Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-12-18:
Jeg vil takke komiteen for en grundig behandling av budsjettforslaget, en særlig takk til Kristelig Folkeparti og Venstre for at vi igjen lyktes med å komme frem til gode løsninger for innbyggerne, kommunene og landet. Sammen med regjeringspartiene er det også foretatt enkelte justeringer i fagbudsjettet, som vi lever veldig godt med. I disse dager er også lokalpolitikere over hele landet opptatt med å behandle budsjettet for 2018. Både nasjonalt og lokalt deler vi mange ambisjoner. Vi ønsker trygge oppvekstvilkår, gode barnehager og skoler som gir muligheter for alle, gode arbeidsplasser som gir velferd for hver enkelt og for fellesskapet, helse- og omsorgstjenester med god kvalitet, et sosialt sikkerhetsnett som fanger oss opp hvis vi faller, og som gir oss nye muligheter. Vi ønsker sterke, levende lokalsamfunn i hele landet. De rammene vi legger i behandlingen av budsjettforslaget i dag, avgjør om det er mulig å realisere disse ambisjonene. Regjeringen har i fire år sørget for en god og forutsigbar kommuneøkonomi, med en sterkere realvekst enn i de rød-grønnes regjeringsår. Kommunene har gode resultater å vise til, og det er færre kommuner på ROBEK-listen enn noensinne. Men vi er de første til å erkjenne at mer penger ikke er nok til å løse dagens og morgendagens utfordringer. Når oljeinntektene går ned, velferdsutfordringene går opp og folks forventninger øker, er det ingen som kan betale seg ut. Vi må først og fremst sørge for vekst og flere trygge arbeidsplasser. Vi må sørge for fornyelse og forbedring i både stat og kommune. Derfor må budsjettdebatten handle om mye mer enn kroner og øre. Kommune- og regionreformen har gitt oss en mer fremtidsrettet struktur, med en kommunesektor som kan gi gode tjenester og drive frem en positiv samfunnsutvikling. Lokalpolitikere fra alle partier har sett utfordringene og grepet mulighetene. Blant dem er over 30 Arbeiderparti-ordførere og om lag 20 ordførere fra Senterpartiet. Mens opposisjonen i Stortinget har diskutert reversering, sørger lokalpolitikerne for modernisering. Og lokalpolitikerne har en regjering som spiller på lag med dem. Kommunereformen vil fortsette, også i denne perioden, og vi skal gi kommunene verktøy til å digitalisere og styrke kompetansen lokalt. Kanskje er det ikke tilfeldig at det er folkevalgte og ansatte i kommunene som går foran i arbeidet med å sørge for en mer bærekraftig velferd. De vet at når sentrale politikere lover bedre tjenester, er det ofte de som må gjøre jobben. De har nok hørt løfter om mer penger før. De vet likevel at uansett regjering har de måttet prioritere og gjøre krevende valg mellom mange gode formål. Slik vil det også være i fremtiden. Som nasjonale politikere bør vi ha høyere ambisjoner enn å overby hverandre både i penger og løfter om mer til alt. Vi må sørge for rammer som gjør det mulig for kommunene å levere på de store oppgavene de har. Vi må være villige til å gjennomføre reformer som er viktige på lang sikt, selv om det koster noe på kort sikt. Jeg er glad for at regjeringen og samarbeidspartiene er enige om at kommunereformen skal fortsette, og at regionreformen gjennomføres. I tillegg må vi sørge for at kommunene ikke bare har økonomi, men også handlingsrom, til å løse de store velferdsoppgavene de har. Da må vi ikke detaljstyre og overadministrere. Jeg har tillit til at lokale folkevalgte ønsker det beste for sine lokalsamfunn, sine naboer, venner, bekjente og familie. Vi må sørge for at de også har rom til å finne de gode løsningene. I morgen vil jeg få en rapport med en gjennomgang av øremerkede tilskudd til kommunesektoren. Jeg kan allerede i dag røpe at omfanget er enormt. Ansatte og folkevalgte i kommunene må bruke store økonomiske ressurser på å søke om tilskudd og rapportere om sine gjøremål. Det er bygd opp et stort statlig byråkrati for å håndtere de øremerkede tilskuddene. Det er lite rom for å tilpasse tjenestene til lokale eller individuelle behov, staten har definert hva man skal gjøre, og hvordan. Statlig detaljstyring gjør handlingsrommet stadig mindre og frustrasjonen blant lokalpolitikerne stadig større. Som en sjef for en psykisk helsetjeneste sa: «Jeg vil ikke utsette verken brukere eller ansatte for flere kortsiktige statlige prosjekter. Det vi trenger, er rom for å lage gode tjenester som passer for oss, og som står seg over tid.» Dette må vi i fellesskap gjøre noe med. Her må det bli mer rom for gode lokale løsninger, mindre statlig detaljstyring og mer tillit til dem som skal gjøre jobben. Det blir en viktig oppgave for oss i tiden fremover. Det er også viktig at vi har en kultur for kontinuerlig fornyelse i både stat og kommune. Derfor har vi laget og publisert analyser som viser hvordan kommunene kan lære av de beste når de skal organisere sitt velferdstilbud. Dette kan frigjøre betydelig mer ressurser til bedre tjenester enn selv opposisjonspartiene lover. Men «dette handler om mennesker og ikke milliarder», sa Senterpartiets leder, Trygve Slagsvold Vedum, da vi offentliggjorde effektivitetsanalysen. Ja, og nettopp derfor er dette så viktig. Fordi det er barn, unge og eldre som er avhengige av de tjenestene kommunene leverer, må vi sørge for at de er best mulig. Og nettopp fordi de offentlige tjenestene er så viktige for folk, må vi fortsette arbeidet med å fornye, forenkle og forbedre dem. Et av de viktigste tiltakene vi har iverksatt, er store investeringer i digitalisering i både stat og kommune. Vi innfører digital post i staten, og vi har digitalisert tinglysningen, tjenester i Husbanken, skattemeldingen, og vi er godt i gang med hele byggesaksprosessen. Dette gjør hverdagen enklere for brukerne, og det frigjør tid og kapasitet for ansatte. Vi har etablert en medfinansieringsordning for små og mellomstore digitaliseringsprosjekter. Bare denne satsingen har de siste to årene sikret realisering av 26 prosjekter, som har en samfunnsøkonomisk nytteverdi på hele 11,4 mrd. kr. For neste år får vi på plass en finansieringsordning som vil bidra til raskere og bedre utvikling av digitale verktøy også i kommunesektoren. Verken distrikter eller byer lever av tilskudd, de lever av overskudd. Det er først og fremst arbeidsinnsatsen vår og verdiene som skapes i små og store bedrifter, som er grunnlaget for vår felles velferd. Jeg merker meg at venstresiden slår på den politiske stortromma når de kritiserer kutt i regionale utviklingsmidler. Det fremstilles som om dette vil utarme Distrikts-Norge. Men det er verdt å merke seg at veksten nå går opp, og at arbeidsledigheten går ned i hele landet. Sysselsettingen øker i nesten samtlige fylker. Nord-Norge er nå en vekstmotor for hele landet. Når venstresiden slår seg på brystet med at de vil dele ut mer offentlige penger, sender de regningen til dem som skaper verdier, og som er i jobb. De vil først trekke inn mer skatt fra folk og bedrifter i distriktene, for så å dele dem ut og ta æren for det. En politikk der skatt på arbeid og verdiskaping stadig må økes for å finansiere stadig større offentlige utgifter, er ikke bærekraftig. En slik politikk vil på sikt ramme dem som trenger velferdstjenestene aller mest. Vår politikk er å la bedrifter og folk få beholde mer av de verdiene de skaper, slik at de kan investere i vekst og velferd. Det er derfor gledelig at vi har fått flertall for endringer i den såkalte maskinskatten. Dette betyr at mange bedrifter får større rom til å investere i nye arbeidsplasser i lokalsamfunn i hele landet. Sammen med store investeringer i samferdsel, forskning og utvikling legger det grunnlaget for sterke distrikter og bærekraftige byer. Når markedet svikter, er det likevel viktig å ha ordninger som sikrer gode tjenester i hele landet. Merkur-programmet, som også representanten fra Kristelig Folkeparti viste til, er en slik ordning, som legger til rette for at det finnes nærbutikker også i sårbare lokalsamfunn. Jeg er derfor glad for at vi sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre har blitt enige om å styrke denne ordningen.