Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-03-24:
Høgre–Framstegsparti-regjeringa har i samarbeid med Kristeleg Folkeparti og Venstre lagt fram den mest konkrete klimaplanen nokon gong gjennom Meld. St. 13 for 2014–2015 om ny utslippsforpliktelse for 2030 – en felles løsning med EU. Denne meldinga, med konkrete utsleppsmål, viser at dei borgarlege partia i samarbeid har ambisiøse og klare planar for eit framtidig lågutsleppssamfunn – ikkje berre nasjonalt. Denne planen er også Noregs bidrag til ein ny internasjonal klimaavtale gjennom FN-systemet. Vidare vil Noreg gå i dialog med EU, der målet er å inngå ein avtale om felles oppfylling av klimaforpliktinga, med eit klimamål på minst 40 pst. utsleppsreduksjon i 2030 samanlikna med 1990-nivået. Regjeringa vil altså fram mot klimakonferansen i Paris i desember 2015 arbeide aktivt for ein intensjonsavtale med EU om felles oppfylling av klimaforpliktinga. Noregs utsleppsforplikting i den nye klimaavtalen vil også reflektere vår nære tilknyting til EU på mange område, no også på klimaområdet. Det vil vere ein klar fordel for norsk næringsliv og norsk industri om Noregs klimapolitikk og EUs klimapolitikk blir samordna i størst mogleg grad for å hindre karbonlekkasjar. Nær 80 pst. av Noregs eksport går til EU, så også norsk næringsliv og norsk industri gir klart uttrykk for at det vil vere ein fordel om Noregs klimapolitikk og EUs klimapolitikk blir samordna, og dei gir si støtte til ei slik løysing. EU har sett seg eit mål om å redusere utsleppa i 2030 med minst 40 pst., samanlikna med 1990-nivået. Dette gir ein utsleppsbane i tråd med togradersmålet, og Noregs målsetjing skal vere minst like ambisiøs som EUs. Det er elles grunn til å peike på at ettersom EU legg 1990-nivået til grunn for talfesting av reduksjonsmål, blir det vesentleg meir krevjande for Noreg enn for EU å nå måla. Høgre–Framstegsparti-regjeringa vil føre ein ambisiøs nasjonal klimapolitikk som bidrar til at Noregs nasjonale utslepp blir reduserte fram mot 2030, og dermed også bidrar til det langsiktige målet om at Noreg skal bli eit lågutsleppssamfunn i 2050. Miljødirektoratets rapport «Faglig grunnlag for videreutvikling av den nasjonale og internasjonale klimapolitikken – klimatiltak mot 2020 og plan for videre arbeid» viser at det er eit gap mellom Stortingets klimamål og vedtatte klimatiltak og verkemiddel på om lag 8 millionar tonn CO2 – eit gap som har auka under den raud-grøne regjeringa sine åtte år med fleirtal og gjer arbeidet atskilleg meir krevjande. Denne regjeringa har sørgt for at det er i gang eit arbeid med å styrkje verkemidla gjennom opprettinga av Grøn skattekommisjon, regjeringa sin strategi for arbeidet med CO2-handtering, den heilskaplege gjennomgangen av bilavgiftene og Nasjonal transportplan. Av nemnde prioriterte innsatsområde i klimapolitikken vil vere: reduserte utslepp i transportsektoren utvikling av lågutsleppsteknologi i industrien og rein produksjonsteknologi CO2-handtering styrking av Noregs rolle som leverandør av fornybar energi og sist, men ikkje minst: miljøvenleg skipsfart Noreg har teknologi, kompetanse og kapital til å leie an i det grøne skiftet. For å ta det siste punktet først: LNG er innanfor skipsfart ei energiform som begynner å skyte fart, og ho vil føre til store reduksjonar i utslepp. Det viser at det framleis er viktig med positive incentiv til teknologiutvikling generelt, også innanfor industrien. Noreg har også nokre av verdas fremste kompetansemiljø på planlegging og realisering av prosjekt innanfor fornybar energi i utviklingsland gjennom SN Power og Norfund. Noreg vil gjennom desse selskapa, men også med andre verkemiddel, bidra til etablering av ny fornybar energiproduksjon i utviklingsland, då vi alle veit at vegen for å kome ut av ekstrem fattigdom er nettopp gjennom tilgang på energi. Regjeringa og samarbeidspartia har vedtatt å løyve 400 mill. kr årleg til FNs Green Climate Fund fram til 2018. Det grøne klimafondet skal finansiere klimatiltak i utviklingsland. Framstegspartiet meiner at fangst og lagring av CO2 vil vere den avgjerande teknologien for å nå dei globale klimamåla. Også for norske industrielle punktutslepp vil ein slik teknologi spele ei viktig rolle. Det er også brei politisk einigheit om at skog bør bli inkludert i ein framtidig internasjonal klimaavtale. Dette må gjerast slik at avtalen stimulerer til berekraftig skogbruk, der skogen sine karbonlager blir varetatt, samtidig som skogen sine moglegheiter til å levere eit fornybart råstoff blir utnytta. Måla for kvotepliktig sektor er klare, og samstundes er ambisjonane for ikkje-kvotepliktig sektor også ambisiøse. Framtida vil vise kva nivå og einigheit ein kan kome til gjennom avtalen med EU. Noreg vil bidra til utsleppsreduksjonar i ikkje-kvotepliktig sektor ved at det blir fastsett eit nasjonalt utsleppsmål for ikkje-kvotepliktig sektor på linje med samanliknbare EU-land. EU legg opp til at nokre av kutta i ikkje-kvotepliktig sektor kan bli gjennomførte ved kjøp av kvotar i EUs kvotesystem eller ved gjennomføring av klimatiltak i andre EU-land. Noreg vil nytte seg av denne fleksibiliteten – på lik linje med EU-land. Alt i alt er dette ei god, framtidsretta og ambisiøs stortingsmelding, som får brei støtte – noko som kom fram under høyringa – og det har ført til at ho gjennom behandlinga i Stortinget har blitt, om mogleg, endå betre.