Hårek Elvenes (Høyre), 2020-11-26:
Først vil jeg takke saksordføreren for et godt saksordførerskap med vilje til å finne brede løsninger. Å gjenreise Forsvarets kampkraft vil nødvendigvis gå over flere stortingsperioder. I 2013 startet daværende forsvarssjef Haakon Bruun-Hanssen og daværende forsvarsminister Ine M. Eriksen Søreide en total gjennomgang av tingenes tilstand i Forsvaret. Konklusjonen var begredelig: Forsvaret sto overfor en styrt avvikling med mindre man la 180 mrd. kr mer i Forsvaret de neste 20 årene. Det har inneværende langtidsplan styrt etter. Grunnmuren måtte repareres før vi kunne gå i gang med de store investeringene. Langtidsplanen må ses i sammenheng med tidligere langtidsplaner og bør absolutt ha et perspektiv over fire år. Beslutninger tatt i forrige periode legger bindinger for framtidige perioder, ikke minst økonomisk. Kostnadene fordeler seg over mange år. Det samme gjør innfasingen av store våpensystemer og materiell, og effekten kommer etter hvert. Norsk forsvars- og sikkerhetspolitikk kan ikke innrettes alt etter om det blåser varmt eller kaldt fra øst. Vår sikkerhetspolitikk må innrettes mot det faktum at vi ligger der vi ligger som land, og at vi har en stormakt som nabo. Helt siden annen verdenskrig har Norge hatt sikkerhetspolitiske utfordringer som er langt større enn det vi som en liten nasjon har vært i stand til å håndtere på egen kjøl. Derfor er vi medlem av NATO, og NATO-medlemskapet er kjernen i vår evne til avskrekking. I den nye langtidsplanen, som vi i dag skal vedta, tar Norge større ansvar for egen sikkerhet. Men Norge har et betydelig ansvar på NATOs nordflanke. Våre våpensystem, vårt materiell og våre soldater skal gi en best mulig nasjonal operativ effekt, men må også kunne samvirke og bidra til NATOs kollektive forsvar. Neste langtidsplan vil fortsette oppbyggingen av Forsvaret med intensivert kraft, særlig i Nord-Norge, rett og slett fordi våre sikkerhetspolitiske utfordringer primært ligger i nord, med nordområdenes strategiske betydning og økt stormaktrivalisering. La meg nevne: Oppbyggingen av Finnmark landforsvar fortsetter. Det opprettes en ny kampbataljon ved garnisonen i Porsanger. Brigaden i Nord-Norge får en ny manøverbataljon, og det slår nødvendigvis inn på størrelsen i støttebataljonene. Brig N skal få nye stridsvogner. Selve hovedkampsystemet i Hæren skal fornyes, ca. 80 i antall. Brigaden i Nord-Norge får også systemer for langtrekkende ild. Og i disse dager tas det nye artillerisystemet i bruk. Alle forsvarsgrener bygges nå opp samtidig. Det gjennomføres et stort forsvarspolitisk løft som krever veldig mye økonomisk og også gjennomføringsmessig av organisasjonen i Forsvaret: nye kampfly, nye maritime overvåkingsfly, oppgradering av Sjøforsvarets fartøyer, nye kystvaktfartøy, luftovervåkingsradar og et HV som aldri har vært bedre rustet enn i dag. Dessuten forsterkes også luftvernsystemet NASAMS mot kryssermissiler. Forsvarets operative evne er i dag betraktelig bedre enn for fire år siden. Vi er ikke i mål, men vi er utvilsomt på riktig vei. Hele 180 mrd. kr skal de neste åtte årene brukes på nye våpensystemer og nytt materiell. Regjeringen har fremmet den nye langtidsplanen og samfunnssikkerhetsmeldingen samtidig, og det med god grunn. For skillelinjen mellom samfunnssikkerhet og statssikkerhet er i ferd med å viskes ut. I gråsonen mellom samfunnssikkerhet og statssikkerhet ser vi at det dukker opp bruk av nye virkemidler. Konvensjonelle virkemidler og ikke-konvensjonelle virkemidler har en tendens til gå over i hverandre – det samme med statlige og ikke-statlige aktører. Derfor møter regjeringen disse nye truslene med et sett av nye virkemidler, bl.a. ved å styrke E-tjenesten, styrke Cyberforsvaret og ikke minst styrke fagmiljøet i Forsvaret knyttet til strategisk kommunikasjon for å kunne demme opp for påvirkningsaksjoner som vi har sett vært brukt i land som ligger oss ganske nær. Til slutt vil jeg takke Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet for å ha bidratt til et bredt flertall for denne langtidsplanen og også bidratt med konstruktive forbedringer. Dette styrker vårt lands trygghet, og det styrker forutsigbarheten i utviklingen av Forsvaret. Det er særdeles viktig i denne så usikre tiden.