Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2014-06-10:
Jeg vil som alle andre takke både utenriksministeren og forsvarsministeren for gode redegjørelser. Debatten så langt viser at det er tverrpolitisk enighet om at det norske sivile og militære engasjementet i Afghanistan har vært viktig, og det av flere grunner – for å forhindre at Afghanistan blir et oppmarsjområde for internasjonal terrorisme, for å sette afghanerne i stand til å ta ansvar for egen sikkerhet og for å legge grunnlaget for at Afghanistan kan bygge en stat og selv kan ta ansvar for utvikling og utdanning med tanke på demokrati. På mange av disse områdene har det skjedd veldig mye, men vi har enda en lang vei å gå. Utenriksminister Brende bekreftet at Norge vil fortsette de store overføringene til den afghanske staten. Det er viktig, og vi er alle enige om at utvikling av godt styresett og demokrati krever solide statlige institusjoner, strukturer og kompetansebygging. Det ser vi skje gjennom den støtten vi gir til den afghanske staten på viktige samfunnsområder som undervisning, offentlig forvaltning og ikke minst helse. Så er jeg enig med dem som mener at når korrupsjon står i veien for utvikling innenfor menneskerettigheter og kvinners posisjoner i den grad den gjør i Afghanistan, skal vi gjøre alt vi kan for ikke å forverre dette. I utenriksministerens redegjørelse var det lite fokus på det viktige arbeidet som sivilsamfunnet gjør i Afghanistan. Sivilsamfunnet påpeker svakheter som er en del av hverdagen i Afghanistan. Det er sivilsamfunn som sikrer meningsmangfold og kritisk debatt, og som gjør det ubehagelig for myndighetene når de handler i strid med det de har forpliktet seg til. Jeg mener som flere at de millionene som ble tatt bort fra årets bistandsbudsjett, kanskje burde ha gått til å støtte afghanske sivilsamfunnsaktører. Forhåpentligvis får de den oppmerksomheten de fortjener ved neste korsvei. Som begge ministrene og flere av innleggene har vært så tydelige på, er mye gjort, men vi er på langt nær i mål. Et stikkord i denne sammenheng kan være trygghet, og det handler ikke om trygghet bare for innbyggerne i Afghanistan, men i et globalt perspektiv, inkludert oss i Norge. Altfor ofte får vi servert bilder fra terroraksjoner et eller annet sted i Afghanistan, planlagte aksjoner som kun har ett mål, å skape mest mulig kaos og djevelskap. Vi så det i forbindelse med valget – med andre ord politisk motiverte aksjoner hvor det politiske budskapet ble byttet ut med kuler og krutt. Men heldigvis ser vi antydning til at disse kreftene ikke får folket med seg. Til tross for trusler og gjennomføring av nye terroraksjoner klarte man å gjennomføre valget av ny president. Det afghanske folket trosset dette og gikk til valgurnene. Det står det respekt av, og det viser tross alt at kampen for demokrati og menneskerettigheter ikke lar seg true av terrorister. Som forsvarsministeren sa i sin redegjørelse, gjenstår et viktig arbeid for ISAF-landene og Afghanistan, hvor man er blitt enige om en gradvis overføring av sikkerhetsansvaret til afghanske sikkerhetsstyrker innen utgangen av dette året. Det er et krevende arbeid. Mye er gjort, men mye gjenstår. Forsvarsministeren refererte til Stortingets vedtak 25. februar i år om å foreta en helhetlig evaluering av Norges engasjement i Afghanistan. Det har flere representanter tatt opp, og forsvarsministeren har også sagt noe om det, så jeg skal la være å si noe mer om det. Men vi er mange som ser fram til at det vil skje. Gjennom at vi har deltatt i operasjonene, har vi også lært mye, på godt og ondt. Begge deler kan man ta med seg videre. Spesielt har vi sett det innenfor Forsvaret. For hver ny kontingent som er blitt sendt til Afghanistan, har man overført erfaringer som er gjort underveis. Det blir man bare bedre av. Ikke minst er det viktig å ivareta sikkerheten til våre mannskaper som er på denne typen oppdrag. Selv var vi som komité så heldig å få møte representanter fra Hærens spesialstyrker og fra Telemark bataljon under vårt besøk i Rena leir for kort tid tilbake. Der fikk vi også bekreftet hvor nyttig deltakelsen i Afghanistan og i andre oppdrag har vært. Jeg tror jeg vil si på vegne av komiteen at vi ble mer enn imponert. Uten å komme inn på detaljer er jeg overbevist om at våre soldater bidrar sterkt til det oppdraget de har hatt, og fortsatt har, i Afghanistan. Det kommer nasjonen Norge til nytte, men også det fellesskapet våre soldater er en del av når de deltar i internasjonale operasjoner, et oppdrag som skaper innhold i ordet «trygghet».