Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-04:
La meg først gi ros til Woie Duesund for at hun tar opp et veldig viktig tema. Men da jeg hørte på innledningen hennes, ble jeg litt usikker på hva Kristelig Folkeparti egentlig vil – hva er målet med å ta opp en slik interpellasjon? Jeg vil tro at det heller ikke er noen trøst for de lavtlønte i Norge at Venstres representant Skjelstad tror at de blir lønnsvinnerne i framtiden, som han gav uttrykk for. Jeg tror ikke det er noen god trøst. Skal vi nærme oss dette problemet – og det skal vi – må vi nærme oss det på flere nivåer. For det første må vi nærme oss det ut fra et makrosynspunkt – og vi må nærme oss det ut fra et mikrosynspunkt, der vi går inn på individ- og husholdningsnivå. La oss starte på makronivå. Vi vet at lønnsforskjellene har økt mellom gruppene. De 10 pst. rikeste i Norge har løpt ifra resten av befolkningen, og de 10 pst. fattigste i Norge har sakket akterut. Dette er de faktiske forhold. Dette vet vi. Dette har Fordelingsutvalget påvist og dokumentert. Vi vet også årsaken til det. Det er det som er interessant. Det er jo ingen som kommer inn på årsaken til det, selv om Fordelingsutvalget har fortalt oss hva dette skyldes. Det skyldes bl.a. – og hovedsakelig – det faktum at de rikeste får en større del av inntektene sine fra finanskapital. Årsaken er at finansinntektene har økt – altså aksjeutbytte og avkastning på annen kapital. Den delen av befolkningen som har slike store inntekter, har løpt ifra resten av befolkningen. Og hva gjør vi med det? Skal vi la dem løpe, eller kan vi gjøre noe med det? Det er klart at vi kan gjøre noe med dette. Dette har med skattlegging å gjøre. Dette har med skattesystemet vårt å gjøre – hvorledes vi skattlegger kapitalinntekter. Svaret er at hvis vi ønsker å gjøre noe med det, er vi nødt til å se på skattesystemet, se på hvorledes det virker i forhold til ulike inntektstyper og spesielt i forhold til kapitalinntekter. Så svaret ligger der. En kan gjøre noe hvis en vil, og hvis en synes dette er viktig. Går vi inn på mikronivå, på individ og husholdninger, ser vi eksempelvis at inntektsforskjellene mellom menn og kvinner øker. Kvinner tjener bare ca. 85 pst. av det menn tjener. Dette klarer man tydeligvis ikke å gjøre noe med i tariffoppgjørene. Dette klarer tydeligvis ikke forhandlingssystemet å fange opp og gjøre noe med. Derfor har vi dette forslaget om en likelønnspott, som dette utvalget fremmer forslag om. Da er spørsmålet: Mener vi det er riktig at det gripes inn i tariffoppgjørene med en likelønnspott? Jeg tror det er nødvendig. Jeg er helt overbevist om at det er nødvendig. Hvis vi vil jevne ut lønnsforskjellene mellom menn og kvinner, er vi nødt til å gripe inn i tariffoppgjørene med en likelønnspott, for dette systemet fanger det ikke opp selv. Vi kan snakke flott om tariffoppgjør – og det er riktig at vi hegner om den frie forhandlingsrett, men samtidig må vi tydeligvis også gjøre noe for å fange opp urimelige og urettferdige lønnsforskjeller som er mellom kvinner og menn. Så har vi det tredje nivået, de 10 pst. fattigste i dette landet. Hva lever de av? Hvor har de inntekten sin fra? Det er ikke lønnsinntekter, det er stort sett overføringer. Altså: De er avhengige av overføringer fra det offentlige. De 10 pst. fattigste får over 60 pst. av sine inntekter fra overføringer. Saken er at det er jo vi som bestemmer overføringene. Det er jo vi som fastsetter rammene for overføringene. Det er jo vi som stort sett styrer inntektsnivået til de 10 pst. fattigste i dette landet. Svaret ligger altså i våre hender – hvis vi vil, og hvis vi synes det er viktig. Det var jo det jeg forventet at Kristelig Folkeparti ville dra inn i denne debatten – ikke bare en beskrivelse av det ubehagelige og det onde, men også av hva vi kan gjøre med det. Hvis vi vil gjøre noe for de 10 pst. fattigste, er vi nødt til å gjøre noe med overføringene. Og da snakker vi om trygdesystemet osv. Vi må heve nivået på disse overføringene utover det som vi allerede har gjort – for vi har gjort mye disse siste fire årene. Vi har løftet det kraftig – forholdsvis kraftig, alt er jo relativt når det gjelder økonomi. Men det må mer til, for 60 pst. av inntektene til de 10 pst. fattigste kommer fra overføringer. Altså ligger svaret der.