Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2000-06-08:
Det ble nevnt av en taler før i dag at denne saken minner om et puslespill, og det gjør den i aller høyeste grad. Det er veldig mange ulike interesser i denne saken, og det er viktig at vi i Stortinget gjør en avveining i forhold til disse interessene. Det vi gjør i kraftverksbeskatningen har også en sterk historisk forankring, det strekker seg helt fra begynnelsen av det forrige århundret og framover helt til nå. Hvis vi ser på hvilke interessepartnere vi har å gjøre med her, er det selvsagt kraftverkskommunene hvor kraftverket er plassert, det er fylkeskommunen, staten, energiverkene, eierne av energiverkene, industribedriftene og den vanlige forbruker. Så skal man balansere dette for å få det til å gå i hop, og det er ingen enkel sak. Men jeg mener at vi med denne innstillingen nå er kommet et godt skritt videre. I 1996, da vi hadde denne saken oppe sist, var det to ting man tok litt feil på – jeg vil vel si ikke bare litt, men mye. Vi la til grunn en gjennomsnittlig spotmarkedspris på 16,5 øre, men etter den tid har den gjennomsnittlige spotmarkedsprisen ligget helt nede på 11 øre. Da er det klart at bortfallet av inntekter spesielt for kraftkommunene er blitt store. Vi garanterte kraftkommunene den gangen i 1996 at de skulle komme ut på om lag det samme inntektsnivået som de hadde den gangen. Det konstaterer vi i dag at de ikke har. Da må vi rette opp og stå ved det vi sa i 1996, og det føler jeg vi gjør med denne innstillingen. Det var også de langsiktige industrikontraktene som den gangen forskjøv bildet litt for oss. Vi har etter min oppfatning ikke sviktet kraftkommunene nå. Vi har stått ved de forpliktelsene og den historikk som ligger bak de vedtakene vi gjør her i dag. Men jeg vil minne om to ting i tillegg. Det første gjelder det at vi nå ikke rydder opp i – og det påpekte også finansministeren – den mangel på fordeling av inntektene i kraftkommunene som vi har i dag. Det vil si at turbinen kan stå i én kommune, og denne kommunen får ganske store inntekter, mens nedslagsfeltene, som ligger spredt over mange kommuner, ikke tar del i den samme inntekten som den kommunen turbinen er plassert i, får. Det må vi snarest mulig rydde opp i, ellers kommer denne saken bare til å rulle videre. Det er også en annen ting som kraftkommunene må ta innover seg etter omleggingen av kraftverksbeskatningen, nemlig at eiendomsskatten framover ikke er stabil på lik linje med bl.a. naturressursskatten. Eiendomsskatten vil nå variere for kraftkommunene etter markedsverdien. Da kan ikke rådmennene sitte og planlegge helt fast en inntekt av eiendomsskatten og si hva den vil bli i to–tre år framover. Her er det en verdifastsettelse som vil skje ut fra markedsverdien, og dermed vil disse inntektene også variere for kraftverkskommunene. Men her ligger naturressursskatten også fast i bunnen og reguleres med avgiftsvedtak i Stortinget. Men minste gjenstående levetid i driftsmidler i kraftverkene økes, og risikotillegget i normrenten for eiendomsskatteformål reduseres fra 4 pst. til 3 pst. All kraft unntatt konsesjonskraft verdsettes til spotmarkedspris for eiendomsskatteformål. Disse tingene bl.a. og det nedre feltet av inntektene gjør at vi her stabiliserer situasjonen og øker inntektene. Men jeg må også si, når jeg nå nærmer meg slutten av innlegget, at hvis kraftprisene stiger – og det får vi håpe – fra 11,5 øre til opp imot 20 øre, går jeg ut fra at Stortinget også ville legge merke til det, og hva vil de da gjøre med reguleringen av skattesystemet? Vi må kanskje også tenke på en ventil i den enden når vi har en ventil i den nedre enden. Helt til slutt: Jeg er glad for at vi ikke nå endrer fundamentene i den nye kraftverksbeskatningen som ble vedtatt i 1996. For der ligger etter min oppfatning en veldig viktig sak, og det er at vi nå også har innført grunnrente på denne produksjonen på land. Vi har grunnrente i petroleumsbeskatningen på norsk sokkel som hele folket eier. Nå er det også kommet på land, for denne fornybare ressursen og verdifastsettelsen av den er veldig viktig. Da skal også grunnrenten her komme hele folket til gode, og det er jeg glad for.