Per-Kristian Foss (Høyre), 1999-06-15:
To kommentarer: Det ene er spørsmålet om dokumentavgift, for Regjeringen fremmer et forslag som går i riktig retning, men som bare er en liten bit av en større problemstilling. Fremskrittspartiet tar opp en annen bit av problemstillingen og fremmer forslag om den. Ingen av forslagene griper egentlig inn i det som kanskje er hovedproblemet med hensyn til arv. Det er selve skatteberegningsgrunnlaget, satsen og fribeløpet. Men vi avstår også fra det, fordi det må være en viss logikk i hvordan man opptrer. Når Regjeringen nedsetter et utvalg for å vurdere hele ordningen, ifølge innstillingen, er det rimelig, hvis man ønsker å få noe utredet, å vente til det er utredet. Hvis man vet svaret, kan man la være å utrede det! Og jeg registrerte at ingen partier i denne sal mener at man vet svarene. Det er flere skjevheter ved arveavgiftsordningen utover det både Fremskrittspartiet og Regjeringen her foreslår. Regjeringen får full tilslutning til sitt forslag. Jeg kunne ha lyst til å spørre for eksempel representanten Jensen om hva hun synes om en annen side ved arveavgiftsordningen, nemlig om det er rimelig, som i dag, at man i forskriftene knyttet til dokumentavgift, regner et dødsbo som kjøper av en avdød persons eiendom og derfor pålegger dødsboet 9/12 av full dokumentavgift i tillegg til den fulle dokumentavgiften som kjøper av en eiendom fra et dødsbo må betale. Dette er ganske kompliserte problemstillinger. Jeg tror nok man vil være tjent med, for ikke å snuble i sine forslag, å få det hele rimelig grundig vurdert. Det endrer ikke våre prinsipielle holdninger, bl.a. til at arveavgift i familiebedrifter etter hvert har blitt en svært tyngende avgift, som vi er innstilt på å sette ned i en eller annen form – beregningsgrunnlag, fribeløp eller sannsynlighetssats, eller en kombinasjon av dette. Men det er en rekke andre urimeligheter ved arveavgiftslovgivningen i dag og beregningen av dokumentavgift som vi gjerne vil ha utredet og sett i en sammenheng. Det er i grunnen mitt råd til Fremskrittspartiet også, for man kan risikere å snub le her, for eksempel glemme å ta opp den problemstillingen jeg nå pekte på. Så til den andre problemstillingen, som ingen andre partier enn Fremskrittspartiet har tatt opp i forslags form. Det gjelder reglene – og kanskje særlig praksis – for beregning av merverdiavgift for flyselskaper. Der er det åpenbart urimeligheter. Det tror jeg er bredt erkjent. Det er urimeligheter som har kommet særlig til syne når konkurransen er fri, og når de norske selskapene i ulik grad flyr både innenlands og utenlands. Jeg sier i ulik grad. Dessuten tror jeg nok at etter hvert som marginene har blitt noe mindre i innenlands lufttrafikk, har man fokusert mer på avgiftene, og det er ikke unaturlig. Flyselskapene innenlands går med store underskudd for tiden, og da fokuseres det også på denne siden av kostnadene. Jeg synes derfor det er all grunn til å understreke at vi fra Høyres side ønsker en likebehandling av all innenlands flytrafikk, uavhengig av om selskapene har adgang til å operere mer eller mindre i utlandet samtidig som de flyr innenriks. Jeg tror at det er her veldig mye av forskjellen ligger. Fremskrittspartiet fremmer også her et forslag, på tross av at de har vært med i et flertall som tidligere har bedt Regjeringen om å nedsette et bredt utvalg – og Regjeringen har fulgt det opp – for å vurdere konkurransevilkårene innenfor luftfarten, et utvalg der bransjen, eksperter og departementsfolk er med. Og mandatet er hentet ut av Stortingets egen innstilling. Hvis man vil ha noe utredet, synes jeg på en måte det er litt intellektuelt redelig å vente på utredningen, for hvis man hadde visst svaret, behøvde man ikke ha bedt om en utredning. Jeg synes også at det samme resonnementet gjelder her. At det haster, vil jeg gjerne ha understreket, men jeg tror det fortsatt er tid til å få det inn i en rimelig behandling med sikte på neste år. Jeg vil be om at statsråden følger dette aktivt opp, for jeg er enig med dem som sier at på litt lengre sikt kan dette dreie seg om ganske betydelige konkurranseforskyvninger mellom store internasjonale selskaper og mindre nasjonale selskaper og kanskje – i verste fall på lengre sikt – utflagging av arbeidsplasser.