Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2011-01-18:
Interpellanten Kjersti Toppe tar opp en svært viktig problemstilling. Alkoholforbruket øker samtidig som både ungdom og voksne mangler kunnskap om alkoholens skadevirkninger, og om hvordan alkohol kan kobles til mange sykdommer. Det er en tendens til at skadevirkningene alminneliggjøres eller bagatelliseres. Samfunnets og den enkeltes holdninger til alkohol er bestemt av en rekke faktorer. Alkohol er en kilde til glede og behag for mange, og anses ofte for å være uunnværlig i festlig samvær. Samtidig har medaljen en mørk bakside med misbruk og sosiale problemer, sykdom, skader og tap av velferd. I rike, industrialiserte land er alkohol den viktigste risikofaktoren for tap av friske leveår, nest etter tobakk. De negative konsekvensene rammer ikke bare den som drikker, men også pårørende, lokalmiljøet, arbeidsplasser og samfunnet som helhet. Sammenlignet med andre europeiske land har Norge et lavt totalkonsum av alkohol, som også interpellanten var inne på. Vi har tatt i bruk mange virkemidler for å regulere tilgjengeligheten til alkohol og redusere etterspørselen. Bevilgningsordninger og vinmonopolordningen begrenser tilgjengeligheten, mens avgifter og holdningsskapende virkemidler bidrar til å få ned etterspørselen. Siden 1930-tallet har vi hatt en streng promillelovgivning i trafikken. Dette er et sentralt virkemiddel for å regulere inntak av alkohol i risikosituasjoner. Nesten alle EU-land har nå innført promillegrense på 0,5 eller strengere, og det har hatt positive resultat for trafikksikkerheten. Å få folk til å drikke mindre kan være en utfordring, ikke minst fordi alkohol gir mange en umiddelbar og positiv effekt for den enkelte. Den absolutte risikoen for alvorlige skader eller sykdom som følge av egen drikking oppleves dessuten lav for de fleste, og en del helseskader vil først merkes etter mange år. Regjeringen arbeider med flere tiltak for å endre holdninger til alkohol og forebygging for å hindre at alkohol skal gå ut over helse og velferd. Reklameforbudet er viktig for å begrense alkoholforbruket, særlig blant ungdom. Forbudet signaliserer også at alkohol er en vare med en rekke mulige skadevirkninger, og at det er behov for særlig regulering av denne varen. Selv om alkohol er en lovlig vare, er det ikke en alminnelig vare. Derfor er det viktig å opprettholde et strengt reklameforbud. Regjeringen legger stor vekt på å videreføre unntaket fra direktivet om audiovisuelle tjenester om alkoholreklame i utenlandske tv-sendinger som blir vist i Norge, og har derfor arbeidet aktivt overfor EU på dette området. Holdningsskapende arbeid er et viktig virkemiddel for å nå målene i alkoholpolitikken. Holdninger og atferd skapes og kan endres av informasjon og kunnskap. Regjeringen har lagt vekt på dette gjennom informasjons-, opplærings-, samarbeids- og kontrolltiltak. I Opptrappingsplanen for rusfeltet er det et delmål å styrke informasjonsarbeidet. Helsedirektoratet vil legge stor vekt på alkohol og helse i 2011. Forebygging og tidlig intervensjon er høyt prioritert. I flere år har de drevet holdningsskapende arbeid gjennom informasjonskampanjer rettet mot gravide. I fjor høst lanserte de en ny kampanje mot alkoholbruk under svangerskapet og en TV-kampanje om alkoholbruk i samvær med barn og unge. En kampanje som retter seg mot foreldre til tenåringer, skal relanseres. Kampanjen heter «sette grenser», og den legger vekt på foreldrenes betydning som grensesettere og rollemodeller når det gjelder alkohol. Det er også viktig at kommunene er seg sitt ansvar bevisst, og bruker de svært gode mulighetene for kontroll og reaksjon som ligger i alkoholloven. Vi har satt i gang en rekke tiltak for å øke kunnskapen om og bruken av kontroll- og reaksjonsmulighetene. Helsedirektoratet har lagt til rette for at kommunene skal igangsette programmet som kalles «Ansvarlig vertskap». Det handler om informasjon, opplæring og kontrolltiltak ved salg og skjenking av alkohol. Hensikten er å forebygge akutte skadevirkninger og å begrense barn og unges adgang til alkohol. Stadig oftere ser vi positiv omtale av alkohol i alle typer medier. Informasjonsarbeid fra myndighetene må hele tiden konkurrere med andre påvirkningskanaler som har et annet budskap. Dette er utfordrende. Redaksjonell omtale og innslag som ikke har markedsføring av alkohol som mål, er ikke definert som reklame etter loven. Derfor er slik omtale heller ikke forbudt. Men jeg vil understreke at redaktørene har et stort ansvar når det gjelder å vurdere innhold og omfang av nyhets- og reportasjestoff om alkohol og alkoholbruk. De frivillige organisasjonene har en svært viktig oppgave i det rusforebyggende arbeidet. For 2011 er det bevilget 94 mill. kr til disse organisasjonene. Mange av tiltakene bidrar til å øke bevisstheten om alkoholskader, styrke lokal alkoholpolitikk og støtte opp om alkoholfrie soner. Det kan være i trafikken, i arbeidslivet, på sjøen, i idretten og der barn og unge oppholder seg. Denne innsatsen er viktig, ikke minst fordi de alkoholfrie sonene er under press på grunn av økt alkoholforbruk og endrede drikkemønstre. En stor andel av alkoholkonsumet foregår i tilknytning til arbeidslivet, særlig i tilknytning til jobbreiser, seminarer, julebord og andre sosiale anledninger. AKAN får støtte til å forebygge rusproblemer i arbeidslivet. Klarer vi å fange opp atferdsproblemer og signaler på uheldig alkoholbruk tidligere, har vi bedre muligheter for å hindre at problemene utvikler seg og endrer holdninger. Derfor må vi se holdningsskapende arbeid og tidlig intervensjon i sammenheng. Det gjelder både for barn, unge og voksne som har eller står i fare for å få en risikofylt alkoholbruk. Helsedirektoratet har derfor utarbeidet en veileder for tidlig intervensjon på rusfeltet. Regjeringen vil i løpet av året legge frem en ny stortingsmelding om rusmiddelpolitikken. Alkohol vil ha en viktig plass i denne meldingen. Vi må hele tiden vurdere hvilke tiltak som er hensiktsmessige for å nå målet om å redusere skadevirkningene av alkohol, og holdningsskapende arbeid vil stå sentralt. Alkohol er en av de viktigste risikofaktorene for sykdom og død. Denne utfordringen må møtes med en helhetlig virkemiddelpakke, som også omfatter holdnings- og informasjonsarbeid i tillegg til restriktive regulerings- og avgiftstiltak som i dag.