André N. Skjelstad (Venstre), 2014-06-16:
Venstre støtter intensjonen om å effektivisere saksbehandlingen – vi trenger flere boliger – i plan- og byggesaker og mener at det i noen tilfeller er behov for å lempe på søknadsplikten. Men da må man imidlertid styrke arbeidet med tilsyn og oppfølging av ulovligheter. Vi er også opptatt av å ha et regelverk som gir en god forutsigbarhet for alle involverte parter, herunder grunn- og huseiere, som selv iverksetter tiltak, og naboer som berøres av tiltakene. Vi tror imidlertid at hovedgrepet ved effektivisering er å svekke det lokale skjønnet i kommunene. Kommunene er ulike og trenger ulike løsninger. Vi mener at det er en styrke ved plan- og bygningsloven at den åpner for ulike løsninger på ulike plasser. Det er åpenbart at utfordringene i Overhalla er annerledes enn midt i Oslo. Selv med større kommuner vil det være store ulikheter i geografi, avstander, befolkningstetthet, vekstutfordringer osv. Lik saksbehandling vil derfor slå ulikt ut i ulike kommuner. Derfor skulle Venstre gjerne sett at det var opp til den enkelte kommune å avgjøre om det var aktuelt å innføre unntak fra søknadsplikt for mindre garasjer og uthus på inntil 50 m2. Igjen er det åpenbare forskjeller mellom Oslo og Overhalla. Naboen er sjelden så tett på at det blir noe problem ute i distriktene. Tomten er gjerne stor nok til at det er flere muligheter for plassering uten at det er til sjenanse for naboen. I de mer tettbygde områdene er ofte tomtene mindre og naboene tettere på. Men om man er lokalpolitiker i Oslo og vil innføre dette likevel, vet de best hva som passer for Oslo. Imidlertid erkjenner vi at det ikke er flertall for det, og vi beklager det. For ordens skyld vil jeg presisere at vi heller ikke har tro på at mindretallets forslag om en registreringsordning er en bedre løsning, og viser igjen til de mange kritiske merknadene til det i høringsrunden. Vi er imidlertid enig med mindretallet i at en svekkelse av nabovarslingsinstituttet er bekymringsfullt. Et nabovarsel er viktig for å forebygge nabokonflikter. Vet en at naboen skal konsulteres, unngår en plassering av tiltak som åpenbart er til sjenanse for naboen. Vi tror ikke at konfliktnivået mellom naboer blir mindre når de blir mindre involvert. Det er dessverre en større fare for at konfliktnivået skjerpes, og at en da må kontakte advokat og ta rettslige skritt for å stanse problematikken. Advokater har selvfølgelig et viktig samfunnsoppdrag, men i nabokonflikter har de først og fremst en eskalerende effekt. Vi er også i tvil om hvor mye en sparer av samfunnets ressursbruk ved å redusere søknadsplikten. Det er åpenbart at risikoen for ulovligheter vil øke, og at bygningsmyndighetene derfor må styrke kontrollen og sanksjonere flere ulovligheter i etterkant framfor å godkjenne i forkant. Dette fører også til inntektssvikt som følge av at gebyret knyttet til tidligere søknadspliktige også faller bort. Opphevelsen av kravet om lokal godkjenning av foretak kommer vi heller ikke utenom. Venstre mener imidlertid at det er svært uheldig at en i forslag til § 21-4 vil frata kommunene mulighet til å vurdere de tekniske sidene ved byggetiltak. Dette er en adgang kommunene har og ikke en forpliktelse. Vi er redd for at ansvarlige foretak som ikke lenger er vurdert og godkjent lokalt, vil kunne løpe fra ansvaret i etterkant, og det er derfor viktig at tiltaket i noen saker blir vurdert i forkant. Dette handler om kvalitet, sikkerhet og ansvarlighet. Venstre støtter derfor ikke forslaget om å stryke formuleringen «dersom forholdene ikke tilsier noe annet» i plan- og bygningsloven § 21-4 første ledd andre punktum og vil stemme mot dette under voteringen. I tillegg ber vi om at vi også får stemme imot § 21-3 vedrørende nabovarsel – det som er nytt i det.