trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Representanten Hareide tok bl.a. opp verdiar, og det er det eg ønskjer å spørja om. Me ser stadig fleire tilfelle av valdeleg ekstremisme, og dei siste åra har Europa vore ramma av fleire terrorangrep, både i København, Stockholm, Paris, London og Brussel, berre for å nemna nokre eksempel. Historia har vist at ekstremisme finst innanfor nær sagt alle religionar og med ulike ideologiske forankringar, både på høgre- og venstresida. Dei siste åra har det vore særleg islamistisk ekstremisme og samtidig ein viss vekst i høgreekstrem vald som har dominert det europeiske trusselbildet. Det er jo noko som kan skapa uro hos folk, og ei oppleving av at me i vår tid står midt i ein verdikamp. Det viktigaste svaret er sjølvsagt sterk beredskap, tilgjengeleg politi og rask reaksjonsevne, men ei viktig del av førebygginga er òg dei samtalene me har om verdiar, og kva me står for i dette landet. Spørsmålet mitt er korleis Kristeleg Folkeparti som eit religiøst bevisst og verdiorientert parti vil bidra inn i desse debattane.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Senterpartiet har ei rekkje forslag i dag. Dei har bl.a. eit viktig forslag om stadleg leiing på lensmannskontora. Eg vil understreka at dette er noko som òg Arbeidarpartiet er oppteke av. Men det er òg forhold omkring dette som me ikkje har klart å verifisera ordentleg på det noverande tidspunktet. Me har foreløpig berre munnlege attgjevingar frå møte i ulike politidistrikt, og me kjenner ikkje alle fakta i denne saka. Men viss det faktisk stemmer at ein har tenkt seg ein struktur med lensmannskontor utan lensmenn til stades, så kan eg berre seia at det er ikkje noko Arbeidarpartiet har sett føre seg. Det er heller ikkje noko som det har vorte gjort greie for i proposisjonen som vart lagd fram for Stortinget. Så eg tenkte berre å gje justisministeren moglegheit til å forsikra oss om at det vert lensmenn på lensmannskontora.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Når eg tek ordet no, er det mest av seremonielle grunnar. Dette er den siste debatten i fireårsperioden, og eg vil gjerne takka justiskomiteen for eit godt samarbeid dei siste fire åra, og ikkje minst òg statsråden gjennom det siste året. Alle representantane, med ulike partitilhøyrslar, har gått inn i desse debattane og behandla sakene med dei beste intensjonane for landet og med vekt på folk si rettssikkerheit og på tryggleik og beredskap. Me har ikkje vore einige i absolutt alle saker, men saman har me klart å få vedteke viktige endringar som har betydning for folk. Blant anna har denne komiteen vore med på å avvikle juryordninga, vedteke at blasfemiparagrafen skal opphevast, og fjerna foreldingsfristen for mordbrann, for å nemna noko. Særleg vil eg òg gjerne takka han som no har hatt sin siste debatt her i stortingssalen – fordi han ikkje tar attval – og det er representanten Jan Arild Ellingsen. Han er òg representanten med høgast ansiennitet og mest erfaring frå beredskapsfeltet i dette rommet, med tre periodar i justiskomiteen og òg ein periode i utanriks- og forsvarskomiteen. Det er ei erfaring som òg vert spegla av i kvaliteten på dei spørsmåla han stiller, dei innlegga han held, og den måten han representerer dette feltet på. Det kan hende at me møter representanten Ellingsen i andre samanhengar på seinare tidspunkt. Iallfall er eg heilt trygg på at eg snakkar på vegner av heile justiskomiteen når eg takkar han for sin innsats i demokratiet si teneste gjennom 16 år.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-06-21:
Noen av innleggene her i dag blir jo en slags oppsummering av perioden. Og ved starten av denne perioden inviterte Senterpartiet Høyre og Fremskrittspartiet til et samarbeid om en ny rovviltpolitikk. Der fikk vi blankt avslag. Så førte regjeringen en nokså defensiv politikk i vinter, som har ført til at vi nå har langt mer ulv enn tidligere som streifer rundt, og som har tatt svært mye sau i vår. Statsministeren har vist rørende omsorg ved å komme på helikoptertur til Hadeland og besøke bøndene og fortelle dem at her skal vi gjøre noe. Det har også vært mange forslag på dette området som ikke har blitt fulgt opp. I dag fremmer representanten Gunnar Gundersen et interessant forslag omkring en undersøkelse i regi av Forskningsrådet om den genetiske opprinnelsen av ulvestammen, og vi fremmer et forslag om en stående fellingstillatelse, noe som faktisk kunne bidra til å ta ut den ulven som finnes i beiteområdene. Vil Høyre støtte disse forslagene og dermed bidra til en bedre rovviltpolitikk og gi statsministeren en utstrakt hånd når hun sier at hun skal hjelpe bøndene på Hadeland?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-06-21:
Jeg vil også benytte anledningen til å takke representanten Nesvik for et godt samarbeid og ønske ham lykke til videre. Representanten Nesvik var veldig opptatt av spørsmålet om beredskap i sitt innlegg, men det meste som angår endringene i politiet, framstår dessverre som en ren sentralisering, en slags «fjernpolitireform». Det mest iøynefallende i denne perioden har vært veksten i Politidirektoratet, som har fordoblet seg fra 2013 til 2016. Men beredskap er viktig, og det må i større grad handle om innhold og kvalitet enn det det har gjort i denne perioden. 20 pst. av landets befolkning omfattes i dag ikke av politiets krav til responstid ved hasteoppdrag, dvs. oppdrag som angår liv og helse. Senterpartiet vil senere i dag foreslå å utvide disse kravene, slik at responstida skal gjelde hele befolkningen. Mitt spørsmål er: Vil Fremskrittspartiet støtte det?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-06-21:
Jeg tror representanten har veldig rett i at vi har noen viktige kvaliteter i det norske samfunnet som vi må ta vare på. De kvalitetene handler om at Norge er et samfunn med høy tillit i befolkningen. Det skal vi ikke ta for gitt. Det kommer nemlig ikke av seg sjøl, og det er ikke gitt at det vil vedvare i årene framover. Jeg tror en viktig betingelse for å ta vare på tilliten i det norske samfunnet er at en har en balanse – en balanse sosialt og geografisk i samfunnet, en balanse der forskjellene økonomisk mellom folk ikke blir for store, og der en også satser på hele landet og ser befolkningen i hele landet, verdsetter det de driver med av næringsvirksomhet, og også de velferdstilbudene de har krav på rundt omkring i hele landet. Jeg mener at det å satse på en politikk som bygger opp under reduserte forskjeller, og hvor en satser på hele landet, er viktig. Jeg har lagt merke til at nå er det så veldig populært å snakke digitalisering. Det syns jeg er bra, utmerket, men infrastrukturen til digitalisering er helt avgjørende. Bredbånd til alle er den grunnleggende betingelsen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-06-21:
Jeg legger merke til at replikantene fra Høyre og Fremskrittspartiet ikke er så veldig opptatt av den siste fireårsperioden. Derimot er de veldig opptatt av tida før der igjen, gjerne det som skjedde for åtte år siden, ti år eller tolv år siden. Men de siste fire årene hører vi ikke så veldig mye om. Senterpartiet er opptatt av at dersom vi skulle få muligheten til å komme i regjeringskontorene, må det en annen retning til. Det store problemet i dag er at en del av det denne regjeringen foreslår, går i feil retning. Politireformen er et eksempel på det. Det er en ren sentralisering, og en må forandre retning. Nå er det ikke slik at dagåpne kontor er et fenomen som bare eksisterte før Høyre innførte politireformen. 50 av de kontorene skal en beholde, og de skal ha en åpningstid mellom kl. 8 og 16 på dagen. Er det dårlige kontor? Er det slik at en har laget seg en ordning med A- og B-politikontor? Det syns jeg Høyre skulle svare på, i stedet for å utfordre oss på retningen. Vi har sagt klart fra hele tida om at det trengs en annen retning.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-06-21:
Da er vi tilbake igjen: Vi snakker ikke om den siste fireårsperioden. Nei, vi snakker om tida bakover igjen i historien, sjøl om vi i dag egentlig skal oppsummere den siste fireårsperioden. Det er underlig. Samtidig er det sjølsagt interessante spørsmål representanten stiller. Det var en sterk vekst i hele vei- og jernbanesektoren mens de rød-grønne satt, særlig innen jernbanen. Jeg tror en kommer opp i 200–300 pst.-gangen hvis en tar jernbanesatsingen. Det er veldig bra, syns Senterpartiet, at Nasjonal transportplan som ble vedtatt i 2013, har blitt fulgt opp av denne regjeringa. Vi var litt usikre fordi Fremskrittspartiet var så imot bompenger. Vi tenkte at en kanskje ville ødelegge en del av veiprosjektene ved ikke å akseptere bompenger. Men det har Fremskrittspartiet akseptert fullt ut, og det syns vi er bra, for det er nødvendig for å få bygd en del av de veiene og den jernbanen en skal i årene framover.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-06-21:
For det første vil jeg gjerne gjøre klart at Senterpartiet vedtok på sitt landsmøte at Nye Veier bør få gjennomføre sine investeringsprosjekt. Så slipper representanten å være i tvil om det. Jeg mener det er god grunn til å gå grundig gjennom særlig det statlige byråkratiet. Senterpartiet har pekt på veksten i en del direktorat og departement, som jeg var inne på i mitt innlegg. Vi har også pekt på noe av det som regjeringen har opprettet, som vi har vært kritisk til, f.eks. dette Regelrådet som er blitt oppnevnt i løpet av perioden. Jeg tror en må gå grundig og kritisk gjennom det, for jeg mener at mer av pengene må gå til velferd og velferdstilbud og mindre til byråkrati, særlig på statlig nivå. Så har jeg også lyst til å nevne at jeg mener at sentralisering i seg sjøl frambringer byråkrati. Istedenfor at en løser oppgavene lokalt med mindre ressurser, blir en nødt til å etablere ressurser sentralt og byråkrati for å løse oppgavene.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-06-21:
Statsråden sukket tungt da jeg gikk forbi, men han må nok finne seg i å høre på litt til før vi avslutter stortingsperioden. At Arbeiderpartiet har sett det påkrevd å fremme et slikt forslag, sier noe om hvordan Høyre og Fremskrittspartiet behandler de partiene de inngår et forlik med, og det sier også noe om hvordan regjeringen velger å følge opp denne reformen. Det er noe veldig symbolsk, egentlig, over at vi avslutter denne stortingsperioden med en debatt og en avstemming om politireform, der en stadfester den sentraliseringen som denne reformen innebærer. For sentralisering i det vide og det brede har jo vært regjeringens prosjekt i samfulle fire år. Det startet med kommunene, og i dag skal vi altså avslutte det med å konfirmere den politisentraliseringen som disse regjeringspartiene har stått for. Jeg ser også i innstillingen at flertallet stadig vekk kaller det en nær politireform, til tross for at politifolk sjøl fnyser av betegnelsen, og til tross for at lederen av Difi har anbefalt at en burde slutte å bruke det begrepet fordi ingen likevel lar seg lure av det begrepet. Senterpartiet har fremmet noen forslag i sakens anledning. Vi får ikke flertall for dem. Vi hadde i og for seg ikke forventet det, heller – ikke med den sentraliserende holdningen disse partiene har hatt til politiet og politiets utvikling. Men vi mener alvorlig at hvis en setter et mål om og et krav til responstid, bør det omfatte hele befolkningen i Norge, ikke deler av befolkningen. Vi mener også at statsråden i dag bekrefter at han ikke kan love stedlig ledelse på de lensmannskontorene som er igjen. Her har han lagt ned over 120 lensmannskontor, og så kan han ikke love stedlig ledelse på dem som er igjen. Vi mener alvorlig at det målet, som også regjeringen sier de står bak, nemlig to politifolk per tusen innbyggere, bør gjelde alle politidistriktene. Vi mener det er det nødvendige dersom en skal gå videre med det. I dag er det bare Oslo og Finnmark som oppfyller dette. Jeg vil også nevne at VG på en fortjenstfull måte har fått fram den sendrektigheten og motvilligheten som råder i Politidirektoratet bl.a. når det gjelder nødsentralene. Senterpartiet er av den oppfatning at Politidirektoratet bør slankes, og vi mener også at de sju – sju! – døgnbemannede sentralene som i dag finnes i Oslo, bør samlokaliseres og effektiviseres. Der kan det kanskje være litt penger å spare for regjeringen. Men ikke en gang det vil de være med på å vurdere i dag. Nå er vi ferdig med stortingsperioden. Om tre måneder er det valg. Da kan velgerne få si sitt også om sentraliseringen som denne reformen innebærer – denne fjernpolitireformen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-06-21:
Det må litt politikk til før vi er ferdige. Jeg må si jeg ble litt overrasket over den siste uttalelsen fra statsråden om at denne regjeringen leverer mer på beredskap enn noen andre. Det er vel ikke mer enn én dag siden statsråden nærmest la seg helt langflat i Stortinget på grunn av måten politiet har håndtert objektsikring på i Norge de siste årene. Det er riktig som representanten Ellingsen var inne på. Det er vel sendt ut noen ordet er fritt-innlegg fra Høyre – jeg tror de har gått fra alle representantene rundt omkring. De pleier å åpne med at politiet ikke er blitt endret på 50 år. I realiteten har politiet vært gjennom tre reformer på 20 år. Det er riktig som representanten Ellingsen sier, at det var en reform under den forrige borgerlige regjeringen i 2001–2005, som også innebar en sterk sentralisering av politiet. Det som er synd med reformene, og det advarte Senterpartiet også mot den gangen, er at hver av reformene kun har endt i ny sentralisering, men ikke nødvendigvis et mer operativt politi. Det er synd at vi bestandig ender opp med å diskutere struktur i stedet for å diskutere innhold og kvalitet, og det har også skjedd i denne saken. Det er noe belærende over det å si at vi alle må lære oss å leve med reformene. Nei, vi må ikke det. Langt flere av oss burde satt spørsmålstegn ved reformene. Representanten Werp bekrefter at en eventuelt må ta fra de små distriktene og gi til de store. Men det som er så merkelig, er at Høyre og Fremskrittspartiet ikke er villige til å se på Politidirektoratet. Det er jo ikke lenge siden Fremskrittspartiet ville legge ned Politidirektoratet. Nå skal de ikke se på det – det har vokst, og driftsutgiftene er doblet de siste fire årene – og heller ikke på operasjonssentralene i Oslo. Jeg tror at politiet gjør så godt de kan når det gjelder responskravet, men Senterpartiet mener at responskravet bør omfatte hele den norske befolkningen. Så vil jeg gjerne si god sommer til alle sammen. Vi vil alle trenge å samle krefter til en interessant valgkamp.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Det er trist å høre at representanten Giske fortsetter på det sporet. Han har åpenbart lært seg en setning som han skal ta i hver enkelt debatt. Når det gjelder skatten, gjelder det hvorvidt flere personer skal få beholde mer av sin egen inntekt, og det er viktig for å sørge for et incitament til å jobbe, og når det gjelder inntektsskatten til personer, er det der man har brukt den største summen. I tillegg har denne regjeringen sørget for å redusere helsekøene med 80 000, som sto på liste, mens den foregående regjeringen lot flere og flere komme på denne listen. Ja, det er riktig, vi har fjernet arveavgiften, eller dødsskatten, fordi vi mener det er viktig. Ja, vi har også gjort noe på en rekke andre områder, både innenfor SkatteFUNN og innenfor annen næringslivsbeskatning, for å skape nye arbeidsplasser, for å skape framtidens arbeidsplasser, for å skape vekst – og det er det viktig at man fortsetter med.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Det kunne være fristende å overlate det til partilederen, som har ansvar for partiorganisasjonen, jeg har hatt ansvaret for stortingsgruppen, og vi har gjennom disse fire årene som vi har bak oss nå, samarbeidet veldig tett med Kristelig Folkeparti. Vi har gjort mye innenfor det som nettopp har med miljø og klima å gjøre, bl.a. gjennom å endre på bilavgiftene, som absolutt er slik at det nå lønner seg å kjøpe biler som forurenser mindre. Man har hatt det innenfor elbilsystemet, bl.a. innenfor området som går på at forurenser bør betale. Ta f.eks. innenfor oppdrettssektoren. Det er bl.a. helt naturlig at man sørger for at ved rømming fra oppdrettsanlegg må man betale for den oppryddingen som må skje i en sånn setting. Så det er mange måter å gjøre det på uten at man bruker skatteseddelen på alle, og det synes jeg også vi har hatt veldig god nytte av når vi har samarbeidet gjennom disse fire årene. Jeg vil også benytte anledningen til å takke for et godt samarbeid med representanten Hareide.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Fremskrittspartiet har, sammen med resten av regjeringen, lagt fram et veldig godt forslag til budsjett, og de siste årene har vist at vi har prioritert nettopp politiet og beredskapen. Det gjør man gjennom omlegging av hele systemet. Man gjør det bl.a. gjennom at flere har vært med på politiarbeid på stedet, altså opplæring i politiet, så man skal komme nærmere befolkningen – fått tatt tak i dette – og bli mer effektiv. Man har sørget for å tildele midler direkte til politidistriktene. I tillegg har man sørget for å øremerke 100 mill. kr til bl.a. politibiler og annet utstyr, nettopp for å bli mer effektive. Når nærpolitireformen får begynt å virke – den skal være ferdig utviklet og fullt ut på plass i 2020 – vil det også sørge for at vi får mer politi ute der hvor folk bor, i distriktene, og vi vil ikke få den sultefôringen som politiet opplevde under de rød-grønne.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Problemet er at reformer faktisk påvirker den politikken man kommer med, og det er også viktig at det vi gjør, er øremerket. Det sørger for at flest mulig kan leve av sin egen inntekt. Vi må sørge for å ha en politikk for dem som er uføre og som ikke har egen inntekt, at de har et godt tilbud og muligheter til å klare seg. Og da er det totaliteten, gjennom det som man har lagt opp til her nå, som er avgjørende. Det handler om endringer innenfor minstepensjon, tillegg og utvikling, og der synes jeg regjeringen har levert en politikk som er framtidsrettet. Så vil det alltid være slik at man må se på ulike tiltak etter hvert som ting slår inn, og det vil man se på også i framtiden, men det er viktig at vi har klare og målrettede tiltak som hjelper flest mulig.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Vi er ved veis ende av en fireårsperiode, og det er regnskapets tid. Fremskrittspartiet fikk en ganske brutal opplevelse i 2013, at politikk faktisk er å velge. Du kan ikke love alt til alle og holde alle løfter, mange måtte løpes fra. Man måtte velge mellom skattekutt og penger til eldreomsorg og skole. Man måtte velge om de som har mest, skulle få mer, eller om de som hadde vanlige inntekter, skulle få mer. Man måtte velge mellom å investere i bedrifter, bygge norsk industri og å selge arvesølvet. På område etter område valgte Fremskrittspartiet feil. Mitt spørsmål er: Når man gir 25 mrd. kr. i skattekutt, hvorav det meste går til dem som har mest, hvor de 50 rikeste menneskene i Norge i løpet av fire år har fått 1 mrd. kr – 20 mill. kr. hver – og funksjonshemmede mister bilstøtte, pensjonister mister øremerkede tilskudd til kulturtilbud, uføre får kutt: Hva er det som ligger bak den type prioritering fra Fremskrittspartiets side?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Revidert-debatten før et stortingsvalg bruker som oftest å være et forrykende oppgjør mellom posisjon og opposisjon. Det er vel bare finansministeren og jeg av oss som er i salen nå, som har fem slike debatter bak oss, og hver og en har vært spesiell fordi de har ledet inn mot et stortingsvalg. Jeg tror aldri jeg har vært på en revidert-debatt der regjeringspartiene har vært så tilbakelente, og der støttepartiene har vært såpass usynlige. Man er blitt utfordret på punkt etter punkt fra opposisjonen – på sysselsettingsutviklingen, på fordelingspolitikken, på distriktspolitikken, på retningen for Norge – fra hvordan vi har gått fra en situasjon med veldig sterk vekst i sysselsettingen i Norge, til en situasjon der det nå er helt flatt, der mange fylker opplever nedgang i sysselsettingen og noen opplever stor arbeidsløshet, der pengene er brukt på de skattekuttene som vi har diskutert mang en gang, og som noen lover skal fortsette, mens andre heller vil bruke pengene på skole og eldreomsorg. Og for en forskjell fra hvordan stemningen var høsten 2013, da et borgerlig flertall skulle gi borgerlig regjering – de fire skulle samarbeide, og de fire hadde en visjon! Nå er det helt dødt. Det forteller egentlig litt om at entusiasmen rundt den politikken som er ført, er fraværende. Jeg ser at kommentatorene skriver at det er helt fantastisk at Erna Solberg har klart å styre Norge i fire år. Vel – man har altså hatt det største flertallet bak seg i Stortinget som noen regjering har hatt i nyere tid. Man har hatt 96 stortingsrepresentanter – 95 etter at vi fikk en utmelding i går – som har vært parlamentarisk grunnlag for regjeringen. Likevel har man mistet helt framdriften. Men det er ikke rart, for hver gang Høyre sitter i regjering, er reaksjonen at dette vil vi ikke ha mer av. Det var konsekvensen etter fire år med Bondevik-regjering, det var konsekvensen etter fire år med Willoch-regjering, selv om det tok noen måneder før skiftet kom, og det ser vi på meningsmålingene nå er konsekvensen denne gangen. Norge trenger en annen kurs. Folket vil ha et annet flertall. Vi i opposisjonen er klare til å overta, og vi skal levere noen andre resultater. Vi har ikke råd til at sysselsettingsandelen fortsetter å gå ned. Vi har ikke råd til å bruke milliarder på skattekutt som ikke virker, og vi har ikke råd til at forskjellene i Norge øker. Vi har et trangere handlingsrom i årene som kommer. Når finansministerens parti foreslår å bruke dobbelt så mye som handlingsrommet hvert år på skattekutt, går dette ikke i hop – vi må velge en annen kurs for Norge.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
I Norge har vi tradisjonelt hatt små forskjeller mellom folk, mellom kvinner og menn og mellom by og land. Arbeiderpartiet har jobbet for en verdiskaping over hele landet, slik at vi faktisk har verdier å dele mellom oss. Det er det som kjennetegner Norge, for de viktigste oppgavene blir løst i fellesskapet. De siste fire årene har mye gått i feil retning. Forskjellene mellom folk øker. Sysselsettingsgraden går ned. Norge skal nå selges og ikke utvikles. Skattekutt til de rikeste har gått opp, og innsatsen for en bedre skole og helse har gått ned. Hva mener representanten Arnstad blir den viktigste jobben for å snu den negative utviklingen som vi har sett de siste fire årene?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
I Norge lever vi av hverandres arbeid og ikke andres arbeid. Kvinnenes deltakelse i arbeidslivet er viktigere for oss som nasjon enn det oljeinntektene er. Vi har en lang tradisjon for å løse de store oppgavene sammen, og vår styrke ligger i sterke fellesskap og troen på at arbeid er grunnlaget for alt. Det har faktisk gjort oss til verdens beste land å bo i. Men der Arbeiderpartiet setter arbeid og rettferdig fordeling, hvor alle skal med, først, har vi nå i fire år hatt en regjering hvor skattekutt alltid har vært svaret. Resultatene er tydelige: økte forskjeller og salg av våre felles verdier. Sannheten har altså kommet ut: 20 mrd. kr i skattekutt har endt opp i lommene til fiffen for lenge siden. De siste fire årene har Norge hatt en regjering som bidrar til å øke forskjellene gjennom å gi skattekutt til dem som har mest fra før, i stedet for å satse på arbeid, utdanning, helse og skole. Den rikeste promillen i Norge har i snitt fått 264 000 kr i skattekutt de siste fire årene. Tallet for resten av befolkningen er visstnok skattesmuler. Det er de harde fakta om regjeringens politikk etter fire år – en politikk som både Høyre og Fremskrittspartiet skal fortsette med hvis de vinner høstens valg. Arbeiderpartiet vil at det skal skapes verdier over hele landet. Verdiene kommer fra hver krik og krok, fra by og land, fra nord til sør og fra helsefagarbeideren og elektroingeniøren. Det er det som har gitt oss arbeidsplasser og det velferdssamfunnet vi kjenner. Det er også derfor Arbeiderpartiet går til valg på at alle skal med, og at alle skal ha like muligheter uansett hvem vi er, og hvor vi bor. Det handler om å tro på fellesskapet, at vi får til mer sammen enn hver for oss. Målet er arbeid til alle og å skape trygge og nye arbeidsplasser framfor skattekutt til dem som har mest fra før. For vi tror at de store oppgavene løser vi best sammen. Skal vi sikre arbeid, muligheter og trygghet for alle, trenger vi mer fellesskap, ikke mindre. Det er nok nå. Arbeiderpartiet vil ha en ny regjering med en ny politikk.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2017-06-21:
Under denne regjeringen har kommunene fått bedre økonomi. Det investeres mer i samferdsel, flyttes dobbelt så mange statlige arbeidsplasser ut i distriktene, og det legges ned færre gårdsbruk enn da Senterpartiet satt i regjering. Skogbruksnæringen, fiskerinæringen og reiseliv i hele landet har hatt rekordår. Politiet rapporterer nå om at bedre organisering har gitt lokal tilstedeværelse, responstiden går ned, og oppklaringsprosenten går opp – kvalitet framfor desentralisert kvantitet. Likevel vil Senterpartiet i revidert budsjett gjenåpne lensmannskontor i de 72 kommunene som har klaget på sammenslåinger. Heller ikke med Senterpartiet i regjering i 2013 var disse bemannet til operativt nivå. Kan representanten Arnstad bekrefte at de vil undergrave politireformen ved å gjenåpne alle disse og kanskje gi et lite estimat på hvor mye det vil koste å bemanne opp samtlige av dem til operativt nivå?
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2017-06-21:
Etter åtte år med SV i regjering gikk norsk økonomi fra full gass til halv fart i løpet av høsten 2013, og arbeidsledigheten var økende. Ifølge SSB gikk hele sysselsettingstilveksten de fire siste årene SV satt i regjering, til utenlandsk arbeidskraft, noe LOs daværende sjeføkonom Stein Reegård mente fortrengte norsk. Under SVs åtte år i regjering økte antall fattige barn, og sykehuskøene økte, til tross for at SV hadde mer i skatteinntekter gjennom arveavgift, høyere formuesskatt, høyere person- og selskapsskatt og flere avgifter. Dersom mer skatt gir mer velferd og flere arbeidsplasser, hvordan forklarer representanten Lysbakken resultatene fra egen regjering: redusert økonomisk vekst, økende arbeidsledighet, økende sykehuskøer og flere fattige barn? Og hvordan mener representanten at økte skatteutgifter vil bidra til å skape arbeidsplasser som finansierer vår viktige velferdsstat i framtiden, slik SV legger opp til i revidert?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-06-21:
Jeg lyttet med interesse til innlegget til Arnstad, og et av de poengene hun trakk fram, var byråkratisering. Jeg skal ikke snakke om for åtte år siden, men om neste periode, for når en leser perspektivmeldingen og ser de utsiktene vi har, går vi inn i trangere budsjettider. Jeg vil tro at et av de viktige grepene vi må lykkes med, er fortsatt kutt i byråkrati og mer effektiv bruk av ressursene. Det er et engasjement som Senterpartiet deler. Jeg lyttet til NTP-debatten med stor interesse, der også Senterpartiet trakk fram at det vil være viktig. Så langt jeg husker, var Senterpartiet imot f.eks. Nye Veier, som jeg mener er blitt en veldig stor suksess, så jeg er spent på hva Senterpartiet velger å gjøre med det dersom en skal komme i posisjon. Egentlig er spørsmålet mitt hva representanten Arnstad tenker er de viktigste grepene vi må ta for å utnytte ressursene på en bedre måte. Hva kan gjøres for at en skal slippe velferdskutt, men som en kan løse på andre måter?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-06-21:
La meg få takke saksordføreren og komiteen for godt arbeid på kort tid. Jeg vil dra en litt lengre linje i selve saken, for politireformen er kanskje den viktigste saken vi har jobbet med i komiteen i denne perioden. Den har vært krevende for oss alle, tror jeg. Historien går tilbake til før 22. juli, men etter 22. juli var særlig det som skjedde med både Gjørv-kommisjonen og politianalyse, et grunnlag som ble fulgt opp av regjeringa, men ikke minst også av komiteen og Stortinget i sin tid. Politiet har vært i en krevende situasjon. En hører veldig ofte om alt som går galt, og derfor er det alltid viktig å minne om alle de episodene der det går godt, og der politiet gjør en ekstremt viktig jobb for både å avdekke kriminalitet og ikke minst oppklare kriminaliteten og få tatt dem som har gjort noe galt. Det er viktig for å kunne forebygge og ha et trygt samfunn. Da vi behandlet selve reformen her i Stortinget, var det viktig for Kristelig Folkeparti å sikre at politiet er til stede der folk bor, og at vi kan utruste politiet på en måte som gjør at de kan løse oppgaven best mulig. Da var det viktig for Kristelig Folkeparti å involvere kommunene, for vi tror at politiet, sammen med kommunene, der man får en lokal forankring, vil gjøre en bedre jobb – både når det gjelder forebygging og når det gjelder bekjempelse av kriminalitet. Nå har vi sett at tjenestestrukturen lokalt er lagt, men den er ikke hogd i stein. Det betyr at det helt sikkert vil komme justeringer i tida framover. Da vi behandlet reformen i Stortinget, lagde vi en oppskrift på hvordan strukturen skulle bli. Den var som sagt viktig for at også kommunene skulle være involvert på en best mulig måte. Men vi sa også noe om at den skulle evalueres. I den sammenheng er det dokumentet som også representantforslaget omhandler, essensielt. Skal en klare å evaluere resultatene på en god måte, må en også vite hva som var formålet, og hva en ønsker å ha som et alternativ til et kontor. Derfor er jeg også veldig glad for at vi fjerner den tvilen som er skapt, for det er riktig som representanten Vågslid sier: Det er mange som har etterlyst dokumentet. Nå er vi tydelige på at det skal komme. Det vil ifølge justisministeren komme nå i sommer eller før sommeren. Da er vi i hvert fall tydelige på at det dokumentet vil være på plass. Til slutt: Politireformen er i en veldig kritisk fase. Vi er mange som er utålmodige, og for min egen del er jeg overrasket over at en valgte å legge ned så mange kontor. Men nå har vi gitt den fullmakten. Politireformen er i en kritisk fase, og derfor er det også viktig at politiet får ro til å gjennomføre den. Implementeringen, selve gjennomføringen av reformen, er ekstremt viktig, og skal vi lykkes med de målene og den intensjonen som Stortinget hadde, er det også viktig å slutte opp om det arbeidet som gjøres nå.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-06-21:
Representantforslaget viser til dette dokumentet som kommunene skulle få for å se hvilken beredskap som skulle være i området dersom et lensmannskontor forsvant. Så sier statsråden at dette ikke kunne utarbeides før strukturen var på plass. Da har man en tilnærming til saken som sier at først lager vi strukturen, og så ser vi hva vi skal fylle den strukturen med. Mens for Kristelig Folkeparti er det slik, og jeg tror jeg kan snakke for Arbeiderpartiet også, at da vi forhandlet reform, var det viktig at en i samarbeid med kommunene skulle fylle innholdet, og så – når en så hvilken beredskap en trengte, og hva som var styrende – skulle en se på struktur, om den måtte endres for å kunne sikre den beredskapen vi ønsket. Er statsråden enig i at når en har den tilnærmingen – som i hvert fall jeg oppfattet at han hadde i sitt innlegg – får en en helt annen strukturdebatt enn hvis en i større grad definerer innholdet i dokumentet i samarbeid med kommunene?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Dette er dagen for både å oppsummere og å sjå litt framover. Venstre er det partiet i Stortinget som sørgjer for at Høgre og Framstegspartiet får gjennomført sin politikk. Det er litt vanskeleg å få greie på om Venstre-leiaren er fornøgd med budsjettkameratane sine eller ikkje, for på spørsmål frå VG i mars om samarbeid med Høgre og Framstegspartiet sa Venstre-leiaren at ho ville at Venstre skulle tvinge seg inn i regjering – ei blå-grøn regjering utan Framstegspartiet. Denne veka har pipa fått ein litt annan lyd. Me kan lese hos NTB 15. juni at Venstre ynskjer – eller går langt i å antyde iallfall – å støtte den sitjande regjeringa etter valet. Så spørsmålet mitt er om korleis veljarane skal stille seg når det gjeld budsjettsamarbeid til hausten. Eg trur det har mykje å seie for Venstre-veljarane der ute om ein kjem til å stemme på ei regjering med Framstegspartiet, eller om det er slik at Venstre står fast på at dei ynskjer ei blå-grøn regjering utan Framstegspartiet.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Det er dessverre inga sjølvfylgje at intensjonane i politireforma og forliket har blitt fylgt opp. Det veit me godt i justiskomiteen, og eg vil seie litt om det. Men eg må òg berre kommentere saksordføraren sin kommentar om at dette forslaget kjem på tampen. Ein kan ikkje samanlikne eit forslag om å heve maksimumsstraffen i Noreg, med eit forslag der me skal gjennomføre eit forlik og ein politireform som ligg i Stortinget. Ja, det burde ha vore ei sjølvfylgje at dette blei gjennomført. Men så får me tilbakemeldingar: Etter at eg gjentekne gonger her i Stortinget har stilt spørsmål til justisministeren om han hadde kontroll på det løftet me har gjeve til innbyggjarane gjennom politireforma, fekk eg til svar – to gonger – at det var det full kontroll på. Så ser me i avsløringar i VG, i Politiforum, gjennom tilbakemeldingar frå mange av kommunane i landet, at dei er ikkje informerte om denne delen av forliket. Ja, POD har til og med sagt at det var ikkje meininga at dei skulle få den informasjonen. Det er me som forlikspartnarar ikkje fornøgde med. Det godtek me ikkje. Det er ikkje kostnadsfritt å inngå eit forlik. Me meinte, alle som står bak forliket, at det var nødvendig med ei politireform. Men for oss var det heilt sentralt at når innbyggjarane fekk eit løfte om at dei skulle få lokal medverknad og eigarskap til sluttresultatet, så blei det gjort. Det er bakgrunnen for at me ser oss heilt nøydde til å fremje dette forslaget, og eg er glad for – med mindre det har endra seg sidan sist eg las innstillinga – at me får vedteke det. Så kan saksordføraren kalle det «selvfølgeligheter». Eg skulle ynskje han hadde rett, men det stemmer ikkje. Det er ikkje enkelt å gjennomføre reformer, og det vil alltid vere motstand. Det veit me i Arbeidarpartiet, som står bak veldig mange av dei store reformene opp gjennom historia. Det eg trur, er at dersom ein hadde gjort denne jobben riktig, hadde langt fleire ute i landet og i norske kommunar vore meir positive til reforma. Når kommunen min mista lensmannskontoret sitt og ikkje anar kva dei får tilbake, korleis skal ein då kunne forvente at dei berre reknar med at sjølvsagt blir det ei betre polititeneste? Eg «blame»-ar ikkje dei – for å bruke eit godt norsk uttrykk – for at dei ikkje heilt veit korleis denne tenesta no blir. Eg trur at om regjeringa, POD og dei som har ansvaret for å få dette ut i landet, hadde gjort jobben skikkeleg og levert på eit løfte til innbyggjarane, ville mange fleire i norske kommunar både ha meint og sett at reforma var bra – og sjølvsagt sett at heile poenget for oss som står bak forliket, er at tenesta skal bli betre. Eg tek opp forslaget frå Arbeidarpartiet.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
Jeg vil for det første gjengjelde og si at det har vært et godt samarbeid, som vi også har brukt til å komme med noen klare felles rød-grønne forpliktelser, f.eks. når det gjelder behovet for en tillitsreform i skolen, som ble behandlet nylig, og som viser landets lærere og foreldre at det vil bli en reell positiv forandring for skolen hvis vi får flertall sammen. SV ønsker makt etter valget. Vi er klar for å gå inn i en regjering. Vi er også klar for å skrive under på en annen form for samarbeidsavtale, hvis vi kommer fram til at det er det beste alternativet. Men uansett er vi klar til et samarbeid med Arbeiderpartiet, med Senterpartiet, med de partiene som ønsker forandring. Så er vi selvfølgelig opptatt av å sørge for at representanten Aasens parti må samarbeide med SV. Det kan velgerne bidra til gjennom å gjøre SV så sterkt at vi har en god forhandlingsposisjon når vi møtes til høsten.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
Dette synes jeg var kreativ historiefortelling. Det er altså slik at da SV hadde finansministeren, kom vi igjennom den store finanskrisen med Europas laveste arbeidsløshet, takket være en målrettet politikk for å investere i å få hjulene til å gå rundt. Det virket, og det nyttet. Det er slik at under vår tid i regjering ble skattesystemet lagt om på motsatt vis av det det blir under denne regjeringen, slik at det bidro til å motvirke forskjellsutviklingen. Tallene er slående når vi sammenligner det som nå er lagt fram fra denne regjeringen, med det som var resultatet etter de åtte rød-grønne årene. Så er det jo slik at jeg ville vært forsiktig når det gjelder debatten om den økonomiske utviklingen, hvis jeg var fra et av flertallspartiene, for det vi nå ser nå ser for utviklingen i norsk økonomi, er at investeringene i arbeidsplasser faller, investeringene i boliger har økt, man har laget et skattesystem, man har stått og sett på en utvikling der det blir mer attraktivt for unge forretningsmenn å kjøpe boliger enn å investere i arbeidsplasser, og det er ikke sunt for framtiden.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
Jeg er glad for at representanten Svendsen sa «påpeke» og ikke «påstå», for de tallene som nå er på bordet, er jo også regjeringspartiene nødt til å innrømme viser veldig tydelig at de på toppen av det norske samfunnet har fått veldig mye penger, mens vanlige arbeidstakere nesten ikke har fått noen ting. Det gir jo ikke minst Fremskrittspartiet et forklaringsproblem, som har drevet valgkamp med det fengende slagordet «for folk flest». Nå må Fremskrittspartiet kanskje legge til «rik» i parentes foran «folk». Det vi vil, er å legge om skattesystemet slik at det bidrar til bedre fordeling og økt produktivitet. Vi har et skatteforslag som vil gi lavere skatt enn det Fremskrittspartiet har fått til, til alle som tjener under 600 000 kr i Norge. Så er det slik at Fremskrittspartiet har et forklaringsproblem, for det er jo ingenting som tyder på at de store skattekuttene har gitt økt produktivitet. Så en kan ikke fortsette å påstå det, når en ikke har noe bevis for det.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
Representanten Skei Grande har helt rett i at det er et av mine favorittspørsmål. Det er fordi vi har så gode svar, og jeg synes Venstre mangler det samme. For det første er det ikke slik at representanten Skei Grande har greid å godtgjøre at velferdsprofitten i hovedsak går til kvinner. Det finnes ingen tall som viser det – nei, det gjør det ikke. Det vi tvert imot ser, er at i velferdsstaten samles stadig mer av eierskapet i noen store konserner, det gjelder f.eks. utviklingen i barnevernsfeltet. Det burde bekymre Venstre, som jo ha vært med på å bygge en velferdsmodell med stort innslag av ikke minst private ideelle aktører, som nå skvises ut. For det andre mener jeg at det er temmelig åpenbart at omsorg for barn, det å drive gode barnevernstjenester eller asylmottak, er noe annet enn brøyting. Det er noen oppgaver som egner seg for et marked på en mye bedre måte enn andre. Omsorgsoppgaver som er fullt ut offentlig finansiert, gjør ikke det.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Jeg har hatt gleden av å sitte i komité med representanten Audun Lysbakken, og det har vært en hyggelig opplevelse. Det jeg lurer på, er om SVs partileder og partiet hans ønsker å sitte i regjering eller foretrekker å sitte i opposisjon. Han har jo erfaring med begge deler.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Vi vet at mange i næringslivet etterspør lavere skatt. Der har regjeringen levert: Vi har senket selskapsskatten og formuesskatten, innført verdsettingsrabatter for aksjer og driftsmidler, innført en ordning som sørger for at eiere av selskap som sliter økonomisk, kan få utsatt formuesskatten, varslet skattefradrag for investeringer i oppstartsbedrifter og endringer i opsjonsskatten. SV pleier, som vi også hørte fra talerstolen i stad, å påpeke at det er skattelettelser til de rike. I revidert ber de nå regjeringen fremme forslag om å vri skattesystemet fra å subsidiere investeringer på eiendom til investeringer i maskiner og teknologi og øke produktiviteten og skape flere arbeidsplasser. Det er dette denne regjeringen har gjort i fire år, samtidig som vi har gitt vanlige familier og pensjonister skattelette. Hva slags skattesystem er det SV ser for seg skal sørge for at denne typen investeringer skjer, uten at en skattlegger vanlige folk?
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-21:
Som jeg sa i mitt hovedinnlegg, var også nedgang i sysselsettingsandelen en utfordring. Den har gått ned fra 2008 og fram til nå. Den har stabilisert seg den siste tiden. Cirka halvparten av årsaken til nedgangen er en økt eldre befolkning – 1946-kullet ble jo 70 år i fjor – og økt innvandring, men også at flere unge velger å utdanne seg. Det siste er jo isolert sett positivt – at flere unge velger det – fordi vi ser at mange av dem som har mistet jobben, er unge som ikke har utdanning. Men nå øker også sysselsettingen. AKU-tallene i dag viste at 13 000 flere er sysselsatt i løpet av de siste månedene, og så øker også befolkningen. Med den optimismen vi nå ser i næringslivet, at flere og flere melder om at de har behov for å ansette, er det også grunn til å tro at sysselsettingsandelen kommer til å bedre seg, men den har jo nå også igjen flatet ut de siste månedene.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-21:
At landet sto overfor store omstillingsbehov, var det ingen tvil om. Det hadde man visst lenge, og det var noe de nåværende regjeringspartiene også advarte mot i forkant av valgkampen i 2013, men jeg tror nok det var få som kunne forutse de utfordringene vi ble stående overfor da oljeprisen plutselig falt. 50 000 mennesker har mistet jobben i olje- og gassektoren siden 2014. Regjeringen har økt antall arbeidsmarkedstiltak de siste årene, vi styrker det også i revidert budsjett med 500 plasser, i tillegg til at vi nå har økt innsats overfor unge, fordi de er særlig utsatt, men også overfor langtidsledige, som også er særlig utsatt. Så vi tar viktige grep, vi har gjort det i de siste budsjettene med tiltakspakker, offensive budsjetter for å få til omstilling, for å få til rask vekst, og nå ser vi resultatene. Ledigheten går ned, optimismen går opp i næringslivet, og økonomien begynner også å vokse.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-21:
Jeg tror ikke det kan være noen tvil om at denne regjeringen har satt arbeid mot arbeidslivskriminalitet høyt på dagsordenen gjennom to strategier mot arbeidslivskriminalitet. Den siste ble revidert nå i februar og er utarbeidet sammen med partene. Så er det riktig at regjeringspartiene stemte imot flere av de forslagene som ble behandlet her forrige uke. Noe av hovedårsaken til det var jo at mange av disse forslagene allerede var gjennomført, de var i prosesser, og noen av dem var vi selvfølgelig også imot. Til spørsmål om innleie: Ja, det har pågått en prosess med partene over tid for å se hvordan vi kan løse det som er et problem, nemlig mye innleie i bygg- og anleggsbransjen, særlig i Oslo og Akershus, uten at vi fortrenger det vi alle ønsker, nemlig ordinær vikarvirksomhet. Prosesser med partene pågår. Mitt mål er å sende ut et forslag på høring nå før sommeren, og jeg tror dette er en sak som også bør høres. Det er såpass komplisert at det vil være nyttig. Forslaget som ligger i salen, har jeg ikke sett, men jeg kan garantere representanten Andersen at vi har til hensikt å løse det som er en utfordring med innleie, i samarbeid med partene.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-21:
Ja, det er riktig at regjeringen har et nytt anbudsregime i Nav for en del tjenester. Det er fordi flere rapporter viste at arbeidet ikke var godt nok tidligere, brukerne fikk ikke det tilbudet de trengte, og det var behov for å gjøre endringer på feltet. Det har vært én rapport nå som viser at anbudsprosessene har vært gjennomført på den måten som var forutsatt, og så kommer det en evaluering av selve det kvalitative til neste år. Når det gjelder Din Utvikling, er det spørsmål jeg er blitt stilt i denne sal tidligere, både muntlig og skriftlig. På bakgrunn av det vi fikk høre og se fra Din Utvikling, har jeg bedt Nav om å vurdere organisasjonsformen og hvordan dette er, og så må man komme tilbake til det. Det er for tidlig for meg å si noe om den organisasjonsformen nå – om den er i strid med intensjonene eller ikke. Mitt budskap i denne sal i den saken har vært tydelig: Generelt sett mener jeg at faste ansettelser bør være hovedregelen, også i denne bransjen, men det kan være tilfeller hvor det er hensiktsmessig og fornuftig å leie inn spesialkompetanse og annet. Men Din Utvikling er nå til vurdering i etaten, og jeg vil vente med etatens vurdering for dette anbudet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-21:
Jeg synes det er ganske spesielt å få denne kritikken fra et parti som innførte tre garantier som er evaluert til ikke å virke. Det er bakgrunnen for at vi sanerte de tre garantiene i Nav, fordi de ikke virket, og erstattet det med en ungdomsinnsats som forplikter seg til at ungdom som ikke har noe å gå til etter åtte uker, skal få et konkret tilbud om aktivitet. Den forrige garantien var at man skulle få tilbud om en plan, men ingen aktivitet. Så i tillegg til ungdomssatsingen som vi har lagt inn, er det mye annet vi gjør for ungdom, f.eks. toårig opplæringstiltak i Nav, aktivitetsplikt i Nav, et tiltak som SV omtaler som tvangsarbeid. Vi gjør mye på skolesiden ved at vi tetter gapet mellom ungdomsrett og voksenrett for å unngå at ungdom blir gående lenge før de kan realisere ønsket om videregående opplæring. Vi har innført en fraværsgrense som gjør at fraværet i skolen stuper. Det er grunn til å tro at det også vil ha god effekt for å inkludere, hjelpe og følge opp utsatt ungdom bedre enn tidligere.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-06-21:
Opp gjennom årene har det vært gjort flere ekspertvurderinger av barnetillegget for uføre. Flere av dem ble også gjennomført under den forrige regjeringen. Det man har vært opptatt av, er å se hvordan man kan bidra til at det skal lønne seg å jobbe, mer enn å gå på trygd. Barnetilleggene er blant det som har vært trukket fram som en utfordring når det gjelder at det skal lønne seg å jobbe. Det er også bakgrunnen for at Stortinget vedtok, i 2015, var det vel, at summen av uføretrygd og barnetillegg ikke skulle utgjøre mer enn 95 pst. av tidligere inntekt, og så var det en treårig overgangsordning, som nå har blitt forlenget av Stortinget. Det er prinsippet at man mener at man ikke skal få mer i trygd enn det man ville fått i inntekt, og det er også bakgrunnen for at Stortinget gjorde den endringen man gjorde.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Jeg registrerte i media her for en stund siden at statsråden var ute og sa at arbeidsledighetstallene gjorde at Arbeiderpartiet fikk ødelagt sin valgkampsak arbeidsledighet. Det synes jeg er ganske klargjørende for hvordan statsråden ser på den store utfordringen med arbeidsledighet. For vår del har vi vært opptatt av arbeidsledigheten ved hvert budsjett og hvert revidert og en rekke andre saker som har blitt behandlet i denne salen, i hele fireårsperioden. Det er ikke noe vi vurderer som en valgkampsak, slik jeg skjønner at statsråden gjør. Fasit etter fire år med denne regjeringa er at det har stabilisert seg, og som statsråden for så vidt også selv sa, med litt oppgang i dag for arbeidsledighet. Men det aller mest bekymringsfulle er at andelen som er i arbeid, har gått ned. Da blir mitt spørsmål til statsråden: Er ikke statsråden bekymret når vi ser at færre blir sysselsatt, som har vært situasjonen fram til nå, og andelen sysselsatte går ned?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Denne regjeringa har jo utmerket seg med at da de varslet at ledigheten kom til å gå opp, altså lenge før oljeprisen gikk ned, reduserte de antall arbeidsmarkedstiltak og strammet inn reglene for permittering. Det er første gang i historien vi har hatt en regjering som har gjort noe sånt. Finansministeren inviterte til å gjøre en oppsummering av denne fireårsperioden. Ser statsråden nå selv at en del av de grepene som ble gjort tidlig i perioden, som altså var å stritte imot en aktiv politikk for økt sysselsetting, var feil?