trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Som jeg har informert om tidligere, har vi 35 kjøretøy som er bestilt som en ny hurtiganskaffelse ved at vi har kommet inn på andre lands produksjonslinjer, og som blir levert i utgangen av mai. De øvrige kjøretøyene som Forsvaret har bestilt, vil bli levert i slutten av dette året. Vi kunne godt ønske oss at alt skulle bli levert øyeblikkelig, men vi er altså ett av mange land som er ute etter å skaffe seg denne typen pansrede kjøretøy. Derfor må vi også finne oss i at vi må stå i kø i en periode, men vi gjør alt vi kan for å skaffe oss kjøretøyene så raskt som mulig.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
La meg først få understreke følgende: Statens grunnleggende økonomiske interesser tilsier at vurderinger av konkrete forandringer i statens eierandeler i selskaper ofte ikke kan legges fram i forkant. Det gjelder særlig for børsnoterte selskaper der aksjene omsettes løpende i markedet, men også i andre transaksjoner hvor konkret kjennskap til statens posisjon kan påvirke vilkårene med negativ effekt for staten eller selskapet. Også hensynet til andre parters kommersielle interesser kan tilsi at forberedelser skjer i fortrolighet innenfor de rammer som aktuelle lover og børsforskrifter setter. Regjeringen må her arbeide og finne løsninger innenfor de fullmakter som Stortinget har gitt, eller eventuelt forhandle fram avtaler med forbehold om Stortingets godkjennelse. Så til det konkrete spørsmålet fra representanten Hansen: Norske Skog er en sentral aktør innenfor norsk treforedlingsindustri og en viktig arbeidsgiver i flere lokalsamfunn. Nærings- og handelsdepartementet har det siste året hatt flere kontakter med sentrale aktører i Norske Skog for å være orientert om situasjonen i selskapet og virksomheten i Norge. Kontaktene har bl.a. omfattet ledelsen, styret i selskapet og representanter for skogeierne og for de ansatte. Jeg har gjennom disse kontaktene fått det inntrykk at hovedutfordringen i selskapet ikke ligger på eiersiden, men at det er spørsmål om å finne en vei for å tilpasse selskapets virksomhet til markedsforholdene. Det står, så langt jeg skjønner, sentralt i selskapets arbeid. I kontakten vi har hatt, har det ikke kommet fram noe ønske fra dagens eiere om at staten skulle gå inn på eiersiden i Norske Skog. Vi har heller ikke behandlet forespørsler fra noen investorer om det. Hansen har imidlertid oppfattet det riktig, at Regjeringen er opptatt av å bidra til utvikling av norsk næringsliv gjennom et langsiktig og stabilt eierskap på kommersielle premisser. Regjeringen har ikke som mål å fortrenge privat kapital, men å finne et godt samspill mellom statlig og privat kapital der det er hensiktsmessig. Det gjøres bl.a. gjennom Folketrygdfondets, eller Statens pensjonsfond - Innlands, investeringer i norske bedrifter og gjennom det direkte statlige eierskapet, men også i det samspillet mellom privat og statlig kapital som er etablert gjennom virksomheten til bl.a. Innovasjon Norge, SIVA og Argentum Fondsinvesteringer, gjennom ulike regionale investeringsfond og etter hvert gjennom et nytt fond for direkte investeringer som vil ligge inn under Innovasjon Norge. Det ligger til grunn for Regjeringens arbeid å finne praktiske former for samspill mellom privat og offentlig kapital som gir gode kommersielle løsninger i kombinasjon med et langsiktig og stabilt eierskap.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Som jeg gav uttrykk for, er det flere former for statlig eierskap. Derfor vil vurderingene som ligger til grunn for de forskjellige investeringene, også variere. Folketrygdfondet, altså Statens pensjonsfond - Innland, er en investering av mer finansiell art - og uten at det ligger til grunn noen strategi fra staten som eiers side. Så kommer det et nytt fond i Innovasjon Norges regi, som har som klar strategi å bidra til å utvikle særlig nyetablerte bedrifter med stort potensial, med et eierskap på inntil 49 pst., altså for å stimulere til også privat eierskap. Der er dét en strategi. Når det gjelder Aker Kværner-saken, som jeg vet representanten er veldig opptatt av, er den strategiske tilnærmingen åpenbar: En stor eierpost var til salgs, og vi så det som et industrielt ansvar å bidra til to ting. Det ene er et langsiktig eierskap, der vi sørger for at utvikling, hovedkontorfunksjoner osv. skjer med utgangspunkt i Norge. I tillegg til det oppnår vi altså et god industrielt samarbeid med store svenske industrielle miljøer. Men utgangspunktet for de forskjellige typer statlig eierskap er altså forskjellig fra eierpost til eierpost.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Jeg er kjent med at representanten ønsker å framstille dette som uklar eierskapspolitikk. Men eierskapsmeldingen, som representanten nettopp omtalte, er et grundig dokument, som vi strategisk skal forholde oss til når det gjelder de eierskapene vi har, og hvor stor andel vi ønsker å eie framover. La meg kort bare få understreke at de aktuelle investorer, som jeg også har sett i avisen har antydet at staten burde gå inn som eier, aldri har tatt kontakt med meg eller andre for på en måte å få tilslutning til en slik strategi - bare så det også er nevnt her. Så når det gjelder eierskapet i Aker Kværner: Til en pris som tilsvarer en gjennomanalysert likvid aksje på børsen, har vi - til tross for at eierandelen tilsvarer indirekte 12 pst. av Aker Kværner gjennom å eie 30 pst. av 40 pst. - oppnådd negativt flertall og sikret at hovedkontorfunksjoner og industriell utvikling skjer i Norge. Den type saker må selvfølgelig håndteres med utgangspunkt i den aktuelle situasjonen. Men den industrielle strategien bak, at det utviklede teknologimiljøet i Norge - som kan bety mye også for framtiden - forblir på norske hender, burde være åpenbar.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-01-09:
Med presidentens tillatelse må jeg få lov til å ønske statsråden godt nytt år. Det er den første spørretimen i et nytt år, og jeg ser frem til mange meningsbrytinger om viktige samferdselsspørsmål i året som kommer. «Offentliggjøring av grunnarbeidet til ny Nasjonal transportplan 2010-2019 er utsatt. Henholdsvis stamvegutredningen fra Statens vegvesen og stamnettutredningen fra Jernbaneverket har lenge vært kjent. Disse dokumentene peker på investeringsbehov på henholdsvis 230 mrd. kr og 80-100 mrd. kr for nødvendig opprustning av stamveinettet og dagens jernbanenett. Hvilke kriterier vil Samferdselsdepartementet legge til grunn for dimensjonering av investeringer og underliggende trafikkvekst i ny Nasjonal transportplan 2010-2019?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-01-09:
Takk for svaret. Jeg håper jo selvfølgelig at tidsrammen for departementets fremleggelse av NTP holder - med desember 2008. Men utgangspunktet for spørsmålet er jo at det er grunnarbeidet, som altså kommer fra fagetatene, som ble varslet forsinket før jul. Grunnarbeidet til ny Nasjonal transportplan er jo det som skal være grunnlaget i den ganske brede og omfattende høringen som skal skje ikke minst på fylkeskommunal basis. Da er det viktig å få avklart om de faglige syn som kommer fra fagetatene, er styrende for ambisjon og utbyggingsramme, eller om de faglige rådene blir underlagt en politisk styring i departementet, som faktisk legger lavere rammer enn det som faglig sett er nødvendig for å få et godt fremtidig vei- og jernbanenett.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-01-09:
Full offentlighet og fullt innsyn er veldig bra - der har for øvrig dette departementet et forbedringspotensial, hvis vi ser litt tilbake. Spørsmålet mitt berører også trafikkveksten. Både i inneværende transportplan og i foregående transportplaner har den vært satt noe lavt. Det innebærer bl.a. at vi bygger ut nye veier som rimelig kort tid etter åpning er fulle av trafikk og fremstår som underdimensjonerte. Det var et oppslag så sent som i går om en vei i Trondheims-området som faktisk ser ut til å få langt større trafikk enn det som var beregningen. Veivesenet innrømmer at de ikke selv har styring på trafikkveksten som legges til grunn, men viser til at det er Finansdepartementet som styrer dette. Vil statsråden i neste nasjonale transportplan, 2010-2019 ta hånd om den viktige forutsetningen som trafikkveksten er? Eller er det fortsatt slik at det er Finansdepartementet som bestemmer?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-01-09:
Eg vil gjerne gjengjelde det gode ynsket om godt nytt år, både til representanten Sortevik og Stortinget elles. Eg ser òg fram til mange meiningsbrytingar og gode diskusjonar i denne salen. Nasjonal transportplan 2010-2019 skal etter planen fremjast for Stortinget i desember i år. NTP skal leggje grunnlaget for utviklinga av transportsektoren i Noreg i perioden. Det er viktig å leggje planar som gjev oss eit effektivt styringsverktøy og eit godt grunnlag for oppfølging i dei årlege budsjettframlegga. Regjeringa har, som første regjering, følgt opp rammene for NTP for veg og jernbane i budsjetta for 2007 og 2008. Transportetatane sitt førebuande arbeid med ny NTP for perioden 2010-2019 vart sett i gang i januar 2006 på grunnlag av retningsliner frå Fiskeri- og kystdepartementet og Samferdsledepartementet. Som ein del av dette arbeidet har transportetatane kvar for seg gjort stamnettutgreiingar med eit lengre tidsperspektiv og utan konkrete økonomiske prioriteringar. Eg har for første gong gjort utgreiingane offentlege, og dei har vore kjende sidan hausten 2006. Slike utgreiingar er viktige for retninga i den langsiktige planlegginga, og er samstundes ein del av grunnlaget for neste NTP. I retningslinene for transportetatane sitt arbeid med eit fagleg grunnlagsmateriale for NTP 2010-2019 vert etatane bedne om å gjere greie for korleis dei i denne perioden vil rå til at ressursane vert nytta innafor ei berekningsteknisk økonomisk ramme. Denne ramma vart sett til 10 gonger budsjettframlegget for 2007, med marginalvurderingar innafor +/- 20 pst. Denne tilrådinga får eg som ein del av grunnlagsmaterialet 17. januar. Framlegget frå etatane vil vere offentleg og leggje grunnlaget for ei brei drøfting i samfunnet. Det vil m.a. verte lagt fram for fylkeskommunar og storbyar til uttale. På grunnlag av etatane sitt framlegg og den vidare handsaminga av det vil Regjeringa leggje fram NTP i desember i år. Endelege økonomiske rammer for perioden og kva for investeringar vi finn rom for innanfor desse rammene, vil eg sjølvsagt kome attende til i den samanhengen. Representanten Sortevik spør òg om underliggjande trafikkvekst i NTP 2010-2019. Det er viktig, m.a. for dimensjonering av anlegg og for drift og vedlikehald av eksisterande nett, at me legg til grunn best moglege prognosar for ei usikker framtid. Eg er oppteken av at det vert gjort eit godt fagleg arbeid òg på dette området. I retningslinene til transportetatane er dei bedne om å utarbeide «mest mulig forventningsrette prognoser». I samråd med etatane vil det òg i tida etter deira framlegg verte arbeidd vidare med å kvalitetssikre framskrivingane og å oppdatere dei i høve til utviklinga fram mot framlegging av stortingsmeldinga.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-01-09:
Då me la løpet for Nasjonal transportplan, som òg sjølvsagt Regjeringa har vore inne og drøfta, var tidspunktet for framlegging frå etatane januar 2008. Det er inga forseinking. På eit tidspunkt ynskte etatane, og vurderte, at ein skulle vere klar til å leggje det fram for offentlegheita i desember - eg sa på det tidspunktet at dersom ein var klar for det, skulle me prøve å få det til før jul. Så hadde me eit skifte, ny vegdirektør, som òg har hatt betydning for tidspunktet. Men det er viktig å streke under at det er inga forseinking i forhold til tidsplanen frå departementet si side, når dette no vert lagt fram i januar 2008. Det er sjølvsagt slik at dei faglege tilrådingane som vert gjevne, skal offentlegheita, Stortinget og alle få del i. Eg gjorde stamnettutgreiinga offentleg nettopp for at ein skulle sjå kva som på ein måte er den ideelle verda - og så får me sjå, når Stortinget då får NTP i desember, kor nær den ideelle verda ein kjem innanfor ansvarlege økonomiske rammer.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-01-09:
Å estimere og å anslå trafikkvekst er ein vitskap som ikkje er heilt nøyaktig. Det syner dei seinare nasjonale transportplanane til fulle. Det handlar sjølvsagt òg om høgkonjunkturar og lågkonjunkturar som påverkar trafikkveksten i samfunnet vårt. Når det gjeld kven som har krafta her, er det klart at det er Statens vegvesen sine berekningar som ligg til grunn. Men me har eit system med KS1 og KS2 på dei enkelte prosjekta som gjer at eksterne konsulentar - då plukka ut av Finansdepartementet - òg gjer vurderingar som vert tillagde vekt ved stipulering av trafikkmengd. Men eg er særdeles oppteken av at me i komande Nasjonal transportplan skal ta høgd for den trafikkveksten me no ser, og ikkje underestimere denne i den komande tiårsperioden.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2008-01-09:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kultur- og kirkeministeren: «I PlayFair 2008-rapporten «No medal for the Olympics on labour rights» avdekkes grove brudd på arbeidstakerrettigheter i 4 fabrikker i Kina. Fabrikkene produserer på lisens for IOC til Beijing-OL. Arbeidstakere må jobbe under helseskadelige og farlige forhold i over 12 timer pr. dag, 7 dager i uka, til halvparten av minimumslønnen i Kina. Barnearbeid er også dokumentert i minst én av fabrikkene. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at IOC-lisensierte varer produseres i tråd med grunnleggende arbeidslivsstandarder?»
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2008-01-09:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg vel finner litt generelt. Denne statsråden er jo idrettsminister og har et spesielt ansvar for oppfølging overfor både Den olympiske komite og idretten generelt. Jeg synes det er prisverdig at Regjeringen allerede har tatt en beslutning om et samarbeid med ILO-kontoret i Beijing i Kina. Det statsråden ikke sa noe om, var om man har kommet i gang med det samarbeidet. Så det er naturlig å spørre om hvor langt man har kommet i det arbeidet. Vi vet at IOC - og for så vidt også det norske IOC-medlemmet Gerhard Heiberg - har uttrykt positiv vilje til å følge opp arbeidstakerrettigheter i forbindelse med OL generelt, ved at man utarbeider generelle retningslinjer når det gjelder slike rettigheter, men også at man ønsker å følge dette opp i forbindelse med Beijing-OL. Men generelle retningslinjer og utsagn er nå én ting - praksis er noe annet. Så mitt spørsmål til idrettsministeren er: Hvordan vil han konkret følge opp foran OL?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2008-01-09:
Helt fra starten av har de olympiske lekers ideologi vært at idretten skal støtte utviklingen av et samfunn som ivaretar menneskelig verdighet. Den olympiske ånd handler jo også om gjensidig forståelse, vennskap, solidaritet og - ikke minst - fair play. Dette går jeg ut fra at statsråden er enig i og slutter seg til fullt ut. Jeg må spørre hva statsråden selv kan tenke seg å gjøre i tiden framover for å holde trykket oppe overfor IOC, for jeg tror det er det det kommer til å handle om. Man uttaler seg i veldig generelle vendinger, uten at man kan dokumentere at man har grepet inn spesielt i forbindelse med dette. Én ting er at det er IOC som eier OL - og som for så vidt står for arrangementet og har ansvaret - men som en viktig deltakernasjon har også vi et ansvar for å peke på de bruddene som allerede har funnet sted, og for å forsøke å stanse dette foran OL i den grad det er mulig, slik at OL også denne gangen blir et OL i pakt med den olympiske ånd.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Regjeringen arbeider aktivt for å styrke arbeidstakernes rettigheter i den globaliserte økonomien. Utenriksdepartementet har innledet et arbeid med dette som mål. Som ledd i dette initiativet samarbeider UD med Den internasjonale arbeidsorganisasjon, ILO, for å bidra til at ILO-konvensjonen om arbeidstakernes rettigheter blir respektert og håndhevet - av alle land. I tillegg til å ha økt bistandsbevilgningen til ILO med 75 pst. de siste to årene, arbeider Norge overfor utvalgte land av særlig stor betydning. Kina er selvsagt ett av disse landene. Av den grunn besluttet Regjeringen i høst å inngå et særskilt samarbeid med ILOs kontor i Beijing for å bistå det kinesiske arbeidsdepartementet i gjennomføring og håndheving av ILO-konvensjon nr. 111, om bekjempelse av diskriminering på arbeidsplassen. Dette samarbeidet med ILO og kinesiske myndigheter gir oss anledning til å bidra i kampen mot diskriminering på arbeidsplassene i Kina, men det gir oss også en plattform for dialog og samarbeid for å fremme arbeidstakernes rettigheter i Kina mer generelt. Arbeidstakernes rettigheter utgjør en sentral del av Norges menneskerettighetsdialog med Kina og av Regjeringens nye Kina-strategi. Vårt utgangspunkt i dette arbeidet er ILOs kjernekonvensjoner. LO og NHO er viktige deltakere i menneskerettighetsdialogen. LO og NHO har i en årrekke gjennom dialogen hatt et nært samarbeid med sine kinesiske søsterorganisasjoner. Siden 2006 har LO, NHO og Arbeids- og inkluderingsdepartementet samarbeidet med kineserne om trepartssamarbeid i arbeidslivet. Prosjektet tar utgangspunkt i ILOs handlingsplan for anstendig arbeid og søker å fremme en dialog om diskriminering, forhandlinger og konfliktløsning i kinesisk arbeidsliv. Regjeringen støtter også Kinaprogrammet ved Norsk senter for menneskerettigheter, som i flere år har drevet prosjekter med kinesiske partnere om faglige rettigheter. Det er Den internasjonale olympiske komité som eier OL-arrangementene, og som bestemmer hvem som skal få arrangere OL, med tilhørende rettigheter og plikter. Det er videre IOCs ansvar å følge opp overfor OL-arrangøren og påse at OL blir arrangert på en skikkelig måte og i tråd med den olympiske ånd. Produksjon av lisensierte OL-produkter er således i første rekke et forhold mellom IOC, den lokale OL-organisasjonskomiteen og kinesiske myndigheter. Som det framgår av den første del av svaret mitt, gjør imidlertid Regjeringen en innsats for å få til en forbedring av arbeidsforholdene i Kina mer generelt. Regjeringen vil fortsette sitt aktive arbeid overfor Kina på menneskerettighetsområdet. Det at Kina og Beijing er blitt tildelt olympiske leker i 2008, har helt klart bidratt til økt fokusering på menneskerettighetssituasjonen i Kina, som igjen vil kunne bidra til å legge press på kinesiske myndigheter på menneskerettighetsområdet også i tiden etter OL.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Mer detaljerte spørsmål om trepartssamarbeidet mellom LO, NHO og Regjeringen må rettes til arbeids- og inkluderingsministeren. Det er han som er konstitusjonelt ansvarlig overfor Stortinget når det gjelder det, og som må svare på de spørsmålene. Men det er et viktig arbeid, som selvsagt har sammenheng med dette spørsmålet, fordi det gir oss en anledning til og en plattform og et forum for å ta opp den type spørsmål. Som idrettsminister har jeg vært i kontakt med Norges Idrettsforbund og Olympiske Komité. Det er de som gjennom IOC eier OL-arrangementene, og som står som ansvarlige, også gjennom IOC, for de kontraktene for lisensierte OL-produkter som inngås - eller som kan påvirke den lokale OL-organisasjonen som har ansvaret for det. Jeg har fått forsikringer om at dette tas opp - både av Heiberg, som IOC-medlem, gjennom Den europeiske olympiske komite og gjennom idrettsbevegelsen på annen måte. Jeg føler meg trygg på at disse har nøyaktig de samme målene som representanten Lånke og undertegnede har.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Det at representanten Lånke tar opp dette i spørretimen, er jo én av måtene å sette søkelyset på denne saken på. Det er viktig, og representanten skal ha all ære for det. Det er - som representanten sier - IOC som eier OL, og det er den lokale OL-arrangøren som står for de lokale produktene. Men nettopp ved at Beijing og Kina arrangerer OL, har vi en ypperlig anledning til å få lagt ekstra trykk på denne saken. Det vil i første runde være Norges Idrettsforbund og Olympiske Komité som gjennom sine organer og samarbeidssystemer tar opp dette - noe de har forsikret meg om at de vil. I den grad de ønsker «backing» fra meg som idrettsminister eller fra Regjeringen for øvrig, skal vi selvsagt bidra.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-01-09:
Først - siden det er blitt tradisjon i denne spørretimen - vil også jeg ønske godt nytt år. Det vil helt sikkert bli mange spørsmål om helse - det er vi vel enige om. Så til spørsmålet: «Styret ved Ullevål universitetssykehus vedtok 19. desember 2007 en innsparingspakke for 2008 på nærmere 300 mill. kr. I vedtaket heter det at styret også «støtter prinsipielt tiltak der pasienttilbudet påvirkes, men der det finnes alternative tilbud i regionen». Et av tiltakene er nedleggelse av skadepoliklinikken på legevakten. Styret ønsker heller at Oslo kommune skal finansiere dette viktige tilbudet til befolkningen. Er statsråden enig i at kommunen nå skal finansiere tilbud som Ullevål har ansvaret for?»
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-01-09:
Det svaret statsråden gir, tyder på at hun egentlig helst ser at tilbudet opprettholdes slik det er i dag, for så mange samhandlingseffekter som man får av poliklinikken på Legevakten, skal man antakelig lete lenge etter. Samtidig har styret ved Ullevål universitetssykehus sagt at de prinsipielt er beredt til å gå inn på en innsparing som kan medføre nedleggelse av dagens legevaktordning på dette området, og som vil hindre samhandling. Mitt spørsmål er: Hva tror statsråden kan være grunnen til at styret velger seg ut en slik viktig funksjon når det skal kuttes i budsjettene for 2008?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-01-09:
Hvis man ser dette utenfra - slik stort sett alle som ikke er direkte involvert som styremedlem eller i administrasjon på det angjeldende sykehus, gjør - blir dette et veldig rart bilde. For det første uttrykkes det at sykehusene i 2008 vil ha mer penger til disposisjon enn noen gang. Så, når det enkelte foretak skal lage budsjett for neste år, altså for 2008, innebærer det flere forslag om det alle oppfatter som kutt. Det kalles omstilling, men det er i realiteten kutt, noe som betyr svakere tilbud til byens befolkning. Jeg får løfte spørsmålet til et prinsipielt nivå: Ser statsråden at det blir vanskelig å kommunisere til byens befolkning at helsetilbudet bedres, når alarmklokkene går hver gang et budsjett settes opp?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Jeg kan ikke kommentere alle detaljer i det som nå er på gang. Men det er en kjent sak at når det gjelder budsjettprosesser, er det veldig mange forslag som kommer på bordet, og det er slett ikke alle som blir en realitet når det kommer til de endelige vedtakene. Det er helt riktig som representanten Syversen sier, at dette spesielle tilbudet ved Legevakta i Oslo er et veldig godt eksempel på samhandling til beste for pasientene i denne delen av landet. Jeg vil bare gjenta at styret ved Ullevål universitetssjukehus ikke har gjort sine vedtak. Helse Sør-Øst har også formidlet til meg at de ser det som en prioritert oppgave å videreføre dette spesielle og - jeg vil legge til - gode tilbudet som er ved Legevakta i Oslo, så det foregår en prosess omkring dette. Man må nå få tid til å gå igjennom den prosessen, men målet mener jeg er helt klart.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Når det gjelder den aktuelle saken som representanten Syversen tar opp, er den «i god rute» - la meg uttrykke meg på den måten. Alt tyder på det. Det er slik at sjukehusa, gjennom det Stortinget har vedtatt, aldri har hatt så mange penger til disposisjon som de har nå - nesten 85 milliarder kr. Det betyr at folk både i denne delen av landet og i landet for øvrig må forvente bedre helsetjenester. Så er det noe med teknikken når det gjelder kutt eller ikke kutt. For det som skjer, er at alle sjukehus får mer penger, men det er ikke alle som får like mye vekst som det de har forventet å få. Det er en helt annen debatt. Jeg har vært med i politikken på riksplan i nesten 20 år, og jobbet mye med sjukehus i mange år, og på enkelte tider av året er det veldig mange forslag som svever i lufta, særlig rundt juletider. Jeg tror en skal vente på de endelige vedtakene før en kommer med den endelige dommen, og stort sett går det vel egentlig ganske bra.
Borghild Tenden (Venstre), 2008-01-09:
Først av alt: Godt nytt år! Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til fornyings- og administrasjonsministeren: «Et av de klareste løftene fra Soria Moria-erklæringen er bredbånd til alle innen 2007. Akershus fylkeskommune fikk i høst avslag på søknad om statlig støtte til bredbåndsutbygging. Dette betyr at 8 000 husstander nå er uten fast bredbåndsdekning i fylket. Nå vil statsråden legge ned den vellykkede Høykom-ordningen, innført av Bondevik I-regjeringen, som har stimulert til utbygging av bredbånd. Hvordan og når vil statsråden sørge for at Akershus får full bredbåndsdekning?»
Borghild Tenden (Venstre), 2008-01-09:
Jeg takker statsråden for svaret, som var som ventet. Akershus fylke ble ifølge Høykom vurdert som berettiget til statlig støtte til bredbåndsutbygging. Full bredbåndsutbygging var et klart valgløfte i valgkampen i 2005 fra flere regjeringspartier, og ikke minst i Soria Moria-erklæringen. Ser ikke statsråden at flere velgere i Akershus føler at dette er et løftebrudd fra statsrådens og fra denne regjeringens side?
Borghild Tenden (Venstre), 2008-01-09:
Jeg takker igjen for svaret. På Kommunaldepartementets nettsider står det at Regjeringen i 2008 vil gi nye 150 mill. kr, slik at en kan nå målet innen 2008. Fornyingsministeren hadde et annet tall her, så jeg vet ikke hvilket tall som er rett, hva bevilgningen i 2008 vil bli. Men kan statsråden her og nå love at dette vil komme Akershus til gode, som faktisk er et av de fylkene som ligger dårligst an, både når det gjelder fast aksess og mobilt bredbånd?
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Lat meg fyrst få starte med å helse godt nytt år tilbake, både til representanten Borghild Tenden og til presidenten. Så vil eg gjerne seie at Regjeringa har oppnådd gode resultat på breibandsområdet. Ifølgje den siste oversikta frå Teleplan har vi nådd 99 pst. når vi har brukt opp dei pengane som vi løyvde i 2007. Grunnen til at Regjeringa har løyvd 355 mill. kr berre i 2007 - i tillegg hadde vi ei stor løyving i 2006 - er at vi såg at marknaden åleine ikkje kjem til å løyse breibandsutfordringa, sjølv om marknaden har teke hovudansvaret. Og bra er det. Vi har altså brukt 355 mill. kr - eller, dei er no i ferd med å verte brukte opp. Ein del prosjekt kom seint i gang, og vi har sjølvsagt vore heilt avhengige av kommunale og fylkeskommunale bidrag, men ikkje minst har òg marknadsaktørane vore med på den dugnaden det har vore å kome så godt opp som vi no er komne. Sjølv om vi er nær målet om full breibandsdekning, ser vi, som representanten er inne på, at vi dessverre ikkje er 100 pst. i mål. Det gjeld bl.a. Akershus, der det framleis er i underkant av 10 000 husstandar - eller 8 000, som representanten seier - som ikkje kan få fast aksess. Men det betyr ikkje at dei ikkje har ei anna moglegheit; dei har moglegheit til mobilt breiband. Det som har skjedd det siste året, er at det har vore ei storstilt utbygging av mobilt breiband, noko som i dag kan gi kapasitetar som ligg godt innanfor den definisjonen av breiband som Stortinget gav i 2004, under den førre regjeringa. Denne utviklinga går uhyre raskt. Vi ser at vi har gode opplastingskapasitetar og nedlastingskapasitetar, slik at når vi tek med det tilbodet, snakkar vi om langt færre husstandar enn dei 8 000 som ikkje har tilgang i det heile. Vi snakkar om langt, langt færre. Det vi har gjort, er at vi no skal bruke 180 mill. kr på breiband i 2008 for å kome heilt i mål. Vi skal bestille ein ny tilstandsrapport for å sjå kor stor restmarknaden er. Så må vi ut frå det finne ut av korleis vi best mogleg skal nå den restmarknaden, og det vil vi gjere i løpet av fyrste halvår 2008.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Det eg trur veljarane i Akershus, som i resten av landet, ser, er at vi har brukt ualminneleg mykje pengar på breiband - i motsetning til partiet til representanten, Venstre, som var det einaste partiet i Stortinget som i fjoråret faktisk kutta i breibandsløyvinga med 25 pst. Så når det gjeld å ha eit engasjement for å nå eigne mål, har iallfall vi lagt pengane på bordet. Så har eg lyst til å seie at dessverre er vi ikkje heilt i mål ved nyttår, slik vi hadde håpt. Det har å gjere både med at vi hadde kapasitetsproblem med omsyn til å få sett i gang prosjekt, og med at vi ikkje hadde nok pengar i Høykom-ordninga til at vi f.eks. kunne kome Akershus sin søknad til møtes. Eg vil igjen streke under at det går på fast aksess. Ein god del - flesteparten av dei 8 000 husstandane som representanten Borghild Tenden tek opp - har eit tilbod om mobilt breiband, og eg vil oppfordre alle til å ta i bruk dei tilboda som finst, slik at ein kjem på nett og har ein god nettilgang. Ei av dei store utfordringane vi har på breibandssida, er at det no er 99 pst. som kan få breiband, mens det altså er berre rundt 60 pst. som vel å knyte seg til breiband og ta det i bruk. Og det er den prosenten vi no treng å jobbe for å få opp.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Det talet eg refererer til, er det som er summen av det Stortinget har løyvt, nemleg 30 mill. kr på FADs budsjett - vi fekk 10 mill. kr i statsbudsjettet, og eg har etter kommunalkomiteen sitt vedtak varsla at eg vil bruke 20 mill. kr av det som ligg i fornyingspotten, eit kapittel som ligg under Fornyings- og administrasjonsdepartementet - og så desse 150 mill. kr, som går over KRDs budsjett. Når det gjeld desse 180 mill. kr til saman, står det att å sjå om KRD vel å bruke det same tildelingskriteriet som i fjor. Det skal KRD avklåre. Men dei 30 mill. kr som ligg i mitt departement, vil heilt opplagt vere med og løyse ut restmarknaden, inkludert restmarknaden i Akershus. Akkurat kor mange det er, skal vi som sagt ha ein ny analyse av, for vi treng det eksakte talet for å rette inn midlane på best mogleg måte og få løyst dei ut. Dess færre anbod ein får, dess meir kan det koste, så kanskje vi vel å sjå restmarknaden i heile landet under eitt. Men det jobbar vi med no, og eg skal kome tilbake til den komiteen som representanten sit i, når vi veit noko meir om det.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Til det siste først: Jeg tror ikke representanten fulgte særlig godt med under mitt innlegg. Det er klart at en må følge Grunnlovens bestemmelser når en sitter i denne sal. En kan jo ikke lukke øynene for hva Grunnloven sier, med den begrunnelsen at man skal ivareta enkeltpersoners interesser. Grunnlovens utgangspunkt er jo at man skal ivareta enkeltpersoners interesser, og også andre interesser. For eksempel setter Grunnloven § 106 helt klart begrensninger for hva vi i denne sal og Regjeringen kan gjøre med midlene som er i Opplysningsvesenets fond. Som politikere mener jeg at vi er forpliktet til å følge Grunnloven, og at vi er forpliktet til å sette oss godt inn i hva Grunnlovens rammer er. Kanskje oppfattes det som skråsikkert, men det er altså bare lovavdelingen i Justisdepartementet, som er et politisk departement, som støtter denne regjeringens konklusjon. Professor Eivind Smith, advokat Innjord og de andre som har latt seg høre i denne saken, er uenige med Regjeringen, og da bør man kanskje være noe ydmyk.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Nei, det er fullstendig feil. Fremskrittspartiet har vært med på behandlingen av en egen lov om tomtefester. Det har også SV vært med på behandlingen av i denne salen. Det er det regelverket som må ligge til grunn for alle festeavtaler. Det Regjeringen ønsker å gjøre, er å innføre en særregel med særlig gunstige bestemmelser, altså langt bedre bestemmelser for en liten gruppe festere enn for alle andre festere. For det første er det helt uhørt å drive en sånn form for ulikebehandling, og når det i tillegg kommer i strid med Grunnloven, bør man være varsom med det man gjør. Jeg kan bekrefte at jeg fikk med meg hele høringen. Jeg har heller ikke sagt at Lovavdelingen har fått pålegg om å konkludere på den måten de gjør. Men jeg forutsetter at Lovavdelingen kan lese, og denne konklusjonen viser at de iallfall har lest Soria Moria-erklæringen!
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Svaret på det spørsmålet er fortsatt nei. Sosialistisk Venstreparti og Fremskrittspartiet tolker Grunnloven ulikt. Fremskrittspartiet har kommet til at dette lovforslaget er i strid med Grunnloven. En kan med respekt å melde ikke si at en skal vurdere at festernes forhold likevel er så avgjørende at en skal sette Grunnloven til side. Det blir et merkelig utgangspunkt for Fremskrittspartiet. Men hvis det er det som ligger til grunn for SVs konklusjoner, forstår jeg plutselig mer av dem.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Jeg forstår at regjeringspartiene har behandlet denne saken grundig og gått dypt inn i grunnlovsproblematikken. Både i skriftlige tilbakemeldinger til komiteen og i den muntlige høringen var professor dr. juris Eivind Smith og advokat Innjord fra Advokatfirmaet Hjort usedvanlig klare, langt klarere enn Lovavdelingen var i sin konklusjon, og det undrer meg litt at flertallet i veldig liten grad kommenterer de innspillene som er kommet fra de juristene som er så sterkt uenig i grunnlovsmessigheten av dette forslaget. Men spørsmålet dreier seg i grunnen ikke om det, det dreier seg først og fremst om hvorvidt representanten Kjernli, Arbeiderpartiet og de andre regjeringspartiene har gått grundig inn i konsekvensene dersom vedtaket som fattes i denne salen i dag, strider mot Grunnloven.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Jeg merket meg at tomtefestere ikke er hvem som helst, men likevel er det noen få som skal behandles bedre enn andre tomtefestere. Hvis representanten Elvik ønsket å gjøre om tomtefesteloven, kunne man jo fremmet forslag om det, i stedet for å begunstige noen få festere som har en bestemt grunneier de har et forhold til. Jeg hørte også at representanten Elvik var litt utydelig om forvaltningen av kapitalen. Hun hevder at § 106 kun omhandler inntekter og avkastning. Lovavdelingen, med støtte fra alle andre juridiske miljøer, har sagt at det også ligger til grunn at det skal være en forsvarlig forvaltning av kapitalens fond. Så det kunne være interessant å høre hva representanten Elvik vet som ikke vi andre vet. Om forsvarlig forvaltning sier man at så lenge man tar rimelig hensyn til de oppramsede formål, er det greit. Innenfor hvilke av de oppramsende formål ligger private tomtefestere?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Dette innlegget lå jo ikke helt i kjerneområdet av diskusjonen så langt i dag. Det kan kanskje skyldes at Senterpartiet, tradisjonelt sett, er kjent for å være en veldig sterk forkjemper for grunneiernes rettigheter, og et parti som er kjent for å være grunnlovskonservative og sette Grunnloven svært høyt. Derfor forstår jeg at Senterpartiet kan ha problemer med formuleringene i Soria Moria-erklæringen. Og problemene er sikkert ikke blitt mindre, når det er så tydelig at det lovendringsforslag Regjeringen – som det partiet Skjælaaen tilhører, er en del av – nå fremmer, er i strid med Grunnloven. Så Skjælaaen har min dypeste sympati. Men siden Skjælaaen er del av et regjeringsapparat som har lovet at Kirkens økonomi ikke skal svekkes med dette lovforslaget, kunne jeg godt tenke meg å få hans beskrivelse når det gjelder hvilke forslag i statsbudsjettet som er ment å kompensere for det inntektsbortfall som OVF, på grunn av denne lovendringen, vil få.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Dette innlegget bærer preg av at statsråden neppe kan ha lest innstillingen særlig nøye, men det kommer jeg tilbake til i et senere innlegg. Men jeg har lyst til å utfordre statsråden på det konstitusjonelle ansvar, som han selv så vidt var innom. I komitéinnstillingen på side 13 har Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti skrevet følgende: «Disse medlemmer vil særlig påpeke statsrådens konstitusjonelle ansvar. Et pålegg om å disponere over OVFs midler i strid med Grunnloven kan utløse ansvar etter ansvarlighetsloven § 11. Statsråden blir ikke fri for ansvar ved at Stortinget fatter vedtak i en sak det ikke har kompetanse til å fatte vedtak i eller ved å hevde å ha handlet på basis av vedtak i storting eller regjering.» Er statsråden enig i denne vurderingen?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Statsråd Giske mente at den lovendring som her er til behandling, endringene i § 5 i lov om Opplysningsvesenets fond, ikke i seg selv er grunnlovsstridig, fordi instruksen først vil være det som er tematisert som grunnlovsstridig. Det blir omtrent som å resonnere slik at en kan lovhjemle tortur, men at det ikke er grunnlovsstridig før en benytter seg av det. Det blir et fullstendig håpløst resonnement. Det er altså slik at vi er kjent med innholdet i instruksen. Odelstinget kan altså ikke lukke øynene for konsekvensene av den lovendring som nå gjennomføres. Det er ikke, så vidt jeg har oppfattet, noen strid i de juridiske miljøene om den forståelsen. Statsråd Giske raljerte over at Fremskrittspartiet brukte begrepet «flertallsmakt». Det henger altså sammen med at Fremskrittspartiet mener det er feil å bruke et simpelt flertall til å overkjøre en endring som i realiteten krever 2/3 flertall. Jeg tror statsråd Giske egentlig fikk det med seg. Jeg tror også han fikk med seg at grunnlaget for Fremskrittspartiets konklusjoner jo ikke er noe vi har funnet på selv, men det er altså professor Eivind Smith og advokat Innjord som har foretatt flere grundige vurderinger av dette, like grundige som Lovavdelingens vurderinger, som er Justisdepartementets grunnlag. Så gikk statsråden også i den samme fella som representanten Elvik, for når man skal tolke Grunnloven, begynner man å lese lovens bokstav. Men når det gjelder Grunnloven, og for så vidt også andre lover, er bokstaven et tolkningstema. Det er ikke noen uenighet i noe juridisk miljø, ei heller i Justisdepartementets lovavdeling, om at det i bestemmelsen også ligger et krav om forsvarlig forvaltning av kapitalen til fondet. Uenigheten har gått på hva begrepet «forsvarlig forvaltning» faktisk inneholder. Representanten Kjernli mente at advokat Innjords konklusjon var et bestillingsverk, mens Lovavdelingens konklusjon åpenbart var helt objektiv og uten politisk påvirkning. Men professor Eivind Smith ble ikke nevnt av representanten. Professor Eivind Smith er altså ingen smågutt når det gjelder konstitusjonelle spørsmål. Jeg kunne tenke meg å utfordre Kjernli til å svare på hvorfor resonnementet fra Eivind Smith overhodet ikke er tillagt vekt, når han sier at det er helt klart at lovendringen er i strid med Grunnloven § 106 – helt klart. Så har posisjonen i dag gjort et stort poeng av hvem som eier Opplysningsvesenets fond. Eierskapet til Opplysningsvesenets fond har ingenting med denne saken å gjøre, og det vil ikke påvirke hvorvidt lovendringsforslaget er innenfor eller utenfor Grunnloven i det hele tatt. Så lager man et slikt merkelig resonnement som sier at det skal være helt avklart. Ja, innenfor dagens ordning med en statskirke hvor Kirken ikke er et eget rettssubjekt, er det ikke stor uenighet om det. Forholdene til eierskapet har alltid vært diskutert i forbindelse med skillet mellom stat og kirke.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Dette siste innlegget var ytterst interessant, for jeg tror nemlig at statsråden har forstått poenget, men han forstår ikke konsekvensene av det. Det tror jeg han vil gjøre hvis han leser innstillingen en gang til, litt nøyere, for det er altså sammenhengen mellom hjemmel og den instruks som kan gis som følge av hjemmelen, som er grunnlovsstridig. Det er ikke noen stor diskusjon om det i juridiske miljøer, så vidt jeg har oppfattet det. Så kan heller statsråden rådføre seg med dem etterpå. Da representanten Skjælaaen var på talerstolen, gav han uttrykk for at statsråden skulle gjøre rede for hvordan inntektsbortfallet skulle kompenseres. Vi har jo da hørt at statsråden har gjort rede for at det kommer han ikke til å gjøre rede for, annet enn at inntektsbortfallet skal kompenseres i den grad hans parti sitter i regjering. Det er en dårlig garanti. Det er en fryktelig dårlig garanti, for den har bare ett års varighet, og knapt nok det. Den eneste måten man kan sikre en kompensasjon på som er i tråd med det som er intensjonen, må jo være at man krone for krone kompenserer tapet som OVF lider. Jeg synes det er leit at ikke statsråden er tydelig på at det er det som ligger i formuleringen om at en ikke skal tape på denne disposisjonen. Men hovedårsaken til at jeg tok ordet, var forholdet til flertall og knapt flertall, for denne debatten vil sannsynligvis bli lest nøye av Høyesterett når de eventuelt skal behandle denne saken. Da er det verdt å merke seg at flertall formelt ikke nødvendigvis er det samme som flertall reelt. Vi hørte vel på Skjælaaens innlegg at det ikke er med stor entusiasme at de deltar i dette, selv om jeg ikke skal si at hvis de hadde stått helt fritt, så hadde de gjort noe annet. Men det er ikke sikkert at det knappe flertallet egentlig er så sterkt som et knapt flertall engang.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Saksordførerens påstand om Lovavdelingen som et politisk redskap får stå for representantens egen regning, men det er et oppsiktsvekkende standpunkt. Det var ellers ikke så mye overraskende som kom fra saksordføreren. Det er et stort spørsmål om juridisk tolkning i denne saken, og det føler vel representanten Anundsen passer ham bra. Det er ulike juridiske syn på dette, og det kommer klart fram i innstillingen. Men konklusjonen til Fremskrittspartiet i denne saken, som Anundsen også selv var inne på, er klar: De legger til grunn at lovforslaget er grunnlovsstridig. Jeg undrer meg over denne skråsikkerheten til Fremskrittspartiet. Så har jeg et spørsmål til representanten Anundsen: Fremskrittspartiet har tidligere vektlagt hensynet til enkeltmennesker også. I denne saken er dette totalt fraværende. Er det kun hensynet til Opplysningsvesenets fonds inntekter fra festerne som gjelder for partiet for folk flest?
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Som jeg sa i mitt innlegg, har hele komiteen, også regjeringspartiene, tatt de ulike innspillene som har kommet, på alvor. Vi har gjennomgått dem, og så har vi landet på en konklusjon, slik også representanten Anundsen har gjort. Det er ikke overraskende at advokat Innjord kommer til sin konklusjon, all den tid han er engasjert av Opplysningsvesenets fond for å gi en juridisk betraktning. Det ville jo vært oppsiktsvekkende om han hadde kommet til en annen konklusjon enn det han gjorde. Men som sagt er det ulike juridiske oppfatninger i saken. Vi mener at det vi gjør, ikke er i strid med Grunnloven. Hva som vil skje etterpå, kan ikke vi her og nå ta stilling til. Vi lever i en rettsstat. Hvis denne saken får et etterspill, er jo det noe vi ikke kan ta hensyn til når vi fatter politiske vedtak som vi mener er riktige.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Grunnloven § 106 sier noe om bruken av Opplysningsvesenets fond, som representanten Eriksen Søreide også refererte til. Som jeg også redegjorde for i mitt innlegg, sier den ikke noe om hvordan man forvalter fondet. Så kan man godt vise til presseoppslag og bruke dem til inntekt for at man her har en kjempegod sak, som representanten Eriksen Søreide nå prøvde å gjøre, og jeg skal ikke gå inn og kommentere enkelttilfeller i forhold til dette – man kan alltid finne et eksempel som man tar til inntekt for sin sak. Vi mener at det vi gjør, er riktig, og at dette ikke er i strid med Grunnloven § 106. Og som sagt, det med gaveelement er ikke noe jeg er enig i.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Det er et spørsmål vi må komme tilbake til når man ser hva den lovendringen vi nå gjør, faktisk vil innebære. Så til eierskap til fondet: Representanten Syversen representerer jo Kristelig Folkeparti, som satt med regjeringsmakt i forrige stortingsperiode. Også den gang la regjeringen Bondevik fram en stortingsmelding som bygde på en uttalelse fra Lovavdelingen om at Opplysningsvesenets fond var å anse som å være under statens eierskap. Så det med eierskapet til Opplysningsvesenets fond er jo også tidligere avklart, under en annen politisk farge.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Representanten Syversen snakket i starten av sitt innlegg om barne- og ungdomsarbeidet i Kirken. Hvis representanten Syversen hadde lest proposisjonen, ville han fått med seg at departementet der understreker at det er en forutsetning at økonomien til Den norske kirke ikke skal svekkes som følge av instruksen – bare for å berolige representanten Syversen i forhold til akkurat det. Så til eierskapet. Ved Bondevik-regjeringens framlegging av St.meld. nr. 41 for 2004–2005 la den til grunn Lovavdelingens uttalelse som konkluderer med følgende: «Etter en gjenomgang av aktuelle rettskilder og den historiske bakgrunnen for Opplysningsvesenets fond er Lovavdelingen kommet til at det må anses som sikkert at staten er eier av fondet.» Hvorfor har Kristelig Folkeparti nå endret oppfatning?
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-10-23:
Representanten Dørum var justisminister under den forrige regjeringen. I et innlegg i Aftenposten den 6. april 2004 skriver daværende justisminister Dørum bl.a.: «Det er viktig for meg at festere ikke skal måtte gå fra hus og grunn fordi de ikke har råd til å innløse festetomten.» Venstre – og Dørum – prøvde da å vise en viss interesse for festernes situasjon, en interesse jeg ikke kan se å finne i denne saken og strengt tatt heller ikke kunne se å finne den gang. Det er tidligere i dag blitt referert til eksempler der personer må ut med over 600 000 kr for å innløse summen under dagens lovverk. Spørsmålet mitt er: Hvor er engasjementet til Venstre for dem som har festet denne tomten, opparbeidet denne tomten? Skal ikke også de få sine interesser ivaretatt, eller er det bare Opplysningsvesenets fond som skal få ta del i verdistigningen som festerne har vært med på å opparbeide på denne tomten?
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-23:
Etter å ha hørt innlegget frå saksordføraren lurer eg litt på om saksordføraren fekk med seg absolutt heile høringa, for det blei gjort krystallklart frå Lovavdelinga i Justisdepartementet si side at deira utsegner ikkje blir lagde fram for den politiske leiinga før dei blir sende, i denne typen lovmessige vurderingar. Det er ein sentral del av deira rolle, og det burde ikkje saksordføraren så nokon tvil om. Lovavdelinga skriv i brevet frå i år: «Årsaken til at et tap i dag oppstår som følge av tomtefesteinstruksen, er at det i fondets kontrakter gjennomgående er tatt inn bestemmelser om tomteverdiregulering, og ikke regulering etter konsumprisindeks eller lignende, som finnes i en stor andel av løpende festekontrakter ellers.» Ein legg ikkje avgjerande vekt på dette frå Lovavdelinga si side, men meiner at dette også er eit moment i forhold til vurderinga. Handlar ikkje dette om at frå Framstegspartiet si side er ikkje omsynet til festarane mykje verdt i den totale vurderinga som Stortinget skal gjere i saka?
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-23:
Det er interessant at saksordføraren sjølv trekkjer fram behandlinga av tomtefesteloven i førre periode, for der hadde jo Framstegspartiet mildt sagt ein litt spesiell posisjon. Det er grunnlaget for at eg spør om saksordføraren i det heile teke vurderer at omsynet til festarane i denne saka er noko som skal tilleggjast vekt. Grunnloven set ikkje nokon skrankar i forhold til den vurderinga. Fleirtalet meiner at det er eit omsyn ein skal leggje vekt på i forhold til den totale vurderinga av ei forsvarleg forvaltning. Då spør eg: Er det ikkje slik enkelt og greitt at Framstegspartiet i denne saka vidarefører sin politikk i forhold til tomtefestarar, og at det er grunnen til at ein ikkje ønskjer å ta omsyn til dei?