Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-02-18:
Jeg viser til representantforslag fra stortingsrepresentantene Hjemdal, Hareide, Håbrekke og Andersen Eide om utarbeidelse av en handlingsplan for CO2-fangst og -lagring fra store punktutslipp i industrien. I 2030 anslås verdens energibehov å være nesten 50 pst. høyere enn i dag. Det vil innebære kraftig utslippsøkning, og kan gi global oppvarming på 6 grader sammenlignet med førindustrielt nivå. Det er ikke bærekraftig. Vi må legge om kursen. CO2-fangst og -lagring kan være et av de viktigste tiltakene i en slik kursendring. 2-gradersmålet vil ifølge IEA kreve bygging av 3 400 fullskala CCS-anlegg før 2050. 1 700 av disse vil måtte være industrianlegg. Det eksisterer fire CCS-anlegg i verden. To av dem, Sleipner og Snøhvit, er i Norge. Norge ligger dermed helt i tet på dette området. Regjeringa vil bidra til fortgang i utviklinga av framtidsrettet og effektiv CCS-teknologi. Jeg mener det er sentralt at vi opparbeider kunnskap og erfaring fra egne prosjekter i Norge, og på den måten går foran. Målet er at vårt bidrag sammen med innsats i andre land skal gjøre CCS til et godt og anerkjent klimatiltak nasjonalt og internasjonalt. For at CCS skal kunne bli et godt klimatiltak, må teknologien videreutvikles. Vår største innsats nå er utvikling av teknologisenteret på Mongstad. På Mongstad skjer satsinga stegvis, i samsvar med gjennomføringsavtalen mellom staten og Statoil fra 2006. Regjeringas målsetting er at teknologisenteret skal bli en arena for målrettet teknologitesting, og at erfaringene spres. Slik kan vi bidra til at kostnad og risiko for fullskala CO2-fangst reduseres. Kostnadsreduksjonen er avgjørende for at teknologien skal få bred anvendelse. To ulike fangstteknologier testes på to ulike utslippskilder med ulikt CO2-innhold i eksosgassen. Gassen fra Mongstad-raffineriet representerer én type industriutslipp. Slik sett vil erfaringer fra testinger være relevante ikke bare for gasskraftverk, men også for kullkraftverk og industriprosesser. Andre steg i Mongstad-satsinga er etablering av fullskala CO2-håndtering for kraftvarmeverket som bygges i tilknytning til raffineriet. Planleggingsarbeidet pågår for fullt. Jeg er opptatt av at fullskalaprosjektet på Mongstad balanserer mellom framdrift, utvikling av best mulig teknologi og kostnadskontroll på en effektiv og god måte. Teknologier for CO2-fangst fra kraftverk er fortsatt uprøvd i større skala, også på verdensbasis. Jeg mener Mongstad-prosjektene vil bidra til helt nødvendig teknologiutvikling. Teknologien som prøves her, vil ha betydning for utslippsreduksjoner langt utover det prosjektene selv representerer. Det vil også gjelde for industriutslipp. Regjeringa har også igangsatt et CO2-transport- og -lagringsprosjekt, som skal sørge for trygg transport og lagring av CO2 fra de norske planlagte prosjektene. CCS innenfor industrien vil stå overfor tilsvarende transport- og lagringsutfordringer som CCS innenfor kraftproduksjonen. Derfor vil erfaringer fra transport- og lagringsprosjekter være overførbare til framtidig transport og lagring av CO2 fra industrien. I 2007 sto industrien for om lag 1/5> av de norske CO2-utslippene, eller om lag 10 mill. tonn. Potensialet er særlig stort for utslippskilder innenfor prosess- og sementindustrien, raffinerier og gjødselproduksjon. Som et eksempel kan Norcem hjemme i Grenland – og Brevik – trekkes fram. Sementfabrikken der slipper årlig ut omkring 800 000 tonn CO2. Det tilsvarer nesten de totale utslippene fra flytrafikken i Norge. Utslipp fra industrien vil stort sett ha en annen sammensetning og CO2-konsentrasjon enn utslipp fra kraftverk. Det krever prosesstekniske tilpasninger i fangstprosessen, og utvikling av kjemikalier. Derfor er det nødvendig med målrettet forskning, utvikling og demonstrering, og derfor vedtok Regjeringa i november i fjor at CLIMIT-programmets mandat utvides til også å gjelde teknologier for CO2-håndtering av industriutslipp. Vedtaket trer i kraft når det er notifisert ESA og det har vært oppe i Stortinget i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett 2010. I statsbudsjettet for 2010 er det satt av 180 mill. kr til forskning på dette. Det er 30 mill. kr mer enn i budsjettet for i år. CLIMIT-programmets portefølje består i dag av prosjekter innenfor fangst fra fossile kraftverk og CO2-lagring. De fleste av fangstprosjektene har stor overføringsverdi til det vi nå snakker om. Det har blitt bevilget mye penger til disse områdene de siste årene. Vi skal sørge for at vi har CCS-prosjekter med stor overføringsverdi også til de største prosjektene – og der de største ressursene blir brukt.