Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Jeg registrerte at Arbeiderpartiets parlamentariske leder, Helga Pedersen, i replikkordskiftet med Erna Solberg gjorde det klart at Regjeringen nå har lagt fram sin nye plattform, der hovedparolen er at alle skal med. Statsministeren var også i sitt innlegg tydelig på at den viktigste jobben framover er jobb til alle, som også er jobb nr. 1 for Regjeringen. Det er interessant å ta et lite tilbakeblikk å se på hva Regjeringen egentlig hadde nedfelt som sin politikk i Soria Moria I. Spesielt for dem som står lengst unna arbeidsmarkedet, de som er lengst unna velferden – da snakker jeg om de yrkeshemmede – skrev Regjeringen at man skulle opprette flere tiltaksplasser for å integrere personer som ellers falt utenfor det ordinære arbeidslivet, og man skulle ha gode finansieringsordinger for å opprettholde varig tilrettelagte arbeidsplasser. Hva skriver så Regjeringen i Soria Moria II, som vi diskuterer i dag? Etter mitt skjønn har man moderert seg betydelig. Man skal ha et høyt nivå på tiltaksplasser, tilpasset situasjonen på arbeidsmarkedet. Man skal øke satsingen på tilrettelagt arbeid i ordinært arbeidsliv og skjermet sektor gjennom en sysselsettingsstrategi for personer med nedsatt funksjonsevne. Betyr det at vi nå i løpet av kort tid kan forvente å få en handlingsplan for å få funksjonshemmede inn i arbeidslivet? Opposisjonen brukte store deler av forrige periode på å etterlyse en slik handlingsplan. Det hadde vært veldig prisverdig hvis Regjeringen nå hadde fulgt opp. Men lite tyder på det. En annen stor parole som Regjeringen også har brukt, er at man skal ha færre på trygd og flere i arbeid. Da registrerer jeg at det ved utgangen av september i år, ifølge tall presentert fra attføringsbedriftene, er 10 000 flere yrkeshemmede som står i attføringskø enn tilfellet var i september 2008. I tillegg ser vi at andelen funksjonshemmede i arbeidslivet er uendret. Vi vet at det er 92 000 funksjonshemmede som ønsker seg inn i arbeidslivet. I tillegg registrerer vi at vi har fått over 21 000 nye uføretrygdede etter at regjeringen Stoltenberg overtok for fire år siden. Alt dette vitner om at det er langt mellom ord og handling. Det er flott at Regjeringen bruker fine ord og har store ambisjoner, men vi ser lite til de konkrete handlingene. For meg minner det mye om at man har valgt seg et retorisk språk, men ikke evner å følge opp i praksis. Det er også interessant å legge merke til hva Aftenposten skrev den 6. oktober i år, fulgt opp den 7. oktober. Der vises det til at nærmere ⅓ av alle uføretrygdede er folk med psykiske lidelser. Går man ti år tilbake i tid, til 1999, viser det seg at bare 40 pst. av ungdommene fikk et tilbud om attføring før de ble uføretrygdet. Totalt sett var det bare 15,4 pst. som fikk tilbud om attføring før man ble uføretrygdet, og ser vi rapporten som Folkehelseinstituttet har lagt fram nå, viser det seg at tallene er tilnærmet likedanne. Det synes jeg er bekymringsfullt, og jeg skulle ønske at Regjeringen hadde vært mye tydeligere og hadde hatt mye klarere ambisjoner på dette området. Det som trengs, er å få flere måltall på antall attføringsplasser og tilrettelagte attføringsplasser, også for dem med psykiske lidelser. For som det står i Aftenposten den 7., der det siteres fra rapporten: «Større vilje til å forsøke å holde mennesker med psykiske lidelser i jobb vil derfor kunne redusere en del av disse konsekvensene». Den viktigste biten for å lykkes i dette arbeidet er å ha gode tiltaksplasser, og på det området har dessverre Regjeringen forsømt seg. I tillegg registrerer jeg at man nå legger opp til en pensjonsreform som vil øke presset på uføretrygd, og kampen mot fattigdom er i den nye erklæringen redusert til bare to linjer. I tillegg registrerer vi at en rekke personer sliter daglig med å få hjelp gjennom Nav-systemet og går i flere måneder uten å bli fulgt opp, uten å få sine penger og heller ikke de oppfølgingstiltakene de har krav på. Det betyr også at vi trenger å være mye mer offensive når det gjelder å få Nav-reformen på skinner. Til slutt ønsker jeg å fremme det forslaget som er omdelt i salen på representantenes plasser, forslag nr. 7.