Olemic Thommessen (Høyre), 2007-12-05:
På felt etter felt ser vi at Regjeringen har en lite entusiastisk holdning overfor private aktører. Hva enten vi diskuterer barnevernet eller rehabilitering, er det en halvhjertet tilnærming som viser at det å håndtere private aktører sitter en smule inne. Over halvparten av norske barnehagebarn går i private barnehager. De private utbyggerne er helt nødvendige for å holde tempoet i utbyggingen oppe, slik at vi kan nå full barnehagedekning fortest mulig. Det spørsmålet som ligger i luften, er imidlertid hvilken linje Regjeringen vil legge seg på den dagen det er full barnehagedekning og det blir konkurranse om plassene. Vil man fortsatt høre forsikringene fra de rød-grønne partiene om at private aktører er bra – eller vil det bli lagt opp til et løp som marginaliserer de private aktørene, slik vi nå ser det innenfor de private barnehagene og innenfor rehabiliteringen. Det er i dette perspektiv det er lett å forstå at de private utbyggerne føler usikkerhet rundt hvilke rammebetingelser de egentlig har å holde seg til. Når vi har fremmet dette forslaget, er det fordi vi mener at dagens regelverk ikke gir det sikkerhetsnettet som de private aktørene trenger – heller ikke i forståelsen av hvilken fremtid de har. Jeg tar brevet fra statsråden til komiteen til etterretning, og ser at det her er klagemuligheter i lange baner. Inntrykket vi sitter igjen med etter mange møter med frustrerte barnehageeiere og etter godt dokumenterte tall fra Private Barnehagers Landsforbund, er nok dessverre et annet. Det faktum at frustrasjonene er så mange og så uttalte, er i seg selv et utgangspunkt for at statsråden kanskje burde innta en mer ydmyk holdning og vise større imøtekommenhet i forhold til å ta tak i dette. Jeg innrømmer gjerne at det ikke er lett. Vi strevet også med dette da vi satt i regjering, men vi later ikke som om det er godt nok. Vi lener oss ikke tilbake i stolen og hevder at dette fungerer greit, og at klageadgangen er til stede, når vi ser aktører som så ettertrykkelig kan vise til at dette faktisk ikke fungerer i det praktiske liv. Vi mener det er et sykdomstegn når folk føler seg urettferdig behandlet og man kan dokumentere – i hvert fall på dette punktet – at ting ikke er på stell. Da bør vi, enten vi mener det er riktig eller ikke, faktisk gå inn og gjøre en jobb for å skape et grunnlag for å forsikre oss om at ting er på stell. Vi ser f.eks. at det heller ikke er fastsatt noen tidsfrist for når kommunene plikter å gi tilbakemelding om finansiering, for å sikre forutsigbarhet om de økonomiske rammevilkårene. En slik sak burde det være enkelt å ta tak i. Skal man drive virksomhet, vil alle forstå at man faktisk må ha beskjed om hvilke rammer man har å holde seg til, på et relativt tidlig tidspunkt. Vi ønsker oss et system som er mer oversiktlig, mer transparent og mer tillitvekkende overfor dem som skal arbeide opp mot det. Vi ønsker oss et regelverk som skaper trygghet for de private barnehagene, også etter at full barnehagedekning er på plass. Vi ønsker oss faktisk også en politikk som ikke fremstår som halvhjertet i forhold til det å ønske de private bidragsyterne velkommen. Vi tar til etterretning at man jobber med en ny fordelingsordning, og at man skal komme tilbake med en sak om det. Vi avventer den med en viss spenning og forventning i forhold til hva den faktisk vil inneholde. Når man ikke vil imøtekomme oss ved denne korsvei, håper jeg i alle fall at det er godt trykk på fremdriften i forhold til det man nå jobber med. Jeg håper også at man tar inn over seg det behov som vi gjennom dette forslaget ønsker å sette fingeren på, nemlig behovet for at det er enkelt tilgjengelig hva som er der – at vi ikke på nytt opplever at en samlet privat sektor på dette området kommer og ikke forstår hva de står overfor, ikke føler at de har ryddige regler å forholde seg til, og ikke har redskap til – i hver sine kommuner – å etterprøve om den behandlingen de har fått, er riktig. Det bør vi altså ikke oppleve. Jeg håper at man legger seg det på minne. Så er jeg lei for at vi ikke får oppslutning om det forslaget vi nå har fremmet. Vi tror det vil være nyttig, for det innebærer noe vesentlig mer enn en kartlegging, noe jeg forstår at det arbeides med, men vi får nok anledning til å følge opp dette etter hvert.