Bjørn Sturla Odden (Fremskrittspartiet), 2007-11-30:
Vi har ikke blitt herre i eget hus i Finnmark. Alle årene med rettighetskamp har lammet utviklingen oppe hos oss. Det har kostet mye tid og mye penger, både lokalt og nasjonalt. Vi har en splittet befolkning, og den eksotiske frihetsfølelsen som har lagt grunnlaget for livskvaliteten i Finnmark, er i ferd med å bli borte. Det er trist. Store deler av befolkningen føler seg kolonisert og overkjørt. Finnmarkseiendommen ble innført mot deres og Fremskrittspartiets vilje. ILO-konvensjonen, som Norge har akseptert, legger grunnlaget for den forskjellsbehandlingen som vi opplever i dag. De forholdene som lå bak grunnlaget for konvensjonen, kan ikke sammenlignes med de forholdene som vi har i Norge. Svenskene og finnene valgte å si nei til ILO-konvensjonen. De behandler samene på lik linje med alle andre innbyggere. Hvordan er det mulig å opprette etnisk forskjellsbehandling i et land som står fremst i kampen for å fjerne urettferdighet, forskjellsbehandling og rasisme rundt om i verden? Alle vet at disse elementene er roten til uro, misnøye og i verste fall opprør og krig. Finnmarksloven, med sin klare fokusering på samenes interesser, er på ingen måte en balansert lov. Den er helt klart diskriminerende overfor det store flertallet i fylket. Finnmarkseiendommen blir administrert av FeFo, som består av tre representanter fra fylkestinget og tre representanter fra Sametinget. Lederen rullerer. Bak de tre representantene fra fylkestinget står 45 000 velgere, og alle stemmeberettigede samer er selvfølgelig med blant disse. Blant de tre representantene fra Sametinget står det en etnisk gruppe på 6 000–7 000 personer fra Finnmark. Det gir samene nærmere sju ganger større påvirkning på FeFo enn det en vanlig nordmann har. Det er ille når man tenker på hvor sterkt FeFo påvirker utviklingen i Finnmark. Hvem er fornøyd med finnmarksloven i dag? Svaret er ingen. Hvem har fått det bedre etter at loven trådte i kraft? Ingen. Hvem forventer å få det bedre som en følge av Finnmarkseiendommen? Dessverre er svaret ingen. Lovens formål var å legge til rette for at grunn- og naturressurser skulle forvaltes på en balansert og økologisk bærekraftig måte, til beste for innbyggerne, med særlig vekt på grunnlaget for samisk kultur, reindrift, utmarksbruk, næringsutøvelse og samfunnsliv. Men det var også intensjonen til Statskog og de samene som i generasjoner har levd av det som naturen gav dem. Vi har brukt mye penger og energi på å innføre en finnmarkseiendom uten å ha klare målsettinger om hvilke fordeler befolkningen skal oppnå som en følge av denne omstillingen. Hva er målet med loven? Det virker som om både Sametinget og fylkestinget er usikre på målsettingen og hvilken kurs FeFo skal ta. Styret i FeFo er oppgitt. De får kjeft uansett hva de gjør. Styringssignalene fra Sametinget og fylkestinget er diffuse og til dels fraværende. I Alta, Syd-Varanger og Hammerfest er tomteprisene mangedoblet når kommunene skal kjøpe tomter av den eiendommen som vi i Finnmark skulle bli herre over. Det lammer utviklingen i disse områdene. Markedspris, sier FeFo. Men kan man snakke om markedspris når FeFo eier 96 pst. av landområdene i Finnmark? Forutsigbarheten er borte, og de som eventuelt skulle ønske å etablere seg i fylket, skyr unna. Veletablerte og veldrevne kommuner blir også rammet. De overstyres av utenforliggende maktorgan. Vi tror at FeFo blir en kilde til uenighet, og FeFos makt vil bremse utviklingen og redusere kommunenes utviklingsmuligheter. Vi mener at Finnmarkseiendommen bør tilfalle de kommunene som har arealene. Dette vil gi kommunene utviklingsmuligheter og bedre og mer lokal demokratisk styring over ressursene. Kan jeg tegne meg igjen til et treminutters innlegg?