Svein Flåtten (Høyre), 2011-10-04:
Europas økonomier skjelver, og verdensøkonomien er på nytt i ulage. Det vil være naivt å tro at svakere vekst internasjonalt ikke vil få betydning også for vårt land. Årsaken er innlysende: Kjøpekraft og etterspørsel hos handelspartnerne svekkes – og svekkes mye – hvis de mest alvorlige scenarioer inntreffer. Da vil vår fremtidige konkurransekraft være avgjørende. Høyre vil bidra til å holde orden i økonomien og ha ansvarlige budsjetter som virker riktige i forhold til rente og valuta. Men orden i økonomien er ikke bare å holde seg til handlingsregelen. Det er også avgjørende hva en bruker penger til, og den ekstra bruken av oljepenger har siden 2005 ikke vært innrettet slik hensikten var, fordelt på forskning og utdanning, samferdsel og vekstfremmende skattelettelser. Orden i økonomien er også å sørge for at norske bedrifter kan utvikle seg og vinne i konkurransen på de internasjonale markeder, og se hvordan vi kan forbedre vår konkurransekraft, innovasjon og teknologiutvikling. Trygghet for arbeidsplasser, bedrifter og et fortsatt høyt velferdsnivå skapes gjennom økt satsing på kunnskap og økt konkurransekraft. Økt verdiskaping er avgjørende for vår fremtidige velferd. Da må vi skape mer, ikke skatte mer. Forholdene må legges til rette i hele næringslivet for en forbedret konkurransekraft. Vi har hatt den omvendte utviklingen i de senere år når det gjelder konkurransekraften. Kostnadsnivået sammenliknet med våre handelspartnere er økt betydelig. Økt kostnadsnivå burde tilsi en enda sterkere satsing på innovasjon og andre tiltak, men vi sakker akterut på alle internasjonale målinger. Den økonomiske krisen vi nå ser baugen av, gir et land med ordnet økonomi og store ressurser som Norge, en stor mulighet til å gå styrket ut med en forbedret konkurransekraft. Der har regjeringen mye ugjort. Det mangler en samlet strategi for å øke konkurransekraften. Det er nok å nevne stikkord som vekstfremmende bruk av oljepenger, fjerning av formuesskatt på arbeidende kapital, fjerning av arveavgift, redusert skatt på arbeid, bedre betingelser for ansattes medeierskap, mer fleksibel arbeidsmiljølov, forenklet plan- og bygningslov, økte avskrivninger for industrien og ikke bare for landbruket, økte bevilgninger til samferdsel, forbedringer i SkatteFUNN og målrettet bruk av ressursene i Innovasjon Norge – en meny stort sett hele opposisjonen står samlet om. Representanten Martin Kolberg ba Høyre på formiddagsmøtet dokumentere politisk og intellektuelt at konkurransekraften er blitt svekket. Jeg vet ikke om det er noen dokumentasjon på min intellektuelle kapasitet at jeg er i stand til å lese regjeringens budsjettdokumenter. For 2011 skrives at lønnskostnadene i industrien i 2009 er 47 pst. høyere enn i våre konkurrentland. I tillegg viser flere årlige internasjonale målinger at vi scorer bare middelmådig og stadig faller i innovasjonsevne og i konkurranseevne. Det mener vi er noe av dokumentasjonen på at vårt lands muligheter ikke utnyttes godt nok. Representanten Kolberg kan jo også spørre Roar Flåthen og Trond Giske om deres intellektuelle dokumentasjon for å mene at skatten på formue, og særlig på arbeidende kapital, er svært uheldig for arbeidsplasser og investeringer. Noe av det viktigste LO-sjefen sier om formuesskatt i Dagens Næringsliv i dag, er at han har kommet på dette ved sine mange bedriftsbesøk. Ja, bedriftsbesøk er å anbefale. Snakk med bedrifter, prøv å drive en eller forsøk å eie en, så vil en komme til den samme konklusjon som Roar Flåthen, at formuesskatten er en hemsko for investeringer og arbeidsplasser. Det eneste sted man ikke får høre dette budskapet, er der hvor utlendinger allerede har overtatt. I forrige uke var næringskomiteen i Kristiansand og besøkte Elkem. Der skrøt man av de nye kinesiske eierne som hadde investert betydelige beløp. Med norsk eierskap ville de ha hatt en kvart milliard kroner mindre i året til å investere i den viktige bedriften i Kristiansand. Det gir en illustrasjon på hvordan man kan skape økt konkurransekraft. Jeg mener det skal relativt lite intellektuell dokumentasjon – eller for den saks skyld, kapasitet – til for å se denne koblingen mellom reduserte skatter på driftsmidler og det å legge grunnlag for et fortsatt sterkt velferdssamfunn. Jeg synes LO-lederen og næringsminister Giske har greid den øvelsen godt. Jeg utfordrer representanten Kolberg også til å forsøke. Jeg utfordrer også lederen i næringskomiteen, Terje Aasland, som nettopp hadde ordet, til å forsøke den samme øvelsen. Det er ikke slik at vi ved å peke på økt konkurransekraft vil redusere det norske lønnsnivået – nei, vi etterspør kompenserende tiltak som jeg nettopp hurtigleste en lang, lang rekke av, og som hele opposisjonen står samlet om. Jeg tror at det aller farligste vi kan gjøre, er å opptre med den selvgodhet som jeg mener næringskomiteens leder nettopp opptrådte med i sitt innlegg, at alt som er vedtatt og bestemt av regjeringen, er hugget i stein, og selv om norsk næringsliv mener noe annet og man kan høre det ved nær sagt hver eneste bedrift i hele landet, så endrer ikke det på den oppfatningen.