Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-06-14:
Jordbruket går dessverre i feil retning ved at landet vårt blir stadig mindre selvforsynt med fôr til husdyrene og mat til befolkningen. Selvforsyningen svekkes fordi kraftfôrbruken øker, beitebruken går ned og arealer går ut av drift. Vi blir stadig mer avhengig av å legge beslag på arealer i utlandet for å fø husdyrene her i Norge – mens gresset vårt gror, til liten nytte. Voldsom fokusering på volum og effektivitet, som har dominert jordbrukspolitikken de siste tiårene, har gitt oss lav selvforsyning, gjeldsvekst og overproduksjon. Derfor står vi i en risikabel situasjon med usikre framtidsutsikter. Produksjonskostnadene er høyere enn markedsinntektene, og kombinasjonen av voksende gjeld og overproduksjon gir i sum sterkt økende produksjonskostnader og sterkt fallende markedsinntekter. De største og dyreste gårdsproduktene er også de som er mest avhengig av statlige bevilgninger. Kampen om fordeling av tilskuddskronene innad i næringen kommer til å bli hardere framover. Jordbrukspolitikken er ikke til bare for bøndene. Den skal også sikre at samfunnsoppgaver utføres på vegne av fellesskapet, og jordbrukets samfunnsoppdrag er å bruke jorda på en måte som tilrettelegger for en bærekraftig matproduksjon som gir oss trygg og næringsrik mat uten å redusere muligheten for de kommende generasjoner til det samme. Jordbrukspolitikken må kombinere den selvstendig næringsdrivende bondens lønnsomhetsvurderinger med samfunnsoppdraget bonden skal utføre. Det må være lønnsomt for bøndene å innordne bruken av jorda og matproduksjonen slik at samfunnsoppdraget til næringen kan gjennomføres i tråd med målene, men det skjer ikke i dag. Volumfokuset som dominerer den norske jordbrukspolitikken, gjør at jordbrukspolitikkens virkemidler i dag er i konflikt med jordbrukspolitikkens formål. Billig kraftfôr, tilskudd til volum og investeringsstøtte til storfjøs løsriver produksjonsvolumet fra ressursgrunnlaget, fra driftsøkonomien og fra etterspørselen i markedet. For å få snudd utviklingen må vi snakke om samfunnsoppdraget til jordbruket, ikke bare om tilskuddene eller pengesummer fra jordbruksforhandlingene. Vi må svare på hvorfor vi har jordbrukspolitikk. Et helt avgjørende formål for jordbrukspolitikken er å sikre beredskap, selvforsyning og matsikkerhet. Da må norsk matproduksjon skje med grunnlag i norske ressurser. Dette er bakgrunnen for at Rødt fremmer forslag om at regjeringen skal sette mål om å øke den norske selvforsyningsgraden til 50 pst. korrigert for importert kraftfôr, og innen neste jordbruksoppgjør foreslå tiltak for hvordan det målet skal nås. Dette forslaget er i tråd med flertallsmerknader fra Stortinget innstilling til jordbruksmeldingen i fjor. Da sa en samlet komité at «reell økt selvforsyningsgrad er avhengig av at økt matproduksjon skal være med grunnlag i norske ressurser. Dette må legges til grunn ved utforming av landbrukspolitikken.» I dag er norsk jordbruk knapt i stand til å dekke kaloribehovet til halve befolkningen, og det setter oss i en sårbar situasjon. Å ta i bruk mer jord i Norge, som vi ønsker, vil innebære en ny giv for mange nedlagte jordbruksområder, særlig på Vestlandet og i Nord-Norge, og for alle de små og mellomstore brukene som utnytter de små teigene i li og fjell. Rødts forslag går derfor til kjernen i norsk landbrukspolitikk og legger de faktiske prinsippene det er flertall for på Stortinget, til grunn for jordbrukspolitikken. Med det tar jeg opp Rødts forslag i saken.