Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-06-11:
Den økte drivhuseffekten har vært på den politiske dagsordenen i over 20 år. Kristelig Folkeparti mener at nå må ord og erklæringer, som vi har hørt mye om i dag, omsettes i handling. Dette må omfatte ikke bare konkrete utslippsreduksjoner og rensing, men også storsatsing på ny fornybar energi. For å kunne stabilisere den globale temperaturen på et nivå som man kan leve med – ca. to grader varmere enn gjennomsnittet – sier forskerne at CO2-utslippene i verden må reduseres med 50–80 pst. innen 2050 i forhold til 1990-nivået. Dette er den realiteten vi må forholde oss til. De bærekraftige og langsiktige løsningene må prioriteres framfor det som er billigst her og nå. Sammenlignet med andre land har Norge en spesiell energisituasjon. Norges elektrisitetsproduksjon er basert på fornybar energi, og det er fremdeles god tilgang på fornybare energiressurser på land som kan tas i bruk, og som er rimeligere enn havbasert fornybar energi. Med dagens kostnadsnivå for utbygging av havenergi utenfor kysten av Norge, ikke minst flytende produksjon, er det ikke realistisk å se for seg en storstilt utbygging av havenergi i Norge med det første. Det er likevel viktig at Norge bidrar til å utvikle konkurranseevnen innen havbasert energi, og at norske selskaper får anledning til å bygge opp kompetanse gjennom prosjekter ute. Norske myndigheter har bevilget midler til to forskningssentre for havvindenergi. I tillegg støtter Innovasjon Norges Arenaprogrammet to prosjekter for å utvikle slagkraftige industriklynger av leverandørindustri til havvindteknologi – den ene med base i Midt-Norge og den andre på Vestlandet. Dette «firkløveret» samarbeider om å utvikle og kvalifisere norsk industri, slik at internasjonale markedsposisjoner innen havvindteknologi kan videreutvikles. Dette ønsker de å realisere gjennom Demo 2020, som skal være en arena for test- og demonstrasjonsprosjekter. Selv om norsk næringsliv har et godt utgangspunkt, er det ikke sannsynlig at man vil komme i posisjon til å levere uten et samordnet test- og demoprogram, med unntak for enkelte store aktører som har erfaring med å operere på eksportmarkedet. Vi fremmer derfor et forslag sammen med de andre opposisjonspartiene, der vi ber regjeringen bidra til et statlig støttet demonstrasjonsprogram som kan kvalifisere norsk teknologi og tjenester til de store markedene i Tyskland og Storbritannia, hvor leverandørkvalifisering og anskaffelser kommer for fullt i 2013 og utover. Den europeiske vindkraftorganisasjonen, EWEA, har som mål at det skal være installert 40 GW vindkraft i Europa innen 2020. Det vil gi en produksjon på linje med hele den norske vannkraften. Organisasjonen tror det vil bli investert nær 150 mrd. kr i vind bare i 2030. Til sammen vil Europa investere omtrent 1 200 mrd. kr i vindkraft fra i dag til 2030. Med andre ord: Her er det et stort potensial for norske aktører. Siden det ikke finnes et norsk hjemmemarked for denne industrien, er det nødvendig å etablere et nasjonalt test- og demonstrasjonsprogram for å gi industrien nødvendige referanser, slik at man kan bli kvalifisert for å levere til de europeiske markedene. Samtidig vil et slikt program være nødvendig for å kommersialisere og industrialisere FoU-resultatene fra forskningssentrene. Et slikt program bør iverksettes senest i 2012. Det er viktig å utvikle ny teknologi for å møte klimautfordringene. Dersom vi skal nå målet om et nullutslippssamfunn med en reduksjon på minst 85 pst. i verdens klimagassutslipp innen 2050, vil det kreve et teknologisk kvantesprang. Det må derfor satses maksimalt på å utvikle nye teknologiske løsninger som ikke nødvendigvis er kostnadseffektive i dag, men som er nødvendige dersom vi skal nå klimamålene i 2050. Vi må ta i bruk ny teknologi som gjør vår produksjon og vårt forbruk bærekraftig. Havbasert vindkraft må derfor være ett av flere satsingsområder.