Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 2004-12-06:
Den 12. juni 1997 bad Stortinget Regjeringen om å vurdere behovet for endringer i Sjøforklaringsinstituttet. Forslaget til vedtak fra næringskomiteen bifaltes enstemmig av Stortinget. Det ble fremmet som et flertallsforslag for å bedre sikkerheten til sjøs. Flertallet i komiteen uttalte bl.a. at «med bakgrunn i den spesielle karakter og kompetansebehov sjømannsyrket har, er det viktig at sjøkyndige personer deltar i første instans i klarleggingen av årsaken til ulykker til sjøs. En ser imidlertid ikke bort fra at sjøforklaringene i dag ikke er utviklet i takt med de utfordringer utviklingen i næringen og ulykkesfrekvensen for skip, stiller myndighetene overfor. Flertallet vil på denne bakgrunn be Regjeringen vurdere behovet for endringer i Sjøforklaringsinstituttet». Mellom dette vedtaket og dagen i dag ligger et godt stykke arbeid utført av flere, bl.a. av en komite som fikk i oppdrag å utarbeide en NOU. Det ble NOU 1999:30 Undersøkelse av Sjøulykker. Det er derfor med tilfredshet komiteen i dag understreker at det er en enstemmig innstilling som legges fram. Vi støtter både det arbeidet som er gjort i NOU 1999:30, og det arbeidet som Regjeringen har gjort når det gjelder å endre Sjøforklaringsinstituttet. Forslaget innebærer at en legger ned den gamle ordningen med sjøforklaring i forbindelse med ulykker til sjøs og oppretter en fast undersøkelsesmyndighet, som det heter i lovforslaget. De endringene som foreslås i sjøloven, er en oppfølging av de forslag som en finner i NOU 1999:30. I tillegg til endringer i sjøloven foretas det også noen mindre endringer i lov om domstoler, sjømannsloven, lov om rettergangsmåten i straffesaker og lov om petroleumsvirksomhet. De endringene vi har behandlet i sjøloven, medfører at vi nå får en fast undersøkelsesmyndighet. Bakgrunnen er at en ikke syntes at ordningen med Sjøforklaringsinstituttet fungerte hensiktsmessig. Sjølovkomiteen mente at kombinasjonen av ulykkesundersøkelser og plassering av sivilrettslig og strafferettslig ansvar, som de någjeldende reglene legger opp til, prinsipielt er uheldig og lite formålstjenelig. En foreslår derfor at spørsmålet om sivilrettslig og strafferettslig ansvar bør behandles som på andre områder i livet. Dette betyr at den viktigste oppgaven til den nye faste undersøkelsesmyndigheten består i å jobbe med sjøsikkerhet. Lovendringene sier ikke noe om hvilket organ den faste undersøkelsesmyndigheten skal legges til, men Regjeringen foreslår å legge den til en felles havarikommisjon for ulykker innen luftfart, jernbane og sjøfart. Det vil si at de utvider dagens havarikommisjon for sivil luftfart og jernbane. Dette synes komiteen er et fornuftig forslag. Det er ennå ikke foreslått i lovs form i proposisjonen. Regjeringen vil først, som den sier, samle erfaring med håndtering av de ulike transportområdene i samme kommisjon, før den utarbeider et lovforslag som samler reglene om dette i en felles lov. Den største endringen som den nye loven vil medføre, er at vi nå vil få en fast havarikommisjon for sjøulykker som skal ha som oppgave å foreta undersøkelser av sjøulykker ved å kartlegge hendelsesforløp og årsaksfaktorer, og å utrede forhold av betydning for å forebygge sjøulykker og bedre sjøsikkerheten. Dette er det viktig å understreke. Undersøkelsen skal munne ut i en rapport med konklusjoner og tilrådinger om tiltak som bør gjennomføres for å bedre sjøsikkerheten i Norge. Når denne rapporten er avgitt, er Havarikommisjonens oppgave avsluttet. Kartlegging av strafferettslig ansvar i forbindelse med en ulykke skal være en oppgave for politi- og påtalemyndigheter, mens privatrettslige spørsmål på tilsvarende måte skal være en oppgave for de berørte private parter. Dette er ryddig og klargjør oppgave- og ansvarsfordeling på en mye bedre måte enn ordningen med sjøforklaring, som vi har i dag. Det er også viktig å understreke at den nye undersøkelsesmyndigheten skal ha en frittstående og uavhengig stilling, og at dette er viktig for at den skal oppnå tillit og respekt for sitt arbeid. Siden dette er en enstemmig komiteinnstilling, skal jeg ikke gå i detalj inn på de enkelte paragrafer i lovendringene. Men jeg har lyst til å vise til de henvendelsene vi har fått fra bl.a. Stiftelsen Skagerrak, i behandlingen av denne odelstingsproposisjonen. De innspill de har gitt oss, og den korrespondanse vi har hatt med justisministeren, har vært nyttige for å klargjøre et par sider ved lovforslaget. Blant annet har vi sjekket nærmere mulighetene for norske myndigheter til å undersøke alle sjøulykker hvor norske interesser er sterkt berørt, men hvor skipet seiler under fremmed flagg. Her er det ikke mulig å følge opp de ønsker vi har fått fra høringsinstansene, da dette strider mot folkeretten. For øvrig er dette et lovforslag som får full støtte både fra høringsinstanser og fra næringskomiteen.