Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2020-10-05:
Vi står i en vanskelig tid, en tid der vi er nødt til å stå sammen. Men som vi har lært: Vi skal ikke kaste bort en god krise. I en krise ligger det store muligheter. Dette har på mange måter vært en test for omstillingsevnen til oss nordmenn, og jeg synes vi har klart oss bra. Vi har sjonglert jobb og smittevern samtidig som vi har vært både mamma, kokk og lærer hjemme ved kjøkkenbenken. Vi har vurdert snørrete neser på ungene våre, for om snørret hadde feil farge, måtte ungen være hjemme fra barnehagen igjen. Teams-møte med sjefen måtte gjennomføres samtidig som treåringen fant ut at han skulle lage sin egen frokostblanding, uten tallerken, med hele melkekartongen utover kjøkkengulvet – midt i lysbilde nummer fire. Vi har alle hatt vårt. Men fy fillern så flinke vi har blitt til å multitaske. Vi har installert kontor hjemme, vi kan det meste om Teams og Zoom og webinarer. Krisen har digitalisert oss raskere enn Finansdepartementet klarer å si provenyeffekt. Den samme offensiviteten må vi ty til når vi nå skal håndtere en enda større utfordring – å gå fra grått til grønt. Vi visste ikke at korona kom, men vi vet at en dag vil oljeeventyret være over. Og vi kan forberede oss. Det handler ikke bare om frisk luft og renere hav, det handler like mye om å sikre norske arbeidsplasser og inntekter i framtiden, å sikre at Norge fortsatt er verdens beste land å bo i for både barna våre og barnebarna våre. Jeg møter mange som ikke ønsker å forholde seg til det, som helst vil lene seg tilbake og slippe å ta ansvar. Ikke alle, men mange av dem er godt voksne menn. Som en av dem sa til meg i forrige uke: Det er greit med klima og miljø og sånt, men det får da være måte på. Personlig er jeg utrolig takknemlig for at vi har en så offensiv blå-grønn regjering, som ikke synes det er måte på, at vi styrer etter tidenes grønneste regjeringsplattform, og at trontalen nå varsler at vi trapper opp enda et hakk. For nei, det er ikke måte på. Folk som ikke henger med i tiden, kan ikke styre nærings- og klimapolitikken vår. Det er offensive og moderne folk som må gjøre det – som Erna, som Kjell Ingolf, som Tina, som Sveinung. Omstillingen til et grønnere Norge pågår for fullt. Utslippene går ned, men vi kan ikke hvile på laurbærene. Vi har satt oss enda mer ambisiøse mål for 2030, og det krever nye initiativ. Derfor trenger vi klimameldingen som nå kommer. Derfor trenger vi et mye grønnere skattesystem, så det blir mer lønnsomt å ta grønnere valg, både for oss forbrukere og for næringslivet. For det finnes ikke nok idealister til å redde klimaet. Vi må spille på kreftene og motivasjonen til både kapitalister og idealister om vi skal nå de målene vi har satt oss. Derfor trenger vi å bygge et fullskala anlegg for fangst og lagring av CO 2 . Jeg må innrømme at jeg er veldig glad for at regjeringen har valgt å satse i Vestfold og Telemark. Karbonfangst og -lagring vil redusere utslipp, det vil skape jobber, det vil gjøre oss verdensledende på ny teknologi, og det vil bidra til at norsk industri klarer å konkurrere i en grønnere verden. Men vi trenger mer. Vi trenger å fase fossil energi ut av transportsektoren, vi trenger å elektrifisere sokkelen, og vi trenger å kutte utslipp i industrien. Vi har doblet overføringene til Enova, og derfor har vi også muskler til å hjelpe industrien og næringslivet til å fortsette den grønne reisen. Vi har vært fødselshjelper for verdens reneste aluminiumsverk på Karmøy, Europas største biogassanlegg på Skogn, den landbrukspolitiske suksessen Greve i Vestfold, og vi bidrar nå til bygging av verdens største flytende havvindmøllepark – for å nevne noe. Men vi trenger mer. Statens innkjøpsmakt må brukes mye mer aktivt enn det som gjøres i dag. Staten kjøper inn varer og tjenester for over 500 mrd. kr i året. Vi trenger økt energieffektivisering i bygg, og vi må tørre å ta i bruk avgiftssystemet for å sørge for at nettopp det skjer. Vi trenger en sterkere satsing på hydrogen, bl.a. på ferjer, så vi kan utløse det potensialet som ligger i verdikjedene der. Vi er nødt til å ta inn over oss at finansmarkedene nå har flyttet seg mot grønt – og gjør det i stadig økende grad. Vi skal videre. Så kan du, kjære klimaskeptiker, gjerne bli sittende i godstolen din og kjefte på tv-en eller fortsette å kjøre bil med håndbrekket på, mens vi andre går foran, har tatt på oss den grønne ledertrøya og får på plass et Norge med friskere luft, renere hav og tryggere arbeidsplasser også i framtiden. For øvrig bør den nye politihøyskolen ligge i Larvik.