Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Det internasjonale energibyrå kom i november med en rapport om verdens energiforsyning og så den sammen med klimautfordringene. Overskriften i en del aviser var: Verden må redusere sitt forbruk av fossil energi – det sier Det internasjonale energibyrået. Men hvis en går inn og ser, bryter ned statistikken, ser en at ja, kullforbruket i verden må ned med 20 pst. de neste ti årene, men gassforbruket skal faktisk øke med 20 pst., selv for å innfri 2 gradersmålet til FN. Oljeforbruket skal opp 5 pst., og så skal en ha 100 pst. økning i fornybar energi og 100 pst. økning i kjernekraft. Det er det som må til hvis en både skal kutte globale CO2-utslipp og få energiforsyningen til å henge sammen. Det viser at Norge vil, og må, ha en viktig rolle som energinasjon framover. Vi må satse både på olje og gass og på fornybar energi. Problemstillingen i denne saken er ikke hva som er behovet, men hva slags politikk en skal føre. Regjeringen har vært uklar, ikke i sine overordnede overskrifter, men i utførelsen. I 2005 var en svært offensiv, men en fant ikke løsninger som virket. Det er ikke et kvalitetskriterium å skryte av hvor mye penger en har brukt på fornybar energi. Det er et kvalitetskriterium å vise hva en har fått til, og der er det svært lite innenfor fornybar kraftproduksjon. Jeg håper dog at denne fireårsperioden blir annerledes. Fremskrittspartiet vil være med og bidra til det. Vi ønsker en offensiv oljepolitikk for å opprettholde aktiviteten. Da gjør vi ikke slik som vi gjorde i forrige periode: utsette tildeling i forhåndsdefinerte områder gang på gang, utsette 20. runde i ett år, kutte i petroleumsrelatert forskning. Der håper vi at Regjeringen mener alvor, og at de kan vise til det også ved å ha faste tildelinger, helst i datomessig område, som gjør at det er en forutsigbarhet for bransjen. En må også styrke petroleumsrelatert forskning. Regjeringen sier at den skal ha attraktive leteområder for olje og gass. Men da må vi også definere hva det er som er attraktivt, og for hvem. Er det attraktivt for næringen det er snakk om her – for næringen opplever det ikke sånn – eller er det attraktivt for en olje- og energiminister som i Teknisk Ukeblad sier at grunnen til at Regjeringen reiste til Jan Mayen for å lete etter olje og gass, er at det er mest bekvemmelig, der er det minst konflikt? Så det er attraktivt for Regjeringen, men ikke for bransjen. Jeg håper at attraktiviteten i framtiden rettes mot næringen. Så registrerer jeg at Soria Moria-erklæringen II sier at det ikke skal åpnes for olje- og gassvirksomhet i Lofoten og Vesterålen i denne stortingsperioden. Det er på en måte bare å konstatere fakta – det ville ikke vært mulig å gjøre det heller. Det som derimot er gledelig, er at en slår fast at en i 2010 skal vedta om en skal konsekvensutrede Lofoten og Vesterålen. Det er der døren åpnes for en videre aktivitet. Der stoler jeg på at Arbeiderpartiet gjør det som er best for nasjonen og best for bransjen. Så håper jeg også at Regjeringen vil komme med en helhetlig energimelding i løpet av denne perioden. I Soria Moria II er det varslet at det skal komme en stortingsmelding om fornybar energipolitikk. Jeg beklager at jeg ikke blir veldig imponert, fordi det la Regjeringen også fram i forrige periode. Den var på fire sider. Stort sett alt innholdet ble skrinlagt av den samme regjering som fremla den. Jeg håper vi nå kan løfte blikket og få helheten fram, få en politikk der Regjeringen prøver å få til et forlik med flest mulig i opposisjonen, slik at vi får en energipolitikk som varer mer enn ett år om gangen, og som gjerne kan vare på tvers av sittende regjeringer. Da må vi se alle sider ved energipolitikken i sammenheng, ikke bare fornybar energi, men en må se på rammevilkårene for gass, for fornybar energi, for nettpolitikken, på myndighetenes oppgaver, for skattepolitikken etc. La meg først rose Regjeringen for endelig å ha blitt enig med seg selv og fått til en avtale om grønne sertifikater med Sverige. Premissene som ligger i bunnen, er veldig bra – teknologinøytralitet. Det vet vi var en bøyg for SV å svelge. De gjorde det til slutt, og da tror jeg faktisk vi kan få i gang denne satsingen i 2012, som burde ha startet i 2006. Så er det viktig å ha en troverdig overgangsordning. Det virker det som om Regjeringen har lagt til rette for på de fleste områder, men en må ikke glemme løftet som en gav til småkraftverkutbyggere som begynte å investere i 2004. Mye av den satsingen på fornybar energi Regjeringen kan skryte av de siste fire årene, har skjedd fordi småkraftbransjen stolte på Regjeringens løfte om å inkludere dem i et grønt sertifikatmarked. Det løftet må en ikke bryte. Så konstaterer jeg at nettproposisjonen fra i vår løste lite innenfor nettpolitikken. Der må en være mer handlekraftig og vise at en gir staten et middel i statsbudsjettet til å gjøre sine investeringer, og sørge for at inntektsrammereguleringen for nettselskapene blir forutsigbare. En må unngå fem–seks års ventetid for å få behandlet konsesjonssøknader om småkraftverk og for så vidt på annet nett, og så må en sørge for at det er minst like lønnsomt skattemessig å investere i fornybar energi som det er å investere i petroleum. Det er det ikke i dag.