trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald Victor Hove (Høyre), 1998-11-23:
Det har i en del saker som har vært til behandling i justiskomiteen, tidvis vært sagt at disse arbeidene omtrent var klar fra den forrige regjering, og at den nye regjeringen derfor hadde mye å bygge på da den overtok. Nå er faktisk situasjonen den at for oss stortingsrepresentanter er det umulig å vite hvor langt en sak er kommet i et departement. Den eneste som derfor kan svare på spørsmålet om hvor mye av forarbeidet som her måtte ha vært gjort, er vel i og for seg justisministeren. Hvis jeg ikke oppfatter kutymene i dette huset helt feil, er det egentlig ikke god tone av en statsråd i særlig grad å gå inn på hva den forrige statsråd har gjort. Denne påstanden om at meldingen i grunnen var ferdig før regjeringen Bondevik overtok, er fullstendig udokumentert og en påstand som det ut fra god kutyme egentlig ikke er riktig å gå særlig mye inn på. Vi får bare konstatere at i løpet av de to og et halvt årene man hadde, beviste man i alle fall ikke at man hadde gjort denne meldingen ferdig. Det er i grunnen det vi kan konstatere, og alle forsøk på noe annet blir det rett og slett litt vanskelig å forholde seg til. Når det gjelder praktiseringen av offentlighetsloven, er det ikke tvil om at den nye regjeringen har medført en større åpenhet i forvaltningen basert på gjeldende lov. Det viser all tilgjengelig statistikk om praktisering av offentlighetsspørsmålet. Ikke minst for Nærings- og handelsdepartementet viser statistikken en betydelig nedgang i prosentandelen på avslag. Når det gjelder spørsmålet knyttet til den konkrete saken, får jeg bare erkjenne at den kjenner jeg ikke, og da er jeg ute av stand til å kunne kommentere den nærmere.
Harald Victor Hove (Høyre), 1998-11-23:
Som man kanskje har registrert, er dette en sak som både undertegnede som person og Venstre som parti har et ganske sterkt engasjement i. Jeg håper derfor at det kan tilgis at jeg ikke klarte å få sagt alt jeg ønsket å si løpet av et 5-minutters innlegg – slik at dette innlegget i noen grad supplerer det innlegget som jeg holdt tidligere. For å ta et lite spørsmål i representanten Rasmussens innlegg nettopp: Jeg vil få lov å understreke at han stilte spørsmål om det kunne «sies klarere». Mitt svar på det spørsmålet er faktisk: Ja, det kunne sies klarere enn det komiteflertallet samlet står bak når det gjelder § 5 annet ledd. Det er helt klart at på det punktet har først Regjeringen, og senere også regjeringspartiene i merknadene i komiteinnstillingen gått lenger enn det flertallet i komiteen faktisk gjør. Det fører meg over til et spørsmål som jeg har lyst til å bruke noen setninger på. Det er spørsmålet om opplysninger, og da særlig faktiske opplysninger. Offentlighetsloven er en lov som i veldig stor grad knytter spørsmålet om ja eller nei til offentlighet til dokumenter. Det vil etter vår oppfatning være en videreutvikling av dette hvis man i lovgivningen i større grad knytter spørsmålet om unntak fra offentlighet til opplysningene i dokumentet, og derfor går lenger enn det loven i dag gjør, med hensyn til å si at selv om det måtte være én opplysning i dokumentet som tilsier unntak, skal allikevel resten av dokumentet kunne kreves offentliggjort. Det andre og, når alt kommer til alt, kanskje viktigste spørsmålet i loven er spørsmålet om faktiske opplysninger i dokumenter. Her er det ikke tvil om at regjeringspartiene i komiteen går lengst når det gjelder å gi uttrykk for at man må gå videre i dette arbeidet med en svært positiv holdning i forhold til det å si at faktiske opplysninger alltid skal være offentlige. Hvor langt man her kan gå – og der skal det erkjennes at også spørsmål om byrdefullhet og lignende kommer inn i bildet – må man i grunnen finne ut i det videre arbeid. Så bare litt til det forslaget som er fremmet av Venstre og SV. Gir man først åpning for at man kan kreve at man ikke skal stå på søkerlisten, blir det i realiteten fritt fram for at selve åpenheten om dette blir eliminert. I forhold til en del stillinger er det viktig at man vet hvem som er søkerne – med andre ord hvem som ikke fikk stillingen, ikke bare hvem som fikk stillingen. Det er viktig også ut fra et demokratihensyn, ut fra det å vite hvordan man rekrutterer til den offentlige forvaltning.
Harald Victor Hove (Høyre), 1998-11-23:
Bare til spørsmålet om det er mulig å si det klarere: Jeg holder fast ved «ja». For når flertallet eksemplifiserer med en type situasjon som burde tilsi offentlighet, er det svært trolig at Presseforbundet har rett når de hevder at eksemplene man bruker, faktisk er eksempler hvor også dagens lov tilsier offentlighet. Og da blir faktisk ikke dette så klart som det representanten Rasmussen har gitt uttrykk for. Når det gjelder faktiske opplysninger, er det ikke tvil om at både Regjeringen og regjeringspartiene går lenger enn det den samlede komite er med på, og det er viktig. Men la meg likevel til slutt, fordi det er blitt etterlyst at det også fra Venstres side blir uttrykt glede over den tilslutning som er gitt, få lov til her å gi uttrykk for glede over den tilslutning som også er gitt fra Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og SV til viktige deler av dette.
Bjørn Hernæs (Høyre), 1998-11-23:
Jeg merker meg at representanten Hove etterlyser opposisjon til Regjeringen, men det er nå engang slik i denne saken som i de fleste andre saker vi har behandlet i Stortinget i den senere tiden, at Regjeringen finner rikelig med opposisjon i sine egne støttepartier. Representanten Hove står jo for opposisjonen i denne saken, riktignok ikke i forhold til Regjeringens forslag, men i forhold til de forslagene som regjeringspartiene i justiskomiteen er kommet frem til sammen med de andre partiene, så opposisjon blir det allikevel. Ellers var det så mye glede i replikken fra representanten Hove at jeg ikke ser noen særlig grunn til ikke å delta i disse gledesytringene. Når representanten Hove sier at han setter pris på støtten fra Høyre, at den til og med går lenger enn han føler at støtten fra visse andre partier gjør, må jeg minne om at regjeringen Bondevik generelt får støtte fra Høyre. Det er bare det problem at hver gang den får denne støtten, uttaler den seg med stor beklagelse og sier at den egentlig ville hatt støtten fra helt andre hold. Men hvis vi kan bruke denne lille replikkvekslingen i forbindelse med denne saken i et mer generelt perspektiv, kan jo dette åpne for mye glede frem mot jul. For å være helt ærlig når det gjelder resten av replikken fra Hove: Han åpnet med å si at hensikten med replikken var å få uttrykt denne gleden, og så følte han tydeligvis på slutten av replikken at han pliktskyldigst måtte stille et spørsmål, men for å si det rett ut så fikk jeg ikke tak i hva han egentlig mente. Og i den utstrekning jeg fikk tak i det, var det så ubetydelig i forhold til det vi står for, at jeg ikke finner noen grunn til å gå noe særlig nærmere inn på det.
Bjørn Hernæs (Høyre), 1998-11-23:
Når det gjelder forslag nr. 1, er det Venstre som har utøvet den sedvanlige opposisjonen mot partigruppene som står bak Regjeringen. Hvis forslaget ikke blir omgjort til oversendelsesforslag, vil jeg anmode Høyres gruppe om å stemme imot. Det samme gjelder forslag nr. 2, fra Sosialistisk Venstreparti.
Tor Nymo (Senterpartiet), 1998-11-23:
Når Stortinget i dag behandler denne innstillingen om offentlighetsprinsippet i forvaltningen, er det en foreløpig sluttstrek for en sak som over lang tid har vært omfattet av sterk interesse. Det er all grunn til å gi honnør til departementet for solid politisk håndverk. Meldingen er ikke, som noen hadde fryktet, en ren beskrivelse av situasjonen i dag, den gir på flere punkter også klart uttrykk for Regjeringens vurderinger og forslag til løsninger. Innsyn, åpenhet og tilgang til informasjon fra det offentlige er sentrale forutsetninger for et levende lokaldemokrati. Bare gjennom tilgang til slik kunnskap blir allmennheten i stand til å medvirke i samfunnsdebatten. Offentlighetsloven fastsetter et prinsipp om at enhver har rett til innsyn i forvaltningens saksdokumenter. Hovedregelen er at forvaltningens saksdokumenter er offentlige så langt det ikke er gjort unntak i lov eller i medhold av lov. Offentlighetsprinsippet innebærer at den offentlige forvaltning skal legge til rette for størst mulig grad av innsyn og åpenhet. Innstillingen bærer bud om stor grad av enighet. Saksordføreren har foretatt en god gjennomgang av hovedtrekkene i innstillingen. Jeg skal derfor nøye meg med noen kommentarer knyttet til deler av innstillingen. I dag opplever vi at tradisjonell informasjonsutveksling av papir er avløst av elektroniske hjelpemidler. Det stiller oss overfor store utfordringer, ikke minst i forhold til personvernmessige problemstillinger. Mer tilgjengelig informasjon behøver ikke på noen måte være negativt i forhold til personvernet, snarere tvert imot. Bedre kildetilgang gjør det utvilsomt enklere å oppdage og korrigere feilaktige og ufullstendige opplysninger. Det har ved en rekke anledninger blitt gitt uttrykk for at det har vært behov for å vurdere offentlighetsprinsippet i forhold til Stortingets organer. Som andre har vært inne på, er det grunn til å understreke at virksomheten i dette hus også i dag preges av åpenhet og offentlig innsyn. I Senterpartiet er vi tilfreds med at komiteen gir uttrykk for at det ikke er behov for generelt å unnta Stortinget fra offentlighetsprinsippet. Vi ser det også som positivt at Regjeringen får støtte for sitt forslag om at hele regelverket vedrørende journaler gjøres gjeldende for den kommunale og den fylkeskommunale sektor, og at reglene som offentlighetsloven og arkivinstruksen har om journalføring, samles. Når det gjelder dokumentoffentlighet i kommunene, er det grunn til å merke seg at en enstemmig komite er enig med Regjeringen i at retten til innsyn i kommunenes dokumenter må være like vid som innsynsretten i de statlige forvaltningsorganers dokumenter. Det er også all grunn til å tro at publikum tar godt imot Regjeringens forslag til lovendringer som tar sikte på å skape større åpenhet i kommunene. Det er ingen grunn til å bli overrasket over at en enstemmig komite støtter Regjeringens initiativ for å spre kunnskap om og sikre en bedre etterlevelse av offentlighetslovens regler. For å oppnå troverdighet og tillit er det av største betydning at det blir gitt informasjon og kunnskap omkring offentlighetslovens formål og funksjon.
Tor Nymo (Senterpartiet), 1998-11-23:
Jeg hadde ikke tenkt å ta ordet, men jeg vil for ordens skyld gjøre oppmerksom på at Stortinget etter at komiteen avgav sin innstilling, har mottatt et brev fra Justisdepartementet der det fremgår at Helsetilsynet nå generelt anbefaler at alle som er smittet av hepatitt C-virus gjennom blodprodukter de har fått fra helsevesenet før man kunne ekskludere smittefaren, bør ytes en billighetserstatning på 100 000 kr. Dette nye standpunktet fra Helsetilsynet berører sak nr. 24 i proposisjonen, der det er innvilget erstatning med 25 000 kr. Komiteen har i sin innstilling anbefalt at klagen ikke tas til følge. Jeg finner ikke grunn til å foreslå noen endringer i komiteens innstilling når vi nå er kommet så langt i behandlingsprosessen, men vil understreke at komiteen ikke vil ha noen innvendinger til en revurdering av erstatningsbeløpet i sak nr. 24 på bakgrunn av Helsetilsynets nye vurdering, og forutsetter at departementet fremmer saken til ny vurdering i Billighetserstatningsutvalget, slik departementet også varsler i sitt brev.
Aud Inger Aure (Kristelig Folkeparti), 1998-11-23:
Grunnen til at jeg bad om ordet nå, var at jeg også ønsket å gjøre Stortinget oppmerksom på denne saken. Jeg vil – med presidentens tillatelse – referere for Stortinget det brevet som jeg sendte til Presidentskapet og som gjelder billighetserstatningsutbetaling av statskassen. Jeg viser der til Innst. S. nr. 25 for 1998-99 fra justiskomiteen om billighetserstatninger av statskassen, og sier videre: «Til orientering meddeles:I sak nr. 24 har Billighetserstatningsutvalget innvilget en erstatning på kr 25 000. I et brev av 21. august d.å. til Justisdepartementet som sekretariat for Stortingets billighetserstatningsutvalg anbefaler Statens helsetilsyn nå generelt at alle som er smittet av hepatitt C-virus(HCV) gjennom blodprodukter stilt til disposisjon av helsevesenet før det var kunnskapsmessig eller teknisk mulig å ekskludere smittefaren, bør ytes en billighetserstatning stor kr 100 000.Justisdepartementet som sekretariat for Stortingets billighetserstatningsutvalg vil påse at denne generelle anbefaling vil danne grunnlag for behandlingen av tilsvarende saker og at dette også gir grunnlag for å fremme sak nr. 24 til ny vurdering.» (HCV)
Unn Aarrestad (Senterpartiet), 1998-11-23:
Det har lenge vore etterlyst ei stortingsmelding for å få drøfta prinsippet om offentlegheit i forvaltinga. I alt sju ulike private forslag har vore reiste i Stortinget sidan 1993 for å sikra innsyn i offentleg forvalting. I tillegg har det vore reist forslag om å grunnlovfesta offentlegheitsprinsippet. Denne lova er nå bortimot overmoden for drøfting og endring. Det er vel ikkje ei lov i Noreg, utanom vegtrafikklova, som har vorte broten så ofte som offentlegheitslova. Arbeidarpartiregjeringa såg ikkje ut til å vilja gjera noko med dette, jamvel om Jan Petter Rasmussen i dag sa at Arbeidarpartiet like gjerne kunne lagt fram denne meldinga. Forskjellen er at dei gjorde det ikkje. Det er derfor fint at meldinga nå er her. Sjølv var eg medforslagsstillar til at offentlegheitslova skulle gjelda for Statens nærings- og distriktsutviklingsfond, SND. Dette vart vedteke i Stortinget i juni 1995, mot ei arbeidarpartirøyst. Alt då hadde dette vore etterlyst mange gonger. Bakgrunnen for at eg med fleire reiste forslaget på nytt i 1995, var at det då kom spørsmål om korleis SND hadde nytta dei 900 mill. kr som Stortinget hausten 1994 løyvde til omstillingstiltak i næringsmiddelindustrien. På spørsmålet om korleis desse pengane var nytta, til kva type bedrifter og kvar i landet, var svaret då at det kunne ikkje stortingsrepresentantane få vita sidan offentlegheitslova ikkje galdt for SND. Men det var Stortinget som hadde løyvt desse offentlege pengane, og det verka heilt urimeleg – forstå det den som kan! Sjølvsagt kom då mistanken om at det var noko som måtte skjulast for Stortinget. Derfor er det fint at det er eit samla storting som etter forslag frå Regjeringa går inn for at positive vedtak i SND om tilskot, garantiar og risikolån vil verta omfatta av offentlegheitslova. Dette sikrar ålmenta innsyn i slike avgjerder. Elles har eg merka meg at det ikkje er fleirtal for å støtta Regjeringa sitt forslag om å oppheva unntaket frå offentlegheitslova for statsforetak. Grunngjevinga frå Arbeidarpartiet og Framstegspartiet for å gå mot dette er at det bør ut på høyring først. Men er det noko som er gjennomtenkt og gjennomdiskutert før, på alle felt gjennom mange år, så må det vera dette. Det kan vera grunn til å lura på om det er vikarierande motiv som er grunnen for å gå imot.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 1998-11-23:
Det er en gledelig dag for Venstre, og det er en viktig dag for Regjeringen og alle som er opptatt av større åpenhet i offentlig forvaltning, når det nå debatteres en melding som den som vi i dag har til behandling, med så bred tilslutning på viktige punkter. Og det er på mange viktige områder det tas sikte på å ta skritt i riktig retning. Jeg vil advare sterkt mot å bagatellisere de forslagene som det her er flertall for. Jeg har gått igjennom dette og funnet at det i alle fall er 15 områder hvor det foreslås å ta initiativ til viktige forbedringer som vil gi det ønskede resultatet, større åpenhet. Det er ingen tvil om at sentrumspartiene har hatt pådriverrollen i dette arbeidet. Tom Thoresen sa at han måtte holde seg til postulater når han skulle vurdere om det var forskjell på Arbeiderpartiets og sentrumspartienes holdning. Hvis en bruker litt tid på å gå inn i meldingen, kan en få hjelp av de faktiske forhold. Det er nemlig hevet over tvil at på flere viktige områder reserverer Arbeiderpartiet seg. Det gjelder bl.a. § 5 annet ledd, hvor de ikke støtter Regjeringens forslag om å oppheve hele eller deler av dette. Det er et meget viktig punkt. Det vet alle som har arbeidet med åpenhetsspørsmål. Her er altså Arbeiderpartiet ikke med i flertallet. Når det gjelder statsforetak, er Arbeiderpartiet heller ikke med på det offensive forslaget som Regjeringen fremmer. Og når det gjelder offentlig eide aksjeselskaper, er det en meget defensiv linje Arbeiderpartiet slår inn på. De er heller ikke med på sentrumspartienes opplegg når det gjelder faktiske opplysninger. Slik kan en fortsette å dokumentere at det er klar forskjell mellom den linjen sentrumspartiene står på, og den linjen Arbeiderpartiet står på. Når det gjelder de intensjonene Arbeiderpartiet hadde med sitt arbeid med offentlighetsmeldingen, må en holde seg til de utsagn som kom i den offentlige debatt om de ambisjonene partiet hadde. Av dem kan en slå fast at Arbeiderpartiet ikke hadde noe ønske om å gå så langt som sentrumsregjeringen la opp til. Sentrumsregjeringen har vært i den situasjonen som haren i et friidrettsfelt er – han skal sørge for god fart, men han skal samtidig sørge for at han ikke er så langt foran feltet at han mister kontakten med dem han må dra videre, for å komme til det ønskede resultat. Det som er viktig nå, er at det videre arbeidet med dette spørsmålet skjer på en offensiv måte. Det skjer definitivt best i regi av sentrumspartienes regjering.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 1998-11-23:
Representanten Rasmussen refererte til en sak i Justisdepartementet som han betegnet som noe av det groveste som hadde funnet sted når det gjaldt brudd på offentlighetsloven. Dersom man er ute etter det raffinerte og grove, foreligger det god litteratur på det området som beskriver praksis i Jagland-regjeringens og Harlem Brundtland-regjeringens tid, bl.a. fra Sivilombudsmannen, som påpeker grove overgrep i forhold til Justisdepartementet m.m. La nå det ligge. Det som er viktig nå, er å komme videre. Det er to områder der det er klare formuleringer i innstillingen, som det ikke har vært fokusert så mye på i dag. Det ene er at en legger opp til at en fort skal komme konkret tilbake til forslag, og da håper jeg Stortinget legger til grunn at det skal skje i sentrumsfart, ikke i arbeiderpartifart. Dessuten legges det opp til – og det er viktig – at en skal praktisere prinsippet om mer offentlighet offensivt til lovrevisjonen er vedtatt. Jeg synes det er viktig å få slått klart fast at det er uttrykt en vilje til å praktisere større åpenhet som bør få komme til uttrykk fra dags dato. Det bør kobles sammen med det målrettede holdningsskapende arbeidet som nå skjer bl.a. i departementene, og som har gitt et klart resultat, i den forstand at det nå er flere som ber om innsyn, som får det. Og når flere får innsyn, og det viser seg at det er mulig å nå fram med slike ønsker, er det også stadig flere som ber om innsyn. Begge deler er viktig i en demokratisk prosess. Det som er bildet nå, er at vi står med en mer offensiv holdning når det gjelder å praktisere åpenhet, og vi har fått et opplegg til lov der en er villig til å flytte viktige grensesteiner, slik at loven drar i samme retning. Det er en brukbar fasit etter et drøyt år med en ny regjering.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 1998-11-23:
Når det gjelder forslag nr. 1, har ikke Regjeringen fremmet forslag til endring på det punktet. Forslag til endring på dette punktet er reist i komiteen, og det er riktig at det er uenighet mellom sentrumspartiene i forhold til komiteinnstillingen. Når det gjelder forslag nr. 2, er det meget positivt at det blir oversendt – det ville alternativt blitt nedstemt her – for det er godt i samsvar med de ambisjonene Regjeringen har på dette punkt.
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 1998-11-23:
Forslag nr. 1, fra bl.a. Venstre, er et sterkt angrep på personvernet. Forslag nr. 2, fra SV, vil svekke de kommunale selskapenes forretningsvirksomhet. Jeg vil derfor anbefale vår gruppe å stemme imot begge forslagene.
Tom Thoresen (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Jeg foreslår Aud Blattmann.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 1998-12-01:
Jeg har to forslag som jeg gjerne vil fremme. Det ene går ut på å nedsette et utvalg for å vurdere de nærings- og samfunnsmessige konsekvenser av kulturminneloven. Det andre forslaget går ut på at det nedsettes et utvalg for å vurdere nærings- og samfunnsmessige konsekvenser ved praktiseringen av landsplan for nasjonalparker og naturvernloven.
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Jeg beklager hvis det har blitt noen misforståelser når det gjelder det jeg nevnte om Fremskrittspartiets holdning til idrett og alkohol i mitt innlegg. Men det jeg ønsket å få fram, var at et flertall i komiteen, alle unntatt Fremskrittspartiet, har en sterk anmodning til statsråden om å engasjere seg både på nordisk og europeisk plan for at vi skal få like regler når det gjelder bl.a. reklame ved idrettsarrangement osv. Uten at vi her har en helhetlig politikk over landegrensene, vil det være umulig å nå fram med enkeltstående vedtak i det enkelte land. Det komiteen har uttalt om skader og kostnader ved alkoholbruk og -misbruk, er selvsagt et anslag over de kostnadene man har. Men det kan vel ikke være noen tvil om at mange plasser ved våre sykehus blir opptatt av pasienter med bakgrunn i alkoholmisbruk, og at kostnadene ved alkoholforbruk og -misbruk er meget store. Til det siste spørsmålet som representanten Nesvik tok opp, sa jeg vel også i mitt innlegg at en av våre viktigste oppgaver må være å hindre illegal omsetning av alkohol og få salget via Vinmonopolets utsalg. Det vil gi mer inntekter i statskassen. En redusert handelslekkasje til Sverige og Danmark vil resultere i det samme. Derfor er det viktig også av alkoholpolitiske grunner å slå ring om Vinmonopolets virksomhet og oppgaver.
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Arbeiderbevegelsen og avholdsbevegelsen har hatt og har et utmerket forhold. Arbeiderbevegelsen er stadig i bevegelse, og vi må kunne stikke fingeren i jorda og se de problemene vi står overfor, at omsetningen av brennevin ved polutsalgene ved Vinmonopolet går drastisk ned, og at det er en omsetning av brennevin på andre måter som vi alle burde være svært betenkt over. Og når halvparten av omsetningen skjer utenfor Vinmonopolet, på illegale måter, da synes jeg flere enn representantene i arbeiderbevegelsen burde reagere. Det er langt fra slik at vi ønsker et pol til hver mann og kvinne i dette land, men jeg har aldri skjønt at det skal være mye vanskeligere å kunne få opprette et polutsalg i distriktene enn i våre store byer. Vi har i lang tid hatt en liten kamp, også med sosialministeren, for å få tilslutning til å opprette inntil 40 nye vinmonopolutsalg i tillegg til de ti som ble opprettet i 1997 og 1998. Så hvis vi kan opprette vinmonopolutsalg som er bærekraftige, hindre økning i illegal virksomhet og redusere den illegale virksomheten, vil det være et stort fremskritt på den alkoholpolitiske arena.
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Det er riktig som representanten Høegh sier, at Arbeiderpartiet også er med på et forslag om at det skal være mulig å selge øl med styrke over 7 volumprosent ved Vinmonopolets utsalg. Det er en debatt vi også har hatt tidligere i Stortinget, uten at vi har fått tilslutning. Men etter det jeg har oppfattet nå, er et samlet storting enig om en slik holdning. Noen av oss viser hva vi mener, ved at vi har lagt fram et forslag her i dag. Andre tar til etterretning at ESA har bedt Regjeringen omgjøre sin politikk på det området, noe jeg også har skjønt at Regjeringen er fullt innstilt på å gjøre i nær framtid. Det foreligger et mindretallsforslag om salg av vin andre steder enn ved Vinmonopolets utsalg, i dagligvareforretningene eller ved egne utsalg, slik representanten Høegh nevnte. Jeg tror at hvis vi åpner for en slik omsetning av vinproduktene, er vi med på å slå beina under Vinmonopolets berettigelse. De må ha et økonomisk grunnlag for å drive de utsalgene de har i dag, og for å kunne åpne for ytterligere 40 nye utsalg, minimum. Hvis vi vil kjempe for å slå ring om Vinmonopolet som instans og opprettholde utsalgene for dermed å drive en best mulig alkoholpolitikk, etter Arbeiderpartiets mening, bør vi ikke tillate at vin blir solgt i dagligvareforretningene eller andre egnede steder.
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Representanten Nesvik understreket behovet for behandlingstilbud for dem som hadde behov for behandling og var innstilt på slik behandling, og at man ikke må bli avvist på grunn av manglende økonomiske ressurser i kommunene og i fylkeskommunene, eller av at man ikke kan ta imot søkere som trenger avrusing før behandling. Jeg er helt enig i at dette er en viktig målsetting. Vil Fremskrittspartiet være positivt til å gi økonomisk støtte til bl.a. organisasjoner som har tilbud om både avrusing og deretter behandling? Rus-Nett-opplegget f.eks., som Arbeidernes Edruskapsforbund står bak, har et opplegg som er vel anerkjent i f.eks. USA og på Island. Det ble ved årets budsjettbehandling tilført 1,5 mill. kr til dette viktige arbeidet. Dessverre har ikke Regjeringen ønsket å yte økonomisk støtte til dette utmerkede prosjektet i 1999. Vil Fremskrittspartiet kunne være med på å sikre at dette utmerkede tiltaket gis en framtid også etter årets utgang?
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Representanten Næss sa at Arbeiderpartiets fraksjon ikke hadde andre forslag enn forslaget om selvbetjente pol, servering av vin på innenlandske flyreiser, salg av øl med alkoholstyrke over 7 volumprosent på Vinmonopolets utsalg. Stortinget har tidligere vedtatt servering av vin på innenlandske flygninger, og jeg skjønner det slik at det er en enstemmig komite som slutter opp om at man også skal kunne selge øl med alkoholstyrke over 7 volumprosent på Vinmonopolets utsalgssteder. Det må derfor være spørsmålet om en forsøksordning med selvbetjente pol som representanten Næss fokuserer på. Men Arbeiderpartiet har vitterlig også andre forslag, og en holdning til problemene som er minst like offensiv som Regjeringens forslag og holdninger, og mitt spørsmål til Kristelig Folkepartis representant må bli: Hvis resultatet av prøveordningen med selvbetjente pol får som resultat at omsetningen øker på bekostning av et redusert illegalt forbruk, må vel det være et positivt tiltak? Dette er også noe man kan få evaluert etter to års prøvedrift. Slutter representanten Næss seg til en slik konklusjon? Kristelig Folkeparti har ved en rekke tidligere høve fremhevet at bl.a. prispolitikken er svært viktig for å hindre økt forbruk av alkohol. Budsjettforliket med Fremskrittspartiet og Høyre har resultert i at avgiftene på alkohol blir lavere og dermed produktene rimeligere fra 1. januar 1999. Dette er første gang på lang tid vi får en slik reduksjon. Befinner Kristelig Folkeparti seg vel med en slik utvikling, og er denne omleggingen en start på en trend som vil vedvare?
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Representanten Ringstad viste til at jeg til avisen «Folket» nr. 44 hadde sagt at det ventelig ville bli lite debatt om Regjeringens forslag til handlingsplan, at den var lite kontroversiell. Og det mener jeg faktisk ennå. Det er jo innstillingen til denne saken som har skapt debatt her i salen i dag, og ikke handlingsplanen fra Regjeringen og sosialministeren. Så nevnte representanten Ringstad tre-fire konkrete tiltak som står nevnt i innstillingen: servering av vin på innenlandske fly, salg av øl med alkoholstyrke over 7 volumprosent på Vinmonopolets utsalg og en forsøksordning med selvbetjente pol. Den 15. april 1997 stemte Senterpartiets representanter i Odelstinget for at det skulle gis åpning for å servere vin på innenlandske fly. Hva er årsaken til at Senterpartiet har et annet standpunkt til den saken nå i dag? For øvrig mener jeg fortsatt at noen av våre viktigste alkoholpolitiske målsettinger er å redusere forbruket og øke debutalderen. Så viser representanten Ringstad til et EU-forskningsprosjekt. Ja, det synes jeg er et prisverdig prosjekt som det er interessant å følge. Men hvis vi kikker på den svenske alkoholpolitikken, mener jeg at vi ikke har noe å skamme oss over i Norge med tanke på vår egen alkoholpolitikk. Svenskene har en ordning med selvbetjente polutsalg. De har langt rimeligere alkoholpriser enn det vi har. Når representanten Ringstad også nevner høye aldersgrenser og prisen på alkohol med tanke på dette EU-forskningsprosjektet, kan umulig representanten Ringstad mene at vi skal høyne våre aldersgrenser og øke våre avgifter på alkoholproduktene.
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
: Representanten Ballo sier at nær sagt en enstemmig komite kunne ha sluttet seg til forslagene. Ja, SV har jo gjort det ved forskjellige høve tidligere. Den 15. april 1997 sa de ja til å åpne for servering av vin på innenlandske flyvninger. Grunnen til at man igjen tar opp denne saken et og et halvt år etter at Stortinget har behandlet den, er at statsråden i sommer avslo søknadene fra SAS og Braathen. SV har også et eget forslag om å igangsette en forsøksordning med selvbetjente pol og etterlyser i flertallsforslaget en evaluering. Vi har sagt at vi ønsker å evaluere ordningen etter to års prøvedrift. Og i en debatt i Stortinget i juni i år, der vi diskuterte omsetningsmessig likebehandling av vin- og ølprodukter, var også spørsmålet om å selge øl av styrke over 7 volumprosent oppe til debatt. Da var det forskjellige synspunkter på den saken. Blant annet var representanten Ballo svært betenkt. Etter det jeg nå kan skjønne, er ingen uenig i dette. Men regjeringspartiene og SV ønsker ikke å stemme for forslaget. De sier bare at de tar innspillet fra ESA til etterretning. Jeg mener å ha registrert tidligere i debatten at det var noen som snakket om å føre en selvstendig politikk og ikke la seg påvirke fra utlandet når det gjelder beslutninger. Det er iallfall noe merkelig med hensyn til salg av øl med styrke over 7 volumprosent. Mitt spørsmål til representanten Ballo blir: Hva mener representanten Ballo vi kan gjøre med de store problemene vi har med illegal omsetning av brennevin, hvor man nå minimum har like stor omsetning utenfor polets utsalg som i polets utsalg?
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Jeg har to korte spørsmål til representanten Vihovde. Er Venstre, det liberale partiet, enig i sosialministerens avslag når det gjelder å åpne for servering av vin på innenlandske flygninger, eller vil Venstre være med på å opprettholde den adgangen man gav til en slik servering i april 1997? Og er Venstre imot at man skal åpne for en forsøksordning med selvbetjente polutsalg, for deretter å evaluere ordningen etter to års prøvevirksomhet?
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Først noen ord om salg av øl med alkoholinnhold på over 7 volumprosent ved Vinmonopolets utsalg, som en følge av EØS-avtalen eller et pålegg fra ESA. I den sammenheng er det kanskje også viktig å huske på at EØS-avtalen medførte at alt salg av sterkøl med alkoholinnhold over 4,5 volumprosent ble flyttet fra dagligvareforretningene til Vinmonopolet. Så det er ikke bare negative ting man kan vise til når det gjelder EØS-avtalen og omsetningen av øl, og det håper jeg statsråden husker på ved et senere høve. Jeg vil gjerne følge opp spørsmålet fra representanten Arnesen: Har statsråden aldri fundert over hvordan befolkningen i distrikt uten vinmonopolutsalg skaffer seg alkoholholdige drikker? Statsråden er selvsagt klar over at også de drikker alkohol. Er ikke statsråden betenkt over det store omfanget av illegal omsetning av alkohol som vi har? Og hvilke tiltak mener statsråden kan iverksettes for å endre denne trenden? Komiteflertallet sier i sin innstilling at man mener det ville bli meget vanskelig å nå vår felles målsetting om å redusere alkoholforbruket med 25 pst. innen 2000. Det samme flertall sier også: «Flertallet mener derfor at man snarest må utarbeide ei målsetting for redusert alkoholforbruk for en ny tidsperiode.» Jeg regner med at det er et innspill fra komiteen som statsråden vil slutte seg til. Jeg vil gjerne høre litt om hvilke tanker hun har om å fremme et forslag for Stortinget om en ny målsetting på det området.
Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Jeg vil anbefale Arbeiderpartiets representanter å stemme for forslag nr. 1, mot forslagene nr. 2, 3 og 4 og for alle romertallsforslagene.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Først vil jeg få rette opp en feil som representanten Skogholt hadde i sitt innlegg, der han sa: «Komiteens medlemmer, alle unntatt Fremskrittspartiet, mener at idrett og alkohol ikke hører sammen.» Det er noe som Fremskrittspartiet selvfølgelig er enig i, og det står også på side 6 i innstillingen fra komiteen. Det Fremskrittspartiet ikke var enig i, gjaldt idrettsarenaene, fordi disse også brukes til andre ting enn bare til idrett. Så har jeg et spørsmål til representanten Skogholt når det gjelder alkohol som årsak til helseproblemer og sosiale problemer. Alle partier, unntatt Fremskrittspartiet, sier i innstillingen: «Samfunnets totale utgifter til disse områdene antas å være mer enn dobbelt så store som det som tas inn i avgifter.» Selv om man ikke var i stand til å dokumentere dette i komiteen, vil jeg be representanten Skogholt om å legge fram hvor disse tallene er hentet fra. Så et annet spørsmål: Ser ikke representanten Skogholt at når vi ikke tar inn de summene som han kunne ønske i alkoholavgifter, kan det også skyldes at vi i Norge over lengre tid har ført en avgiftspolitikk som gjør at stadig mer av alkoholomsetningen skjer illegalt? Og ser ikke representanten Skogholt dette som et stort problem?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Fremskrittspartiet er villig til å se på alle mulige måter å få tilført både midler og plasser på rundt omkring i landet. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at bl.a. kommunene her må trå til og fremskaffe de plassene som det er behov for. Det er en kjensgjerning at kommunene må tenke på hvordan de bruker sine ressurser innenfor alle områder, og de må prioritere bl.a. dette sammen med en rekke andre ting. Fremskrittspartiet er positivt til de fleste tiltak når det gjelder muligheter for å skaffe behandlingsplasser, og her er det snakk om å prioritere midler på en riktig måte.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Først til det siste representanten Næss spurte om, som gjelder tobakk og helsefaremerking. Så vidt jeg har kunnet registrere, viser det seg dessverre at den helsemerkingen som vi har på tobakkseskene våre, ikke har hatt noen misjon eller reduserende effekt for bruk av tobakk. Alkohol er en lovlig omsatt vare i Norge i dag. En fornuftig bruk av alkohol medfører ikke de store helseskadene. Et overforbruk eller et misbruk av alkohol påfører store skader. Det samme gjør et overforbruk av de matvarene jeg viste til. Så til slutt: Grunnen til at Fremskrittspartiet ikke var med på den flertallsmerknaden som representanten Næss var inne på – jeg var også inne på det i en replikk til representanten Skogholt – er at vi ikke kan stå inne for og dokumentere ordlyden i avslutningen av komiteens merknad, hvor det står: «Samfunnets totale utgifter til disse områdene antas å være mer enn dobbelt så store som det som tas inn i avgifter.» Det er ingen som hittil har kunnet dokumentere dette for meg. Jeg har spurt i komiteen hvor representanten Næss og de andre har funnet dette tallet, men ingen har kunnet svare. Man sier det er et anslag. Skal man skrive tall i en komitemerknad, bør man ha belegg for de tallene man oppgir.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Det er virkemidlene som brukes i dag, som Fremskrittspartiet dessverre ikke har noen tro på fungerer. Det gjelder både rus og at vi ønsker en mer liberal alkoholpolitikk. Grunnen til at vi ønsker en mer liberal alkoholpolitikk er at vi ikke tror de reguleringene som vi faktisk har, og som formynderstaten nå opererer med, møter noen forståelse ute blant folk som blir rammet av dem. Det er grunnen til at Fremskrittspartiet har et litt annet syn enn det representanten Ballo har. Vold og beruselse: Dessverre er det riktig at en rekke voldsepisoder skjer i beruset tilstand. Men det er viktig å påpeke at Fremskrittspartiet ønsker å få ned den voldsbruken som foregår. Personlig har jeg bl.a. flere års erfaring fra restaurantmiljøet, og jeg må si at når det gjelder vold og beruselse, skjer dette dessverre mye blant folk som faktisk ikke er på restaurantene. Det har ikke alltid noen sammenheng med åpningstidene, og det har ikke blitt verken verre eller bedre bl.a. i denne byen etter at man har regulert åpningstider frem og tilbake, opp og i mente. Så den måten å regulere det på har jeg overhodet ingen tro på. Personlig er jeg faktisk mer opptatt av at folk kan få velge selv både når de ønsker å gå ut og når de ønsker å gå hjem.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Ja.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Representanten Næss viste i sitt innlegg til en lege som han mente hadde brukt Bibelen helt feilaktig, så nå skal representanten få et bibelsitat, og det er Paulus" første brev til Timoteus, der han skriver: «Drikk ikke lenger bare vann, men bruk litt vin for din mage og fordi du så ofte er syk.» – Det står i Bibelen. Så da har representanten Næss et sitat han kan slå opp. Mitt spørsmål til representanten Næss: Ser representanten Næss det som et problem at stadig flere kjøper sine alkoholholdige produkter via illegale kanaler, som smugling og hjemmebrenning? Dette er også en type kriminalitet som finansierer annen type kriminalitet. Hva vil representanten Næss gjøre med dette problemet, eller vil han bare gjemme seg bak at priser og tilgjengelighet er viktige områder? Vil representanten Næss gripe fatt i dette som er et problem, at på grunn av de høye avgiftene så handler folk denne typen produkter via andre kanaler?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
I en merknad i dagens innstilling fra sosialkomiteen skriver Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og SV følgende: «Komiteens medlemmer fra Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti viser til at det for perioden 1999-2002 ifølge vedtatt landsplan for Vinmonopolet skal åpnes for å opprette inntil 40 nye polutsalg.» Dette er riktig. Det står i landsplanen som er lagt fram. Men her er det foretatt en endring av Stortinget. Stortinget vedtok i forbindelse med årets statsbudsjett at ordet «inntil» endres til «minst». Spørsmålet mitt til representanten Ringstad er: Når vil Senterpartiet avfinne seg med Stortingets ønske om at det minst skal opprettes 40 og ikke inntil 40 nye polutsalg, som man nok en gang prøver seg på? Så har jeg et annet spørsmål til representanten Ringstad. Det norske folk nærmest valfarter til vårt EU-naboland Sverige i disse dager og har gjort det over lang tid. Det omsettes produkter rett over svenskegrensen for over 6 milliarder kr for inneværende år. Her gjelder det alkohol, tobakk, kjøttvarer og litt annet. Alkohol og tobakk utgjør en stor del av disse produktene, og det skyldes ene og alene avgiftsnivået i Norge. Man kunne faktisk se at den dagen EU-landet Sverige satte ned prisene sine, økte handelen formidabelt. Hva vil Senterpartiet gjøre med dette problemet? Eller er det en målsetting for Senterpartiet at flest mulig skal valfarte til EU-landet Sverige for å gjøre sine innkjøp?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
: Først et par ting til oppklaring for representanten Ballo: Det er ikke Fremskrittspartiets syn at bruk av narkotika skal legaliseres. Det var det en enkeltrepresentant som gikk ut og sa. For min egen del, sa vedkommende, så det er ikke Fremskrittspartiets syn. Det kan jeg forsikre Ballo om. Det hadde i hvert fall aldri jeg kunnet gå med på. Når det gjelder det som representanten Ballo var inne på, at det var for å gi et stikk til Regjeringen i forbindelse med innføring av vinservering på innenlandske flyvninger, at man la til ordet «omgående», er overhodet ikke tilfellet. Grunnen til at dette måtte fremmes, er at Stortinget tidligere har sagt i et vedtak at det skal åpnes for servering av vin på innenlandske flyvninger. Men dessverre stoppet sosialministeren dette, slik at det ikke ble noen servering av vin. Derfor fant vi grunn til å fremme dette forslaget. Så til en merknad som representanten Ballo er med på sammen med Kristelig Folkeparti og Senterpartiet. Der står det: «Disse medlemmer mener at en nedre grense for antall vinmonopolutsalg i praksis betyr at det gis politisk åpning for etablering av et ubegrenset antall vinmonopol» Dette til tross for at Vinmonopolet nå er et eget selvstendig selskap – et AS. Jeg vil spørre representanten Ballo: Ser representanten det som et problem at man også rundt i distriktene skal få anledning til å kunne kjøpe produkter på vanlig måte? Eller ønsker SV fortsatt at det skal være slik at når man skal kjøpe alkohol i distriktene, må man gjøre det ulovlig, for det er kun der tilgangen er?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Jeg vil gjerne følge opp det Einar Olav Skogholt begynte med, nemlig vin på innenriksflyginger. Jeg syns ikke svaret var godt nok. Spørsmålet er: Er Venstre enig i at det fortsatt skal selges øl om bord på innenriksflygingene, som det gjøres i dag, men ikke tillates å selge vin? Det er faktisk det som er tilfellet pr. i dag, og da holder ikke den argumentasjonen fra Venstres side som har med bråk om bord i flyene å gjøre. Det vil jeg gjerne ha et svar på. Et annet spørsmål: Er Venstre uenig i at økningen i smugling og hjemmebrent i Norge i stor grad skyldes det høye avgiftsnivået vi har? En liten ting til: Ønsker Venstre i likhet med de andre partiene at avgiftsnivået vi har på alkohol, skal opprettholdes på et så skyhøyt nivå at vi får en enorm handelslekkasje til Sverige og andre land innenfor EU-området? Er man enig i og godtar man at på grunn av dette må en rekke små- og mellomstore bedrifter som ligger på svenskegrensen eller i nærheten av områder med lett tilgjengelighet til Sverige, legge ned fordi det dessverre ikke er kundegrunnlag igjen når folk handler andre varer i tillegg til alkohol og tobakk når de først er i Sverige? Det skal bli veldig interessant å høre svaret.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Jeg finner grunn til å følge opp ett av mine spørsmål, som representanten Vihovde ikke svarte på. Ser Venstre en sammenheng mellom det skyhøye avgiftsnivået i Norge og økningen i smugling og hjemmebrenning? Representanten Vihovde var i sitt innlegg inne på at man så med stor bekymring på at denne delen av den illegale handelen økte. Så spørsmålet er: Ser representanten Vihovde denne sammenhengen?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Først vil jeg bare få si at den 5 pst.-reduksjonen i avgiftsnivået for brennevin som en fikk til ved budsjettforliket med sentrumsregjeringen, er et fornuftig og viktig skritt i rett retning for å redusere det skyhøye avgiftsnivået i Norge. Så vil jeg stille statsråden et par spørsmål. Statsråden skriver i handlingsplanen at man vil vurdere helsefaremerking av alkoholholdige drikkevarer. Er dette fortsatt aktuelt? Eller vil statsråden nå legge dette til side, når man ser det klare flertall i Stortinget som er imot dette? Og så et spørsmål til. Stortinget vedtar i dag at salg av vin skal tillates på innenriksflyginger omgående. Vil statsråden nå sørge for at dette skjer, og hvordan tolker statsråden at det skal skje «omgående»?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Grunnen til at jeg tar ordet nå, er at jeg vil gå gjennom noen få forslag og forklare hvordan vi vil stemme, så slipper jeg å be om ordet til stemmeforklaring i forbindelse med at vedtakene tas opp til votering. Forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet, går vi selvfølgelig imot, og det har vi tidligere sagt fra om. Det samme gjelder SVs forslag. Det går vi imot. Men det som jeg finner grunn til å si noe om, er IV i komiteens tilråding, som går på at man vil ha en evaluering av virkningene av alkohollovens tidsrammer for skjenking. Etter de signalene som er kommet fra komiteen, og også delvis her, er dette et forslag som er fremmet med tanke på at man ønsker å se på muligheten for å redusere åpningstidene. Dette er ikke noe som Fremskrittspartiet ønsker å åpne for. Vi vil nå gi denne næringen litt mer tid til å kunne drive forretningsvirksomhet, så vi må ikke til stadighet forandre vilkårene for bedriftene. Fremskrittspartiet vil derfor stemme mot IV.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Jeg beklager at jeg var mest opptatt av å tilkjennegi min subsidiære støtte til innstillingen og dermed glemte å fremme vårt eget forslag. – Med dette fremmer jeg Fremskrittspartiets forslag.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 1998-12-01:
Jeg vil anbefale Fremskrittspartiets medlemmer å stemme mot Arbeiderpartiets forslag, for fellesforslagene fra Fremskrittspartiet og Høyre selvfølgelig, mot Sosialistisk Venstrepartis forslag, men også mot innstillingens IV grunnet de signal som er fremmet både i debatten og i komiteen, om at det man ønsker å bruke dette forslaget til – iallfall en del av representantene, og da dessverre flertallet – er å se på en mulig videre innskrenking, og det kan vi ikke stemme for.
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 1998-12-01:
Det har tidligere vært et til dels nært og godt forhold mellom arbeiderbevegelsen og avholdsbevegelsen – to bevegelser som begge hadde solidaritet som et ideologisk grunnlag. Avholdsbevegelsen har maktet å fornye sine arbeidsmåter og virkemidler uten å gi slipp på solidaritetsidealet. Arbeiderpartiet synes å være i bevegelse, og den bevegelsen vil jeg ikke kalle arbeiderbevegelse, men glideflukt, som det framgår av forslagene som Arbeiderpartiet står sammen med Fremskrittspartiet og Høyre om. Arbeiderpartiet ser nå ut til å fylle solidaritetsbegrepet med et nytt innhold, nemlig hver mann og kvinne sitt pol. Jeg må spørre hva Arbeiderpartiet mener med det nye prinsippet om en nedre og ikke en øvre grense for etablering av nye vinmonopolutsalg? Skal dette være det nye distriktspolitiske virkemiddelet? Er det polet som skal opprettholde bosettingen i distriktene, og er det egentlig på grunn av manglende polutsalg at folk flytter fra distriktene? Det gleder meg at saksordføreren presiserer at utsalgene skal drives lønnsomt. Jeg håper jo naturligvis at det ikke betyr at folk ute i ulike miljøer oppfordres til å handle mest mulig på polet for ikke å miste det. Jeg legger ikke noen slik baktanke i saksordførerens innlegg, men jeg vil gjerne stille saksordføreren spørsmålet om den prinsipielle holdningen han her legger for dagen, betyr at han da vil legge ned ulønnsomme vinmonopolutsalg.
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 1998-12-01:
Jeg har to spørsmål til Fremskrittspartiet. En samlet komite unntatt Fremskrittspartiet sier i en merknad at «misbruk av alkohol er den største enkeltårsak til helseproblemer og sosiale problemer i landet». Fremskrittspartiet er ikke med på denne merknaden. Kjenner representanten Nesvik til en annen årsak som er større eller like stor som alkohol til helseproblemer og sosiale problemer i dette landet, som vi andre ikke kjenner til? Når det gjelder helsefaremerking, forundrer det meg at representanten Nesvik sammenligner alkohol og næringsmidler som smør, melk og kjøtt. Det framgår også av en merknad i innstillingen. Også bilen blir trukket inn i denne sammenheng. Nå er det slik at smør, melk og kjøtt er næringsmidler og ikke rusgifter og har en nyttig næringsmessig funksjon. Mener virkelig representanten Nesvik at skader forbundet med å innta smør, melk og kjøtt i størrelsesorden er tilnærmelsesvis sammenlignbare med de skader som samfunnet påføres ved alkohol? «Biler dreper», sa representanten Nesvik, og det er sant. Men bilen har en nytteverdi. Alkohol dreper, men alkohol har ingen nytteverdi. Er ikke tobakk det mest nærliggende sammenligningsgrunnlag når det gjelder helsefaremerking og alkohol? Og tobakken er jo merket som helsefarlig.