Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-10:
Jeg var akkurat inne på UNHCRs hjemmeside, og der står det at det nå er over 2,8 millioner mennesker som har flyktet ut av Syria, og at det blir 9 500 nye for hver eneste dag. Det skjer nå, det øker nå, og katastrofen øker for hver time som går. Lille Libanon, som er like stort som mitt hjemfylke Hedmark og har 4 millioner mennesker, har tatt imot over 1 million flyktninger. Jordan, Tyrkia og Irak, som ikke akkurat er rike land, har tatt imot resten – stort sett. Jeg synes at dette stortinget bør bøye seg i respekt for folk og land som Libanon, Tyrkia, Jordan og Irak, som greier å håndtere disse flyktningstrømmene, som vi ikke kan forestille oss – vi som tydeligvis mener at 5 000 er altfor mye. Det er akutt fare for epidemier i overfylte leirer, fare for at hele området blir totalt destabilisert, og så trapper man opp argumentasjonen mot at mennesker i ytterste nød skal få komme til Norge. Det Norge gjør nå, er ikke å ta sitt ansvar. Det at andre land gjør for lite, er ingen unnskyldning for Norge. Folketall er neppe relevant, for vi er rikest, og vi har ikke opplevd å ta imot veldig mange syriske asylsøkere, sånn som veldig mange andre land har gjort. Vi kan gjøre mye mer og gå foran med et godt eksempel. Det vi foreslår, er et lite antall flyktninger. Derfor burde det være mulig å få flertall for det. Men poenget er at da kan man også øve press mot andre land for at de skal ta imot flere. FNs høykommissær har bedt Sverige om å koordinere at europeiske land skal ta imot 30 000. Da ville 5 000 betydd noe. Hvis vi hadde gjort det, kunne vi kanskje klart dette. De ber om det. Det er kjempenødvendig, fordi det er kritiske situasjoner i nærområdene. Så de som mener at vi skal hjelpe nærområdene, får jo tusen muligheter til å gjøre det, for vi må gjøre begge deler. Den 6. mai 1999 debatterte Stortinget et forslag om å ta imot 6 000 flyktninger fra Kosovo. Det var en katastrofe som ligner denne, men ikke så stor i antall. Da var det bare Fremskrittspartiet som var imot. Representanten Inge Lønning fra Høyre holdt et innlegg som jeg vil sitere fra. Han sa at den gangen var Hagens budskap fra Fremskrittspartiet at han «som den eneste parlamentariske leder i denne sal» hadde «robust nok samvittighet til å be sin gruppe om å stemme nei til dette forslaget. Og så vidt jeg har registrert, er han også den eneste som har fantasi nok til å late som om vi står overfor et alternativ: enten å ta disse 6 000 flyktningene til Norge, eller å hjelpe flyktninger i nærområdene. Det mener ikke FNs høykommissær. Det mener ingen av de norske hjelpeorganisasjonene». Slik er det også nå. Og han fortsatte: «Det har aldri i norsk politikk tidligere vært definert som et alternativ enten å hjelpe i nærområdene eller å ta noen flyktninger til Norge, for å vise at Norge har et innlysende medansvar – ikke for bare å løse problemer på andres vegne, men for å vise at vi også er villige til å bære noen av byrdene selv. Det er med respekt å melde litt trist at det finnes et politisk parti i Norge som ikke er i stand til å oppfatte dette.» Det sa Inge Lønning da. Jeg vet ikke hva han hadde sagt i dag. I dag er vi rikere, i dag tar vi imot færre, og flyktningene er flere. Jeg hører argumentene fra flertallet her som sier at vi skal vente, og at situasjonen er kjempealvorlig, men vi skal ikke ta imot flere nå. SV er med på det forslaget til vedtak som det blir flertall for, men vi vet jo at denne regjeringen ønsker å kutte antallet kvoteflyktninger, for det viste de i budsjettet. Så det er jo å be en regjering om å gjøre noe de ikke vil. I en akutt humanitær situasjon skal Norge være det landet som ikke tar imot. Så skal jeg fremme forslaget, men jeg vil også kommentere det faktum at regjeringens politikk overfor de kvoteflyktningene vi tross alt har, er det grunn til å kritisere. Familier blir splittet i krig. De som opplever det forferdelige å bli splittet i krig, skal utelukkes fra å komme til Norge som kvoteflyktninger. Det er kun én grunn til det. Den er ikke humanitær, den har ikke med sikkerhet å gjøre. Det er for å hindre at mer enn kvoten skal komme til Norge.