og benytter enhver anledning til å prate om det som står der. Hvorfor det er så vanskelig for Fremskrittspartiet å svare på dette spørsmålet, er for meg ubegripelig. Jeg synes faktisk det er ganske alvorlig at når så mange representanter fra så mange partier har stilt det enkle spørsmålet om hva som er Fremskrittspartiets politikk på dette området, så er det taushet. Jeg skjønner at vi ikke kommer videre, men jeg vil anbefale og oppfordre landets velgere til å stille spørsmålet til Fremskrittspartiet, dette spørsmålet som vi medrepresentanter åpenbart ikke får svar på. Landets velgere bør stille spørsmålet: Kan vi stole på det som står i Fremskrittspartiets program?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-04-23:
Representanten Myrli sier i sitt innlegg at vi går senere ut i arbeidslivet, vi forlater arbeidslivet tidligere, og vi lever lenger. 19. mars hadde representanten Myrli en kronikk i Dagbladet med tittelen «Den store velferdskampen». I kronikken skriver han bl.a. når det gjelder AFP: «Kontrasten er stor til fabrikkarbeideren eller hjemmehjelpen som ordningen med Avtalefestet Pensjon opprinnelig var tenkt for.» Vi vet også at det i den senere tid har vært en god del debatt rundt AFP i forbindelse med den alderspensjonsreformen som vi behandler i dag. Vil Arbeiderpartiet videreføre AFP i nåværende form? Eller innser også Arbeiderpartiet at man må foreta endringer som gjør at AFP, slik Myrli skriver i nevnte kronikk, kommer tilbake til sitt opprinnelige nivå og gjelder for dem som har slike yrker at de betraktes som slitere?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-04-23:
Det er liten tvil om at besteårsregelen vil være langt bedre og gi en langt høyere pensjon enn alleårsregelen, nettopp fordi snittet av de 20 beste årene uansett vil gi høyere opptjening enn om man legger alle årene til grunn. Derfor vil alle få en dårligere pensjon med det nye systemet. Det betyr med andre ord at hvis man skal få en bedre pensjon, må man jobbe mye lenger. Da synes jeg faktisk også at flertallspartiene skulle være ærlige nok og si: Ja, du får redusert timelønnen din med ti kroner, men du skal få bedre lønn. For å få til det må du jobbe lenger. Det må man også med det nye pensjonssystemet, i motsetning til dagens system som ivaretar og beholder besteårsregelen.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-04-23:
Jo, Fremskrittspartiet er opptatt av de langsiktige virkningene. Derfor har også Fremskrittspartiet hvert år lagt fram et helhetlig forslag til statsbudsjett som vil føre til økt verdiskaping i Norge. Med økt verdiskaping vil man også ha råd til å videreføre og opprettholde det pensjonssystemet vi har i dag, med enkelte justeringer. Akkurat det samme er også hevdet fra bl.a. professor i trygdemedisin, Bjørgulf Clausen. Vi har råd til å opprettholde dagens pensjonssystem fordi verdiskapingen i framtiden fortsatt vil være mye høyere. Også Regjeringens anslag har lagt opp til en god del vekst. Fremskrittspartiets forslag vil føre til enda høyere vekst i verdiskapingen, noe som vil gjøre at vårt pensjonssystem vil være bærekraftig i lang, lang tid framover.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-04-23:
Det er jo tydelig at representanten Sundsbø ikke har lest innstillingen, fordi Fremskrittspartiet foreslår at alle minstepensjonister skal ha en minstepensjon som tilsvarer 2 G, altså i underkant av 126 000 kr, mens flertallet, som Sundsbø er en del av, sier at framtidens minstepensjonister, altså garantipensjonister, skal ha en pensjon på dagens nivå, samtidig som man skal regulere den ned i framtiden. Det betyr at Fremskrittspartiet faktisk ser det som Sundsbø spør om, og derfor har foreslått 13 000 kr mer i året i styrket pensjon for enslige minstepensjonister.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-04-23:
Da St.meld. nr. 5 ble lagt fram i fjor høst, var Høyre raskt på banen og kritiserte og var misfornøyd med at man ikke hadde fått til noen opptjening for studenter. Høyre uttalte også at det var helt avgjørende for dem å få til en ordning som ivaretok dem med lange studier om man skulle gå inn for et forlik. Den 31. januar i år fremmet Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre et krav før forhandlingene i fire punkter. Hvorfor var ikke opptjening for studenter et av disse kravene når det var så viktig for Høyre retorisk i debatten?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-04-23:
På Senterpartiets landsmøte vedtok man at man ønsket en utredning når det gjaldt minstepensjonistenes levekår. Jeg regner med at bakgrunnen for en slik utredning er at man har en mistanke om at svært mange minstepensjonister har dårlig økonomi og en vanskelig hverdag, slik som Fremskrittspartiet har påpekt ved flere anledninger. Vi kan se i media at flere og flere minstepensjonister ikke har råd til et varmt måltid hver dag, ikke har råd til å hente ut forskrevne medisiner på apoteket. Samtidig ønsker nå flertallet at man skal redusere minstepensjonen i 2050 til 91 000 kr. Det er 35 000 kr mindre for en enslig minstepensjonist enn det Fremskrittspartiet legger opp til. Hvordan kan Senterpartiet forsvare en slik ordning? Vil Senterpartiet foreslå høyere minstepensjon i framtiden, når vil de foreslå det, og hvilket nivå mener Senterpartiet at garantipensjonen bør ligge på, slik at minstepensjonistene sikres en god og verdig økonomi?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-04-23:
Venstre har ved flere anledninger tatt til orde for at man ønsker å innføre det man kaller for borgerlønn. Allerede i trygdeoppgjøret i fjor fremmet Venstre forslag om at minstepensjonistene skulle ha borgerlønn – de skulle opp på 2 G. Det samme legger Fremskrittspartiet opp til. Dessverre støttet ikke Venstre et slikt forslag under behandlingen av statsbudsjettet. Mitt spørsmål blir: Nå når Venstre har blitt med på en ny pensjonsmodell, som nærmest umuliggjør å få gjennomført en borgerlønn eller å få hevet minstepensjonen opp til det nivået Venstre ønsker, betyr det at Venstre nå har kastet sitt partiprogram over bord, eller betyr det at Venstre fortsatt vil fremme det forslaget for å få økt minstepensjonen til 2 G? Når vil de i så fall fremme det forslaget?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-04-23:
La meg aller først få lov til å si at jeg synes det er interessant å registrere den retorikk statsråden legger seg på, og at det nærmest er kun statsråden som har forstått. Jeg har også registrert den debatten som har gått blant tillitsvalgte og ansatte ved Aker Verdal, som han viser til, og det virker ikke som om de er direkte enige med statsråden når det gjelder opptjeningen i det nye pensjonssystemet. Det første jeg kunne tenke meg å stille spørsmål om, er: Bestrider statsråden at besteårsregelen er mer livsfasevennlig enn alleårsregelen? Det andre er at den sittende regjering har sagt at man skal avskaffe all fattigdom. Med det nye pensjonssystemet kan man oppleve at en garantipensjonist, eller en som har jobbet lite noen år, kan få en mindre alderspensjon – riktignok ikke minstepensjon, fordi garantipensjonen holdes så lavt – og kan da risikere å bli en alderspensjonist som har mindre utbetalt enn dagens minstepensjonist. Hvordan harmonerer det med å bekjempe fattigdom?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-04-23:
La meg aller først få lov til å takke for den flotte gaven jeg fikk fra representant Klungland. Jeg skal love at den skal bli godt brukt. Jeg er også overbevist om at hvis kalkulatoren er riktig og den virker, vil nok de samme tallene komme fram der som har kommet fram på den kalkulatoren vi har brukt. Jeg har lyst til å kommentere en del ting. Det er ikke sikkert jeg rekker å kommentere alle påstandene som er kommet mot Fremskrittspartiet, men når det gjelder representanten Sanner, som sa at opptjening for studenter var viktig og et krav de fremmet helt til «the bitter end», synes jeg det er ganske rart at Høyre ikke hadde med det som ett av de kravene som ble sendt over før forhandlingene, i slutten av januar. Det står ikke i innstillingen. Der er det fire punkter, og opptjening til studenter er ikke blant de fire punktene. Fremskrittspartiet har gjort noe for dem med lengre studier. Vi foreslår å beholde besteårsregelen. Studentorganisasjonene og Studentenes Landsforbund er på linje med Fremskrittspartiet i denne saken. De ønsker akkurat det samme og uttaler så tidlig som 4. oktober 2006 i studentavisen Studvest at deres primære ønske er å få beholde dagens besteårsregel, noe som definitivt vil gagne studentene best. Det har Fremskrittspartiet fulgt opp. Så til Karin Andersen, som i sitt innlegg sa at det kunne godt hende at det finnes eksempler på dem som har deltidsstillinger, som ville ha kommet dårligere ut. Erik Orskaug, som er sjefsøkonom i Unio, som jeg regner med har mulighet til å regne forholdsvis rett uavhengig av hvilken kalkulator han bruker, har kommet fram til at de aller, aller fleste av de ca. 600 000 med deltidsjobb vil komme dårligere ut. Alle med en inntekt på mellom 200 000 kr og 240 000 kr vil tape på forslaget, ifølge Orskaugs beregninger. Når det så gjelder statsråd Bjarne Håkon Hanssen, som sier at Fremskrittspartiets opplegg gjør at det blir flere minstepensjonister, at de som har tjent opp lite, vil bli minstepensjonister med Fremskrittspartiets system, er det feil. Her har tydeligvis ikke statsråden lest innstillingen. Fremskrittspartiet går inn for en avtrapping av inntektspensjonen opp mot garantipensjonen, på samme måte som flertallet gjør. Forskjellen er at Fremskrittspartiets opplegg, med dagens system, gir en bedre opptjening enn det systemet som foreslås, samtidig som vi ikke ønsker å regulere med levealdersjustering for garantipensjonistene, og gir en garantipensjon som er langt, langt høyere enn det flertallets opplegg innebærer.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-04-23:
Jeg skal forsøke å svare på det som jeg ikke rakk i det forrige innlegget. Arbeiderpartiet, tradisjonen tro, også representanten Lise Christoffersen, snakker om Fremskrittspartiet og populisme. Hvis Arbeiderpartiet og de andre partiene i denne salen hadde fulgt med, ville de ha sett at Fremskrittspartiet har en lang tradisjon for gjennom behandlingene av trygdeoppgjørene å ivareta pensjonistenes opptjente rettigheter. Det bør ikke være noen stor bombe at vi faktisk følger opp dette også i denne behandlingen. Det bør heller ikke være noen stor overraskelse at vi følger opp det vi sa i forbindelse med behandlingen av pensjonsreformen. Til slutt til Sanner: Dette er nettopp en stor innrømmelse fra forlikskameratene av det Fremskrittspartiet hele tiden har sagt, at denne reformen er en gedigen sparereform, og det bekrefter representanten Sanner.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-04-23:
Pensjonsreformen ble lagt frem av sentrum–høyre-regjeringen og er nå konkretisert av den rød-grønne regjeringen. Jeg deler saksordførerens glede over at vi har lyktes med å komme frem til et bredt forlik. I saker hvor forutsigbarhet og langsiktighet er særlig viktig, er det en styrke i norsk politikk at vi kan finne forlik over blokkgrensene. Mitt spørsmål knytter seg også til AFP. Nå tok vel kanskje representanten munnen litt for full da han i den forbindelse sa at folk har jobbet i 50 år. Barnearbeid er vel ikke tillatt i Norge. Men det er mange som har en veldig lang yrkeskarriere, og Høyre er enig i at vi skal ha en AFP-ordning. Jeg ber imidlertid Myrli bekrefte to forhold. Det ene er at AFP-ordningen skal bygge på de samme prinsippene som det nye pensjonssystemet, nemlig at man skal stimulere til arbeid. Det andre er at AFP-ordningen er en del av pensjonssystemet, og at konkretisering av denne også må forankres i det samme brede flertall i Stortinget som den pensjonsreformen vi behandler i dag.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-04-23:
Debatten om pensjon viser at Fremskrittspartiet fortsatt – og jeg må si dessverre – preges av kortsiktig tenkning. Man svekker pensjonsfondets inntekter gjennom å gi svære skattepakker til oljeselskapene, man tapper pensjonsfondet gjennom stadige utgiftsøkninger, og man øker pensjonsutgiftene i dag ved å fremme forslag som bidrar til økte pensjonsutgifter. Ifølge et brev vi i dag har fått fra departementet, som har sett på Fremskrittspartiets opplegg, ville pensjonsutgiftene i 2050 være 6 milliarder kr høyere enn med flertallets forslag. Dette skaper utrygghet for fremtidens pensjonister, idet man vil stå overfor valget mellom å redusere utgiftene eller å øke skattene. Når Fremskrittspartiet opptrer på denne måten, er mitt spørsmål: Er dette fordi Fremskrittspartiet ser at flertallet likevel garanterer for en ansvarlig linje, og at man derfor kan opptre på den måten, eller er det rett og slett fordi Fremskrittspartiet ikke er så veldig opptatt av de langsiktige virkningene?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-04-23:
Det er jo litt spesielt at det spørsmålet stilles fra Fremskrittspartiet! Fremskrittspartiet har ingenting – absolutt ingenting – å vise til overfor de langtidsutdannede. Man legger frem et forslag til pensjonsreform som skaper utrygghet for fremtidens pensjonister, og som legger en utgiftsbombe under fremtidens skattebetalere. Så at Fremskrittspartiet i det hele tatt stiller det spørsmålet, synes jeg er litt ironisk. Når det er sagt, er det faktisk slik at vi i våre krav overfor Regjeringen la frem at vi ønsket økning av opptjeningstaket, alternativt pensjonspoeng for studenter. Og representanten Eriksson vet utmerket godt at Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre stod fast på at vi ønsket opptjeningspoeng for studenter helt til det siste, og at vi også ønsket det fremfor 0,1 pst. økning i opptjeningstaket, men vi måtte konstatere at regjeringspartiene ikke var villige til å imøtekomme oss der. Men vi mener tross alt at det systemet vi nå har fått på plass, er bedre enn alternativet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-04-23:
Det har jeg gitt uttrykk for både i en replikk til Fremskrittspartiet, i svaret på replikken fra Fremskrittspartiet og i mitt innlegg, så jeg har ikke noe behov for å understreke det. Bortsett fra det vil jeg si at når vi har inngått et forlik med andre partier om pensjon, vil vi selvfølgelig stå ved det forliket også etter et regjeringsskifte i 2009. Høyre har alltid vist at vi er et parti til å stole på. Vi mener at det er viktig i denne type velferdsspørsmål at dagens og fremtidens pensjonister kan forholde seg til noe som er forutsigbart, og noe som er langsiktig. Vi er veldig glade for at vi har fått det på plass.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-04-23:
Jeg kan ikke fri meg for å registrere at Martin Kolberg åpenbart har vunnet frem med sin strategi om at man skal bruke all tid på Fremskrittspartiet. Jeg tror vi alle står oss på å snakke litt mer om det vi har fått til, for det eneste som er sikkert med Fremskrittspartiets opplegg, er jo at det aldri kommer til å bli realisert, nettopp fordi vi nå har fått til et så bredt forlik som står seg over valg. Jeg mener vi har god grunn til å være stolte av det forliket som ligger i bunnen. Det vil skape trygghet for pensjon for både dagens og fremtidens pensjonister. Mitt spørsmål knytter seg imidlertid til de elementene som nå ikke ligger på plass, nemlig uførepensjon, AFP og også tilpasning når det gjelder statens tjenestepensjon. Jeg ber statsråden bekrefte at også når det gjelder de elementene, skal det forankres i det samme brede flertall som nå har inngått et pensjonsforlik, nettopp fordi dette er elementer som er en del av pensjonssystemet vårt.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-04-23:
Jeg vet ikke om jeg skal starte med å forsøke å besvare det spørsmålet. Pensjonsreformen inviterer til å løfte blikket og se fremover. Vi diskuterer en pensjonsreform frem mot 2050. Når vi har en debatt som virkelig inviterer til å løfte blikket, hadde jeg håpet at den skulle dreie seg om litt annet enn Fremskrittspartiets valgløfter. Med all respekt synes jeg det blir litt smått når det er en pensjonsreform som skal gjelde et par generasjoner fremover, som står på agendaen. Når jeg allikevel er nødt til å gå i clinch med herr Eriksson, er det to grunner til det. Den første er at han åpenbart må ha bekymringsfullt dårlige leseferdigheter. Det er ikke tilstrekkelig å lese det som står før komma, når man leser punkt 1 i våre krav som ble oversendt til departementet 31. januar, man må også lese det som står etter komma. Der står det at Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre ser på pensjonspoeng for studenter som et supplement eller alternativ, eller i kombinasjon med det å løfte opptjeningstaket. Den andre grunnen er at Eriksson og Fremskrittspartiet er så veldig opptatt av å fortelle at alle skal få mer, at ingen skal få mindre – ingen skal tape på dette, alle skal vinne med Fremskrittspartiets opplegg. Men da har man åpenbart ikke forstått hvorfor vi gjennomfører en pensjonsreform. Vi gjennomførerer en pensjonsreform fordi det er nødvendig å dempe veksten i pensjonsutgiftene. Det er nødvendig å stimulere mer til arbeid. Vi skal sørge for å skape trygghet for pensjon – ikke i 2006, men i 2030 og 2050. Vi skal sørge for at vi ikke legger en utgiftsbombe under morgendagens skattebetalere. Det er derfor vi gjennomfører en pensjonsreform. Det er åpenbart at det er selve dette fundamentet i generasjonstenkningen eller forvaltningstenkningen og forvalteransvaret som Fremskrittspartiet ikke har forstått. Når vi ser at pensjonsutgiftene som andel av verdiskapningen fordobles i løpet av de kommende 40–50 årene, når vi vet at vi i Norge vel har et statlig pensjonsfond, men veldig svak privat sparing, når vi vet at vi får en eldre befolkning og færre arbeidstakere – ja, da er det nødvendig å gjennomføre denne reformen for å skape trygghet for pensjon. Det er åpenbart at det er selve dette fundamentet som ligger til grunn for pensjonsreformen, Fremskrittspartiet ikke helt har forstått eller i hvert fall ikke har tatt helt inn over seg. Da blir det egentlig en litt meningsløs debatt å diskutere om den ene gruppen skal få litt mer eller mindre med Fremskrittspartiets opplegg, fordi man åpenbart ikke ser det samme behovet for langsiktig tenkning og forutsigbarhet som heldigvis det brede flertall i Stortinget gjør.
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2007-04-23:
I en situasjon hvor en legger bort sitt eget program og legger fram forslag som er en justering av det man tidligere har vært sterkt imot, så forstår jeg at man må anlegge en ganske høy stemmebruk – for å forsvare de forslag som Fremskrittspartiet i dag presenterer for Stortinget, skal man ha høy stemme og bruke kraft. Minstepensjonistene er en del av det Fremskrittspartiet har fokusert på, og som det er all grunn til å se på. Vi vet at det først og fremst er enslige minstepensjonister som sliter. En enslig minstepensjonist har ca. 35 pst. av en vanlig lønnstakers inntekt. Enslige minstepensjonister har også i langt mindre grad enn gifte pensjonister tilleggsinntekter. Fremskrittspartiet ønsker ikke å rette inn særlige tiltak mot enslige minstepensjonister, men velger å bidra til utjamning mellom enslige og gifte. Ser Fremskrittspartiet at det kan få skjeve sosiale virkninger i forhold til dem som virkelig er fattige?
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2007-04-23:
Ja, det er riktig som det sies, Senterpartiet kommer til å ha et skarpt blikk på hvordan inntektsutviklingen for minstepensjonister blir framover. Vi har også, som jeg har understreket før i dag, registrert at det er enslige minstepensjonister som det er spesielt viktig å ha søkelyset på. I pensjonsinnstillingen går vi inn for at garantipensjonen skal reguleres på en annen måte enn pensjon for øvrig, slik at vi ikke får tap der. Representanten peker på delingstallet og de konsekvenser det kan få. Jeg tror at Fremskrittspartiet gjør en feil når de så ensidig setter fokus på ett element i regulering av minstepensjonistenes inntektssituasjon og ikke ser på helheten, ikke også ser på de tiltak vi for øvrig har over statsbudsjettet, som gjelder bostøtteordninger, som gjelder andre forhold som i stor grad vil innvirke på den inntektssituasjonen de faktisk har. Men det skal være sikkert, Fremskrittspartiet må gjerne bli med oss på å ha et kritisk blikk på inntektssituasjonen for minstepensjonister i sum. Som en kanskje er klar over, var det for ti år siden Senterpartiet som gikk i bresjen for å korrigere nettopp dette, gjennom at vi fikk et løft i særtillegget på 1 000 kr pr. måned for minstepensjonistene.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-04-23:
La meg kjapt berømme Høyres vilje til å være med på et bredt pensjonsforlik på tvers av posisjon og opposisjon. Så er det samtidig ingen tvil om at Høyre for framtiden har ambisjoner om et tettere samarbeid med Fremskrittspartiet – det er allment kjent. Da har jeg et spørsmål til Sanner, og det er ikke for å være stygg mot Høyre, men det er fordi jeg er oppriktig interessert i svaret. Jeg lurer nemlig på hva Høyre egentlig synes om Fremskrittspartiets manglende vilje til å være med på laget for å sikre trygghet for framtidige pensjoner?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-04-23:
Jeg tror ikke Fremskrittspartiet kan ha lest innstillingen og forslaget. Det er slik at de som har ufrivillig deltid, er tilmeldt NAV og ønsker mer jobb, skal få pensjonen sin beregnet som om de var i full stilling. Hvis man er helt arbeidsledig, skal man også få pensjonen beregnet ut fra den stillingen man hadde før. I tillegg er det selvfølgelig mange grep som må gjøres for å sikre at folk ikke går i ufrivillig deltid. Det vil også være slik i det nye systemet at hvis man går i frivillig deltid, vil man få opptjening for alt man tjener. Det gjør man ikke i dag. En del av den minstepensjonsfella som eksisterer i dag, er at det er mange som har tjent opp mange pensjonspoeng, men som likevel ender opp som minstepensjonister. Det fjerner vi nå.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-04-23:
Jeg tror det er viktig at vi fortsetter å omtale pensjonen slik som den faktisk er, at vi tjener opp pensjon. Vi sparer ikke. Det er de som til enhver tid jobber, som i hovedsak skal bære pensjonsutgiftene. Slik er det i dag, og slik kommer det til å være framtida. Og det er en av grunnene til at vi gjør de endringene som vi nå gjør. Fremskrittspartiet har vært mye diskutert her i dag. En av grunnene til at jeg er meget kritisk til Fremskrittspartiet, er at de uttrykker seg som om de ikke sparer inn. Det gjør de. Ifølge de beregningene som nå er kommet fra Regjeringen – og det er beregninger som er gjort av SSB – sparer de med sitt opplegg i forhold til dagens folketrygd 20 milliarder kr, altså 6 milliarder kr mindre enn etter flertallets opplegg. Det er en ganske kraftig innstramming som Fremskrittspartiet gjør, men som de later som om de ikke gjør. I tillegg til det påstår de fra talerstolen her i dag at deres forslag kommer til å bidra til mer sysselsetting og verdiskaping, stikk i strid med de beregningene som er gjort av SSB, de samme beregningene som departementet har sendt til Stortinget. Det høres ut som om de skal selge en historie om at dagens ordning med omsorg for eldre, syke og funksjonshemmede ikke skal videreføres. Det skal de. Det står i meldingen, og det står i forliket. Det er viktig å snakke sant om dette. Så har det vært noen runder her om langtidsutdanning. SV har i sitt program et ønske om å gi pensjonsopptjening til studenter. Men som jeg sa i mitt hovedinnlegg, var det utrolig viktig for SV i forhandlingene med opposisjonen at vi ikke svekket pensjonen for dem som har minst. Det var også klare føringer i forslaget fra 2005, som pekte på spesielle inntektsgrupper som Stortinget eksplisitt sa skulle ha like god eller bedre pensjon enn i dag. For SV var dette grupper som det var helt avgjørende å sikre, hvis vi skulle fortsette inn i en forhandling. I og med at det har blitt sagt noe om dette i dag, har vi også behov for å si at da stod valget mellom å bruke veldig mye mer penger heller enn å svekke pensjonen for noen andre. Og for SV var det uaktuelt å svekke pensjonen for dem som har minst pensjon. Når det dreier seg om dem som har minst pensjon og ikke vil bli dekt av en god obligatorisk tjenestepensjon eller av AFP, tror jeg vi må komme tilbake og diskutere det om igjen og om igjen, for det er ingen tvil om at noen av dem som har minst pensjon, har så lite at de har vanskeligheter i hverdagen. Det er en realitet som vi er nødt til å diskutere om igjen og om igjen, og det vil ikke SV eller jeg på en måte feie under teppet og si ikke eksisterer. Og derfor – og nettopp derfor – var det så viktig at forliket ikke svekket pensjonen for dem.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-04-23:
I dag har vi ca. 641 000 deltidsstillinger i Norge. De fleste av dem som i dag jobber deltid, er kvinner, ca. 400 000. Vi finner mange av dem innenfor pleie og omsorg. Det er også godt kjent at mange innen denne yrkeskategorien jobber ufrivillig deltid. Karin Andersen sa i sitt innlegg at det nye systemet belønner dem som jobber mye. Det betyr at de som har en funksjonshemning, eller har tvungen deltid, havner på det som kalles for garantipensjon, og som i framtiden vil bli langt lavere enn dagens minstepensjon. Hvordan kan likestillingspartiet SV og de som taler de funksjonshemmedes sak, gå inn for en pensjonsmodell som til de grader diskriminerer kvinner og funksjonshemmede, og svekker deres rettigheter og framtidige pensjonsnivå?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-04-23:
Kristelig Folkeparti er opptatt av likestilling, og det er ikke slik at det er kvinner med deltid som har vært vinnerne når det gjelder besteårsregelen. Det er menn med høy utdanning og høy inntekt som har jobbet i veldig kort tid. En viktig premiss for oss for å gå inn for dagens pensjonsordning har vært å få gjennomslag for omsorgspoeng, og vi håper at også flere menn etter hvert vil ta del i omsorgsarbeid. Forslaget i dag inkluderer også mulighet for å ta omsorg for eldre funksjonshemmede og syke, som representanten her var opptatt av.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-04-23:
Dagens AFP-ordning er forbeholdt fagforeningsorganiserte. Til tross for at denne ordningen ekskluderer arbeidstakere som av ulike grunner velger å være uorganiserte, dekker staten en betydelig del av utgiftene ved ordningen. Mange vil være enig i at det er vanskelig å forsvare store statlige overføringer til en pensjonsordning som ikke er tilgjengelig for alle. Vi i Kristelig Folkeparti har derfor tatt til orde for at også andre enn fagorganiserte kan få slutte seg til AFP-ordningen dersom det på den enkelte bedrift blir enighet om det. Hvordan stiller statsråden seg til et slikt forslag, og i hvilken grad vil han involvere Stortinget i det kommende arbeidet med endringer i avtalefestet pensjon?