Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-12-12:
Jeg har lyttet med interesse til debatten i dag. Forsyningssikkerhet på energisiden har stått sentralt i de aller fleste innlegg. Stortinget er samstemt i synet på at vi ikke skal basere vår energipolitikk på import, men ha balanse mellom produksjon og forbruk. Med ett unntak er alle partiene også enige om at vår største miljøpolitiske utfordring er klimaendringene. Dette er et godt utgangspunkt for dagens debatt. Norsk energiforsyning har blitt mer sårbar for svikt i nedbøren enn tidligere. Fra å ha overskudd av kraft i et år med normal nedbør på begynnelsen av 1990-tallet, har vi i dag, som flere av talerne har påpekt, underskudd på kraftbalansen også i et normalår. Med de ressursene vi har i Norge, stiller vi oss veldig galt om denne utviklingen bare fortsetter. Hensynet til forsyningssikkerhet og miljø gjør at balansen mellom egen produksjon og forbruk må få stor oppmerksomhet i tiden framover. Regjeringen vil derfor legge til rette for økt kraftproduksjon ved en aktiv satsing på miljøvennlige energiformer. Det er fortsatt viktig å utnytte den etablerte vannkraftkapasiteten gjennom bl.a. å utnytte potensialet som ligger i opprusting av de eksisterende vannkraftverk. Det er også et betydelig potensial for bygging av både små-, mini- og mikrokraftverk. Men vi er for ensidig avhengig av vannkraft. Derfor er det nødvendig også å satse på energieffektivisering og nye fornybare energikilder. Vi må sørge for å ha et mer variert energisystem uten skadelige utslipp. Regjeringen vil derfor øke Enovas totalmål for energisparing og ny fornybar energi. Vi har et stort potensial for nye fornybare energikilder som f.eks. vind, bioenergi, sol, bølge- og tidevannskraft. Regjeringen vil også arbeide for å legge til rette for økt miljøvennlig bruk av naturgass både til kraftproduksjon og til direkte bruk i industri og husholdninger. Dette vil til sammen bidra til en mer variert og dermed mindre sårbar energiforsyning. I Soria Moria-erklæringen er det skissert en ambisiøs plan for å realisere CO2-håndtering og skape en verdikjede for CO2 i tilknytning til gasskraft. Det er helt nødvendig at dette temaet blir fulgt opp på en skikkelig måte. Spørsmålet om gasskraft har vært en sentral energipolitisk sak siden Naturkraft i 1996 fremmet søknad om å bygge gasskraftverk. Siden den tid har det vært mange utredninger, ikke minst fra Oljedirektoratet, som har slått fast at det er et betydelig teknisk potensial for CO2-injeksjon for økt utvinning på norsk sokkel. Det er en krevende oppgave å oppfylle målsettingene i Soria Moria-erklæringen. Men i motsetning til tidligere regjeringer vil denne regjeringen ta den utfordring det er å bidra til å løse et av de store miljøproblemene, nemlig klimaendringene, samtidig som vi kan bidra til å øke oljeutvinningen på norsk sokkel. Det forarbeidet som Regjeringen nå igangsetter, vil bestå av et konkret samarbeid med aktører som er aktuelle leverandører av teknologi, samt med potensielle selgere og kjøpere av CO2. Jeg registrerer at opposisjonen er utålmodig i forhold til å få greie på hvem som skal betale de ulike andelene av kostnadene. Det er behov for å etablere et best mulig grunnlag for å vurdere nødvendig omfang av det statlige engasjementet i etablering av en verdikjede for CO2. Det betyr ikke at Regjeringen har tenkt å vike tilbake for å realisere dette, men rett og slett at vi skal gjøre den jobben som er nødvendig. I 2006 er det foreslått bevilget 20 mill. kr for å igangsette nødvendige forarbeider. Dette vil sikre organiseringen av det statlige engasjementet, og det skal skje innenfor forsvarlige juridiske og økonomiske rammer. Bevilgningen på 20 mill. kr kommer altså i tillegg til satsingen på teknologiutvikling gjennom Gassnova og forskning på CO2-håndtering gjennom Forskningsrådet. Noen ord om utfordringene på sokkelen. Petroleumssektoren er av stor betydning for norsk økonomi. Vi har i dag utnyttet ca. 1/3 av ressursene på kontinentalsokkelen. Norsk sokkel har derfor fortsatt mye å by på. Det er vår oppgave å utnytte Norges naturgitte potensial til landets beste. Det er høy aktivitet for tiden. Investeringene er rekordhøye og produksjonsnivået nærmer seg raskt et forventet toppnivå. I et lengre perspektiv ser jeg to hovedutfordringer for olje- og gassvirksomheten på norsk sokkel. For det første er det nødvendig å finne nye ressurser. I dag høster vi av funn og investeringer som ble gjort på 1980- og 1990-tallet. Den andre hovedutfordringen er å utnytte de ressursene vi allerede har påvist, på en best mulig måte. Dette innebærer økt utvinning fra produserende felt, utvikling av funn som er gjort, og god utnyttelse av infrastrukturen offshore. Selv om aktiviteten har pågått i 40 år, er det fortsatt mye å hente. Jeg er derfor glad for at det er en samlet komite som står bak prioriteringen om å øke bevilgningene til forskning på dette området. Det er en helt nødvendig økning om vi skal klare å nå de ambisjonene vi har på dette området.