Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-03-05:
Representanten Faret Sakariassen har helt rett. Det er ikke over nå. Det er nå det må begynne. Det er manglende systematikk i hvordan lovgivning blir gjort. Norges forpliktelser etter forordninger og konvensjoner er ikke tydelige nok i lovtekst, ikke systematiske nok i lovtekst. Det er én feilkilde. I en spørretime i november spurte jeg statsminister Solberg om hun var enig i det. Da var hun avvisende. Men det er nødvendig å gjøre det. Videre må det komme en annen systematikk inn når forvaltningens beslutninger blir omgjort i domstoler og f.eks. Trygderetten. Da må forvaltningen ha rutiner for revurdering av dommen – ikke bare for den enkelte sak, men også for om feilen kan ha konsekvenser for andre, og om man må endre praksis i slike saker. Dette spurte jeg også Erna Solberg om i november, rett etter at skandalen sprakk. Også det var hun avvisende til. Dette er systematikk som må på plass hvis man skal være sikker på at man unngår å gjøre feil, og at man, hvis man oppdager at noe i rettssystemet er blitt gjort feil, retter dette opp på systematisk vis og så kommer tilbake til Stortinget, som er lovgiver, for å få endret loven. For Norge skal være en rettsstat, og lakmustesten på om rettssikkerheten gjelder alle, er om den også gjelder dem som har lite penger, lite makt og liten anseelse i samfunnet. Denne saken – og det har jeg hørt flere si fra Stortingets talerstol i dag – må vi ta på alvor og innse at slik er det ikke. Det er stor forskjell, noe jeg skal komme litt tilbake til. Men først bare en liten sving innom Nav. Nå var representanten Faret Sakariassen inne på det, og også representanten Lise Christoffersen i stad, og jeg slutter meg til alt de har sagt. For når du på ditt livs svarteste dag må ta kjentmannsprøven i byråkrati for at systemet skal hjelpe deg, har noe gått feil. Trykker du feil, så er det game over, og er du riktig uheldig, havner du i fengsel. Slik kan det ikke være. Vi må få endret systemet slik at det faktisk blir hjelp til folk som har det vanskelig, og et rettssikkert system tvers igjennom. Det er viktig. Så til den saken vi behandler nå, om kritikken av statsråden og regjeringen: Ja, den kritikken er berettiget, ikke fordi det nødvendigvis er slik at det bare er én statsråd som har gjort feil, eller én etat som har gjort feil, men fordi statsråden ikke informerte om det hun visste, straks – ikke til Stortinget, ikke til Riksadvokaten – slik at en kunne ha stoppet pågående saker som endte med dom. Og statsråden informerte Stortinget feil – hun sa at dette bare gjaldt saker med korte opphold i utlandet, og ikke lengre saker. Her var det en statsråd, en regjering, en forvaltning og en politisk ledelse som ikke reagerte da alarmen gikk, på noe av det mest alvorlige som kan skje fra en statsmakt, nemlig at man har dømt sine egne innbyggere feil. Det er veldig alvorlig, og derfor er den kritikken som har kommet, helt berettiget. Statsråden sa også at alle steiner skulle snus, men det var visst noen steiner det lå noe under som statsråden ikke ville at Stortinget og offentligheten skulle se. De steinene ligger der ennå, og hva som er under, har vi ikke fått vite. Men det kan jo tenkes at det ligger noe der som helt fundamentalt og prinsipielt kan vise hvilke begrunnelser det var som lå til grunn for at man f.eks. ikke informerte videre. Det vet ikke Stortinget, men det trenger både Stortinget og offentligheten å få vite. Hva som skjedde der, vet vi ikke. Hva som har skjedd i domstolene, er det også flere som har vært inne på. Jeg tilhører dem som blir veldig bekymret når vi har et domstolsapparat som kun legger forvaltningens vurderinger til grunn og ikke selv går inn i lovgrunnlaget og andre lovkilder som handler om de temaene som blir behandlet. Og det har ikke skjedd bare i disse sakene. Jeg leder kommunal- og forvaltningskomiteen, som har ansvar for asyl- og flyktningpolitikken. Om det er slik at de som er i Nav, er langt nede på rangstigen, er de kanskje nest nederst på rangstigen, mens de som får sine saker behandlet i UDI og UNE, er nederst på rangstigen. Der har det også vært avdekt saker med feil lovanvendelse der mennesker er blitt dømt til fengsel fordi de har kommet til Norge med falske papirer. Det har de lov til etter flyktningkonvensjonen. Det er blitt tatt opp, og noen saker er omgjort. Det er sendt ut et rundskriv fra Riksadvokaten om hvordan disse sakene nå skal forstås, men det er ikke gjort en tilsvarende gjennomgang av de sakene som man har gjort med Nav-sakene. Det ligger nå et representantforslag fra SV til behandling i Stortinget om det, for det viser også at rettssikkerheten ikke er lik for alle. Men det skal den være. Vi kan mene forskjellige ting om asyl- og flyktningpolitikken, men vi kan ikke mene at det er litt mer greit at folk som søker asyl i Norge, eller utlendinger i Norge, kan bli dømt for forhold som ikke er straffbare. Det kan vi ikke mene. Det er ikke rettssikkerhet. Det er i hvert fall ikke den rettssikkerheten som SV mener skal være til stede i en rettsstat. Jeg forventer at både regjeringen og flertallet i Stortinget – eller alle i Stortinget – er enig i at det ikke skal være slik at det er litt mer greit med noen som blir dømt ulovlig, enn andre som blir dømt ulovlig. Det handler selvfølgelig om rettshjelp og alle de tingene som har vært nevnt tidligere i debatten av flere her, men det handler også om at man må få en helt systematisk gjennomgang av alle disse feltene for å rette opp de feilene som er gjort, og for å sikre at dette ikke skjer igjen. For dette kan vi ikke leve med. Det kan ikke være slik at folk i Norge blir dømt uten at det er grunnlag for det. Særlig er det ille når vi vet at det aller mest rammer dem som har det vanskeligst på ulike måter. Jeg tror ingen av oss klarer å forestille seg hvor forferdelig det er å skulle få en dom i en slik situasjon som disse menneskene har vært i.