trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-05-25:
To overordnede betraktninger først: For det første er jeg enig med representanten Bergstø i at det er et samfunnsproblem. Det er kanskje et av de aller viktigste utviklingstrekkene de siste 20–30 årene – at det har gått fra å bli ansett som et privat problem, altså noe som rammer den enkelte, til at man ser at dette er noe som har noen mønstre bak seg. Det er ikke tilfeldig hvem som rammes. Dermed er det også et samfunnsproblem. Det er litt tilsvarende det at familievold en gang i tiden ble sett på som nærmest en privatsak. Det er det ikke. Det er et samfunnsproblem. Det andre er at jeg forstår at representanten Bergstø etterlyser nye, konkrete tiltak. Jeg vil bare understreke at minst like viktig er det hele tiden å se om de tiltakene vi faktisk har, fungerer – at vi ikke bare gjør nye ting, men også ser om det vi gjør, fungerer. Så har skolen en viktig rolle i arbeidet med hensyn til å oppdage og forebygge at trakassering, vold og krenkelser skjer, og ikke bare på skolen. Men skolen har også en rolle i å bevisstgjøre og gi kunnskap til elevene. I forrige spørsmål var jeg inne på hva vi gjør i barnehage- og lærerutdanningene. Når det gjelder grunnopplæringen, inngår temaet i flere fag, og omtale av seksualitet, seksuell grensesetting, vold og seksuell orientering ligger inne i flere av kompetansemålene i læreplanene. Vi har nylig lagt frem en stortingsmelding, Fag – Fordypning – Forståelse, hvor vi viser til at dagens læreplaner er preget av stofftrengsel. Det er rett og slett for mye der. Det fører til at læreplanene ikke legger godt nok til rette for elevenes dybdelæring. Vi foreslår en opprydding. Vi foreslår at læreplanene skal bli mindre. Men vi foreslår også en fagfornyelse for å sikre at skolefagene videreutvikles. Vi har foreslått noen tverrfaglige temaer, som ikke er nye for skolen. De er der i stor grad i dag, men vi foreslår at det er disse som skal prioriteres i fagfornyelsen, og da på fagenes premisser. Et av de foreslåtte temaene er folkehelse og livsmestring. Noe av formålet skal være at man kan se fag og fagkunnskap i sammenheng med aktuelle, relevante og viktige problemstillinger i elevenes liv. I stortingsmeldingen står det omtalt at selvrespekt, mellommenneskelige relasjoner og seksualitet kan være relevante temaer under det tverrfaglige temaet folkehelse og livsmestring. Til slutt vil jeg også nevne at regjeringen i april i år presenterte oppfølgingen av NOU 2015: 2, Å høre til. Virkemidler for et trygt psykososialt skolemiljø, altså fra det såkalte Djupedal-utvalget. Selv om man ofte ikke tenker på seksuelle krenkelser som en del av mobbeproblematikken, så er det det i aller høyeste grad. Seksuell trakassering – skjellsord som er enten kjønnsbaserte eller basert på bestemte seksuelle legninger eller hva det skulle være – er også mobbing. Så det generelle arbeidet mot mobbing i skolen inkluderer i aller høyeste grad også dette.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-05-25:
Jeg er for det første enig i at det kan være mange gråsoner, og at det heller ikke nødvendigvis er slik at det er like lett å være tydelig i tilbakemeldingene når man melder dette videre – kanskje særlig gjelder det krenkelser. Har man vært utsatt for klare overgrep, er det lettere å finne spor, det er kanskje tydeligere også for en selv at dette er noe man må melde fra om videre. Et par poeng: Samarbeid mellom de forskjellige instansene i kommunen er helt avgjørende her. Når skolen skal ruste elevene til livet videre, er det også avgjørende at kommunen og skolene klarer å trekke på kompetansen som er – helsesøstertjeneste, helsetjeneste og politi og justismyndigheter ikke minst. Det andre er at uten at man skal gå for detaljert inn i akkurat serien SKAM, så illustrerer det at dette ikke bare dreier seg om seksualopplæringen. En annen problemstilling er f.eks. bruken av digitale, sosiale medier – hva er lov, hva er ikke lov? Det er en ting som vi har lagt veldig mye vekt på: å forhindre digital mobbing, men også opplyse elever om at f.eks. det å spre bilder av andre i kompromitterende situasjoner ikke bare er dumt, det er også ulovlig. Man kan straffes for det, og man blir straffet for det.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-05-25:
Allerede i rammeplanen i barnehagene i dag, innholdsdokumentet som styrer barnehagen, kan man si, er det formuleringer og forankringer som skal gjøre at barn blir klar over f.eks. egen kropp, problemstillinger rundt det, grensesetting, den type ting. Vi har også varslet at vi kommer til å lage en ny rammeplan, og jeg ser det som helt naturlig at det både ivaretas og videreutvikles i en ny rammeplan. Det må selvfølgelig gjøres på barnas premisser. Jeg vil også nevne at i kjølvannet av de veldig, veldig alvorlige overgrepssakene som har vært, og som nå er under etterforskning i flere barnehager i flere byer i Norge, har jeg hatt et møte med relevante aktører innenfor barnehagesektoren for å se på om vi trenger mer nasjonal støtte, retningslinjer, informasjon og veiledning, nettopp for å gjøre personalet i stand til å kunne se og oppdage det dersom overgrep skjer. Det er verdt å minne om at de fleste overgrep jo ikke skjer i barnehagen, men andre steder. Helt til slutt vil jeg allikevel advare mot at man blir for detaljert fra politisk hold og fra Oslo, for i stor grad må vi også stole på både kommunene og på lærernes og pedagogenes faglige skjønn.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-05-25:
I stortingsmeldingen Fag – Fordypning – Forståelse legger vi opp til en fornyelse i tråd med prinsippene i Kunnskapsløftet, den forrige store skolereformen. Den fornyelsen vi legger opp til, går ikke inn på avgrensning av enkelttemaer eller enkeltspørsmål om hva som skal være innholdet i fremtidige læreplaner for fag. Det er et viktig poeng rett og slett fordi det ikke er slik vi har valgt å legge opp læreplanene. Jeg kan godt utdype det også. De konkrete vurderingene av hva læreplanene skal inneholde, skal for det første ikke gjøres av departementet, de skal gjøres av fagpersoner i arbeid med fagfornyelsen, og det skal skje på fagenes premisser. Det betyr at heller ikke de tre tverrfaglige temaene som varsles i stortingsmeldingen, er endelig definert. Slik temaet livsmestring rammes inn i meldingen, skal det ha et individuelt perspektiv og et samfunnsmessig og sosialt perspektiv. Områder som vil kunne omfattes, er fysisk og psykisk helse, livsstil, forbruk og privatøkonomi, men også selvrespekt, mellommenneskelige relasjoner og seksualitet. Igjen vil jeg understreke at dette er temaer som ikke er ukjente i skolen i dag. De er til stede i læreplanene, og de skal inn på fagenes premisser. Det er ikke snakk om å avbryte historietimen for å ha undervisning om f.eks. psykisk helse. Alt skal skje på fagenes premisser. Noe av formålet med dette er at man skal kunne se fag og fagkunnskap i sammenheng med aktuelle, relevante og viktige problemstillinger i elevenes liv. Temaene må derfor ha ulikt innhold for de ulike aldersgruppene, og læreplanene i de ulike fagene vil gi opplæringen i temaene ulike innfallsvinkler og perspektiv. Samtidig er et av premissene i stortingsmeldingen at læreplanene i dag er for omfangsrike. Med andre ord skal vi redusere innholdet i læreplanene, ikke utvide, slik at vi legger bedre til rette for dybdelæring. Derfor vil jeg advare mot at vi setter i gang prosesser hvor vi går for detaljert til verks for å få temaer inn i læreplanene. Det er også et viktig poeng at kompetansemålene i de ulike fagene gir rom for at skolene og lærerne kan gjøre profesjonelle tilpasninger av det faglige innholdet. I meldingen foreslår vi også at det skal utarbeides nasjonale veiledninger til læreplanverket og de ulike læreplanene for fag. Hva som skal være en del av læreplanene for fag, og hva det er mer naturlig å legge inn i veiledninger, vil være avveininger som må gjøres underveis i prosessen. Læreplanene for fag skal på bred høring før de fastsettes, så det vil være god anledning til å komme med innspill når forslagene ligger på bordet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-05-25:
Det er helt åpenbart at skolen som en felles arena i de aller fleste samfunn er veldig viktig for å gi informasjon til både foreldre og elever. Mitt veldig klare inntrykk er også at særlig når det gjelder seksuelle overgrep og voldtekt, jobbes det bra på mange skoler, f.eks. opp mot russetiden, med å bevisstgjøre elevene. Likevel kan vi ikke nå si at vi er gode nok, at vi er ferdige. Jeg synes samtidig det er litt viktig å si at selv om skolen er en felles arena, kan ikke skolen gjøre alt. Det betyr at noe av det viktigste egentlig er tjenestene som finnes rundt skolen, f.eks. en god helsesøstertjeneste, som regjeringen og samarbeidspartiene har prioritert veldig høyt, og godt samarbeid i kommunen mellom forskjellige instanser, også med politiet. Jeg tror det er minst like viktig for det mer kortsiktige forebyggingsarbeidet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-05-25:
Det aller viktigste er at dette gjør vi gjennom brede, overordnede tiltak, f.eks. i lærerutdanningen. At dette har en plass i lærerutdanningen, er viktig. Vi gjør det også gjennom plassen det har i læreplanene. Det er viktig. Vi gjør det gjennom å styrke helsesøstertjenesten. Det er viktig. Vi gjør det gjennom å styrke organisasjoner som Sex og samfunn og Rosa kompetanse, som får tilskudd over statsbudsjettene til å reise rundt og i samarbeid med skolene ha et undervisningsopplegg for elevene. Det jeg mener vi ikke skal gjøre, er å gå veldig detaljert inn i det enkelte klasserom, i den enkelte skole og den enkelte lærers undervisning og pålegge en bestemt type undervisningsopplegg – ikke fordi det ikke av og til kan være fristende, for det er veldig mange gode og viktige temaer som man er så opptatt av å få frem at det er viktig å detaljstyre. Det er rett og slett fordi jeg mener at overordnet sett er det ikke slik vi bør styre skolen. Vi bør ha overordnede rammeplaner som sier noe om hva elevene skal få kunnskap om, og hva elevene skal lære, men vi må i stor grad overlate til skolen og lærerne hvordan det gjennomføres. Men jeg tar på største alvor at dette ikke er godt nok i dag.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-05-25:
Eg les spørsmålet mitt: «Folk som blir utsette for valdtekt skal bli tatt på alvor, både i helsevesenet og rettsvesenet. Dessverre er det alt for mange saker som blir henlagt i dag. Kva meiner statsråden er dei viktigaste grepa ein kunne tatt for å sikre at betydeleg færre valdtektssaker blir henlagte?»
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-05-25:
Eg takkar statsråden for svaret. Høg bortleggingsprosent når det gjeld seksuallovbrot, er eit stort problem. Og det er ille at NRK før jul i 2015 kunne melde at 80 pst. av overgrepssakene mot ungar blir lagde bort. Leiar av Politijuristene, Sverre Bromander, sa på høyringa til justiskomiteen om barnehus at den nye praksisen, der påtalejuristane leier avhøyra, er fagleg godt fundert, men at det ikkje er teke høgd for ressurstapet. Han varsla om at ingen saker er vortne ferdig etterforska eller sende statsadvokatane sidan endringa om tilrettelagde avhøyr vart innført i starten av oktober 2015. Han varsla då auka restansar og lengre saksbehandlingstid på dette området om det ikkje vart teke grep. Har regjeringa teke dette varselet på alvor og gjort grep for å unngå at det skal bli slik politijuristane åtvara mot?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-05-25:
Det er greitt. Til neste spørsmål: Det har jamt kome signal om at andre saker i politiet har hatt langt høgare status enn det å arbeide med valdtekt, og at valdtektssaker ikkje blir prioriterte høgt nok internt i politiet. Andre saker har høgare status, slik som organisert kriminalitet og narkotikakriminalitet. Korleis vil regjeringa sikre at auken i talet på dei som etterforskar og fører saker for retten – som statsråden har vist til i tidlegare svar – faktisk fører til at fleire arbeider med lovbrot som valdtekt og seksuelle overgrep?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2016-05-25:
Spørsmålet mitt lyder: «I rapport av juni 2015 om handlingsplanen mot vold i nære relasjoner viser regjeringen til at mange barn og unge utsettes for voldtekt, og at overgrepene ofte starter tidlig i barneårene, men forblir skjult. Det er viktig at slike overgrep avdekkes tidlig. Vil statsråden ta initiativ til å endre kompetansemålene for utdanning av lærere, barnehagelærere, barnevernspedagoger, helse- og sosialarbeidere mfl., til å inkludere kunnskap om seksualisert vold og overgrep samt typiske tegn på dette?»
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2016-05-25:
Jeg takker for svaret. Jeg har lest det nye rundskrivet på regjeringen.no, og jeg synes det er et viktig skritt i riktig retning. Det fortjener statsråden å høre også fra oss som er i opposisjon. I spørsmålet mitt nevner jeg flere utdanninger. Bakgrunnen for det er at som medlem av Stortingets rettferdsvederlagsutvalg er jeg med på å behandle ca. 50 saker i måneden som handler om vederlag for ødelagte liv, der det offentlige er å klandre. Det handler om en skole, et barnevern, en helsetjeneste, et politi, et rettsvesen osv. som ikke så, eller som så, men unnlot å ta affære. Lille Christoffers replikk «Jeg tenker nok du skjønner det sjøl» har vel brent seg fast hos oss alle. Der var det ikke seksuelle overgrep, men vi snakker om samme fenomen. Nå sier statsråden at han vil ta initiativ til tilsvarende endringer også i andre utdanninger, og jeg lurer på om statsråden kan utdype litt mer hvilke utdanninger han tenker på, og når de endringene eventuelt kommer.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2016-05-25:
Jeg takker igjen for svaret. Så har jeg et spørsmål til, for med bare nyutdannede vil det ta altfor lang tid før offentlig sektor er kompetent nok. Høyskolen i Drammen, HSN, Institutt for menneskerettigheter, religion og samfunnsfag, har siden 2009 etterutdannet ca. 450 personer fra hele landet: ansatte i skole, barnehage, barnevern, Nav, skolehelse, BUPA, DPS og krise- og incestsenter, fosterforeldre, en prest, tannlege, jordmor, politi og en ambulansesjåfør og folk som jobber med enslige mindreårige asylsøkere. Men fellesnevneren for alle disse er at de må betale selv, opp mot 60 000 kr for enkelte. Vil statsråden vurdere å tildele studieplasser til dette, slik at alle som trenger denne kompetansehevingen, kan ta dette som videre- og etterutdanning, og gjerne sammen med dem som går på grunnutdanningene?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2016-05-25:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Et av de tverrfaglige temaene som foreslås som gjennomgående i et nytt læreplanarbeid, som regjeringen har varslet i Meld. St. 28 Fag – Fordypning – Forståelse, er folkehelse og livsmestring. Mener statsråden at det er riktig å sikre at elever i ungdomsskolen som del av dette får opplæring i hva voldtekt er, og hvordan det anmeldes og håndteres, eller hvordan vil statsråden legge til rette for slik kunnskap?»
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2016-05-25:
10 pst. av norske kvinner blir utsatt for voldtekt i løpet av livet – halvparten før de fyller 18 år. Det betyr at hver tjuende kvinne under 18 år utsettes for voldtekt. Vi bør ha som mål at alle skal bestemme over egen kropp og egen seksualitet. Da er læreplanene viktige, og jeg tror videreutdanning og etterkursing av lærere er viktig, som statsråden var inne på i et tidligere spørsmål. Men det jeg også vil spørre statsråden om, går på skolens rolle ut mot nærmiljø og familie. Hvordan bidrar man til at også andre i ungdommens liv, utover det som skjer på skolebenken, får mer kunnskap og bevisstgjøres om grensesetting og særlig problematikken rundt voldtekt?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2016-05-25:
Amnestys holdningsundersøkelse fra februar i 2013 peker bl.a. på at en viktig årsak til at såpass mange unge jenter utsettes for voldtekt, er mangel på forebyggende arbeid i skolen. Det er en av grunnene til at vi stiller gjentakende spørsmål om dette – også i dag. Undersøkelsen viser at skolen ikke gir ungdom tilstrekkelig med ferdigheter i grensesetting og kunnskap for å forebygge seksuelle overgrep i dag, og det har statsråden mulighet til å gjøre noe med i løpet av sin periode. Kun 44 pst. av unge mellom 18 og 29 år sa at de hadde fått opplæring eller informasjon om dette på skolen, altså kun 44 pst. Av disse mente bare 14 pst. at opplæringen var god nok. Så hvordan vil statsråden sikre at lærerne har god kompetanse og verktøy til opplæring i grensesetting, om respekt for grenser og om voldtekt, slik at læreplanens nye mål kan iverksettes på en skikkelig måte? Jeg ønsker gjerne et litt mer utdypende svar enn at det er et budsjettspørsmål.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2016-12-06:
På vegne av representantene Knut Arild Hareide, Olaug V. Bollestad, Rigmor Andersen Eide og meg selv har jeg gleden av å sette fram et representantforslag om reform av utviklingspolitikken.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2016-12-06:
Jeg viser til Stortingets forretningsordens § 41 og ber om at saken utsettes i påvente av redegjørelser på egnet måte fra berørte statsråder som har ansvar for beredskap. Vi er gjort kjent med at Fremskrittspartiet, som sitter i regjering og har hatt ansvaret for gjennomføringen av denne saken, akter å fremme et løst forslag i debatten om å stoppe hele prosessen og bruke beredskapssituasjonen som argument. Inntil vi har fått avklart fra berørte statsråder – samferdselsministeren, som har ansvaret for sikkerhet langs veiene, fiskeriministeren, som har ansvaret for sikkerhet langs kysten, og justisministeren, som har ansvaret for beredskapen i Norge – ber vi om at Stortinget utsetter gjennomføringen av debatten og behandlingen av saken.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2016-12-06:
Senterpartiet er beredt til å behandle saken i dag, men det er beredskap som har vært den argumentasjonen som vi har ført med hensyn til at vi skal utsette slokking, og derfor kan Senterpartiet støtte at man utsetter saken i påvente av utredninger og orienteringer fra berørte statsråder om beredskapen.
Svein Harberg (Høyre), 2016-12-06:
Denne saken tar jo stadig nye og uventede retninger. Arbeiderpartiet har vinglet litt fram og tilbake og skapt mye usikkerhet, men senest i går kveld meldte de stor enighet om å gå for et forslag fra SV som er lagt fram i denne saken. Jeg lurer på hva som er nytt fra i går kveld og til i dag som skulle skape usikkerhet om beredskapen med hensyn til overgang til DAB. Vi har fått alle mulige bekreftelser på bordet om at det fungerer, senest fra DSB, som la fram en rapport i forrige uke som viser at det fungerer, og at en utsettelse ikke vil påvirke dette positivt. Dessuten mener jeg grunnlaget er feil, for det har vært litt fram og tilbake om Fremskrittspartiets forslag, men jeg har ikke fanget opp at de vil stoppe DAB. De har sagt at de ikke vil slukke FM, og det er noe helt annet. Det betyr i så tilfelle at en skal ha både DAB og FM, og beredskapsmessig må jo det være enda bedre. Jeg har respekt for at noen synes det er noe uryddige forslag i saken, men jeg ser ikke at det kan være noe grunnlag for å utsette saken. Det er mange som er avhengige av en avgjørelse. Dato for slukking i første område er 11. januar – 11. januar. Det er omtrent like mange dager etter nyttår som det er fram til jul, og dette er det mange som er engasjert i og jobber med. Det bør vi ta hensyn til også i denne salen. Vi ser ingen grunn til å utsette behandlingen av saken.
Svein Harberg (Høyre), 2016-12-06:
Jeg hører jo at det er forskjellige argumenter som dukker opp underveis. Noen er gode, og noen er mindre gode. Men det var et spørsmål om en raskt kunne få disse statsrådene på plass. Ja, hadde det vært gitt signal om dette tidligere, kunne en jo undersøkt det og svart på det i salen i dag. Men når en får beskjed en sju–åtte minutter før møtet starter, er det altså umulig å svare på det. Jeg vet ikke om disse statsrådene er i landet de nærmeste dagene, eller hvordan det er, men det er klart at hvis Stortinget nå utsetter saken med den begrunnelse at de vil ha svar fra noen statsråder, skal en følge opp det. Det er for øvrig spesielt hvis Stortinget, som bestemmer hva regjeringen skal gjøre, må be om bekreftelse fra statsråder om at de vil følge opp Stortingets flertall. Det er jo en selvfølge.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-12-06:
Jeg må si for min del og for Kristelig Folkepartis del at vi synes det er svært uheldig at et av regjeringspartiene har skapt så stor usikkerhet rundt noe så viktig som beredskap langs våre veier og langs vår kyst, og at man kan opptre helt uavhengig av hva regjeringen selv legger fram. Det å spille på beredskapsfrykt er en veldig alvorlig sak for en nasjon. Jeg tror at dersom det er mulig å få de ansvarlige statsråder til raskt å komme til Stortinget med en redegjørelse for hvorvidt Fremskrittspartiet har rett i sine bekymringer eller ikke, er det ikke sikkert at vi trenger å endre på datoer. Da kan det hende at slukkingen av FM-nettet likevel kan starte fra 11. januar i Nordland. Men jeg vil ha et svar på hvor raskt regjeringen kan levere det som Arbeiderpartiet nå tar til orde for. I så fall vil vi støtte Arbeiderpartiets forslag om å innkalle de ansvarlige statsråder til å komme og redegjøre for beredskapen ved slukkingen av FM-nettet.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-12-06:
Jeg mener at Kristelig Folkeparti var meget tydelig i sitt innlegg. Jeg sa at så lenge det nå er sådd tvil av et av regjeringspartiene om det som har å gjøre med sikkerhet og beredskap, langs våre veier og langs vår kyst, støtter vi Arbeiderpartiet i at vi ber de statsråder med ansvar for beredskap om å komme til Stortinget og berolige Stortinget om at Fremskrittspartiet tar feil.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-06:
Det er sant, som representanten Harberg sa, at denne saka stadig tek nye og spesielle vendingar. Den klart mest spesielle vendinga ho har teke den siste veka, er at eitt av regjeringspartia som er ansvarleg for å gjennomføre ei 16 år gamal planlagd stenging av FM-nettet – for så tidleg trur eg DAB vart vedteke i første runde – no vil fremje eit laust forslag i Stortinget om at det må utsetjast. Det grunngjev dei med at det er store beredskapsmessige utfordringar. Det kan jo vere at dei berre vil prøve å tene nokre veljarar på det, og så få det nedstemt, men det kan òg vere at dei meiner å sitje på annan informasjon om beredskapen enn den vi har tilgjengeleg gjennom offentlege kjelder. Viss det siste er tilfellet, går det faktisk ikkje an. Eit regjeringsparti har ansvaret for beredskapen òg her i Stortingets sal, og må ta det ansvaret, når vi skal gjennom eit teknologiskifte som openbert kjem til å føre til betydeleg støy. Mi oppfatning er at vi bør behandle saka i dag – det har vore nok rot, vi bør få ho fram – men at Framstegspartiet no må gå på talarstolen i Stortinget, varsle at dei ikkje vil fremje eit laust forslag, eller at dei vil trekkje eit slikt laust forslag, og ikkje utsetje kulturministeren for dei problema det gjev, ikkje utsetje Stortinget for dette rotet, og la prosessen gå. Viss Framstegspartiet vil gjere det, synest eg at vi kan behandle saka i dag på skikkeleg vis. Viss det er slik at regjeringa er splitta i synet på beredskapen nokre veker før det skal gjennomførast, er det etter mitt syn riktig å gjere som Arbeidarpartiet føreslår. Då er det nødvendig at vi får den utgreiinga raskt – det vil seie i løpet av dei neste dagane – slik at vi kan få ei avklaring i Stortinget om at alle statsrådar som har ansvar, stiller seg bak at beredskapen vil verte godt vareteken, og at vi kan gjennomføre sløkkinga som planlagt, til gode både for brukarane av radio og for beredskapen i Noreg. Så eg ber Framstegspartiet avklare om dei kan trekkje forslaget og stille seg bak si eiga regjering. Viss ikkje kjem SV til å støtte Arbeidarpartiets forslag her i salen.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-06:
Eg trur kanskje representanten Slagsvold Vedum vart litt ivrig då han innkasserte heile Stortinget bak sitt forslag, for det var jo eit forslag om å utsetje behandlinga av det forslaget vi diskuterte. Frå SVs side vil eg presisere at det vi ønskjer, er å gjennomføre som planlagt, men raskt å få statsrådar med ansvaret for beredskapen til Stortinget for å gjere greie for det, før vi så kan ta stilling til Senterpartiet sitt forslag – og forhåpentlegvis gjennomføre som planlagt. Men eg trur ikkje vi treng fleire rundar om det no. Det verkar som om det er eit stort fleirtal i salen for å gjere det som kom fram i Arbeidarpartiets forslag.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-06:
Og av SV.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2016-12-06:
Dette er en sak som Fremskrittspartiet har stått fast ved siden 2011. Den sittende regjeringen følger helt klart et vedtak fra 2011, som er gjort av flertallet i denne sal. Så til forslaget fra Arbeiderpartiet om å utsette dette. Alle i denne sal får signaler fra hele Norge. Alle politikere får signaler fra andre politikere. Det er sågar gjort vedtak i fylkesting og kommuner rundt omkring i hele landet om å be om en utsettelse fordi det nettopp er uklart om sikkerheten og dekningen rundt omkring i landet. Jeg vil anbefale Fremskrittspartiets gruppe å gå for en utsettelse, så vi får dette avklart fra de gjeldende statsråder, både når det gjelder sikkerheten og dekningen.
Ola Elvestuen (Venstre), 2016-12-06:
Etter det innlegget er det vanskelig å gå imot en utsettelse. Venstre kommer også til å støtte det, selv om – og jeg vil understreke det – det er viktig at det ikke blir en utsettelse som trenerer selve saken. Det er en viktig sak, og det er et apparat som er i gang, så vi må ikke nå sette i gang den store usikkerheten. Å ha en prosess på å ivareta beredskap er helt riktig å gjøre. Det handler nødvendigvis om hvordan utviklingen av DAB-nettet blir, for det er jo et vedtak fra Stortinget fra tidligere. Jeg tror jeg vil understreke det som også flere har sagt, at det blir en utsettelse, men at dette skjer så raskt som mulig, slik at Stortinget får klarhet og får tatt sin beslutning, som vi trenger, slik at vi ikke får en helt unødvendig trenering av selve saken med usikkerhet rundt overgangen. Jeg vil be om at det gjøres så raskt som overhodet mulig fra presidentskapets og regjeringens side.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-12-06:
Regjeringen vil selvsagt bidra med de opplysningene som Stortinget måtte ønske. Jeg har lyst til å minne om at den rød-grønne regjeringen i 2011 kom til Stortinget med et ønske om å slukke FM-nettet og innføre et DAB-nett og DAB-teknologi når alle kriteriene som Stortinget hadde satt, var oppfylt. De kriteriene var mer digital merverdi, bedre dekning, flere lyttere på digitale plattformer og gode tekniske løsninger for bil. Regjeringen vedtok i 2014, etter nødvendige undersøkelser av beredskapssituasjonen, at det var klart for å slukke FM-nettet, fordi alle kriteriene var oppfylt. Det skulle skje 1. januar, og det har norske forbrukere og radiolyttere innstilt seg på. Derfor har sju av ti radiolyttere kjøpt seg DAB-radio hjemme, og derfor har kringkasterne investert store midler i overgang til DAB. En utsettelse som medfører at vi er nødt til å ha parallelle nett, vil koste om lag 200 mill. kr årlig frem til 2019, deretter vil kostnaden øke betraktelig. Jeg vil bare minne forsamlingen om at denne kostnaden vil nasjonalforsamlingen pålegge kringkasterne, og det etter at vi har bedt dem om å gjøre store investeringer i en ny teknologi. Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap la frem en rapport på fredag der de konkluderer med at det hjelper ikke for beredskapen eller av beredskapshensyn å utsette innføringen av DAB i noen måneder. DSB ber ikke regjeringen om å legge dette på is. DSB la frem denne rapporten etter å ha utredet beredskapssituasjonen. To rapporter fra Nasjonal kommunikasjonsmyndighet viser nå at dekningen er på 99,7 pst. Fremskrittspartiet i regjering har vært helt tydelig på at det er riktig å slukke FM-nettet og nå iverksette DAB-teknologien, ikke bare fordi kringkasterne har investert det de har gjort, men også fordi dette storting har varslet forbrukerne om at vi gjør dette teknologiskiftet, og har bedt dem om å forberede seg på at dette skal iverksettes fra 1. januar. Det at Fremskrittspartiet på Stortinget velger å gjøre som de gjør, kan ikke jeg svare for. Jeg vil bare varsle om at regjeringen ved konstitusjonelt ansvarlig statsråd vil redegjøre for denne saken hvis Stortinget ønsker det, og selvsagt i løpet av kort tid. Jeg hadde i utgangspunktet ønsket å gi regjeringens støtte til forslaget som forelå fra SV – jeg synes det er veldig bra – om at regjeringen følger FM-slukkingen tett og melder tilbake til Stortinget underveis om hvordan dette går når vi starter i Nordland 1. januar. Jeg synes det er synd at Stortinget ikke er beredt til å fatte dette vedtaket som man nå har innstilt seg på i mange år.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-12-06:
Jeg vil bare minne om at justisministeren har et koordinerende beredskapsansvar i regjeringen. Det er sånn at hver enkelt statsråd har det konstitusjonelle ansvaret for beredskapen for sin portefølje. Det er jeg som er ansvarlig statsråd og konstitusjonell statsråd for denne saken, og som også har beredskapsansvaret for denne saken. På bakgrunn av rapporten som Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap la frem på fredag, er jeg rede til å svare på de spørsmål Stortinget måtte ha om beredskapen i dag.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-12-06:
Jeg synes interpellanten har veldig mange interessante betraktninger og eksempler. Vi har jo, som også interpellanten sier, mange typer ordninger som nettopp skal være et sikkerhetsnett så alle barn blir fanget opp og ingen faller utenfor, at det ikke blir et utenforskap i idretten. Idretten er den største mottakeren av grasrotandelen. Grasrotandelen skal gå til små lag og foreninger, og gjennom spillemidlene er det også flere ordninger som er ment for å senke terskelen for barn og ungdommers deltakelse i idrett og fysisk aktivitet. Ikke minst er det viktig at vi bruker overskuddet fra tippemidlene til anlegg, slik at det er tilstrekkelig med anlegg rundt omkring, og at de skal de være gratis, man skal slippe å betale. Jeg synes at det er interessante nye tanker fra Arbeiderpartiet, både det å løfte inn en sånn debatt i Stortinget om bekymringen for situasjonen i idretten, med utenforskapet knyttet til barn og unge med lederlønningene, og også generelt. Jeg leste forleden et innlegg i en avis fra styreleder i Holmlia SK, jeg tror hun er Arbeiderparti-politiker i Oslo. Hun skriver i en kronikk, henvendt til meg: «Svake sportslige resultater, dårlig demokratisk kontroll, liten transparens rundt økonomiske forhold og dopingskandaler gjør at idrettsforbundet ligger med brukket rygg og rekordlav tillit. Da er tiden inne til å stille krav. Ingen er nærmere til å gjøre det enn kulturministeren. Hun kan stille tydelige forventninger både til idrettens arbeid med minoriteter og med kvinner, når hun nå uansett skal rydde opp.» Det er ganske interessant at Arbeiderpartiet nå går så tydelig ut og mener at politikerne skal ta initiativ overfor idretten, stille krav og rydde opp. Det tyder på at tilliten kanskje ikke er til stede som den skal når man ber regjeringen gripe inn i det som tradisjonelt har vært idrettsdemokratiets ansvar, og som idretten har styrt. Jeg ser fram til å følge debatten videre og det som kommer fram her.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-12-06:
Jeg vil igjen takke interpellanten for at vi diskuterer denne saken. Det er en viktig debatt, så jeg er veldig glad for at representanten Bøhler faktisk tar den inn i Stortinget. Her er vi egentlig ikke vant til å diskutere innholdet i idretten på den måten som vi gjør nå, men jeg tror at det er helt på sin plass, og det hører vi også på de gode innleggene fra representantene, som viser et veldig sterkt engasjement for utviklingen av norsk idrett. Det vi alle vet, er at det foregår fantastisk mye god idrettsaktivitet i hele Norge hver eneste dag. Det er et fantastisk tilbud til barn og unge og voksne som ønsker å holde seg i fysisk aktivitet. De er opptatt av det fordi det gir helsegevinst, det gir gode felleskap, og det gir idrettsglede. Det er også noen som er så talentfulle og trener så hardt at de når toppen og gir oss veldig mye god underholdning, f.eks. i løpet av vinteren når vi er samlet foran tv-en og følger med på hva de får til, bl.a. på ski. Det er også vår oppgave, som representanten Arnstad sa, når så store deler av det offentliges midler går til idretten, når så mye av det er tuftet på frivillig arbeid, og når man jobber som vaffelstekere og snur på hver krone i idrettslagene, at man føler at også ledelsen i norsk idrett lever etter de samme prinsippene. Det med nøkternhet og moderasjon og å gjøre ting enkelt har jo kjennetegnet norsk idrett. Det er verdier alt handler om når vi har med oss appelsinen og kvikklunsjen og går og setter oss ute i skogen når vi er på skitur. Det er ikke det eksklusive, og det er ikke millionlønninger det norske folk ønsker å tenke på når man identifiserer seg med norsk idrett. Derfor synes jeg at det kommer frem mye bra her, ikke minst om at det må gjøres noe med anleggspolitikken. Der er vi i gang. Vi hadde et stort møte med idretten i høst, med mange særforbund, og jeg har sagt at vi nå går gjennom hele anleggspolitikken, basert også på innspillene fra Strategiutvalget for idrett. Vi må få en mer systematisk oversikt over hvordan vi bygger ut anlegg, ikke minst spesialanlegg, rundt omkring i hele landet, og at vi også gjør anleggsprioriteringen mer rettferdig ute i kommunene, kretsene og fylkene – for å si det på den måten. Momskompensasjonen har økt kraftig og går til idrett. Lokale aktivitetsmidler som bidrar til å holde kostnadene nede, er på 315 mill. kr i 2016. Vi skal fortsatt bruke mye penger på idretten, men sosial ulikhet i idretten er en utfordring, så vi har mye å ta tak i på alle nivå, og derfor vil jeg takke for den viktige debatten vi nå har hatt.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2016-12-06:
Det er noen som prøver å fremstille det som at det ikke spiller noen rolle om et regjeringsparti mener noe i regjering og noe annet i Stortinget. Nå spiller det en rolle. Og la meg understreke fra Arbeiderpartiets side: Vi ber ikke om en utsettelse av datoen 11. januar. Men det er lenge til 11. januar. For noen dager siden forberedte Stortinget seg på å jobbe lenge i år. Det ble altså ikke tilfellet, for det ble forlik om budsjettet. Det vi sier, er at det er uansvarlig av Stortinget å gå rett på et slikt vedtak når Fremskrittspartiets talsperson her i salen sier at han støtter at vi får høre de berørte statsrådene. Da sås det jo tvil om regjeringen stiller seg bak på de fagområdene som folk kommer til å være opptatt av. Nordland er først ut. Spørsmålene kommer: Er det sikkert på veiene? Det er interessant å høre samferdselsministeren. Er det sikkert for fiskerne? Det er interessant å høre fiskeriministeren. Er det sikkert for beredskapen? Det er interessant å høre justisministeren. Alle de tre statsrådene er FrP-statsråder. Så la meg understreke igjen: Arbeiderpartiet er for å holde framdriftsplanen. Det er investert i det, og skulle det komme til en overskridelse – kulturministeren er bekymret for 200 mill. kr – er det regjeringens fulle og hele ansvar at de er kommet i den situasjonen. Innlegget fra Fremskrittspartiets representant gir jo grunn til tvil i Stortinget. Jeg er helt enig med representanten Solhjell i at dette er en viktig beslutning, som må tas på godt grunnlag, og det grunnlaget er det nå skapt usikkerhet om av regjeringspartiene, og det dagen etter at vi fikk illustrert det rundt budsjettet. Nå får vi det altså i første sak dagen etter, og det er absolutt grunn til at vi får de klargjørende svarene. La meg også si: Det er mulig disse statsrådene er i utlandet, men det er også stor mulighet for at de er i Norge. Det finnes ulike måter å kommunisere med Stortinget på. Det kan skje også i brevs form. Men nå er det altså skapt tvil om hvorvidt tre viktige beredskapsministre faktisk står inne for at dette er trygt. Den tvilen må ryddes til side.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2016-12-06:
Og av Arbeiderpartiet.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-12-06:
Vi fremmet Representantforslag 10 S for 2016–2017 som er grunnlaget for at saken kom opp i dag, nettopp på grunn av den uroen som har vært rundt beredskap og dekningsgrad når det gjelder DAB. Vi har jo sett hva den svenske riksrevisjonen har skrevet om DAB og beredskap i Sverige, der de har vært veldig kritisk til DAB-prosjektet på svensk side, og vi har sett de reaksjonene som nå har kommet fra både Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap, fiskerinæringen og ulike deler av samferdselssektoren. Hele vårt poeng da vi fremmet saken, er at vi må være trygge når vi skal gjøre noe sånt, for det er et stort og viktig vedtak. Når regjeringspartiet Fremskrittspartiet, som har justisministeren, nå støtter et slikt utsettelsesforslag, og de også argumenterer med at det er usikkerhet rundt beredskapen, synes jeg det er viktig at Stortinget bruker den nødvendige tid. Vi la også inn penger i vårt alternative forslag til statsbudsjett i går fordi vi mente det var for stor grad av usikkerhet. Så nå får vi gjennomslag for en utsettelse, for at man skal gå grundigere inn i saken, og det er vårt poeng, så vi ikke haster gjennom, men vet hva vi faktisk gjør. Jeg er glad for at et så å si samlet storting – utenom Høyre – nå støtter det forslaget vi opprinnelig fremmet.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2016-12-06:
Det er altså to saker som diskuteres samtidig her. Det er saken som eventuelt skal diskuteres, og så er det prosess. Det er slik at regjeringen kjenner ikke partier – og her er det stor forvirring i salen – representantene er suverene. Sånn fungerer det, det står i Grunnloven, og det er Grunnloven man forholder seg til. Så de som blander hva regjeringen gjør, og hva partiene gjør, de misforstår Grunnloven, og de ønsker å misforstå Grunnloven. Nå følger jeg vår saksbehandler her, Ib Thomsen, men jeg har lyst til å presisere – og det vil også skje i fremtiden – at det faktisk er denne sal som bestemmer hva regjeringen skal gjøre. De som snakker om prosess, tar feil. De som snakker om sak, har rett.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-12-06:
President! Jeg vet ikke om innpiskerne skal telle opp? Jeg vet at jeg har for mange i salen, og partiene har kanskje forskjellig stemmetall inne med hensyn til fordelingen av stemmene mellom partiene.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2016-12-06:
Jeg takker statsråden for et innlegg med mange gode poenger. Jeg vil nevne et eksempel på alvoret i dette. Det var en idrettsleder i et lokalt lag øst i Oslo – i en av bydelene jeg nevnte innledningsvis, og som har en veldig vanskelig anleggssituasjon – som fortalte at flere veldig talentfulle fotballspillere, som hadde vært ivrige og satset lenge, men som på grunn av at det er for dårlige tilbud, for dårlige anlegg og for dårlige muligheter til å skape en utvikling for dem som spillere, i stedet nå hadde havnet blant dem som står rett utenfor idrettsbanen, nemlig kriminelle gjengmiljøer. De var rekrutter der, i et av de farligste gjengmiljøene vi har i Oslo. Det er svært viktig for samfunnet at vi greier å skape gode nok tilbud til at alle blir motivert til å delta, at alle får like muligheter til å utvikle seg. Jeg er glad for at statsråden forstår reaksjonene ute i Fotball-Norge og snakker om det. Jeg sjekket f.eks. Furuset Fotball, som jeg var inne på, og som har ca. 400 barn og unge i et meget viktig utsatt miljø i Oslo. De har ca. 1,5 mill. kr i årsbudsjett, altså halvparten av disse lønningene som det var snakk om i media. De spinker og sparer, de har dugnader, de selger vafler – som statsråden sa – de har loppemarkeder og mye annet for å skaffe 1,5 mill. kr. De har ingen sponsorer som blar opp de pengene, så det må vi ivareta bedre når vi innretter ordningene. De får veldig lite midler via de ordningene som Stortinget har mer ansvar for – jeg tenker på momskompensasjonen og grasrotandelen – for det forutsetter en stor omsetning og at man har den typen økonomi i klubbene. Som jeg nevnte, er det særlig golfklubbene som får de store tildelingene fra momskompensasjonen. Jeg synes at den starten som statsråden hadde, lover godt for debatten. Jeg er veldig klar over Stortingets rolle når det gjelder Fotballtinget, fotballstyret osv., og det skal vi passe på. Men når vi skal utjevne forskjeller, må alle gjøre sitt på sin kant. Det må vi kunne forvente av hverandre. Jeg håper også at vi kan gå grundigere inn i de ordningene som jeg spesielt mener bør justeres for at man skal få en bedre fordeling av ressursene. Det er ganske svære beløp som går til idretten, bl.a. gjennom momskompensasjonsordningen på totalt 455 mill. kr.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2016-12-06:
Jeg takker for gode innlegg i debatten og hyggelige tilbakemeldinger. Det er fint å høre på forståelsen og innlevelsen som Marit Arnstad, Bård Vegar Solhjell og alle sammen viser i denne reelle problemstillingen, og at representantene også har egne erfaringer fra det som skjer ute i Idretts-Norge. Det Marit Arnstad nevner om hvordan få barn til å fortsette med idrett utover 13–14-årsalderen, var også noe av utgangspunktet mitt, for som nevnt var undersøkelsen blant de 24 000 som tallene mine bygde på, gjort blant barn i den alderen, i ungdomsskolen. Det å etablere gode nok tilbud, attraktive nok tilbud, gode nok anlegg, brede nok treningstilbud og utviklingsmuligheter vil avgjøre om de fortsetter eller ikke, og hvordan de egentlig vil utvikle seg videre, både som deltagere i idretten, og som mennesker. Vi bør primært se på det vi kan gjøre noe med her på Stortinget, og da var jeg glad for det Marit Arnstad også sa, at hun mener at det kan være fornuftig å se på kriteriene for momskompensasjon, slik at den i større grad favoriserer breddeidretten, favoriserer dem som har en dårlig anleggssituasjon i dag, og at den ikke går til dem som har aller mest, som har den beste og sterkeste økonomien og best tilgang på sponsorer osv. Det er jeg glad for. Jeg merker meg også at Bård Vegar Solhjell nevnte at han var opptatt av den samme problemstillingen, og at statsråden i det hun sa om innspill til utvalget som er i arbeid, var inne på det samme, så det tyder på at vi kan dra i samme retning. Jeg synes også Marit Arnstad oppsummerte bra det som er sagt her når det gjelder lederlønninger og fordeling. Det er på sin plass at det sies også herfra at når det gjelder organisasjoner som bæres av støtteordninger, bæres av frivillighet, er det uheldig når lederlønningene bidrar til å skape avstand. Det bidrar til at de som jobber lokalt, som gjør alt de kan for å bidra frivillig, og som snur på hver krone, føler at det blir noe feil, at det ikke blir motiverende, men det motsatte. Lederlønninger må tilpasses det som er situasjonen i idretten lokalt, og framfor alt må det være åpenhet. Jeg synes det var en bra oppsummering av det som er sagt her om det. Samtidig skal vi passe på idrettens autonomi og idrettens selvstyre, selvsagt, at det er fotballtinget og fotballstyret som steller med det. Samtidig må vi også her i Stortinget kunne si hva som skal til for at vi skal ha et best mulig samspill om en god utvikling.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2016-12-06:
I likhet med alle andre som har vært på denne talerstolen i denne debatten, vil jeg takke interpellanten for et godt oppspill. For det er en viktig debatt han her tar initiativ til. Heldigvis er det en debatt som pågår i norske kommuner, i skolemiljøene, blant foreldre og ikke minst i idretten selv. Vi har i løpet av de siste årene opplevd at økende sosiale forskjeller gjør at vi får flere fattige barn og flere fattige familier, familier som simpelthen ikke har råd til at deres barn skal kunne delta i lokalmiljøets mange aktiviteter, bl.a. i idretten. Det er selvfølgelig en langt større debatt å gi seg inn på årsakene til økte sosiale forskjeller, men jeg skal la det ligge i denne sammenheng. Men dette handler dypest sett om økende barnefattigdom, det handler om utenforskap, og det handler ikke minst om inkludering. Og idretten er som del av samfunnet en svært viktig del av tilbudene til barn og unge. La meg si i utgangspunktet at mange idrettslag og -forbund gjør en fantastisk jobb for å inkludere flest mulig i sine aktiviteter og i sin virksomhet. Men det er også de som ikke klarer å gjøre den oppgaven like godt. Selv om forbundene har svært ideelle målsettinger for inkludering, er det vanskeligere å sette dette ut i praksis når man kommer ned i lokalmiljøet og i idrettslagene, for som flere har nevnt: Idrett koster. Det er ikke bare utstyret som koster. Og la meg si: Dette handler ideelt sett ikke om seksåringer eller sjuåringer som skal ha fire par konkurranseski og smørebod i hagen. Det er ikke der problemet ligger. Problemet ligger i å betale kontingenter til idrettslag, i å betale treningsavgifter til idrettslagene, og selvfølgelig i å skaffe seg det utstyret barna trenger for å kunne utføre idretten sin. Da ramler vi opp i finansieringen av idrettslagene, altså driftsmidlene til idrettslagene. Dessverre er det slik at kommunene som sliter med svak kommuneøkonomi, heller ikke har hatt anledning til å følge opp dette med økende tilskudd til idrettslagene. Kommunene opplever dessuten en kraftig økning i utgiftene til sosialhjelp, som nå blir mer og mer tyngende på kommunebudsjettene. Noe av dette skyldes ønsket om å utjevne problemene fattigdommen skaper, og spesielt barnefattigdommen. La meg til slutt si at det er svært viktig at man har ideelle målsettinger for bekjempelse av barnefattigdom, og inkludering i idretten. Men det vi kan gjøre noe med her, er å styrke idrettslagenes muligheter for ikke bare å investere i nye anlegg, men å sørge for at kommunene får anledning til å yte mer til driftsmidler til frivillige organisasjoner. Og her er altså idretten en vesentlig del.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-11-15:
På vegne av Kjersti Toppe og meg sjøl fremmer jeg forslag om endring av arbeidsmiljøloven § 14-12(2) første punktum om tidsbegrenset innleie av arbeidsfolk. (2)
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2016-11-15:
Jeg tar stortingspresidentens orientering til etterretning. Jeg opplever at dette er et forsøk på å legge et løp for budsjettbehandlingen som skiller seg noe fra fjorårets erfaring, hvor det var daglige utsettelser og uoversiktlighet når man skulle forholde seg til finanskomiteens arbeid. Jeg vil likevel fra denne talerstol si at også denne utsettelsen setter Stortinget i en vanskeligere situasjon enn hva meningen er for Stortingets arbeid. Partier som ikke sitter i regjering eller har samarbeidsavtaler, legger mye i sine alternative budsjetter – muligheten til å kunne få dem diskutert, gjennomgått og sett opp mot en helhet. Det gjelder kanskje særlig for mindre partier, med en begrenset kapasitet til på veldig kort tid å skulle forholde seg til over 20 områder der det skal være detaljer. Og det er slik at det er først når det endelige budsjettet foreligger vedtatt, at opposisjonspartier kan gjøre ferdig sine alternativer. Med det opplegget som nå er skissert, blir det igjen svært lite tid til å ta det ansvaret som påhviler oss. Jeg vil bare si at dette må iallfall være det endelige. Utsettelse utover dette vil være uansvarlig for Stortingets behandling.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2016-11-15:
Det er tre parti som har kome til full einigheit, men mange av dei andre partia er einig i store delar av planen, så det er ganske brei einigheit totalt sett – utover dei tre partia. Eg vil takke saksordføraren for den jobben ho har gjort. Representanten Huitfeldt sa i innlegget sitt at me ikkje må vere redde for endringar. Det er eg heilt einig i. Eitt av dei områda som dei tre store partia er blitt einige om endring i, er utdanningssystemet. Her har forsvarssjefen sagt, etter at regjeringa la fram forslag om å endre på utdanningsreforma: «Min anbefaling var å vente med strukturelle endringer(…) (…) Han seier også: «Regjeringen anbefaler imidlertid en omfattende omlegging av utdanningssystemet uten at erfaringer av ny militær ordning foreligger og tilsynelatende uten at konsekvensen av løsningen er grundig vurdert.» Da er spørsmålet mitt til representanten Huitfeldt: Er det klokt å gjere den typen endringar når forsvarssjefen seier at konsekvensane av løysingane ikkje ein gong er grundig vurderte?