Hans Gjeisar Kjæstad (Høyre), 2002-12-09:
På Regjeringens gevanter er det mange blanke knapper. Aller klarest skinner knappen for miljø- og naturbruk. Internasjonalt og nasjonalt har Regjeringen høstet anerkjennelse for miljøarbeidet. Innsatsen på dette området ledes ikke minst av knappestøpere i Miljøverndepartementet og Samferdselsdepartementet. I et meget stramt budsjett prioriterer Regjeringen kollektivtransport. Det satses 8,3 milliarder kr på kollektivordninger, opp 7,7 pst. fra i år, hvilket innebærer nesten 600 mill. kr. Dermed er Sem-erklæringens mål om kollektivtrafikk i rute. På Regjeringens meny finnes delikatesser for enhver innrøkt kollektivgourmet: NSB vil for 2003 motta 1,386 milliarder kr, opp 6,8 pst.Jernbaneverket får 4,438 milliarder kr, opp 4,6 pst.Regjeringen spisser vedlikehold av infrastruktur og oppfyller handlingsplanen for perioden 2002–2005.På investeringssiden kan vi glede oss over storsatsingen på nytt dobbeltspor mellom Skøyen og Asker.Vi bruker 136 mill. kr når det gjelder skole- og studentrabatt på kollektivreiser i alle fylker.Det bevilges 780 mill. kr til kollektivfelt, lyskryssprioritering, terminaler og holdeplasser i de store byene. Dette gir en økning på 240 mill. kr sammenlignet med 2002. Oslo skulle selvfølgelig hatt mer, men vi får nå tross alt 350 mill. kr til opprustning og utbygging av T-banen. Det er kanskje ikke så aller verst. Også innen lufttrafikk er det gjort en klar prioritering. De som bor i spredt bebygde distrikter, får glede av bevilgninger til regionale lufthavner, som øker fra 107 mill. kr til 262 mill. kr. Økningen er med andre ord på hele 145 pst. og er et ledd i Regjeringens distriktspolitiske satsing. I en vanskelig tid for luftfarten har Regjeringen styrket konkurransen, og prisene har gått ned. Statens innkjøpsavtaler, bortfall av passasjeravgift og bonuspoeng innenlands har gitt og vil gi resultater. Arbeiderpartiets og SVs motstand mot å slå fire nærliggende flyplasser sammen til to og motstand mot å fjerne passasjeravgift har ikke bidratt til å lette situasjonen for norsk lufttransport, ei heller har det styrket livskraften til de regionale flyplassene i distriktene. For noen år siden ble norsk kollektivtransport gjennomboret av en sølvpil. Som en forlengelse av flykroppen flyr den gjennom Akershus" grønne enger og mellom Oslos murgårder. Flytoget har blitt juvelen i kollektivkronen. Gjennom service, frekvens, punktlighet, hastighet og modernitet har den potensial i seg til å sette nye standarder i norsk samferdsel. Dermed representerer også flytoget riktig naturbruk og fremkommelighet. Flytoget bør fremstå som modell for andre, og som sådan bør det rendyrkes som en selvstendig enhet, som statsaksjeselskap under departementet. Når så jernbanenettet åpnes for konkurranse, vil flytoget kunne fremstå som en spennende konkurrent til vei og til NSB. Vi kan mønstre et bredt flertall for å sikre flytoget prioritet for hele strekningen Asker–Gardermoen. Det tyder på at det er flere enn regjeringspartiene som deler min entusiasme for bane og for «Sølvpilen»s funksjon som miljøbærer og som personbefordrer. Regjeringens miljøarbeid har allerede satt spor. Ministeriet Bondevik er best på naturbruk og best på handlekraft.