Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2009-03-12:
Jeg er helt enig med saksordføreren i at SAS/Widerøe utgjør en viktig del av infrastrukturen i Norge. Nå er det slik at den infrastrukturen også kan ivaretas av andre selskaper dersom det skulle bli behov for det. Man har sett at Norwegian har vært et godt bidrag i så måte, så det er ikke slik at det er SAS som er nødt til å fly der SAS/Widerøe flyr i dag. SAS har vært igjennom en lang periode med turbulens, for å si det slik. Selskapet har vært preget av arbeidskonflikter. Det har vært preget av stadig større underskudd. SAS-ledelsen har gjennom flere år kommet med en rekke kostnadsbesparende programmer og effektiviseringstiltak, uten at det har vært i nærheten av å løse de økonomiske utfordringene som selskapet har. Med andre ord: Det man har gjort, har ikke vært godt nok, og ledelsen har ikke hatt kontroll på situasjonen. Nå er ikke det en kritikk mot dagens ledelse, for det er mange som har vært med på å styre selskapet. Man har gjort diverse store feilgrep, bl.a. oppkjøpet av Spanair, der man brukte over 10 milliarder kr. Man solgte nylig 80 pst. av selskapet for 1 euro. Det er ikke god butikk. Hvis det er noen som er forundret over at selskapet sliter, kan man kikke litt på den transaksjonen. SAS har også en forhistorie når det gjelder konkurrenter. Man slukte i sin tid Braathens og hadde monopol i Norge på fly. Aldri har flyprisene vært så høye som da. Man har i tillegg blitt dømt for ulovlig markedsdeling, og man har blitt dømt for industrispionasje mot sin konkurrent Norwegian. Så det er ikke en helt bra fortid selskapet har. Så er det slik at staten er deleier i selskapet, og når staten er deleier eller eier av et selskap, bør man være obs på det som har med konkurransevridning å gjøre. Det man opplever nå, er at SAS kommer til staten, ber om midler og får det, mens konkurrentene, eksempelvis Norwegian, må ut i markedet for å hente sin kapital. Det er svært krevende, spesielt i den situasjonen man er i nå, med global finanskrise og mangel på kapital. Det er også slik at når man får disse midlene fra staten, som er skattebetalernes penger, er ikke det noen garanti for at selskapet vil overleve. Det bekreftet Mats Jansson i Dagens Næringsliv onsdag 4. februar. Samtidig sier han at om de ikke hadde fått denne emisjonen på plass, hadde selskapet ikke gått konkurs. Han kan altså ikke garantere utfallet av noe av det man gjør. Det som forundrer meg, er: Hva skjer neste gang SAS trenger kapital? Regjeringspartiene og Høyre sier jo at man går inn med denne kapitalen for å forsvare de verdiene man har. Man går altså nå inn med kapital som er av langt høyere verdi enn de statlige verdiene i selskapet. Når man bruker en slik argumentasjon, og dersom SAS skulle komme i en slik situasjon at de på nytt går til Regjeringen for å be om mer penger, er jo svaret egentlig gitt. Har man først én gang brukt den argumentasjonen at man går inn med statlig kapital for å forsvare verdiene, må man også gjøre det neste gang. Det må jeg si bekymrer meg. Så er jeg også forundret over Høyres argumentasjon i denne saken. Da vi behandlet eierskapsmeldingen i mars 2007 ville Høyre ikke være med på det forslaget som vi stod for, om å gi Regjeringen fullmakt til å selge SAS. Nå har man gått inn på det forslaget, men man skal også gi selskapet kapital. Samtidig sier representanten Torbjørn Hansen i VG at dette er et helt feil tidspunkt å selge på. Han sier at å selge nå vil være å sløse med skattebetalernes penger. Dette mener Høyre i mars. Når vi nå legger fram innstillingen og debatterer denne saken, vil altså Høyre selge. Jeg synes det er en uryddig måte Høyre har opptrådt på i denne saken, men jeg antar at Høyre kan redegjøre for sine mange synspunkter når det gjelder salg av SAS i sitt innlegg. Så får vi høre om det er ny politikk i dag, eller om man står på det som står i innstillingen. Til slutt vil jeg ta opp mindretallsforslaget som er fra Fremskrittspartiet – og muligens Høyre.