Øyvind Halleraker (Høyre), 2017-06-15:
Et vesentlig kjennetegn ved det langvarige norske engasjementet i den israelsk-palestinske konflikten har vært den brede enigheten her i Stortinget, ikke minst kontinuiteten mellom skiftende regjeringer. Regjeringen fører en balansert Midtøsten-politikk. Norge ses av både palestinere og israelere som en verdifull partner – både i arbeidet med å håndtere konflikten dem imellom og i innsatsen for en politisk løsning på konflikten. Både FN og Den internasjonale domstolen i Haag har slått fast at områdene som Israel tok kontroll over i krigen i 1967, er okkupert område, og at bosettingspolitikken dermed er i strid med folkeretten. Det er tverrpolitisk enighet i Norge om at det palestinske folket har rett til selvbestemmelse. Utvidelsen av bosettingene på Israels side og bruken av vold og terror på palestinsk side som politiske virkemidler undergraver respekten for internasjonal rett og virker hemmende på fredsprosessen. En tostatsløsning der palestinere og israelere kan leve side om side innenfor internasjonalt anerkjente grenser med tilstrekkelig sikkerhet, er den eneste måten å skape varig fred mellom partene på. Regjeringen har ikke gått for en ensidig norsk anerkjennelse av en palestinsk stat, i motsetning til Sverige. Rene symbolhandlinger som dette bringer oss ikke nærmere en faktisk løsning på konflikten, snarere tvert imot. Arbeidet med å styrke den palestinske økonomien framstår i dagens situasjon som det mest effektive bidraget for å berge tostatsløsningen. Det arbeidet Norge leder i giverlandsgruppen, verdsettes høyt av palestinerne så vel som av Israel. Det har dessuten bred støtte og oppslutning fra både vestlige og arabiske land. Regjeringen legger stor vekt på å opprettholde et godt forhold til begge parter i konflikten. På den måten sikrer vi at Norge kan fortsette å spille en konstruktiv rolle også i framtiden. Norge var blant initiativtakerne til og medarrangør av en internasjonal giverkonferanse for Gaza i 2014. I rollen som leder av giverlandsgruppen har Norge bl.a. tilrettelagt for forhandlinger som løste konflikten om palestinske selvstyremyndigheters elektrisitetsgjeld til Israel. Giverlandsgruppen oppleves derfor av begge parter som et meget relevant forum for å diskutere og løse utfordringer dem imellom. Giverlandsgruppen følger et internasjonalt rapporteringsregime, som har bidratt til bedre oppfølging av den palestinske økonomien og bedre forvaltning av bistandsmidlene. Dette er svært viktige tiltak for å bekjempe korrupsjon. Budsjettstøtten til de palestinske selvstyremyndighetene er for tiden gjenstand for gjennomgang. Regjeringen har strammet inn praksis og gir ikke støtte til organisasjoner eller prosjekter som har boikott, desinvestering og sanksjoner som hovedformål. Det gis heller ikke norske bistandspenger til lønn til palestinske fanger. Det er ikke formålstjenlig å gå inn for en boikott av Israel. Boikott skaper avstand, ikke dialog. Regjeringen har tatt sterk avstand fra LOs vedtak om boikott. Norge har fryst all støtte, både til den palestinske valgkommisjonen og til UN Women i de palestinske områdene, etter at kvinnesenteret ble oppkalt etter en palestinsk terrorist. Først når logoen til det norske representasjonskontoret er fjernet fra bygningen og midlene som er gått til senteret, er tilbakebetalt, er det aktuelt å gjøre nye avtaler med de to organisasjonene. Regjeringen videreutvikler det bilaterale forholdet til Israel. I 2014 besøkte Israels president Norge, det første statsbesøk fra Israel til Norge noensinne. Regjeringen har inngått en langsiktig intensjonsavtale med Israel om forsknings- og næringssamarbeid. En handlingsplan for å bekjempe antisemittisme er vedtatt av regjeringen. Arbeidet mot hatefulle ytringer og antisemittisme er en målsetting for den norske bistanden til sivile samfunnsorganisasjoner gjennom Norad. Norge har også under denne regjeringen avstått fra å holde innlegg under dagsorden pkt. 7 i FNs menneskerettighetsråd, der Israel blir gjenstand for en annen behandling enn andre land.