Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-05-26:
Hva skal vi leve av når oljen tar slutt? Det er et sentralt spørsmål i samfunnsdebatten og i framtidsdebatten. I all ydmykhet har heller ikke jeg svaret på det i dag. Det vi vet, er at vi må skape framtidens arbeidsplasser samtidig som vi løser klimakrisen og andre miljøutfordringer. Her både kan og bør mineralnæringen i Norge ha og ta en plass. For i landet vårt har vi rike mineralressurser, vi har høye miljøstandarder, og vi har kunnskaps- og miljøteknologimiljøer som kan settes i arbeid for å utvikle næringen videre og gjøre den til en del av det grønne skiftet. For det er sånn at når vi snakker om de nye løsningene som skal gjøre vårt samfunn mer klimavennlig, som elbiler, nye togsett, vindmøller, gassferger osv., osv., trengs det metaller og mineraler i større eller bittesmå kvanta. Norge har en ambisjon om å være i front på klimateknologi, og vi er storforbrukere av mange materielle goder i global sammenheng. Det er i den sammenhengen vi må sette mineralnæringen i Norge. Jeg har hørt det bli sagt at vi må si nei til gruveprosjekter fordi vi må satse på det miljøvennlige. Vel, skal vi satse på miljø, må også Norge ta sin del av ansvaret for å utvinne de ressursene til en høy standard både når det gjelder arbeidstakerrettigheter og miljø. Ved å være aktiv på dette området kan også vi være med og utvikle teknologi og sette standarder som kan komme andre land til gode. Mineralnæringen er også en veldig viktig del av Norges nordområdesatsing. I Nord-Norge har man store forhåpninger til framtidig verdiskaping i mineralnæringen. Nordland og Finnmark fylkeskommune har hver for seg og sammen jobbet med å utvikle sine mineralstrategier og ha en bred offentlig debatt om det. Under forrige regjering kom mineralloven og mineralstrategien på plass. Og spørsmålet nå, som jeg fortsatt ikke synes jeg har fått helt svar på, er: Hva vil regjeringen gjøre videre? Det har over tid vært en felles tverrpolitisk enighet om at det er nødvendig å avveie ulike hensyn mot hverandre før man f.eks. sier ja eller nei til gruveprosjekter. Miljø og reindrift opp mot arbeidsplasser er en typisk og viktig avveining. Det har også over tid vært en felles tverrpolitisk erkjennelse av at det tar for lang tid å få gjort nødvendige avklaringer. Særlig Høyre og Fremskrittspartiet var tydelige på det før valget i 2013. Da het det at man skulle gå fra dialog til handling i nord. Gjennomføringskraft var et mantra. Og nå er det «omstilling» som er det nye ordet. Men det virker på en måte som om regjeringen ikke har det særlig travelt med å gjøre disse ordene om til politisk handling. Jeg er veldig glad for at Engebø-prosjektet har fått sin avklaring. Den samme avklaringen forventer jeg at regjeringen kommer med på Nussir, der Høyre og Fremskrittspartiet har lovet en rask avklaring. Det har gått to år etter valget, og jeg spør derfor næringsministeren: Når kan man forvente en endelig avklaring på det prosjektet? Det andre konkrete spørsmålet jeg har til næringsministeren, er: Etter at den rød-grønne regjeringen brukte 100 mill. kr på kartlegging over en 2–3-årsperiode, hva ser dagens regjering for seg når det gjelder videre kartlegging av våre rike naturressurser?