Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2003-06-16:
La meg først ta opp de forslag som Arbeiderpartiet har fremmet, og de forslagene som Arbeiderpartiet er sammen med andre partier om. I denne innstillingen fra finanskomiteen er det stort sett enighet på alle punkter i forhold til det Regjeringen har presentert. Så har forslagsstillerne reist en del skattespørsmål i tillegg. Jeg vil konsentrere meg om to viktige ting i innstillingen der man gjør endringer. Det gjelder først og fremst de såkalte NOKUS-reglene. Det har vært en del spørsmål skriftlig til komiteen om dette fra ulike selskaper, og det har også vært ganske sterkt framme i de høringene som har vært i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Selskaper under norsk kontroll i land med lav skattlegging er såkalte NOKUS-selskaper. Det gjelder særskilte skatteregler for disse selskapene. NOKUS-reglene innebærer at norske eiere skattlegges direkte for sin del av selskapets nettoresultat. Resultatet til selskapene fastsettes etter reglene i norsk skattelovgivning som om selskapet var skattyter. Dette innebærer at norske aksjonærer skattlegges direkte for sin del av selskapets overskudd. Går selskapet med underskudd, kan norske aksjonærer trekke fra sin del av underskuddet i sin alminnelige inntekt, også den inntekten som stammer fra norske kilder. Sammenliknet med tilsvarende regler i andre land er de norske reglene meget liberale. De gunstige reglene kan gjøre det mulig å utnytte regelverket til skattemotiverte tilpasninger. De samlede resultatene fra NOKUS-selskapene kan tyde på at reglene er for gunstige. Nettoresultatene til NOKUS-selskapene har vært overveiende negative siden reglene ble innført. Regjeringen foreslår å endre reglene slik at underskudd i NOKUS-selskapene ikke kan trekkes fra i den alminnelige inntekten til norske aksjonærer, men bare kan framføres mot senere overskudd i samme selskap. Arbeiderpartiet og flertallet i komiteen mener dette vil bidra til å tette et hull i skattereglene. Vi kan ikke se at det er nødvendig å opprettholde dagens regler. Så over til en annen viktig sak som også er reist i finanskomiteen, nemlig permitteringslovgivningen. Vi har hatt store debatter i Stortinget, og det vil det også bli fredag når vi diskuterer revidert nasjonalbudsjett, i forbindelse med økningen i arbeidsledigheten og de tiltakene som må tas i forbindelse med det. Komiteen har også sett på permisjonsregler i den forbindelse, og vi har foreslått overfor Regjeringen å endre dem. I dag har bedriftene mulighet til å permittere de ansatte i 26 uker. Noen bransjer har unntak og kan permittere de ansatte i lengre tid. Arbeiderpartiet mener at normalt bør en periode på 26 uker være lang nok, men det er behov for å tillate en lengre permitteringsperiode i noen bransjer for å hindre at bedriftene i disse bransjene må si opp personer med verdifull kompetanse, som dermed kan forsvinne fra bransjen. Vi fremmet derfor forslag om dette i vårt alternative budsjett. I komiteen var det enighet om å fremme forslag om lovendringer slik at Regjeringen i forskrift kan gi unntak fra 26-ukersregelen. Komiteen forutsetter at departementet gir forskrift om unntak, og at forskriften gis virkning fra og med 1. juli 2003. Arbeidstakere som i løpet av de siste 18 måneder har vært helt eller delvis permittert uten lønn i 26 uker til sammen, har krav på lønn og annet arbeidsvederlag fra arbeidsgiver for den overskytende permitteringstiden. Departementet kan gi forskrift om adgang til å forlenge perioden på 26 uker før arbeidsgivers lønnsplikt gjeninntrer for permitterte innen bestemte næringer. Når det så gjelder dagpenger som kan ytes i inntil 26 uker i løpet av en periode på 18 måneder ved hel eller delvis permittering hos samme arbeidsgiver, foreslår vi at departementet kan gi forskrift om adgang til å forlenge perioden med rett til dagpenger for permitterte innen bestemte næringer. Så over til noen av de forslagene som Arbeiderpartiet reiser. Vi tar igjen opp delingsmodellen, som ble innført, som kjent, ved skattereformen i 1992. Delingsmodellen har gjentatte ganger blitt endret her i Stortinget, hovedsakelig i lempelig retning. Resultatet er at både motivene og mulighetene til tilpasninger til delingsmodellen har økt betraktelig gjennom å få det som reelt sett er arbeidsavkastning, til å bli skattlagt som kapitalinntekt. Det er samfunnsøkonomisk uheldig dersom det brukes store ressurser på tilpasninger hvis viktigste formål er nettopp å spare skatt. En annen uheldig side ved systemet et at den faktiske inntektsutjevningen gjennom skattesystemet svekkes sterkt. Arbeiderpartiet mener at dagens regler fører til at en for liten del av inntekten beskattes som arbeidsinntekt og en for stor del som alminnelig inntekt. Vi går derfor inn for en innstramming av reglene, slik at en større del av inntekten til ikke-liberale foretak beskattes som personinntekt. Dette gjøres ved at takreglene endres, ved at inntekt opp til 23 G og inntekt over 75 G skattlegges som personinntekt, mens inntekt mellom 23 G og 75 G skattlegges som alminnelig inntekt. Vi tar opp forslag på dette punktet, men vi ser også fram til den debatten om skatt som kommer våren 2004. Når det gjelder innstramming i reglene for beskatning av opsjoner i arbeidsforhold, foreslår vi også en lovendring. Arbeiderpartiet mener at dagens modell for beskatning av opsjoner i arbeidsforhold gir en skattekreditt som først og fremst kommer bedriftsledelsen og høyt lønnede til gode. Arbeiderpartiet er skeptisk til bruk av opsjoner som avlønning, fordi dette bidrar til større ulikhet, med negative virkninger for lønnsdannelsen og økte problemer med innsidehandel. En opsjon representerer en økonomisk fordel for den ansatte og bør likestilles med kontant lønnsutbetaling. Den foreslåtte innstrammingen innebærer at fordelen av opsjoner skal beskattes som lønn ved innløsning eller salg. I dag kan opsjonsfordelen fordeles over alle inntektsår fra og med ervervsåret til og med innløsnings- eller salgsåret. Til slutt litt om rabatten på unoterte aksjer, aksjer notert på SMB-listen og grunnfondsbevis. Her foreslår vi også en endring. Ved beregning av formuesskatt på unoterte aksjer verdsettes disse til 65 pst. av aksjenes skattemessige verdi. Formuesverdien, som er basert på den skattemessige verdien av eiendelene, vil normalt være vesentlig lavere enn aksjenes reelle verdi. Aksjer notert på SMB-listen ved Oslo Børs verdsettes til 65 pst. av kursverdien. Arbeiderpartiet går inn for å heve verdsettingen til 80 pst. av skattemessig verdi på ikke-børsnoterte selskaper og 80 pst. av kursverdien på aksjer notert på SMB-listen. Også grunnfondsbevis skal verdsettes til 80 pst. av kursverdien. Bakgrunnen for at vi fremmer disse forslagene nå, er at vi over lengre tid helt klart har sett at her er det ikke bare muligheter, men det er også viktig å få rettet opp skjevheter i vårt skattesystem når vi ser utslagene av fordelingen ellers i samfunnet. Og det er viktig å fordele på en slik måte at vi kan opprettholde en skikkelig offentlig sektor både når det gjelder skoler og barnehager, og kan møte den økende arbeidsledigheten.