Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-12-09:
Dagens debatt holdes etter at de aller siste resultatene fra PISA-undersøkelsen er lagt fram. Det gir debatten et spesielt preg, og det gjør kanskje debatten vi har i dag, enda viktigere, selv om presselosjen ikke akkurat gir inntrykk av det. Med dagens PISA-resultater er vi tilbake til start med det som PISA måler. Men det er viktig for Kristelig Folkeparti å understreke at PISA bare måler en liten del av det oppdraget norsk skole har. Jeg er glad for at vi kan se en fremgang i norske elevers resultater, og etter Kristelig Folkepartis mening skal lærerne ha all honnør for den jobben de har gjort. Likevel vil Kristelig Folkeparti si at vi med hensyn til det som PISA måler, ikke er tilfreds med bare å være tilbake til start. Med regjeringens budsjett fortsetter man å bruke en medisin som man ikke aner konsekvensene av. Ennå har vi ikke sett resultatene av regjeringens gigantøkning av timetallet på småskoletrinnet. Dette er et tiltak som koster mye penger. Regjeringen har til dags dato ikke klart å legge fram forskningsresultater som viser at det virker. PISA viser også at kjønnsforskjellene er store, og at timetallsutvidelsen ikke vil kunne redusere dette. Regjeringspartiene har kritisert Kristelig Folkeparti for å kutte i timetallet i skolen. Timetallet er regjeringens hellige ku, og den må ikke røres. Dramatiske kutt i skolen har vi kunnet lese om i avisinnlegg fra regjeringspartiene. Men for å skape verdens beste skole holder det ikke bare å bruke mye penger, de må også brukes riktig. Kristelig Folkeparti mener at læreren er skolens viktigste ressurs og vil derfor bruke de store pengene på lærere. Det er vår logikk. Relasjonen mellom lærer og elev er mye mer avgjørende for en god skole enn det dagens regjering legger opp til. Vi vil ha økt lærertetthet. Vi vil ha en mer ambisiøs satsing på etter- og videreutdanning. Vi vil igangsette en obligatorisk mentorordning for nyutdannede lærere. Vi vil ha en bedre og mer praksisrettet ungdomsskole. Regjeringen vil ha flere timer. På mandag kunne vi lese i Aftenposten at det heller ikke neste år ser ut til å bli flere lærere i skolen. Statssekretæren i departementet hadde imidlertid en avslappet holdning til det hele. Hun synes ikke tallene er dramatiske: «Det viktigste er å stabilisere lærertettheten og unngå videre kutt, men gjerne også få til en viss vekst.» «Ambisiøst» er vel ikke et dekkende ord for regjeringens politikk i så måte. Regjeringen har varslet at de vil komme med en stortingsmelding om ungdomsskolen. Det har Kristelig Folkeparti etterlyst lenge, og vi ser fram til det. Men vi har likevel merket oss at det ikke er noe i dette budsjettet som tilsier at det vil følge penger med denne meldingen. Det eneste i budsjettet som er rettet inn mot ungdomsskolen, må være arbeidslivsfaget. Svakheten ved dette faget er at det ikke skal være for alle, og dermed løser det ikke mangelen på praktiske fag i skolen og heller ikke den teoritunge undervisningen. Jeg mener at alle vil kunne ha nytte av praktiske fag i skolen, uansett evner og anlegg. Den store søknadsmengden fra skolene viser at det er et enormt behov for en mer praktisk ungdomsskole. Jeg mener det er behov for en langt sterkere satsing på kvalitetsutvikling i ungdomsskolen. Derfor foreslo Kristelig Folkeparti i sitt alternative budsjett å bevilge 75 mill. kr til kvalitetsutvikling i ungdomsskolen. Regjeringen har innført en veiledningsordning som kun enkelte nyutdannede lærere får benyttet seg av. Kristelig Folkeparti mener at den frivillige ordningen er altfor lite forpliktende og ambisiøs med hensyn til kompetanse og struktur. Det er dessuten en stor svakhet at lærerorganisasjonene ikke er tatt med på råd her. Jeg mener det er avgjørende for å beholde lærere i skolen at de gis en best mulig start på jobbkarrieren. Det er en meget krevende oppgave å fungere godt som lærer – en utfordring som utvilsomt har økt. Vi må unngå det praksissjokket mange nyutdannede lærere opplever når de møter virkeligheten i klasserommet. For å styrke koblingen mellom teori og praksis kommer vi ikke utenom strukturelle grep. Det er behov for bedre praksis, men det er også behov for mer praksis. Kristelig Folkeparti mener en obligatorisk mentorordning i form av et introduksjonsår ville være et avgjørende bidrag til dette. Derfor ber vi i dag regjeringen komme tilbake til Stortinget med et opplegg for en obligatorisk mentorordning, i form av et introduksjonsår for nyutdannede lærere. Også i dette budsjettet foreslår regjeringen å opprette en rekke nye studieplasser. Det at flere tar høyere utdanning er positivt så lenge kvaliteten på utdanningen er god. Vi mener imidlertid at det er behov for sterkere ambisjoner rundt temaet kvalitet i utdanningen parallelt med opptrapping av flere studieplasser. Nå er det avgjørende å styrke undervisningsdelen av sektoren. Vi trenger å styrke fagmiljøene, øke veiledningen gjennom studiet, tilby pedagogisk kompetanseheving til de vitenskaplig ansatte samt sikre relevant praksis. Et viktig tiltak for å øke kvaliteten på høyere utdanning er sterkere fokus på veiledning gjennom hele studiet. God veiledning hjelper den enkelte student til å utvikle seg faglig og til å mestre og fullføre studiet, samtidig som det forebygger at studentene blir forsinket i studiene. Videre mener jeg at god praksis og samarbeid med arbeidslivet øker relevansen i utdanningen, noe som er en viktig kvalitetsindikator. Dette er spesielt viktig i de korte profesjonsutdanningene. Det er bakgrunnen for at Kristelig Folkeparti i sitt alternative budsjett foreslo å bevilge 107,5 mill. kr til en bedre veiledning i studiet og 107,5 mill. kr til bedre praksis. Vi må satse på kunnskap, på utdanning og på forskning. Det er meget bekymringsfullt at dagens regjering i løpet av sine budsjetter systematisk har nedprioritert disse satsingsområdene, til tross for at regjeringen har hatt et historisk stort økonomisk handlingsrom. Det er alvorlig når sektoren melder at budsjettet som vedtas i dag, i realiteten vil bety en nedgang i forskningsbevilgningene. Derfor har Kristelig Folkeparti styrket forskningen gjennom sitt budsjett. Et av temaene som få har kommet inn på til nå, er kirkepolitikken. Rapporten «Kirkekontroll 2009/2010» fra Kirkelig arbeidsgiver- og interesseorganisasjon om tilstand og sikring av kirkebygg påpeker bl.a. at det er for dårlig brann- og innbruddssikring i flertallet av kirkebyggene. Jeg er særlig bekymret for dårlig sikring av fredete og verneverdige kirker. Mange av disse har også inventar med store kulturminneverdier. Kommunene har det grunnleggende økonomiske ansvaret for drift og vedlikehold av kirker. Ut fra statens ansvar for kulturminner med nasjonale verdier er det likevel nødvendig med statlige bidrag for et nasjonalt løft i sikringsarbeidet av fredete og verneverdige kirker. Vi ber derfor regjeringen i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2011 legge fram en helhetlig plan for statlige tiltak for brann- og innbruddssikring av fredete og verneverdige kirker. Det er også andre store behov i Den norske kirke. Det er også behov for flere prestestillinger. Kristelig Folkeparti er bekymret for at det meldes om messefall. Vi snakker mye om frafall i denne komiteen, men det er også en ganske stor andel messefall i samfunnet vårt. Flere opplever at gudstjenester i den lokale kirken begynner å bli en sjeldenhet. Vi trenger flere prestestillinger og en større innsats for å få flere gudstjenester og for å få beholde en lokal kirke der man bor. Kristelig Folkeparti mener også at vi trenger en raskere opptrapping av trosopplæringsreformen. Det er stor frustrasjon i de menighetene som ikke har fått tilgang, men som har sittet klar med planer i mange år, og som ønsker å kunne være med og tilby dette til sine barn og unge. Det er også stor frustrasjon over at man til tider har brukt Kirkens egne midler for å nå trosopplæringsmålet. Derfor skal statsråden denne gang ha ros for at de midlene som er kommet til trosopplæring, for første gang kommer utenfor, og at det er en ordentlig satsing og ikke bare noe Kirken skal omprioritere. Jeg startet med PISA og tenker å slutte med PISA. Det er bra at vi har bedre score for de svakeste, men det er bekymringsfullt med meldingene om at flere blir fritatt fra PISA-testene. Jeg er redd for at undervisningen også i stor grad blir rettet inn mot å gjøre det godt i PISA, men skolen har en mye bredere oppgave enn det. Vi må ikke glemme at selv om PISA er et flott landemerke, så er det ganske skjevt. PISA er en indikator på utdannelsesmålet, men den forteller ikke alt om kvaliteten i skolen. Det er ikke tilstrekkelig å bruke PISA som eneste måleenhet på om vi har en god eller en dårlig skole. Jeg vil så få ta opp våre forslag og de forslag som Kristelig Folkeparti er medforslagsstiller til, og som ikke er tatt opp.