Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-03-22:
Jeg registrerer at denne interpellasjonsdebatten ender opp der andre debatter har endt – i en diskusjon om hvem som har den rette virkelighetsforståelsen. Og jeg registrerer at statsråden ikke er tilbøyelig til å fange opp de signalene som hele justiskomiteen får når den er ute og reiser. Det skulle ikke mangle på eksempler, særlig de siste tolv månedene, som i hvert fall burde gi grunnlag for bekymring – også hos statsråden – når vi nesten daglig har oppslag og meldinger fra forskjellige politidistrikt om at politiet ikke har ressurser. Kvinner som ønsker å anmelde voldtekt, får ikke lov til å anmelde fordi man ikke har ressurser, osv., osv. Vi fikk også en rapport fra politiet i kjølvannet av 22. juli, en rapport som påpekte at politiet i hvert fall har 50 læringspunkter. Disse går på at man mangler personell, mangler ressurser, men de går også veldig mye på samordningsrutiner – at man har mye å lære der. På et eller annet tidspunkt må Stortinget og regjeringen bli enige om virkelighetsforståelsen, for vi er enige om at vi skal ha to polititjenestefolk per 1 000 innbyggere i 2020. Og forutsetningene endrer seg underveis, f.eks. når det gjelder befolkningsøkningen, som dessverre ikke er en befolkningsøkning lenger, men en befolkningseksplosjon i enkelte regioner, og som selvfølgelig knuser framdriften og ambisjonene våre om å nå målet om to til 1 000. Det er klart at det er andre ting som også påvirker. En kan ikke bare se på utdanningsløpet og opptaket til Politihøgskolen. Man må ta med befolkningsøkningen som et moment. Det andre er alle disse nye oppgavene som politiet blir pålagt hvert eneste år. Politiets Fellesforbund har påpekt at politiet gjennom de siste tolv årene har fått over 100 nye oppgaver. Det må man også se på i denne sammenhengen. Jeg vil gjerne ha statsråden til å redegjøre for, eller klargjøre, dette nå, for man peker på den intensjonen som Stortinget hadde med tanke på å nå målet om to til 1 000 i 2020. Så vidt jeg har fått rede på, gjelder dette operative stillinger. Jeg registrerer nå at direktoratet og statsråden har gått bort fra det, og at man teller budsjetterte stillinger i stedet. Det er klart at hvis man går bort fra årsverk når det gjelder operative stillinger, og inkluderer budsjetterte stillinger innenfor politiet, når man raskere en dekningsgrad på to til 1 000. Det vil jeg gjerne ha statsråden til å svare på, for hvis det er sånn at regjeringen nå forholder seg til andre forhold enn det Stortinget har lagt til grunn, og det Stortinget ønsker med tanke på to til 1 000, er det viktig. Da må Stortinget justere sine intensjoner og ambisjoner når det gjelder å nå to til 1 000. Politiet gjør mye i dag som kan overlates til andre. Derfor er det tallet som man opererer med nå, det siste tallet, 1,46. Hvis man gjør som statsråden sier, er man oppe på 1,57. Uansett hvilket tall man legger til grunn, er det altså riktig som interpellanten peker på – man er på etterskudd. Det skyldes flere faktorer, som jeg har vært inne på: befolkningsøkningen, nye oppgaver, og det skyldes også at man ikke har tatt avgangen fra politiet seriøst nok. Vi har forventet at avgangen i en periode på to, tre, fire år skulle være høy, men ikke at den skulle komme på det nivået som vi registrerer nå. Derfor hadde jeg håpet å få et signal fra statsråden om at man kanskje bør se på avgangen i politiet, og da tenker jeg også på pensjonsalderen innenfor dette området.