Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2015-06-19:
Jeg kan ikke unnlate å kommentere den svært spesielle situasjonen som vi opplevde her i Stortinget da representanten Tybring-Gjedde gikk i strupen på Høyres parlamentariske leder. Jeg skal ikke si noe om hva slags følelse jeg fikk av samarbeidsklimaet, men Trond Helleland svarte veldig godt for seg. Men det var jo egentlig finansministeren som skulle stått i «vitneboksen» – unnskyld uttrykket – for det er jo hun som skal gjennomføre avtalen om Syria-flyktningene. Stortinget forventer en aktiv oppfølging av en god og svært nødvendig og viktig avtale. Norsk Industri frykter at arbeidsledigheten i Norge kan komme opp i 200 000, som i så fall vil være den høyeste ledigheten siden 2. verdenskrig. Det kan bli en svært alvorlig situasjon, men regjeringa er dessverre altfor passiv, alt annet enn føre var, og bidrar til at situasjonen heller forverres: Mer midlertidighet i arbeidslivet har vært en kampsak, de sløser med skattekutt som øker forskjeller mellom folk, de ser ikke sysselsettingseffekten som ligger i å stimulere kommuneøkonomien, og de kutter i ytelsene til dem som har lite fra før. De tar til og med feriepengene fra arbeidsledige. Det er noe unorsk over det som skjer, og det kan koste folk og samfunn dyrt om regjeringa får fortsette å demontere den norske modellen. Synes eksempelvis Kristelig Folkeparti det er greit at barnefamilier, der en av foreldrene har mistet arbeidet, skal stå uten inntekt i juli? Jeg spør. Kristelig Folkeparti og Venstre må bli med på å sette foten kraftig ned før det er for sent, og for mye er gått tapt. Mye er det også vanskelig å reversere i ettertid. Denne ukens mest virkelighetsfjerne politiske uttalelse kom fra finansminister og Fremskrittspartiets partileder, Siv Jensen, i forbindelse med at 48 flere kommuner, derav mange kommuner med blå ordfører, har innført eiendomsskatt. Kommunene trenger ikke eiendomsskatten, de har gode rammer og må se til å effektivisere, var budskapet fra Siv Jensen da Aftenposten ba om en kommentar til oppblomstringen av eiendomsskatt etter at Høyre og Fremskrittspartiet kom til makten. Eiendomsskatten utgjør over 10 mrd. kr for Kommune-Norge. Det mener da tydeligvis finansministeren og Fremskrittsparti-lederen at kommunene fint kan greie seg uten. Dette var egentlig det endelige beviset på hvor lite forståelse Høyre–Fremskrittsparti-regjeringa har for den krevende situasjonen norske kommuner og fylkeskommuner er i, og hvilke store oppgaver som skal løses i dag og i årene framover i sektoren. Dette vitner om lite tillit til lokalpolitikernes vurderingsevne og handlekraft – og kanskje også greit å sjekke med de ansattes organisasjoner om de har hørt om ordet «effektivitet» før, og om deres medlemmer faktisk daglig forholder seg til og nettopp bidrar til det. Norske kommuner går ikke på tomgang. For å være noenlunde i nærheten av å innfri sitt eget minimumsopplegg er det i revidert nasjonalbudsjett lagt inn 1,2 mrd. kr – økt med 0,1 etter forhandlinger med Venstre og Kristelig Folkeparti – som delvis kompensasjon for skattesvikt. Forresten, rett skal være rett: De vil ikke kalle det for «kompensasjon», for det er de imot. Det er bekymringsfullt, som prinsipp, særlig når vi nå ser av de siste tallene fra SSB at det tyder på at det kan bli ytterligere – kanskje dobbelt så stor – skattesvikt som det som er varslet så langt. Vi får håpe at det ikke blir så galt. Med Arbeiderpartiets alternative opplegg ville kommunesektoren fått 2 mrd. kr i skattekompensasjon for i fjor, 3,4 mrd. kr mer i år og 3 mrd. kr mer neste år. Det ville gitt bedre eldreomsorg, økt kvalitet i skolen osv. I stedet går sparekniven varm i kommune etter kommune. Å satse på kommunesektoren er smart av flere grunner, og særlig nå, for stimuleres kommuneøkonomien, har det svært positiv effekt på sysselsettingen – og det over hele landet. Det er også slik at stimuleres kommuneøkonomien, stimulerer det igjen næringslivet. Mange kommuner får en ekstra utfordring framover. Regjeringa lanserer en ordning som vil øke forskjellen i inntekter mellom kommunene med en avart av kommunal andel av selskapsskatten. Dette vil omfordele i underkant av 3 mrd. kr mellom kommunene. Ordningen tar utgangspunkt i lønnsmassen i privat sektor, og regjeringa vil gjennomføre dette helt uten hensyn til hvor svært ulike forutsetninger norske kommuner har for å skaffe seg slike inntekter. Nå blir det enda viktigere hvilken side av kommunegrensen bedriftene ligger eller skal etableres. Det vil kunne hemme konstruktivt samarbeid om næringsutvikling og planarbeid. Så til selve begrepet «verdiskaping»: Etter regjeringas syn er det tydeligvis slik at det private begravelsesbyrået driver med verdiskaping, som kommunene da skal premieres for i den nye ordningen – ikke den offentlige fødestua. Private barnehager er verdiskaping – ikke offentlige barnehager. Eksemplene kunne vært veldig mange. Dette vil også medføre et stort byråkrati, men det begynner jo regjeringa å bli mer og mer kjent for.