Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2007-02-01:
Me behandlar i dag eit representantforslag, Dokument nr. 8:8, om å oppretta ei uavhengig konkurransenemnd for ankebehandling av konkurransesaker. Bakgrunnen for forslaget er at Regjeringa i dag har høve til å bruka to alternative grunngivingar for å omgjera Konkurransetilsynet sine vedtak. I tillegg til å overprøva på politisk grunnlag har Regjeringa høve til å overprøva Konkurransetilsynet på fagleg grunnlag. Forslagsstillarane meiner dette er uheldig, og dei har særleg merka seg at tre av Konkurransetilsynet sine vedtak har vorte omgjorde det siste året. I to av sakene har vedtaka vorte omgjorde av departementet på fagleg grunnlag, m.a. fusjonen mellom Gilde og Prior. I eitt tilfelle har Kongen i statsråd omgjort vedtaket etter konkurranselova § 21 om saker av prinsipiell og stor samfunnsmessig interesse. Dette gjeld fusjonen mellom Prior og Norgården, der grunnen var at Regjeringa fann at andre samfunnsomsyn vog tyngre enn omsynet til konkurranse. Forslagsstillarane meiner òg at det er grunn til å stilla spørsmål om Regjeringa har tilstrekkeleg kompetanse til å gjennomføra ei optimal saksbehandling. Dei ber om at Regjeringa i løpet av våren 2007 fremjar forslag om endringar i konkurranselova, slik at det vert etablert ei uavhengig konkurransenemnd for behandling av ankesaker. Komiteen har hatt ei open høyring i saka. Der møtte berre éin – det var NHO. Dei støttar forslaget om å oppretta ei klagenemnd. Departementet og Konkurransetilsynet skal etter konkurranselova § 16 berre vurdera saker ut frå det konkurransefaglege, og overlata til Regjeringa å vega omsynet til konkurranse opp mot andre samfunnsomsyn. Eg er glad for at me har desse føresegnene i konkurranselova som kan fungera som ein sikkerheitsventil, slik at riktige vedtak kan verta fatta ut frå ein heilskapleg politikk. På den måten kan konkurransepolitikken setjast i ein samanheng der òg andre viktige samfunnsomsyn vert vurderte. Eksempel på ulike omsyn kan t.d. vera ønsket om å behalda norske arbeidsplassar, eller det kan vera landbrukspolitiske omsyn. Både denne regjeringa og den førre regjeringa har omgjort vedtak i Konkurransetilsynet på grunn av t.d. landbrukspolitiske omsyn, så det er ingen dramatikk i dette. Det er òg viktig for meg å seia at dette sjølvsagt ikkje betyr at me ikkje er opptekne av konkurranse. Det skal ikkje vera nokon tvil om at konkurranselova ligg fast. Fleirtalet i komiteen rår til at dette forslaget ikkje vert vedteke av Stortinget. Spørsmålet om etablering av ei uavhengig konkurransenemnd var seinast drøfta i Stortinget under handsaminga av konkurranselova i 2004. Fleirtalet den gongen, Arbeidarpartiet, SV, Senterpartiet, Kristeleg Folkeparti og Høgre, la då til grunn at enkeltvedtak etter den nye lova skulle påklagast til departementet. Dagens konkurranselov har berre verka i snart tre år. Fleirtalet er samd med departementet i at erfaringsgrunnlaget er for tynt til at det er grunnlag for å setja i verk ei så omfattande endring i lova som det forslagsstillarane legg opp til. Eg synest heller ikkje det er grunn til å setja spørsmålsteikn ved den faglege kvaliteten i departementet si handsaming av ankesaker. I departementet har me faktisk landets fremste ekspertar på regelverket, og dei faglege vurderingane dei gjer, bør etter mi meining ikkje trekkjast i tvil. Eg tilrår med dette fleirtalet si innstilling i saka.