Are Næss (Kristelig Folkeparti), 1999-03-22:
Til tross for det økende antall leger i Norge har vi et uforholdsmessig høyt antall ledige legestillinger. Det gjelder ikke bare enkelte grupper eller enkelte deler av landet, men det er rett som interpellanten påpeker, at det foreligger en klar geografisk skjev fordeling. Ifølge WHOs statistikk har Norge 3,17 leger pr. tusen innbyggere. Bare Spania og Belgia har flere. Vi må derfor stille spørsmålet om de legene vi har, er hensiktsmessig plassert i forhold til behov og arbeidsoppgaver. I de nærmeste år vil vi merke virkningen av økt opptak til medisinerstudiet i Norge, fra 345 i 1992 til 415 i 1993 og 490 i 1996. I 1998 økte opptaket i Tromsø fra 70 til 76, og det er besluttet videre økning til 100 når lokalitetene tillater det. På samme måte er det planlagt økning fra 90 til 120 studenter i Trondheim. Samtidig er antall norske medisinstudenter i utlandet mer enn doblet fra under 600 i 1994 til nærmere 1300 i 1998. Som statsråden har påpekt, vil dette føre til en betydelig økning i antall ferdige leger i løpet av noen få år. Det er mange årsaker til at Norge bør ha en forholdsvis høy legedekning. Store geografiske avstander med til dels vanskelige kommunikasjonsforhold er ett moment. Det økte antall ferdige leger representerer heller ikke en helt tilsvarende økning i antall legeårsverk, bl.a. fordi en større del av de nye legene er kvinner, som i større grad enn menn tar hensyn til at de har en familie, bl.a. ved å ta ut permisjoner samt gjøre mer bruk av deltidsstilling. Men det er et problem når en undersøkelse viser at underordnede leger på sykehus bruker 20 pst. av sin arbeidstid på annet enn legevirksomhet. Jeg er glad for at helseministeren her har signalisert flere kontorstillinger. Mange års erfaring har lært meg at kontorpersonalet er dyktigere til å utføre kontorarbeid enn leger. Og det er uakseptabelt når vi kan lese at leger ved Ullevål sykehus må avvise pasientarbeid for å skrive journaler for hånd. Uansett er legene i samme situasjon som de fleste av oss: Vi drukner i papirarbeid. Jeg er glad for at departementet har satt i gang et arbeid for å redusere skjemaveldet, slik at legene skal få frigjort mer tid for pasientene. Når det gjelder den geografiske fordelingen, er det viktig som helseministeren har påpekt, å gjennomføre en stram nasjonal regulering og fordeling av stillinger og hjemler. Positive virkemidler er her bedre enn tvang. Ett viktig virkemiddel har vært fordelingen av studieplasser, idet det er en klar sammenheng mellom studiested og senere valg av arbeidssted. Det er derfor viktig at utdanningen har en distriktsprofil, og det er riktig at økningen i studieplasser fortsatt skal komme utenfor Oslo-gryten. Men legefordelingen er ujevn også innen regionene. Også derfor er det et godt tiltak å inkludere andre sykehus enn universitetssykehusene i legeutdannelsen, slik det nå gjøres f.eks. på Vestlandet. På den måten kan det være svært positivt å inkludere f.eks. Sentralsykehuset i Akershus som utdanningssted for noen av studentene ved Oslo-fakultetet. Når det gjelder interpellantens forslag, vil jeg vise til det som statsråden har redegjort for om arbeidet som er i gang, og anmode interpellanten om å omgjøre forslagene til oversendelsesforslag.