Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-24:
Den saken vi behandler i dag, er, som det er sagt her, både en oppfølging av Stortingets vedtak av 9. juni 2005 og Soria Moria-erklæringa. Det er, som flere har sagt, ingen enkel sak, men jeg vil understreke at de forslag til lovendringer som er lagt fram, og som ser ut til å få flertall her i dag, ikke innebærer noen endringer i de prinsipper som er nedfelt i bioteknologilovens formålsparagraf. Formålet ligger fast, nemlig at humanmedisinsk bruk av bioteknologi skal utnyttes til beste for mennesker i et samfunn der det er plass til alle. Og det må ikke herske noen tvil om at for regjeringspartiene og Regjeringa er alle mennesker like mye verdt. Disse verdiene skal legges til grunn ved ethvert forslag som er relatert til spørsmål om medisinsk bruk av bioteknologi, enten det gjelder forskning på befruktede egg eller preimplantasjonsdiagnostikk. De etiske sidene ved bruken av bioteknologi skal fortsatt veie tungt. Som grunnlag for Stortingets behandling av lovforslaget vil jeg understreke at det er et hovedanliggende for Regjeringa å legge til rette for å fremme forskning, herunder stamcelleforskning. Forslaget innebærer at forskning på overtallige befruktede egg på klart avgrensede områder nå blir tillatt. Denne forskninga skal skje i kontrollerte former og innenfor etisk forsvarlige rammer. For det første: Det åpnes for forskning på overtallige befruktede egg når formålet er å bedre metodene for assistert befruktning og genetiske undersøkelser av befruktede egg. For det andre: Det åpnes for denne forskninga når formålet er å oppnå ny kunnskap med sikte på behandling av alvorlige sjukdommer hos mennesker, herunder stamcelleforskning, slik at vi på den måten kan bidra til å finne metoder for behandling av alvorlig sjuke mennesker i framtida. Noen eksempler på sjukdommer har vært nevnt, som demens, hjerteinfarkt, kreft, Parkinsons sjukdom, ryggmargsskader og diabetes 1. Ingen av oss i dag vet når, men vi har håp om og tro på at dette skal kunne bidra i positiv retning. Å gjøre det vi nå gjør, er, slik jeg ser det, å bruke bioteknologiens muligheter til beste for sjuke og vanskeligstilte mennesker og for samfunnet. Jeg vil understreke at lovendringa kun åpner for forskning på befruktede egg som er blitt til overs etter prøverørsbefruktning, og som under enhver annen omstendighet ville blitt destruert, slik flere har vært inne på. Det vil ikke være tillatt å befrukte egg kun til forskningsformål. Ved prøverørsbefruktning legges det opp til at færrest mulig egg skal befruktes. Lovendringa innebærer derfor ikke at det kommer til å bli destruert flere egg enn det som er nødvendig for å sikre en forsvarlig prøverørsbefruktning. Jeg understreker igjen: Forskninga skal foretas innenfor etisk forsvarlige rammer og under offentlig kontroll. Det er også viktig å presisere at forskning på befruktede egg ikke må gjøres senere enn 14 dager etter at egget er blitt befruktet. Befruktede egg som har vært gjenstand for forskning, skal destrueres og ikke settes inn i en kvinne. Videre vil det ikke være tillatt å forske på befruktede egg som medfører genetiske forandringer som kan gå i arv hos mennesker. Alle forskningsprosjekter som medfører bruk av overtallige befruktede egg og materiale som stammer fra dette, skal godkjennes av en regional etisk komite for medisinsk og helsefaglig forskningsetikk før forskninga settes i gang. Forskning på slikt materiale kan videre bare settes i gang dersom paret som har avgitt eggene eller sæden, har gitt informert samtykke til at materialet kan brukes til det angitte formål. Dersom befruktninga er gjort med donorsæd, kreves det også at sæddonor gir samtykke til forskninga. Jeg forutsetter at de regionale etiske komiteene som behandler den enkelte prosjektsøknad, nøye vurderer om forskninga det søkes om, er innenfor rammene av denne loven. Det er min vurdering at de rammer og muligheter for forskning på overtallige befruktede egg som det nå åpnes for, er til gode for menneskene. Stamcelleforskning har vært et satsingsområde i Norge gjennom mange år, men kun med bruk av stamceller fra fødte personer. Det startet med en satsing på 1,5 mill. kr i 2002. For inneværende år bruker vi 15 mill. kr. Vi skal fortsette å forske på det. Det er imidlertid større forventninger til stamceller fra befruktede egg, såkalt embryonale stamceller. Vi skal satse på denne forskninga på en etisk og faglig forsvarlig måte, med respekt for individets integritet og menneskeverd. Jeg er derfor glad for at et flertall i komiteen ber Regjeringa om å etablere et eget stamcelleforskningssenter. Hvordan dette skal finansieres og organiseres vil vi komme tilbake til. I tillegg til å åpne for forskning på overtallige befruktede egg som jeg har redegjort for, foreslås det som kjent endringer i reglene om preimplantasjonsdiagnostikk, eller PGD, som det også kalles. PGD innebærer, som vi vet, at det gjøres en genetisk undersøkelse av det befruktede egget før det settes inn i livmora. Metoden forutsetter at det gjennomføres en prøverørsbefruktning. Bakgrunnen for å tillate bruk av PGD er å gjøre det mulig for par som har anlegg for alvorlig genetisk betinget sjukdom, å oppnå graviditet uten at den alvorlige sjukdommen føres videre til fosteret. Dette er en ressurskrevende metode, teknikken er vanskelig, og den forutsetter høy kompetanse og erfaring. Lovforslaget forutsetter derfor at PGD brukes restriktivt, og at metoden bare tilbys par der det er stor fare for at alvorlig arvelig sjukdom overføres til fosteret. En viktig del av forslaget er at paret skal motta nøytral informasjon og genetisk veiledning før de søker om PGD. Preimplantasjonsdiagnostikk kan bare tilbys der en eller begge er bærere av en alvorlig arvelig sjukdom som er monogen eller kromosal. Det betyr at dette ikke dreier seg om Downs syndrom, slik noen har forsøkt å gi inntrykk av. Etter min vurdering betyr den begrensede bruken av PGD som lovforslaget åpner for, å ta i bruk medisinsk bioteknologi til beste for menneskene. Jeg deler ikke oppfatninga til Kristelig Folkeparti og Høyre om at lovforslaget undergraver tanken om at alle mennesker er likverdige, og at dette skulle være i strid med bioteknologilovens formålsparagraf. Når det gjelder spørsmålet om PGD i kombinasjon med vevstyping, som kan gjøre det mulig å få et friskt barn som også kan bli donor for et sykt søsken dersom det friske og det syke barnet har samme vevstype, har jeg merket meg at noen mener det er etisk betenkelig å åpne for det. Jeg har også merket meg at noen mener det er betenkelig å la et barn bli til med den forventning at det skal kunne tjene som donor for en syk søster eller bror. Her vil jeg understreke at det aldri vil være aktuelt at et barn som er født som resultat av PGD, skal donere organer til det syke barnet. Det framgår meget klart av transplantasjonsloven at det bare er fornybart vev som kan tas ut. Det er også veldig viktig å understreke at dette ikke skal være urimelig belastende for barnet. Til debatten om at noen skulle gjøre dette bare for å hjelpe en annen – og jeg har hørt uttrykket «middel for noe annet» brukt: Det tar jeg avstand fra. Jeg har den tillit til norske foreldre, som til foreldre i andre land, at barnet fødes fordi de ønsker det barnet. Jeg registrerer at det er andre oppfatninger av det, men det er mitt syn på saken. For å sikre likebehandling og en ensartet og forsvarlig praksis foreslår vi at en tverrfaglig nasjonal nemnd skal vurdere og avgjøre søknader om preimplantasjonsdiagnostikk, også i kombinasjon med vevstyping, altså HLA. Det legges opp til at kombinasjonen PGD–HLA fortsatt skal utføres i utlandet. Det skal ikke bygges opp særskilt behandlingstilbud på PGD–HLA. I den grad kompetanse som skal bygges opp knyttet til forskning på befruktede egg, kan brukes til kombinasjonen PGD–HLA, åpnes det for at denne kompetansen kan brukes i Norge, dersom dette er mindre ressurskrevende enn behandling i utlandet. Det foreslås også at nemnda som avgjør søknader om PGD, også skal fatte vedtak om på hvilket sted denne behandlinga skal skje. Avgjørelsen skal bygge på dokumentert kunnskap om faglig forsvarlig praksis og bred erfaring ved institusjonen. Jeg er glad for at det ser ut til at det er et flertall som støtter Regjeringas forslag til bioteknologilov. Jeg mener dette er et viktig gjennombrudd for å bruke teknologien innenfor kontrollerte forsvarlige rammer for å hjelpe mennesker i vårt land.