Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2009-12-15:
Det har skjedd en kvinnerevolusjon i Norge. For 30 år siden var under halvparten av alle norske kvinner yrkesaktive. Den andre halvdelen var husmødre på heltid og ble forsørget av sine menn. På tre tiår har kvinnene strømmet ut i arbeidslivet. Vi har i dag den høyeste yrkesdeltakelsen blant kvinner i verden. Samtidig er vi på Europa-toppen i antall barnefødsler. Å kombinere morsrollen og yrkesrollen er i de fleste andre land umulig. I Italia og Hellas er bare annenhver kvinne i arbeid, og i Tyrkia er hver fjerde kvinne yrkesaktiv. Grunnen til at norske kvinner kan ha både jobb og barn, er et unikt organisert arbeidsliv med familievennlige arbeidstider, verdens beste foreldrepermisjonsordninger og gode omsorgsløsninger for barn gjennom et godt barnehagetilbud. Kvinners høye yrkesdeltakelse regnes som en av hovedårsakene bak veksten i norsk økonomi. Mange kvinner i arbeid skaper vekst og velferd. Det gir Norge et konkurransefortrinn i forhold til andre land. Denne suksesshistorien har fått oss til å tro at vi har full likestilling. Det er langt fra sannheten. Tallenes tale er tydelig. Kvinner tjener mindre enn menn, 43 pst. av kvinner jobber deltid, vi har et svært kjønnsdelt arbeidsmarked, de fleste ledere både i offentlig og privat sektor er menn, og mens åtte av ti småbarnsmødre jobber deltid, jobber småbarnsfedre mer overtid enn noen annen gruppe. Denne mangelen på likestilling ønsker den rød-grønne regjeringa å gjøre noe med. Derfor satte vi ned Likelønnskommisjonen, og derfor har Regjeringa i Soria Moria-erklæringen sagt at den vil bidra til et likelønnsløft i forbindelse med lønnsoppgjøret neste år. Men det er kun partene i arbeidslivet som kan forhandle fram et likelønnsløft. Regjeringa kan bidra, men partene må bli enige om hvilke lønnsgrupper som skal få et varig løft. Likelønnskommisjonen pekte også på at i tillegg til et likelønnsløft er det behov for en tredeling av foreldrepermisjonen. Det er også behov for styrking av likestillingsloven og -ombudet for å minske gapet mellom kvinners og menns lønn. I budsjettet for inneværende år er pappapermisjonen utvidet fra seks til ti uker, og i budsjettet for 2010 foreslår Regjeringa å innføre fedrekvote i alle tilfeller hvor både mor og far har opptjent rett, også der mor har arbeidet mindre enn 50 pst. Dermed får 1 500 flere fedre mulighet til å være hjemme med barna sine. Vi beveger oss enda et skritt i retning av en tredeling av foreldrepermisjonen og et mer likestilt foreldreskap. Vi har nådd målet om full barnehagedekning og dermed gjennomført den største velferdsreformen på 30 år. Fra å være et gode for de få har barnehagene blitt et tilbud til det store flertallet av barn mellom ett og seks år. Om lag 97 pst. av barna som startet på skolen i høst, har gått i barnehage. Barnehagen er blitt en viktig sosial arena og en sentral læringsarena for den store majoriteten av norske barn. Fra å ha bygd barnehager det remmer og tøy kan holde fortsetter vi barnehagesatsingen med å bedre kvaliteten. I vår vedtok Stortinget at de private barnehagene skulle ha en like god finansiering som de kommunale. Dette følger nå Regjeringa opp, og de første kronene vil være på plass fra høsten 2010. De økte bevilgningene til de private barnehagene vil føre til bedre lønns- og arbeidsvilkår samt flere pedagoger og andre ansatte i de private barnehagene. Kompetansen til de ansatte i barnehagene er avgjørende for kvaliteten i barnehagene. Derfor utdannes flere førskolelærere enn noensinne, og det er satt i gang etterutdanningstilbud for assistenter i barnehagene. Sjøl om Norge er et godt land å leve i, har ikke alle barn like gode oppvekstvilkår. Mange barn vokser opp i familier med store rusproblemer, og mange barn lever under uverdige forhold. Mange barn og familier får god hjelp av barnevernet, men samtidig vet vi at mange barn får hjelp altfor sent. Derfor er det viktig å styrke det kommunale barnevernet, slik Regjeringa har foreslått i årets budsjett. Barn har rett til gode oppvekstvilkår uavhengig av sosial bakgrunn. I et land som Norge har vi plikt til å sørge for at alle barn kan leve et godt liv og få de samme mulighetene. La meg også i denne debatten få lov til å rette opp en skrivefeil i innstillinga. Det er en feil i komiteens tilråding i Innst. 14 S under rammeområde 2. Det gjelder kap. 865, post 79. Der har det falt ut et 4-tall. Det står nå 384 000 kr, men riktig beløp skal være 4 384 000 kr.