trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Åshild Bruun-Gundersen (Fremskrittspartiet), 2020-05-19:
Vi i Fremskrittspartiet har forståelse for at regjeringen trenger mandat til å gjøre ulike tilpasninger i den koronapandemien vi fortsatt står i. Men vi setter store spørsmålstegn ved hvordan regjeringen har tenkt å håndtere de helsekøene som er bygd opp i denne perioden. De siste tallene vi har fått presentert, er at gjennom koronapandemien har 250 000 pasientavtaler blitt utsatt. Det er 250 000 mennesker i Norge som har fått satt sitt liv på vent i påvente av en nødvendig behandling som Helse-Norge dessverre ikke har mulighet til å gi dem. I denne perioden har sykehusene rigget beredskap for en rekke innleggelser med covid-19-pasienter. I denne perioden har flere sykehus kjørt på halv maskin. De har hatt et belegg på 53 pst. bare ved Universitetssykehuset i Oslo. Det betyr at sykehusene hadde hatt kapasitet til å gjennomføre flere planlagte operasjoner, men valgte ikke å gjøre det. I samme periode har ikke regjeringen utnyttet den kapasiteten som finnes i privat sektor. LHL-sykehuset Gardermoen, kanskje et av Norges fineste sykehus, har permittert ansatte, redusert og nedskalert driften fordi de ikke får pasienter. Det setter Fremskrittspartiet store spørsmålstegn ved – hvorfor ikke regjeringen i denne perioden har sørget for å kjøpe all kapasitet som finnes i privat sektor for å holde helsekøene så små som mulig. I denne perioden har regjeringen valgt å avvikle ordningen med fritt behandlingsvalg. Pasientene har altså ikke hatt mulighet til å søke seg til andre sykehus hvis de har fått beskjed om at deres pasientavtale eller operasjon er utsatt. I den loven som nå legges fram for Stortinget, ber regjeringen om et fortsatt mandat for å videreføre en begrensning i fritt behandlingsvalg. Det er vi i Fremskrittspartiet rett og slett uenig i. Vi ønsker at fritt behandlingsvalg skal gjeninnføres. Det er viktig for pasientene, for å sørge for at de også får den behandlingen de fortjener. Det er viktig for å sørge for at helsekøene går ned. Jeg vil med det ta opp forslaget fra Fremskrittspartiet i denne saken og be om at helseministeren redegjør for de helsekøene som nå er blitt etablert under koronapandemien. Jeg ber også om at helseministeren klargjør for oss hvordan han har tenkt å ta unna de helsekøene, hvis han ikke har tenkt å ta privat sektor mer i bruk.
Åshild Bruun-Gundersen (Fremskrittspartiet), 2020-05-19:
Sykehusbygget i Oslo har vakt mye engasjement gjennom de siste årene. Det har også vi i Fremskrittspartiet lagt merke til, og det er vel også derfor vi behandler en sak om det for n-te gang – jeg har faktisk kommet ut av tellingen. Vi behandler i hvert fall en sak nå hvor SV ønsker at vi her fra Stortinget skal be om å omgjøre en rekke tidligere vedtak. Derfor har jeg behov for å minne SV om at denne saken ligger ikke her lenger, den ligger til Oslo bystyre. Vi har i statsbudsjettet for 2020 innvilget en låneramme til OUS for bygging av nye sykehusbygg. Hvor det skal ligge, hvilken tomt det skal ligge på, og hvilke reguleringsutfordringer det medfører, er det faktisk Oslo bystyre som har planmyndighet til å avgjøre. Jeg registrerer at det er ulike meninger også i Oslo bystyre om man skal legge til rette for ny bygging på Gaustad eller på Ullevål-tomta, men det er ikke noe Stortinget kan legge seg opp i. Så vi får se – det blir spennende å følge med på hvordan diskusjonen mellom Oslo bystyre og opp mot regjeringen blir, og hvilken tomt som blir planlagt i Oslo for bygging av nytt sykehus. Så vil jeg presisere at også Fremskrittspartiet ønsket en full utredning av Ullevål-alternativet tidlig i fjor. Det synspunktet fikk vi ikke gjennomslag for i regjering. Men det ble gjennomført en belysning, og den belysningen konkluderer med at det er mulig å gjennomføre byggeprosjektet på Ullevål-tomten, men det vil koste 12,8 mrd. kr mer, og det vil ta syv år lenger å gjennomføre et slikt prosjekt. Med den informasjonen har i hvert fall tidligere regjering konkludert med at full utredning ikke er nødvendig, fordi svaret allerede er gitt. Jeg tror det hadde tjent saken om man hadde hatt en full utredning, så man hadde vært helt sikker i disse diskusjonene. Men uavhengig av det er i hvert fall saken kommet dit at det er Oslo bystyre som nå bestemmer hvilken tomt dette sykehuset skal bygges på, og vi på Stortinget får bare forholde oss til det.
Åshild Bruun-Gundersen (Fremskrittspartiet), 2020-05-19:
Gjennom denne debatten har Senterpartiet og SVs argument vært å vise til motstanden i Oslo kommune. Jeg har behov for å presisere at det er nettopp det Fremskrittspartiet har sagt. Denne saken ligger nå til Oslo kommune. Det er Oslo bystyre som skal avgjøre om Gaustad-tomten eller Ullevål-tomten skal reguleres til bygging av nytt sykehus. Det er ikke oss, det er ikke Stortinget – det skal i hvert fall ikke skje i dag. Jeg synes for øvrig at representanten Petter Eide stiller et relevant spørsmål. Det er litt forut for sin tid, men hvis Oslo bystyre skulle komme til en konklusjon om at de ikke ønsker å regulere Gaustad-tomten til sykehusformål, og regjeringen så konkluderer med at de vil iverksette en statlig plan, blir det en debatt og noe man får mulighet til å diskutere her. Jeg synes spørsmålet fra representanten Petter Eide dermed er relevant og vil stille meg bak det. Jeg lurer på akkurat det samme: Planlegger regjeringen nå å gjennomføre en statlig plan for regulering av denne tomten? Men der er vi altså ikke i dag. I dag behandler vi et representantforslag som egentlig ikke hører hjemme her i Stortinget. Nå avventer vi behandlingen i Oslo bystyre, som er reguleringsmyndighet, og hvordan de ønsker å avgjøre denne saken videre. Jeg har behov for å trekke fram et moment som ingen av de andre, sosialistiske, partiene gjør – betegnende nok – og det er de private sykehusene i Oslo, Lovisenberg og Diakonhjemmet, som i dag leverer gode helsetjenester til mange innbyggere her i Oslo som er godt fornøyde med det. Det som er viktig, uansett hvordan den endelige løsningen for Oslo universitetssykehus og utbyggingsplanene blir, er at man ivaretar de private sykehjemmene og sykehusene, og at de får flere oppgaver og blir sett på som en helt ordinær del av helsetilbudet her i Oslo – ikke, som man kan få inntrykk av at venstresiden ønsker, å avvikle de private eller ikke ivareta dem, og at alt handler om den nye sykehusbyggingen. Man må huske at også de private sykehusene, Lovisenberg og Diakonhjemmet, er kjempeviktige i det totale helsetilbudet som gis her i Oslo. Fremskrittspartiet her i Stortinget vil stemme ned dette representantforslaget, for vi ser rett og slett ikke at det har noe her i Stortinget å gjøre. Men vi kommer til å følge situasjonen tett og er spente på hva Oslo bystyre velger å gjøre i denne saken.
Åshild Bruun-Gundersen (Fremskrittspartiet), 2020-05-19:
Det er riktig at Fremskrittspartiet har vært skeptisk til den økonomiske risikoen ved prosjektet. Men når belysningen er klar og det koster 12,8 mrd. kr mer og tar sju år lengre tid å bygge på Ullevål, gir det i hvert fall noen klare indikasjoner. Det Fremskrittspartiet fikk gjennomslag for i regjering, var å gi bedre lånebetingelser, og at man inkluderte de private sykehusene, som totalt sett gjør prosjektet bedre. Det jeg ikke forstår, er hvordan Senterpartiet kan være så overbevist om at det ikke er noen økonomisk risiko knyttet til Ullevål-tomta. Dyrt blir det uansett, og risiko vil det være uansett. Grunnen til at vi ikke støtter forslaget fra Senterpartiet og SV om å forby en statlig plan, er at saken ligger til Oslo bystyre. Som helseministeren sa, vil Oslo bystyre ta stilling til dette våren 2021. Skulle det bli en reell problemstilling om statlig plan, får man heller komme tilbake til det når det faktisk er en reell problemstilling.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
SV vil stemme for innstillingen, også hvis forslaget fra Senterpartiet og SV faller.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Jeg har den glede å være saksordfører for denne viktige saken om å respektere lokaldemokratiet og utrede fortsatt sykehusdrift på Ullevål. Vi har hatt debatter om Ullevål, Gaustad og Aker sykehus mange ganger i denne salen, men nå er debatten litt annerledes enn før. Dette representantforslaget ble satt fram den 25. februar 2020. 16 dager etter det iverksatte helsemyndighetene de sterkeste tiltakene noensinne i fredstid. Pandemien traff Norge. Brevet om saken fra helseministeren kom 4. mai 2020. Jeg forstår at Helse- og omsorgsdepartementet i mars og tidlig i april måtte bruke tid på andre ting enn å svare på dette, men jeg vil si at svaret kom sent. Flere andre saker i helse- og omsorgskomiteen som kom senere enn denne saken, fikk svar fra statsråden før denne saken om Ullevål. Helseministeren mener i sitt svar at beredskap og pasientsikkerhet for en pandemi er en del av planene for alle nye sykehusbygg i Norge. Flertallet i komiteen, Arbeiderpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti, vil ikke vedta forslagene i denne saken. De vil stemme imot. Jeg fremmer to forslag fra Senterpartiet og SV. Forslag nr. 1 handler om å sette Gaustad-planene på vent og få en god, ny utredning for drift av Ullevål sykehus. Forslag nr. 2 handler om at det ikke skal vedtas en statlig regulering. Jeg vil advare, på det sterkeste, mot å bygge høye tårn på sykehus. På Stortinget står det at vi må ta en for laget – ta trappene. Hvorfor det? Fordi heisene kan bli smittebobler. Syke folk kan ikke løpe opp og ned trapper. De må ta heisene. Vi trenger ikke flere smittebobler på sykehus. Vi må ikke bygge smittetårn i Oslo. Redd Ullevål sykehus! Jeg tar opp de to forslagene i saken og vil samtidig varsle at SV vil støtte et godt, løst forslag fra Rødt.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Jeg er bekymret, og jeg bruker ordet «smittetårnet», og det gjelder ikke luften – det er heisene. På Stortinget står det at vi må ta trappene og ikke heisene, fordi heisene kan være smittebobler. Syke folk kan ikke løpe opp og ned trappene på Gaustad. Er statsråden også litt bekymret over å ha så mange heiser, og at syke folk må være sammen hele tiden når de skal reise opp og ned mellom etasjene?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
SV og Senterpartiet har gått i takt for å redde Ullevål sykehus. Å være representant er å lytte til dem som har skoene på. De andre partiene bør også lytte. Oslo legeforening, LO i Oslo, Fagforbundet OUS, Den norske jordmorforening og Norsk psykologforening OUS vil ha Ullevål. Vi i denne salen bør lytte. Flere partier har sagt til velgerne at de vil jobbe for Ullevål. Oslo Høyre sier at de vil at Ullevål-tomten analyseres grundig sammen med nybygging på Gaustad som grunnlag for en endelig beslutning. Er det tomme ord, eller vil representantene fra Oslo Høyre stemme for våre forslag i denne saken? Oslo Arbeiderparti sier at de vil utrede både Ullevål og Gaustad som alternativer for et framtidig sykehus. Er det tomme ord, eller vil representantene fra Oslo Arbeiderparti stemme for våre forslag i denne saken? Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre har vedtatt at Oslo kommune skal sette Gaustad-planen på vent. SV fremmer forslagene som ligger på bordet i Stortinget i dag. Er det tomme ord, eller vil representantene fra Oslo Fremskrittsparti, Oslo Kristelig Folkeparti og Oslo Venstre stemme for våre forslag i denne saken? Befolkningen trenger klare, konkrete svar. SV har et klart og konkret svar. Vi trenger ikke smittetårn i Oslo. Vi trenger å redde Ullevål sykehus.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-19:
Jeg tror kanskje at Fremskrittspartiet har glemt hele saken om statlig regulering som er i saken. Flere representanter skyver ansvaret over fra Stortinget til kommunen. Fremskrittspartiets representant sa at Oslo kommune har reguleringsmakt. Hvis Fremskrittspartiet mener at Oslo kommune skal bestemme, bør Fremskrittspartiet stemme for forslag nr. 2, som er at staten ikke skal overstyre Oslo kommune. Vil Fremskrittspartiet stemme for forslaget, eller er det tomme ord fra denne talerstolen? Befolkningen trenger klare, konkrete svar. SV har et klart og konkret svar. Det er ikke staten som skal overstyre kommunen. Vi trenger ikke å bygge smittetårn i Oslo. Vi trenger å redde Ullevål sykehus.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2020-05-19:
Det har vært gjort en stor innsats i samfunnet og i helsevesenet for å redde liv fra å gå tapt under koronapandemien. Det som imidlertid er den store bekymringen vår nå, er hva som skjer i kjølvannet av dette. Det at hundretusenvis av konsultasjoner, undersøkelser og operasjoner har blitt utsatt, er bekymringsfullt. Det at vi ser at tallene for undersøkelser knyttet til kreft er gått kraftig ned, er bekymringsfullt. Da er frykten at liv kan gå tapt av andre typer sykdommer fordi de ikke blir oppdaget, eller fordi man ikke får tidsnok hjelp. Fremskrittspartiet er skeptisk til og motstander av å frata folk muligheten til fritt behandlingsvalg. Det er rett og slett fordi det er en rettighet som vi mener er og skal være grunnleggende i samfunnet. Men det som er det viktigste framover nå, er å få svar på hvordan man skal få helsekøene ned. Vi så i Dagbladet i dag at det ble ropt varsku om at etterslepet nå er så stort at vi snakker om år før man greier å ta det igjen. Før denne krisen oppsto, var det også mange mennesker i Norge som sto i sykehuskø. Derfor mener jeg det er svært viktig at helseministeren snart informerer Stortinget om hvordan man har tenkt å løse dette framover. Hvor er det køene er økt mest? Innenfor hvilke felt er det det har skjedd? Det mener jeg er veldig relevant for Stortinget å få informasjon om. Jeg er veldig glad for å høre at det er planer om å ta i bruk private med ledig kapasitet. Det mener jeg er helt avgjørende framover for å få opp dampen og få opp kapasiteten i helsevesenet, men vi er nødt til å se på hva ekstra vi nå kan gjøre for å få tatt unna disse køene. Det er derfor Fremskrittspartiet har vært helt tydelig på at dette blir en viktig sak for oss i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Nå må vi ruste opp helsevesenet til å kunne redde liv og sørge for at denne koronapandemien i den andre enden ikke bidrar til at flere dør av andre sykdommer enn det man i utgangspunktet skulle ønske.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2020-05-19:
Først vil jeg få lov til å takke komiteen for konstruktivt samarbeid i saken. Barnevernet skal fungere i krisetider og i ekstraordinære situasjoner og gi utsatte barn nødvendig hjelp, omsorg og beskyttelse til rett tid. Som kjent innførte regjeringen 12. mars en rekke inngripende tiltak for å begrense covid-19-pandemien, og grunnet karanteneregler og smitteverntiltak ble det nødvendig å iverksette raske tiltak for fylkesnemndene, slik at de kunne behandle barnevernssaker på en trygg og forsvarlig måte. Midlertidige saksbehandlingsregler ble derfor vedtatt i koronaloven, og høringsuttalelsene ga en bred støtte til dette. Komiteen støtter nå departementets ønske om å videreføre i lov regler fastsatt i midlertidig forskrift 3. april 2020 nr. 575, om forenklinger og tiltak i barnevernet og fylkesnemnda for å avhjelpe konsekvenser av utbrudd av pandemien. Komiteen ser at smitteverntiltak fortsatt vil være til hinder for ordinær drift i barnevernet og saksavvikling i fylkesnemnda i en periode framover, og at opphopning av et stort antall saker og store restanser er svært uheldig. Lang saksbehandlingstid vil kunne bryte med den enkeltes rett til en rettferdig rettergang innen rimelig tid. Opposisjonen vil redegjøre for sine anmerkninger til de foreslåtte tiltakene. Jeg vil bemerke at i flere av tiltakene foreslås bruk av videokonferansesystem istedenfor personlig oppmøte. Tiltakene gjelder muligheter for fjernmøter og fjernavhør i fylkesnemnda, en kombinasjon av muntlig og skriftlig behandling i fylkesnemnda, avstemning og rådslagning i fylkesnemnda, krav til tilsynsbesøk og oppfølgingsbesøk og – til slutt – midlertidig flytting av barn fra barnevernsinstitusjon dersom det skulle oppstå smitte i institusjonen. Medlemmene i komiteen er svært opptatt av at barnets medvirkning i alle saker som gjelder barnet, skal dokumenteres når denne midlertidige loven blir innført, og meningene deres skal vedtaksføres. Komiteen ba også om skriftlige innspill med kort frist til sin behandling av proposisjonen, og vi vil takke både Barneombudet, Advokatforeningen og Landsforeningen for barnevernsbarn for innspill. Når det gjelder hvor lenge denne midlertidige loven skal gjelde, har komiteen blitt enige om at departementet må komme tilbake til Stortinget dersom det er et ønske om å forlenge virketiden for hele eller deler av disse tiltakene utover 22. oktober. Komiteen anbefaler da innstillingen.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2020-05-19:
Jeg vil rett og slett starte med å si at jeg synes at hastebehandling av en sak som dette ikke er helt enkelt. Både Senterpartiet og jeg har stor forståelse for at ekstraordinære situasjoner krever ekstraordinær innsats fra oss som lovgivere, men det er kanskje nettopp i slike situasjoner viktig at vi har grundige prosesser, med gode vurderinger og forsvarlige beslutninger. For det handler tross alt om at det vi vedtar i dag, kan få store konsekvenser, ikke minst for sårbare barn. Men en hastebehandling i Stortinget er bedre enn slik vi behandlet så å si samme sak etter koronaloven for en måned siden, og jeg vil takke både komitélederen og kollegaer i komiteen for å ha jobbet fort og godt med saken. Både Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV ser behovet for å videreføre flere av tiltakene som ble innført den gang – i forskrift 3. april 2020 nr. 575, om forenklinger og tiltak for barnevernet og fylkesnemnda for å avhjelpe konsekvenser av utbrudd av covid-19, og støtter at det videreføres i midlertidig lov. Imidlertid har vi tre partiene innvendinger mot noen av forslagene. Paragraf 2, om fjernmøte og fjernavhør i fylkesnemnda, og § 3, om kombinasjon av muntlig og skriftlig behandling i fylkesnemnda, fastsetter at nemndleder kan foreta en rekke beslutninger alene. Fylkesnemnda består til vanlig av tre personer: nemndleder, fagperson og en lekperson. Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV mener at fagpersonen er viktig for at nemnda under slike omstendigheter skal fatte riktige beslutninger, og vi mener derfor at ordet «nemndleder» bør byttes ut med «fylkesnemnda». Videre mener vi tre partiene at saker etter barnevernloven §§ 4-12, om omsorgsovertakelse, og 4-20, om tvangsadopsjon, ikke bør ha en kombinert muntlig og skriftlig behandling uten at partene samtykker til det. Derfor foreslår vi at det i § 3 kommer en tilføyelse om at partene må samtykke til kombinasjon av muntlig og skriftlig behandling av saker som gjelder omsorgsovertakelse og tvangsadopsjon. Dette er svært inngripende tiltak, og det er viktig for oss å sikre at barn og familiers rettssikkerhet blir ivaretatt. Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV kommer i tillegg til å stemme imot § 5. Vi ser ingen presserende behov for å videreføre denne bestemmelsen. Midlertidig flytting av barn fra en barnevernsinstitusjon uten ordinær behandling i fylkesnemnda medfører etter vår mening en altfor stor svekkelse av barn og unges rettssikkerhet. Både Advokatforeningen og KS har innsigelser mot denne paragrafen, og det går i tillegg fram av proposisjonen at det ikke har vært noe reelt behov for den paragrafen. Det har ikke vært rapportert om noen tilfeller hvor paragrafen har kommet til anvendelse. Det er derfor vanskelig å se at det praktiske behovet for denne paragrafen er så stort at man trenger å videreføre den, ikke minst sett opp mot den svekkelsen i rettssikkerhet som den representerer, da de forhold som er beskrevet som grunnlag for paragrafen, også kan følges opp med lovregler som allerede foreligger. Med det tar jeg opp forslagene fra mindretallet i komiteen.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2020-05-19:
Jeg er glad for at Stortinget i dag behandler forslaget om en midlertidig lov om tilpasning i regelverket for barnevernet og fylkesnemnda for å avhjelpe konsekvenser av utbruddet av covid-19. Det er helt avgjørende at barnevern og fylkesnemnd, som jo er samfunnskritiske funksjoner, fungerer også i ekstraordinære situasjoner. Smitteverntiltakene gjorde det nødvendig raskt å vedta enkelte unntak fra barnevernsloven for å ivareta utsatte barn og sørge for at fylkesnemndas saksavvikling ikke stoppet opp. Selv om vi nå har lempet på smitteverntiltakene, er det usikkert hvordan utbruddet av covid-19 vil påvirke samfunnet i tida framover. Jeg foreslår at fylkesnemnda fortsatt skal ha en utvidet mulighet til å benytte fjernmøte og fjernavhør og kunne avgjøre saker etter en kombinasjon av muntlig og skriftlig behandling. Dette er egnede og nødvendige tiltak for å opprettholde saksavvikling og samtidig overholde smitteverntiltakene. Fylkesnemndene opplyser at flertallet av hovedsakene som avholdes, er avhengig av unntaksbestemmelsene for å kunne bli gjennomført. Hvis bestemmelsene faller bort den 27. mai, vil mange saker utsettes. Dette kan bety at barn blir værende lenger enn ønskelig i akuttiltak eller under uheldige omsorgsbetingelser. Til representanten Sem-Jacobsen, som har viktige innvendinger, vil jeg understreke at nemndas sammensetning og det at en faktisk har ulik fagkompetanse, er viktig. Men grunnen til at jeg likevel mener det er riktig fortsatt å kunne ha noen muligheter til det med nemndledere, er at dette dreier seg om saksbehandlingsformen, og det bryter med lovens system å gå vekk fra det fordi de allerede i dag også, etter dagens lov, har en rekke muligheter til å kunne fatte bestemmelser. Derfor mener jeg at intensjonen bak Sem-Jacobsens poeng likevel er ivaretatt, selv om Stortinget skal vedta det som ligger i den midlertidige loven. Så har vi innarbeidet mange høringsinnspill, og vi har utformet bestemmelsene slik at private parters rettigheter og barnets beste er ivaretatt. For å kunne benytte saksbehandlingsreglene må det være nødvendig på grunn av covid-19 og ubetenkelig, altså et strengt krav, i den enkelte sak. Partene skal få uttale seg om behandlingsformen, og meningene deres skal tillegges betydelig vekt. Også barn uten partsrettigheter som er i stand til å danne seg egne synspunkter, skal gis anledning til å uttale seg. Når det gjelder flytting, som representanten Sem-Jacobsen også tok opp, deler jeg bekymringen, fordi institusjonen er barnets hjem, og da skal det være veldig unntaksvis at det eventuelt skal kunne være aktuelt å kunne flytte barnet. Derfor, siden det er et inngripende tiltak, er det viktig for oss at dette kun kan skje dersom det er tvingende nødvendig for å ivareta barnets behov for omsorg og beskyttelse på grunn av utbruddet av covid-19. Vi mener det er viktig at reglene er klare, slik at hvis det skulle skje, er det mulig, men jeg håper virkelig at dette heller ikke trenger å bli brukt i framtida.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-05-19:
Denne saka handlar om at me skal gje aksjeselskap og andre samanslutningar som har behov for å ha møte, moglegheit til å gjera det me i denne salen òg har vorte veldig glade i, nemleg å ha dei på Teams, Skype og andre digitale plattformer. Det er ein samla komité som står bak ein mellombels lov for å opna for bruk av digitale møte i desse lovane. Undervegs i saka har det kome innspel frå nokon om at ein no berre burde gjera dette permanent. Der har komiteen sagt at det bør underleggjast ein vanleg lovprosess. Kravet om fysiske møte har nokre føremål, og ikkje minst er ein oppteken av at alle, anten det er tilsette eller aksjonærar som har rettar etter desse lovane, skal få rettane sine varetekne. Det trengst ein ordinær lovprosess før ein kan konkludera med at ein ønskjer dette. Så er det nok ingen stor spådom at det er eit politisk ønske om at det i framtida skal vera større rom for å bruka digitale møte enn det som er i den opphavlege, gjeldande lovgjevinga.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-05-19:
Det vert snakka ofte i denne diskusjonen og òg i innstillinga om regjeringa sitt mål om å verna 10 pst. av skogen. For meg har dette vore litt uklart: 10 pst. av kva? Er det den produktive skogen? Eller er det den totale skogen? Eg håpar berre at statsråden kan klargjera: Kva er det som er vernemåla når det gjeld skog, og kva er status per i dag?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-05-19:
Eg stiller spørsmålet til skogsministeren, og spørsmålet mitt er veldig enkelt og greitt: Det er et mål om vern av 10 pst. av skogen, og så lurer eg på om det er av den totale mengda skog i Noreg, eller om det er den produktive skogen. I tilfelle, kor mykje meir må ein verna før ein har nådd dette 10 pst.-målet? Regjeringa har gått høgt ut på banen med dette 10 pst.-målet – det vart haussa veldig opp i debatten. Så tenkjer eg at statsråden som er sett til å gjennomføra denne politikken, må veta kor langt me har igjen, og kor langt me har kome. Så spørsmålet mitt er veldig konkret: Er målet til regjeringa 10 pst. vern av den totale skogen eller den produktive skogen?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-05-19:
Senterpartiet er oppteke av klimapolitikk som verkar. Skogplanting og bruk av skogen er klimapolitikk som verkar. Det er skuffande å sjå fråveret av dei som vanlegvis liker å halda miljøfana veldig høgt – kor fråverande dei vert når me diskuterer desse tinga, for det er ikkje småting. I 2017 var det berekna at 60 pst. av Noregs totale utslepp vart bunde i skog, vegetasjon og jordsmonn. Det er meir enn dei fleste andre tiltak som me kan gjennomføra, det er mogleg å auka, og det er ein kjempeavansert teknologi, men han er naturleg, og det er berre å planta for å oppnå dette. Difor er det veldig bra at det vert eit fleirtal i stortingssalen i dag for ein slik plan for å bruka skogen langsiktig for å auka opptaket av karbon. Så må eg nemna ein av dei litt finurlege tinga som står i innstillinga – det er ikkje ofte ein trekkjer på smilebandet av å lesa innstillingar til stortingssaker – der Framstegspartiet og Senterpartiet skriv: «Disse medlemmer viser til at Solberg-regjeringen siden 2013 i betydelig grad har satt vern fremfor aktiv bruk.» Eg synest det er litt fint at Framstegspartiet er med på ein sånn merknad, og eg vil minna om at dei i denne perioden har hatt tre landbruksministrar – Bård Hoksrud, Jon Georg Dale og Sylvi Listhaug – og det er beklageleg at dei har sett vern framfor aktiv bruk. Skal me greia å nå dei norske klimamåla, må me ha aktiv bruk av skogen, og det er ikkje sånn at det er ein motsetnad mellom biologisk mangfald og det å bruke skogen i ein klimasamanheng. Det handlar om at me må gjera det på den rette måten og den smarte måten. Det som eg for ofte opplever, er at når verneinteressene kjem på banen, seier ein ja, me er opptekne av å bruka skogen – men i realiteten er ein ikkje det. I dag såg me at den elles så næringsorienterte SV-representanten som var på talarstolen, var litt spak, synest eg, for det er klart at her kolliderer næring, tradisjonelt miljøvern og klimapolitikk. Då trur eg det er viktig at ein våger å ha ei tydeleg røyst, og eg er glad for at iallfall Arbeidarpartiet og Framstegspartiet – saman med Senterpartiet – tek klimaansvar i dag.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-05-19:
Det har vore eit stort engasjement knytt til høyringa av desse forslaga som regjeringa har hatt ute på høyring. Eg vil, til liks med førre replikant, peika på forslag nr. 1, om å finna ei ordning der ein kan påleggjast å levera fisk til lokale fiskemottak. Dette vil ikkje vera noko som passar alle stader i landet, men det kan vera mogleg å finna praktiske løysingar på dette enkelte stader i landet. Då forstår ikkje eg motstanden mot å sjå om dette kan vera mogleg, for då vil ein få fisken inn i meir kontrollerte former, og ein vil kunna bidra til meir lokal verdiskaping på fisken. Vil statsråden vurdera det tiltaket som ligg i forslag nr. 1?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-05-19:
Etter å ha høyrt på replikkordskiftet tenkjer eg at fotballspelaren Erling Braut Haaland kan ha godt samvit for å gje korte svar – det kan òg fiskeriministeren gje. Det er ikkje noko galt i det, men eg trur det er viktig å lytta til gode innspel. Eg har òg prøvd å lytta til den ordvekslinga som har vore om forslag nr. 1, og eg oppfattar at det som kanskje er problemet, er formuleringa om at ein «kan pålegges å levere fisk til lokale fiskemottak». Det som ligg i dette forslaget, frå Senterpartiets side, er ikkje nødvendigvis eit sterkt ønske om å påleggja eller tvinga nokon til å gjera noko, men å finna løysingar i eit samarbeid mellom fisketuristbedriftene og lokale fiskemottak. Stortinget reiser på studieturar. Næringskomiteen har, som ein del av ei lengre reise i Finnmark, studert turistfisket. Det vart mykje fisk. Medlemene i komiteen skulle skjera filet. Det gjekk mest ut over fingrane til enkelte Høyre-folk og den type ting. Etter éin filet var ein lei og gjekk i dusjen og til middag – og representanten Geir Adelsten Iversen vart ståande og skjera 70 kg filet. Det er ikkje alle som er ute på turistfiske som har med seg ein Geir Adelsten Iversen. Det er ikkje alle som er utstyrte med ein senterpartist, og då kan det å ha ein avtale om å levera til lokale fiskemottak og få ei organisert løysing for det, vera eit godt forslag. Det er berre det me ønskjer at fiskeriministeren skal vurdera i denne saka. Elles er me fornøyde med det som har vore på høyring, og me er for så vidt fornøyde med mange av innspela og signala som kjem her i dag, men me synest at me har eit forslag som er ganske godt, og som eg trur kan få aksept langs kysten. Det er difor me føreslår det og håpar at regjeringspartia vil støtta det.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-05-19:
Jeg setter pris på at Stortinget så raskt behandler forslaget til midlertidig lov om unntak fra kravet til fysisk møte mv. i foretakslovgivningen, for å avhjelpe konsekvenser av utbrudd av covid-19. Hovedregelen, som også saksordføreren og komitélederen var inne på, er jo at styremøter, årsmøter og generalforsamlinger skal holdes ved fysisk oppmøte. Pålegg og anbefalinger fra myndighetene som følge av covid-19-utbruddet hindrer nå at selskapene kan gjennomføre møter i tråd med det som er hovedregelen. Lovforslaget viderefører midlertidige bestemmelser som er gitt i forskrift med hjemmel i koronaloven. Disse forskriftsbestemmelsene ble gitt for at selskaper kan innordne seg saksbehandlingen på en måte som forhindrer unødvendig fysisk kontakt, f.eks. ved at møter kan avholdes digitalt, og at protokoller kan signeres elektronisk. Det er det også behov for å fortsette med i en periode framover. Forslaget, og utformingen av forslaget, skal ivareta grunnleggende krav til forsvarlig saksbehandling. Det skal bl.a. tas hensyn til ansatterepresentanter og minoritetsaksjonærer. Jeg mener at reglene som her foreslås, og som komiteen har sluttet seg til, vil bidra til å holde hjulene i gang i norske virksomheter. Regjeringen foreslår at loven skal oppheves 1. november 2020. Hvis det skulle vise seg at behovet for disse reglene strekker seg lenger enn det, vil jeg komme tilbake til Stortinget med det. Til slutt: Som også saksordføreren var inne på, viser næringskomiteen i sin innstilling til at den midlertidige loven kan danne grunnlag for framtidige og mer permanente regelendringer. Det er jeg enig i, men jeg vil følge med på hvordan dette regelverket fungerer nå, og vurdere etter de erfaringene vi gjør oss, om det kan være med og danne grunnlag for mer permanente regler senere.
Camilla Strandskog (Høyre), 2020-05-19:
Den viktigste ressursen vi har i helsevesenet, er menneskene som jobber der. Men dyktige fagfolk trenger moderne sykehusbygg og utstyr for å skape en god helsetjeneste. Investeringer i bygg og utstyr er derfor viktig for at pasienten skal få et best mulig møte med helsetjenesten. Det pågår nå en betydelig oppgradering av landets sykehus i alle regioner. Samlet planlegger helseforetakene å investere for om lag 15,9 mrd. kr i norske sykehus i 2020. Disse investeringene ligger på et mye høyere nivå enn tidligere. Investeringene handler ikke bare om bygg eller utstyr. Det handler om å legge til rette for forskning og utvikling av nye tjenester. Den teknologiske utviklingen går raskere enn noen av oss egentlig er i stand til å forstå. Det er ingen av oss som kan forutse hva behovene vil være i framtiden, men vi kan legge til rette for at det kan få spillerom til å utvikle seg, enten det handler om nye måter å organisere arbeidet på eller nye digitale og tekniske løsninger. Nå er det endelig Oslos tur, for det er et stort behov for nye bygg for både pasienter og ansatte ved Oslo universitetssykehus. Det handler om at vi må gi Oslos innbyggere et godt sykehustilbud. Nå får vi et nytt, stort akuttsykehus på Aker og ny legevakt. Vi får også et samlet og komplett regionsykehus, inkludert lokalsykehusfunksjoner, på Gaustad, og i tillegg skal Radiumhospitalet videreutvikles som et spesialisert kreftsykehus. Samlet sett betyr dette nye og moderne sykehusbygg for Oslos innbyggere, og det betyr at vi legger til rette for innovasjon og nye løsninger. Det er bra for innbyggerne i Oslo og i resten av landet. Nye sykehusbygg har helt andre forutsetninger for smittevern enn mange av dagens sykehus, med ny teknologi og tekniske løsninger med en helt annen kvalitet og materialvalg. Byggene på Ullevål er gamle og utdaterte. De nye sykehusene som er under planlegging, vil være bedre rustet i store kriser enn dagens sykehus. I tidligere tider var kohortisolering kun mulig ved å benytte frittstående bygg. Med moderne tekniske løsninger er adskilte bygg ikke lenger nødvendig for å forhindre smittespredning. Spredte bygninger har dessuten også andre ulemper i sykehusdrift. Det er på tide at Oslo nå endelig får nye sykehusbygg. En ytterligere forsinkelse er det kun Oslos innbyggere som taper på.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2020-05-19:
Koronaviruset er en klar påminnelse om at nye sykehusbygg må planlegges for god og effektiv sykehusdrift i en normalsituasjon – selvfølgelig – men også ta høyde for gode beredskapsløsninger i ekstreme situasjoner som dem vi har nå, med en pandemi. Arbeiderpartiet legger til grunn at statsråden sørger for at Oslo universitetssykehus og Helse Sør-Øst foretar den typen vurderinger i forbindelse med de utbyggingsplanene som foreligger for nye OUS. Tilbudet til pasienter i andre deler av landet, og særlig i resten av Helse Sør-Øst-området, henger tett sammen med byggeprosjektet som gjelder framtidens universitetssykehus i Oslo. I Oslo-området er det nå plassmangel i sykehusene, og etter nedleggelsen av Aker sykehus ble det kapasitetsutfordringer både ved Ullevål og ved Ahus – eller Akershus universitetssykehus, som det heter. Befolkningen i Groruddalen blir i dag sendt mellom sykehusene basert på hvor det er ledig plass, noe som igjen utfordrer kapasiteten både i Oslo og i Akershus. Selve utbyggingssaken har Stortinget behandlet gjentatte ganger. Vi mener at en videre utsettelse nå ikke vil gagne befolkningen verken i Oslo eller Akershus, og heller ikke de andre prosjektene og de andre pasientene i resten av Helse Sør-Østs område. Arbeiderpartiet vil minne om målbildet for framtidens sykehus i Oslo. Endelig valg av lokalisering må være tilstrekkelig utredet, og vi er positive til at man samler regionfunksjonene ett sted – det er sjelden det ligger så godt til rette for det som det gjør her i denne byen – og at man gjennom Aker har et akuttsykehus for Groruddal-bydelene, at man bruker de ideelle sykehusene godt, og at målbildet som foreligger, er økonomisk forsvarlig, slik Stortinget har forutsatt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-05-19:
Det vi diskuterer nå, er de største planene for hele Sykehus-Norge. Det er en samlet investering som er større enn all næringslivsinvestering på fastlandet i et vanlig år. Det er altså mye større enn det vi kan forestille oss. Som statsråden sier, har planleggingen foregått fra 2009, og det har sjølsagt vært et samarbeid med Oslo kommune. Den situasjonen vi har kommet opp i, er veldig spesiell, for vanligvis vil enhver kommune ha et nytt sykehusbygg. Det har blitt en bred folkelig debatt og en faglig debatt som har endt med at bystyret trakk støtten, og nå ikke støtter Helse Sør-Østs såkalte målbilde uten reelle utredninger – og jeg understreker: uten reelle utredninger. Mitt spørsmål til statsråden er: Ligger det ikke i hele prosessen som departementet har bestemt, at det skal være reelle utredninger? Og bør ikke da statsråden være enig med Oslo bystyre?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-05-19:
Det har vært mange sjukehusdebatter her, men jeg har aldri opplevd at når planene har kommet så langt, sier kommunens øverste organ nei til planene. Det er helt spesielt. Det Oslo bystyre sier, er at en ikke støtter Helse Sør-Østs planer uten reelle utredninger. Det er en gjennomtenkt setning, og det er en knusende kritikk av den prosessen som har foregått i over ti år. Forslaget fra Senterpartiet går ut på å respektere lokaldemokratiet, altså ikke gå inn på statlig reguleringsplan, og utrede fortsatt drift på Ullevål. Hvorfor går vi inn for det? Jo, fordi de beste helsefaglige miljøene sier at det er bedre og det er billigere. Hvorfor er det billigere? Jo, fordi store deler av Ullevål sjukehus kan brukes. Det framstilles her fra flertallet som at det er bare skrap. Alle kan se ved sjølsyn at det ikke er sant. Nå må vi begynne å være noe nøkterne i vår pengebruk, og det gjelder også i det offentlige. Vi kan ikke sløse sånn som det at Ullevål sjukehus blir fjernet, vil innebære. Statsråden snakker om begrepet «målbilde». Det er et abstrakt begrep – jeg greier aldri å holde ordet «målbilde» i handa. Det er et begrep som ikke er forankret i den veilederen som staten sjøl ved Helsedepartementet har utgitt for hvordan en skal gjennomføre en sjukehusplanlegging. Stadig vekk i disse diskusjonene om sjukehus finner en på nye begreper, nye abstrakte begreper, som ikke kan kontrolleres av oss eller av Riksrevisjonen. Dette må det bli slutt på. Det som er saken nå, er at det legges opp til en plan som innebærer at det ikke er økonomisk grunnlag for det. Effektiviseringsinnsparingene er av erfaring sviktende. Det vil ikke skje. Det er helt gjennomgående at de forutsetningene for effektivisering ikke skjer. Nei, i tillegg kommer det store ekstra kostnader. Det er helt logisk at når en så stor virksomhet flytter fra ett sted til et annet, innebærer det betydelige omstillingskostnader i flere år. Vi snakker ikke om innsparinger. Vi snakker om økte kostnader som det ikke er tatt høyde for, og som – når det ikke er tatt høyde for det – vil føre til at pasientene lider andre steder innenfor helseforetaket. Det er viktig at vi nå tar lærdom av det som skjedde ved Aker. Sjøl var jeg med på å stemme for at en skulle legge ned Aker. Det var en stor feil. Jeg skal ikke være med på flere slike vedtak. Vi trenger Ullevål. Vi skal ikke begå en ny feil ved å legge ned Ullevål sjukehus. Denne striden kommer til å fortsette, og jeg heier på Oslo bystyre.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-05-19:
Selvsagt har nye bygg viktige fordeler når det gjelder smittevern, men det er klart at de reglene som gjelder i samfunnet, gjelder også på sykehus. Det at man har fysisk avstand, distansering, er naturligvis gode smitteverntiltak. Det sier også de tillitsvalgte ved OUS, som er mildt sagt svært skeptiske til planene om gigantsykehus på Gaustad, også når det gjelder smittevernhensyn. De sier også helt tydelig at for å kunne takle en pandemi trengs det sykehus med god kapasitet og stor fleksibilitet. Men i Gaustad-prosjektet er det ingen mulighet for utvidelse – det er snakk om kompakte, høye og lite fleksible bygg. Ser statsråden at de samme prinsippene om både fysisk avstand og distansering har noe for seg når det gjelder sykehusbygg, for å hindre nettopp smittespredning og sikre at man ikke får farlige situasjoner på sykehusene våre?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-05-19:
Det er mange gode argumenter for å lytte til lokaldemokratiet og Oslos folkevalgte og gå mot planene om å legge ned Ullevål sjukehus. Vi vet at hvis Ullevål legges ned, blir den akuttmedisinske behandlingskjeden brutt. I klartekst vil kritisk sjuke og døende pasienter bli sendt langs Ring 3 fra Aker til Gaustad for livreddende behandling. Dette er farlig, og det er å rive opp et fagmiljø som har bygget opp livreddende kompetanse over mange, mange tiår på Ullevål. Men det er en annen side av saken som har blitt tydelig for oss de siste månedene: Det å ha en solid beredskap, det å ha sjukehus som kan håndtere store, uforutsette hendelser, er bokstavelig talt et spørsmål om liv og død. Planene om å legge ned på Ullevål og bygge gigantsjukehus på Gaustad er den dyreste investeringen i Fastlands-Norge noen gang, og dette gjennomføres uten at smittevernhensyn er en del av planleggingen. Vi mener at pandemien bør få oss alle til å tenke gjennom både smittevern og hvordan vi rigger oss, på en helt annen måte enn før. Assisterende helsedirektør Espen Rostrup Nakstad sa det sånn på NRKs Lørdagsrevyen 28. mars: «Kanskje må vi ha systemer med sykehus med mer plass, ikke bygge svære, høye tårn, men på en måte ha mer smittevernhensyn inn i måten vi bygger sykehus på.» Men vi vet at smittevern og funksjonsevnen under en pandemi eller epidemi ikke engang er nevnt i risiko- og sårbarhetsanalysen for gigantsjukehuset på Gaustad. Nå må Stortinget sørge for at det blir gjort. Rødt fremmer forslag om en gjennomgang av sjukehusplanene for å avklare om smittevernhensyn er ivaretatt, og om dimensjonering av nye bygg er egnet til å ivareta befolkningens helsetilbud ved framtidige pandemier. Vi ber også om at det gjøres en risiko- og sårbarhetsanalyse av smittevern og funksjonsevnen under pandemier for disse sjukehusplanene i Oslo, og at analysen skal kunne avklare om det er sånn at kompakte høyhus er mindre egnet til å begrense smitte enn andre bygningsløsninger. Rødt er naturligvis enig i forslagene om å respektere lokaldemokratiet, sånn at drift og utbygging av Ullevål utredes, og at innvendingene fra Oslo bystyre blir besvart. Men før Stortinget går inn for å bygge potensielle smittetårn på en trang tomt på Gaustad, må Stortinget ta ansvar. Jeg håper derfor på å få bred tilslutning til Rødts forslag og tar med det også opp forslaget vårt.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-05-19:
Det er snakk om et prosjekt av nasjonal strategisk betydning for å sikre både rask og miljøvennlig transport av gods i Norge. Norske politikere har dessverre lenge undervurdert samfunnsnytten av bedre transportmulighet for verdiene som skapes i Nord-Norge. Nå trenger vi ikke flere utredninger av om det trengs jernbane nordover. Vi må starte arbeidet med realisering av Nord-Norge-banen, mener vi. Den økte transporten av både sjømat og annet gods har skapt en voldsom økning i antall vogntog. Sist vinter var mediene fylt av reportasjer om ulykker – det som var livsfarlige situasjoner på grunn av dårlig skodde utenlandske vogntog på glatte norske vinterveier. Bygging av jernbanen nordover vil fjerne tusenvis av vogntog fra veiene, få ned utslipp og forbedre trafikksikkerheten. Med banen vil vi få store mengder gods vekk fra veiene og over på bane. Samtidig kan vi få reduksjon i flytrafikken, og framkommeligheten bedres når reisetiden fra f.eks. Fauske til Tromsø blir godt under tre timer. Vi mener at banen bør bygges helt fram til Kirkenes. Det har vi også solid støtte for i befolkningen. Sju av ti nordmenn vil ha jernbanen helt til Finnmark. Det føyer seg inn som en naturlig del av finske myndigheters utredning av jernbane på strekningen Rovaniemi–Kirkenes. Rødt mener at det vil være riktig å investere deler av Norges oljeformue i viktige infrastrukturprosjekter, som Nord-Norge-banen beviselig er. Hvis det er motvilje mot det, kan også midler frigjøres ved å prioritere ned svære, trafikkøkende motorveiprosjekter på Østlandet eller deler av ferjefri E39 på Vestlandet, som alene skal koste 340 mrd. kr. Prisen for jernbane fra Fauske til Tromsø og med sidearm til Hinnøya anslås til rundt 120 mrd. kr, altså under halvparten av ferjefri E39. Rødt mener at Nord-Norge-banen må være et hovedprosjekt i Nasjonal transportplan for 2022–2033. Et nytt stortingsflertall må ha som målsetting å starte bygging, men nå må vi i gang med planlegging, med god involvering av bl.a. Sametinget og reindriftsnæringen, og ikke minst med hensyn til miljøfaglige råd. En sånn jernbanesatsing vil få store lokale og regionale ringvirkninger og bety en ny framtid for Nord-Norge og for Nordkalotten. Både Nord-Norge-banen og jernbane Rovaniemi–Kirkenes vil bryte med den historiske rollen som landsdelen har hatt som råstoffleverandør til resten av landet og verden. Vi skal bygge landet, også i nord. Derfor går Rødt inn for forslaget og håper resten av Stortinget tar til vettet og støtter det.
André N. Skjelstad (Venstre), 2020-05-19:
Skogen i Norge er en stor biologisk ressurs som kan gi et viktig bidrag til det grønne skiftet. Skogen kan gi energi, nye produkter og nye næringer basert på en fornybar ressurs. Vi er nødt til å ta vare på skogen. Derfor må en satse videre på 10 pst. vern, spesielt for den mest verdifulle skogen. Men vi må også sikre at skogen forvaltes og brukes i den grønne omstillingen vi er inne i. Gjør vi ting rett, kan råstoff fra skogsindustrien fungere som et substitutt for fossile råvarer og bidra til å redusere klimagassutslippene. Det er et stort potensial for god forvaltning som gir økt bruk av skogen vår i sektorer som transport, industri og bygg, for det er bedre for klimaet at vi bygger bygninger i tre istedenfor betong. Det er bedre at vi bruker trepellets enn fossilt som innsatsfaktor i industrien, og det er bedre at vi bruker trevirke enn importert soya fra Brasil som fôr til fisk og husdyr, slik forskerne hos Foods of Norway holder på med å forske på. Omsetningskravet for biodrivstoff er dessuten viktig for å sikre nedgang i klimautslipp for transportsektoren og representerer en stor mulighet for etablering av flere fabrikker for produksjon av biodrivstoff i Norge. Skogbruk er produksjon og høsting av en fornybar ressurs som skaper sysselsetting og verdiskaping. Samtidig som det er et stort potensial for forvaltning og bruk av skogen vår, må vi være bevisst på skogens rolle som beskytter av biologisk mangfold og mot klimaendringer. Nesten 60 pst. av alle norske arter lever i skogen. Skogen beskytter oss dessuten mot ekstremvær som flom, vind og ras. Den renser luften og jorden vår, og den holder på jord sånn at den ikke renner vekk og ender i havet. Ifølge FNs klimapanel er skogens opptak av CO 2 fra atmosfæren og lagring av karbon i levende biomasse og i jordsmonnet avgjørende for å begrense globale klimaendringer. I dag estimerer FNs klimapanel at hele 15–20 pst. av de globale klimagassutslippene kommer fra arealbruksendringer og hogst av skog. Vi må derfor drive et aktivt jordbruk basert på kunnskap og høste av ressursene på en forsvarlig måte. Klimakur 2030 peker på at skog er den arealkategorien der det er størst mulighet til å øke årlig opptak eller redusere årlig utslipp av klimagasser. Nitrogengjødsling av skog, økt plantetetthet og skogplanteforedling er tiltak regjeringen allerede har implementert, men det fulle potensialet er ennå ikke utløst. Når vi nå forkaster representantforslaget om økt bruk av skogen som virkemiddel for å kutte klimagassutslippene i dag, er det fordi vi forventer en plan fra regjeringen til høsten. Vi er smertelig klar over at en stadig mindre del av råstoffet fra skogen foredles i Norge, og at mye eksporteres ut ubearbeidet. Det er et stort potensial for mer trebasert næringsliv i Norge, og dette bør utnyttes til økt verdiskaping og sysselsetting. Det forventer vi at regjeringen leverer en plan for til høsten.