trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg registrerer de synspunkter representanten Marthinsen forfekter, og også de hensynene som går på en grense mellom drap og hverdagsuaktsomhet, eller det man enda mer presist f.eks. kan kalle feilfordeling av oppmerksomhet, som er én måte å beskrive uaktsomhet på, som antakelig ikke bør rammes av § 239. Det er av de momentene vi har med i vurderingen som vi arbeider med.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Etter vedtakelsen av lov om endring av lov om tomtefeste av 7. juli 2000 nr. 70 har det vært lagt vekt på å holde en jevn fremdrift når det gjelder forberedelsen av ikrafttredelsen av tomtefesteloven, avviklingen av prisreguleringen på området og den endelige utarbeidelsen av forskrifter til loven. Vi er nå inne i arbeidets avslutningsfase, og jeg tar sikte på at loven settes i kraft 1. juli 2001. Folk flest og de myndigheter som skal forvalte loven, bør få rimelig tid til å sette seg inn i regelverket, bl.a. de nye forskriftene som kommer. Derfor bør det gå noe tid fra forskriftene er kunngjort og informasjon har nådd ut, til loven trer i kraft. Lovgivning av denne type, som bl.a. berører forretningsvirksomhet, bør dessuten normalt tre i kraft fra et årsskifte, og unntaksvis fra halvårsskiftet 1. juli, noe som jeg nå altså legger opp til.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg er selvfølgelig enig i at det er ønskelig at en lov trer i kraft så raskt som mulig etter at den er vedtatt i Stortinget. Det enkle svaret på hvorfor vi ikke har klart å ikraftsette den fra 1. januar, er rett og slett at arbeidet med utarbeidelse av forskrifter og avvikling av prisreguleringsforskriften ikke har vært mulig å få gjennomført så raskt som vi isolert sett skulle ønske, til at vi har klart å rekke det. Det er ikke noe mer komplisert svar på det enn som så. Jeg skulle ønske det hadde vært mulig, men sammen med de andre oppgavene som de samme menneskene skal ivareta, har vi altså holdt en jevn fremdrift, men ikke klart å holde så høy fremdrift som representanten Hernæs hadde ønsket, og jeg for så vidt isolert sett også hadde ønsket.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Det er jo ikke noen tvil om at en regjering utgått fra Arbeiderpartiet vil være opptatt av å oppfylle Arbeiderpartiets program. Det programmet ble vedtatt i november og gjelder for stortingsperioden 2001-2005, og jeg kan bekrefte at det i hvert fall ikke foreløpig er satt i gang noe konkret arbeid i Justisdepartementet med sikte på å få til Arbeiderpartiets programformulering. Arbeidet i Justisdepartementet så langt har kun tatt sikte på å få ikraftsatt den loven som Stortinget har vedtatt, og vi har ikke hatt noen illusjoner om at det sittende storting ønsker å gjøre noen endring i den gjeldende tomtefesteloven, slik den ble vedtatt i juni.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Politiets viktigste instrument for promillekontroll er alkometer som indikerer alkoholkonsentrasjonen i luften som utåndes fra en person. I den senere tid har det forekommet oppslag i media om troverdigheten til denne kontrollmåten i forbindelse med endret promillegrense. Etter det jeg har fått opplyst fra politidirektøren, er det ikke kjent at det foreligger tekniske feil på instrumentene. Forutsetningene for korrekte måleresultater er imidlertid at instrumentet er riktig kalibrert, dvs. at det er satt riktig nullpunkt for når instrumentet skal indikere promille, og at den kontrollerte ikke kort tid forut for kontrollen har spist f.eks. konfekt inneholdende litt alkohol, benyttet munnspray eller liknende. Jeg forutsetter at instrumentene er kalibrert i henhold til gjeldende instrukser før de benyttes i kontroller. Når det gjelder gjennomføringen av kontrollene, kan jeg opplyse at polititjenestemennene som betjener alkometerne, er opplært til å ta hensyn til feilkilder og har kunnskap om mulige feilkilder. De vil derfor stille nødvendige kontrollspørsmål om hva som kan ha forårsaket utslaget. Politiet vil derfor la vedkommende vente en stund før ny blåseprøve. Utslag på alkometeret skal da ikke forekomme dersom det første måleresultatet skyldes en feilkilde. Denne fremgangsmåte er regulert i egen instruks. På bakgrunn av de opplysninger jeg sitter inne med, er det ikke aktuelt å stanse bruken av alkometer. Når det gjelder konkrete retningslinjer for straffeutmåling innenfor de rammer lovgivningen oppstiller, hører dette under påtalemyndigheten. Jeg vil for øvrig bemerke at straffutmålingen i promillesaker, i likhet med hva som er tilfellet ved andre lovovertredelser, må fastsettes konkret i det enkelte tilfellet ut fra bl.a. promillens størrelse, eventuelle andre straffeskjerpende momenter og vedkommendes personlige forhold. Bøter skal dessuten fastsettes etter vedkommende formuesforhold. Individuelt fastsatte straffereaksjoner vil derfor i noen grad variere, men ikke mer enn hva som er vanlig i andre saker.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg oppfattet ikke at det var noe tilleggsspørsmål, men mer en kommentar, så jeg har egentlig ikke noe svar å gi på det som ikke var noe spørsmål.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg viser til at grensene for promille, både når det gjelder pust og blod, altså er fastsatt av Stortinget og vedtatt av Stortinget. Jeg antar at rettssikkerheten er rimelig godt ivaretatt når Stortinget som lovgivende myndighet faktisk har fastsatt grensen som skal gjelde, og så kan representanten Stang være uenig i den. Når det gjelder spørsmålet om bøtenivået, antar jeg også at representanten Stang er fullt ut kjent med at justisministeren ikke har myndighet til å instruere påtalemyndigheten i etterforskningen av enkeltsaker eller fastsettelse av individuell straffeutmåling. Det tilligger påtalemyndigheten med Riksadvokaten som øverste myndighet. Jeg forutsetter at påtalemyndigheten følger opp det på vanlig måte, den måten de for øvrig styrer straffeutmålingen og sikkerheten på når det gjelder likhet for loven i dette landet i alle typer straffesaker.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2001-01-10:
Jeg vil gjerne få lov til å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Med undring må vi konstatere at tomtefesteloven fortsatt ikke er trådt i kraft, men at Atle Torvund i Justisdepartementets lovavdeling tvert imot antyder at loven først vil «gjelde i løpet av 2001», ifølge Dagens Næringsliv 19. desember 2000. Tomtefesteloven ble som kjent først vedtatt i 1996, og det er ikke mulig å se noen gode grunner for den usedvanlig sene saksbehandlingen. Når vil statsråden sørge for at tomtefesteloven blir iverksatt?»
Bjørn Hernæs (Høyre), 2001-01-10:
Jeg vil gjerne takke for svaret. Noe av det viktigste som sies, er at denne type lovgivning i utgangspunktet bør tre i kraft fra et årsskifte. Det er noen forsøk på forklaring på hvorfor det da ikke har kunnet skje fra inneværende årsskifte. Jeg vil gjerne utfordre statsråden på det, om vi kunne få en noe nærmere begrunnelse for at det ikke var mulig å få tomtefesteloven iverksatt fra 1. januar 2001. Jeg går ut fra at vi fort blir enige om at dette er en lov som omfatter veldig mange, fordi det dreier seg om boliger eller andre eiendommer for folk flest. Og den usikkerheten som har vært i denne loven nå gjennom mange, mange år, er til stor sjenanse – vil jeg tro – både for tomtefester og tomteutleier. Så jeg skulle gjerne vite hvorfor denne loven ikke er iverksatt – slik som alle har trodd, det har til og med vært gratulasjoner på lederplass i en av våre riksaviser – fra 1. januar 2001.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2001-01-10:
Følgende oppfølging: Begge parter i denne saken er jo enige om at diskusjonen og striden rundt tomtefesteloven er en av de klassiske konfliktlinjene i norsk politikk. Det er kanskje nettopp derfor det også oppfattes som så lite tilfredsstillende at det ikke har vært mulig å få til en sikker rettsorden på dette området. Nå kommer det i tillegg inn at det i Arbeiderpartiets program for stortingsvalgperioden 2001-2005 står følgende: «Ordningen med festetomter bør derfor avvikles.» Tomtefesteloven skal jo også evalueres etter to år, og da blir mitt spørsmål: Inngår det i departementets videre arbeid og forberedelser at man skal følge opp Arbeiderpartiets stortingsvalgprogram for inneværende periode, og kan vi vente at det fortsatt skapes usikkerhet om tomtefesteloven i den forstand at man kan risikere at det blir arbeidet for at den skal oppheves?
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
I disse promilledager vil jeg gjerne stille følgende spørsmål til justisministeren: «Ingen vet helt hvordan den nye promillegrensen skal håndheves. Det som er klart, er at promille på mellom 0,2 og 0,4 vil føre til en bot og en anmeldelse, men størrelsen vil variere. I verste fall kan også førerkortet inndras. I tillegg viser det seg at måleutstyret heller ikke er pålitelig. Vil statsråden stoppe videre målinger inntil måleutstyret er tilstrekkelig troverdig, og se til at senere forseelser blir bøtelagt likt uavhengig hvor i landet man er?»
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker for svaret. Mye av det statsråden var inne på, er jo allerede kjent, men det var veldig mye hvis og om og dersom i svaret. Og det er også den oppfatningen man har fått, at det er veldig mye usikkerhet rundt dette. Hvor streng straffen blir for dem som blir knepet med lavpromille, svever fortsatt i det blå. I og med at det er en ny grense, eksisterer det faktisk ingen rettspraksis. Det er heller ikke gitt retningslinjer om bøtenes størrelse, og straffenivået kan komme til å variere skjønnsmessig fra sted til sted. Det understreket nærmest også justisministeren. Riksadvokaten har ikke gitt noen direktiver, men ønsker å få tilbakemelding på de reaksjonene som kommer, og om på hvilket nivå de ligger. Vi har fått groteske eksempler på hvordan dette kan slå ut. I Oslo politidistrikt innfører man for 0,2–0,4 promille en sats på mellom 5 000 og 10 000 kr. Vi vet også at dette vil føre til at man trenger nye måleapparater og justeringer, og det vil i investeringsøyemed koste flere titalls millioner kr. Jeg håper i denne sammenhengen at det ikke er slik at dette blir en salderingspost for det enkelte politidistrikt.
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg kan gå videre. Jeg skjønner at justisministeren ikke har den fulle oversikten når det gjelder bøter som skal innføres, og det var det jeg var på jakt etter i mitt hovedspørsmål, om hun ønsker å ta et ansvar for å få en lik behandling over hele landet, slik at det ikke bare kommer til å bero på tilfeldigheter. Det har jeg forstått at justisministeren ikke ønsker at det skal gjøre. I tillegg er alkohol i pusten sidestilt med alkohol i blodet når det gjelder promillekjøring. Det er politisk bestemt at 0,1 mg alkohol pr. liter luft skal tilsvare en blodpromille på 0,2. Men siden nøyaktigheten i målemetodene varierer svært, er sikkerhetsmarginen mye videre for utåndingsprøver enn for blodprøver. Min påstand er at det blir ikke likhet for loven, fordi alkoholkonsentrasjon i blod i forhold til i luft varierer fra person til person. Usikkerhetsmomentet etter at det er blitt 0,2 promille, kan faktisk gå på rettssikkerheten løs, mer enn å være innenfor troverdige rammer og grenser som ivaretar rettssikkerheten til dem man skal kontrollere.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2001-01-10:
President! Jeg kan ikke se at referatet er omdelt i salen.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2001-10-09:
Hvis ingen har noe å innvende, vil jeg etterkomme anmodningen.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2001-10-09:
Jeg har den glede og ære å foreslå Lodve Solholm.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2001-10-09:
Jeg har den ære og glede å foreslå Thore Aksel Nistad.
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2001-10-09:
Jeg har gleden av å foreslå Odd Holten.
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2001-10-09:
Jeg foreslår Dagrun Eriksen.
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2001-10-09:
Jeg foreslår Ingvild Vaggen Malvik.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2001-10-09:
Jeg har den glede å foreslå Elsa Skarbøvik.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2001-10-09:
Jeg foreslår Åslaug Haga.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-05-28:
Dagens system for boligtaksering er tilfeldig og urimelig. To like boliger som ligger rett ved siden av hverandre, kan ha vidt forskjellig takst. Det er behov for et nytt, et mer rettferdig og et mer forutsigbart takseringssystem. Alle partier på Stortinget har behov for et nytt system. Også de som over tid vil avvikle formuesskatten, Høyre og Fremskrittspartiet, vil fram til det gjennomføres måtte ha et skattegrunnlag, en takst. Alle de øvrige partier, som vil beholde formuesskatten, har varig behov for et slikt takstgrunnlag. Høyre ønsker et system med 30 pst. av markedsverdi. Ja, er det noen som utsetter seg for kritikk for at de vil sjekke flisene på badet, så er det jo de som vil basere seg på faktisk markedsverdi. Kristelig Folkeparti og Venstre vil benytte forsikringsverdi. Det reiser mange problemstillinger: Det kan bidra til at forsikringstakerne øver press på selskapene for å få fastsatt lavere takster. En del eiendommer er forsikret i utlandet. Her kan metoden avvike fra praksis i Norge. I boligsameier og borettslag vil det være vanskelig å finne et takstgrunnlag for den enkelte bolig, i og med at disse normalt har felles forsikring. Regjeringen har lagt fram forslag om et mer rettferdig system for boligtaksering. Systemet er enkelt – alle kan regne ut sin egen skatt! Taksten skal bygge på produksjonsverdi, ikke på markedsverdi. Det er imidlertid en egen sikkerhetsregel som gjør at ingen skal få et skattegrunnlag som er høyere enn boligens markedsverdi. I tråd med det foreslås to fradragssoner for boliger som ligger i områder hvor takstene enten antas å kunne ligge nær eller høyere enn boligens faktiske verdi. Systemet gir en god fordelingsprofil. Pensjonister med lave inntekter skjermes mot stor økning i inntektsskatt. Regjeringens forslag betyr at om lag 80 pst. av boligeierne – åtte av ti – vil få lavere eller nedsatt boligskatt. Nær halvparten av boligeierne får skattelette på mer enn 1 000 kr. Nær 40 pst. av alle helårsboliger slipper fordelsskatt, mot nå 10 pst. Alle nye helårsboliger på opptil 85 m2 slipper helt boligskatt. En helårsbolig i normalsonen på 100 m2 med gjennomsnittlig alder slipper helt boligskatt. Dette er et forslag som betyr at de aller fleste får skattelettelser. Vi får et rettferdig takstsystem. I innstillingen strekker Arbeiderpartiet seg enda lenger: Etter forslaget i innstillingen kommer 82 pst. ut med lavere skatt eller ingen endring. Seks av ti av alle helårsboliger slipper fordelsskatt mot nå en av ti. Alle helårsboliger opptil 110 m2 slipper helt boligskatt. Det ser ut til at Stortinget i dag ikke klarer å samle seg om en slik lettelse. Det vil være et tap for hele det politiske systemet. Men framfor alt vil det være et tap for åtte av ti boligeiere som går glipp av en skattelette på inntil 1,5 milliarder kr. Forstå det den som kan!
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-05-28:
La meg først understreke at det forslag som er lagt fram fra Arbeiderpartiet i innstillingen, som altså innebærer at alle med boliger på under 110 m2 slipper boligskatt, samtidig betyr at en bolig med gjennomsnitts alder kan ha betydelig større areal og ikke få boligskatt. Det er altså slik at Arbeiderpartiet gjennom Regjeringen la fram et forslag om en årlig lettelse på 1 milliard kr. Arbeiderpartiet har i innstillingen lagt inn ytterligere 1/2 milliard kr i lettelser. Det har man prøvd å innrette på en slik måte at det skulle være mest mulig i samsvar med de politiske signaler som man har oppfattet, og jeg synes man har strukket seg svært langt for å nå fram til en løsning. Jeg synes det er et alvorlig tankekors hvis det skulle vise seg at det i denne salen er en vilje til å redusere beskatningen av bolig, og at man lar det beste bli det godes fiende og på den måten ikke får et resultat. Arbeiderpartiets opplegg, som Arbeiderpartiet og SV fremmer i innstillingen, er slik at seks av ti slipper å betale boligskatt, mens det er én av ti som slipper det i dag. Også Kristelig Folkeparti har behov for et takstsystem, men de må konstatere at det ikke er tilslutning til deres opplegg med å basere seg på forsikringstakst. Og da er spørsmålet, som også representanten Svarstad Haugland må ta innover seg: Er det slik at man skal beholde det dårlige systemet vi har i dag, eller vil det være bedre å ha et system som innebærer en årlig lettelse på 1,5 milliarder kr, og som innebærer at de aller fleste kommer ut bedre eller likt, at altså 80 pst. av befolkningen kommer ut bedre eller likt? Jeg synes det er et tankekors hvis man velger å si nei til et slikt forslag.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-05-28:
Jeg har merket meg at representanten Brende blir rørt av mitt innlegg. Ellers kan man være fristet til å returnere til representanten Brende prestens ord om at du skal høre hva jeg sier, men ikke gjøre det jeg gjør. Men hva er det Høyre har gjort? Hvert eneste år Høyre har vært i regjeringsposisjon, under regjeringen Willoch og under regjeringen Syse, har man økt boligtaksten med 10 pst. – igjen og igjen med 10 pst. Men ikke nok med det. Vi trenger ikke å gå lenger tilbake enn til da Høyre hadde mulighet for i denne stortingsperioden å påvirke det økonomiske opplegget. Da de inngikk en budsjettavtale med regjeringen Bondevik, var det en økning i boligtakstene der også. Det var økning i boligtakstene i budsjettopplegget som ble inngått høsten 1998. Og da synes jeg representanten Brende tar relativt store ord i sin munn om å se på praksis. Praksis er at Høyre hver gang – med unntak av ett år, tror jeg – de har hatt anledning til å ha innflytelse på budsjettopplegget, faktisk har økt boligtakstene. Så foreslår Høyre at man skal ha en sikkerhetsventil på 30 pst. av markedsverdien. Arbeiderpartiets opplegg er altså ikke slik at de minste boligene, eller boliger under 110 m2, skal ha en takst som utløser en skatteplikt på 30 pst. av markedsverdien. Arbeiderparitets og SVs opplegg er at de boligene som er under 110 m2, slipper – slipper helt – denne boligskatten. Jeg er klar over at Høyres forslag innebærer en lettelse for de aller største boligene. Ja, det er nok helt sikkert riktig. Men Arbeiderpartiets opplegg er altså at boliger av rimelig, normal størrelse, 82 pst. av boligene, kommer ut bedre eller likt. Så sier Høyre at man skal basere seg på 30 pst. av markedsverdien. Ja, jeg gjentar enda en gang: Hvis det er noen som er opptatt av å sjekke prisen på badene, blir det dem som blir opptatt av markedsverdi. Vi bygger på produksjonsverdi når det gjelder vårt forslag.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-05-28:
Jeg må få lov til å minne også representanten Jensen om den nære fortid. Det var ikke bare Høyre som inngikk budsjettforlik med regjeringen Bondevik om å øke boligtakstene. Også representanten Jensen og Fremskrittspartiet inngikk budsjettforlik med regjeringen Bondevik, og økte boligtakstene. Arbeiderpartiet har for sin del lagt fram et opplegg i denne innstillingen som innebærer at 82 pst. av boligeierne kommer likt eller bedre ut. Så er det også en fordelingstabell over hvordan dette slår ut i forhold til ulike sosiale grupper. Og hvis jeg ikke husker veldig feil, er den slik at alle med samlet husholdningsinntekt på under 1 mill. kr kommer bedre ut, mens de med husholdningsinntekter over 1 mill. kr i noen tilfeller kommer noe dårligere ut. Det er en fordelingstabell som framgår av Arbeiderpartiets og SVs merknader i denne innstillingen. Det som jeg for min del synes er et alvorlig tankekors i denne saken, er at det er enighet blant samtlige partier i Stortinget om at det takseringssystem som vi i dag har for boligtaksering, ikke er godt. Det trenger avløsning. Det er også slik at samtlige partier mener at man er nødt til å komme fram til noe annet, og samtlige partier er avhengig av å ha et takseringssystem. Det er ikke slik at Fremskrittspartiet ikke er avhengig av et takseringssystem. De trenger det jo inntil formuesskatten eventuelt måtte bli avviklet. Til tross for det ser man bare på hva man hver for seg mener er det beste forslaget, og ser ikke på hva som i sum faktisk ville gi boligeierne et bedre resultat – et mer rettferdig resultat, et mer forutsigbart resultat og et resultat som ville innebære betydelige lettelser. Og det forslaget som ble lagt fram fra Arbeiderpartiet og SV, innebærer en lettelse på 1,5 milliarder kr. Men da sier Høyre og Fremskrittspartiet: Vel, vi ser jo det, men vi mener at det kanskje er noe som kunne være bedre, og derfor stemmer vi ikke for et forslag som vil være betydelig bedre for boligeierne i dette landet. – Det synes jeg er svært betenkelig.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-05-28:
Representanten Børge Brende gav inntrykk av at man må inn i hjemmene til folk. Nei, man må ikke det. En vesentlig årsak til at vi vil bruke boareal, er nettopp at det er en kjent størrelse for de aller fleste. For alle nyomsatte boliger i løpet av en relativt lang periode er boarealet kjent gjennom boligdokumentene. Vi baserer oss ellers på at folk foretar en egen vurdering av størrelsen. Derfor er det slik at boarealet vil være kjent, og det vil være enkelt å forholde seg til. Jeg håper representanten Brende holder seg for god til å gi inntrykk av at man skal inn og se på flisene til folk. Det har ingenting å gjøre i det systemet som Arbeiderpartiet for sin del har lagt fram. Derimot kan det være et problem i det systemet som representanten Brende argumenterer for, på grunn av at man der skal vurdere markedsverdi. Det har altså ikke vi lagt til grunn. Vi har lagt fram et system som innebærer en betydelig lettelse. Jeg konstaterer at det ikke er tilslutning til det fra bl.a. Høyres side, og heller ikke fra Kristelig Folkepartis side. Det er jo interessant når man diskuterer taksering osv., at Høyre har foreslått økte takster i 1982, i 1983, i 1984, i 1985, i 1986. Så var Høyre ute av regjeringen i noen år, kom tilbake i 1990, og det ble foreslått på nytt for 1991. Så var de ute av innflytelse på budsjettet i noen år, og så fikk de innflytelse på budsjettet for 1998, og det er riktig som representanten Brende sa, at når det gjaldt budsjettet for 1998, ble det økning igjen, som Høyre stemte for. Så Høyre har med unntak av ett år, tror jeg, faktisk stemt for økte boligtakster i alle de år som de siden 1982 har hatt mulighet for å ha innflytelse på budsjettet. Det kan det være grunn til å merke seg. Det mest interessante ved dagens debatt er likevel: Det vanlige i Stortinget er at hvis man ikke får tilslutning til sitt prinsipale syn, gir man tilslutning til det som er den nest beste løsning, det som ligger nærmest ens syn. Det er vanskelig å se det annerledes enn at det er – skal vi si – et politisk taktisk spill som ligger til grunn når man velger ikke å gi tilslutning til den nest beste løsningen, men derimot baserer seg på at man skal videreføre de svakhetene som er i dag. Det jeg da dessverre bare må konstatere, er at det politisk taktiske spillet resulterer i at befolkningen har et dårligere takstsystem enn det de kunne ha fått dersom man hadde valgt en god løsning, selv om det ikke var den løsningen man prinsipalt ville velge.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-05-28:
Ved Stortingets behandling av lov om innskuddspensjon høsten 2000 ble Regjeringen på enkelte punkt bedt om å utarbeide justerte lovforslag eller foreta ytterligere vurderinger. På denne bakgrunn fremmet Regjeringen 2. mars i år lovforslag som bl.a. innebærer at midler knyttet til alderspensjon i ordninger med innskuddspensjon og engangsbetalt alderspensjon kan forvaltes med kollektivt investeringsvalg, og at premiereserven for uførepensjon og etterlattepensjoner skal kunne forvaltes med investeringsvalg for foretaket. I tråd med den tidsplanen som ble gitt av Stortinget fremmet Regjeringen også 27. april forslag for å ivareta Stortingets øvrige anmodninger, bl.a. knyttet til utforming av årlige innskudd i en innskuddspensjonsordning, adgang til å ha parallelle pensjonsordninger og adgang til å lukke ytelsesbasert foretakspensjon ved overgang til innskuddspensjonsordning. Det ble også gitt en vurdering av muligheten til å sammenligne innskudds- og ytelsesordninger samt en vurdering av kombinerte ordninger. Jeg er tilfreds med at finanskomiteen i de to innstillingene i hovedsak har sluttet seg til Regjeringens forslag. Jeg har samtidig merket meg at komiteens flertall på enkelte punkter har lagt til grunn en noe annen oppfatning enn skissert i lovforslaget. Blant annet går et flertall av finanskomiteens medlemmer inn for at det skal åpnes for kombinerte ordninger på et tidligere tidspunkt enn foreslått. Denne problemstillingen vil bli fulgt opp. Jeg kan også forsikre om at komiteflertallets henstilling om at den varslede kartleggingen av internasjonal praktisering av EUs regelverk svarende til den norske klasseforskriften klasse V skal gis høy prioritet, selvsagt også vil bli fulgt opp. Jeg har også merket meg at finanskomiteen mener det ikke bør foretas ytterligere skattemessig innstramming for premiefond og innskuddsfond, som skissert, fra og med inntektsåret 2004. Jeg tar sikte på å vurdere skattereglene for premie- og innskuddsfond nærmere i sammenheng med oppfølgingen av Banklovkommisjonens neste utredning. Avslutningsvis vil jeg minne om at det gjennom flere år er nedlagt et betydelig arbeid for å modernisere regelverket for kollektive pensjonsordninger i arbeidsforhold med skattemessig gunstig behandling. De forslagene vi diskuterer her i dag, er elementer i denne prosessen. Etter min oppfatning har vi klart å skape et tidsriktig, effektivt og fleksibelt rammeverk som gir mulighet for at flere kan få en pensjonsordning.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2001-05-28:
Etter å ha høyrt på statsråden vil eg gjenta eit spørsmål som eg har stilt til arbeidarpartirepresentantar i salen før i dag. For det verkar som om det som no er Arbeidarpartiet og SV sitt forslag, er så nær det som òg er Senterpartiet sitt forslag, at forskjellen er veldig liten. Statsråden seier at Arbeidarpartiet har strekt seg langt. Fyrst strekte Regjeringa seg langt, og så har Arbeidarpartiet seinare i komiteen strekt seg langt, og det er eit tap for heile det politiske systemet at ein ikkje klarer å bli einig her i dag. Då er spørsmålet: Når Arbeidarpartiet har strekt seg så langt som statsråden seier, kvifor i all verda strekkjer ein seg ikkje den vesle meteren ekstra for å få til ei semje? Det er ikkje å venta at parti som er heilt imot eit slikt takstsystem, skal strekkja seg så langt at ein subsidiært støttar eit system som ein er grunnleggjande ueinig i, men partar som er nesten einige, burde kunna strekkja seg lenger for å bli heilt einige. Dersom det verkeleg er eit så stort tap både for det politiske system og for åtte av ti huseigarar som det statsråden sa i sitt innlegg, kvifor i all verda strekte ikkje Arbeidarpartiet seg den vesle meteren i tillegg, slik at ein hadde fått fram eit fleirtal i dag? Er det fordi interessa for å få fleirtal eigentleg ikkje var til stades? Eller kva er grunnen til at Arbeidarpartiet ikkje kunne gå med på f.eks. det kvadratmetertalet som Senterpartiet skisserte at dei ynskte å gå inn for, som òg desse to partia var einige om i førre periode på Stortinget?
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2001-05-28:
Eg hadde eigentleg ikkje tenkt å ta ordet meir i denne debatten, men eg følte ein spesiell trong til det etter representanten Rikke Lind sitt innlegg. Eg er jo ganske vand med at det frå arbeidarpartihald blir retta personangrep mot meg, og det skal eg ta òg denne gongen. Dag Terje Andersen var i sitt innlegg inne på at det var snakk om valkamputspel, men eit meir personifisert valkamputspel enn det som kom frå Rikke Lind si side, har vi iallfall ikkje hatt i denne debatten før i dag. Når det gjeld veljarane i vår valkrins – det er vel eigentleg ikkje så interessant for heile denne forsamlinga – så trur eg faktisk at dei vil bli veldig glade om eg frå Arbeidarpartiet si side kan få eit klårt signal i dag om at Arbeidarpartiet når hausten kjem og Kristeleg Folkeparti saman med andre parti som er einige med oss, vil fremja forslag om eit fyrste steg på vegen for å få fjerna fordelsskatten på eigen bustad – eit fyrste steg med ein halv milliard – vil vera med på ein slik skattelette for dei som har høge bustadutgifter i vår region. Eg er fullt klår over kva for bustadutgifter folk i denne regionen slit med. Vi bur der, og vi kjenner dei. Difor er det faktisk ganske viktig, ikkje berre for folk som bur i dette distriktet, at vi har ei rettferdig skattlegging av bustadene, og det mest rettferdige er faktisk å fjerna fordelsskatten på eigen bustad. Kan eg då gå ut frå at Rikke Lind iallfall vil støtta Kristeleg Folkeparti og dei andre partia når vi til hausten fremjar forslag om å ta det fyrste steget på vegen for å fjerna fordelsskatten, eller var dette berre et innspel for å prøva å fortelja kven som eventuelt skal ha skulda i denne saka? Eg har eit inntrykk av at dei fleste arbeidarpartirepresentantane som har hatt ordet, prøver å plassera skulda ein eller annen stad. Eg er veldig klår over at Kristeleg Folkeparti i dag faktisk har sagt nei til ein skattelette på kort sikt fordi vi ynskjer ein varig skattelette som går på å fjerna heile fordelsskatten på eigen bustad. Vi ser òg at ein ikkje klarar å innfri alt ved den fyrste budsjetthandsaminga til hausten, men vi vil lova at vi i løpet av perioden skal fjerna den. Og då håpar eg at eg iallfall har Rikke Lind på parti med meg for å hjelpa folket i det valdistriktet som vi representerer. Elles vil eg legga til at når det gjeld Kristeleg Folkeparti si prioritering i denne saka, har det ingen ting korkje med valkamp eller valdistrikt å gjera. Det er eit gamalt partivedtak som vi har hatt i denne perioden, men som vi ikkje har klart å innfri, som vi har for neste periode, og som vi no ynskjer å innfri. Difor vil vi altså stå for det som er vårt primære standpunkt i denne saka, og støttar berre subsidiært noko som kan få vekk dei verste utslaga av det systemet som vi har i dag.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2001-05-28:
Det er underleg å høyra på finansministeren: Når det gjeld ansvaret for å stemma subsidiært, ligg det på alle andre parti enn på Arbeidarpartiet. Har ikkje Arbeidarpartiet ansvar for å stemma subsidiært? Og spesielt etter utfordringa frå Rikke Lind hadde eg venta at Arbeidarpartiet hadde svart på spørsmålet som vart stilt. Vil ein vera med på å forandra dette frå hausten av, eller vil ein ikkje? Ein svarer faktisk ikkje på det. Rikke Lind har gått ut av salen – slengjer om seg med påstandar og så går! Og ingen andre frå Arbeidarpartiet svarer på det heller. Dersom ein ynskjer forbetring for dei som eig bustader, ligg ansvaret for å stemma subsidiært berre på andre parti enn Arbeidarpartiet? Eller har Arbeidarpartiet faktisk eit eige ansvar for at ein skal få eit vedtak her i salen? Finansministeren sa eit eller anna om at her var det berre taktikkeri frå dei andre partia. Kva med Arbeidarpartiet? Er dei heilt reine og klåre her? – Eg ser finansministeren nikkar. For meg er iallfall ikkje det som har kome fram her i denne salen i innlegg frå Arbeidarpartiet, noko bevis på at det er noko anna ein har i tankane. Kristeleg Folkeparti kjem til å koma med forslag til hausten. Vil Rikke Lind stemma for det? Vil Arbeidarpartiet stemma for det? Svar får vi ikkje, og det skal òg veljarane legga merke til.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2001-05-28:
Takk, president! Eg vil minna Britt Hildeng om at grunnen til at eg i det heile tok ordet i denne runden, var utfordringa frå arbeidarpartirepresentanten Rikke Lind til meg personleg, og her har eg prøvd å utfordra Arbeidarpartiet, men framleis har vi ikkje fått svar. Så har eg lyst til å peika på noko representanten Britt Hildeng veit veldig godt, at vi faktisk har lagt fram eit alternativt takseringssystem, som ligg i innstillinga. Det må sjølvsagt tilbake til Regjeringa for ei utgreiing, før ein kan legga fram eit fullstendig system, det innser vi. Likevel vil gjennomføringa av det kunna ta kortare tid enn desse åra som trengst for det systemet som Regjeringa sjølv har lagt opp til. Eg inviterer Arbeidarpartiet til å støtta subsidiært vårt forslag om bruk av forsikringstakst, som vi fremmar saman med Venstre. Kristeleg Folkeparti har faktisk ikkje nokon idé om at ein skal ta frå folk retten til rentefrådrag. Vi meiner faktisk at det å skaffa seg bustad i landet vårt er veldig dyrt, og å ta den retten frå dei som skaffar seg bustad, har vi ingen planar om. Vi har elles ikkje høyrt at nokon frå Arbeidarpartiet heller har tatt opp desse problemstillingane, verken i innstillinga eller når dei har hatt ordet i dag. Men eg kan likevel gjerne på Kristeleg Folkeparti sine vegner svara på den konkrete utfordringa eg har fått frå Britt Hildeng. Eg vil gjenta det som nokre av oss har spurt om og bede om å få litt meir klarlagt: Sidan ein utfordrar andre parti om alternative løysingar og om alternative bidrag, hadde det vore greitt at ein hadde fått eit svar frå det partiet som faktisk sit med regjeringsmakta, og som i dag har tatt til orde for at dei verkeleg ynskjer endringar i takseringssystemet, om kvar deira vilje er til å stemma subsidiært. Det har vi ikkje fått svar på. Er dei villige til å vera med på å støtta forslag om å ta vekk fordelsskatten på eigen bustad frå hausten av? Det har dei ikkje svart på. Utfordringa har blitt gitt til alle oss andre: Det er vi som driv på med taktikk, og det er vi som ikkje er ansvarlege her. Men svar frå regjeringspartiet på kva dei vil dersom dei blir tvungne til å stemma subsidiært, det får vi altså ikkje. Det kan vi berre konstatera.
Børge Brende (Høyre), 2001-05-28:
Det er rørende å høre finansministeren snakke om 1,5 milliarder kr i skattelettelser. Det han ikke sier noe om, er at Arbeiderpartiet de to siste årene har økt boligtakstene og boligskatten med 25 pst. Og som det oftest er når finansministeren snakker om skatt og avgift, er det viktige elementer som står med liten skrift. De fleste av oss som sitter i salen, har nå forstått det slik at man skal få 1,5 milliarder kr i lettelser på boligen, og at det er like rundt hjørnet. Nei, det er det selvsagt ikke. Schjøtt-Pedersen sier at hvis Arbeiderpartiets nye boligtakseringssystem, som øker skatteverdiene på boligene dramatisk, skal gjennomføres, er det med virkning fra 2005. Det blir altså gjennomført i neste stortingsperiode. Hvis det var slik at Arbeiderpartiet plutselig var så opptatt av at man skulle lempe på boligskatten, hvorfor har man ikke da foreslått å legge inn en økning i bunnfradraget og gi denne lettelsen med en gang? Poenget er at når det gjelder boligskatt, skal man aldri lytte til hva Arbeiderpartiet sier, men se på hva de gjør. De to siste årene er boligskatten økt med 25 pst. Men frem til 2005 – hvilket takstsystem skal man ha da? Jo, da mener Arbeiderpartiet at vi skal ha det gjeldende takstsystemet med de store urettferdighetene som ligger inne. Her har Høyre foreslått en sikkerhetsventil. Vi har sagt at det iallfall skal være slik at for de boligene som har en takst som er veldig høy i forhold til andre, altså det som medfører at vi er i en situasjon hvor like boliger behandles ulikt, skal det gjennomføres en sikkerhetsventil. Det har ikke Arbeiderpartiet tenkt å stemme for. Synes finansministeren det er greit at denne urettferdigheten består frem til 2005? Vil han her og nå bekrefte at denne skattelettelsen åpenbart ligger fire år frem i tid? Og kan finansministeren forklare Odelstinget hvorfor man har skjerpet boligskatten med 25 pst. de siste årene og nå like før valget altså går til det skritt å fremstille det som om man er for lettelser? Det står ikke til troendes.
Børge Brende (Høyre), 2001-05-28:
Først til begrepet «å ikke få skattelette». Poenget er at det er snakk om å få beholde noe mer av egen inntekt. Når det gjelder fordelsbeskatningen av bolig, dreier det seg ikke engang om egen inntekt, det er en fiktiv inntekt som er oppkonstruert av en eller annen byråkrat på et eller annet tidspunkt. Så var det faktisk nødvendig å ta ordet for igjen å forsøke å få Arbeiderpartiet til å svare på ikke minst det spørsmålet som representanten Foss tok opp. Jeg kan forstå at det kan være ubehagelig når man i debatten her har prøvd å fremstille det slik at det ventes skattelette rundt neste sving, når det er dokumentert at et nytt takstsystem først vil være på plass i 2005. Når det gjelder de skattelettelsene som finansministeren og Arbeiderpartiet har lovet, er det slik at de vil legges inn i neste års budsjett inntil man får avviklet takstsystemet, eller er det noe man lover i neste stortingsvalgkamp, om fire år? Det spørsmålet er ikke besvart, og det bør besvares før debatten tar slutt. Det andre som heller ikke er kommentert, er løftet fra Arbeiderpartiet fra 1997 om det som også står i innstillingen, at takseringsmetoden må være kjent og boligtakstene må være offentlig tilgjengelig informasjon. Er det ikke slik at med det boligtakseringsgrunnlaget som Arbeiderpartiet har lagt til grunn nå, med brutto boareal, må kontrollører inn i hjemmene til folk og måle opp hvis man ikke aksepterer den egenmeldingen den enkelte selv har sendt inn? Og hvorfor har man brutt det løftet man kom med i 1997? Det tredje spørsmålet som heller ikke er besvart, gjelder det løftet som ble gitt i 1997, om at inntil man fikk et nytt takstsystem på plass, skulle man ikke øke boligtakstene, fordi det var et så forferdelig urettferdig system. Dette har ikke Arbeiderpartiet holdt. Man har økt boligtakstene hvert år i de fire årene som har gått. Hvorfor skal velgerne tro mer på Arbeiderpartiet nå i 2001 enn i 1997 når man sier at man ikke vil øke boligskatten? Meget taler vel for at finansministeren og Arbeiderpartiet ved første anledning vil øke boligtakstene. Er det også slik at det boligtakseringssystemet som vil vare frem til 2005, vil inneholde de samme ulikhetene som det gjeldende takstsystemet? Poenget er at vi skal videreføre et system som Arbeiderpartiet nå åpenbart har funnet ut er veldig urettferdig, i fire–fem år før man får et annet.
Børge Brende (Høyre), 2001-05-28:
Dette synes jeg er skikkelig pinlig. Det er flere runder siden vår finanspolitiske talsmann, Per-Kristian Foss, utfordret finansministeren. Er det slik når han har strødd rundt seg med løfter om 1,5 milliarder kr i lettelser i boligbeskatningen – og det nå blir dokumentert at dette er noe han har tenkt etter 2005 – at dette bare er munnsvær? Eller er det slik at inntil 2005 skal iallfall Arbeiderpartiet vedstå seg det de har sagt i salen her, og allerede i høstens budsjett skal man ta det første skritt mot å redusere boligskatten med 1,5 milliarder kr? Er dette bare valgflesk som sendes ut, og er den egentlige politikken det man har stått for de to siste årene, nemlig en kraftig økning av boligskatten? Jeg synes at vi nå må få et klart svar fra Arbeiderpartiet: Gjelder det løftet man i dag har gitt om 1,5 milliarder kr i lettelser i boligbeskatningen, bare etter 2004, eller gjelder det fra høsten av? Er den lille skriften at dette er et valgkamputspill for neste stortingsvalgkamp?
Børge Brende (Høyre), 2001-05-28:
Avskrivningsreglene er en viktig del av næringsbeskatningen. Avskrivningsreglene er med på å avgjøre hvor stort en bedrifts skattbare overskudd blir i det enkelte år. Sammen med bl.a. den formelle skattesatsen på selskapsoverskudd bestemmer avskrivningsreglene dermed den reelle skattebelastningen på næringslivet. Helt siden Aarbakke-utvalget la frem sin utredning i 1989, har det vært bred enighet om prinsippene for fastsettelse av avskrivningssatsene. Satsene stod urørt fra skattereformen i 1992 til budsjettforlikene mellom Arbeiderpartiet og sentrumspartiene i 1999 og 2000, som et ledd i å skaffe inndekning i budsjettavtalene. Regjeringen har lagt på bordet en sak hvor landbruket er den eneste næring som skal fritas for endringene i saldoavskrivningene. Det finnes ikke noen argumenter fra Regjeringens side for denne saken. Man forsøker overhodet ikke å gi noen begrunnelse for en slik særbehandling av landbruket. Det er selvsagt fordi det ikke finnes noen argumenter for at landbruksnæringen rammes annerledes enn det øvrige næringslivet av de uforsvarlige innstramningene i avskrivningssatsene som Arbeiderpartiet står bak. Også næringsdrivende i landbruket har krav på forutsigbare rammebetingelser. Endringer i avskrivningssatsene får like problematiske virkninger i denne næringen som i andre. Høyre har gått imot innstrammingene som flertallet har foretatt i avskrivningsreglene. Landbruket ville med Høyres politikk hatt gunstigere avskrivningsregler enn det som i dag legges til grunn. Vi er imot at den enkelte næring uten noen form for begrunnelse skal plukkes ut og gis særbehandling. Denne fremgangsmåten innebærer i realiteten at Regjeringen – med støtte fra sentrumspartiene – driver aktiv forskjellsbehandling.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2001-05-28:
Jeg har lyst til å forfølge spørsmålet om ligningstakster litt mer. Jeg synes vel ikke finansministeren svarer spesielt grundig på hva som kan komme til å skje med et nytt system. Vi vet at med det gjeldende systemet har man med venstrehånda gjennom samtlige budsjetter økt ligningstakstene og derved forverret skattegrunnlaget for folk flest. Hva vil man kunne finne på å gjøre med et nytt system? Det er helt åpenbart at dette er et område hvor man fort kan finne ut metoder for å øke skattegrunnlaget på et eller annet tidspunkt. Det er vel og bra at Arbeiderpartiet nå plutselig akkurat i denne saken forsøker å fremstille seg som et svært skattelettevennlig parti. Alle er jo klar over at så ikke er tilfellet. Og et annet spørsmål vil da være: Hva med alle dem som faktisk ender opp med å måtte betale boligskatt, selv med det nye systemet hvis det skulle bli vedtatt? Det er faktisk ganske mange boligeiere som ender opp med boligskatt på tross av at noen får lettelser. Og hva med dem? Er ikke deres bolig et hjem? Eller er det slik at det for disse boligene hersker en helt spesiell skatteteknikk, et helt spesielt skattesystem eller en spesiell inntekt som gjør at personer bosatt i større boliger av ulike årsaker fortjener boligskatt mer enn dem som Regjeringen har funnet det opportunt å unnta fra boligskatt? For ikke å vikle seg inn i alle disse diskusjonene burde man med andre ord ha avviklet hele systemet. Da hadde man ikke fått en debatt om flisene på badet, som finansministeren er opptatt av. Man hadde heller ikke fått en debatt om kvadratmeter og innvendig og utvendig mål. Man hadde fått et enkelt system uten skatt. Det hadde vært å foretrekke fremfor at man bruker boligen som et skatteobjekt i større og større grad. Hvis det er slik at finansministeren mener at dette nye systemet er så skattevennlig for så mange, vil han da samtidig gå så langt som å si at det ikke vil være aktuelt for Regjeringen på noe tidspunkt å øke skattegrunnlaget gjennom å finne mekanismer for å gjøre det?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2001-05-28:
Når jeg hører de maleriske beskrivelsene fra både Regjeringen og stortingsrepresentantene fra Arbeiderpartiet om hvor mange som ville sluppet boligskatt eller fått boligskattelette med det nye forslaget fra Arbeiderpartiet, har jeg lyst til å minne om at hvis det er slik at 60 pst. slipper boligskatt, så skal altså nesten halvparten av befolkningen fortsatt betale boligskatt. Jeg er ikke helt sikker på hvor rettferdigheten i et slikt system ligger, selv med Arbeiderpartiets tankegang. Det vil altså bety at mange mennesker fortsatt må betale boligskatt, og jeg forstår ikke disse tabellene man henviser til når det gjelder inntektsgrunnlaget. For det er faktisk en del mennesker i dag som er bosatt i boliger som kan verdsettes til summer over det som ligger i det nye boligskatteforslaget, som faktisk ikke har et inntektsgrunnlag som i utgangspunktet skulle tilsi at de kunne ha råd til å kjøpe en slik bolig i dag. Det er mange årsaker til at man har en slik bolig. Man kan ha arvet den, og man kan ha kjøpt den på et tidspunkt da boligprisene var ganske andre enn de er i dag. Det betyr altså at det ikke alltid er en sammenheng mellom den inntekten man har, og verdien på den boligen man bor i. Derfor blir hele systemet urimelig, og derfor synes jeg heller ikke noe om at man forsøker å fremstille dette som et system som rammer minst dem med lave inntekter. Så forsøker man å skape et inntrykk av at det kanskje særlig er Høyre og Fremskrittspartiet som sitter med nøkkelen når det gjelder å få til en løsning i boligskattespørsmålet. Jeg tror iallfall at det ikke er noen tvil om at Fremskrittspartiet gjennom år har hevdet behovet for å avvikle fordelsbeskatningen av å bo i egen bolig. Vi har sågar ønsket å avvikle formuesskatten, og vi vil forby kommunene retten til å kreve inn eiendomsskatt på boligen i tillegg. Hvorfor skal vi da ta ansvar for å bidra til å lage et nytt system som i seg selv vil koste 350 mill. kr å implementere, når vi mener at det er unødvendig med et system fordi vi vil avvikle alle ordningene? Det ansvaret vil ikke jeg ha, og jeg forstår ikke hvorfor Arbeiderpartiet forsøker å tillegge oss det. Samtidig ligger det en usikkerhet i dette, som også har vært nevnt tidligere i debatten, nemlig at man tar sikte på å innføre et nytt system først i år 2005. Det er altså noen år til. Det kan skje mye innen den tid, både når det gjelder skattegrunnlagssiden og nye vedtak knyttet til boligskatten. Med andre ord ligger det ingen som helst sikkerhet i at et slikt system faktisk ender opp med å bli vedtatt. Det eneste som er helt sikkert, kjenner man det politiske system rett, er at man ender opp med å bruke mange millioner kroner på å utvikle et nytt system som man ikke engang er sikker på vil bli satt ut i praksis. Det ansvaret vil ikke Fremskrittspartiet ha.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2001-05-28:
Jeg vil også forfølge et spørsmål som ikke er blitt besvart verken fra finansministeren eller fra Arbeiderpartiet, og det er helt sentralt i forhold til diskusjonen om lettelser i boligbeskatningen. Arbeiderpartiet har i hele denne debatten forsøkt å skape inntrykk av at det opplegget som de nå har lagt frem, vil gi betydelige skatteletter for folk. Men det vil i beste fall – i beste fall – først skje i år 2005. Det er noen år til. Betyr det at Arbeiderpartiet allerede i forbindelse med fremlegget av budsjettet for 2002 vil fremme forslag om lettelser i boligbeskatningen? Og vil de følge det opp i budsjettet for 2003 og i budsjettet for 2004 – hvis det nå er slik at Arbeiderpartiet fortsatt sitter i regjering, da? Det har man fortsatt ingen garantier for. Spørsmålet er: Hvis det er slik at Arbeiderpartiet nå er så overivrige etter å bruke 1,5 milliarder kr på å lette fordelsbeskatningen på boliger, hvorfor kan de ikke nå si at det er lettelser man vil gi det norske folk allerede i forbindelse med budsjettet til høsten? Hvorfor skal man si at dette først kanskje kommer til å skje i år 2005? Hvis man ikke kan love skattelette før det, tror heller ikke jeg noe på at intensjonene om 1,5 milliarder kr i skattelette ligger der i det hele tatt. Derfor hadde det vært interessant å få en klargjøring. Det er noen av oss som hvert eneste år foreslår lettelser i boligbeskatningen med sikte på å avvikle den – hvert år. Derfor vil det være mye mer interessant å høre når Arbeiderpartiet har tenkt å foreslå den første kronen i skattelette på boliger. Hvilket år kommer det? Det vil jeg veldig gjerne ha et svar på.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2001-05-28:
Nå kom katta ut av sekken. Hvis Arbeiderpartiet stiller seg bak det Arbeiderpartiets skattepolitiske talskvinne nå nettopp sa, betyr det at det overhodet ikke kommer på tale med lettelser i boligbeskatningen fra Arbeiderpartiets side i neste periode. I tillegg sa Britt Hildeng at vi diskuterer takseringssystemet, og man kunne nesten få inntrykk av på det hun sa, at skattelettelsen på 1,5 milliarder kr var en sånn nesten uheldig bieffekt av at man gjorde endringer i takseringssystemet. Det synes jeg er ganske interessant å legge merke til. Men finansministeren, og finanspolitisk talsmann og leder av finanskomiteen, Dag Terje Andersen, har i denne debatten gått svært høyt på banen, ikke nødvendigvis for å snakke om takseringssystemet i seg selv, men for å snakke varmt om behovet for lettelser i boligbeskatningen. Her er det ulike signaler. Jeg synes nå at finansministeren må komme på banen og klargjøre hva som er Regjeringens politikk på dette området, for nå er det særdeles uklart om man ønsker skattelette, ikke skattelette – eller om det er takseringssystemet eller skatten i seg selv som er viktigst for Arbeiderpartiet.