Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Bakteppet for denne budsjettdebatten er mangfoldig. Vi ser et Europa i økonomisk uro. Mange land har gjeldskrise etter at de har levd over evne og vært plaget av korrupsjon og tregt byråkrati, eller slitt med at en betydelig del av økonomien er svart. Norge, derimot, er en liten, åpen økonomi. Uroen i Europa kan påvirke oss betydelig. Redusert økonomisk vekst i Europa og sviktende etterspørsel kan påvirke norske eksport, og dermed norske arbeidsplasser. Redusert reallønn i konkurrentland øker lønnsgapet og reduserer norsk konkurranseevne ytterligere. Dette må vi ha i bakhodet når vi diskuterer budsjettet. Regjeringen sier at deres budsjett er godt tilpasset situasjonen. Jeg tviler, for da regjeringen lagde budsjettet, hadde de forutsett relativt høy økonomisk vekst, relativt høy lønnsvekst og lav arbeidsledighet. For få dager siden endret regjeringen dette bildet. Vekstanslagene ble redusert, men uten at det fulgte med en eneste endring i statsbudsjettet. Det er ikke troverdig når en regjering hevder at det samme budsjettet er godt tilpasset både en situasjon med høy økonomisk vekst og en situasjon med lav økonomisk vekst. Det er derfor grunn til å frykte og tro at dagens budsjett ikke står uendret fram til mai, men at det følges opp av en krisepakke, slik som vi så ved forrige finanskrisetid. Det er uheldig, for da diskuterer vi egentlig ikke et budsjett ut fra de forholdene som alle ser rundt seg. Fremskrittspartiets forslag til alternativt statsbudsjett tar derimot inn over seg de utfordringene vi ser, og de mulighetene som avspeiler seg. Vi legger fram et ansvarlig alternativ som ivaretar norsk næringslivs konkurranseevne, og som samtidig øker vår produksjonsevne. Vi utnytter det handlingsrommet som dagens situasjon gir oss. Vi har ambisjoner utover å administrere status quo. Vårt statsbudsjett styrker verdiskapingen i samfunnet og øker den sosiale tryggheten. Det er ikke riktig nå å gjøre noe på f.eks. permitteringsregelsiden. Vi gir næringslivet bedre økonomiske forutsetninger, og vi stimulerer til økt arbeidsinnsats. Vi fjerner flaskehalser i økonomien ved å investere i infrastruktur, og vi satser på forskningsmiljøer i verdensklassen. Vi må bedre dyrke fram og støtte opp om entreprenørskap og gründere. Gode ideer som skapes i Norge, må i større grad også kunne realiseres i Norge. Dette vil gjøre nasjonen bedre i stand til å ta nye steg som energinasjon, som industrinasjon, og som kunnskapsnasjon. Det er på den måten vi sikrer høyere verdiskaping og velstand, både nå og framtiden. Den globale økonomien har en turbulent og pågående utvikling. Gammel suksess sikrer ikke framtidens velferd – en må ha andre løsninger enn å si nei til alle gode forslag. Norges situasjon er en helt annen enn hos våre venner i Sør-Europa. Det er viktig å ha det i hodet når regjeringen i dag vil kritisere alle endringsforslag fra opposisjonen, både fra Fremskrittspartiet og fra de andre. Mens mange land har store underskudd i statsbudsjett og i handelsbalansen, har Norge store overskudd. Oljenæringen er en vesentlig drivkraft. Under Bondevik-regjeringen investerte oljenæringen 284,6 mrd. kr på fire år. I denne inneværende fireårsperioden forventes det at investeringene på norsk sokkel blir på 636 mrd. kr. I tillegg kommer driftskostnader på ca. 60 mrd. kr i året. Vi snakker om et vesentlig antall finanskrisepakker hvert år inn i norsk økonomi. Når rød-grønne politikere, som foregående taler, skrøt av at det var økt sysselsetting fra 2005, skal man heller se på Statistisk sentralbyrås tall som viser at sysselsettingsveksten begynte i 2003 – det samme året som veksten i oljeinvesteringene begynte. Det er ikke rød-grønn politikk som har ansvaret for det som nå skjer. Det er situasjoner utenfor vår kontroll, som f.eks. at oljeindustrien ser på ressurser på norsk sokkel som de ønsker å utnytte. Det skal vi være veldig glade for, og Fremskrittspartiet har støttet det hele veien. Vi har et stort mulighetsrom. I 2012 forventes det at statens skatteinntekter utenom oljevirksomheten er på 303 mrd. kr – riktignok nominelle kroner, men likevel 303 mrd. kr – høyere enn i 2005. På utgiftssiden utenom oljeinvesteringer er utgiftene på statsbudsjettet 349,3 mrd. kr høyere enn i 2005. Det er ikke rart at dagens regjering kan skryte av at de bruker mer penger til alle gode formål, for de har vesentlig mye mer penger. Spørsmålet er: Får vi noe særlig mer igjen for den enorme utgiftsøkningen vi har, spesielt når man tenker at overskuddet på statsbudsjettet forventes å være på 345,7 mrd. kr i 2012? Vi har en god økonomisk situasjon, men bruker vi den så godt vi kunne? Vårt svar er dessverre nei. Det handlingsrommet som vi har, vil vi bruke, og vi etterlyser ambisjonene og handlekraften fra regjeringen. Jeg konstaterer at regjeringspartiene på Stortinget etter mange høringer, etter mye innspill, og etter at hele samfunnet har engasjert seg når det gjelder ressursbruken, klarer å flytte på 30 mill. kr i et budsjett på over 1 000 mrd. kr. Kjapp hoderegning sier at de har klart å flytte på 0,003 pst. Det er det disse regjeringspartiene på Stortinget har klart å tilpasse budsjettet en endret økonomisk situasjon etter at det ble framlagt. Det er resultatet av mange timer med arbeid i det norske samfunn: 30 mill. kr – og så skryter en av at dette er formål som Kristelig Folkeparti skal være glad i. Da minner tallet 30 mer om sølvpenger enn om millioner, men det får være noen andres problem. Fremskrittspartiet ser store handlingsrom innenfor offentlig sektor etter syv år med rød-grønt styre. Jeg registrerer at SVs parlamentariske leder, Bård Vegar Solhjell, innrømmer i sin nye bok at det er nesten umulig å gjøre endringer – eller reformer – i den rød-grønne regjeringen fordi alle sitter og holder fast på det de har. Jeg tror på Solhjell. Fremskrittspartiets alternative budsjett vil gi større handlingsrom for næringslivet og få til en offentlig sektor som er slankere og mer effektiv. Det er mulig å få flinke folk i offentlig administrasjon til å jobbe smartere, ikke bare sitte og tviholde på det som den rød-grønne regjeringen en gang har innført. Vi gir derfor skattelettelser på rundt 21,3 mrd. kr, og vi slanker offentlig sektor med ca. 15 mrd. kr, som tilsvarer ca. 1,5 pst. av budsjettets utgiftsside. Vi beregner dynamiske effekter av overskuddet på statsbudsjettet vårt på 344,8 mrd. kr, mens regjeringens budsjett altså er rett over 345 mrd. kr. Det er betydelig sparing til framtidige pensjoner også med Fremskrittspartiets budsjett. Arbeiderpartiet og andre liker å synliggjøre Fremskrittspartiets skattekutt med tapte sykehjemsplasser. Til og med NTB falt for den fristelsen. La meg derfor fastslå med en gang at Fremskrittspartiets budsjett gir rom for flere sykehjemsplasser, ikke færre. Jeg tar avstand fra en rød-grønn tankegang, hvor sykehjemsplasser er det første en kutter hvis en skal spare 1,5 pst. på statsbudsjettets utgiftsside. Sånn må gjerne rød-grønne politikere tenke, men sånn tenker vi ikke i Fremskrittspartiet. Tvert imot vil vi målrette mange program, det framkommer i vårt alternative budsjett. Vi vil skjære vekk daukjøtt, og vi kan sannsynliggjøre at vi får en langt bedre utnyttelse av statens penger. Vår skattepolitikk vil stimulere til økt arbeidsinnsats. Det styrker vår produksjonsevne. Vi gir skattelettelser på arbeidsinntekt, som tilsvarer 6,5 mrd. kr i økt minstefradrag og 1,1 mrd. kr i redusert toppskatt. Vi gir betydelige lettelser til næringslivet. Vi støtter ikke økningen i matmomsen, og vi reduserer bilavgiftene med rundt 4 mrd. kr. Dette kommer både arbeidstakere og næringslivet til gode. Gjennom disse skatte- og avgiftslettelsene vil vi også bidra til et mer moderat lønnsoppgjør, som partene etterlyser, og som bidrar til å styrke norsk konkurranseevne. Det er viktig for å sikre arbeidsplassene. Samferdsel er det enkeltområdet utover skatte- og avgiftspolitikken som får de aller største løftene i kroner og øre. I budsjettet øker vi vedlikehold av vei og bane, rassikring og trafikksikring med nesten 4 mrd. kr. Vi ønsker å konvertere litt mer av oljeinntektene til realkapital i Norge framfor til finanskapital i utlandet. Det er verdt å minne om at da Verdensbanken besøkte finanskomiteen for et par uker siden, var det de anbefalte mest, en satsing på infrastruktur. Det vil øke produksjonsevnen i alle økonomiene som investerer i infrastruktur, og det vil komme hele befolkningen til gode. Det ligger til grunn også for måten vi tenker på. I tillegg tar vi Senterpartiet på ordet. Da Senterpartiets leder på sitt forrige landsstyremøte snakket veldig om behovet for å budsjettere infrastrukturinvesteringer på en annen måte, var det som å høre Fremskrittspartiets lange kamp. Jeg håper vi kan forene krefter i den saken. Fremskrittspartiet foreslår derfor i dette budsjettet å opprette to statlige foretak, som til sammen tilføres 15 mrd. kr i egenkapital – ikke for at alt skal brukes i 2012, men for at en skal ha handlingsrom til å sette i gang prosjekt og sannsynliggjøre at en kan finansiere nye riksvegprosjekt og nye jernbaneprosjekt. Bestillingen skal fortsatt komme fra Stortinget, men et statlig foretak kan agere mer profesjonelt i planlegging og gjennomføring av prosjektene. Langsiktig planlegging framfor stykkevis utbygging gir mer vei for pengene og mer rasjonell utnyttelse av utstyret. Men la meg understreke – det er fortsatt eksterne entreprenører som skal gjøre selve byggejobben. Noen vil argumentere imot dette og kalle det uansvarlig. Men la meg understreke at dette er 100 pst. i tråd med handlingsregelens prinsipp, for de partiene som er veldig opphengt i den. Regjeringen har sågar brukt den samme tilnærmingen selv. For kort tid siden fikk Statkraft tilført 14 mrd. kr – ikke som redusert utbytte, for da måtte en ha kuttet 14 mrd. kr på statsbudsjettet for å holde balansen, men ved å gi oljepenger rett inn i selskapet. Så ser vi at utbytteprosenten opprettholdes i år, og det betyr altså at de oljepengene som i fjor var oljepenger, er i år blitt vasket i en turbin og kommet ut som kraftpenger. Da er de legitime å bruke i statsbudsjettet. Vi ser ingen grunn til at det skal være sånn at hvis du bygger en vindmølle, skjer det uten at det blir press i økonomien, men hvis du kjøper asfalt, fører det til press i økonomien. Vi skal behandle kronene likt, og vi bruker de samme triks eller de samme prinsippene – velg ordet du selv vil – for å gjøre dette. La meg også understreke at Petoro kan på norsk sokkel investere så mye penger de bare vil. I år regner de med å investere 20 mrd. kr. Det er penger som aldri er innom statsbudsjettet, men som likevel er oljepenger, som ville gått inn i oljefondet hvis de ikke hadde blitt investert. Det er ingen som kritiserer Petoro for dette. Oljesektoren varslet for to uker siden at de kom til å ha 5 mrd. kr i økt investeringsbehov neste år. 175 mrd. kr vil da bli investert. Jeg har ikke hørt noen fra regjeringen som krangler om press i økonomien. I juni i år vedtok Stortinget fire store oljeprosjekt, som samlet gir investeringer på 90 mrd. kr i løpet av fire år. Handlingsregelen ble ikke nevnt med et ord. Men alle var glad for at dette vil skape arbeidsplasser, ringvirkninger og framtidig verdiskaping. Bedre veier og jernbane øker også vår verdiskaping. Våre sykepleiere reduserer ikke helsekøene når de sitter på perronger og venter på tog som ikke kommer. Våre ingeniører er ikke produktive når de sitter i bilkø. Rett før valget besøkte jeg en av de mange oljeservicebedriftene utenfor Stavanger. De ligger ikke veldig langt fra Sola flyplass, men ingeniørene må nå bruke en halv time mer for å komme seg fra kontoret og til flyplassen. Før kunne de budsjettere med 35 minutter fra de reiste fra jobben, til de satt på flyet, nå må de bruke en time og et kvarter. Det er ikke god bruk av norske ingeniører. Innenfor helse bevilger vi 2,5 mrd. kr ekstra til raskere pasientbehandling. Friske mennesker jobber og betaler skatt, mennesker i helsekø gjør det ikke. Derfor har vi målrettet innsats for å kutte helsekøene. Vi styrker også satsingen på arbeidsmarkedstiltak og lærlingplasser. Det vil bidra til at flere folk er på jobb. Det er ikke nok å gjøre som regjeringen skrøt av til ANB, nyhetsbyrået, nylig, å ta noen ekstra lærlinger inn i regjeringssystemet. Det er i næringsliv og industri potensialet er størst – det er der behovet for lærlingplasser er størst. Fremskrittspartiet foreslår 250 mill. kr mer til lærlingtilskudd, og vi foreslår å fjerne arbeidsgiveravgiften for lærlinger. Vi stimulerer til flere lærlingplasser med over 1 mrd. kr i vårt budsjett. Vi satser sterkere på lov og orden. Vi foreslår å øke bevilgningene til politiet med nesten ½ mrd. kr i forhold til regjeringen. Vi har også startet en debatt om å få mer polititjenester igjen for de ressursene. Oslo-politiets mobilisering mot voldtekt har vist at mer politi i gatene gir resultat. I tillegg har sommerens tragiske hendelser vist at politiet må styrkes på flere områder. Vi trenger mer og bedre utstyrt politi, og det vil en kunne få gjennom Fremskrittspartiets budsjett. Vi styrker kommuneøkonomien med 3 mrd. kr, som partiet lovte da vi behandlet kommuneproposisjonen. Vi gjør kommunene bedre i stand til å levere god eldreomsorg og til å styrke grunnskolen. Vi omstiller en rekke offentlige program for å bli mer målrettet. For eksempel innenfor forskning vil vi heller satse på nasjonale program framfor regionale program. For skal vi vinne fram, er det konkurrentene i Kina, Japan, USA og EU som vi må møte, ikke bare i Harstad eller Tromsø. Vi målretter satsingen på grønn teknologi og fornybar energi bedre, slik at bransjen får ut økt forutsigbarhet og skattebetalerne mer energi igjen for pengene. Det er trist når regjeringen blir forelsket i virkemiddel og institutt framfor å holde fokus på målet. I vårt budsjett gir vi også et betydelig løft til Forsvaret, og vi gjør det vi kan for å sikre likebehandling av pensjonister, gifte og ugifte. Sammen med opposisjonen har vi også fremmet en pakke med bedre vilkår for forskning, frivillighet, privat sparing og modernisering av staten. Da budsjettet ble framlagt i begynnelsen av oktober, kritiserte Fremskrittspartiet regjeringen for å legge fram et budsjett uten ideer og nytenkning. Vi legger fram et budsjett med ambisjoner og handlekraft. Med dette tar jeg opp forslag som Fremskrittspartiet er med på.