Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2013-04-02:
Det vi har til behandling nå, er et forslag om å sette ned en produktivitetskommisjon. Innledningsvis vil jeg si at det er viktig at vi hele tiden har en pågående debatt om viktige utviklingstrekk i norsk økonomi. Akkurat nå har vi bl.a. perspektivmeldingen liggende til behandling i Stortinget. Den tydeligste konklusjonen der er at penger på bok er vel og bra, men nøkkelen til å kunne opprettholde et høyt offentlig velferdsnivå 20, 30 og 40 år fram i tid ligger i å holde sysselsettingsgraden høy og produktivitetsveksten oppe. Det er ikke sånn at det er en selvfølge at norsk økonomi går bra selv om vi har oljeinntekter. Det har gått dårlig før, og det kan det gjøre igjen hvis vi ikke holder orden og sørger for å hegne om og vedlikeholde de viktigste grunnpilarene i norsk økonomisk politikk: ansvarlig oljepengebruk, brede skattegrunnlag som gir grunnlag for relativt lave satser, trepartssamarbeidet, og lønnsoppgjør som industrien over tid er i stand til å bære. Dette er nøkkelfaktorer når man skal prøve å forklare årsaken til at vi jevnt over har hatt en høy produktivitetsvekst i Fastlands-Norge de siste 20 årene. Den har ligget vesentlig høyere hos oss enn hos våre viktigste handelspartnere i EU. Så vet vi at produktivitetsveksten har variert de siste årene. Men med all mulig respekt for forslagsstillerne: Det trengs neppe noen kommisjon for å slå fast at finanskrisen også har påvirket norske bedrifter og norsk industri. Vi vet at en del tradisjonell fastlandsindustri har utfordringer. Vi har et høyt kostnadsnivå i Norge. Det er krevende, særlig når eksportmarkedene svikter. Vi ser det kanskje aller tydeligst i treforedlingsindustrien, som er i en veldig alvorlig situasjon. Vi ser også at annen tradisjonell fastlandsindustri har det tøft. Samtidig er jeg rett og slett ikke med på den generelle elendighetsbeskrivelsen som opposisjonen har en sterk tendens til å bedrive, og som også gjenspeiler seg i dette forslaget. Jeg er ikke med på så til de grader å snakke ned det som foregår i norsk næringsliv. Det skapes et slags inntrykk av at det eneste som går godt, er den oljerelaterte delen av næringslivet. Det er feil. Det har vært større sysselsettingsvekst hvert kvartal under den rød-grønne regjeringen enn under fire år med Bondevik, og sysselsettingsveksten skjer faktisk i nær sagt alle sektorer. Man skal ikke tegne et mer rosenrødt bilde enn det er grunnlag for, men når sentralbanksjefen bekymrer seg, er det med bakgrunn i snittall for de siste fem årene. Det betyr at de verste kriseårene, 2008 og 2009, er med. Da var det mange bedrifter som opplevde fallende produktivitet bl.a. fordi de valgte å beholde arbeidskraften sin, til tross for slunkne ordrebøker, i påvente av bedre tider. Det er klart at det er dårlig for produktivitetstallene isolert sett, men det er bra for sysselsettingen, og det er bra for å unngå å forsterke krisen og gjøre det enda vanskeligere å snu utviklingen. Vi fikk nye tall for produktivitetsvekst fra SSB rett før påske som viser at det går riktig vei – nesten dobling fra 2011 til 2012. Det er et veldig godt tegn, spesielt når vi ser at vi igjen har tilbakegang i eurosonen. For noen uker siden kom OECD med en ny rapport, Going for Growth, som trekker fram Norge som et land som skiller seg ut nettopp på grunn av høy produktivitetsvekst i fastlandsøkonomien. En peker også på at arbeidsinnsatsen målt i arbeidstimer trekker oss noe ned, men det viser bare hvor riktig det fokuset vi har på å få folk i jobb, holde folk i jobb og få dem til å stå i jobb lenger, faktisk er. Men hovedkonklusjonen til OECD er altså at Norge skiller seg positivt ut når det gjelder BNP per innbygger nettopp på grunn av sterkere vekst i arbeidsproduktiviteten. Igjen – dette dreier seg ikke om å underkommunisere de utfordringene deler av norsk arbeidsliv faktisk har, men om å bidra til å tegne et riktigere bilde av hvordan norsk økonomi ser ut. Og jeg mener at det er riktig og viktig overfor f.eks. alle de gründerne som står bak de 25 000 nye AS-ene som ble etablert i fjor, og alle de folkene som har etablert bedrifter som er blitt gasellebedrifter som vi får flere og flere av – mange flere enn i nabolandene våre. Vi vet godt hvilke utfordringer vi har. De løses ikke ved å sette ned en kommisjon. De løses ved å fortsette de tunge løftene som er gjort på forskning, utdanning, samferdsel og infrastruktur, men først og fremst ved at vi fortsetter å ta ansvar for norsk økonomi, hegner om frontfagmodellen, er garantister for ansvarlig oljepengebruk og sørger for et kostnadsnivå og en kronekurs som ikke forverrer situasjonen ytterligere for den delen av industrien som allerede har handelspartnere i krise. Det er ingenting som er viktigere for norske konkurranseutsatte bedrifter enn det. Vi har gjentatte ganger i denne salen bedt om en avklaring på om handlingsregelen ligger fast i det øyeblikket Høyre finner det for godt å dra Fremskrittspartiet med seg inn i regjeringskontorene – den har vi ikke fått, og den bør komme. Jeg legger med dette fram finanskomiteens innstilling i saken.