trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2022-03-18:
Først til grunnlaget for spørsmålet, at debatten har blitt aktualisert på grunn av reverseringspolitikken: Nei, debatten har kommet opp fordi det er brukt tvang mot fylkeskommunene. Tvangssammenslåing er grunnlaget for at vi har denne debatten. Det er det vi rydder opp i nå, og så har vi gitt de tvangssammenslåtte kommunene – altså det fylkeskommunale demokratiet – en mulighet til å søke om oppløsning hvis de selv ønsker det. Tre av de fire tvangssammenslåtte fylkene har gjort vedtak om det. Det er å ta det lokale folkestyret på alvor. Så skal vi snart legge fram en sak om dette for Stortinget. Vi vil gå gjennom søknadene i tråd med inndelingslovens bestemmelser og legge fram en godt utredet sak for Stortinget basert på de søknadene som har kommet.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2022-03-18:
Når det gjelder historieskrivingen, er jeg redd det er representanten Kapur som presenterer historier om Senterpartiet og fylkeskommunene på en feil måte. Det som skjedde under Stoltenberg II-regjeringen, var at man la fram for Stortinget en stortingsmelding hvor man presenterte tre ulike modeller for organisering av det regionale nivået. Fylkeskommunene fikk vinteren 2007 ansvaret for å legge opp til prosesser som sikret en god forankring til alle relevante aktører, kommuner, nabofylker, regional statsforvaltning, næringsliv og frivillig sektor, med en presisering om at eventuelle sammenslåinger skulle baseres på frivillighet. Det var det Åslaug Haga og Stoltenberg II-regjeringen la fram for Stortinget – en helt annen politikk enn Solberg-regjeringen la opp til når det gjaldt det fylkeskommunale selvstyret.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2022-03-18:
Jeg skjønner godt at fylkestinget i Vestland har forventninger om nye oppgaver. Det tror jeg de fleste fylkeskommunene har. Det var faktisk også en premiss den gangen da Sogn og Fjordane og Hordaland valgte å slå seg sammen, nemlig forventninger om nye oppgaver. Problemet var at det i svært liten grad kom fra den regjeringen som satte i gang den prosessen. Vi har, fra regjeringens side, sagt at vi ønsker å styrke fylkeskommunenes ansvar og oppgaver, og har også nevnt flere eksempler på hva vi tenker rundt det. Et viktig grunnlag i seg selv er å styrke fylkeskommunenes økonomi, som bl.a. vil gi muligheter til å styrke tjenesteytingen og fylle rollen som regional utviklingsaktør. Det har vi i betydelig grad gjort i inneværende års budsjett. Så har vi vist til arbeidet med regionvekstavtaler, arbeidet med å vurdere oppgaveflytting fra Statsforvalteren og andre oppgaver som skal vurderes.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2022-03-18:
Jeg deler de vurderingene og bekymringene som ligger i det spørsmålet. Det ikke noen tvil om at disse omstillingsprosessene er uheldige for de ansatte. Det kan komme noe godt ut av omstillingsprosesser, men det er klart at det å først gå gjennom en omfattende sammenslåingsrunde og så ha en delingsprosess, sliter på folk. Det skal vi ha stor respekt for. Det er i utgangspunktet veldig uheldig at vi har kommet i denne situasjonen, gjennom tvangssammenlåingen. Vi har sagt at vi skal stille opp økonomisk for fylkeskommunene, slik at kostnadene ved dette skal dekkes av staten, slik at det ikke går ut over tjenestetilbudet. I det ligger det også, helt spesifikt, at det er gode lokale prosesser, involvering av ansatte, støtte til tillitsvalgte, som vil få en ekstra rolle i disse prosessene, osv. Så det er en viktig del av det perspektivet som fylkeskommunene nå selv er opptatt av, og som regjeringen skal gi dem støtte på.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2022-03-18:
For få år siden ble det gjort endringer i statsforvalterstrukturen, og i dag er det stort sammenfall mellom inndelingen av statsforvalterne og fylkeskommunene. Det er ett unntak for det, og det er Oslo og Viken. Vi har varslet at vi nå vil gjennomgå inndelingen av statsforvalterstrukturen og gjøre en evaluering av det som skjedde for noen år siden, og utviklingen fram til i dag. Der vil vi se på flere forhold. Fylkesinndelingen vil selvfølgelig være en veldig viktig premiss for inndelingen av statsforvalterembeter, men det er også en del andre forhold som bør vurderes i den sammenhengen, så det spørsmålet ønsker jeg å komme tilbake til etter en nærmere prosess.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2022-03-18:
Som jeg sa, vil pilotene ved Statens hus være noe vi følger, og noe som kan gi god lærdom og inspirasjon til hvordan vi kan legge til rette lokalt. Så tror jeg vi skal se etter litt varierte løsninger her. Det er som sagt en rekke plasser – jeg kunne ha gått gjennom en lang liste over ulike etablerte former for kontorfellesskap rundt omkring i landet som har kommet til uten en særskilt statlig støtteordning, men ved at private og offentlige finner sammen på ulike måter, og hvor også bl.a. fylkeskommunene spiller en rolle og bruker av de ressursene som staten er med og utruster dem med, for å kunne legge til rette for denne typen virksomhet. Så vil jeg si at det ikke er noe i dagens lovverk som er til hinder for tilrettelegging for mer bruk av fjernarbeid, men det er ikke noen rettighet som ligger der. Jeg tror at vi skal gå inn i denne diskusjonen med det utgangspunktet at arbeidsgiver tross alt har en styringsrett, men med intensjoner om at det skal legges bedre til rette for at flere kan få velge fjernarbeid som en mulig løsning. Jeg tror det i mange tilfeller også kan styrke rekrutteringsmulighetene til de statlige virksomhetene selv, i tillegg til at vi oppfyller viktige mål i distriktspolitikken. For eksempel kan vi se til Lånekassen, som de siste årene har tatt i bruk fjernarbeid og utlyst etter folk med fri lokalisering for å rekruttere til ledige IT-stillinger, som er blant de yrkene det er vanskelig å få tak i folk til. Gjennom det har de breddet ut rekrutteringsgrunnlaget og fått tak i flere kvalifiserte folk enn det de ellers ville ha fått til. Så det er et eksempel til etterfølgelse på at en statlig virksomhet kan gå aktivt ut for å prøve å rekruttere bredere, også utover der man er lokalisert. Jeg vil også se på, som ett virkemiddel her, hvordan vi f.eks. kan lage en veileder til statlige virksomheter som kan brukes som et grunnlag for de vurderingene som den enkelte virksomhet skal gjøre framover. Til slutt vil jeg bare presisere én ting, for jeg tror det i stort er enighet om at dette er et bra tiltak, men: Det må være noe som supplerer statlig lokaliseringspolitikk, og ikke kommer som erstatning. Det er et atskillig tyngre grep å sikre at staten er lokalisert tilstrekkelig desentralisert, og så kan fjernarbeid komme som et tillegg til det, og ikke som en erstatning.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2022-03-18:
Også jeg vil takke interpellanten for å ha reist denne debatten. Den viser at det er bred enighet om at dette er et viktig og interessant tema å arbeide videre med. Jeg er enig i at målet ikke må være å se mest mulig på det som har skjedd de siste åtte årene, men likevel: Statistikken er tydelig på at særlig i distriktskommuner har statlige arbeidsplasser rett og slett blitt borte fra mye av Distrikts-Norge, samtidig som statens arbeidsplasser i volum har vokst betydelig, og det er et tema som må tas opp. Jeg minner også om det som Brandtzæg-utvalget, og for så vidt også Norman-utvalget, snakket om, og som ligger til grunn for interpellasjonen. Brandtzæg-utvalget sa: «Utvalget mener det er mulig å påvirke de sterke sentraliseringskreftene, men at dette krever et høyt ambisjonsnivå med målrettede virkemidler, herunder desentralisert lokalisering av offentlige institusjoner.» Norman-utvalget var inne på det samme, at man ønsker å se på flere forsøk med desentraliserte enheter i statlige virksomheter. Norman-utvalget pekte også på piloten rundt Statens hus, og som jeg sa i innledningen min, er det interessante forsøk å gå videre med. Men vi skal også legge merke til at disse Statens hus-enhetene nå etableres i kommuner med forholdsvis stort folketall. Det hadde vært vanskelig å finne mindre distriktskommuner å gjennomføre den type piloter i, nettopp fordi de statlige arbeidsplassene er borte. Da er det heller ingen å samlokalisere. Så igjen ser vi at det er en helhet i dette, og at vi må ha med oss lokaliseringspolitikken videre. Og når vi nå diskuterer muligheten til å være stedsuavhengig når man er ansatt i staten, er det viktig at det heller ikke må virke sentraliserende. Da Bjørlo hadde et utspill om dette i februar i fjor, sa f.eks. Høyres Heidi Nordby Lunde: «Det er fint om folk kan jobbe der de har lyst til å bo. Det må jo også kunne bety at folk kan være ansatt i Nordfjordeid og bo i Oslo.» Så kan man jo si at det kan ligge noe frihetsgrader i dette som er et poeng og en verdi uavhengig av distriktspolitikken. Men når vi diskuterer dette i et distriktspolitisk lys, som jo er den tydelige intensjonen i interpellasjonen, slik jeg har oppfattet det, må vi være villige til å bruke dette og legge føringer på en sånn måte at det virkelig er til gunst for distriktene, og at det ikke blir sentraliserende. Det har jeg god tro på at vi skal få til, og det blir interessant å jobbe videre med dette som en del av en kraftfull og forsterket distriktspolitikk.
Sigbjørn Framnes (Fremskrittspartiet), 2022-03-18:
I går stod eg på talarstolen i fylkestinget i Vestland og diskuterte fylkesstrukturen. Eg «belita» meg – eg kan forklara det seinare, dersom ingen veit kva det betyr. I det fylkestinget var det òg ei klar forventning frå eit heilt samla fylkesting om at ein ønskjer nye oppgåver, og det var partiet til ministeren som var leiande i den debatten. Vil ministeren møta forventningane om nye oppgåver frå eigne partifeller i Vestland?
Sigbjørn Framnes (Fremskrittspartiet), 2022-03-18:
Som vararepresentant har jo ikkje eg koordinert meg med andre i gruppa. Me snakkar nok tydelegvis om dei sama tinga, det er dei same tinga som opptek oss. Eg har lyst til å ta ei praktisk tilnærming. Eg er lokalpolitikar på Stord, og eg er fylkespolitikar. På begge desse forvaltningsnivåa jobbar me med omfattande planarbeid. Når ein òg i tillegg må ta omsyn til statlige planer og rammer, er det ei utfordring for vanlege folk. Det viser seg at byråkratiet på alle forvaltningsnivåa er ivrig når det gjeld planer, det er store og omfattande dokument. Så når ein vanleg innbyggjar skal byggja seg ein garasje eller eit naust, er det ei kjempestor utfordring. Det er klart at det hadde gjort det enklare dersom ein sat med ein stor bankkonto, for då kunne ein ha fått hjelp og leigd inn kompetanse. Som politikar er eg oppteken av at me skal forenkle. Eg er oppteken av at alle skal få dei same moglegheitene til å realisera byggjedraumane sine – om ein kan kalle det det. Praktisk er det faktisk fornuftig å byggje naust nærmare enn 100 meter frå sjøen. Eg kjem frå ei øy, og for meg er det heilt openbert, men for dei som lagar reglar, er det tydelegvis ikkje det. Eg er sikker på at med to nivå ville ein ha forenkla og gjort det mogleg for vanlege folk å byggje der ein sjølv ønskjer å byggje, og å byggje – anten det gjeld naust eller garasje – sånn som dei sjølve meiner det er praktisk. Som lokalpolitikar hadde det vore kjekt av og til å kunne hjelpe eigne innbyggjarar.
Sigbjørn Framnes (Fremskrittspartiet), 2022-03-18:
Eg trudde eg eigentleg hadde sagt det eg skulle seie i denne debatten, men når representanten Greni – sånn eg oppfatta det – påpeika at ein ikkje har forstått, tenkjer eg det er greitt å ta ordet på nytt. Eg som lokal- og fylkespolitikar, oppfattar Statsforvaltaren sånn at han er ei forlenga arm for denne forsamlinga. Han skal sjå til at det ein legg i planarbeidet, blir følgt opp heilt ut i det ytste leddet. Ein må på ein måte ta ansvar for det ein legg av oppgåver til han. Når eg sa at mitt innlegg gjekk på det samla settet med planar, så er òg dei planane ein legg her på huset, ein del av det. Eg tenkjer ein må forenkle, det sa eg, og eg trur ikkje eg har misforstått oppgåva til Statsforvaltaren. Eg hadde håpt at fleire tok den hansken og sa: Jo, veit du kva, me ser at ting må forenklast, me ser at me må gjere det enklare for vanlege folk å få byggje det ein har lyst til å byggje. Det hadde eg håpt at òg representanten Greni frå Senterpartiet hadde forstått. Så tenkjer eg det må knytast ein kommentar til representanten Bjørlo sitt innlegg, når ein Venstre-politikar gjev sin såpass breie honnør til Senterpartiet i Vestland. Eg veit – og eg håpar at fleire veit – at representanten Bjørlo var den som forhandla seg sjølv og Venstre inn i eit fleirtal i Vestland, i lag med dei raud-grøne. Ein må sjå den honnøren han no gjev, i lys av den posisjonen han har hatt.
Alf Erik Bergstøl Andersen (Fremskrittspartiet), 2022-03-18:
I min tid som ordfører jobbet vi hardt hele døgnet, til beste for innbyggerne og kommunens utvikling, med gode tjenester og flere arbeidsplasser. Jeg sov alltid godt som ordfører, uavhengig av om jeg tapte en sak eller fikk gjennomslag i en sak. Det som derimot kunne ta fra meg nattesøvnen, var da fylkeskommunen begynte å blande seg inn i kommunenes utvikling. De blandet seg inn i vårt arbeid. De våget til og med å sende innsigelser på kommunens utviklingsplaner, fordi fylkeskommunen hadde andre meninger. Hvordan våger de? tenkte jeg alltid. Sammen med kommunens administrasjon og politiske kolleger kunne vi kjøre fram gode planer for utvikling av kommunen. Likevel kunne fylkeskommunen komme og blande seg inn og slå en eller annen fylkeskommunal plan i bordet, som la begrensninger på den utviklingen vi var enige om. Som presidenten kan høre, er dette innlegget nesten litt personlig, men det er mer på vegne av et nærmest tverrpolitisk utvalg av lokaldemokratier. Dessverre tør ikke alle politikere som er enig med Fremskrittspartiet, å stå fram. De går nok heller på bakrommet og sparker litt i veggen, i frykt for å gå på kompromiss med sitt eget partis nasjonale politikk. Fremskrittspartiet ønsker å ta lokaldemokratiet tilbake i sin fulle helhet. Fylkeskommunen fungerer i dag som en klam hånd som undergraver lokaldemokratiet – ja, til og med det lokale byråkratiet. For å ha et godt mangfold i lokaldemokratiet trenger vi mange og motiverte kandidater til å stille på lister ved kommunevalg. Flere og flere partier sliter med å stille skikkelige lister i mange kommuner. Mange gidder rett og slett ikke så lenge følelsen av å bli undergravd og overstyrt av bl.a. det fylkeskommunale nivå, synker den lokale motivasjonen til å engasjere seg. Fremskrittspartiet mener det nå er på høy tid med en reform som er til det beste for innbyggerne i hele landet. En styrking av kommunene der kommunen overtar det meste av fylkeskommunens oppgaver, gir innbyggerne større innflytelse og nærhet til viktige områder. Styringen blir mer effektiv. Vi vil i tillegg spare penger. Det vil styrke kommuneøkonomien, og vi blir kvitt et forvaltningsledd. Nå administrerer vi oss i hjel. Norge er et lite land med fem millioner mennesker. Det er under halvparten av en europeisk storby. Hvorfor skal vi ha et tredje forvaltningsledd i tillegg til kommune og stat? Et lokalt folkestyre gir folk og lokalsamfunn frihet og mulighet til å styre sin egen hverdag. Statlig detaljstyring og byråkrati må kuttes. Makt og myndighet må gis til de folkevalgte som er nærmest mulig innbyggerne.
Alf Erik Bergstøl Andersen (Fremskrittspartiet), 2022-03-18:
Jeg hadde heller ikke tenkt å ta ordet mer i denne saken, men en føler på et visst engasjement, selv om en føler seg ganske alene her en sitter. Det var flere representanter som nærmest anklaget Fremskrittsparti-representanter for ikke å vite forskjell på fylkeskommune og statsforvalter. Som tidligere ordfører og mangeårig lokalpolitiker ville det vært ganske oppsiktsvekkende om jeg ikke visste forskjellen på det. Da tror jeg at jeg hadde fått ganske store utfordringer. Det som jeg kanskje oppfattet som en av de største forskjellene, var at statsforvalteren kunne man faktisk forhandle med. Det var fullt mulig å møte opp på kontoret, og statsforvalteren vi hadde i gamle Vest-Agder, var ekstremt framoverlent, og vi kom alltid fram til gode løsninger. Det man ikke kan forhandle med, er fylkeskommunale vedtak. De er ikke oppe til forhandling. De består – uansett. Så når vi lokalt føler oss overkjørt, har vi ingen mulighet til å forhandle. Og når representanter først drar opp dette med statsforvalteren: Det er av og til litt besnærende å se innsigelser fra miljøavdelingene i fylkeskommunen og fra statsforvalteren – de er jo så like i sine uttalelser at man faktisk må lese headingen for å se forskjell. Det i seg selv sier at det ikke er noen nødvendighet å ha det. Så er det mange argumenter i salen som vitner om liten tillit til det lokale selvstyret og ikke minst til kommunenes administrasjon. Det er flere representanter som ramser opp oppgaver som ligger hos fylkeskommunen – selv om det ikke akkurat er så mange – men Fremskrittspartiet har tillit til at mange av disse oppgavene blir ivaretatt lokalt. Det er derfor ikke noe argument for at fylkeskommunen skal bestå at de har noen oppgaver. Fremskrittspartiet har tillit til det lokale selvstyret og til lokalbefolkningen, og til at avgjørelsene blir tatt der folk bor.
Olav Urbø (Senterpartiet), 2022-03-18:
Vår måte å organisere styringa av landet og det lokale folkestyret på er ein del av suksesshistoria Noreg. Difor er forslaget om å avvikle fylkeskommunen særs dårleg. Suksesshistoria er at ein over fleire hundre år har hatt kort veg mellom folk og dei som styrer, ein finmaska kommunestruktur – som fekk sitt mandat med formannskapslovene av 1837 – og fylka, som er endå eldre. Mitt eige fylke, Telemark, er frå 1662, først under namnet Bratsberg amt, og frå 1919 Telemark. Kort avstand mellom folk og dei som styrer, skaper tillit. Lange avstandar skaper likegyldigheit. Det heilt sentrale ordet er tillit. I eit samfunn med høg tillit vert det skapt verdiar, det er effektivt, og det har ein stor eigenverdi at folk har tillit til myndigheitene. Alternativet kjenner vi diverre frå altfor mange land. Forslaget vil gje motsett resultat, nemleg mykje større kommunar og lengre avstand. Oppgåvene vil i tillegg måtte sentraliserast til staten. Fylkeskommunen er ikkje eit pengesløseri, det er eit forvaltningsnivå som utfører viktige oppgåver innanfor m.a. vidaregåande skule, samferdsel, kultur og tannhelse. I tillegg skal fylkeskommunen vere i førarsetet som regional motor, og som alt nemnt vere ein viktig del av folkestyret og demokratiet. Eit levande folkestyre er fullstendig underkommunisert i den offentlige debatten, som berre handlar om store einingar og tenesteproduksjonen. I møte med store system vert menneske små. Det er den vegen ein går viss vi ikkje er på vakt kvar einaste dag. For Senterpartiet ligg dette i ryggmergen. Det er ein sentral del av vårt verdisyn, og eg er særs glad for å tilhøyre ei regjering som så klart slår ring om fylkeskommunen og tre forvaltningsnivå. Så er det slik at fylkeskommunen kan ta på seg fleire oppgåver, m.a. oppgåver frå statsforvaltaren. Å få fleire oppgåver står ikkje på fylkeskommunen, det står på viljen i denne sal, nemleg Stortingets vilje til å flytte oppgåver frå stat til fylke.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2022-03-18:
Det har vært en fantastisk debatt å lytte til. Man prater om at her er det lokaldemokrati, folket skal få lov til å bestemme osv., og man skal flytte oppgaver nærmere folk. Senterpartiet snakker om lokaldemokratiet, men hva er lokaldemokratiet med et regionnivå? Jo, det er innsigelser, innsigelser, innsigelser og å lage trøbbel for kommunene og lokaldemokratiet – dem som er nærme der folk bor. Det er lokaldemokratiet og den debatten som pågår her nå. Det kan være sånn at grunnen til at Senterpartiet er veldig opptatt av å opprettholde fylkeskommunen, kanskje er at de har mange lokalpolitikere som trenger å ha en lønn. Det er vel kanskje derfor det er greit å opprettholde dette nivået, som driver og lager trøbbel for kommunene rundt omkring. Når jeg hører om hvor fantastisk, flott og fin fylkeskommunen er, er det jo greit å spørre folk. Fylkestinget i Vestfold og Telemark ville ikke spørre folket i en folkeavstemning, men det ble gjort en undersøkelse. Da sa faktisk 55 pst. at de var for å få lov til å ha en folkeavstemning og vise hva de mente om fylkeskommunen, og 36 pst. var imot. Det var altså et stort flertall som ønsket en folkeavstemning. Det morsomme er at da man i den samme undersøkelsen i tillegg spurte folk hva de ønsket med fylkeskommunen, sa faktisk 40 pst. at de ville legge ned fylkeskommunen, 34 pst. sa de ikke visste hva de hadde tenkt å stemme, mens bare 27 pst. sa nei til å legge ned fylkeskommunen. Hvis halvparten av de 34 pst. som ikke helt vet hva de har tenkt å gjøre, ville fått lov til å svare det de ville, hadde vi lagt ned fylkeskommunen, akkurat som Fremskrittspartiet vil. Det er det folket vil, for folket ser ikke behovet for fylkeskommunen. Jeg har sittet i fylkestinget i tolv år. Hver eneste gang har det vært diskusjoner om oppgaver og alt mulig. Jeg hører Senterpartiet prate om at man liksom skal tilføre oppgaver osv. Det ble omtrent ikke tilført noen oppgaver sist de rød-grønne satt. Jeg tror ikke det kommer mange oppgaver nå heller. Problemet er at man egentlig ikke ønsker å ha dette nivået, men det er sikkert kjekt for en del fylkespolitikere som kan leve fett på å være fylkespolitiker. Hver gang jeg har gått ut fra siste møte i alle de tolv årene, har det sett ut som om man skal få lagt det ned. Jeg har håpet jeg skulle få trykke på knappen, slå av lyset, sørge for å overføre oppgavene og la de flinke ansatte heller jobbe i kommunene nær der folk bor. Det er det dette handler om. Derfor bør man stemme for Fremskrittspartiets forslag i dag.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2022-03-18:
Noen representanter mente at enkelte burde sette seg litt bedre inn i ting, og noen mente at man kanskje burde ta et krasjkurs. Jeg tror kanskje at man i både Senterpartiet og Venstre, som mente at noen andre burde gjøre det, burde ta det krasjkurset selv. Ja, Statsforvalteren er en kjempeutfordring, men det er ikke akkurat den debatten vi skal ha i dag. Det er ikke tvil om at Fremskrittspartiet ville ha fjernet masse av det surret og røret som Statsforvalteren kommer med innsigelser til. Men det er flertallet i denne salen som bestemmer hva Statsforvalteren skal komme med innsigelser til, og Statsforvalteren er regjeringens forlengende arm. Den debatten, om rikspolitiske retningslinjer, hundremetersfelt og alt mulig, tar vi gjerne, men den hører ikke hjemme her i dag. Noen prøvde seg på å si at innsigelser er noe som fylkeskommunen ikke gjør mye av. I min hjemkommune er det et industriområde hvor det er lagt til rette for næringsvirksomhet, hvor bl.a. Biltema har fått lov til å etablere seg. Men fylkeskommunen vil ikke at Elkjøp og Jysk skal få lov til å etablere seg på det samme området. Det ville jo selvfølgelig være helt naturlig. Det er jo omtrent akkurat den samme typen virksomhet. Det er slik fylkeskommunen har blitt, og det er slik de holder på – kommer med innsigelser, lager problemer og sørger for at det ikke er lokaldemokratiet som får lov til å bestemme. Kommunepolitikerne skal ikke få lov til å bestemme fordi fylkeskommunen kommer med innsigelser og overprøver lokaldemokratiet. Som sagt: Når jeg hører hvor fantastisk flott dette er – hvorfor tør ikke politikerne å spørre folket da? Det er bare Innlandet som har hatt en spørreundersøkelse om dette, og der valgte halvparten av de spurte ikke å svare. Det er også et tegn på at man ikke er fornøyd med dette. I mitt fylke kunne ikke Senterpartiet la folk få lov til å være med og bestemme, for det var for viktig. Nei, det er ikke for viktig, for det er folket som skal bruke disse tjenestene. Hvis man mener som Fremskrittspartiet, eller som 40 pst. i undersøkelsen sa, legg ned hele greia, er det et klart signal. Over 30 pst. sier at de egentlig ikke vet, men jeg tror at hvis man hadde en debatt om hvorvidt vi skulle legge ned fylkeskommunen eller bevare den, kan det hende at mange av dem som er usikre, også ville ment at man skulle legge den ned. Men det var et tema man ikke skulle få lov til å diskutere, heller ikke rundt omkring i kommunene. Det beste lokaldemokratiet er vel det lokaldemokratiet som er nærmest der folk bor, nemlig i kommunene. Vi er et land med litt over fem millioner mennesker og har en administrasjon til å håndtere tjue millioner mennesker. Jeg tror det er veldig greit å legge ned det forvaltningsnivået, fjerne en del politikere, fjerne en del administrasjon. Så kan alle de flinke folkene som jobber i fylkeskommunene nå, flytte oppgavene ut til kommunene og noen oppgaver til staten. Man ser at det å gi fylkeskommunene oppgaver med veiene, som den rød-grønne regjeringen gjorde, var et håpløst forslag. Det var umulig for fylkene å følge opp.
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2022-03-18:
Som representanten Njåstad innledet med, er det svært få i salen, også fra pressen, under denne debatten. Det illustrerer egentlig hele fylkeskommunens utfordring. Den mangler legitimitet i befolkningen. Senterpartiet snakker varmt om at man skal lytte til folk, og Arbeiderpartiet sier at det nå er vanlige folks tur. Jeg får bruke mitt eget fylke, Vestfold og Telemark, som styres av nettopp de partiene, hvor fylkesordfører Terje Riis-Johansen svarer på et forslag fra Fremskrittspartiet i fylkestinget: Å ha folkeavstemning, nei, dette er for viktig for folk, så det kan ikke folket bestemme. Det er jo helt utrolig. For Fremskrittspartiet er det å lytte til folk og ta dem på alvor, og det er det vi gjør. Det burde kanskje være et tankekors at seks kommuner i Vestfold valgdistrikt, fire styrt av Arbeiderpartiet og to av Høyre, alle sammen er enige. Vi bør tenke nytt, vi kan håndtere oppgavene selv, aldri før har det vært vanskeligere å få til noe i våre kommuner, sier de. Så kommer fylkeskommunen: Nei, vi må ha flere oppgaver. I de årene jeg har vært her, også under rød-grønn regjering, har landets fylkespolitikere kommet og bedt om hjelp. Det var altså under rød-grønn regjering. Flere oppgaver – hva fikk man? Den 1. januar 2010, under den rød-grønne regjeringen, fikk fylkeskommunen flere oppgaver: 17 200 km mer vei, hilsen staten. Det er jo det man spør om nå: Vær så snill, ta tilbake veiene, hjelp oss. Det har man gjort i alle år, og hver gang man diskuterer fylkeskommunen, spør man ikke innbyggerne. Hvis man hadde spurt innbyggerne, hadde man fått et klart svar. Media gjorde i hvert fall det i vårt område. Legg ned, sa de. Og de fleste vil splittes fordi det er vanskelig, ikke fordi de vil ha den. Til da man diskuterte sammenslåing, vi kan godt diskutere og si det: Ja, jeg mener det var feil. De fylkene burde vært lagt ned i stedet. Man var så opptatt av hvor fylkeshuset skulle være. Skulle det være i Tønsberg eller i Skien? Jeg spurte flere politikere fra flere partier om hvor ofte de hadde innbyggere på besøk. Det kunne de ikke huske. Det sier jo litt om at her prøver man å se i bakspeilet og rygge og rygge og rygge. Det er på tide å tenke nytt og ta innbyggerne på alvor. Lytt til dem og legg den ned. Når Senterpartiet sier: Nei, de er så gode og flinke, sier de i media hjemme. Kathrine Kleveland fra Senterpartiet har sagt det – de er så gode veieiere. Nei, med respekt å melde: De aller fleste alvorlige ulykker skjer på fylkesveinettet. Derfor mener Fremskrittspartiet: Ta veiene tilbake til staten, slik det var før 2010. Jeg ser at statsråden sitter og humrer. Det er ikke noe å humre av; det er rent alvor.
Eivind Drivenes (Senterpartiet), 2022-03-18:
Det var en interessant debatt. Jeg hadde egentlig ikke tenkt jeg skulle engasjere seg så mye, men det var interessant å høre på Fremskrittspartiets representanter, som slaktet fylkeskommunen. Jeg sitter som varaordfører i en kommune med 15 000 innbyggere, nabokommune til Kristiansand, og jeg ser ikke de store utfordringene med fylkeskommunen, at de er det store problemet. Det er Statsforvalteren vi slåss mot og møter motstand fra hele tiden. Hver uke i vår kommune er det Statsforvalteren som er en hindring for utvikling, det er ikke fylkeskommunen. Fylkeskommunen er politisk styrt, og man kan snakke med dem. Det er som oss som sitter her på Stortinget, vi kan snakkes til, og det er det samme når vi sitter i kommunestyret hjemme. Små og mellomstore kommuner som er nabokommune til store kommuner, kan ikke drifte videregående skoler alene. Det går bare ikke. Vi klarer ikke å drifte det på en god måte. Det er en viktig del av fylkeskommunens saker, og det må vi ta vare på. Vi skal ikke bli skvist som nabokommune til en stor kommune, for det er kjøttvekta som teller når en slår til og det er krig mellom kommunene. Da er det viktig for oss å ha fylkeskommunen som en balanse imellom kommunene. Er det noe vi skal kjempe imot, og er det noen vi skal ta oppgaver fra, må det være Statsforvalteren, og flytte de oppgavene over til fylkeskommunen. Fylkeskommunen er demokrati, og det er bra.
Eivind Drivenes (Senterpartiet), 2022-03-18:
Jeg vil si takk til representanten Bjørlo for interpellasjonen. Det er en viktig debatt han reiser. Så håper jeg at det er en ny kurs for Venstre, og at Bjørlo har en slik tyngde inn i Venstre at han klarer å få til en endring i Venstre på dette. Dette er en viktig sak for mange distrikter. Når jeg har reist rundt på Agder den siste tiden, er det største problemet for ordførerne og kommunepolitikerne at de har mistet alle de statlige arbeidsplassene. Vi har mistet lensmannskontoret, vi har mistet skatteoppkreveren, vi har mistet Nav-kontorets statlige del – det er flyttet ut. Jeg reiste til Evje i Setesdal, der trafikkstasjonen har åpent fire timer i uken. Det er ikke arbeidsplasser igjen. Det er utfordringen for de flotte arbeidstakerne som vi her snakker om, som skal få lov til å sitte og jobbe desentralisert. De har kanskje en ektefelle som også skal ha jobb i lokalsamfunnet. Da jeg var på Alcoa på Lista i vinter, sa de at den viktigste arbeidsplassen og den viktigste samarbeidspartneren de hadde, var sykehuset i Flekkefjord, fordi deres arbeidstagere, ingeniørene, hadde sykepleiere de var gift med. Det å ha statlige arbeidsplasser ute i kommunene, ute i bygdesamfunnene, er det som bygger bygdesamfunnene. Dette er et godt supplement, men dessverre: Det bygger ikke næringsliv, det bygger ikke region, det bygger ikke kommunesentre med noen få arbeidstagere som sitter og arbeider desentralisert. Det er den lokale lederen av bedriften og den lokale avdelingslederen som faktisk er med og skaper noe i lokalsamfunnene. Men jeg håper at dette kanskje er en ny kurs som denne regjeringen setter, og som får støtte – bred støtte – i Stortinget. Det jeg har hørt i debatten i dag, både fra Høyre og fra Venstre, er nye takter, og det er jeg umåtelig glad for, for da tror jeg kanskje vi kan få til noe. Hvis det er bare et lite flertall som vil dette på Stortinget, er det så mye vanskeligere, men der det er et bredt, solid flertall, kan en faktisk få til noe med å få arbeidsplasser ut til distriktene. Når vi da skal ha bredbånd til alle, er det faktisk mulig å sitte øverst i Åseral og jobbe i Oslo. Men da må vi ville det. Denne regjeringen vil det, og jeg har tro på at vi skal få det til, men vi må stå sammen og dra lasset i samme retning.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2022-03-18:
Etter å hørt på Fremskrittspartiets representanter her lurer jeg på om vi skulle ta et krasjkurs i forskjellen på statsforvalter og fylkeskommune, for etter å ha reist rundt i elleve år som representant i kommunalkomiteen kan jeg si at det er stort sett Statsforvalterens innsigelser kommunepolitikerne klager på. Jeg har også 20 år som kommunepolitiker, og jeg er veldig irritert over Statsforvalterens innsigelser. Vi har nå heldigvis en plattform som sier at dette skal reduseres kraftig, og vi har heldigvis en statsråd som allerede har gitt marsjordre til statsforvalterne om at lokaldemokratiet skal respekteres på en helt annen måte. Han som var bekymret for naustbyggingen og differensiert strandsonepolitikk, kan jeg trøste med at han trenger ikke å fjerne fylkeskommunen, for vi har fjernet Solberg-regjeringen og fått en annen politikk på det området allerede, så det er gjennomført. Vi blir beskyldt for å se oss i bakspeilet. Nei, vi er opptatt av å styrke fylkeskommunen, men skal vi få styrket fylkeskommunen, er det en forutsetning at vi nå får splittet opp igjen de dysfunksjonelle strukturene som kom med tvangssammenslåingen, at vi får strukturer som fungerer, og som har legitimitet blant folket, legitimitet blant fylkespolitikerne og legitimitet blant de ansatte. Det er vi nå i ferd med å få på plass. Det andre som må på plass, er finansiering av disse fylkeskommunene. Forrige regjering var faktisk enig med oss i å skulle styrke fylkeskommunen som regional utviklingsaktør. Det er vel og bra, men fra 2013 og fram til regjeringen Solberg gikk av, ble verktøyet, de regionalpolitiske virkemidlene, redusert med over 50 pst. Jeg tror det var igjen ca. 43 pst. – ikke ta meg på det tallet. Det er klart at når en fjerner virkemidlene, kan en ikke forvente at en får en økt rolle og en større suksess i det arbeidet. Så må vi ha vilje i denne salen til å overføre flere oppgaver til fylkeskommunen. Det kan ikke være slik at staten skal sitte igjen med alle oppgavene. Vi er nødt til å lytte til fylkene: Hva er det vi kan gjøre bedre enn staten, og hva er det vi kan flytte nærmere innbyggerne? Senterpartiet fremmet mange forslag da vi behandlet fylkesreformen, om nye oppgaver til fylkene. De ble dessverre stemt ned her i denne salen. Og ja, det er mange fylkespolitikere fra Senterpartiet. Det er fordi velgerne har ønsket mange fylkespolitikere fra Senterpartiet. Det er sikkert mange som har stor lønn, og noen har lønn som fylkespolitiker samtidig som de sitter i denne sal, men det er overhodet ikke noe argument for å legge ned fylkeskommunen. Og det er ikke Senterparti-representanter.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-03-18:
Eg oppfatta presidenten i stad slik at han oppmoda til at dersom det var fleire fylkespolitikarar i salen som ikkje hadde teke ordet, måtte dei ta ordet i debatten. Det er mogleg eg misforstod, men no er eg iallfall komen opp her. Eg har følgt debatten med interesse, og eg hadde tenkt å gjere noko så uvanleg som å ta Senterpartiet litt i forsvar, iallfall Senterpartiet i det fylket eg kjem frå, Vestland. For det første: Eg er også einig med representanten Greni på eitt punkt, i at når ein høyrer på Framstegspartiet her, verkar det som om Framstegspartiet ikkje har heilt klart for seg forskjellen på Statsforvaltaren og fylkeskommunen. Det vil eg nok oppmode fleire representantar om å setje seg litt grundigare inn i. Eg trur mykje av den kritikken som kjem frå Framstegspartiet, kjem i samband med Statsforvaltaren, som altså ikkje er eit folkevalt organ, men ein del av statsforvaltninga. Elles er det ein god del gode poeng i den kritikken som kjem der. Men når representanten Greni seier at om vi skal utvikle fylkesnivået, er det ein føresetnad at vi får splitta opp desse forferdelege nye fylka slik at dei blir små og gamle igjen, då er eg veldig glad for at vi ikkje er der i Vestland. Eg er òg veldig glad for at Senterpartiet i Vestland er like tydelege som oss i Venstre, i Høgre og i Arbeidarpartiet på at vi ikkje skal drive med omkampar. Vi har fått eit stort og godt nytt fylke som – og no siterer eg Senterpartiets fylkesordførar i Vestland – etter samanslåinga har levert gode tenester og fått tilbakemeldingar om eit godt og konstruktivt samarbeid med kommunar og næringsliv, lag og foreiningar. Det er ei oppfatning som eg deler, og eg er veldig glad for at fylkestinget i Vestland no denne veka har lagt debatten om omkamp død, med støtte frå eit tydeleg fleirtal også i Senterpartiet i Vestland. Så eg vil gje honnør til Senterpartiet for å stå opp for nye Vestland og ikkje ønskje omkamp og tilbake til gamle dagar i vår del av landet, så får ein halde på med det i andre delar av landet. Eg er iallfall optimist på Vestland sine vegner. Så har Vestland gjort eit anna viktig vedtak. Dei har sagt at no må dette nye, sterke fylket få fleire oppgåver. Nye oppgåver er viktig, det er noko vi heiar på. Til no har denne regjeringa berre teke frå fylka oppgåver, ein har teke frå dei ansvaret for kjøp av flyruter, ein har teke frå dei ansvaret for fiskerihamner. No er Vestland tydelege: Eit stort, sterkt fylke på Vestlandet må få fleire oppgåver. Tida er inne for det, og det kjem iallfall Venstre til å stå på for. Og etter det eg har høyrt i denne salen, kan det no faktisk vere eit godt håp om at det kan få eit breitt fleirtal vidare framover òg. Så heia Senterpartiet i Vestland, heia nye og større fylke! Dette peikar framover, vi har fått eit sterkt Trøndelag, eit sterkt Agder på Sørlandet, eit sterkt Innlandet, eit sterkt Vestland. Dette peikar faktisk framover, og så får vi heller leve med at her må det skje nye reformer vidare også andre stader i landet.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-03-18:
Eg takkar statsråden for svaret og for høge ambisjonar om ein aktiv distriktspolitikk, som eg opplever at statsråden har. Eg er også veldig glad for at statsråden begynte sitt innlegg med å slå fast noko som også står i Hurdalsplattforma, nemleg at regjeringa vil byggje distriktspolitikken sin på Norman- og Brandtzæg-utvalet sine rapportar og tilrådingane der og bruke det som eit grunnlag for den nye distriktspolitikken ein no utformar. Det er viktig, for det er eit kunnskapsgrunnlag som ikkje er partipolitisk, men det er breitt samansett, og det gjev ein del føringar eg trur er veldig viktige å ta med seg. Ein del av det handlar om at folk i framtida kjem til å ha større valfridom i korleis ein vil leve livet sitt, kombinert med at det vil vere mangel på arbeidskraft og rift etter folka. Det betyr litt sånn enkelt sagt at det er ikkje nok berre å opprette ein statleg arbeidsplass ein plass i Distrikts-Noreg, vi er nøydde til å laga ein samla attraktivitet som gjer at unge folk faktisk ønskjer å bu der. Det handlar om bukvalitet på stadane, og det handlar om å kunne vere ein del av eit større, samla kompetansemiljø og føle seg som ein del av ein heilskap. Derfor er eg ikkje sikker på at løysinga nødvendigvis er at kvar enkelt kommune legg til rette for at éin og éin statleg tilsett skal kunne sitje der. Det er sjølvsagt betre enn ingenting, men eg trur ein må jobbe for å skape meir sånn type samla kompetansemiljø, der ein faktisk er ein del av eit statleg fellesskap i ein stor etat og det kompetansemiljøet ein stor statleg etat er. Det legg bl.a. pilotane på Statens hus opp til, at ein er ein reell del av ei statsforvalting, ikkje ein tilfeldig person som sit på eit kommunehus med dei tilsette i staten. Eg trur den tankegangen blir viktig. Eg trur òg det er ekstremt viktig å setje krav til dei statlege etatane om at det å la tilsette få lov til å jobbe desentralisert, er ein del av forventingane til ein moderne stat som arbeidsgjevar, på same måte som det er i næringslivet. Der ønskjer eg å utfordre statsråden endå tydelegare på om ein faktisk vil gje tydelegare – kall det – marsjordre til statsetatane om at det å jobbe «remote», det å jobbe utover i landet, skal vere noko ein legg til rette for. Det skal ikkje vere opp til kvar enkelt mellomleiar om ein er positiv eller negativ til det for sine tilsette, det er faktisk ei forventing frå øvste hald om at den måten vi jobbar på, er den nye normalen i staten, på same måte som det er i ferd med å bli det i næringslivet i Noreg. Det håpar eg er eit tema vi kan kome tilbake til litt seinare, men eg takkar for svaret så langt.
Erling Sande (Senterpartiet), 2022-03-18:
Eg skal nyansere historieforteljinga til representanten Bjørlo når det gjeld Senterpartiet i Vestland, men det må eg få kome tilbake til om litt, for fyrst har eg lyst til å seie at det har vore ein utruleg spesiell debatt å sitje og høyre på. Det kanskje mest spesielle er at ein i debatten ser ut til fyrst og fremst å ansvarleggjere oss i Senterpartiet for at fylka har manglande oppgåver eller uoversiktleg struktur. Framstegspartiet, som er forslagsstillar her, har frikopla seg heilt frå åtte år med makta i dette landet. Dei køyrde gjennom reformer som folk ikkje bad om, som har kosta store midlar, og som ikkje har ført til mindre byråkrati, men meir, sånn det er oppfatta ute i mange kommunar. Venstre går opp på talarstolen og seier at dei har vitalisert fylkeskommunen. I den grad ein har vitalisert noko, må det vere fylkesgrensene, for dei oppgåvene som låg til grunn for heile reforma, oppgåvene som var årsaka til at grensene måtte endrast, kom ikkje. Vi må desentralisere fleire statlege oppgåver til kommunar og fylke. Ja, vi må gje lokale styresmakter, både på kommunalt og på fylkeskommunalt nivå, meir reell makt. Eg trur lokale politikarar veldig ofte sit og kjenner på at dei har ansvar, men i møte med sektormyndigheitene manglar dei makt, makta til å ta heilskaplege vurderingar. Vi må styrkje det lokale sjølvstyret. Så har eg lyst til å leggje til, til representanten Bjørlo si forteljing og sitering frå fylkesordførar i Vestland, at fylkesordføraren i Vestland har peika på nettopp dette: Oppgåvene kom ikkje, og ansvaret for at oppgåvene i denne reforma ikkje kom, har eine og åleine dei som har sete med makta i dette landet dei siste åtte åra.
Liv Gustavsen (Fremskrittspartiet), 2022-03-18:
Jeg hadde ikke tenkt å ta ordet i saken, men følte nå at det må jeg gjøre. Som fylkespolitiker og vara inne nå må jeg bare fortelle litt om hvordan det er, etter å ha hørt all den klokskapen eller – om jeg får lov til å si – uklokskapen som kommer fram her fra enkelte representanter. Det er rørende å høre Senterpartiet si at man i Vestland er så veldig fornuftige, at de har dette store fylket og vil fortsette med å være fylke, og så viser man til at det er så ufornuftig med de små fylkene i Viken. Jeg vil gjøre representantene oppmerksom på at i Vestland bor det 630 000 mennesker, og i Akershus – det lille fylket som kanskje kommer tilbake – bor det også 630 000 mennesker. Kanskje det da er på tide at man legger ned hele fylkesnivået, når man omtaler dette fylket som stort og robust, som ikke er større enn de man omtaler som små. Jeg vil også si at det fra Senterpartiet er vist til i denne debatten at man ikke har tro på kommunene ved at man sier at de ikke kan ta seg av videregående skoler. Da må jeg gjøre Senterpartiet oppmerksom på at kommunene fungerer veldig godt med interkommunalt samarbeid. Det kan de også klare når det gjelder videregående skoler i framtiden. Med all den mangel på kunnskap som har kommet fram i debatten, er det kanskje på tide at vi legger ned fylkeskommunen.
Svein Harberg (Høyre), 2022-03-18:
Jeg vil først takke saksordfører for grundig arbeid og gjennomgang. Selv om det er full enighet i komiteen, og noe av innlegget blir likt, er det naturlig å komme med noen korte kommentarer. Jeg må si at det er overraskende at det i en oppfølgingsrapport som dette må slås fast av Riksrevisjonen at en rekke departementer og underliggende organer fortsatt journalfører for lite for sent. Riksrevisjonen peker også på at for mange saker ikke har tydelige titler i postlistene, og dermed er krevende å finne ut av. Dette må nødvendigvis være et utfordrende resultat også for statsrådene i de omtalte departementene. Høyre er enig med Riksrevisjonen som mener slik manglende arkivering og mangelfull journalføring av dokumenter i viktige enkeltsaker svekker mulighetene for offentlig debatt, demokratisk innsyn og kontroll. Dette må det rettes opp i. I arbeidet med å gjøre innsyn enklere var det et viktig grep regjeringen Solberg gjorde da de i 2018 innførte e-innsyn. Dette var en ny og bedre innsynsløsning. Det innebar også en koordinering av statlig og kommunal sektor som gjør det enklere for innbyggere, journalister, næringsliv og andre å følge med på beslutningene som angår og interesserer dem. lnnsynsløsningen er likevel fullstendig avhengig av gode rutiner og oppfølging hos dem som behandler dokumentene. Riksrevisjonen anbefaler at Kommunal- og moderniseringsdepartementet, Justis- og beredskapsdepartementet og Kulturdepartementet identifiserer nye tiltak som kan bedre etterlevelsen av regelverket – som finnes – når det gjelder både arkivering av arkivverdige dokumenter, hvordan de blir journalført og synlige i offentlige postjournaler, og hvordan lovregler blir praktisert i statlig forvaltning. Dette er en god anbefaling, og jeg håper vi har samme mål om at dersom Riksrevisjonen skulle komme med en ny oppfølging, vil den vise at alt er på stell i både departementer og underliggende etater. På den måten kan vi få kontrollert og styrket tilliten til at Norge styres på en ryddig og god måte!
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2022-03-18:
Eg vil starta med å takka saksordføraren og komiteen for godt samarbeid. Denne saka handlar om ålmenta sin innsynsrett i forvaltningas dokument. Seinare i dag skal me handsama Stortinget sin innsynsrett i forvaltningas dokument. Forvaltninga har lagt seg til ein praksis for å handtera dokument som ikkje er i tråd med verken offentleglova eller arkivlova. Praksisen er så langt ifrå lovkrava at Riksrevisjonen valde å laga ein ny rapport framfor å følgja opp saka i den ordinære rapporteringa. Ein samla komité står bak kritikken og tilrådingane i rapporten. Det tyder at departementa må tenkja nytt om korleis dei arbeidar med arkivering og journalføring, dei kan ikkje avvisa trongen for nye tiltak når dei sjølve ikkje har rutinar som er i tråd med lova. Dei kan ikkje visa til det einskilde departement sitt ansvar når det er sein og mangelfull journalføring på tvers av departementsområda. Eg vil særleg trekkja fram tilrådinga frå Riksrevisjonen til Statsministerens kontor. Riksrevisjonen tilrår statsministeren å formidla til departementa og statsforvaltninga kor viktig arkivering, journalføring og dokumentoffentlegheit er for offentleg debatt, medbestemming, tillit til offentleg forvaltning og demokratisk kontroll. Å syta for at praksis er i tråd med lova handlar om kva verdiar leiinga står for. Difor legg me i innstillinga vekt på at partipolitiske omsyn ikkje gjev grunn for å utsetja handsaminga av innsynskrav. Omsynet bak offentleglova er å styrkja informasjons- og ytringsfridomen, den demokratiske deltakinga, rettstryggleiken for den einskilde, tilliten til det offentlege og kontrollen frå ålmenta. Desse verdiane skal liggja i botn for forvaltninga si handtering, arkivering og journalføring av dokument.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2022-03-18:
Eg vil fyrst takka saksordføraren for ein grundig gjennomgang. Eg skal berre ta nokre korte tillegg. Eg er samd med fleirtalet som kritiserer at statsråden har uttalt i media at han ikkje vil fjerna kravet om helseattest, når han samstundes sa til Stortinget at han arbeidde med saka. No er oppgåva til departementet å koma attende til Stortinget med ei sak om korleis oppheving og krav om helseattest for eldre bilførarar skal gjennomførast. Oppmodinga er vedteken i Stortinget og gjeld både før og etter regjeringsskiftet. Om departementet ikkje ynskjer å følgja dette opp, skal dei forlengja forslaget om å oppheva vedtaket. Ansvarlegheitslovas føresegn om straffansvar for statsrådane gjeld alvorlege konstitusjonelle lovbrot som klart bør vera straffbare. I denne saka har ikkje statsråden brote noka lov sidan Stortinget framleis ventar på oppfølging frå departementet. Difor er det ikkje grunnlag for dette forslaget.