Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2009-02-12:
Utenriksministerens redegjørelse var en god redegjørelse, og han kom inn på flere problemstillinger. Jeg vil ta for meg noen forsvarsbetraktninger rundt nordområdene, som har fått en slags ny aktualitet. Utenriksministeren sa i sin redegjørelse at Arktis er gjenoppdaget, og pekte på det man kan kalle den internasjonale gjenoppdagelsen av disse områdene. Han sier videre at nordområdene er Regjeringens viktigste strategiske satsingsområde. Vel, når det gjelder Forsvaret, kan det neppe være riktig. Fremskrittspartiet har derimot gjennom en årrekke pekt på Regjeringens manglende forsvarssatsing i disse områdene. Nedleggelsen av Olavsvern er et godt eksempel på dette – en nedleggelse som ettertiden nok vil vise var en gedigen feiltagelse. Jeg skal ikke ta opp igjen den debatten nå, men jeg synes nedleggelsen av Olavsvern er et godt eksempel på at Regjeringens nordområdesatsing er mye retorikk. Men la oss bokstavelig talt løfte blikket oppover. Klimaendringene har ført til nedsmelting og åpner for økt aktivitet i området. Nye transportveier blir åpnet, og store tankskip fra Europa vil snart gå i fast rute i de nye passasjene. Nye store, isbrytende tankskip er under bygging nettopp for å kunne passere her. Noen mener sågar at de nye passasjene kan sammenlignes med f.eks. Suezkanalen eller Panamakanalen med hensyn til tidsbesparelse. Det er også en kjensgjerning at store, uoppdagede petroleumsforekomster ligger under havbunnen i disse områdene, dog vel mest i russisk territorium. Her kommer det inn et nytt perspektiv, nemlig Russland og Russlands enormt lange kyst langs området som nå åpner seg, og som skal forsvares militært. Med russernes inngrodde skepsis og mistenksomhet kan dette bli en utfordring for andre land, som USA og Canada, men selvfølgelig også for Norge. Det er vel bare et tidsspørsmål når vi vil se mye større russisk militær aktivitet, ikke minst marineaktivitet. Dette kan på mange måter bli en utfordring, i første rekke for den norske marinen og luftforsvaret. Men alle de nye perspektivene i nordområdene og Arktis er jo ikke helt nye tanker – vi har visst det ville komme. Det kunne derfor være interessant for alle å få vite hvilke tanker og praktiske tiltak Regjeringen har og har tenkt å iverksette i forhold til dette nye. Jeg vil utfordre utenriksministeren til å dele disse tankene med oss. Når vi også har registrert at sågar Kina, Japan, Sør-Korea og ikke minst EU har vist sin interesse for området, viser dette at interessen er enorm og kan få uante perspektiver. Vi snakker nå om våre nærområder, og for å sitere utenriksministeren er det her vi har våre nasjonale hovedinteresser, og det er her vi må ha vår oppmerksomhet. Det er her vi må søke partnerskap og nært samarbeid med naboer, allierte og andre tilstedeværende aktører. Her deler jeg fullt og helt utenriksministerens synspunkter. Det er viktig å opparbeide og bestrebe seg på å få et godt forhold til Russland i området. Det kan komme til å bli helt avgjørende for at aktivitetene skal forbli fredelige og ordnede. Midt oppi dette må vi for all del ikke glemme vårt forhold til NATO, som har vært og er hjørnesteinen i norsk sikkerhetspolitikk etter krigen. NATO er til stede i området og har aldri forlatt oss, selv om noen gjerne ville si det. Vårt forhold til USA og Canada kan bli ytterligere styrket, noe jeg ser på med stor tilfredshet, også med tanke på økt russisk aktivitet langs kysten vår og at nordområdene er av stor militær betydning for Russland – som øvelsesområde og som base for deres sjøbaserte kjernefysiske styrker. Jeg må derfor til slutt igjen spørre utenriksministeren hva Regjeringen vil gjøre for å øke vårt nærvær i nord, og om man mener at nordområdesatsingen også innebærer større militært nærvær på havet, i luften og på land.