Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2010-06-03:
Jeg vil først takke interpellanten for å ha reist denne viktige debatten. Jeg er enig med interpellanten i at mer forebygging i helseutdanningen er viktig, og at vi trenger flere innenfor de ulike gruppene, både helsefagarbeidere – som også statsråden var inne på – og ikke minst innen høyere utdanning og spesialutdanning, som vil være min vektlegging i dag. Diakonhjemmets Høgskole og Lovisenberg diakonale høgskole har fått 68 søknader til ca. 30 plasser på master i helsetjenester til eldre. Det er svært gledelige tall når vi kjenner de demografiske utfordringene som venter i fremtiden. Det viser at mange helsepersonell ønsker å jobbe med eldre. Det viser også at de ønsker å ha en enda sterkere faglig kompetanse som helsepersonell. Det må vi benytte oss av. Derfor skulle jeg ønske at skolene i sterkere grad hadde hatt kapasitet og mulighet til å ta imot enda flere kvalifiserte studenter. Også på videreutdanning i palliasjon, eller lindrende behandling til døende, har Lovisenberg diakonale høgskole svært god søkning. Kristelig Folkeparti mener at tilbudet om livshjelp til døende mennesker må styrkes. Dette gjelder både på sykehusene og i den kommunale helse- og omsorgstjenesten. Kompetanse i lindrende behandling må styrkes på alle typer avdelinger der mennesker dør – også i hjemmetjenesten og på sykehjemmene. Kristelig Folkeparti har tidligere fremmet et forslag om en egen plan for livshjelp. Tradisjonelt forbinder mange lindrende behandling med kreftrammede, men alle pasientgrupper må få tilbud om livshjelp i livets sluttfase. Med den demografiske utviklingen vil vi bl.a. få stadig flere eldre som vil ha behov for det. Videreutdanningen i palliasjon er dessverre ikke et masterstudium i dag. Lovisenberg diakonale høgskole har et ønske om å kunne tilby denne utdanningen som en master, men det finnes dessverre små ressurser til å kunne utvikle et masterprogram. Jeg mener at statsråden bør se på mulighetene for å sikre ressurser til denne type utviklingsarbeid, og håper det, for det er viktig. De private høyskolene har høy kompetanse og ikke minst vilje til å satse på dette. Uavhengig av om en skole er privat eller offentlig, gir det en unik mulighet som statlige myndigheter bør benytte seg av. Mastergrad stimulerer også til utvikling og forskning, senere doktorgradsarbeid, lederutvikling, evaluering og dokumentasjon. Det innebærer en sterk kompetanseheving som helsesektoren vil være avhengig av i fremtiden. I en tid hvor det blir knapphet på ressurser, vil krav til god ledelse og effektive arbeidsmetoder og strategier stå sentralt. Jeg vil svært gjerne høre statsrådens vurdering av en slik utvikling. Så har jeg lyst til å kommentere innlegget til representanten Tor Bremer. Jeg tror kanskje han ikke er her lenger, men jeg gjør det likevel, for jeg ble ganske opprørt over det. Han startet sitt innlegg med å gå rett i strupen på opposisjonen og si at vi svartmaler helsesektoren. Så går han videre og snakker om helsepersonell. Jeg er helt enig med representanten Bremer i at helsepersonell gjør en fantastisk jobb. Ingen partier i opposisjonen har noen gang kritisert helsepersonell for å gjøre en dårlig jobb. De gjør en fantastisk jobb. Det synes alle brukerne også. Vi har mye bra i helsesektoren i Norge, men vi har også store utfordringer. På noen områder går vi nesten baklengs inn i fremtiden, og jeg skal begrunne det: Jeg ser på meg selv som en ombudskvinne for ulike enkeltmennesker og brukerorganisasjoner i dette landet. I denne uken har jeg hatt møte med to brukerorganisasjoner. En av dem var Mental Helse, som har en stor bekymring i disse dager etter at opptrappingsplanen er avsluttet, øremerkingen er tatt bort, og vi ser at kommuner og spesialisthelsetjenesten bruker mindre og mindre penger på psykisk helse. Dette er en stor bekymring for brukerne våre. Det andre området jeg vil nevne, er muskel- og skjelettlidelser. Haugesund Sanitetsforenings Revmatismesykehus la mandag denne uken, altså for få dager siden, ned sitt fysikalske institutt inkludert sitt terapibasseng. Mer enn 1 000 pasienter rammes. Det er stor fortvilelse. De sier at de kommer til å bli sykmeldt, de kommer til å bli uførepensjonert. Dette skjer fordi staten har trukket seg fra det økonomiske samarbeidet med Haugesund kommune – et samarbeid som er helt i tråd med samhandlingsmeldingen. Bjarne Håkon Hanssen sa da han var på besøk der 1. desember 2008, at dette er jo glimrende, det er jo akkurat slik vi skal ha det i den nye samhandlingsreformen. Endringen i finansieringsordningen for fysioterapeuter i en del poliklinikker har gjort at flere terapibasseng er nedlagt, eller kommer til å bli nedlagt. Jeg forstår det ikke. Dette er å gå baklengs inn i fremtiden.