Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2003-06-10:
Det er bra at det fremmes tiltak for de mange bostedsløse her i landet, slik det gjøres i Dokument nr. 8:104 fra SV-representantene Holmås, Molvik og Thorkildsen. Forslagene vil likevel ikke få flertall i dag. Det kan være forskjellige grunner til det, og jeg skal komme tilbake til hvorfor ikke Arbeiderpartiet støtter forslagene. Kommunene har etter dagens rollefordeling hovedansvaret for boliger for vanskeligstilte, inklusiv de bostedsløse. Dette ansvaret framgår av sosialtjenesteloven § 3-4, som gir kommunen i oppgave å medvirke til å skaffe boliger til personer som ikke selv kan ivareta sine interesser på boligmarkedet. SV vil at det skal fremmes en lovendring, slik at kommunene får en plikt til å finne bolig til personer som ikke har et sted å bo. Arbeiderpartiet mener at før man kan pålegge kommunene et enda større ansvar, må vi først og fremst få en bedre kommuneøkonomi, slik at det er samsvar mellom oppgavene kommunene skal utføre, og pengene som overføres fra staten. Det er det ikke i dag. Men for noen grupper er det ikke nok å få et tilbud om en bolig fra kommunen. Av de ca. 6 000 bostedsløse kan en tredjedel hjelpes med økonomiske virkemidler, en tredjedel kan klare å bo dersom de får noe sosialfaglig oppfølging, og den siste tredjedelen må ha tung sosial oppfølging. Det siste gjelder ikke minst grupper med rusproblemer. Derfor er dette et sammensatt problem. Regjeringen vil opprettholde hospitsene og heller bedre kvaliteten. Det er Arbeiderpartiet helt uenig i. Vi vil avvikle hospitsene. Å bo på hospits er i beste fall et kortvarig, usikkert, dårlig og kostbart tilbud. For alt annet enn helt akutte, kortvarige problemer vil det være både bedre og billigere med et ordinært tilbud. Men det krever at staten legger til rette slik at det blir mulig for kommunene å gjennomføre dette, men det har ikke denne regjeringen gjort så langt. I 1997 fortalte en kartlegging oss at det til enhver tid bor om lag 1 000 personer på hospits. Det ser ikke ut til at dette tallet er blitt lavere i dag. Å bo på hospits kostet i 1997 om lag mellom 12000 og 15000 kr pr. person pr. måned. Et godt botilbud i ordinær bolig basert på dagens økonomiske midler med 60 pst. tilskudd og utvidet bostøtte, slik Arbeiderpartiet går inn for, vil være å tilby en bolig innenfor en ramme på om lag 3 000 kr pr. måned. Ved å lage slike løsninger kan kommunen frigjøre betydelige økonomiske midler, som i stedet kan settes inn for å gi den enkelte en sosialfaglig oppfølging som kan gjøre det lettere å etablere en vanlig tilknytning til bolig, arbeid og et meningsfylt, sosialt liv. Men Regjeringen har ikke økt dette tilskuddet vesentlig. Regjeringen har holdt et stabilt tilskudd til boliger. Derfor blir det dyrere for kommunene å etablere et boligtilbud og vanskelig å prioritere blant mange andre akutte problemer. Arbeiderpartiet foreslo å øke tilskuddet til bygging av lavinnskudds- og utleieboliger med 112 mill. kr mer enn regjeringspartiene og Fremskrittspartiet for inneværende års budsjett. Det fikk vi ikke flertall for. Det ville gitt mange kommuner mye større mulighet til å hjelpe de bostedsløse. I et samarbeid mellom Sosialdepartementet og de største bykommunene er det allerede etablert et eget prosjekt for arbeid med bostedsløse. Arbeiderpartiet mener at det er viktig å få til et samspill med organisasjoner som Frelsesarmeen og Kirkens Bymisjon, som på et frivillig grunnlag gjør et prisverdig arbeid på dette feltet. Derfor mener Arbeiderpartiet at det gjennom Sosialdepartementet skal utvikles en støtteordning for kommuner og frivillige organisasjoner som tar et ansvar for særlig vanskeligstilte, hvor de kan få dekket deler av kostnadene ved boligsosial oppfølging. Om det er det sosialministeren med sine uttalelser i avisene i dag har tenkt å følge opp, er det bra. Men dersom det er tilskuddet til storbyene eller tilskuddet til rus og psykiatri som Regjeringen foreslår i kommuneproposisjonen for neste år, som skal være løsningen, er det latterlig. Da vil nemlig f.eks. Kristiansand kommune få 1 mill. kr mindre enn i dag. Det blir ikke mye hjelp av det.