Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Innvandrings-, asyl- og integreringsfeltet er et stort fagfelt, med til dels komplekse strukturer og med virkninger for hele samfunnet. Vi i Fremskrittspartiet mener derfor det er viktig og helt avgjørende å definere klare målsettinger på dette området for at vi skal lykkes med politikken som føres. Jeg vil derfor klargjøre i mitt innlegg noen av målsettingene for oss i Fremskrittspartiet og noen av de politiske virkemidlene som gjør at vi kan nå disse målene. Vi skal som nasjon opprettholde og videreføre vår humane, medmenneskelige linje og praksis med å ta imot mennesker som må rømme fra krig, undertrykkelse og forfølgelse, og gi dem beskyttelse. Vi skal overholde våre internasjonale forpliktelser og avtaler. Jeg var også under trontaledebatten inne på at vi i Fremskrittspartiet har et grunnleggende positivt syn på dette med innvandring til Norge, at det er veldig mye positivt som har kommet ut av innvandringen til Norge. Vi ser samtidig klare utfordringer. Men det viktigste og fremste målet for Fremskrittspartiet er også på dette området å legge til rette for at enkeltindividet skal ha retten og muligheten til å lykkes basert på egen innsats, helt uavhengig av hvor vedkommende er fra, hva man tror på, kjønn, alder, seksuell legning og alle andre faktorer. Vi ønsker at mennesker skal bli sett på som det enkeltindividet og den ressursen de faktisk er. For å få til dette må noen grunnleggende faktorer og verdier ligge til grunn. Derfor er det viktigste vi er nødt til å starte med, det verdimessige og prinsipielle. Vi må ikke glemme hvorfor mennesker i utgangspunktet rømmer til Norge og ikke fra Norge. Da min familie og jeg måtte rømme fra noen av verdens verste tyranner og terrorregimet i Iran, var det ikke tilfeldig at vi valgte Norge og Vesten. Det vestlige og norske samfunnet bygger på en del grunnleggende verdier, som frihet for enkeltmennesket, demokrati, likestilling, menneskerettigheter, politisk og religiøs frihet og ikke minst ytringsfrihet. Nettopp derfor er det så godt å leve i Norge og Vesten, og derfor har mange av oss politiske flyktninger søkt tilflukt akkurat her. Disse verdiene og rettighetene har ikke kommet av seg selv, men blitt til etter iherdig kamp fra frihetselskende og modige mennesker. Dersom vi ønsker å beholde disse verdiene og vår frihet, må vi også være villige til å kjempe for dem og gjøre det helt klart for alle som ønsker å bo her i landet, at vi ikke under noen omstendigheter er villige til å gå på akkord med disse verdiene som ligger til grunn for det norske samfunnet. Dette bør derfor bli en del av integreringsarbeidet på et så tidlig stadium som mulig. Dessverre har vi hatt en utvikling der det i altfor stor grad har vokst fram parallellsamfunn der mennesker som til og med er født og oppvokst i Norge, faller utenfor og uttrykker et sterkt hat til det norske samfunnet. Det har blitt økt radikalisering av svært unge mennesker, som er en farlig og dramatisk utvikling for samfunnet vårt, og som verken vi som nasjon eller de enkeltindividene som blir radikalisert og havner i den type grupperinger, er tjent med. Vi kan ikke ha det slik, og derfor er det så viktig å klargjøre hva slags verdier vi står for. Dette bør gjenspeiles i alt arbeidet vi gjør med integrering i Norge. Dernest er vi nødt til å kartlegge våre kapasiteter innenfor en rekke områder for å kunne gi mennesker reell hjelp og ivareta dem på en god og anstendig måte for å nå de målene jeg nevnte innledningsvis. Ved å finne ut av hva vi har kapasitet til, vil vi også føre en mer realistisk politikk. Vi i Fremskrittspartiet håper at en slik tilnærming vil kunne åpne opp øynene til folk på venstresiden og få dem til å innse at et land med fem millioner mennesker tross alt har sine begrensninger, og ikke minst at det er en sammenheng mellom det antallet mennesker man tar imot, og det antallet man har mulighet til å integrere på en vellykket og god måte. Når 5 000 mennesker som har fått innvilget opphold i Norge, fortsatt bor på asylmottak, kan det kanskje tyde på at man begynner å nærme seg en smertegrense, at det ikke helt er en sammenheng mellom det antallet man tar imot og gir opphold til, og det antallet man er i stand til å bosette på en god, verdig og forsvarlig måte. Det er en alvorlig utvikling, ikke minst av hensyn til de menneskene som blir boende på mottak over flere år, fordi det ikke er steder de kan bosette seg. Det er dessverre ett av mange bevis på hvor feilslått politikken til den rød-grønne regjeringen gjennom åtte år var – en feilslått politikk som både det norske samfunnet og de enkeltindividene det gjelder, må lide for i mange år framover. Det er også på tide å gjeninnføre respekten for asylinstituttet. Vi kan ikke under noen omstendigheter finne oss i at mennesker under dekke av den grunnleggende retten de har til å søke om beskyttelse, kommer til Norge for å begå kriminalitet eller nekter å følge lovlig fattede vedtak om at de ikke skal være her. Skal norsk asylpolitikk fungere, er det viktig at vi faktisk får sendt ut de personene som får avslag på asylsøknaden sin i Norge, eller begår kriminelle handlinger. Ingen tjener på at mennesker som ikke skal være her, blir her over lengre tid. Det er i dag 5 400 mennesker som har fått avslag på sine asylsøknader, som fortsatt befinner seg i Norge og bor på mottak. I tillegg er det ytterligere 7 000 mennesker med avslag som ikke bor på mottak, men som befinner seg i Norge uten at vi helt vet hvor. På toppen av dette kommer de som er straffedømte, men ikke fengslet, som fortsatt er i landet, og på toppen av dette igjen finnes det illegale innvandrere som vi ikke aner så mye om. Et stort antall personer med avslag på asylsøknaden som opptar kapasitet på mottak, er kostbart for det norske samfunnet og undergraver asylinstituttet. Uttransporteringer er derfor en viktig prioritering for Fremskrittspartiet i regjering. Erfaringene vi har til nå, viser at når man øker tvungne uttransporteringer av personer som ikke har rett på opphold i Norge, reiser også flere frivillig. Derfor er vi godt fornøyd med at regjeringen i sitt budsjett bidrar til en økning på 1 800 flere uttransporteringer neste år, slik at man får uttransportert 6 700 mennesker totalt. Den viktigste endringen vi i Fremskrittspartiet er glade for at vi har fått et stortingsflertall med på, er å endre mottaksstrukturen. Vi får nå to hovedtyper mottak: integreringsmottak for de menneskene som har fått opphold og venter på å bli bosatt i norske kommuner, der vi setter i gang inkludering- og integreringsarbeidet fra dag én og sørger for at disse menneskene får et best mulig utgangspunkt for sitt opphold og sin start i Norge. Dernest får vi også retursentre, som de som ikke skal være her, blir bosatt på, og der integreringsperspektivet faller bort. Dette, sammen med en styrking av UDI på 40 mill. kr, som bidrar til behandling av 1 000 flere asylsaker, 10 000 flere oppholdssaker samt 10 mill. kr til nødvendig IKT-utvikling, viser en klar bedring også på dette feltet med ny regjering.