trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-10-20:
Takk for et godt spørsmål. Er det noe jeg gleder meg til, er det å bli bedre kjent med reindriften. Det er ingen tvil om at reindriften er viktig for å bevare samisk kultur, samfunnsliv og språk, men også for matproduksjon. Næringen utnytter også viktige utmarksressurser og har et enda større potensial for økt verdiskaping. Regjeringsplattformen legger klare føringer og har klare punkt for hva vi ønsker med reindriftsnæringen. Vi ønsker bl.a. å gjennomføre en helhetlig revidering av reindriftsloven. Vi ønsker å anerkjenne reindriften som en viktig kulturnæring som er familiebasert og bygger på et unikt levesett. Det er også viktig å framsnakke reindriftsnæringen, for ofte når vi snakker om matpolitikk, snakker vi om landbruk, men reindriftsnæringen er også en viktig del av det ansvaret og ikke minst den politikken. Jeg gleder meg nå til å besøke reindriftsnæringen og bli bedre kjent med den.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-10-20:
Er det noe jeg vet fra næringen, er det at hele næringen er opptatt av å levere på god dyrevelferd. Plattformen leverer også politikk på dyrevelferd. Det er et helt avsnitt i plattformen om dyrevelferd. Representanten var innom noen av tiltakene, men det er avgjørende viktig å styrke Mattilsynet. Det er avgjørende viktig også å styrke veterinærtjenestene. Og det er avgjørende viktig å legge til rette for en ny kurs i norsk landbrukspolitikk, slik at bøndene får en inntekt å leve av. Er det noe vi vet, er det at norske bønder er glad i sine dyr. Det er ingen av dem som driver i dag, som ikke er glad i dyrene sine. Det er heller ikke god økonomi i å ha dårlig dyrevelferd. Vi skal selvfølgelig fortsatt jobbe for at vi skal være det landet som er verdensledende på dyrevelferd.
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2021-10-20:
Først vil jeg gratulere statsråden med utnevnelsen. Det er bra med folk fra nord i regjering. Høyre har vært en viktig pådriver i arbeidet med å anerkjenne snøscooter som et viktig framkomstmiddel for friluftsliv og næringsliv, bl.a. reindrift og landbruk, som statsråden har ansvaret for. Høyre har fått endret avstandskravet og satt i gang arbeidet med å gjennomgå motorferdselloven med sikte på økt lokalt selvstyre. I valgkampen var Senterpartiet og statsråden tydelige i sitt krav om at snøscooterpolitikk skulle inn i regjeringserklæringen. Resultatet er at det ikke er nevnt i det hele tatt. Med det settes snøscooterpolitikken på pause, og SV, som den viktigste samarbeidspartneren, får definere snøscooterpolitikken. Mitt spørsmål til statsråden er: Er statsråden skuffet over Senterpartiets og sin egen manglende gjennomslagskraft i regjeringserklæringen når det gjelder snøscooterpolitikk?
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2021-10-20:
Vi lever lenger og blir flere eldre i Norge. De neste 30 årene vil antall mennesker over 70 år dobles. Det forteller først og fremst at vi har god helse i landet vårt, men det forteller også at vi må bygge opp en god eldreomsorg med høy kvalitet, forberede helsetjenesten på at vi blir flere eldre, og skape et mer aldersvennlig samfunn, der eldre mennesker anerkjennes som verdifulle bidragsytere i samfunnet. I regjering har Høyre gjennomført og satt i gang flere viktige satsinger for eldreomsorgen: Vi har lagt fram kvalitetsreformen Leve hele livet, som kommunene er godt i gang med, og som tar tak i de mest grunnleggende tingene som gjerne svikter når vi prater om eldreomsorg, som ernæring, aktivitet og fellesskap, kvalitet i helsetilbudet og sammenheng i tjenestene. Vi har lagt til rette for tilskudd til bygging og modernisering av om lag 20 000 heldøgns omsorgsplasser i sykehjem og omsorgsboliger. Vi har innført flere kompetansekrav i kommunene og gjennomført et ordentlig kompetanseløft, sånn at over 146 000 ansatte i helsetjenesten har fått grunn-, videre- og etterutdanning de siste fire årene. Vi har fått på plass trygghetsstandard i sykehjem, for å unngå at det er for store variasjoner i kvaliteten mellom kommunene, og vi har innført en godkjenningsordning for fritt brukervalg, sånn at kommunene kan gi eldre mer makt til å bestemme over egen situasjon og egen hverdag. Dette er bare noen av de satsingene Høyre har fått til i regjering. Men det er en ting som bekymrer meg. Hurdalsplattformen til Arbeiderpartiet og Senterpartiet følger ikke opp disse satsingene for eldre mennesker og er lite konkret på hvilke satsinger regjeringen selv skal sette i gang for å bygge opp eldreomsorgen, styrke helsetjenesten og skape et mer aldersvennlig samfunn. Jeg skjønner ikke hvordan det er mulig å være så lite konkret på et så viktig område for så mange mennesker. Det mest konkrete i plattformen er at ulike satsinger skal reverseres og ikke følges opp videre. Høyre vil gi eldre mennesker en trygg, aktiv og verdig alderdom som er tilpasset den enkeltes behov. Som kommunepolitiker i Tromsø i flere år har jeg truffet mange eldre. En av dem er Einar Johansen på 90 år. I 2019 mistet han sin rett til selv å bestemme hvem som skulle komme hjem til seg, da Arbeiderpartiet og Senterpartiet i Tromsø fjernet fritt brukervalg i hjemmetjenesten. Nå skal Arbeiderpartiet og Senterpartiet i regjering fjerne den samme retten for alle landets eldre. Det er en kald politikk. Høyre vil gi eldre mennesker mer makt, ikke mindre, og Høyre er enig med Einar Johansen fra Tromsø når han sier at eldre er gamle nok til å bestemme selv.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-10-20:
Først vil jeg gratulere statsråden med utnevnelsen og ønske lykke til med det viktige arbeidet. Bondelaget og Tine har lenge og svært tydelig uttalt at de ønsker å fjerne de konkurransefremmende tilskuddene i PU-ordningen. I Hurdalsplattformen har de lyktes med å få det inn. Men det står ikke noe om hvordan det skal gjøres, om det skal konsekvensutredes, eller hva som er holdningen til konkurranse framover. Jeg vil tro at det er svært krevende for meierinæringen og skaper stor usikkerhet knyttet til distriktsarbeidsplasser og investeringer framover. Jeg håper statsråden så raskt som mulig tar kontakt for å opprette dialog med de aktørene det gjelder. Det konkurransefremmende tilskuddet gis til alle Tines konkurrenter, slik at de kan utfordre Tines markedsdominans. Kan statsråden redegjøre for hvordan hun ser for seg å fase ut de konkurransefremmende virkemidlene fra PU-ordningen, og vil statsråden gå i dialog med aktørene det gjelder, for å belyse konsekvensene dersom det tilskuddet fjernes?
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-10-20:
Jeg kan trekke fram én aktør: Q-Meieriene. De er netto innbetaler til PU-ordningen i dag, med rundt 100 mill. kr. Gjøres det endringer i de konkurransefremmende tilskuddene uten en helhetlig og forutsigbar evaluering, er det svært konkurransevridende. Det bryter med politiske løfter, forutsetninger – og forutsigbarhet for Q-Meierienes investering på nær 1 mrd. kr på Jæren. Ja, vi skal ha bønder i hele landet, men skal vi ikke også ha meierinæring i hele landet?
Geir Jørgensen (Rødt), 2021-10-20:
Først vil jeg få gratulere Sandra Borch med statsrådsposten. Jeg er veldig glad for at vi har fått hentet den hjem til Nord-Norge, og jeg ser fram til et godt samarbeid i næringskomiteen, som jeg hører til. Statsråden for mat og landbruk er statsråd for kanskje den mest klimavennlige kjøttproduksjonen vi har i Europa og i verden, den samiske reindriften. Vi vet også at den samiske reindriften har tapt terreng år for år. Samtidig som man har kjørt prosesser med nedslakting og reduksjon i reintallet, må reindriftsutøverne finne seg i å se at det arealet som de tidligere har brukt, blir lagt ut til vindkraftverk, til gruver og til hyttebyer. Spørsmålet mitt er: Hva vil statsråden gjøre for å sikre reindriftens produksjonsarealer?
Geir Jørgensen (Rødt), 2021-10-20:
Først vil jeg få gratulere landet med et nytt storting. Da vi i Rødt startet denne valgkampen, sa vi to ting: Vi skal gi landet et nytt storting og en ny regjering og vi skal etablere oss godt over sperregrensen. Begge deler har vi klart. Dette er godt nytt for landet, og det er spesielt godt nytt for kysten. I Hurdalsplattformen er det et kapittel om fiskeri og havbruk. Vi i Rødt er veldig glad for at den nye regjeringen tar initiativ til en ny kvotemelding. Vi som har fulgt med i fiskeripolitikken innenfor og utenfor denne salen, husker hva som skjedde med den forrige. Det ble forsøkt presset fram en kvotemelding like før Riksrevisjonen skulle offentliggjøre sin rapport om hvordan norsk fiskeripolitikk og praksis står i forhold til lovgivning og samfunnsmål. Et folkelig opprør – og partiet her klarte å utsette behandlingen av denne meldingen, men likevel ble det presset gjennom en kvotemelding som vi ikke kunne godta. Det er vi glad for i Rødt. Så skal vi sammen med folk langsmed kysten være med og påvirke hva denne meldingen skal inneholde. Så skal jeg si litt om havbruksdelen i Hurdalsplattformen. Det legges altså opp til vekst i en næring som ikke har klart å ordne opp i de problemene de skaper, selv med dagens volumer. I Rødt har vi gjort et veldig godt valg på kysten. Det er et valgresultat som har kommet fordi folk opplever at de får mindre og mindre å si om sin egen framtid på det stedet de bor. Det er en ensidig satsing på én næring, havbruksnæringen – som har fortrengt våre kystfiskere fra sine tradisjonsrike plasser – som vi vet har store problemer med forurensning, sykdom, lus og den type ting. Vi kan ikke godta umiddelbart at denne næringen skal kunne få vokse med dagens teknologi. Så vi i Rødt kommer til å løfte disse sakene inn på Stortinget sammen med den store folkebevegelsen som nå reiser seg langsmed hele kysten, og som krever en annen teknologi og en annen politikk overfor denne næringen. Vi skal sørge for at det skal bli vanlige kystfolks tur, ikke den vanlige gjengen av oppdrettsmilliardærers tur.
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
I valgkampen sa Rødt at de ønsker at det skal kunne legges inn krav i utbyggingsavtaler om at en andel av boligene som bygges, skal ha en permanent pris som er under markedspris. Historiske erfaringer viser at regulerte boligpriser skaper to ulike boligmarkeder, der de som bor i boliger som er kjøpt under markedspris, ikke fritt vil kunne velge det huset de har funnet fram til og vil kjøpe som sin neste bolig. En ny boligsektor, slik Rødt beskriver det, vil føre til at beboerne låses inn i en egen boligmodell. Hvordan ser Rødt for seg at en kjøper av en bolig under markedspris ved det neste boligbyttet skal kunne kjøpe en bolig i det ordinære boligmarkedet? Hvordan tenker Rødt at denne boligmodellen skal stå seg over tid?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Jeg får så vidt nok bestillinger på turer til å betale lånet på huset. Det var det en av drosjesjåførene som jeg satt på med i sommer, som fortalte. For mange var da optimismen i ferd med å komme tilbake i Norge etter en lang nedstengning, men drosjesjåføren var fortsatt bekymret. Han grudde seg til konsekvensene av Høyre-regjeringens ukontrollerte taxipolitikk: færre turer, dårligere betaling. Noen ganger i politikken er det lett å se hvem som vinner på en sak, og hvem som taper på den. Men her taper både sjåførene, som er arbeidsfolket, og passasjerene, enten det er ungdom, eldre eller pasienter som trenger et trygt tilbud, forutsigbart, hele døgnet, i hele landet. Kanskje spør man likevel: Alle kan da ikke tape? Noen må da også vinne på det ettersom det har blitt presset igjennom? Det er riktig. Storkapitalen som skal inn og dermed skumme fløten av sjåførenes ærlige arbeid, er de som vinner. Når det nå derimot skal bli vanlige folks tur, er ikke det bare et veldig godt budskap. Det er arbeidsformen for Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen, og det er mange enkeltmenneskers mulighet til å få trygghet for både økonomien og familien. Taxisjåførene er altså de som har fått mindre jobb og dårligere betalt. Hvis man ser for seg at noen gjennomfører en lovendring som gjør at eiendomsmeglere får så få oppdrag og så liten inntekt at de sliter med å betale ned huslånet på sin egen bolig, da vet jeg at Høyre kommer opp hit og reagerer. Det er derfor vi Arbeiderpartiet reagerer på det som har skjedd med taxisjåførene våre, for nå skal vi bygge rettferdighet, optimisme, framtidstro og stabilitet også i denne byen. Når økonomien svekkes, går det også ut over oppvekstvilkårene til mange unger, og vi vet at det rammer ulikt og mange bydeler i Oslo ekstra hardt. Så dersom det ukontrollerte frislippet i taxinæringen hadde fått fortsette, ville det vært en torpedo for økte forskjeller i Oslo. Ikke bare skal vi bruke transportpolitikken bevisst framover for å utjevne forskjeller. Vi skal også legge en moderne tankegang til grunn, slik at vi oppnår flere samfunnsmål samtidig når vi gjør investeringer i infrastruktur. Når skattebetalernes penger blir investert i store prosjekter, skal vi bygge opp under en framtidsrettet, miljøvennlig og arbeidstakervennlig bygge- og anleggsnæring, som gir oss både høyere verdiskaping og lavere utslipp. Og ikke minst kommer vi til å kreve at de som får slike oppdrag på vegne av oss alle, naturligvis skal ha med seg unge og lærlinger på arbeid slik at vi bygger selvtillit og ferdigheter for morgendagens fagarbeidere. Det mener vi er rett og rimelig, for det er sånn at her på Stortinget er vi ikke et underbruk av smale interesser. Vi er vanlige folks viktigste redskap for trygghet og rettferdighet.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Jeg takker for spørsmålet. Jeg vil også si at jeg ser fram til godt samarbeid om disse spørsmålene i årene som kommer. Som jeg nevnte i mitt innlegg, er bidrag til klimafinansiering en helt sentral del av Glasgow og vil selvfølgelig også være viktig for oss. Det går bl.a. på støtte til det å møte klimaendringene, altså f.eks. å komme i gang med mer fornybar energi. Der har vi i Hurdalsplattformen lagt særlig stor vekt på at det skal være en hovedsatsing i utviklingspolitikken, og også i andre støtteordninger, og tilsvarende i forhold til klimatilpasning. Når det gjelder de nøyaktige posisjonene, har vi altså sittet i stolen i fem dager. Vi jobber med dem, og jeg tar utfordringen om at vi skal komme tilbake til Stortinget med detaljer rundt det. Men de spørsmålene som representanten Astrup nevner, er jo nettopp noen av de mest sentrale spørsmålene for dette møtet.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Jeg kan nevne svært mange. Et viktig hovedprinsipp er at forurenser skal betale, og at det må bli dyrere å slippe ut CO 2 . Derfor ønsker vi å øke CO 2 -prisen fram mot 2030 opp til 2 000 kr, i likhet med den klimaplanen vi behandlet, og som det var en bred debatt om her i vår. Men så sier vi i tillegg at det skal ikke bare bli dyrere å forurense, det skal også bli lettere å la være, og storsamfunnet må bidra betydelig mer enn det den forrige regjeringen la opp til, og gjøre de valgene reelt mulig. For eksempel vil en forsert utbygging av lavinfrastruktur over hele landet gjøre det lettere for folk å gjøre de grønne valgene som i praksis bidrar til at utslippene går ned. I det arbeidet vi nå kommer til å gjøre med klimapartnerskap for ulike næringer, skal vi f.eks. se på hvordan vi kan forsere avkarboniseringen av den industrien vi allerede har. Her er det veldig spennende planer i norsk prosessindustri som vi ønsker å støtte opp om, og da snakker vi om utslippskutt som tilsvarer ganske mange tusen år med kjøttfri mandag på sykehjemmet, altså utslippskutt som virkelig monner.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Vi understreker jo at det er svært viktig også å utnytte naturens egen evne til å lagre karbon, og myr, våtmark, skog osv. er en svært sentral del av det. Det gir rett og slett liten mening å bygge karbonfangstanlegg hvis man samtidig undergraver naturens egen evne til å vinne karbon. Derfor er jeg veldig glad for at vi fikk til et flertall her i vår som tydeliggjorde at man ikke kan gi en serie unntak uten at det inngår i en helhetlig plan som tar høyde for bl.a. både naturverdier og karbonbinding. Vi skal altså utnytte naturens naturlige evne til karbonlagring, og vi skal sette egne mål for hvordan den kan øke, i tillegg til de målene vi setter på utslippskutt. For vi må både kutte utslipp av klimagasser og styrke naturens evne til selv å binde karbon.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Svaret på det er ja. Det er i hvert fall vår ambisjon at vi skal sørge for å ha en veldig tydelig forvaltning av det rovviltforliket som Stortinget har gått inn for, og at det skal være raske og effektive prosesser når bestanden overskrider det, men selvfølgelig innenfor rammen av naturmangfoldloven og Bernkonvensjonen. Det mener vi det er rom for. Det vil vi bidra til gjennom både forvaltningsvedtak og på andre måter, med nettopp det formålet, når det gjelder særlig beiteprioriterte områder. Jeg mener at dette i mange år kunne vært håndtert med en mer nennsom hånd med tanke på å redusere konfliktnivået. Selv om det er et lønnlig håp, håper jeg å kunne bidra til et lavere konfliktnivå rundt dette, og da er det viktig at det også er respekt for det som Stortinget faktisk har vedtatt når det gjelder f.eks. bestandsmål, og at de skal følges.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Jeg mener at vi i norsk forvaltning har høy standard for gode miljøvurderinger, og at det er noe som blir praktisert og skal praktiseres. Jeg kommer ikke her og nå til å gå inn på kommende enkeltvedtak, men at dette er viktig, skal det ikke være noen tvil om. Så har jeg lyst til å si – som en litt generell kommentar – at det er ikke alltid slik at vern, i betydningen «ingen bruk», er den beste måten å ta vare på naturen. Noen ganger er visse former for bærekraftig bruk vel så fornuftig. Vi kommer til å legge vekt på å forvalte naturen på en bærekraftig måte. Noen ganger betyr det å verne spesielle områder, men først og fremst er det at selve forvaltningen skal skje bærekraftig. Det har jeg tenkt å bidra til, slik at vi tar vare på natur og bidrar til å opprettholde naturens evne til å yte naturtjenester til oss alle. Men vi skal også høste av den, utnytte den og skape arbeidsplasser knyttet til en langsiktig forvaltning av naturen i Norge.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Som jeg sa i et tidligere svar: Når det gjelder bestandsmål, skal de utredes, og vi kommer tilbake til hva det betyr. Men når det gjelder forvaltningen av de bestandsmål som vi allerede har, sier jeg at det skal være en tydelig og håndfast forvaltning, i tråd med nettopp det forliket som Stortinget har inngått, og som setter begrensninger på antallet rovdyr i Norge. Jeg bare gjentar det også her. I denne sammenhengen vil jeg også si at svaret er ikke alltid ordet «vern». Det er faktisk viktig at vi også ser på hvordan vi forvalter. Bærekraftig forvaltning er mulig, og det kommer til å være et bærende prinsipp i det arbeidet vi gjør. Vi skal styrke naturens evne til å yte naturtjenester til oss, men det kommer vi til å gjøre på kanskje andre måter enn det som tidligere har vært gjort, og vi ser på hva helheten i det skal være. Jeg mener at vi ikke bare har tydelige ambisjoner, men vi har også sagt at vi skal både ha et naturbudsjett og utrede naturrisiko, noe vi også foreslo da vi var i opposisjon, og som bl.a. Venstre stemte imot. Det tror jeg vil hjelpe oss til å sette en pris på naturen, pris i betydningen kostnad.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Jeg må bare gjenta meg selv: Naturmangfoldloven ligger der og skal selvfølgelig respekteres. Vi har internasjonale avtaler, som Bernkonvensjonen, og så har vi også et rovviltforlik. Vi hadde en egen prosess på dette i forrige periode for å sørge for å samordne og forene målene i naturmangfoldloven med de målene som ligger i forliket. De mener jeg skal ligge fast, men det skal praktiseres tydelig og klart når vi kommer til forvaltningsmessige spørsmål som måtte utfordre dette. Der tror jeg det er et stort rom for å få ned konfliktnivået og få opp forståelsen for det vi kaller den todelte målsettingen, både hos dem som først og fremst er opptatt av rovdyrene, og hos dem som er opptatt av å kunne drive beite i beiteprioriterte områder. Jeg mener det er mulig. Jeg vet det er krevende – det tror jeg at tidligere statsråd Elvestuen har prøvd på selv – men jeg mener at det bør gå.
Rune Støstad (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Ny regjering gir nytt håp og tro på framtiden i hele landet. Etter å ha vært ordfører i en gudbrandsdalskommune i seks år med en regjering som har nedprioritert distriktene, har vi nå fått en regjering som vil ta Norge i en ny og mer rettferdig retning. Det er en regjering for vanlige folk – en regjering som setter arbeid, bedre velferd og en mer rettferdig klimapolitikk øverst, og som vil ha en politikk for mer rettferdighet og mindre forskjeller mellom folk og mellom by og bygd. Begrepet «by og land hand i hand» er godt kjent i denne salen. Mindre kjent er det kanskje at dette tankegodset ble klekket ut på ei hytte midt i Gudbrandsdalen. Byfolk, bygdefolk og hytteeier Einar Gerhardsen brukte mye tid på politikkutvikling på den hytta. Gerhardsen forstod sin tid og sitt folk, akkurat som vår nye statsminister, Jonas Gahr Støre. Som representant for distriktene er jeg spesielt glad for at vi har fått en regjeringserklæring som så tydelig sier at distriktspolitikken må forsterkes og fornyes. Hurdalsplattformen har en rekke kraftfulle og konkrete tiltak som folk og næringsliv i hele landet vil merke. Trygt arbeid, bedre velferd og gode liv i hele landet er det aller viktigste. Derfor har plattformen tydelige satsinger på barnehage, skole, helse, bolig, vei og ikke minst at bredbånd skal være en rettighet på lik linje med strøm. Så må vi ha en stat og kommuner som vil bidra til en mer aktiv næringspolitikk og nye arbeidsplasser der ressursene er, og der næringslivet er i førersetet. Ressursene er der, næringslivet står klart, og vi har fått en regjering som er i gang. Norge har fått en ny regjering med store ambisjoner for hele landet, med en historisk satsing på distriktene, på byene, på viktige næringer og ikke minst på kommunene – der folk bor. Hurdalsplattformen er solid og offensiv. Det er tydelig politikk og en tydelig retning som svar på vår tids utfordringer – for folk i hele Norge.
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2021-10-20:
Høyre vil ha et samfunn med små forskjeller, tillit og muligheter for alle. Når vi da vet at den største sosiale forskjellen er mellom dem som har en jobb, og dem som står utenfor, må vår viktigste oppgave være å få flere i jobb. Først må de nye jobbene skapes. Vi må gjøre det enklere å starte, drive og jobbe i oppstartsbedriftene. Derfor er jeg litt forundret når Arbeiderparti-plattformen er ganske så ribbet for gründerpolitikk. Høyre har i statsbudsjettet foreslått endringer i opsjonsskatten for å gjøre det enklere for oppstartsbedriftene å tiltrekke seg dyktige ansatte og styrke konkurransekraften. Regjeringens svar i plattformen er at de vil «se på» det. «Se på» – det har vi ikke tid til. Det er ikke stirreleken vi trenger nå. Vi trenger handling. Det blir min første utfordring til den nye næringsministeren, og Høyre er beredt til å være med og ta ansvar for å gjennomføre en mer konkurransedyktig gründerpolitikk i Norge i årene som kommer. I tillegg til å skape mer må vi inkludere flere i de jobbene vi har. På Høyres vakt tok vi Norge trygt gjennom den største økonomiske krisen siden krigen. Vi fikk fart på Norge, slik at stadig flere nå kommer i jobb. Men fortsatt står altfor mange utenfor, og bak hver arbeidsledige finnes det kompetanse det norske samfunnet trenger. Alle kan, så la oss gi folk sjansen til å blomstre! Vi må sikre et trygt, anstendig og fleksibelt arbeidsliv der alle som vil jobbe, får jobb. Da er det flere ting vi må gjøre. Vi må for det første fortsette satsingen på inkluderingsdugnaden, der minst 5 pst. av alle nyansatte i staten er folk med hull i cv-en. Vi må prioritere flere varig tilrettelagte arbeidsplasser, som det ble om lag 3 000 flere av på Høyres vakt, sånn at de som ikke er klare for det ordinære arbeidslivet, fremdeles kan få en god jobb å gå til. Så må vi sørge for at ingen går ut på dato, og vi må ha flere desentraliserte utdanningstilbud, slik at det blir lettere å kombinere jobb og utdanning. På Høyres vakt ble det skapt mer og inkludert flere. Vi ser fram til et konstruktivt samarbeid i Stortinget for å ta vare på det Norge vi alle er så glad i – med små forskjeller, tillit og muligheter for alle.
Terje Sørvik (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
De siste åtte årene har gitt store strukturendringer innenfor en rekke samfunnsområder. Sentraliseringskreftene har fått råde, med mantraet større, sterkere og mer robust. Hvordan skal vi som ønsker utvikling i hele Norge, endre på dette nå etter regjeringsskiftet? Jo, vi skal satse på det vi er sterke på, og utløse mer av næringsmulighetene som ligger i naturgrunnlaget vårt, enten det er jord- og skogbruk, fiskeri, havbruk, mineraler, energi, mat eller reiseliv. Naturressursene ligger ute i landet og kan ikke sentraliseres. Derfor vil vi bruke de distriktspolitiske virkemidlene som verktøy for viktige satsinger. Verktøykassen må være tilstrekkelig, ellers får vi ikke gjort jobben. Den nylig avgåtte regjeringen har over flere år dreid satsingen på næringsutvikling inn mot nasjonale ordninger og foretatt store kutt i de regionale utviklingsmidlene til fylkeskommunene. Det er svært uheldig for tilretteleggingen for arbeidet med innovasjon, verdiskaping og eksisterende næringsliv og for etablering av ny næringsvirksomhet i distriktene. Siden 2013 er de regionale utviklingsmidlene til f.eks. Trøndelag over statsbudsjettet redusert med ca. 40 pst. I tillegg har midlene fått nasjonale bindinger som gir fylkeskommunen liten eller ingen frihet til å foreta regionale tilpasninger. Vår regjering vil styrke fylkeskommunene som samfunnsutvikler. Regionale utviklingsmidler bidrar også til å realisere viktige nasjonale satsinger. Økt konkurransedyktighet og sysselsetting, og bedre rammebetingelser for næringslivet er blant målsettingene. Fordi midlene fordeles til fylkene, som har god kjennskap til utfordringene i de ulike regionene, kan også ressursene tilpasses særskilte forutsetninger og utfordringer. Midlene skal prioriteres til innovasjon, nyetableringer og tiltak som er nærings- og bedriftsrettede. For fylkeskommunene er Innovasjon Norge et viktig verktøy, og de bedriftsrettede midlene delegeres dit. Vi ser også at Innovasjon Norge svekkes i den avgåtte regjeringens forslag til statsbudsjett. Utvikling av regionvekstavtaler blir viktige samhandlingsverktøy og blir en systematisering av den tette kontakten som var mellom nasjonale myndigheter og fylkene under pandemien. Distriktspolitikken må forsterkes og fornyes. Arbeid og velferd er det viktigste. Folk skal bo og leve sitt liv i alle deler av landet. Da må viktige velferdstjenester være i nærheten. Bredbånd og gode kommunikasjons- og transportløsninger er avgjørende. «Det er langt dette landet. Det meste er nord.»
Tove Elise Madland (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Landet vårt har gjennom fleire tiår vore prega av sterke fellesskap, små forskjellar og høg tillit – eit Noreg slik me kjenner det, og slik omverda kjenner oss. I dei siste åtte åra har dette blitt endra. Dei siste åtte åra har landet vårt blitt eit land med auka forskjellar. Forskjellane mellom folk i by og land og mellom ulike delar av landet er blitt større. Mange har kjent på utanforskap og usikkerheit for arbeid og at den gode velferdsstaten vår er endra. For regjeringa er ein sterk offentleg velferdsstat berebjelken, ein velferdsstat som er bygd opp på at ein bidreg etter evne og får ved behov. Dette er kjernen i politikken til regjeringa. Det å ha ei helse- og omsorgsteneste som er tilgjengeleg uansett kven du er, kvar du bur, eller kva lommeboka di inneheld, er viktig. Ei helse- og omsorgsteneste med velkvalifiserte tilsette i heile og faste stillingar, som ser pasienten, er heilt avgjerande. På denne måten får me ei helseteneste i verdsklasse. Regjeringa vil styrkje økonomien til både kommunane og sjukehusa. Årlege kutt har svekt det felles helsevesenet vårt. No er tida inne for å ta eit oppgjer med dette. Me treng ein styrkt kommuneøkonomi og ein styrkt økonomi for sjukehus og helseføretak, f.eks. for å få auka grunnbemanninga for nettopp å gje dei eldre og dei sjuke trygg omsorg og betre pleie. Politikken til regjeringa vil gje oss tryggleiken tilbake. Ei god offentleg helseteneste til alle, uansett kva tankar ein har og kva lommeboka inneheld, vil gje oss ein ny kurs og tryggleik i kvardagen.
Tobias Drevland Lund (Rødt), 2021-10-20:
Først og fremst gratulerer til oss alle med ny regjering og nytt flertall. Fra Nordkapp i nord til Lindesnes i sør har det de siste årene rast et distriktsopprør, et distriktsopprør mot nedleggelser av sykehus og funksjoner, mot sentralisering av arbeidsplasser og ikke minst mot tvangssammenslåing av både kommuner og fylker, også kjent som kommune- og regionreformen. Nå er det vanlige folks tur, har vi hørt under hele valgkampen, og mange av landets vanlige folk bor i distriktene. Det var derfor svært gledelig å høre statsminister Jonas Gahr Støre nå på mandag ved presentasjonen av regjeringserklæringen si: «Tiden for overkjøring av lokalsamfunn er over.» Dette forplikter og må følges opp, ikke bare i ord, men også i handling. I Hurdalsplattformen står det at man skal oppløse tvangssammenslåtte kommuner og fylkeskommuner som sender søknad etter vedtak i kommunestyret eller fylkestinget innen 1. juli 2022. Problemet er at det ikke nødvendigvis foreligger et politisk flertall i de sammenslåtte fylkestingene eller kommunestyrene for å sende inn en slik søknad, selv om motstanden i folket er stor. Bare som et eksempel: I en meningsmåling utført av InFact i Sogn og Fjordane i april svarte hele 63,5 pst. av de spurte at de ønsker å løse opp det nye storfylket. Bare 22,5 pst. ville beholde Vestland dersom det var en folkeavstemning. Et annet eksempel på en kommune som også ble offer for formuleringen i Hurdalsplattformen, er gamle Søgne kommune. Søgne kommune ble trukket fram som et eksempel da finansminister Trygve Slagsvold Vedum i siste partilederdebatt lovte at tvangssammenslåtte kommuner kunne løsrive seg så fort Senterpartiet kom til makten. Rødt mener det er på tide å lytte til folk som altfor lenge ikke har blitt lyttet til. Derfor foreslår vi at det skal avholdes rådgivende folkeavstemninger i Vestland, i Innlandet og i Vestfold og Telemark om hvorvidt man vil gå tilbake til den strukturen som fantes før. I tillegg foreslår vi at det avholdes rådgivende folkeavstemninger innenfor rammene av de gamle kommunegrensene til tidligere Søgne, Haram, Verran, Flora og Vågsøy om hvorvidt man skal gå tilbake til den gamle kommunestrukturen eller ikke. Som statsminister Gahr Støre også sa på mandag: «Regjeringen skal flytte makt til vanlige folk.» Dette forplikter. Så til alle som er enig med oss i det, inviterer vi partiene til å støtte våre forslag for å sørge for at folk i Distrikts-Norge endelig skal bli lyttet til. La meg også ta tak i en aller siste ting. Statsminister Gahr Støre sa så riktig: «Kampen mot Forskjells-Norge er en kamp for å bevare vår samfunnsmodell.» Derfor forventer Rødt at den nye regjeringen fokuserer fullt på å få ned antall barn som vokser opp i fattigdom, som nå er hele 115 000. Å gjøre noe med fattigdommen krever mange strukturelle tiltak. Et av dem er å lovfeste at barnetrygden skal komme alle barn til gode og ikke avkortes for familier på sosialhjelp.
Linda Monsen Merkesdal (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Noreg og verda skal i ei ny retning. Noreg skal kutta 55 pst. av klimagassane innan 2030. Klimakrisa er vår tids største utfordring, og saman med tapet av natur står me overfor store globale kriser. Derfor er det avgjerande at tiltak for å løysa den eine krisa ikkje går på kostnad av den andre. Tiltak for å kutta klimautsleppa må gjerast gjennom tiltak som me veit vil påverka vår kvardag. Folk opplever og føler på ansvaret, eit kollektivt ansvar som den enkelte ikkje klarar å ta aleine. Eg har snakka med menneske som seier at dei opplever dette som belastande, og som ønskjer å ta ansvar ved å velja varer og tenester som er gjenbruks- og klimavenlege. Det er i dag krevjande å orientera seg i denne marknaden, det blir opplevd som vanskeleg når mykje av industrien ute i verda og i Noreg fortset å produsera miljøskadelege produkt. Mange kjenner på ei maktesløyse når det gjeld kva den enkelte kan bidra med inn i den store klimakampen. Vanlege folk, og spesielt ungdomane våre, seier at dei ikkje har opplevd tryggleik i politikken som blir utforma for å bremsa den globale oppvarminga. Nyheitsbildet viser ei verd i endring, med ras, flaum, tørke og ekstremvêr, og dette er skremmande bilde. Me som politikarar skal visa handlekraft og ta utfordringane på alvor. Denne regjeringa skal gjennomføra dei største klimatiltaka i Noregs historie for å kutta utslepp. Klima og natur skal vera ramma rundt all politikk. Noregs ambisiøse klimamål forpliktar heile regjeringa og alle delar av samfunnet, og målet skal nåast. Politikken skal bidra til at berekraftige næringar veks fram basert på kompetansen til verdsleiande fagfolk i industrien. Klimapolitikken skal ikkje vera moraliserande, og han må vera rettferdig. Å ta klimavenlege val skal bli enkelt for den enkelte. Regjeringa skal gjennom ein stø og trygg kurs i dei store klimaoppgåvene kutta klimautslepp, sikra eit samfunn med små forskjellar og mobilisera til ei brei og folkeleg støtte i klimapolitikken. Det er storsamfunnet som må ta ansvar for at menneske skal kunne ta klimavenlege val i Noreg og i verda, gjennom økonomi, sosiale ordningar og arbeid. Dette er vårt ansvar som folkevalde å gjennomføra, og det ansvaret skal denne regjeringa ta.
Åse Kristin Ask Bakke (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Velferdsstaten vår er i verdsklasse. Det har vi alle verkeleg fått merke under koronapandemien når det store fellesskapet stiller opp for oss alle. Men dette kjem ikkje av seg sjølv. Velferdsstaten vår består av alle dei dyktige folka som er på jobb kvar dag for fellesskapet. No er det fellesskapet sin tur til å stille opp for dei. Som sjukepleiar har eg sett dette arbeidet frå innsida. Helsefagarbeidarar, reinhaldsarbeidarar og assistentar er blant dei som har stått i frontlinja, og som har stilt opp for vår felles tryggleik. Utfordringa er at altfor mange arbeidsfolk ikkje får moglegheit til å jobbe i heile og faste stillingar, som gjer at ein ikkje får planlagt livet sitt. Ein veit ikkje kva løn som kjem inn på slutten av månaden, og ein har ikkje moglegheit til å eige eigen bustad. Det er på høg tid med ein ny retning for arbeidsfolk, og det blir det, for regjeringserklæringa er klar og tydeleg på kva slags arbeidsliv vi skal ha i Noreg. Vi skal ha eit seriøst arbeidsliv, der folk har eit trygt arbeid og ei løn å leve av. Faste og heile stillingar skal vere hovudregelen i norsk arbeidsliv, og retten til heiltid skal styrkjast i lovverket. Det skal gjennomførast eit heiltidsløft, og kommunane skal få betre økonomi, slik at dei kan tilsetje fleire. Med ei arbeidarpartileidd regjering blir det ei ny retning for landet, ei ny retning for arbeidsfolk og ikkje minst ei ny retning for likestillinga, for heiltid er òg ein likestillingskamp. Deltid er det spesielt mykje av i kvinnedominerte yrke, noko som gjer dette til ei viktig sak for å løfte likestillinga. Om vi som samfunn skal bli meir likestilte, må det eit arbeid til for å skape heiltid, for vi veit godt at likestilling ikkje kjem av seg sjølv, likestilling skjer gjennom handling. Skal vi kome lenger med likestillinga i Noreg, må vi òg sikre at alle får moglegheit til å arbeide i heile og faste stillingar. Med ei arbeidarpartileidd regjering og denne plattforma blir det ei ny retning for arbeidsfolk og for likestilling. Det blir ei ny retning for landet, og eg gler meg.
Truls Vasvik (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Koronapandemien har gitt oss mange nye erfaringer. Men selv om bruken av hjemmekontor har økt for mange, er det – og vil være – viktig å fortsette å legge til rette for gode kollektivtilbud i hele landet. Det går alltid et tog, heter det. Dessverre er det ikke sånn. En overmodig kråke satte ut jernbanenettet i hele søndre Vestfold og Grenland i flere uker. Store deler av traseen sør for Tønsberg er fra grevskapstida. Det er derfor nødvendig at ambisjonene om full intercityutbygging er tydelige, noe også den nye regjeringsplattformen slår fast. Men det vil selvfølgelig ta tid, og derfor står det også at det må «jobbes med vesentlige tilbudsforbedringer på indre og ytre InterCity». Jeg er glad for at vi nå har fått en regjering som er betydelig mer ambisiøs på jernbanens vegne enn det vi har sett de siste årene. Flere av opplevelsene i pandemien har vært vonde og slitsomme. Men vi tar også med oss noen gode erfaringer. Jeg skal nevne tre eksempler: Punkt 1: Unge vil og unge kan jobbe i landbruket. Marthe Hillestad på Søndre Grevle gård ved Stavern er en mellomstor jordbærprodusent som fikk plukket jordbærene sine ved hjelp av hardtarbeidende, dyktige norske ungdommer. Jeg ønsker at flere unge skal få denne muligheten. Samtidig er jeg glad for at regjeringen skal jobbe for anstendige lønns- og arbeidsvilkår i landbruket. Punkt 2: Nordmenn vil feriere i Norge. Aldri før har så mange nordmenn feriert i eget land, og mange sier at de også i framtida vil bruke eget land mer. Som representant fra den eneste kommunen i landet med en egen kommunedelplan for camping ser jeg fram til en ny nasjonal plan for en bærekraftig reiselivsnæring som også skal sikre lokal verdiskaping hele året. Punkt 3: Det norske offentlige helsevesenet fungerer og redder liv. En enorm innsats av fantastiske ansatte har gjort at Norge har kommet godt ut av den krisen vi har vært i. Vi skal fortsette å styrke det offentlige helsevesenet og sikre at vi ikke får en todelt helsetjeneste. Samtidig har det siste halvannet året forsterket noen utviklinger som er faretruende. Ensomheten som mange lever i, har blitt mer utbredt. Dette gjelder særlig unge under 35 år. Og blant de arbeidsledige oppgir ifølge SSB 28 pst. at de er plaget av ensomhet. Det viser viktigheten av å ha det sosiale nettverket som folk opplever på jobben, og at det å stå på utsiden av arbeidslivet har konsekvenser utover kun det økonomiske. Regjeringen vil lage en strategi for å bekjempe ensomhet. Det er bra, og det er nødvendig. Samtidig er det helt avgjørende å få flere folk i arbeid. Det gir skatteinntekter til samfunnet og bidrar til å øke produktiviteten. Men ikke minst: Det er veldig god folkehelse.
Mona Nilsen (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Etter åtte år med en høyreregjering som har satt likestillingen i revers og økt forskjellene mellom folk og mellom by og land, er det en stor glede at vi nå har en regjering som setter ny kurs, en ny kurs for arbeidslivet, en ny kurs for næringslivet og en ny kurs for vanlige folk. Valgresultatet i nord viste tydelig at folk ville ha en ny retning, en ny retning der alle skal kunne leve et godt liv, ha gode velferdstjenester, uavhengig av hvor du bor, eller størrelsen på pengeboken, ha trygge og gode arbeidsplasser å gå til, enten man bor på bygda eller i byen. Den nye regjeringen har to tydelige og veldig ambisiøse mål for næringslivet: kutte utslipp med 55 pst. og øke norsk eksport, utenom olje og gass, med minst 50 pst. innen 2030. Nordland har en fantastisk kraftforedlende industri som vil bidra til å realisere begge disse målene. Om få år vil Norges første battericellefabrikk ligge i Nordland. I tillegg til dette er det en rekke veldig spennende både hydrogen- og datasenterprosjekter på trappene i flere deler av fylket. Når vi da legger til det store romeventyret på Andøya, står vi overfor et svært spennende tiår i nord. Av og til kan politikk være poetisk. I Hurdalsplattformen heter det: «Den nye nordområdepolitikken har som mål å snu den negative befolkningsutviklingen, utnytte de lokale verdiene til å skape vekst, gjøre nordområdene til sentrum for grønn omstilling». Det er vakkert. Er ikke det vakkert? Det regjeringen gjør, er å utvikle nordområdene gjennom en ny samfunnskontrakt, en kontrakt mellom naturressursene og lokalsamfunn. De som høster av fellesskapets ressurser i nord, må legge igjen mer lokalt, enten det er skog, fiskeri, havbruk, vind, mineraler eller olje og gass. Til slutt: Jeg er svært glad for at denne regjeringen vil styrke kommuneøkonomien. Altfor mange kommuner opplever kutt på kutt og en stat som har stukket av. I regjeringsplattformen er det en tydelig retning som gir kommuner og fylkeskommuner mulighet til å gi gode tjenester, drive utvikling og ikke avvikling.
Even Eriksen (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Arbeidslivet har et skrikende behov for kompetanse. Regjeringens redegjørelse på mandag staker ut en ny retning for samfunnet, for et mer rettferdig og grønnere samfunn der Norge kutter sine klimagassutslipp og skaper flere grønne arbeidsplasser. Flere arbeidsplasser i hele landet betyr et økt behov for god kompetanse. Og president: Visste du at Norge har noen av verdens beste fagarbeidere? Det skal vi fortsette å ha inn i framtiden. Utfordringen er å utdanne nok. Ett mulig tiltak er å sikre at alle kvalifiserte yrkesfagelever er sikret en læreplass etter endt vg2. Derfor er jeg veldig glad for at regjeringsplattformen er så tydelig på at dette er noe regjeringen ønsker å prioritere framover, i samarbeid med fylkeskommunene og arbeidslivet. For er det én kø her i landet som er totalt meningsløs, er det ikke rushet inn mot Oslo på en mandag morgen – nei, det er alle de yrkesfagelevene som står og venter på, og ikke får, en læreplass. I mitt tidligere liv, altså inntil torsdag, var jeg folkevalgt i Trysil kommune og i Innlandet fylkeskommune. I 2016 vedtok kommunestyret i Trysil som det første i landet å innføre en læreplassgaranti. I dag ser vi resultatet: På fire år har vi hatt 100 pst. formidling, vi har flere godkjente lærebedrifter, og flere av ungdommene i Trysil søker seg til yrkesfagene. I Innlandet jobber man med en tilsvarende modell, i Rogaland har man Bergeland-modellen, i Nordland har man Steigen-modellen – alle ulike løsninger som tar elevene på alvor og sikrer læring ute i bedrift. Arbeidslivet har et skrikende behov for kompetanse, som regjeringsplattformen tar på alvor. Mitt inntrykk etter å ha pratet med bedrifter i Innlandet de siste årene er at de er klare. De er klare til å ta større ansvar for å sikre at Norge kan beholde sitt konkurransefortrinn overfor resten av verden, nemlig fagarbeideren. Det er Synnøve Finden i Alvdal med sine tre lærlinger, det er Tepas i Trysil med sine seks lærlinger, og det er Nammo på Raufoss med sine 27 lærlinger. Mange bedrifter vil bidra og sørge for at ungdommen kan fullføre videregående opplæring, men dessverre havner fortsatt mange i den meningsløse køen. Det er mange som har forventninger og optimisme rundt regjeringsplattformen, så jeg ønsker den nye regjeringen lykke til med det viktige arbeidet – for arbeidslivet har et brennende og skrikende behov etter kompetanse.
Lise Selnes (Arbeiderpartiet), 2021-10-20:
Kvaliteten i forskning og høyere utdanning er avgjørende for hvor godt Norge lykkes med å løse samfunnsutfordringer både nasjonalt og globalt. Kunnskapens egenverdi, forskningens integritet og den akademiske friheten er grunnleggende. Det gleder meg at «Huddalserklæringa», som de ville sagt selv, vektlegger viktigheten av en ambisiøs og offensiv kunnskapspolitikk i hele landet. Dette handler ikke om å svekke eksisterende strukturer med etablerte høgskoler og universiteter, men å legge til rette for at slike institusjoner kan gi et desentralisert tilbud i samarbeid med fylkeskommune, næringsliv og andre aktører. Enkelte regionale utdanningssentre i denne formen er allerede etablert, men vi må bygge opp fastere rammer og øke forutsigbarheten for slike tilbud. «Det er itjnå som kjem tå seg sjøl», som noen har sunget en gang. Desentralisert utdanning handler i første omgang om å møte behovene som er i kommuner og lokalt næringsliv. I distriktene er det mangel på både sykepleiere og lærere og annen kompetansearbeidskraft. Samtidig ser vi at det er store forskjeller i utdanningsnivået mellom ulike deler av landet og innad i det enkelte fylke. Et desentralisert tilbud vil være med på å rette opp de regionale skjevhetene og skape en kultur for utdanning i områder som skårer dårlig i statistikkene. Hurdalsplattformen løfter også fram et annet perspektiv rundt forskning – et ønske om å etablere et forskningsmiljø i internasjonal toppklasse knyttet til næringsklynger. I dette ligger det store muligheter til å kunne møte behovene i næringslivet i en tid som er preget av omstilling på mange fronter. Samtidig er det viktig å presisere at forskning og utdanning bestandig må ses i sammenheng. Selvsagt må desentralisert utdanning være forskningsbasert, på lik linje med utdanningene ved de etablerte institusjonene, og det er nettopp i samarbeid med universitets- og høyskolesektoren slike tilbud må utvikles. Gjennom kunnskapspolitikken skal vi utdanne de folkene hele landet vårt trenger. Samtidig skal vi fortsatt stimulere til fremragende forskning på internasjonalt nivå og heller ikke glemme at kunnskap handler om mer enn snever nytteverdi i et kortsiktig perspektiv. Jeg ser fram til et samarbeid i Stortinget der vi skal bygge opp kunnskapspolitikken, for der ligger framtiden – lokalt, nasjonalt og internasjonalt.
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2021-10-20:
Me har no fått svaret på korleis politikken for Noreg skal sjå ut dei komande fire åra. Etter ein valkamp der Senterpartiet gjekk høgt på banen for å styrkja distrikta, var me sjølvsagt veldig spente på korleis dette ville ta seg ut i plattforma som skulle leggjast fram. Forutan nokre brotne lovnader til nokre lokalsamfunn er det forbausande få kraftfulle tiltak Hurdalsplattforma har å visa til. Reversering av ymse tiltak ligg på bordet, utan at me heilt forstår korleis dette skal gje betre tenester til den enkelte innbyggjar. Det skal vidare gjennomførast distriktspolitiske konsekvensanalysar for alle reformer. Ja vel? Sjølv har me ei forventning om at alle reformer som vert sette i gong, vert gjorde for å betra tilhøva for alle i heile Noreg, slik føremålet har vore med dei reformene som Solberg-regjeringa har gjennomført. Me forstår no at det ikkje nødvendigvis er føremålet med reformarbeidet til den nye regjeringa. Me finn òg positive tiltak for distrikta i den nye plattforma, som lågare ferjetakstar og billegare flyruter. Spørsmålet vert om desse tiltaka vil nå opp når ein må prioritera blant alle løfta – prioriteringar som skal vareta både den økonomiske balansen og dei ambisiøse klimamåla. Me føreset at tiltaka innan samferdsle kjem som påplussingar og ikkje omprioriteringar, for god infrastruktur er ein føresetnad for god distriktspolitikk, og det betyr at ambisjonane i Nasjonal transportplan må verta oppfylte. Likevel vert spørsmålet om dette er svaret på å få fart på distrikta. Solberg-regjeringa overlèt til ny regjering eit næringsliv som går svært godt. Det dei næringsdrivande i distrikta no treng, er kloke hovud og dyktige hender. Det var me på god veg til å innfri med fleksibel og desentralisert opplæring, skattefrådrag for unge, styrking av differensiert arbeidsgjevaravgift, gode skatteordningar for gründerar og innføring av katapultar og klyngeprogram som er viktige innsatsfaktorar for det grøne skiftet. Me konstaterer at den nye regjeringa har ein intensjon om å vidareføra mykje av den gode politikken me har innført. Me må sikra at ikkje viktige rammevilkår no vert sette i spel. Ei vidareføring av politikken for grøn skipsfart, vindkraft til havs, havbruk, hydrogensatsing og batterifabrikkar er viktig. Me vil difor følgja nøye med på kva som ligg i den grøne skattereforma. Me er heilt avhengige av at dei unge finn distrikta attraktive. Det kjem med gode jobbar, fleksible utdanningssystem og valfridom i kvardagen. Me ser ikkje dette som ein tydeleg bodskap i Hurdalsplattforma, men me håper at det ligg der mellom linjene.