Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2020-11-26:
Egentlig skulle forsvarspolitikk vært noe vi alle var opptatt av og enige om. For hva kan i bunn og grunn være viktigere enn forsvaret av landet vårt, der det strekker seg furet og værbitt fra Lindesnes til Nordkapp? Likevel opplever vi at Forsvaret ikke helt når opp når det skal defineres hva som virkelig er de store og viktige sakene. Siden Forsvaret er så sammensatt, der alt på en måte henger sammen med alt, er det ikke like enkelt bare å bevilge penger, gå til anskaffelser, forsere og fremskynde. Det har vi igjen sett gjennom arbeidet med langtidsplanen, som Stortinget først altså sendte i retur til regjeringen, fordi den var for svak. Nå har utenriks- og forsvarskomiteen gjennom et krevende og grundig arbeid forbedret planen på flere områder, ikke minst på personellsiden og i spørsmålet om helikoptre til spesialstyrkene og Hæren i nord. Gjennom to og en halv uke med forhandlinger var Fremskrittspartiet en av pådriverne for å få til bedre løsninger på bl.a. disse spørsmålene, sammenlignet med det som lå på bordet fra regjeringen. Det er godt å se at vi lyktes med det. Allerede neste år skal antall årsverk i Forsvaret økes med 300. Økningen skal skje i tråd med anbefalingene i Forsvarssjefens fagmilitære råd. Deretter legger langtidsplanen opp til solid bemanningsøkning videre mot 2024 og 2028. Fremskrittspartiet er også fornøyd med å ha fått gjennomslag for en styrking av Cyberforsvaret med ti nye spesialiststillinger i 2021, ut over den allerede nevnte økningen i antall årsverk, likeledes for vårt ønske om at det skal opprettes en ny maritim innsatsskvadron i Marinejegerkommandoen, med utgangspunkt i Ramsund orlogsstasjon. Jeg røper ingen hemmelighet om jeg sier at spørsmålet om anskaffelsen av nye helikoptre til spesialstyrkene og Hæren var krevende i forhandlingene om langtidsplanen. Fremskrittspartiet er fornøyd med at det samtidig med anskaffelsen av nye helikoptre til spesialstyrkene fra 2024, også kommer på plass nye helikoptre til dedikert helikopterstøtte for Hæren, organisert i én skvadron på Rygge og én skvadron på Bardufoss, for å understøtte og samvirke med Hæren. Det er et stort skritt i riktig retning. Likeledes er vi fornøyd med at kvalitetsreformen i Heimevernet fortsetter, noe som sikrer årlig trening for alle HV-distrikter og fortsatt innfasing av nytt materiell innenfor rammen på 40 000 soldater. Det er en kjent sak at beslutningen om nedleggelsen av Andøya fortsatt diskuteres. Med hensyn til Andøy-samfunnet er det derfor beklagelig at intet flertall fant sammen i behandlingen av langtidsplanen om en avklaring av arealbruk og båndlegging av arealer tilknyttet Andøya flystasjon. Fremskrittspartiet ønsket en slik avklaring før 1. februar neste år, men fikk bare støtte av Arbeiderpartiet for et slikt forslag. Det er en sak vi snarlig må komme tilbake til. Ved siden av langtidsplanen behandler vi et representantforslag om en plan for flytting av den maritime overvåkingskapasiteten fra Andøya til Evenes. Det er også en sak som fortsatt diskuteres blant mange, med bakgrunn i Stortingets vedtak fra 2012 om å etablere en fremskutt operasjonsbase for kampfly på Evenes flystasjon. Det er viktig å understreke at det fra regjeringen til Stortinget verken i utredningsarbeidet eller i gjennomføringen av planlagte tiltak fra regjeringen har fremkommet forhold som tilsier at forutsetningene som lå til grunn for Stortingets vedtak, er vesentlig endret. La meg bare kort nevne at det skal etableres en felles rekruttskole på Terningmoen. For Fremskrittspartiet har det vært viktig å få gjennomslag for at det i forbindelse med dette også skal utredes å benytte Haslemoen og Drevjamoen som supplement til rekruttskolen som lokaliseres på Terningmoen. Spesielt interessant kan det være å se på mulighetene for å benytte skytebaner og øvingsområdene tilknyttet Haslemoen. Haslemoen er i dag i privat eie, men er ofte benyttet av Heimevernet og har huset utenlandske styrker i forbindelse med øvelser. Et samarbeid mellom Forsvaret og eierne om bruk av Haslemoen, hvor Forsvaret leier det vi har behov for når behovet oppstår, vil kunne være økonomisk gunstig og gi Forsvaret større handlefrihet på andre områder. Vi ser frem til at regjeringen kommer tilbake til dette i forbindelse med statsbudsjettet for 2022. Overordnet kan man si at innretningen av Forsvaret og norsk sikkerhets- og forsvarspolitikk i bredere forstand helt siden annen verdenskrig har vært basert på erkjennelsen av at sikkerhetsutfordringene vi som nasjon står overfor, overgår det Norge alene vil være i stand til å mønstre av kapasitet. Derfor er det betryggende at de aller fleste av oss slutter opp om at det fremtidige samarbeidet og tilhørigheten til NATO er ytterst nødvendig. I denne, som i mange andre sammenhenger, vil det være uforsvarlig å velge alenegang. Vi klarer oss simpelthen ikke best alene i dette spørsmålet, heller. NATO-medlemskapet har vært en bærebjelke for norsk sikkerhets- og forsvarspolitikk i over 70 år, og det transatlantiske samarbeidet vil fortsatt være av avgjørende betydning for Norges sikkerhet. Forsvaret har gjennom hele etterkrigsperioden vært bygd på teknologiske fremskritt og industriell utvikling. Nettopp derfor har det for Fremskrittspartiet vært så viktig å få gjennomslag for at Norge skal slutte seg til Det europeiske forsvarsfondet, EDF, der nettopp disse tingene vektlegges og vil være av avgjørende betydning for norsk forsvarsindustri i fremtiden. Min gode kollega Christian Tybring-Gjedde vil snakke mer om dette i sitt innlegg litt senere i debatten. Fremskrittspartiet mener at omstillingen av Forsvaret til et innsatsforsvar i tiårene etter den kalde krigen var nødvendig og riktig, men gikk for langt. Forsvaret ble marginalisert, og bevisstheten rundt behovet for et eget forsvar ble satt i skyggen av en verden i endring. Den sikkerhetspolitiske virkeligheten endrer seg raskt og uforutsigbart. Endringene er større og mer komplekse enn på mange år. Stormaktrivalisering mellom et sterkt voksende Kina, et Russland som ønsker å posisjonere seg på den internasjonale arenaen, og et USA som utfordres både økonomisk og militært, resulterer i mindre oversiktlighet og større grad av usikkerhet. Derfor er NATO viktigere enn noen gang, samtidig som alliansen opplever divergerende syn på de sikkerhetspolitiske utfordringene, og USAs fokus i retning av Kina medfører at de europeiske medlemslandene må ta mer ansvar for egen sikkerhet. At den påtroppende presidenten i USA har signalisert at han skal kutte kraftig i bevilgningene til Forsvaret, medfører også større press på øvrige allierte for å kompensere USAs kommende nedbygging av kapasiteter. Norsk sikkerhets- og forsvarspolitikk har som mål å sikre Norges suverenitet, territorielle integritet og politiske handlefrihet. Forsvarets grunnleggende rasjonale er å ha en avskrekkende effekt på mulige angripere og forsvare Norge og allierte mot eksterne trusler, angrep og anslag. Norge må ha et moderne forsvar som inngår i en sterk og troverdig allianse. Dette vil ha en avskrekkende effekt og reduserer sannsynligheten for at vi kommer i en situasjon hvor Norge eller Norges alliertes sikkerhet utfordres og må forsvares med militærmakt. Fremskrittspartiet mener dagens trusselbilde krever bedre reaksjonsevne og utholdenhet enn hva Forsvaret i dag leverer. Dets størrelse må opp på et nivå som sikrer at pålagte oppgaver kan løses. Det er viktig at oppgaver, organisasjonsstørrelse og økonomi henger sammen. Det er avgjørende å opprettholde Norges rolle og kompetanse på strategiske forhold i nordområdene. Videre skal Forsvaret kunne utføre daglige nasjonale oppgaver, bidra til troverdig avskrekking og være en alliert ressurs i det kollektive forsvaret i NATO. Det er nødvendig å øke beredskapsbeholdninger og styrke bemanningen for å øke reaksjonsevnen og utholdenheten til våre militære styrker. Kanskje overraskende for noen samlet komiteen seg om at det igjen skal etableres en egen forsvarskommisjon. Slike har tidligere vært satt ned når globale og politiske omveltninger har skapt en ny forsvars- og sikkerhetspolitisk situasjon. Med tanke på mange av de utviklingstrekkene som skisseres i langtidsplanen, er det derfor nå behov for en ny forsvarskommisjon, for å sørge for en bred og åpen dialog om forsvars- og sikkerhetspolitiske utfordringer og til å gi innspill til arbeidet med kommende langtidsplaner. Jeg innrømmer at jeg er spent på hvordan kommisjonen blir sammensatt. Det er alltid sterkt å høre Forsvarets slagord, så la meg derfor sitere det: «For alt vi har. Og alt vi er.» For meg understreker dette den ultimate viktigheten av hva Forsvaret er for landet vårt, og for oss alle.