trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Det vil vel kanskje ikke overraske noen at jeg er dypt uenig med representanten Gahr Støre i virkelighetsbeskrivelsen når det gjelder regjeringens håndtering av dette, rett og slett fordi at nettopp det at vi ikke skal få et varig stort utenforskap, har vært helt foran i regjeringens arbeid under hele denne pandemien. Derfor sa vi veldig tidlig at vi delte inn arbeidet i tre faser. Den ene fasen var å sørge for at vi håndterte helse og helseutgiftene i offentlig sektor, sikret bedriftene, sikret muligheter for å holde aktiviteten gående. Vi fortsatte å kompensere i andre fase, men i tredje fase dreide det seg om at vi allerede fra slutten av april / begynnelsen av mai skulle fokusere på veien ut av koronakrisen, hvordan denne rammet folk. Derfor har vi et stort prosjekt som heter Utdanningsløftet 2020, som innebærer at vi har åpnet for at permitterte kan ta utdanning, at de som har dagpenger, kan ta utdanning. Vi har også videreført det etter at denne pandemien eventuelt er over, ved at vi lager et nytt regelverk som gjør det mulig fremover. Vi har økt antallet studieplasser på fagutdanning, og vi har en rekke andre tiltak. For vi ser noen grupper som kommer til å være mest skadelidende i dette. Veldig mange av dem som har gått ledige og blitt permittert til nå, har gjennomsnittlig lavere utdanning. De har ikke fullført videregående skole. De har altså behov for påfyll og kompetanse for fremtidens arbeidsmarked. I den tiden representanten Gahr Støre og jeg var unge – det kan kanskje være relativt hva vi definerer som den tiden – var ca. 70 pst. av jobbene noe man kunne gå inn i som ufaglært. I dag er det ca. 10 pst. Det betyr at utdanning er viktig. I tillegg har vi økt antallet tiltaksplasser. Jeg sa i redegjørelsen min på mandag at vi nå ser på nye tiltak, ikke minst for dem som har vært langtidsledige, for å følge dem enda tettere opp.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Like før jul vedtok Stortinget et meget ekspansivt statsbudsjett i et samarbeid mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Det inneholder 7 000 flere tiltaksplasser, det inneholder en tydelig prioritering av langtidsledige og unge for å sikre at de får kunnskap og kompetanse, men også at de får tiltak for å hjelpe. De pengene rulles nå ut. Det er nå statsbudsjettet for 2021 starter å virke, med en betydelig høyere kraftsatsing på dette. I tillegg sa jeg i min redegjørelse på mandag at regjeringen jobber både med nye tiltak for dem som er langtidsledige, og med tiltak for barn og unge. I motsetning til de tiltakene som ble vedtatt på tirsdag, har vi sagt at i proposisjonen den 29. kommer vi med tiltak som opposisjonen ikke hadde lagt inn i sin tiltaksliste, nettopp rettet mot denne gruppen.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Jeg vil påpeke at det temaet som nå tas opp, ikke nødvendigvis er det som er målrettet for å få barn og unge og nyutdannede ut i jobb. Tvert imot illustrerer det grunnen til at vi i 2015 sa at vi skulle gjøre endringer på dette. Vi mente at det var viktigst å prioritere dem som var arbeidsledige, og få dem tilbake i jobb, at vi måtte gjøre noen endringer i våre velferdssystemer for hvordan vi hadde inntektssikring, for å ha rom nok til fremover å kunne satse mest på dem som trenger mest hjelp. Derfor har vi stått fast på dette. Det er interessant å se at selv om Arbeiderpartiet var imot det i 2015, la de ikke inn en krone i budsjettene for 2016, 2017, 2018, 2019 og 2020 til å reversere den reformen. Det viser også veldig mange andre saker Arbeiderpartiet tar opp i debatten. De har ikke penger i sine alternative statsbudsjetter, men de er høye og mørke i debattene.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Nei, statsministeren gjør noen valg. Og valget vårt er faktisk å stille opp for de unge med mer tiltak og for langtidsledige med hjelp. Det ble godt dokumentert på NRKs Debatten i går at de ordningene som flertallet på Stortinget – Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre – har vært for, bidrar til bedre ordninger for dem som er permittert eller på dagpenger, når man altså får mer når man har ferie, enn det Arbeiderpartiets modell ville gitt. Så gjør vi noen valg, og de valgene kommer vi til å få flere og flere av når vi er tilbake igjen fra den tiden der vi nå kan stimulere økonomien veldig mye. De valgene vi må gjøre, vil bli flere og flere for å få plass til de viktigste tiltakene, som er å sørge for å inkludere flere som har stått utenfor arbeidslivet i lang tid, sørge for god kompetanse, mer kunnskap og målrettede tiltak. Det er viktigere enn at de som midlertidig er utenfor og kommer tilbake igjen i jobb, får feriepenger.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Jeg konstaterer at Arbeiderpartiet innrømmer at for 50 000 mennesker er det systemet vi har i dag, bedre enn Arbeiderpartiets system. Det synes jeg er en fin innrømmelse, for man gir av og til inntrykk av at vi har tatt vekk feriepenger for folk som er permittert og ledige. Nei, vi har innført ferie og betaling under det for folk som er langtidsledige, på en annen måte enn tidligere, men ikke slik at man tjener opp feriepenger av den tiden man er permittert. Jeg skjønner at det er urimelig nå, ifølge Arbeiderpartiets argumentasjon, men det var altså rimelig i 2016, 2017, 2018 og 2019 i deres alternative budsjetter. Det er også en interessant påpekning av at dette ikke var prioritert. Jeg står for den prioriteringen vi gjør, at vi prioriterer dem som er lengst utenfor og kommer tilbake igjen til arbeidslivet, med målrettede tiltak og sørger for at vi hjelper dem på dagpenger mer fremover. Vi må gjøre noen valg som politikere av hvor vi retter de pengene vi har.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Nei, men vedtak som fattes uten forutgående utredning og behandling, er det også regjeringens plikt – og jeg understreker det: plikt – til å opplyse om at det kan være utfordringer knyttet til gjennomføringen av. Noen av vedtakene som ble fattet i går, vil kreve at vi f.eks. har ESA-godkjennelse. Noen av dem vil være teknisk krevende å gjennomføre, og vi vil komme tilbake igjen til Stortinget. Men det er også min plikt å opplyse Stortinget om at de vedtakene de fatter, kan medføre vanskeligheter. Det ville vært en unnlatelsessynd for en regjering ikke å gjøre Stortinget oppmerksom på det. Når man har en saksbehandling der man gjør ting rett over bordet, må man forvente det. Når det gjelder de unge som står utenfor, er dette hovedprioriteringen for regjeringen. Det er derfor vi har et stort utdanningsløft. Det er derfor vi jobber med bransjeprogrammer. Det er derfor vi jobber med å målrette innsatsen, som det også står i det som ligger i statsbudsjettet om flere tiltaksplasser. Der står det også målrettet og tydelig at det dreier seg om unge for å sikre at det ikke blir en tapt generasjon av denne situasjonen.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Jeg synes egentlig at stortingsrepresentanter bør stille et visst krav til sannhetsgehalten i det de siterer andre på. Det representanten nå sier, har jeg aldri sagt. Det jeg har sagt – og det mener jeg er riktig – er at det er viktig at man både tar etterutdanning, og at man leter etter ny jobb og ikke blir sittende fast i permitteringen. Jeg har aldri sagt at man bare kan finne seg en annen jobb. Det er en forringelse av den politiske debatten. Når det gjelder spørsmålet om det å finne seg en ny jobb, så vet vi at det er vanskelig. Det er vanskelig fordi mange av dem som er arbeidsledige, har lavere kompetanse enn gjennomsnittet i arbeidslivet. Det betyr at vi er nødt til å jobbe med gode etter- og videreutdanningsordninger og gode ordninger i permitteringstiden. Det har regjeringen fått på plass. Så er det sånn at ledigheten gikk litt ned i desember. Den har gått ned i høst, opp igjen i november og litt opp igjen nå i januar, fordi vi har strengere tiltak. Men målet vårt er hele tiden å få ledigheten så lav som mulig og kvalifisere folk på veien til dette.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Jeg har stor tiltro til helseministerens håndtering av disse spørsmålene. Det er helt riktig at regjeringen fikk to motstridende anbefalinger fra våre helsefaglige myndigheter. Vi fikk en anbefaling fra Folkehelseinstituttet om å åpne noe ved å gå tilbake til at kommunene kunne gjøre en vurdering innenfor en ramme om ikke å ha åpent utover kl. 22. Det andre rådet vi fikk, fra Helsedirektoratet, var at vi ikke burde åpne før om 14 dager, fordi vi var i en veldig ustabil situasjon. Regjeringen sa da at vi ikke vil åpne nå, for nå fulgte vi de prioriteringene vi har lagt til grunn, og som vi har opplevd at det har vært stor og positiv tilbakemelding på at vi har hatt, nemlig at vi prioriterte barn og unge. Etter at vi hadde prioritert helse, var det det som var det viktigste. Så vet vi at dette har konsekvenser for jobber, og at det er krevende, men vi mente at vi skulle vurdere dette i neste uke. Om vi skulle komme til ja eller nei, ville være avhengig av smittetall og ikke minst hvordan vi så utviklingen med muterte virus, for det er jo det som er det potensielt eksplosive i dag, at vi ikke vet hvordan det kommer til å utvikle seg.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Regjeringen er aldri 100 pst. fornøyd. Det er ingenting i mitt genmateriale som tilsier at jeg noen gang kommer til å være 100 pst. fornøyd, verken med regjeringen eller med samfunnsutviklingen, før jeg ser et samfunn som håndterer at mange står utenfor, at det er lav ledighet, og at vi klarer å få det til. Derfor er vi mest opptatt av hva vi skal klare å få til fremover. Det er en utfordring å få til en balanse mellom å øke aktiviteten og samtidig ha smittevernarbeid for å senke aktivitet og redusere møteplassene for folk. Det er det grunnleggende spennet vi har når det gjelder håndteringen av viruset: Viruset håndteres gjennom at vi møter færrest mulig. Da er det en utfordring å gi gass og samtidig håndtere viruset. Vi kommer til å gjøre vurderinger av alle disse sakene og vil selvfølgelig melde tilbake til Stortinget. Noen av sakene er veldig enkle, og det hadde ikke vært nødvendig å sende dem via Stortinget. Det var også regjeringspartienes mening. Å endre en dato i en proposisjon, fra 1. juli til 1. oktober, krever ikke en regjeringsutredning. Det kan Stortinget gjøre. De andre sakene kommer vi tilbake til, og vi vil vise pro og kontra og gi et grunnlag for at Stortinget kan fatte vedtak i de enkelte sakene.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Det har aldri vært bygget så mye sykehus som det gjøres for øyeblikket. I nord har nesten alle sykehusene i løpet av de senere årene fått enten nye bygg eller tilbygg, eller annet har vært i planer for dette. Det er stor aktivitet, og som den tidligere finansministeren nok vet, er dette en av de store toppene vi har. Vi har gått fra ca. 2 mrd. kr i låneordning til en betydelig høyere låneordning til sykehusene fra statens side og inn i budsjettet. Det betyr at dagens sykehusfinansieringsmodell faktisk fungerer for å bygge nye sykehus. Den fungerer ved at man gjør en prioritering. Man har også ganske gode modeller for å holde kostnadene rundt byggingen av sykehus under kontroll. I motsetning til en del andre statlige bygg har jo modellen rundt Sykehusbygg gitt bedre kostnadskontroll fordi de som er brukere, sitter tett på og tar regningen for det. Det er noe av det som jeg i hele min regjeringsperiode har opplevd at vi har søkt etter å finne gode modeller for og diskutert hvordan vi kan få på andre måter. Det betyr at jeg ikke er forberedt på å vrake den finansieringsmodellen vi har, i dag, for jeg tror den for øyeblikket gir oss mer sykehusbygg, bedre investeringer og bedre kontroll. Men jeg er alltid åpen for å se på nye modeller. Noe av det første vi gjorde, var jo å øke statens låneandel, sånn at man kunne strekke ut kostnadene for sykehusene ved at egenandelen i begynnelsen var mindre. Det er mulig å se på andre modeller. Men noe av kjernemodellen hvor drift og investering ses sammen, er noe av det som gir oss bedre kostnadskontroll, og som faktisk også bidrar til solidarisk oppstilling i et foretak for å få mer bygg. Så akkurat denne perioden vil jeg si er en periode hvor vi ser en formidabel vekst i nye helsebygg.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
For det første har jeg lyst til å understreke at for regjeringen er det viktig at prosjektet for nytt sykehus for Nordmøre og Romsdal skal sluttføres. Prosjektgjennomføringen og økonomiske rammer må avklares mellom Helse Møre og Romsdal og Helse Midt-Norge. Det betyr at hele helseforetaket må være enige om hvordan man kan gjøre en finansiering, på samme måte som man har vært enige om andre bygg tidligere i foretaket. Det er nå møter som pågår for å finne frem til hvordan man kan løse dette fremover. Styresaken som er nå, viser at kostnadene forventes å være høyere enn det som så langt har vært lagt til grunn. Planene er bearbeidet, og brukere og ansatte har vært med på å gjøre det arbeidet. Å forkaste en finansieringsmodell og foretaksmodellen for sykehusene når det gjelder investeringer i nye sykehus, fordi man har en utfordring ett sted, mener jeg vil være feil. Men vi følger dette tett, og vi er opptatt av at det nye sykehuset skal realiseres, fordi det er utrolig viktig. Det henger også sammen med at det er viktig også for å sørge for at de som bor i denne regionen, får et godt kvalifisert tilbud fremover.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Det er ikke på grunn av den diskusjonen som er mellom helseforetaket og Skanska, man har gjort endringer i fødetilbudet. Det helseforetaket selv sier, er at de ikke får nok kvalifisert personell til å drifte avdelingen i Kristiansund. Det kan ikke vi overprøve. Det er et tydelig signal – man sier at man ikke får nok gynekologer. For å ha en fødeavdeling må vi ha høy nok kvalitet, vi må sikre at kvaliteten er til stede. Regjeringen vil jobbe med at vi skal sørge for at vi har et godt fødetilbud både i Kristiansund og i Molde, men det er de medisinsk ansvarlige og ledelsen på sykehuset som har ansvar å sørge for at kvaliteten i tilbudet er god nok. Sier de at de ikke får nok leger med kvalifikasjoner til å drifte det tilbudet, er det også deres ansvar å gjøre endringer. Jeg mener at det kan vi ikke politisere, det hensynet er overfor dem som er fødende, at de har kvalifisert hjelp.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Sykehusreformen ble gjennomført i 2000 og 2001 ved å etablere et nasjonalt felles ansvar for likeverdige helsetjenester i hele landet. Da tok staten over ansvaret. Det ble støttet av Fremskrittspartiet og Høyre da Arbeiderparti-regjeringen fremmet det, og det er viktig å holde fast på det. Det som skjer innenfor sykehussektoren, er at vi får en betydelig større grad av spesialisering på noen områder og en større grad av ting som kan desentraliseres, som gjelder store folkesykdommer, som er mindre spesialisert, og som mange skal ha tilgjengelig. Det må være en arbeidsdeling på de spesialiserte ordningene. Dagens forvaltningsmodell for sykehusene og foretaksmodellen bidrar til det. Vi har sett på spørsmål om alternativer til foretaksmodellen. Vi mener at det ville skapt mye støy, stor uro og mindre behandling av pasienter å gjøre endringer i foretaksmodellen, selv om vi kanskje ikke ville valgt denne modellen hvis vi hadde startet med blanke ark.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Den modellen vi har i dag, fikk vi fordi Fremskrittspartiet ga Arbeiderpartiet en blankofullmakt på sekundær stemming. Da jeg satt i møte for å forhandle med Arbeiderpartiet, og det gjorde jeg sammen med Annelise Høegh og representanter for Fremskrittspartiet, var det første Fremskrittspartiet sa i det forhandlingsmøtet, at de kunne garantere at de skulle støtte det subsidiært. Da svarte Arbeiderpartiet: Men da er vi jo enige om dette og har ingen grunn for å forhandle. Det er historien bak det hele. Så litt ansvar for den modellen vi har, må nok Fremskrittspartiet ta selv om dette er 20 år siden. Så er jeg enig i at vi kan tenke oss å se på andre modeller rundt noen investeringer fremover, men hovedbiten av den måten vi finansierer på i dag, har bidratt til at vi bygger flere nye sykehus, at vi har bedre kostnadskontroll, og at vi ikke gjør endringer som gjør at vi får mindre kostnadskontroll – slik at vi ikke får bygget de sykehusene vi trenger, og får en lavere andel sykehus. Og hvis man har en annen modell, vil man i statsbudsjettet måtte ta ned annen aktivitet for å få plass til eventuelle sykehusbygg.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Jeg forstår at det er Senterpartiets forsøk på å fortelle historien om denne regjeringen. Men jeg kan fortelle en alternativ historie, f.eks. historien om at i alle klagesaker har vi vippet seks av syv saker i forhold til lokale vedtak, mens det var tre til fire i forhold til lokale vedtak under den rød-grønne regjeringen, da Senterpartiet satt i regjering. Vi har tatt mer hensyn til lokaldemokratiet i en rekke saker, vi har desentralisert mer myndighet, men vi har også tatt ansvar for det staten har ansvar for, og det er å sørge for å organisere det norske samfunnet sånn at vi får best mulige tjenester til folk, og vi har løftet beslutninger knyttet til det. Hvis vi bare tar politireformen, f.eks., viser jeg til innlegget fra Arne Johannessen, som har stått på trykk i Nationen, der han sier at 2020 var «best ever», at det er den største satsingen de noen gang har sett, og at han ber politikere ta med seg dette og slutte å snakke ned politireformen. Det er faktisk ni nye politistillinger i 2020, 19 nye politibiler, seks nye, moderne politihus, utvidelse av den aktive polititjenesten, særlig i Sunnfjord og Sogndal, bedre systematisk forebygging basert på kunnskap og etterretning, nedgang i restanser for gamle saker over seks og tolv måneder og bedring i resultatet for prioriterte områder som voldtekt, vold i nære relasjoner, ungdomssaker og grov vold. Kanskje vi skal høre på dem som har skoen på, de som jobber med disse sakene, når de faktisk ber politikerne slutte å snakke ned både politireformen og resultatene av den. Når det gjelder fødeavdelingen, er situasjonen den at helseministeren har fulgt opp Stortingets vedtak og gitt beskjed om at det skal være to fødeavdelinger, og at det skal vare frem til vi har et nytt sykehus. Men det blir et problem hvis det fødetilbudet vi skulle hatt i Kristiansund, ikke har det personellet som trengs. Hvis man ikke klarer å rekruttere personell, går dette på stedlig ledelsesansvar for å ha et kvalitetsmessig godt nok tilbud.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Det er ingen tvil om at lokalbefolkningen har en utfordring i rovdyrpolitikken, for det er der rovdyrene er, at belastningen er størst. Det er noe vi også vet knyttet til etableringen av ulvesonen, at det blir en større belastning for dem som bor i en sone hvor vi har sagt at her skal vi ivareta og forvalte det som er vårt nasjonale ansvar for det største rovdyret, nemlig ulven. Men det betyr ikke at vi ikke følger opp Stortingets vedtak. Vi gir kompensasjonstiltak i de områdene som er mest belastet, nettopp på grunn av at de tar en større bit, og vi følger opp gjennom både lovverk, regler og annet. Så er vi jo nå i en rettssituasjon som er vanskelig. Vi har en dom som sier at de vedtakene som ble fattet i forrige runde, ikke var godt nok begrunnet. Vi forsøker å bevare mest mulig av det vi har fått til. Vi håndterer og forvalter ulvebestanden, men vi tar ikke ut alle dyr, fordi vi også mener at det vi gjør, må være i tråd med norsk lov, men jeg mener at vi er innenfor området som Stortinget har lagt rammene for.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Jeg synes – og det tror jeg alle i Norge synes – at rovdyrpolitikken er krevende og vanskelig. Vi har et internasjonalt ansvar, vi har en Bernkonvensjon vi skal følge opp, og i Norge har vi en lovgivning som fastsetter rammene og knytter oss til Bernkonvensjonen. Det har Stortinget vedtatt. Samtidig har vi bestandsmål. På noen av dem er vi over bestandsmålene, og derfor forvalter vi de ulike rovdyrområdene. Et av de vanskeligste temaene våre er for øyeblikket bjørn, hvor vi ikke har nådd bestandsmålet, men hvor vi likevel må jobbe med å sikre at belastningen i områder ikke blir for stor på grunn av bjørn. Men det er langt igjen til vi når det som er Stortingets bestandsmål for bjørn. Så har vi altså gjort et vedtak i regjeringen i den klagebehandlingen som Klima- og miljødepartementet har ansvaret for å følge opp, hvor vi tar ut to av revirene for ulv. Å gjøre det mener vi er innenfor det som er Stortingets lovvedtak og Stortingets bestandsvedtak, og i tråd med det som har vært føringen.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Vi har en enighet i Stortinget om at vi skal ha ulv i Norge. Enigheten ligger i det rovdyrforliket vi har. Vi har også vært tydelige på at vi også skal ha det som er genetisk verdifulle ulver, og det er det som er situasjonen med Deisjøreviret – det er en genetisk verdifull ulv. Det er altså rett og slett å hente inn ulv med litt andre gener, slik at vi ikke får innavl og dårligere genmateriale i våre ulver. Det er forvaltningen vi skal ha fremover. Nå opplever jeg at klima- og miljøministeren hadde en tydelig tilbakemelding fra Stortinget om at det var greit med flyttingen av Deisjøreviret, at det reviret skulle flyttes. Man kan alltid diskutere om prosessen har vært god nok der den skulle flyttes til. Men min erfaring med disse sakene er at det ville være svært vanskelig å få noen til å tilby et lite asyl for et ulvepar innenfor ulvesonen. Så det ville nok ikke vært så lett å finne en løsning. Men det var viktig å få det til, slik at vi kunne hindre det der hvor det var sterkest belastning: i områdene rundt Deisjøen.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
For det første er det viktig å si at vi har fulgt opp vedtaket fra Stortinget ved at dette i foretaksmøtet 10. juni i fjor ble tydelig stadfestet overfor helseforetaket. Samtidig er det selvfølgelig et krav at forsvarlighet i tjenestetilbudet må ivaretas. Vi kan ikke ha fødetilbud uten personell med de kvalifikasjoner som trengs for å ha et fødetilbud. Det ville gitt usikkerhet rundt det. Helse Møre og Romsdal har besluttet at de i en midlertidig periode er nødt til å samle fødetilbudet i Nordmøre og Romsdal på sykehuset i Molde. Det skjer fordi man over lang tid har hatt utfordringer med å rekruttere tilstrekkelig fagkompetanse og sikre et forsvarlig tilbud. Jeg mener det er viktig å si at dette er en midlertidig endring. Vi kommer selvfølgelig til å følge med på det og jobbe med at de får til en robust bemanning. Men i valget mellom at den fødende skal få et tilbud nær seg, men der det ikke er gode nok kvalifikasjoner, eller et tilbud litt lenger unna, men der det er ordentlige kvalifikasjoner, må vi, av hensyn til barn og mor, velge best kvalifikasjoner.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Regjeringen står ved vedtaket på fire–seks ynglinger. Regjeringen har jobbet mye for å sørge for at vi kan gjennomføre det vedtaket på en måte som også overholder kravene til lovverket og til de forpliktelsene vi har internasjonalt. Det er en av grunnene til at vi da vi så at vi hadde utfordringer med begrunnelser for uttakene, fordi de ikke var godt nok begrunnet i forhold til lovverket, også styrte mer ressurser tilbake til sekretariatene til rovdyrnemndene, for å sørge for at man kartlegger, begrunner og gir det grunnlaget som gjør at vi også gjennom domstolene kan få vist den belastningen som f.eks. er i et lokalsamfunn knyttet til at det er ulv, knyttet til det konkrete ulvereviret, som lovverket krever at vi skal gjøre. Det er blant de tiltakene vi har gjort for å styrke muligheten til å nå målet vårt. Vi er i en situasjon hvor vi nå har hatt en dom mot oss, hvor man på grunn av manglende begrunnelser i det arbeidet som er gjort stedmessig med det, har fått en dom, og vi er nødt til å sørge for at vi får det på plass også.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Jeg synes at vi i dag skal glede oss litt, jeg. I dag kom tallene for fossilt brenselforbruk i Norge i fjor. De viser 13 pst. nedgang. Noe av det er helt ekstraordinært fordi flytrafikken har stått, så vi kan ikke regne med det, men for bil og transportsektoren utenom det er det altså sannsynligvis i overkant av en halv million tonn som nå er kuttet ekstra i fjor. Det viser at vi er på riktig vei med tanke på kuttene. Vi har levert en ambisiøs plan med hovedtyngden selvfølgelig på de kuttene som skal gjøres i ikke-kvotepliktig sektor for å nå målene og utslippsplanen vi har i samarbeid med EU for dette. Der skal vi i løpet av perioden fra i år til 2030 kutte nesten 17 millioner tonn, aggregert. Det er det en plan for at vi skal nå i dette. Det er faktisk en plan for å ligge litt over det vi så langt har forpliktet oss til. Det ligger også veldig tydelige føringer for hvordan vi skal jobbe med konkurransekraft, hvordan vi skal jobbe med ny teknologi, hvordan vi skal jobbe med tiltak knyttet til å sikre at også konkurranseutsatt sektor vil fornye seg for mindre utslipp, selv om de da ikke regnes inn i den delen av utslippsbanen. Men målet på det området er ikke et nasjonalt mål. Målet på det området er noe vi skal gjennomføre sammen med EU. Det betyr at vi også skal bruke de virkemidlene, som f.eks. kvotesystemet, for å få frem de løsningene, men vi har strukket oss lenger. Det vi f.eks. sier når det gjelder CO 2 -avgiften, innebærer at vi strekker oss lenger, også for konkurranseutsatt sektor, enn det bare kvotesystemet vil gi. Det er viktig å si at vi har to forskjellige mål. Det ene skal nås gjennom nasjonale tiltak, det andre skal nås gjennom fellesskapet innenfor Europa.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
For det første har jeg lyst til å si at det vi har lagt frem, er en plan full av nye tiltak. Vi vet at vi kommer til å redusere utslippene fremover med det vi har gjort, men hele poenget er at vi skal gjøre mer, fordi vi har større ambisjoner. Vi skal nå lenger. Vi skal kutte mer i utslipp. Det er også viktig for oss å si at vi skal kutte utslippene, men ikke utviklingen. Vi skal ha konkurransekraft, og vi skal utvikle norsk næringsliv samtidig, sånn at vi kan sørge for at vi har flere jobber og bedre inntekter, og at vi omstiller Norge til å bli et lavutslippssamfunn, ikke et lavvelferdssamfunn, fremover. Det er to viktige premisser for det arbeidet som regjeringen gjør. Når det gjelder arbeidet på Stortinget, har jeg sagt at jeg ønsker en bredest mulig enighet om tiltakene. Dette er jo en helt annen melding i konkretiseringsgrad enn de meldingene vi har hatt før. De meldingene vi har hatt før, har vært lite konkrete, men vist retning, og så har man forhandlet om og diskutert noen temaer. De går ganske langt inn i reguleringer på noen områder. Jeg mener at alle partier på Stortinget bør snakke sammen. Vi vil selvfølgelig snakke med Fremskrittspartiet, men vi har ikke som utgangspunkt at vi skal forhandle om en løsning som forhandler vekk regjeringens ambisjoner.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Vårt mål er at vi skal ha et bredest mulig samarbeid om dette. Det er fordi dette dreier seg om ti år fremover. Det dreier seg om forutsigbarhet for norsk næringsliv. Det dreier seg om ganske mange detaljerte regler på ulike områder og sektorer, som gjør at det er best å ha et bredest mulig flertall bak de enkelte tiltakene. Så er det litt opp til våre partier i Stortinget å vurdere hvilken prosess de vil ha. Vi vil selvfølgelig gjøre som vi alltid gjør, å snakke med Fremskrittspartiet. Hvis det betyr at det er vanskelig for oss å få gjennomslag for det som er hovedlinjene i vår politikk, vil vi selvfølgelig si at det er mye bedre å ha et bredere samarbeid. Vi har ikke tenkt å forhandle ned tiltakene våre, for dette er en overordnet viktig sak for fremtiden for Norge. Det er viktig at det skapes stabilitet fremover. Vi håper at partiene, fra Fremskrittspartiet til SV, eller lenger ut, kan være enige om hovedtrekkene. Så har ikke jeg en illusjon om at vi blir enige om alt. Jeg tror at det er noen politiske forskjeller som alltid vil være der.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Som svar på det første vil jeg si: Ja, vi kommer til å snakke med Fremskrittspartiet først, men vi ønsker å legge opp til en prosess hvor flest mulig kan være med på å diskutere tiltakene. Og ja, vi har en ambisjon om at vi skal nå de målene. Det er viktig å huske at de målene vi har satt oss, ikke bare er ting vi politisk kan forhandle vekk. Vi har bundet oss til en avtale med EU om at vi må ha resultater av den typen som gir et betydelig kutt i utslippene. Men jeg har, som jeg sa, ikke tro på at vi blir enige om alt. Det ble vi heller ikke ved noen av de forrige klimaforliksdiskusjonene. For eksempel: En av de tingene de rød-grønne ikke ville gjøre, var å forplikte seg til et løft for Enova. Det løftet har denne regjeringen gjort flere ganger, men den gangen var man ikke villig til å forplikte seg på økonomiske rammer for økningen av Enova. Jeg satt i det forhandlingsrommet og husker godt at jeg fikk nei på akkurat det. Det er noe av det viktigste denne regjeringen har gjort, som gjør at konkurranseutsatt næringsliv kan bidra og ha konkurransedyktighet på de grønne områdene.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Jeg føler behov for å friske opp representantens hukommelse om SVs store, åpne invitasjon til brede forlik. De nektet Fremskrittspartiet å komme til bordet den gangen. Opposisjonen ønsket å ha Fremskrittspartiet med. Vi mente at det var fullt mulig, som vi har vist i regjering, å få Fremskrittspartiet med på mange gode klima- og miljøtiltak. Den gangen tror jeg, i alle fall etter det som er fortalt oss, at det var SV som satte foten ned fordi de ikke ville forhandle med Fremskrittspartiet. Den typen ekskluderende politikk har ikke denne regjeringen tenkt å legge opp til. Vi har tenkt å legge opp til brede og gode prosesser. Vi har først tenkt å samtale med dem som er nærmest oss i diskusjonen, men vi ønsker bredest mulig støtte og opplegg for arbeidet fremover. Når det gjelder spørsmålet knyttet til olje- og gassnæringene, er det sånn at vi legger opp til bl.a. en økning av CO 2 -avgiften, noe som vil ha en betydning knyttet til dette. Vi jobber også med hele denne store planen for sammenhengen mellom energi og olje- og gassressursene våre fremover knyttet til kontinentalsokkelen. I det vil vi også se på tiltak som bidrar til enda flere reduksjoner enn dem som bare vil komme av andre rammebetingelser.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Hele hensikten med den meldingen vi har lagt frem, er at vi skal ta vårt ansvar, og vi skal kutte i Norge. Det er hovedformålet. Så har vi sagt at ja, det er en bit av dette hvor det er en mulighet for at vi også – hvis vi ikke når målene, hvis det viser seg at vi ikke klarer å få til de tiltakene, hvis det ikke gir de resultatene – vil kunne bruke noen kvoter. Det er fordi hensynet til klimaspørsmålet er reduksjoner i de globale klimagassutslippene, det er ikke bare de nasjonale klimagassutslippene. Det er hensynet. Men det er altså «last result» for denne regjeringen, for vi har sagt at det er de nasjonale tiltakene, de bidragene, vi skal gjøre. Derfor har vi gjort det vi ikke fikk gjennomslag for i klimaforliket med SV – vi har også økt alle virkemidlene som faktisk bidrar til den grønne omstillingen i kvotepliktig sektor. Derfor har vi ambisiøse planer, og derfor har vi sammen med Fremskrittspartiet faktisk klart å strekke oss lenger enn det klimaforliket fra de rød-grønne ga oss.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Ser representanten ironien i sammenhengen mellom dette spørsmålet og hovedspørsmålet sitt, hvor han spurte om hva vi skulle gjøre mer, hvorfor vi ikke lyttet til lokaldemokratiet, hvorfor vi ikke lyttet til lokale politikere som ønsket å gjøre noe på en annen måte, hvorfor vi overstyrte dem? Dette er jo et blankt eksempel på det. Dette er lokalpolitikere i Norge, fra de større byene, som har ønsket en hjemmel til å prøve ut soner. Vi gir dem en hjemmel. Vi lar lokaldemokratiet bestemme. Så sier vi at på de gjennomfartsårene som er nasjonale, kan vi ikke ha det, for det ville stoppet trafikken. Men dette er jo nettopp å lytte til dem som har foten der – de som kjenner på hva utfordringene er, de som puster inn luften i bysentrene, som er forurenset, de som har en utfordring. Hvordan kan representanten fra Senterpartiet mene at vi på den ene siden skal høre på lokalpolitikerne, og samtidig være moralsk forarget for at vi gir lokalpolitikerne mulighet til å gjøre noe?
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Nå viser klimameldingen at vi kan nå målene våre både med og uten at vi gjør den endringen på veiavgiften, men vi når lenger hvis vi ikke gjør det. Vi har ikke tatt stilling til hvordan situasjonen skal være hvert eneste år framover, men har basert oss på enigheten vi har med Fremskrittspartiet i Granavolden-plattformen om å nøytralisere økningen i de budsjettene som vi legger frem i denne perioden. Den store dynamiske effekten, den som vi altså kan se i dag, og som jeg sier at vi skal være glade for, med 500 000 tonn reduksjon i CO 2 -utslippene fra veitransporten – utenom fly, for det er 13 pst. mer hvis man tar med fly – viser at vi er inne i et ganske stort systemskifte. Og når vi anslår at alle nye biler som selges fra 2025, vil være elektriske biler, så vil denne dynamiske effekten fortsette å øke. Men vi har ikke som regjering tatt stilling til dette. Vi har vist veien, det er klart det er litt mindre vi kommer til å klare å redusere, tempoet kommer til å være litt lavere, men det har også en fordelingspolitisk effekt, og det har en effekt på hvordan vi sørger for at folk klarer å følge med på utviklingen når vi skal gjøre det. Målrettede måter å føre tilbake igjen de ekstra inntektene på vil også være alternativdiskusjonen. Klarer vi å føre det tilbake igjen til folk som ikke har hatt råd til å skifte til ny bil ennå, som er avhengig av en større bil – klarer vi å få det til og finne andre målrettede virkemidler som når dem – kan det være en måte å gjøre det på?
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Vi har laget et klimabudsjett som er knyttet til utslippene i ikke-kvotepliktig sektor. Vi har ikke gjort det for kvotepliktig sektor, for hele logikken i kvotepliktig sektor er at vi gjør dette på europeisk nivå. Jeg har tidligere vist til at hvis vi f.eks. får en utvikling på noen industriområder, kan vi få større utslipp i Norge selv om det globalt blir mindre utslipp hvis det er norske bedrifter som tar markedsandelen knyttet til dette. Vi gjør også store investeringer i teknologiskiftet. Siden 2015, da vi begynte med det grønne skipsfartsprogrammet, har vi stimulert til en helt ny tenkning i norsk rederinæring og norsk skipsfart, noe som bl.a. innebærer at norske redere har satt seg som mål at de etter 2030 ikke skal bestille noen båter som ikke er nullutslippsbåter. På den måten har vi bygget opp kunnskap og kompetanse og fått til resultater, selv om vi ikke bruker lover og regler og påbud for alt.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Det var representanten som brakte inn at vi ikke hadde nok for kvotepliktig sektor. Det var det jeg svarte på i forrige spørsmål. Jeg mener at vi må huske at når vi skal nå målene våre på europeisk nivå – vi skal likebehandle norske bedrifter – vil det være unaturlig å lage et utslippsregnskap for norsk næringsliv. Det er en forskjell på Miljøpartiet De Grønne og mange andre partier: Vi tror at vi skal klare å kutte utslippene, men ikke utviklingen. Vi tror at Norge kan være en industrinasjon fremover. Vi tror at vi kan sikre jobbene og velferden. Det betyr også at vi på noen områder vil oppleve at det er sektorer i Norge som, fordi de vinner i konkurransen om å være de beste – de har lavest utslipp, lavest kostnader og er dynamiske – har litt høyere utslipp, mens de likevel gir et bidrag til at de globale utslippene går ned. Derfor kan vi ikke ha nasjonale mål som settes bare for det. Når jeg sier at vi ikke har tatt stilling til spørsmålet om veiavgiften, er det fordi det er en avtale vi har med Fremskrittspartiet for denne perioden – gjennom Granavolden-erklæringen – men(presidenten klubber) den gjelder ikke for de neste periodene, og derfor har vi vist de to ….(presidenten avbryter) (presidenten klubber) (presidenten avbryter)
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
I 2020 hadde vi eksepsjonelt lave kraftpriser. Det bidro til at prisveksten i Norge ble veldig lav. Det bidro til bedre økonomisk handlingsrom for mange, fordi regningene var mindre. Vi er nå inne i uke 3 i januar. Det er litt tidlig å si hvordan kraftprisendringene kommer til å være fremover. Vi er inne i en kuldeperiode akkurat for øyeblikket. Men vi har veldig fulle magasiner. Det er mye vann. Det har regnet veldig mye. Som alle på Østlandet har klaget mye over, regnet det veldig mye i fjor høst. Det betyr at det ikke er et anslag på at man kommer til å ha så høye kraftpriser så lenge nå, men kuldeperioden kommer til å bidra. Det betyr at vi må se disse indikatorene under ett. Når vi har gått inn for dette tidligere, har det bl.a. vært fordi vi har hatt anslag på at det kom til å bli flere og lengre perioder fordi magasinene har vært tommere, fordi det ikke har vært sånn. Hvis vi husker sommeren 2018, var det en tørkesommer. Det gjorde også at det var lite i magasinene en periode. Da var det naturlig at vi skulle bidra fordi det var mindre sannsynlig at prisen skulle gå ned. Så vi må nok bruke litt tid på å se på om det er nødvendig med ekstraordinære tiltak. Men som også representanten påpeker, har vi brukt slike tiltak før. Hvis det viser seg at det blir ekstraordinært høye priser over lang tid, er dette en mulighet å ty til. Men det må gjøres på bakgrunn av forventninger og kunnskap om det som kommer til å skje. Vi har et år bak oss med eksepsjonelt lave priser, med mildt vær. Akkurat nå er vi i en kuldeperiode. Da går ofte prisen opp fordi veldig mange bruker strøm. Men det kan godt tenkes at litt mildere vær og fulle magasiner gjør at prisen blir lavere om ikke så altfor lang tid. Så jeg ville sagt at det er litt tidlig å si at vi nå har en ekstraordinær situasjon som gjør at man skal gi ekstra tilskudd til bostøtten. Men jeg er aldri fjernt fra at det er mulig å gjøre.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Heldigvis er det sånn at når det gjelder energiprisene, er det været vi visste om, som av og til har størst betydning, nemlig hvor stor fyllingsgrad vi har i magasinene, og den er for øyeblikket god. Det betyr at hadde det vært veldig lave fyllinger og sannsynlighet for mindre strøm og høye strømpriser for øvrig, hadde det vært et større faretegn. Jeg er helt enig i at det er grupper som kan trenge en håndsrekning når utgiftene av denne typen blir for store, men jeg føler at det er for tidlig når vi er i uke 3, i januar, og midt i en kuldeperiode, å ta øyeblikksbildet nå og si at det betyr at dette har et stort innhugg. Vi vet ikke, men vi er forberedt på – som vi alltid er – å kunne bidra hvis det viser seg å være nødvendig.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Det er sånn at gjennom de endringene som har vært gjort de senere årene, er det flere som får mye mer, men det er noen færre som ikke får i det hele tatt. Vi har altså gjort ordningene innenfor bostøtteordningen mer målrettede. Vi har sørget for at det er oppdaterte tall som legges til grunn. Det betyr at de som har fått en forbedring i økonomien, som før også fikk bostøtte med forsinkelse, ikke får det lenger. Men det er raskere, mer modernisert og mer målrettet for dem som har det. Det som skjedde i gamle dager, var at uføre og en del alderspensjonister på grunn av mye lavere pensjonsnivå, men høyere realinntekt og disponibel inntekt, kom inn under noen støtteordninger fordi man ikke tok hensyn til at de f.eks. hadde et lavere skattesystem enn andre. De endringene som ble gjort i forbindelse med uføreendringene, gjorde at en del da fikk den sammenlignbar med andre grupper, fikk den samme inntektsvurderingen, og derfor gikk ut. Det er riktig å gjøre, for vi må også sammenligne uføre med barnefamilier.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Retorikk av typen «rømmer fra høyreskolen» når vi egentlig snakker om at man er sliten av en pandemi, synes jeg er litt søkt. Nå må jeg få lov til å si at jeg forstår at lærerne synes at dette er slitsomt. Jeg forstår at det er krevende for alle som må endre på måter de drifter på, måter de jobber på, og som må gå av og på med endringer. Lærere er stolte av yrket sitt. De fleste lærere er veldig opptatt av å være godt forberedt og ha et godt pedagogisk opplegg, og det er frustrerende når det må endres på kort tid. Så det har jeg stor forståelse for. Så følger regjeringen nå godt med på disse tingene. Vi forsøker å gi så god oppfølging som det er mulig å gi. Vi har bl.a. kompensert kommunesektoren med 18,7 mrd. kr ekstra i fjor for å håndtere koronapandemien, bl.a. i skoler og barnehager, og vi la inn ekstra penger for å kompensere skoler og barnehager i det, utover det som arbeidsgruppen mellom Kommunal- og moderniseringsdepartementet og KS har, som dreier seg om å vurdere hvor mye penger pandemien egentlig koster. Når vi ga et ekstra rom i den kompensasjonen, var det fordi vi ser at det er et behov for at man setter inn gode tiltak. Det er bl.a. påpekt noen steder at man bør leie flere lokaler, at man må forsøke å ha bedre bemanning, for det er mange som kommer i karantene – den typen tiltak. Men det er altså sånn ved «micromanagement» av det som skjer i Skole-Norge: Når vi gir mer rammer til kommunene, oppfatter vi at det blir viktig at kommunepolitikerne også følger med på og ser på hvordan de bedrer rammene. Det gir en mulighet for at de passer på at de tar hensyn til den situasjonen og kanskje setter inn tiltak som kan avlaste.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Regjeringen har absolutt ikke glemt dem. Vi har mange møter og mye oppfølging. Vi jobber både med skoleeiere, med fylkeskommuner og kommuner og med lærerne og lærerorganisasjonene i dette arbeidet, og vår utdanningsminister jobber aktivt med disse spørsmålene. Når man da sier fra Arbeiderpartiet at regnestykket ikke går opp, må jeg stille spørsmålet: Hvilket regnestykke er det man da henviser til? Vi har én modell for å jobbe med det regnestykket, en modell som har vært brukt av veldig mange regjeringer over lang, lang tid, og det er å sette oss ned med fagekspertisen og KS og bli enige om hva regnestykket er. Det regnestykket overkompenserte vi for i fjor, med 1,4 mrd. kr, og vi har i tillegg sagt at vi kommer til å følge de konklusjonene som kommer fra den gruppen, for å fylle på i løpet av dette året. Så da må jeg få lov til å be representanten fortelle hvilke regnestykker dette er, eller forklare hvorfor man ikke har tillit til at KS’ regnestykker og det samarbeidet vi har om dette, er riktig.
Erna Solberg (Høyre), 2021-01-20:
Slik inntektssystemet vårt er, kan jeg love at kommunene blir kompensert for de ekstrautgiftene de har til pandemien, at vi følger opp det regnestykket. Vi har ikke hørt hvilke andre regnestykker det er, men vi har en gruppe som går igjennom og ser på dette, og den gruppens tall blir lagt til grunn. I fjor la vi 1,4 mrd. kr på toppen. Vi har også sagt at innenfor det kan det være forskjeller mellom kommuner. Derfor har vi sagt at vi bruker skjønnsmidler for å hjelpe på der det er ekstraordinært store utgifter og større problemer. Men hovedbildet er at vi har det. Da må jeg heller stille spørsmålet: Hva gjør Arbeiderpartiets lokale politikere med de pengene? Det er jo de som nå, sammen med Senterpartiet, har flertallet av ordførere, som altså har et ansvar for å følge opp at de pengene og styringssignalene går ut til kommunene – ikke minst basert på at Arbeiderpartiets kommuneopplegg hadde gitt mindre reelle frie inntekter enn regjeringens, fordi det var så mange bundne midler. Da bør man iallfall være sikker på at man bruker det man faktisk får, på en god måte, overfor skolene.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2021-01-20:
I går var en veldig viktig dag for veldig mange, for det vi gjorde i Stortinget, vil bidra til å sikre mange unge mennesker og folk generelt sin hverdag. Det vil sikre mange bedrifters overlevelse. Det som skjedde i går, var at Stortinget gjorde jobben som regjeringen har feilet å gjøre i veldig lang tid. I Troms og Finnmark er én av tre av dem som står utenfor arbeidslivet, under 30 år. Det er alvorlig. Og hvilke bransjer kommer de fra? Det er reiseliv, det er servering, det er transport og logistikk – viktige bransjer. I går kunne vi også lese i VG at det var flere av tiltakene som statsministeren var usikker på om kunne gjennomføres: lønnstilskudd eller ventilordningen, som er kjempeviktig. Spørsmålet mitt til statsministeren er: Tenker statsministeren at de vedtakene som fattes i Stortinget, er veiledende for regjeringen?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2021-01-20:
En av utfordringene de siste månedene har vært regjeringens tilfredshet med seg selv og alt man har fått til. Problemet er at det er altfor mange ting man ikke har fått til. Det viser tallene. For eksempel når det kommer til ledige, så øker de måned for måned, også for dem som er unge. I går vedtok vi som sagt viktige ting. Statsministeren har også klart å uttale at de som er ledige, bare kan finne seg en annen jobb. Jeg kan garantere statsministeren at det har provosert veldig mange. Det har gjort mange ufattelig frustrert, for de vet at de sitter hjemme, har veldig behov for, lyst til og ønske om å komme seg tilbake på jobb, men det er ikke mulig. Når man er resepsjonist i Tromsø, vet man at reiselivet vil komme tilbake igjen. Det vil være behov for den kompetansen man har, den fagkompetansen man har, men det er ingen andre hoteller man kan søke jobb på. Jeg vet ikke hvor man skal dra for å få jobb på et hotell om dagen. Så mitt spørsmål er: Mener statsministeren at det ikke vil være bruk for disse folkene? Burde resepsjonistene, f.eks. i Tromsø, finne seg noe annet å gjøre?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2021-01-20:
Mange av dem som vil slite i arbeidsmarkedet fremover, er dem med lav eller ingen utdanning, og mange av dem finner man i serveringsbransjen. Derfor gjorde Stortinget et klokt vedtak i går knyttet til skjenkeforbudet, rett og slett fordi det kan bidra til å redde jobber. Men så hørte vi helseministeren kommentere dette gjennom ettermiddagen og kvelden i går. Han sa at Stortinget nå hadde foretatt en prioritering med tanke på gjenåpningen. Men regjeringen varslet jo selv i forbindelse med nye tiltak at de ville komme tilbake til en vurdering av skjenkeforbudet allerede neste uke. Betyr det helseministeren sa i går, at regjeringen hadde bestemt seg på forhånd? Eller snakker helseministeren usant når han presenterer det på denne måten og sier at Stortinget nå har foretatt prioriteringer i en eller annen kø som regjeringen åpenbart har? Synes statsministeren at helseministeren håndterte dette på en voksen måte i går?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2021-01-20:
Finansieringsmodellen for bygging av nye sykehus er et økende problem. For å ta et eksempel: Byggingen av et nytt, stort sykehus i Oslo krever 2,1 mrd. kr i innsparing på drift før et nytt bygg i det hele tatt kan realiseres. Så kan man jo spørre hvorfor man ikke har kommet på den tanken tidligere, hvis det er så enkelt å spare inn 2,1 mrd. kr på drift. Det er jo nødvendigvis sånn at den måten å gjøre det på kommer til å gå ut over pasientbehandlingen. Og det går ut over muligheten til sykehusbygg i resten av denne enorme helseregionen. Det er Innlandet, Sørlandet, Viken, Oslo, Vestfold og Telemark. Vi så f.eks. at sykehuset på Kalnes ble nedskalert på grunn av pengemangel. Så jeg mener det er all mulig grunn til å være bekymret. Hvordan skal vi for fremtiden klare å bygge i henhold til de faktiske behovene? Vi vet fra erfaringer med tidligere byggeprosjekter at de nedskaleres underveis, og at man gjerne kommer i en situasjon med korridorpasienter allerede fra dag én i nye sykehus. Mitt spørsmål til statsministeren er: Er hun enig i at det nå er på tide med en ny finansieringsmodell, der investering og drift skilles fra hverandre?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2021-01-20:
Men det er også slik at når man skal bygge et stort sykehus i en del av en stor helseregion, kan det gå på bekostning av behovene i andre deler av helseregionen. Det er mange som bekymrer seg over denne finansieringsmodellen og ser at det er behov for å finne nye måter å gjøre det på. La meg ta et annet eksempel. Sjukehuset Nordmøre og Romsdal har en prislapp på 4–5 mrd. kr og finansieres med 70 pst. lån fra staten og 30 pst. egenkapital. Skanska vant anbudet, men nå vil helseforetaket avlyse hele kontrakten. 600 mill. kr er brukt til planlegging, men det avlyses nå for andre gang. Allerede før man planla for dette sykehuset, gikk Helse Møre og Romsdal i underskudd. Hvordan skal de klare å ruste seg til å ta den investeringen uten at det går ut over pasientene?