Dag Ole Teigen (Arbeiderpartiet), 2012-05-07:
Jeg takker min kollega i finanskomiteen for å reise en viktig debatt. Det er et godt samfunnsøkonomisk prinsipp å korrigere for eksterne virkninger gjennom å subsidiere virksomhet som har positive virkninger for andre områder, og å avgiftslegge det som har tilsvarende negative virkninger. De korrigerende avgiftene innen miljø, klima og helse er de mest grunnleggende i skattesystemet, fordi de bidrar til bedre ressursbruk i samfunnet sett under ett. Målt i kroner og øre er de helserelaterte avgiftene de viktigste særavgiftene utenom bilavgiftene. Pris er et viktig virkemiddel for å regulere etterspørsel. Denne type virkemidler bør ha en prinsipiell forankring og være utformet mest mulig presist, slik at systemet bidrar reelt til å korrigere for eksterne virkninger, og behandler konkurrerende virksomheter likt og rettferdig. Særavgiftsutvalget representerer et forsøk på en slik prinsipiell tilnærming. Varer som tobakk og alkohol er lovlige. Samtidig er tobakk en risikofaktor for seks av de åtte viktigste dødsårsakene i verden. Tobakksprodukter er skadelige for brukeren, selv når de benyttes på den måten det er ment. Tobakk har store kostnader både for samfunnet og for enkeltmennesker. Det tilsier at det bør være et viktig helsepolitisk mål å begrense tobakksbruken. I årene vi har bak oss, har den tradisjonelt sterke nedgangen i omsetningen av tobakk flatet ut, men røykeloven har antagelig bidratt til å redusere skadeomfanget av passiv røyking. Tobakksavgifter kan bidra til at færre begynner å røyke. Tobakksavgiftene ble reelt økt i 2011-budsjettet. Også alkohol har store kostnader for samfunnet når konsumet er for høyt. Noen livssituasjoner skal og bør være alkoholfrie, f.eks. i trafikken, i arbeidslivet eller i samvær med barn og unge, fordi alkohol i disse sonene kan være en ulempe for andre. Færre alkoholskader vil bidra til bedre ressursbruk i samfunnet og til at helsekronene vil kunne brukes på andre nødvendige oppgaver. Særavgiftsutvalget viste til at de samfunnsøkonomiske kostnadene ved alkoholbruk kan være høyere enn provenyet fra alkoholavgiftene. Utvalget presiserte at de samfunnsøkonomiske kostnadene og provenyet fra alkoholavgiftene ikke er direkte sammenlignbare, siden en del alkohol ikke er ilagt avgifter gjennom taxfree- og grensehandel. Et flertall i utvalget foreslo at alkoholavgiftene ble noe økt. Taxfree-handel representerer en større utfordring enn grensehandel. Begge deler er likevel faktorer det må tas hensyn til i utformingen av avgiftssystemet. Men i Sveriges forrige riksdagsvalg støttet begge alliansene økte avgifter. Finland har økt alkoholavgiftene flere ganger de siste årene, og i Danmark har det vært varslet økte alkoholavgifter. Fra 2003 til 2011 var de norske alkoholavgiftene uendret, bortsett fra generell prisjustering. I samme periode økte folks kjøpekraft betydelig. Alkoholforbruket økte også. Alkohol- og tobakksavgifter har en sterkere forankring i befolkningen enn tidligere, og andelen som mener at avgiftene er for høye, er redusert de siste årene. Høsten 2010 vedtok Stortinget en moderat økning i alkoholavgiftene – reelt med 5 pst. Innen mat- og drikkevarer er det flere utfordringer knyttet til avgrensninger enn for tobakk og alkohol. Endrede priser bidrar dessuten til å vri forbruk over til andre matvarer. I tillegg til forbruk av enkelte matvarer er det viktig å oppfordre til et sunt kosthold sett under ett. Merverdiavgiften bør være nøytralt utformet, enkel og med små administrative byrder. Momssystemet er dermed, etter mitt skjønn, lite egnet for gradering i større grad enn det som blir gjort. I stedet mener jeg det er særavgiftene som må brukes til å påvirke atferd, og de bør være prinsipielt forankret, behandle konkurrerende virksomheter likt og ha en faglig begrunnelse. Vi bør heller ha et system med riktige satser og få unntak, enn et system med varierende satser og mange unntak. I dag har vi tre forskjellige sukkeravgifter. Dette er et område det er opplagt grunn til å se på, fordi det i dag er stor variasjon i avgiftsnivået mellom forskjellige sukkerholdige produkter. Særavgiftsutvalget anbefalte én generell avgift på sukker i mat og drikkevarer til erstatning for de tre vi har i dag. I den forbindelse har man i lengre tid fulgt med på arbeidet med EUs matinformasjonsdirektiv, og Toll- og avgiftsdirektoratet har vurdert hva som skal til for å få en mer treffsikker avgift. Jeg er opptatt av den videre oppfølgingen av dette, og det er positivt at statsråden omtalte videre oppfølging og samhandling med Helse- og omsorgsdepartementet.