Marit Arnstad (Senterpartiet), 2020-06-19:
Jeg vil gjerne få takke statsministeren for redegjørelsen. Det har vært utfordrende måneder for veldig mange. Jeg tror mange har kjent på sorg, ensomhet og usikkerhet. Og det er på sin plass å takke alle dem som har tatt de tyngste takene. Det er de som er ansatt i helsevesenet, de som har vært, eller er, permittert, alle de som har vært nødt til å leve livet sitt på en annen måte enn den kjente og vante. De politiske partiene i denne sal har stått sammen om mange av veivalgene, både når det gjelder rammene rundt det som har skjedd, endring av lovverk og andre beslutninger som har krevd samarbeid. Det er også en anerkjennelse til presidenten at Stortinget gjennom hele denne tida har vist at man har vært kapabel til å møtes og ta raske avgjørelser når det trengs. Jeg tror vi trygt kan si at Stortinget er forberedt på å på kort varsel kunne møte når som helst gjennom hele sommeren. Stortingets styrke viste seg ikke minst ved behandlingen av den første økonomiske krisepakken. Det var et svakt forslag fra regjeringen, men et samlet storting gjorde en kraftig satsing mulig. Det er stortingspartienes fortjeneste at krisepakken kom såpass bra ut som det den gjorde. Etter to måneder med et bredt samarbeid om økonomiske krisepakker i Stortinget sa imidlertid regjeringen takk og farvel til den type samarbeid. Da var Høyre og Fremskrittspartiet tilbake i partipolitikken og forberedelse til valgkamp. Både revidert nasjonalbudsjett og den tredje krisepakken bærer preg av det. Det vi behandler senere i dag, får regjeringspartienes og støttepartienes stempel. Nå er det de store, og ikke de små, som prioriteres. Nå blir offentlig sektor nedprioritert. Vi er i den heldige situasjon i Norge at vi sakte, men sikkert kan gjenåpne samfunnet. Måten det skjer på, vil være viktig for oss alle. Senterpartiet mener det er tegn til bekymring. Regjeringen har i enkelte tilfeller vist seg lite smidig når reglene skal fastsettes. Samtidig aksepteres det en situasjon der store folkemengder etter hvert nå samles på utesteder og i demonstrasjoner i områder av landet med mye smitte. Det er bekymringsverdig. Senterpartiet har tidligere pekt på muligheten for en geografisk differensiering når det gjelder skoler og barnehager, for vi må erkjenne at vi har en veldig ulike smittesituasjon i ulike deler av landet. Nå ser vi et skille som også er vanskelig å forstå når det gjelder kultur og idrett. Toppfotball og treningssentre får lov til å åpne, mens breddefotball, barnefotball, paraidrett og annen bredde idrett må vente til 1. september. Og det framstår unektelig som litt stivbent og merkelig. At et fotballag på Røros, der det ikke har vært eller er noen smitte i det hele tatt, ikke kan få lov til å spille kamp, mens treningssentrene i Oslo fylles opp av folk, er helt uforståelig. Og i en situasjon der vi kan risikere lokale utbrudd mer enn en ny smittebølge, må det mer smidighet og differensiering til i en slik situasjon. Den type differensiering som regjeringen ikke velger å gjøre i Norge, har regjeringen gjennomført når det gjelder forholdet vårt til andre land. Og det mener jeg er en klok strategi. Jeg mener også det er en klok strategi at man nå framover vil ha en skrittvis åpning overfor andre land, basert på objektive kriterier. Det tror jeg er nødvendig fordi smitteimport fortsatt vil være kanskje en av de største risikoene for oppblussing av epidemien. La meg også få lov til å nevne at Senterpartiet ser veldig positivt på det Norge og regjeringen gjør når det gjelder vaksinearbeidet. Det er lenge igjen før alt vil føles normalt i Norge. I realiteten kommer vi ikke tilbake til noen normalsituasjon før vi har en vaksine. Derfor vil jeg gjerne være meget anerkjennende til det arbeidet som gjøres både i den internasjonale vaksinealliansen og gjennom Covax. Jeg tror det er svært viktig at Norge, som en kapitalsterk stat, bidrar aktivt på de områdene. Situasjonen framover er uviss. Vi må være forberedt på nye utbrudd. Samtidig må vi klare å håndtere situasjonen innad i Norge på en måte som er forståelig for alle. Når det gjelder den økonomiske situasjonen er Senterpartiet dypt bekymret, men det kommer vi tilbake til i debatten om revidert nasjonalbudsjett.