Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-03-29:
Jeg har først av alt tenkt å gratulere interpellanten med de noen-og-tjue – gratulerer så mye! Det er ikke lenge før også jeg blir noen-og-tjue – mer. Jeg er utrolig glad for at representanten Sonja Mandt reiser debatten om en så viktig sak, men som dessverre også er en så alvorlig sak. Mange barn forsvinner fra mottakene våre, og jeg mener at ett forsvunnet barn er ett for mye. Og da er ikke et lavt nivå godt nok, som statsråden uttalte fra talerstolen her. I Dagbladet 16. januar sto det at siden 2013 har 781 barn forsvunnet fra mottak. Det er våre mest sårbare barn som forsvinner, som har opplevd så altfor mye vondt også før de kom til Norge. Jeg er ikke beroliget av svaret som statsråden gir her, for når barna forsvinner fra mottakene, havner de utenfor samfunnet. Det er et alvorlig problem for dem, men det er også et alvorlig problem for oss som samfunn. Dette er barn som burde hatt tett oppfølging fra dag én, fra de kommer til landet. Dette er barn som er i stor fare for å bli ofre for kriminalitet, menneskehandel og prostitusjon. Det er ikke noe som interpellanten eller andre kommer på av seg selv, dette er ting som har blitt sagt av dem som jobber tett med barn, av dem som kan dette veldig godt, og også av politiet. Vi vet veldig lite om hva som skjer med de barna som forsvinner. Hvor blir de av? Det er et spørsmål som vi er nødt til å finne svaret på. Et spørsmål til statsråden blir da: Hva slags kunnskap har en, og hvordan innhenter statsråden den kunnskapen en må ha for å vite hva som skjer med disse ungene, og slik vite hvilke tiltak en skal iverksette for å unngå at dette skal skje igjen? Stortinget behandlet i fjor – som interpellanten var inne på – Prop. 152 S for 2015–2016 med tilleggsbevilgninger knyttet til de økte asylantankomstene. Den gang bevilget flertallet her i salen mer penger til enslige mindreårige asylsøkere mellom 16 og 18 år, men beklageligvis ville ikke flertallet støtte SV, Senterpartiet og Arbeiderpartiets forslag om at de 48 mill. kr skulle øremerkes til økt bemanning og økt barnefaglig kompetanse i mottakene. Vi mente da – og vi mener fremdeles – at det er behov for å skjerpe kravet til voksentetthet og barnefaglig kompetanse når det gjelder enslige mindreårige asylsøkere mellom 15 og 18 år. Vi mente at tilleggsbevilgningen på 48 mill. kr til UDI skulle gå til dette formålet. Vi ba også om at regjeringen skulle fremme forslag om hvordan dette konkret kunne gjøres. Dette fikk vi dessverre heller ikke flertall for. Dette er like alvorlig i dag som det var den gangen, og det er viktig for oss at vi får på plass tiltak som vil gi disse ungene en bedre og tettere oppfølging. Ikke minst blir det viktig for oss å forebygge at barn forsvinner fra mottak. Jeg vil også minne om at et enstemmig storting før jul vedtok et forslag fra SV om at barn som forsvinner fra mottak, skal ettersøkes. Det er viktig at også dette blir fulgt opp. Jeg blir heller ikke beroliget av svaret fra statsråden her, for også i integreringsavtalen, som noen av oss var med og vedtok før jul, ble det påpekt at saker om barn som forsvinner, skal prioriteres likt med andre forsvinningssaker, og at en skal iverksette forebyggende tiltak for å unngå at barn havner i kriminelle miljøer eller blir ofre for menneskehandel. Jeg vil spørre statsråden igjen om hva som i den anledning er blitt gjort for å følge dette opp. Vi er snart i april – tiden går. Organisasjoner som Røde Kors, Redd Barna og Barneombudet og politiet er bekymret over situasjonen. De vi her snakker om, er barn, akkurat som våre barn. Vi er voksne – de har ikke sine voksne her. Vi har muligheten til å gjøre noe, vi styrer faktisk landet. Da mener jeg vi må ta ansvar for dem som ikke har noen mulighet til å la andre ta vare på seg, eller ikke klarer å ta vare på seg selv. Slik kan vi iallfall være med og hindre at disse ungene havner i hendene på voksne som ikke vil dem vel.