Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2000-05-18:
Det er av sine egne en skal ha det, heter det i et gammelt munnhell. Og slik må det også være. Det er vi som er venner av den offentlige fellesskolen, som må være de fremste til å være kritisk og til å utvikle den videre. Jeg har varslet at jeg vil forsvare den norske skolemodellen. Det betyr ikke at jeg skal mure den inne blant høye murer, tvert imot. Det beste forsvaret av fellesskolen er å sørge for at den er i stadig forandring og forbedring, at den aldri stagnerer og gror fast i gamle mønstre i tidligere tiders måte å gjøre ting på. Jeg er klar over at det ikke er ideologi og ideologidebatt som vil vinne kampen om framtidas skole, men det er gjennom konkrete reformer som sikrer at det offentlige utdanningssystemet leverer tjenester som folk er fornøyd med. Kvalitet er det grunnleggende. Foreldre som sender barna sine på skolen og skolefritidsordningen, har krav på kvalitet. Elever som skal gis et grunnlag som skal vare livet ut, har krav på kvalitet. Studenter som låner store beløp, forlanger kvalitet. Arbeidstakere som skal etterfylle kunnskap for å kunne fortsette i arbeidslivet, er avhengig av kvalitet. Og lærere og alle andre som skal formidle kunnskap, er avhengig av kvalitet i etterutdanning, utstyr og materiell. OECD har nettopp lagt fram sin rapport «Education at a Glance» om grunnskolen og videregående opplæring. Der kan vi lese at vi ligger godt an i Norge. Men vi kan bli bedre. For å bli bedre må vi ha gode indikatorer på hvordan vi kan utvikle skolen. Vi må ha bedre måleinstrument. Noe har vi allerede. Når vi leverer materiale til internasjonale kartlegginger, bruker vi slike indikatorer. Men jeg vil sette i gang et systematisk og intensivt arbeid for å lage skikkelige indikatorer. Det kan dreie seg om normerte prøver, som vi allerede har, det kan dreie seg om spørreskjema og evalueringsskjema, det kan dreie seg om forskningsprosjekter – ikke, som noen var opptatt av tidligere her, mer skjema og byråkrati. Vi må gjøre det på en enkel og systematisk måte, slik at vi kan få gode indikatorer på hvordan vi står. Representanten Lyngstad uttrykte en viss bekymring for at indikatorer kan spore til ensretting. Jeg ser problemstillingen, og det må unngås. Det er ikke slik at en ensrettet skole er en bedre kvalitetsskole. Men én ensretting er jeg for, og det er en ensretting mot sterkere grunnleggende kvalitet i alle skoler. Vi må passe oss for å gjøre skolene like. Det fins mange veier til målet. I dagens læreplan er det stort rom for lokal og individuell tilpasning. Mitt mål er at fellesskolen skal trekke til seg alle de pedagogene som har gode ideer og dristige planer, og at det skal være rom for dem i fellesskolen. Derfor er jeg grunnleggende enig i veldig mange av de forslagene som SV har fremmet. Det drives mye godt forsøksarbeid. Men jeg er også enig i det som ble understreket herfra, at mye av utviklingen og den forsøksvirksomheten som skal drives, må komme nedenfra. Jeg tror det er en grunnleggende enighet mellom Arbeiderpartiet og sentrum i synet på utvikling av skolen. Vi vil videreføre satsingen som ligger i skolepakken med forsøk og utvikling. I synet på fleksibilitet istedenfor ensretting innenfor stramme kunnskapsdefinisjoner, i synet på integrering av de svakeste elevene, i synet på evaluering og i synet på en offentlig fellesskole tror jeg vi har mye felles. Jeg har flere ganger sagt at jeg frykter en gjennomkommersialisering av utdanningen. I de siste dagene har vi sett oppslag om reklame i skolen, om flere og flere innslag av kommersialisering. Det er viktig å sikre at selve innholdet i undervisningen ikke formes av særinteresser. Reklame som framstår som reklame, er noe det går an å forholde seg til og bygge opp et forsvar mot. Langt mer komplisert blir det når f.eks. oljeselskaper sponser flott undervisningsmateriell der deres virksomhet blir framstilt som miljøvennlig. Men samtidig skal skolene ha kontakt med samfunnet rundt seg, også med næringslivet. Jeg vil sette i gang et arbeid for å sikre at skolene ikke blir en arena for massiv påvirkning fra særinteresser med midler til å sponse flotte opplegg, og at vi kan få en reklamefri skole, samtidig som vi sikrer at skolen i hverdagen har kontakt med samfunnslivet rundt seg. Til slutt: Jeg er glad for det som særlig representanten Lyngstad understreket, at vi også skal satse på utvikling i andre land og satse på de fattige innenfor utdanningssiden. Jeg var selv sist uke i Zambia og undertegnet en avtale med Zambia om samarbeid om å utvikle deres grunnskole, og jeg er glad for at vi får støtte for det arbeidet også her i Stortinget.