trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-20:
Ingen av oss ønsker at folk skal gå permittert istedenfor å være i jobb. Men her gjelder det å stikke fingeren i jorden og se hva som faktisk er alternativet for de mange i industrien som nå frykter å bli satt på porten. Dette er deler av vårt næringsliv som har stor usikkerhet rundt hva slags ordrer de får, hva slags oppdrag de får, som er veldig konjunkturavhengig, og der jeg mener det derfor er godt grunnlag for å opprettholde regler som vi vet hindrer oppsigelser, som vi vet hindrer arbeidsløshet. Når flertallet nå ser resultatene av egen politikk, som er at flere mister jobben, er det uforståelig for meg at man er så stivbeint og nekter å endre dette regelverket. Jeg tror at selv om representanten Nordby Lundes historie illustrerer at det kan ha uheldige effekter også, er det motsatte saken i mange viktige næringer, særlig i industrien.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-20:
Jeg kan bare forholde meg til det jeg har fått høre når jeg har besøkt industriarbeidsplasser denne våren. Jeg har besøkt en del av dem – ikke minst i mitt eget fylke, Hordaland, der det er mange av den typen bedrifter vi her snakker om. Det er ett tydelig krav fra dem som jobber der, som jeg har møtt – i hvert fall før regjeringen kom med sine forslag om arbeidsmiljøloven, så nå hadde det sikkert vært to – og det var å gjøre noe med permitteringsreglene, for det skaper utrygghet i de samfunnene langs kysten. Så vil jeg legge til at når det gjelder behovet for omstillingen for norsk industri, er jeg enig i det. Vi trenger en omstilling til framtidens næringer, til en industri som er mindre oljeavhengig. Det gjør man jo ikke ved å presse fram oppsigelser av arbeidere. Det gjør man ved å fremme en helt annen olje- og energipolitikk enn det Høyre og Fremskrittspartiet står for.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-06-20:
I dag behandler vi altså en av de største og alvorligste sakene for store deler av norsk næringsliv på lenge. Vi behandler en sak som er alvorlig for store deler av landet. Ja, vi sender faktisk en regning på 1,2 mrd. kr ut i Distrikts-Norge. Da må jeg si det er med undring – eller nærmest «med sjokk», som jeg antar en herværende statsråd ville sagt, som har sittet på den andre siden av bordet – at europaministeren fortsatt er mest opptatt av å se bakover, av å finne noen å skylde på, og enda verre, at han snakker ned Norges forhandlingsposisjon. Det er for så vidt en kjent taktikk når en ikke ønsker å svare for seg selv. Det har vært gjort gjentatte forsøk på å få noen fra regjeringen til å fortelle hva som skjedde mellom oktober i fjor og mars i år, da regjeringen kastet kortene. Kan statsråden nå benytte denne anledningen til å fortelle Stortinget hva som faktisk skjedde – eller ikke skjedde?
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-06-20:
Hvis det er slik at det var klart for den nye regjeringen allerede da man tiltrådte og oppdaget dette, hvorfor i alle dager varslet man ikke da omverdenen? Hvorfor varslet man ikke transportnæringen om at det her ligger et avgiftssjokk foran dere? Da ville de hatt mye bedre tid til å forberede seg på det som kom. Så sent som i februar hadde jo finansministeren muligheter, men hun sa ingenting om det. Så jeg må si at jeg er veldig glad for at regjeringens representanter her på Stortinget, i hvert fall, har vært mer konstruktive og nå er med på å gi regjeringen noen nye arbeidsoppgaver. Så må jeg si at de oppslagene som er på NTB i dag, der europaministeren sier at nå handler det kun om «fortolkning», er litt oppsiktsvekkende. Så mitt spørsmål til statsråden blir faktisk om han da er den rette til å reise til Brussel og forhandle om disse viktige spørsmålene på vegne av Norge. Det blir faktisk som om Johaug og Bjørgen starter i et skirenn i OL og sier at vi kommer til å tape, men vi starter lell!
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-06-20:
Jeg har nå sittet og hørt på den ene etter den andre med nordnorsk dialekt, som har vært her oppe og skrytt hemningsløst av regjeringens arbeid med differensiert arbeidsgiveravgift. Jeg hørte sågar representanten Margunn Ebbesen si at næringslivet så optimistisk på situasjonen. Jeg må si at jeg er glad for at det nå ikke skal være møter på Stortinget på en stund, og jeg anbefaler opptil flere representanter å besøke de berørte bedriftene og få kalibrert virkelighetsoppfatningen sin en smule. Så er det flere som har tatt Arbeiderpartiets standpunkt til inntekt for stor støtte til regjeringens arbeid og forslag. Når Arbeiderpartiet i dag stemmer i lag med regjeringspartiene, Venstre og Kristelig Folkeparti, er det nettopp fordi vi har fått disse partiene med på flere viktige grep. Jeg vil igjen rose de partiene for å ha gått konstruktivt inn i dette. Det fortjener næringslivet, som er rimelig hardt rammet av dette – ikke minst det at regjeringen nå må ta nye runder i Brussel for å ta i bruk det EØS-rettslige handlingsrommet, som flere har pekt på. Aller tydeligst har NHO pekt på det, og det er en organisasjon som i hvert fall regjeringspartiene bør lytte til. Jeg vil referere litt fra NHOs pressemelding fra tidligere, da denne saken eksploderte i mars: «NHO mener at EUs retningslinjer for regionalstøtte ikke gjør det påkrevet å unnta transportsektoren fra ordningen med differensiert arbeidsgiveravgift. NHO og landsforeningene innen transport har fått utredet om innholdet i EUs regionalstøtteregler nødvendiggjør den begrensningen som er lagt inn på transport. Konklusjonen er at det ikke er nødvendig.» Så sier NHO videre: «NHO viser også til at norske myndigheter helt frem til 24. februar 2014 var av samme oppfatning, slik det blant annet kommer frem i finansministerens svar på skriftlig spørsmål i Stortinget.» Så når representanter for nordnorsk næringsliv nå har gått ut og sagt at de ser litt lysere på situasjonen, er det jo nettopp med bakgrunn i de vedtak som blir fattet her i denne sal i dag, og ikke minst den beskjeden som går til regjeringen om å kvalitetssikre tall og effekter, slik at vi faktisk vet hva slags tiltak som treffer de forskjellige bedriftene. Igjen: Vi er absolutt ikke i mål, og jeg synes faktisk at vi av hensyn til de berørte bedriftene, nå bør konsentrere oss om dem, og prøve å gjøre denne situasjonen så god som overhodet mulig. God sommer!
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-06-20:
Det er det definitivt, president! Jeg var nok litt kjapp med å ønske god sommer i stad, for representanten Margunn Ebbesen fikk meg altså til å ta ordet igjen. Når hun sier at flere blir reddet av den fribeløpsordningen – ja, hvem er det som blir det? Det er jo nettopp det vi mangler kunnskap om. Regjeringen sier f.eks. at så godt som hele transportnæringen blir «reddet» – hvis jeg skal bruke det ordet – av den. Nei, sier jeg nå, det blir den ikke, for der er fribeløpet lavere. Dette må vi ha kunnskap om. Et annet eksempel, som ikke har vært nevnt i det hele tatt, er transport på sjø. Der er jo nettolønnsordningen pekt på. Ja, men hvem treffer den? Vi vet at ganske mange av rederiene allerede har nådd taket i nettolønnsordningen. Når ikke det taket blir hevet, ja, så får de jo ingen nytte av nettolønnsordningen – selv om det blir lagt inn mer penger. Men vi vet heller ikke hvem det treffer, og hvordan det treffer. Så ja: Arbeiderpartiet tar bedriftene, næringslivet, på største alvor, og det er nettopp derfor det har vært så viktig for oss å få mer tid til å se på kompenserende tiltak. Men det aller, aller viktigste er å få tatt i bruk det handlingsrommet som faktisk finnes i Brussel, og der ser jeg fram til at regjeringen kommer tilbake hit så snart som overhodet mulig. Da er det jo godt at Brussel ikke tar ferie ennå, der skal det jobbes en måned til. Og vi skal ikke plage statsrådene hit til Stortinget på en stund, så her er det bare å komme i gang – og det skjønte jeg at europaministeren allerede er. Det kan godt være lurt å ta med seg flere på den jobben. Da ønsker jeg god sommer – både til oss og til dette næringslivet, som nå har 14 dager på seg til å implementere et meget krevende regelverk.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-20:
Mellom oktober i fjor og mars i år arbeidet vi med notifiseringen til ESA, og vi la opp til at den notifiseringen skulle være en foreløpig notifisering, slik at vi hadde muligheten til å komme tilbake med ytterligere notifiseringer etter hvert som arbeidet i EU – med regelverksutformingen – ble nærmere definert, for statsstøtteverket er en helhet. Det vi fikk en mulighet til etter mars, var å se på samspillet mellom regionalstøttereglene og de såkalte gruppeunntakene. Det var tolkninger i gruppeunntaksreglene som gjorde at vi kunne få nye muligheter når det gjelder sektorunntakene. Der arbeidet vi veldig hardt, og det er derfor vi har klart å få en snevrere definisjon av sektorunntakene. Så det er en prosess som vi har grunn til å være relativt fornøyd med. Vi har arbeidet hardt, men det burde her ha vært arbeidet hardere i en mye lengre periode og mye tidligere.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-20:
Som jeg nettopp sa i mitt innlegg, dreier dette seg om fortolkning, men det dreier seg også om å følge nøye med på hvordan regelverket blir anvendt, og hvis vi ser at det blir anvendt på måter som gir oss nye muligheter, så skal vi gripe de mulighetene. Men jeg må få lov til å påpeke at den statsråden som først hadde møter på politisk nivå med kommisjonen i denne prosessen, var meg, og det er fordi det er viktig å snakke med dem som har politisk ansvar. Å snakke med ESA er viktig nok – men det er nettopp å snakke med dem som tolker. Vi har gått i dialog med dem som utarbeider forslagene, med dem som driver med politikkutformingen, og det gjorde ikke – etter det vi har brakt i erfaring – våre forgjengere.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-20:
For det første: Da vi notifiserte i mars, var det med et klart forbehold om at vi her ville kunne komme tilbake, og det gjorde vi. Når vi har gått i dialog med kommisjonen og de som utformer regelverket, er ikke det som et ledd i et politisk spill. Det er nettopp for å finne løsninger. Det har vi gjort for bergverk, olje- og gassvirksomhet og deler av transportsektoren. Vi har også klart – i dialog med kommisjonen – å innsnevre området for sektorunntakene. Det er vi delvis fornøyd med. Vi er ikke helt fornøyd, for det er dramatiske endringer med dramatiske utslag, men det er nettopp derfor vi også har lagt stor vekt på å få til kompenserende tiltak, og vi er glad for at et bredt flertall i Stortinget slutter opp om det.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-20:
Det var aktivitet under den forrige regjeringen. Blant annet opplyste ESA-presidenten i går om at den forrige regjeringen klargjorde at man visste om sektorunntakene, men man problematiserte det ikke i skriftlige kommentarer til ESA. Man var opptatt av kartet, viktig nok. Vi konstaterer – det klargjorde også ESA-presidenten i går, etter at jeg fulgte opp Stortingets ønske om en tett dialog med ESA også i fortsettelsen – at hele EUs statsstøtteregelverk nå trer i kraft. Ytterligere utsettelser er ikke på agendaen. Vi er en del av EØS. Det betyr at vi er en del av et område hvor det skal være like spilleregler. Det er viktig for norsk næringsliv. Men det er uheldig at vi over flere år ikke har vært i godt nok inngrep med denne regelverksutformingen. Vi har berget stumpene, og vi har gjennomført gode, kompenserende tiltak, men vi må trekke lærdommer for fremtiden når det gjelder å komme i inngrep med politikkutformingen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-20:
Det har vi ikke, for vi har tatt opp dette spørsmålet og fått en klar beskjed om at hele statsstøtteregelverket skal på plass. Regionstøtten og differensiert arbeidsgiveravgift er én del av et større statsstøtteregelverk, og i de diskusjonene vi har hatt, har det vært klart at dette skulle på plass. Det er også en del av problemet her, nemlig at EU-kommisjonen her har hatt dårlig tid. Mye av dette har vært møtt med kritikk fra medlemsstater i EU om at det har vært dårlig håndverk. Men det forteller oss også at hvis vi hadde vært tidligere ute, i 2012 eller i fjor, ville mulighetene for å samspille med andre land om bedre løsninger også vært større.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-20:
Jeg må nok si at parallellen halter litt når det gjelder regelverksutforming, men jeg skal likevel svare på realiteten i spørsmålet: Vi har kompensert med de beløpene det her dreier seg om. Det er åpenbart at det er vanskelig å gå ned på bedriftsnivå og nå full krone for krone-kompensasjon. Men vi har kompensert slik at de økte inntektene vi får gjennom avgiftene, går tilbake til næringslivet. Ikke bare det: Vi legger stor vekt på at det ikke er staten, fylkeskommunene eller kommunene som skal bestemme hvor hullene i veien skal tettes. Næringslivet, som er de som betaler, skal ikke bare ha et ord med i laget, men også en hånd på rattet i hvordan disse midlene skal prioriteres.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-06-20:
Jeg vil gjerne fortsette litt med klimakvoter, for det er mye forvirring i klimapolitikken. På den ene siden er utslippene i Norge høyere i dag enn de var i 1990. Samtidig overoppfyller vi Kyotoprotokollen gjennom kjøp av klimakvoter med tvilsom effekt. Jeg tror det er enighet om at det er tvilsom effekt av mange av CDM-ene. Når vi nå skal inngå en ny klimaavtale, er mitt spørsmål om statsråden er enig i at vi først og fremst må legge vekt på de forpliktelsene vi skal ha i Norge, for å kunne gjennomføre de nødvendige endringene og skille det ganske klart fra såkalte fleksible ordninger, fra tiltak internasjonalt. Skogsatsing er et viktig tiltak internasjonalt, men det bør ha en egenverdi og ikke motregnes mot gjennomføring i Norge eller Europa.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-06-20:
Vi har sagt at vi vil invitere Stortinget til denne viktige debatten om klima gjennom ordinære prosesser. Vi vil bruke statsbudsjettet til å få fram hva vi må gjøre nasjonalt, og vi har sagt at vi vil bruke revidert nasjonalbudsjett til å beskrive hva vi skal gjøre internasjonalt. Vi har også sagt at vi vil komme tilbake til Stortinget i første kvartal 2015 med hva som skal være vårt nasjonale bidrag inn til Paris 2015. Så vi mener det er riktig å bruke de ordinære prosessene til å diskutere det vi er helt enig om er noe av det viktigste nå, nemlig å redusere utslippene og jobbe internasjonalt for det samtidig som vi arbeider for en omstilling av lavutslippssamfunnet i Norge fram mot 2050.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-06-20:
Det er ingen motsetning mellom hva regjeringen skriver i RNB og hva statsministeren sa på Høyres landsmøte. Det statsministeren tok til orde for på Høyres landsmøte, var en forsterket innsats i klimapolitikken, og budskapet var at vi ikke kan basere oss på lettvinte løsninger. Jeg merker meg at den nye lederen i Arbeiderpartiet sa at når man sitter rundt frokostbordet og diskuterer hva den enkelte selv kan bidra med i klimaarbeidet, er ikke svaret å kjøpe klimakvoter. Det var det statsministeren var tydelig på. Vi ønsker et kvotemarked som fungerer, da er det nyttig. Samtidig må vi arbeide for å redusere utslippene nasjonalt. Så det er ingen motsetning mellom hva regjeringen skriver i RNB, og hva statsministeren har sagt. Men for at kvotemarkedet skal fungere, må det faktisk bidra til å redusere klimautslippene, og det har det ikke gjort i den siste tiden.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-06-20:
Jeg tror det er nettopp her det er viktig å ha to tanker i hodet samtidig. Vi sier at vi vil ha en forpliktende, internasjonal avtale. Hvis vi får til effektive mekanismer, slik at vi også kan bruke norske penger til å redusere utslippene globalt, slik at vi får mer igjen for norske penger, tror jeg både finansministeren og det globale klimaet er glad for det. Men det skal ikke være til hinder for at vi også skal jobbe for å redusere kuttene i Norge. Det er derfor vi sammen har en ambisjon om å få til lavutslippssamfunnet i 2050. Også FNs klimapanel er helt tydelig på at vi må ha negative utslipp, vi må rett og slett binde mer karbon. Men vi må se at klimautfordringen er global, og det å få til effektive mekanismer internasjonalt er også viktig.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-06-20:
På samme måte som representanten Eidsvoll Holmås beskylder oss for ikke å ha lest ordboken, vet representanten hva som står i klimaforliket. Når det gjelder ambisjonen i klimaforliket om å utfase oljefyring, var også forutsetningen at det er basert på grunnlast. Det statsministeren sa, og som vi har fulgt opp i RNB, er å framskynde utfasingen av grunnlast, slik det er forutsatt i klimaforliket, i statlige bygg to år tidligere enn det klimaforliket la til grunn.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-06-20:
Slik representanten Eidsvoll Holmås refererer regjeringserklæringen, er helt korrekt, men det står ikke spesifikt hva som er grunnlast og hva som er topplast. Vi har basert regjeringserklæringen på hva Stortinget selv har vedtatt i klimaforliket, og faktum er at vi framskynder utfasingen i statlige bygg to år tidligere enn hva som ligger i klimaforliket.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2014-06-20:
Et enstemmig storting sa før jul at man ønsket en egen sak til Stortinget om innretningen av Norges internasjonale klimainnsats. Jeg tror nok de fleste av oss som sto bak det forslaget, så for oss at vi skulle få en egen sak om det for å få en egen debatt om dette viktige temaet. Istedenfor har regjeringen lagt dette inn som en liten del av revidert, og vi får ikke den ordentlige debatten som vi så for oss. Nå har vi lært: Neste gang vi skal foreslå en sak, skal vi presisere at vi ber om en egen sak. Vi ønsket jo dette bl.a. også for å få diskutert toppmøtet i New York, som ministeren refererte til. Men mitt spørsmål til ministeren er: Hvordan ser hun nå for seg å inkludere Stortinget og forankre politikken – først fram mot Lima i desember og så fram mot Paris 2015?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2014-06-20:
Arbeiderpartiet sa tidligere i vår at vi ønsket å overoppfylle Kyoto 2, bl.a. gjennom å kjøpe flere kvoter, noe vi også legger opp til i vårt alternative reviderte nasjonalbudsjett. Statsministeren sa på Høyres landsmøte at dette var klimaløftet på billigsalg, og at det ikke gir garantier for lavere utslipp. Det står i skarp kontrast til hva regjeringen selv skriver i revidert nasjonalbudsjett: «Kjøp av klimakvoter i utviklingsland, for å oppfylle våre internasjonale forpliktelser, bidrar til globale utslippsreduksjoner, til overføring av teknologi og kunnskap til utviklingsland og til utvikling av kvotemarkeder.» Mitt spørsmål til klima- og miljøministeren er derfor om hun er enig med statsministeren i at kjøp av kvoter er klimapolitikk på billigsalg, eller om hun er enig i det som regjeringen selv skriver – at dette er et viktig bidrag til de globale utslippskutt.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2014-06-20:
Denne uken tok Arbeiderpartiet farvel med vår tidligere partileder Reiulf Steen. Det var en rørende begravelse for arbeidergutten som tok på seg den store jobben med å være med og bygge velferdsstaten Norge. Men selv om han kom fra fattige kår, som så mange fra sin tid, hadde han et stort internasjonalt engasjement for å være med og hjelpe dem som hadde det enda verre enn han selv. Det er en del av den norske historien. De som bygde landet, ville at Norge skulle være et land med blikket vendt ut mot verden. Det klarte vi da vi var som fattigst. Da skal det være en selvfølge at vi skal gjøre så mye mer når vi har endt opp med å bli verdens rikeste land. Høyre og Fremskrittspartiet sier at vi skal se bort fra prosentmålet i norsk bistand, fordi statsbudsjettene har blitt så store at den ene prosenten utgjør så mye. Det man egentlig sier, er at vi har blitt så rike at vi ikke har råd til å bidra som før. Jeg synes det er flaut at vi har en regjering med en finanspolitisk talsperson som brukte mesteparten av sitt innlegg på å forklare at nå kan et par kjøpe en hel kasse vin på taxfree, og ikke nevnte det skrikende behovet som er i Syria. Syria er den største humanitære katastrofen i vår tid. Millioner av mennesker er drevet på flukt, og de menneskelige lidelsene er ikke til å fatte. Syria har ikke tid til at vi venter. Historien vil dømme oss om vi ikke handler. Derfor må det handles i dag. Arbeiderpartiet har foreslått å gi en krisemilliard til Syria, og jeg synes det er skuffende at Stortinget ikke klarer å samle seg om det i dag. For et halvt år siden halverte vår nye regjering ekstrakvoten for syriske flyktninger. De siste ukene har vi også sett hvordan de velger bort de flyktningene som mest hadde trengt å komme til Norge, og tar imot dem som trenger det minst. Kristelig Folkeparti og Venstre har i dag på denne talerstolen skrytt av at de nå har fått gjennomslag for at man skal ha en utredning om hvem det er man skal ta imot. Jeg kan ikke helt skjønne hva den utredningen skal føre til. For det står jo i samarbeidsavtalen mellom regjeringen, Kristelig Folkeparti og Venstre at det er de flyktningene med størst inkluderingsbehov man skal ta imot. Da sier det seg selv at de mest rammede flyktningene i Syria ikke akkurat står øverst på lista over dem som har størst integreringsbehov. Nå har vi sett hva det forslaget betyr i praksis, derfor kommer Arbeiderpartiet til å støtte Senterpartiets forslag, for vi synes det er et godt forslag for å ivareta hensynene til dem som trenger det aller mest. I dag, den 20. juni, er Verdens flyktningdag. Tall vi fikk i dag, viser at det ikke siden andre verdenskrig har vært flere flyktninger i verden. Dessverre har vi et storting og en regjering som ikke er villige til å ta det nødvendige ansvaret.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2014-06-20:
EU-kommisjonens vedtak om endringene i den regionale statsstøtten, altså den differensierte arbeidsgiveravgiften, og de forhandlingene som har pågått med EU og ESA siden vår regjering overtok i fjor høst, har vært krevende. Saken har også hatt vesentlige konsekvenser for næringslivet i Distrikts-Norge. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen var uenig i disse sektorunntakene, fordi RDA-ordningen er det mest treffsikre distriktspolitiske virkemidlet vi har. Regjeringen vil sikre verdiskaping i hele landet og sa derfor at den ville tilbakeføre hele avgiftsøkningen i de berørte regionene krone for krone. EU-kommisjonen la fram forslaget til endringer i januar i fjor. Først i juni ble regelverket vedtatt. Da dette regelverket først var vedtatt, var man henvist til å forhandle om fortolkningen av det og forsøke å oppnå en enighet med EU for å begrense konsekvensene for norske distrikter og norsk næringsliv. Jeg vil rose regjeringen og de statsrådene som har vært involvert i denne prosessen, for å ha gjort en svært stor innsats i møter med EU-kommisjonen for å påvirke fortolkningen av sektorunntakene og for å få gjennomslag for innsnevringer og kompensatoriske tiltak også med ESA. Regjeringen har på den måten klart å begrense skadevirkningene for næringslivet i de regionene som er berørt. Det dreier seg altså om innsnevring og kompensatoriske tiltak, som flere i finanskomiteen har redegjort for i sine innlegg, så det skal ikke jeg gå detaljert inn på. Vi får imidlertid en stor satsing på infrastrukturinvesteringer, 1,6 mrd. kr, i løpet av de nærmeste årene i Nord-Norge. Det er bra. Over 80 pst. av provenyet i den saken er knyttet til de tre nordligste fylkene. Andre fylker er imidlertid også berørt. For å bruke Nord-Trøndelag som et eksempel: 17 av 24 kommuner er innenfor ordningen, der Namdalskommunene ligger i sone IV. Jeg er derfor glad for at flere partier i komiteen har lyttet til innspill fra Nord-Trøndelag, og for flertallsmerknaden, som viser til at Namdalskommunene i Nord-Trøndelag på mange måter har de samme distriktspolitiske utfordringer og virkemidler som Nord-Norge, og at det er naturlig at regjeringen blir bedt om å vurdere løpende om også kompensasjonsordningene bør omfatte disse geografiske områdene. Denne saken er et godt eksempel på betydningen av en aktiv europapolitikk, hvor viktig det er at Norge er tidlig inne i prosesser i dialog med EU i saker som har eller kan få stor betydning for Norge. Bare på den måten kan vi påvirke regelverkutforming, lovgiving og saker mens de ennå er i prosess. Jeg er glad for at vi har fått en regjering som står for en ny kurs, og Høyre er svært tilfreds med arbeidet til europaministeren og den nye europastrategien som regjeringen nylig har lagt fram. Den innebærer at vi skal ha et eget europautvalg i regjeringen. Vi får meldinger til Stortinget direkte i viktige EU- og EØS-saker, i tillegg til den halvårlige redegjørelsen og de drøftingsmøtene vi har i Europautvalget. Vi ser i likhet med regjeringen at det ligger en rekke muligheter i et sterkere nordisk samarbeid om EU- og EØS-saker.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2014-06-20:
Det har vært nokså spesielt å registrere representanter fra de tidligere rød-grønne regjeringspartiene i debatten i dag, og de angrepene som er blitt framført mot regjeringen, om dårlig håndtering av saken om differensiert arbeidsgiveravgift – og det så lenge den rød-grønne regjeringen beviselig forholdt seg så passivt som den gjorde da den satt med ansvaret i fjor. Det kan man ikke fraskrive seg ansvaret for, heller ikke snakke seg bort fra. Representanten Slagsvold Vedum fra Senterpartiet sa at Senterpartiet aldri godtok endringene. Ja vel, hvorfor snakket man ikke da med EU? EU-kommisjonen la ut utkastet til endringer i god tid, et halvt år før de ble vedtatt. Det er uheldig – og det er en lærdom i det, som statsråd Helgesen sa – at man ikke engasjerte seg da det fortsatt var mulig å påvirke utformingen av regelverket. Daværende kommunalminister sa i debatten etter EU-/EØS-redegjørelsen nå i mai at hun var kjent med sektorunntakene for samferdsel, men at hun ikke fant det naturlig å informere Stortinget om det, og at hun etter dialog med ESA mente at dette ville ordne seg. Dette er etter vår mening en altfor defensiv holdning. Den forrige regjeringen diskuterte med ESA, men ikke med EU. Det er altså ingen holdepunkter for at det var holdt noen politiske møter mellom den rød-grønne regjeringen og EU-kommisjonen om dette temaet. Om det skulle ha vært sånn, har det ikke vært dokumentert. Vi er glade for at vi har en ny regjering med en helt annen europapolitikk. Den nåværende regjeringen gjør jobben. Den diskuterer med EU, og det er den riktige arenaen for å ivareta Norges interesser. Når det gjelder sentralisering, som flere fra Senterpartiet har vært inne på, har jeg merket meg at det var smått med mottiltak da Senterpartiet satt i regjering, f.eks. når det gjaldt utflytting av statlige kompetansearbeidsplasser. Her har Høyre andre og langt bedre resultater å vise til. Vi er opptatt av å føre en politikk som gir vekst og utvikling i hele landet gjennom virkemidler som sikrer næringslivets konkurransekraft.
Sveinung Stensland (Høyre), 2014-06-20:
SV viser i sine merknader til undersøkelser gjennomført av Statens institutt for rusmiddelforskning som viser at såkalte e-sigaretter kan være et alternativ for røykere, som drastisk reduserer helserisikoen. De fremmer videre et forslag om at Stortinget skal be regjeringen legge frem sak om regulering av salg av nikotinholdige e-sigaretter her i landet. Rapporten SV viser til, er skrevet av forskningsleder Karl Erik Lund. Han har uttalt at å forby e-sigaretter er som å stenge nødutgangen fordi branntrappa er glatt. E-sigaretter kan være et godt middel for røykeslutt, og jeg deler langt på vei Lunds analyse. Jeg synes det er underlig at e-sigaretter ikke er lovlig salgsvare i Norge. De som vil kjøpe disse, er henvist til egenimport, og vi vet at e-sigarettene som kjøpes over Internett, er av svært varierende kvalitet. I dag er det altså forbudt å selge e-sigaretter i Norge, men de er lett tilgjengelige på nettet. Et nytt EU-direktiv for salg av e-sigaretter ble vedtatt i vinter. Fra 2016 skal produktet være lovlig å selge. Hvordan det skal reguleres, bestemmes i hvert enkelt medlemsland. Vi er kjent med at Helsedepartementet allerede vurderer e-sigarettenes plass i tobakkspolitikken. Uavhengig av hva som skjer med tobakksdirektivet, er departementet i gang med å utrede behovet for endringer i regelverket, fordi tobakksforskriften er vanskelig å håndheve for tilsynsmyndighetene. Helseministeren har allerede varslet Stortinget om at han vil vurdere om e-sigaretter skal tillates solgt i Norge. Både Høyre og Fremskrittspartiet har uttalt seg positivt til å gjøre e-sigaretter lovlige i Norge. Vi er derfor glad for at departementet er i gang med å vurdere dette. Med bakgrunn i det finner vi det ikke nødvendig å støtte SVs forslag om egen sak om dette, men vi støtter SVs engasjement for å få e-sigaretter vurdert som lovlig salgsvare i Norge.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2014-06-20:
Det er siste dag for Stortinget nå. Jeg gleder meg til jeg i kveld skal sette meg på flyet med kurs nordover. Jeg gleder meg til å oppleve nordnorsk sommer. Onde tunger har jo kalt det en mild vinter etter snøbyger nå i juni. Det synes jeg er unødvendig ondskapsfullt. Jeg vil minne om Arthur Arntzens ord: «Med et par gode somra e deinne snøen forsvuinne.» Jeg skal snakke om nordområdene. I 2005 gjorde Jonas Gahr Støre og den rød-grønne regjeringa nordområdene til Norges viktigste strategiske satsingsområde. Mentale kart ble snudd, og pilen peker nå i riktig retning i nord. Hvor står så innsatsen nå? Jeg hørte selv utenriksminister Børge Brende holde en offensiv tale om nordområdene i Tromsø etter valget. Det lovet godt. Men så ble det stille. Det ble helt stille. Det siste året må nå kalles et tapt år for nordområdene. Det er blitt sagt i dag at revidert nasjonalbudsjett er en mulighet til å justere kursen. Vel, når man ikke vil noe sted, ikke har noen kurs, er det heller ingenting å justere, og det føler jeg det er nødvendig å kommentere. Denne regjeringa har konsekvent latt være å gripe sjansen når den har hatt den. Verken i regjeringserklæringa, trontaledebatten, statsbudsjettet, utenriksministerens redegjørelse, statsministerens nyttårstale, under partienes landsmøter eller i revidert nasjonalbudsjett har det kommet nye initiativer for nordområdene. I budsjettene er kuttlista mye lengre enn prioriteringslista. Man prioriterer skattekutt som kommer andre deler av landet til gode, og en innsats som ikke treffer godt i nord. I sum kommer nordområdene dårligere ut enn for et år siden. Det er trist, for nordområdesatsinga er viktig for Norge. Den setter oss på kartet internasjonalt. Den gir oss det beste som vi kan tilby verden. Det er antakeligvis for tidlig å felle en dom over denne regjeringas nordområdepolitikk. Men underveisvurderinga, med utgangspunkt i dette reviderte nasjonalbudsjettet, er at den tar ingen nye grep. Den kutter heller viktige satsinger, og den viser altså liten interesse for nordområdene. Dette reviderte nasjonalbudsjettet kan stå som et bevis på at de som lurer på hva de neste viktige initiativene for nordområdene er, må lete andre plasser enn i regjeringas dokumenter. Nordområdepolitikken er viktig for Norge. Den setter oss på kartet internasjonalt, og den er også åpenbart for viktig til å overlates til dagens styringskamerater.
Hårek Elvenes (Høyre), 2014-06-20:
Jeg lyttet med spesiell interesse til Gahr Støres og representanten Marthinsens innlegg. Representanten Marthinsen var opptatt av den todelte økonomien i Norge, mens representanten Gahr Støre passerte dette i stillhet og lot som om det ikke var et problem. Det er representanten Marthinsen som har rett. Men representanten Marthinsen har ikke rett i sin adressat av kritikken. Det var noe som oppsto under den rød-grønne regjeringen. I perioden 2010–2012 var det en oppgangskonjunktur i kongeriket. Den kjennetegnes av at det var store økninger i investeringer i petroleumssektoren og i boliginvesteringene. Vanligvis når man har hatt en oppgangskonjunktur, har det vært oppgang i investeringene på bred front, men denne gangen uteble investeringsveksten i fastlandsindustrien. Det har ført til at avskrivningen totalt sett nå er større enn bruttoinvesteringene. Konsekvensen av det er at produksjonskapasitet forvitrer, og det er et uttrykk for en pessimisme. Det er den pessimismen som regjeringen nå må snu etter de rød-grønne. Bytteforholdet til Norge er eksepsjonelt bra. Vi selger dyrt, og vi handler billig. Men det er litt for optimistisk å tro at en sånn situasjon vil vedvare. Det vi ser, er at vi blir mer og mer avhengig av vår råvarebaserte eksport, mens de ferdigproduserte produktene nå utgjør en mindre andel av eksporten. Det er nettopp med dette bakteppet at regjeringen prater om økt konkurransekraft. Det er omsorgen for arbeid, det er omsorgen for hus og hjem. Det er derfor regjeringen satser på å styrke forskning, styrke skolen og styrke samferdsel, for å nevne det. Vi vet jo alle at infrastrukturen er så viktig for å kunne være konkurransedyktig. Og til slutt: Viktigheten av vekstfremmende skattelettelser er sentralt i politikken som regjeringen nå fører for å styrke konkurransekraften.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2014-06-20:
Jeg skal først ta opp forslag nr. 32 på vegne av Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Bakgrunnen for forslaget er implementering av eurovignettdirektivet, som setter en øvre grense for bompengerabatter på 13 pst. Dette gjelder tunge kjøretøy. Ved behandlingen i forrige periode ble dette også gjort gjeldende for alle kjøretøy. Dette fører til en urimelig økt belastning for pendlerne med avtale. Forslaget innebærer at Stortinget gir Samferdselsdepartementet fullmakt til å justere takst- og rabattsystemet for rv. 23 Oslofjordforbindelsen, E6 i Østfold og E18 i Agder. Justeringene av takst- og rabattsystemet skal gjøres i dialog med lokale myndigheter og innebære provenynøytralitet for de to sistnevnte prosjektene. Oslofjordtunnelen er allerede nedbetalt og står nå på overtid. Det er derfor ekstra urimelig at takstene øker her. Regjeringen vil ta i bruk nye virkemidler for å bygge ut infrastrukturen. Et slikt virkemiddel er å etablere et eget utbyggingsselskap for å løfte flere veiprosjekter og gjennomføre utbyggingen mer effektivt. Det overordnede målet med utbyggingsselskapet er å øke effektiviteten og få større samfunnsøkonomisk lønnsomhet samlet sett i transportsektoren innenfor de rammene som handlingsregelen setter. Departementet legger opp til at selskapet skal bygge ut mer helhetlig enn i dag, gi mer effektiv ressursbruk og sørge for større satsing på de mest samfunnsøkonomisk lønnsomme prosjektene. Regjeringen legger til rette for fleksible kollektivløsninger i byene, som gjør at folk i hverdagen kan velge kollektivtransport. Jeg er glad for at komiteen framhever at målsettingen skal være å gjøre kollektivtransportløsningene i byene så gode at folk velger dette framfor annen transport, heller enn å gjøre framkommeligheten for andre transportløsninger vanskelig. Hvis man ønsker å redusere utslippene fra transportsektoren, må man sette inn tiltakene der trafikken og utslippene er størst. Jeg er glad for både jernbanesatsing og tilskuddene til tung infrastruktur i de største byene. Mange steder er det stort behov for å legge bedre til rette for god infrastruktur og tryggere trafikale forhold for de syklende. Jeg er spesielt glad for at man vil prioritere infrastrukturinvesteringer i tilknytning til skoleveier. Det har både et trafikksikkerhets- og folkehelseperspektiv.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2014-06-20:
Det som for Nord-Norge nærmest førte til et opprør i landsdelen da konsekvensene av den nye ordningen med differensiert arbeidsgiveravgift som ble ratifisert av norske myndigheter i mars, ble kjent, er nå, gjennom denne proposisjonen fra regjeringen, snudd til en gryende optimisme. Jeg er veldig glad for at et flertall i komiteen støtter opp om den gode jobben som regjeringen har gjort i dette arbeidet, og at de støtter forslagene som regjeringen fremmer gjennom denne proposisjonen. Det er ikke tvil om at differensiert arbeidsgiveravgift er det mest omfattende distriktspolitiske virkemidlet i Norge – og et av det viktigste. Ordningen er treffsikker og svært viktig for næringsutvikling og bosetting i distriktene. Det ble skapt unødvendig tvil om riktigheten av vedtakene som ble fattet, og hvorvidt regjeringen hadde håndtert saken korrekt da den ble presentert i mars. Nå hersker det vel ingen tvil – hos flertallet her på Stortinget i hvert fall, Arbeiderpartiet inkludert – om at retningslinjene som ble vedtatt av ESA 23. oktober i fjor, inneholdt bestemmelser som innskrenker hvilken type virksomhet som kan motta støtte etter regionalstøtteretningslinjene. Den jobben som regjeringen har gjort etter at vi kom inn i regjeringskontorene, viser at ved dialog og møter med rette instanser – som EU-kommisjonen – har regjeringen klart å få godkjenning for at flere virksomheter enn det som var inntatt i det opprinnelige forslaget til vedtak fra EU i juni i fjor, har kommet inn i ordningen. Jeg hører i debatten her i dag at det fortsatt er representanter fra de rød-grønne partiene som ikke helt skjønte hva de ikke gjorde mens de satt med makten for å påvirke endringer hos EU-kommisjonen. De informerte heller ikke Stortinget eller næringslivet om de endringene som ville komme, og som var kjent allerede i juni i fjor. Som stortingsrepresentant fra nord er jeg meget godt fornøyd med at regjeringen i sin proposisjon til Stortinget nå foreslår at de økte avgiftsinntektene skal føres tilbake til de berørte regionene fullt ut. Dette kommer til uttrykk både gjennom fribeløpsordning og kompensasjonsordning og ikke minst gjennom et strukturfond til Nord-Norge på 1,6 mrd. kr for perioden fram til 2018. Det blir spennende å se hvilke prioriterte infrastrukturtiltak som kommer som følge av den nye ordningen. Jeg er heller ikke i tvil om at regjeringen kommer til å følge opp forslaget fra flertallet i komiteen om å følge rettsutviklingen i EU/EØS nøye og så raskt som mulig vurdere om det er mulig å få gjennomslag for endringer i notifikasjonen i ordningen med differensiert arbeidsgiveravgift. Både Høyres og Fremskrittspartiets representanter fra nord har hatt et sterkt påtrykk mot regjeringen for å jobbe med dette og kommer til å følge nøye med i denne saken framover.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2014-06-20:
Representanten Berg-Hansen påstår at vi ikke ser alvoret, og at vi sier at det er «optimisme». I mitt innlegg presiserte jeg at det var en «gryende optimisme», og det er stor forskjell på «gryende optimisme» og «optimisme». Men skal den gryende optimismen blomstre, er det viktig at vi politikere legger grunnlaget for at den kan blomstre – og ikke svartmaler mer enn det man har gjort, og skaper en krisestemning i Nord-Norge. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen tok hansken. Den hansken tok ikke den rød-grønne regjeringen da de satt med makten og muligheten til å gjøre noe. Det hadde vært flott om de hadde gjort det, så hadde vi kanskje unngått den krisestemningen som saken egentlig var preget av i mars. Nå er det gjort mange gode grep fra regjeringens side. Regjeringen har tett dialog med ESA og med EU, det kommer den også til å ha i fortsettelsen, og jeg er trygg på at alle steiner vil bli snudd for å få til en god løsning på denne saken videre framover. Jeg tar på alvor at vi har et rikt næringsliv i Nordland og i Nord-Norge. Det næringslivet har muligheten til vekst, og det er vi som skal gi dem muligheten. Det gjør vi ved å tro på dem og vise dem at vi tar dem på alvor. Jeg har snakket med mange i næringslivet i Nord-Norge – og ikke bare de store aktørene, men mange av de små aktørene, som vi nå har reddet med den kontakten regjeringen har hatt inn mot EU. Dem har vi reddet. De får sine gode løsninger i de kompenserende tiltakene som regjeringen har lagt fram i denne proposisjonen.
Regina Alexandrova (Høyre), 2014-06-20:
Jeg ønsker å nevne noen av prioriteringene som revidert budsjett bidrar til, bl.a. ytterligere økning av vår operative evne, med økt tildeling til forsvarsbudsjettet. Regjeringen øker Hærens bevilgning med 55 mill. kr. Dette er en god nyhet for Brigade Nord. Brigadene er Hærens viktigste verktøy for å forebygge og håndtere sikkerhetspolitiske kriser i Norge og for å bidra til forsvar av Norge og et forsvarssamarbeid med våre allierte i NATO. Det er viktig at brigaden har et høyt operativt nivå, og at avdelingene har nødvendig materiell og personell med god kompetanse. En økning i budsjettet vil bidra til å heve personellets ferdigheter og kompetanse ved økt øving og trening. En viktig og grunnleggende del av personellets ferdigheter er bl.a. kompetanse til å håndtere avdelingsvåpen og personlige våpen. Dette gjelder øving og trening fra enkeltpersonnivå til kompaninivå og samtrening mellom avdelinger. Skyte- og våpentrening er grunnleggende ferdigheter som kan skille mellom liv og død når man er ute i skarpe internasjonale operasjoner. Brigadens avdelinger skal øve mer, antall vervede og avdelingsbefal skal økes og vedlikehold av Hærens materiell prioriteres for å sikre Hæren tilgang på relevant materiell. I tillegg gis Heimevernet en økning i budsjettet på 45 mill. kr. Pengene skal gå til innkjøp av personlig bekledning og utstyr til Heimevernets personell og derved øke kvaliteten på øvingsvirksomheten. Heimevernet utgjør en sentral del av vår militære og samfunnsmessige beredskap. De bidrar til nasjonal sikkerhet og er en god og viktig samarbeidspartner for alle forsvarsgrener, i lag med allierte styrker, og som støtte for politiet. De økte bevilgningene er med på å modernisere HV i takt med utviklingen. Forsvarets evne til å løse sine oppgaver er høyt prioritert for Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen. Den økte bevilgningen vil styrke Heimevernets og Hærens operative evne i tråd med langtidsplanen for forsvarssektoren. Dette innebærer at man når et høyere operativt nivå tidligere enn det som var opprinnelig planlagt i 2014.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2014-06-20:
Jeg vil starte med å gi ros til regjeringen for det gode politiske håndverket i saken om regional differensiert arbeidsgiveravgift. For vi våknet brått, flere av oss, da sektorunntakene ble kjent. At den rød-grønne regjeringen og tidligere kommunalminister Navarsete ikke fant grunn til å informere Stortinget og ei heller påvirke EU-kommisjonen til å arbeide mot rådsbeslutningen, viser hvilken total kortslutning som må ha funnet sted i arbeidet med denne saken de siste årene. Man skulle anta at erfarne politikere skjønte hvordan europapolitikken utformes. At man ventet til den lå i ESA-systemet før man startet påvirkningsarbeidet, er mildt sagt skremmende naivt. Det er derfor veldig godt nå å se et taktskifte i europapolitikken. Vi har en regjering som forstår systemet, og hvor det jobbes langt mer aktivt. Vi har en regjering som har egen EU-minister, en regjering med statsråder og politisk ledelse i departementene som nå stadig drar til Brussel for å ivareta norske interesser mot vårt viktigste marked, Europa. Arbeidet direkte mot EU-politikere og kommisjonen har som kjent gitt resultater, bedre enn hva man arvet, og ikke uventet har ESA også nå nylig godkjent de nye retningslinjene som gledelig skjermer drosjenæringen, deler av transportnæringen, bergverk og olje- og gassutvinning, for å nevne noe. Etter innspill fra næringslivet har man i tillegg tatt i bruk regelverket for bagatellmessig støtte så langt det er tillatt. Resultatet er nå at langt flere bedrifter får tilbakeført krone for krone enn det man først antok og fryktet. Dette begrenser avgiftshoppet med flere hundre millioner kroner, som vises direkte på bunnlinjen til nordnorske bedrifter. Ordningen med kompensasjon for økte kostnader, tjenestekontrakter, økning av nettolønnsordning og – ikke minst – et eget infrastrukturfond på 1,6 mrd. kr fram mot 2018 kompenserer landsdelen krone for krone der regelverket ikke muliggjør direkte kompensasjon til bedriften. Fortsatt er det likevel en rekke bedrifter som ikke kan kompenseres fullt ut. Det er et bredt flertall for videre arbeid med den opprinnelige ordningen for differensiert arbeidsgiveravgift. Det er en ubyråkratisk og treffsikker ordning, og i det videre arbeidet håper jeg derfor at flere her i salen nå har forstått at det er Europas politikere og politikkutformere som man skal ha dialog med, ikke EU-byråkrater. Det blir som om våre kommunepolitikere skulle kjempe for en lovendring overfor Fylkesmannen, for senere å oppdage at det var de folkevalgte på Stortinget, sammen med regjeringen, som sto for dette arbeidet. Jeg håper vi har lært, og jeg ser fram til det videre arbeidet.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2014-06-20:
Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen investerer i kunnskapssamfunnet. Det er veldig gledelig å se taktskiftet vi sammen med samarbeidspartiene nå har fått til på vegne av kompetansesamfunnet. I denne sammenhengen vil jeg trekke fram den store satsingen vi har på etter- og videreutdanning av lærere. Sju av ti medlemmer i Utdanningsforbundet har ytret ønske om videreutdanning. I vår så vi resultatet av satsingen og ønsket fra lærerne: 7 000 søknader – og 4 300 innvilget fra skoleeierne. Dette er historiske tall og en utvikling som viser at dagens regjering har truffet veldig godt med tilrettelegging av ordningen. Høyere vikarsatser og innretningene som dette gir, har faktisk dekket de faktiske kostnadene man har hatt. I tillegg har staten økt sin andel og dermed dempet presset på norsk kommuneøkonomi. I tillegg har vi fjernet egenandelen for dem som tar videreutdanning i realfag. Med ytterligere satsing i revidert nasjonalbudsjett får nå om lag 3 550 lærere tilbud om videreutdanning. Vi skal satse videre. Målet skal bli en normaltilstand der fortløpende kompetansepåfyll vil bli en del av skolehverdagen. I tillegg vil jeg tekke fram gjennomføring av støtte til PC for dem med lese- og skrivevansker. Dette er en ordning som helt uforståelig ble fjernet av de rød-grønne i 2010 – til stor protest fra foreldre, elever og ikke minst Dysleksi Norge. Jubelen var tilsvarende stor fra flere da vi fulgte opp vårt valgløfte og sikret gjeninnføring av en viktig ordning for en svak elevgruppe. Grunnleggende ferdigheter i å lese og skrive er helt avgjørende for videre skolegang. Det forstår dagens regjering, statsminister og kunnskapsminister. Norsk konkurransekraft er avhengig av vår evne til nyskaping og kompetansebygging. Norge kan ikke konkurrere på lønn alene. Derfor er det også flott at man ytterligere styrker grunnfinansieringen til universitets- og høyskolesektoren med 50 mill. kr og styrker ordningen for resultatbasert omfordeling og kobling opp mot EU-forskning. Norske forskere må strekke seg mot toppmiljøene i Europa. Skal vi lykkes, må vi bryne oss på de beste i Europa. Vi må samarbeide om prosjekter, og vi må styrke vår forskningsinnsats mot internasjonale og europeiske institusjoner. Regjeringen og samarbeidspartiene har lovet en styrking av norsk konkurransekraft og bygging av kunnskapssamfunnet. Det viser nå at vi leverer.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2014-06-20:
Representanten Henriksen etterlyste retningen til denne regjeringen i nordområdepolitikken. Retningen er at vi satser, retningen er at vi investerer i nord, i nordområdene, i landsdelen. Jeg vil minne Stortinget om at denne regjeringen allerede har brukt godt over 1 mrd. kr ekstra til riksveiprosjekter i nord – fra Helgeland sør i landsdelen til Kirkenes i nordøst. I tillegg har man brukt 260 mill. kr mer på fylkesveiene. Man varsler ytterligere økning til neste år. Det er varslet 150 mill. kr i næringslivssatsing over Utenriksdepartementets budsjett til Innovasjon Norge, vi har åpnet for mer oppdrettsaktivitet, petroleumstrykket er høyt, og i tillegg har vi gitt grønt lys for mineralsatsing. Så denne regjeringen er villig til å ta landsdelen i bruk – ikke verne den. Vi går fra «ordområdepolitikk» til nordområdepolitikk!