Øyvind Halleraker (Høyre), 2016-04-26:
Vi opplever en verden i sikkerhetspolitisk endring. Nye ukonvensjonelle trusler preger verden, det preger nyhetsbildet og vår hverdag. Trusselen som kommer fra voldelig ekstremisme, terrorisme, organisert kriminalitet, fra hjemvendte fremmedkrigere, piratvirksomhet og digitale trusler og angrep, har fått stadig mer omfattende konsekvenser for internasjonal stabilitet og utvikling. Her hjemme kan truslene true vår måte å leve på, våre verdier og vårt liberale samfunn. Det er nettopp hvordan vi møter dette, denne stortingsmeldingen handler om. Vi ser en stadig mer kompleks og uforutsigbar sikkerhetspolitisk situasjon, der vår sikkerhet påvirkes mer direkte av utviklingen i andre land enn før. Sett i sammenheng med en teknologiutvikling som går i rasende fart og har et globalt nedslagsfelt, er det nødvendig å stille seg spørsmålet: Er vi godt nok forberedt? Men la meg først få takke komiteen for et godt samarbeid og en stor grad av enighet om hovedelementene i denne meldingen. Det er også gledelig at et stort flertall av komiteen støtter de 40 konkrete oppfølgingstiltakene som er beskrevet i meldingen. Det borger godt for en bærekraftig felles tilnærming framover til det trusselbildet stortingsmeldingen tar opp. Dette er en melding som tar for seg globale utfordringer. Jeg vil likevel starte i Norge. Norge berøres direkte ved trusler mot statsapparatet, samfunnet, næringslivet og borgere. Vi trenger bare å gå tilbake til 22. juli 2011, den svarteste dagen i nyere norsk historie, for å se hvor brutalt og uventet terror kan ramme. Både før og etter 22. juli har vi sett angrep i mange europeiske byer. I dag kommer det rapporter om nye trusler i Stockholm. Av de globale truslene er terrorisme den som vekker størst oppmerksomhet og frykt i befolkningen. Mye av framveksten av terrorister stammer fra sårbare stater og stater i konflikt. Eksempler på dette finner vi i framveksten av ISIL i Syria, Irak, Libya samt Al Shabaab i Somalia og Boko Haram i Nigeria. Ekstremistgrupper har utgangspunkt i lokale og nasjonale konflikter, men opererer nå i stor grad på tvers av landegrenser og bidrar til regional ustabilitet og global frykt. Terrorgruppers rekruttering av europeiske borgere er et eksempel på at vår sikkerhet i økende grad påvirkes av ukonvensjonelle trusler og ikke-statlige aktører, som terrorgrupper og andre kriminelle nettverk. Å føre en politikk som bidrar til stabilitet, og som forebygger radikalisering, er viktigere enn noen gang. Gjennom Felles kontraterrorsenter har Norge styrket evnen til å koordinere og dele informasjon knyttet til sektor- og grenseoverskridende sikkerhetsutfordringer. Det er positivt at Felles kontraterrorsenter videreutvikles ytterligere og vil sikre en enda bedre informasjonsutveksling mellom Etterretningstjenesten og PST. Det er blitt jobbet godt nasjonalt med antiradikalisering, og Norge har høstet mye ros for dette arbeidet. Derfor er jeg glad for at meldingen tar opp i seg denne problematikken, og at det lanseres konkrete tiltak på dette feltet. Samarbeid gjennom organisasjoner som FN, NATO og AU står sentralt. I innstillingen støttes regjeringens beslutning om å styrke berørte lands og relevante organisasjoners evne til å forebygge, håndtere og bekjempe globale sikkerhetsutfordringer. En samlet komité har særlig pekt på hvor viktig det er med kunnskap om personer som kan utgjøre en sikkerhetsrisiko. Komiteen har forventning om at regjeringen ser på tiltak for å sikre mulighet for utveksling av informasjon om slike individer. Et tiltak som bør vurderes, er et felles register med personopplysninger og biometri over trusselaktører. Da kan alle etater i ulike sammenhenger kontrollere identifikasjon hos individer som er mistenkt for eller beviselig involvert i organisert kriminalitet, terrorvirksomhet eller piratvirksomhet. Konflikter og lovløshet driver mennesker på flukt, og det siste års flyktningkrise har illustrert dette. Dette har berørt hele Europa, et Europa som har hatt problemer med å akseptere og absorbere flyktningsituasjonen. Vi må derfor bekjempe bakmennene, menneskesmuglerne som profitterer på den illegale migrasjonen. Utvikling og sikkerhet er to sider av samme sak. Det kan bidra til styrking av sikkerhets- og justissektoren og forebygging av voldelig ekstremisme, tiltak mot fremmedkrigervirksomhet og mot finansiering av ekstremistiske grupper. Høyre er positiv til at det skal etableres en nasjonal ekspertgruppe som skal analysere hvordan organisert kriminalitet påvirker land hvor Norge har utenriks- og utviklingspolitiske interesser. Trusler i det digitale rom er identifisert som en av de mest alvorlige truslene vi står overfor. Cyberangrep er sammen med terrorisme og spredning av kjernevåpen og kjernefysisk materiale nå en av de mest alvorlige asymmetriske truslene NATO og medlemslandene står overfor. Det kan gå ut over norsk militær og sivil infrastruktur, energileveranser, telenett og andre deler av næringslivet. Organiserte kriminelle og såkalt mobile kriminelle har i en årrekke representert en betydelig trussel mot næringslivet og samfunnet i sin helhet. De opererer i skjulte og ofte utilgjengelige nettverk. Et av de viktigste tiltakene i meldingen er etableringen av en internasjonal cyberstrategi for Norge. Det blir viktig framover å bidra til økt kunnskap om cybertrusler, informasjonskrigføring og ikke minst hybrid krigføring. En samlet komité støtter også arbeidet for økt rekruttering av norske eksperter til relevante internasjonale organisasjoner som arbeider med disse og andre sikkerhetsutfordringer. Piratvirksomhet er et økende problem for fri verdenshandel og Norge som stor skipsfartsnasjon. Norge deltok med fregatten «Fridtjof Nansen» mot somaliske pirater i Adenbukta og lyktes. Nå er det Vest-Afrika og Sørøst-Asia som plages av piratvirksomhet og organisert kriminalitet, som ofte skjer ved kapringer, væpnet ran og tyveri av last. Piratene er økende aggressive og påfører sjømennene en risiko og belastning som ikke aksepteres andre steder i samfunnet. Norge er en av de ledende sjøfartsnasjonene i verden, og på dette området bør vi derfor fortsatt ta ansvar og være i front. Det er antakelig behov for en nærmere analyse for å kunne utvikle en fullverdig strategi i nært samarbeid med våre allierte for å komme dette uvesenet til livs. Så noen ord om det som har fått forholdsvis stor oppmerksomhet i merknadene til meldingen – selv om ikke meldingen omhandler nedrustningspolitikk og kjernevåpenpolitikk. Regjeringen inntar en aktiv rolle som pådriver for gjennomføringen av Ikkespredningsavtalens forpliktelser og for nedrustning med sikte på en balansert, gjensidig, irreversibel og verifiserbar avskaffelse av atomvåpen, og på dette grunnlaget arbeides det langsiktig for et rettslig bindende rammeverk for å sikre dette målet. Reell nedrustning fordrer en praktisk tilnærming som samtidig er i tråd med våre NATO-forpliktelser. Vårt felles mål om en verden uten kjernevåpen står fast. En målrettet og effektiv nedrustningspolitikk gir økt sikkerhet. Et viktig norsk budskap på toppmøtet i Washington i denne måneden var vårt felles ansvar for å videreutvikle det internasjonale samarbeidet mot spredning av kjernefysisk materiale. Det er antatt at Russland innehar mer atomvåpen enn noen andre makter, inkludert USA. At atomtoppmøtet i Washington derfor ble arrangert uten deltakelse fra den russiske presidenten, er ikke bare en skuffelse, men også et tilbakeslag når det vi trengte, var enighet om gjensidige avtaler om nedrustning. Vi lever i en verden der faren for spredning for å utvikle kjernevåpen og bruk av radioaktive kilder til internasjonal terrorisme er høyst reell, og der både statlige og ikke-statlige aktører, herunder ekstremistorganisasjoner, utgjør en trussel for vår sikkerhet. I en tid med store utfordringer internasjonalt og i våre nærområder er det avgjørende at det ikke reises tvil om Norges sikkerhetspolitiske forankring, nemlig NATO og den transatlantiske dimensjonen. Jeg opplever at regjeringen og et stort flertall står samlet om nettopp dette. La meg avslutte med nettopp viktigheten av å stå samlet. Denne stortingsmeldingen handler nettopp om det, om hvordan vi skal og må trygge Norge, vår velferd og våre verdier. Ved å være bevisst på dette blir vi også bedre rustet til å møte det uforutsigbare.