Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-02-07:
Kjernen i regjeringens politiske prosjekt er å understøtte et samfunn med små forskjeller, der folk opplever deltakelse og tilhørighet i små og store fellesskap. Den frivillige innsatsen har en helt sentral plass. Den er noe av limet som holder samfunnet vårt sammen. Derfor er det viktig for regjeringen å gi frivilligheten gode vilkår. Men dette er et ansvar som ikke bare hviler på myndighetene – det er også en del av næringslivets samfunnsansvar. Verdien av den frivillige innsatsen for samfunnet ser vi godt i den norske redningstjenesten. Samvirke mellom det offentlige og de frivillige er det bærende prinsipp for redningstjenesten. Det innebærer at alle samfunnets ressurser som er egnet for innsats i en redningsaksjon, i prinsippet kan benyttes. Denne fellesdugnaden gjør at vi kan ha en god redningsberedskap i hele vårt langstrakte land. De frivillige organisasjonene utgjør en stor og viktig ressurs. Det må være en klar forutsetning at rammene legges best mulig til rette for at de kan delta i søk- og redningsoperasjoner. 22. juli-kommisjonens rapport viser at innsatsen fra de frivillige var betydelig den dagen. Dette er et godt eksempel på den viktige bistanden som de frivillige i redningstjenesten gir ved ulike oppdrag. Ved å styrke det statlige tilskuddet for de frivillige de senere år, øke refusjonssatsene og tegne yrkesskadeforsikring, har vi gitt et klart signal om verdien av det frivillige arbeidet. En viktig grunnforutsetning innen alle frivillige organisasjoner, er at arbeidet er nettopp det – frivillig. Denne forutsetningen bør vi ikke rokke ved. Men det bør ikke være slik at personer som bruker sin tid på frivillig redningsarbeid, trekkes i lønn når de gjør en innsats for å redde liv og helse. Det er viktig at frivillige redningsmannskaper på forhånd vet om de kan få fri fra sitt arbeid for å delta i en eventuell redningsaksjon. Redningsaksjoner iverksettes når som helst på døgnet. Den viktige lokale beredskapen som de frivillige opprettholder, er ikke mulig uten velvillighet fra de frivillige redningsmannskapenes arbeidsgivere. Det kan anses som en del av næringslivets samfunnsansvar at arbeidsgivere ser med velvillighet på frivillig deltakelse i søk- og redningsaksjoner. Det er også et uttrykk for den dugnadstanken som ligger til grunn for hvordan vi har organisert redningstjenesten i Norge. Jeg har nylig sendt ut et brev til alle arbeidsgiverorganisasjonene der jeg oppfordrer arbeidsgivere til å stille seg imøtekommende overfor medarbeidere som er tilsluttet frivillige redningsorganisasjoner, og som blir kalt ut til deltakelse i en redningsaksjon. Jeg holder åpent om vi må gå enda et steg videre, men jeg tror vi må erkjenne at vi vil måtte vurdere nøye et forslag om mulige ordninger for hvordan man eventuelt kan kompensere for tapt arbeidsinntekt for frivillige som deltar i frivillig redningsarbeid. Vi må stille spørsmål om en slik ordning vil medføre at vi beveger oss bort fra den tanken som ligger til grunn for frivillig arbeid. I tillegg vil det være behov for en nærmere gjennomgang av hvor omfattende behovet er, og hvilke økonomiske og administrative konsekvenser et slikt forslag kan få.