Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Norge er et lite land i en tett sammenvevd verden. Vi må alltid huske på at folk flest bor i India og i Kina. Globaliseringen er svært positiv for oss. Vi er en av verdens vinnere på grunn av globaliseringen, ikke på tross av den. Den har gitt oss adgang til viktige markeder for vår eksportindustri, den gir større kulturell forståelse, og den har gitt oss billig import av forbruksvarer og tilgang på arbeidskraft gjennom arbeidsinnvandring, spesielt gjennom EØS – for å nevne noe. Verden er inne i en svært alvorlig finanskrise, og finanskrisen påvirker også utenrikspolitikken på flere måter. Behovet for sterkere kontroll med finansmarkedene er åpenbart, og viljen er til stede, bl.a. i EU. Store budsjettunderskudd under finanskrisen i veldig mange land fører også til kutt i mange nasjoners budsjetter. Norge er på mange måter et unntak. Finanskrisen er derfor et svært godt eksempel på hvordan det globale og det nasjonale er to sider av samme sak. I dag er nordområdene Norges viktigste strategiske satsingsområde når det gjelder utenrikspolitikken. Det er mange grunner til det. Klimaendringene er veldig synlige i nord. Nordområdene har trolig store olje- og gassressurser og noen av verdens rikeste fiskeriressurser. Når smeltingen av isen åpner for nye og kortere internasjonale transportveier mellom Stillehavet og Atlanterhavet, som er for kaldt for pirater, venter nye utfordringer og muligheter i området. Vi har en aktiv politikk i nordområdene. Både et styrket samarbeid med Russland og våre nordiske naboer gjennom Barentssamarbeidet og det arktiske samarbeidet, er svært viktig for Norge. Likevel er det menneskene som lever i nord, og som lever i og med ressursrikdommen, som best av alle ser resultatene av innsatsen. Barentsregionen er i realiteten i ferd med å bli ett arbeidsmarked. Framtiden i nord innebærer økt aktivitet både på norsk og på russisk side. Fra 3 000 grensepasseringer mellom Norge og Russland i 1990 reiser det i år nesten 110 000 over den norsk-russiske grensen. Pådriverne bak er bl.a. norske bedrifter med mangel på arbeidskraft, som vil ansette russere, men flere norske bedrifter engasjerer seg nå i Russland. Bare i Murmansk, har jeg hørt, er over 20 norske selskaper etablert. Det er viktig med et enklere regelverk for grensekontroll med Russland i nord. Norge er nå i forhandlinger med Russland om en ordning for lokal grensetrafikk, noe som vil gjøre at befolkningen i grenseområdene – innenfor 30 km på hver side – kan krysse grensen uten visum. Jeg håper vi lykkes med det. Etter at Regjeringens nordområdesatsing ble lagt fram i forrige periode, er bevilgningene til den økt med 1,5 milliarder kr. I 2010 øker vi bevilgningen med nye 550 mill. kr. Det gir rom for sju langsiktige, strategiske satsingsområder som involverer de fleste departementer. Utover dette kommer flere sektorsatsinger, som f.eks. Nasjonal transportplan og Forsvarets langtidsplan, hvor nordområdene prioriteres. Kanskje enda mer enn målt i kroner og øre har det politiske initiativet som lå bak Regjeringens nordområdesatsing, skapt resultater. Vår plass som lederland når det gjelder utviklingen i nord, er styrket. Det er ingen selvfølge, men det er viktig for oss. Forståelsen for behovet for et sterkt norsk og internasjonalt fokus og samarbeid i nord er etablert og forankret både nasjonalt, gjennom bred tilslutning i Stortinget, og internasjonalt, gjennom et utstrakt internasjonalt samarbeid, ikke minst gjennom flere prosjekter. Både EU og USA har lagt fram sine nordområdestrategier med planer om et sterkere engasjement. Russland har også slike planer. Senest i går ble Council conclusions on Arctic issues vedtatt av EUs utenriksminstre. De konkluderer her med at en EU-politikk for Arktis skal være basert på den internasjonale havretten – et viktig gjennomslag for Norge. Rådet åpner også for å etablere et arktisk informasjonssenter i EU. Den internasjonale interessen for Arktis og verdens nordligste regioner vil bare fortsette å øke. Regjeringens ambisjon er å ligge i forkant av denne utviklingen. Det er et standpunkt vi i Arbeiderpartiet selvfølgelig støtter. For å lykkes med dette må arbeidet være en del av dagliglivet for ethvert departement. Arbeidet må koordineres godt. Studieturer og besøk for norske og utenlandske målgrupper må fortsatt tilrettelegges. Det er mange som trenger kunnskap om det som foregår i nord. Dette arbeidet forsterkes neste år, og omdømmearbeidet styrkes, bl.a. gjennom utenriksstasjonene våre. Det er viktig. Kystvakten driver oppsyn med fartøy og forhindrer ulovlig fiske i nord, og har blitt styrket i de siste årene bl.a. ved å øke antall seilingsdøgn. Overfisket av torsk er gjennom dette redusert med 60 pst. Innfasingen av nye fregatter vil styrke Norges militære kapasitet i nord. På slutten av 1990-tallet var norske jagerfly på vingene for å følge russiske fly tre–fire ganger. I fjor økte dette til 87 russiske fly. I valget av kjøp av norske kampfly har evnen til å overvåke, patruljere og utøve suverenitet over store havområder vært viktige krav til flyene. Dette betyr også svært mye i et nordområdeperspektiv.