Sylvi Graham (Høyre), 2015-10-05:
Fredag den 2. oktober var store deler av både Hans Majestet Kongens tale og meldingen fra Kongen til Stortinget om rikets tilstand viet utenrikspolitiske forhold. Denne fokuseringen er nødvendig for et lite land – av hensyn til vår sikkerhet, som også forsvarsministeren nettopp var inne på, og fordi vi ønsker å gjøre en forskjell i positiv retning og bidra i den humanitært utfordrende situasjonen som foregår rett utenfor vår egen stuedør. I det sikkerhetspolitiske landskapet står vi fast ved NATO-samarbeidet, folkeretten og FN. Det krevende scenarioet som konflikten i Ukraina har skapt, har også ledet til at vi har fulgt EUs reaksjonsmønster, og ikke minst til at vår regjering har lagt fram en betydelig støttepakke til reform og modernisering av Ukraina. Og gjennom året som har gått, har vi virkelig sett hvor viktig samarbeidet med EU, NATO og våre viktigste allierte er, i Europas østlige og sørlige grenser. De utenrikspolitiske utfordringene får hver dag ansikter – når vi gjennom mediene hører og ser det enkelte menneskets lidelser, i de tragediene som daglig utspiller seg, ikke minst i Middelhavet. Bildene rører oss alle. Konflikten i Syria, på femte året, har skapt den største flyktningkrisen i vår tid, og vi har en moralsk plikt til å bidra. Regjeringen foreslår derfor historiens største humanitære budsjett, hvor nødhjelpen øker med 1 mrd. kr i 2016. En betydelig del av økningen går til å hjelpe befolkningen i Syria og flyktningene i nabolandene. Den ekstra milliarden åpner for at regjeringen kan bruke mer enn de 1,5 mrd. kr Stortinget har sagt at Norge skal gi til nærområdene i 2016. Norge vil da være den nest største giveren til Syria og nabolandene, målt etter folketall. Regjeringen har, etter hvert som flyktningsituasjonen har eskalert, trappet opp den humanitære hjelpen, bevilget penger til strakstiltak og omdisponert EØS-midler til EU-landene som opplever økt press over sine grenser. Vi forlenger også nå oppdraget i Middelhavet, der norske skip har reddet liv. Regjeringen foreslår et statsbudsjett som bruker 1 pst. av BNI på bistand. Statsminister Erna Solberg har også tilbudt overfor FN at Norge kan være vertskap for en giverkonferanse for Syria-krisen, og har også varslet at hun vil komme til Stortinget med en redegjørelse om migrasjons- og flyktningsituasjonen i Europa – vi vet nå at det blir den 13. oktober. Det er en formidabel dugnad vi nå er i gang med. Verden strever med kriger – i Syria, i Sudan og andre steder – med terrororganisasjoner som ISIL og andre grupperinger som ikke kjenner krigens folkerett, men også med naturkatastrofer og vanstyre. Alt dette påkaller ikke minst ansvarlig og løsningsorientert politikk fra stormaktene, og det er ikke alltid slik politikk er lett å få øye på. Men krisene påkaller også det frivillige samfunnet, både her hjemme og ute. Og de melder seg til dugnad, alle som en. Svært mange av våre organisasjoner – Røde Kors, Leger Uten Grenser og mange flere – gjør en fantastisk innsats. Dessverre betaler også mange den høyeste prisen for å kunne hjelpe andre – nå senest hørte vi om bombingen av sykehuset som Leger Uten Grenser drev i Kunduz i Afghanistan. I 2014 mistet 120 frivillige livet. I krig og i nødsituasjoner er det alltid de svakeste som lider mest – barn forstår ingenting av krigens realiteter, bare at de ofte blir nødt til å bære konsekvensene. For barn er det få ting som er viktigere enn å kunne kjenne seg trygg og glad på skoleveien og i klasserommet. Dessverre er det ofte andre realiteter. Ifølge rapporten «Education under Attack 2014» har angrep og militær bruk av utdanningsinstitusjoner funnet sted i hele 70 land. Og fra nær 100 pst. skoledekning i Syria for noen få år siden har om lag 3 millioner barn mistet muligheten til å gå på skole på grunn av krigen. Alle barn har rett til utdanning. Derfor tar Norge den globale ledertrøyen for å fremme utdanning for utvikling. Regjeringen satser særlig på jenter og på de fattigste barna, i tråd med FNs nye bærekraftmål. Dessverre har det globale bidrag til utdanning sunket, men også her hjemme: Under den rød-grønne regjeringen ble satsingen nær halvert, fra 13,3 pst. av bistandsbudsjettet i 2005 helt ned til 7,2 pst. i 2013. 58 millioner barn i verden får ikke gå på skole. Utdanning er nøkkelen til vekst og velferd. Målet er at andelen av bistanden som går til utdanning, skal dobles i denne stortingsperioden. Arbeidet er i gang. I 2015 går 2,4 mrd. kr til utdanning, en økning på 550 mill. kr i forhold til 2014-budsjettet. Når det gjelder langsiktig bistand, er områder som utdanning, humanitær innsats og nødhjelp samt kamp mot ekstremisme områder som denne regjeringen fokuserer mye på, og for en liten nasjon med en stor samvittighet er det godt å vite.