Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-20:
Kommuneøkonomi dreier seg om at vi skal ha en moderne velferdsstat med en gratis og framtidsrettet skole som er så god og mangfoldig at alle har lyst til å ha ungene sine der, som gir omsorg og pleie så eldre, syke og funksjonshemmede har mulighet til å stå opp når de vil, gå på do når de vil, dusje når de sjøl mener det er på tide, og med barnehageplasser som er trygge og som folk har råd til å bruke. Folk vil ha flere og bedre tjenester, ikke færre og dyrere. Derfor mener SV at kommuneøkonomien må styrkes. Regjeringens og Fremskrittspartiets opplegg vil gi oss en dårligere skole, det vil bli færre eldre som vil få god pleie, og vi vil få høyere egenandeler og mer privatisering. SV kan ikke godta at gamle folk skal ligge uten pleie og tilsyn, eller at barn ikke skal få tilpasset opplæring og mulighet til å komme seg ut av klasserommet for å lære om næringslivet, oppleve kultur og natur, og besøke f.eks. et aldershjem. Skal kunnskapsnivået og kvaliteten i den offentlige skolen bli bedre, må kommuneøkonomien styrkes. SV vil styrke kommuneøkonomien med 8 milliarder kr i 2003. Det har vi råd til, for vi bruker ikke opp pengene på skattelette til de rikeste og på dyre og feilaktige sløseprosjekter i Forsvaret. Vi bruker ikke mer penger enn Regjeringen gjør, men vi bruker dem annerledes. Regjeringen og Fremskrittspartiet er i hvert fall ærlige. De innrømmer at det blir kutt, og at det blir dårligere. Hvis en skal si det litt humoristisk, kan vi kanskje konkludere slik: De mener at skolen er for dyr og bra, at de gamle og syke har det for bra, men at millionærene lider og må få først! I stedet for å bruke den muligheten som et rikt land har til å styrke skolen, noe som er det viktigste vi kan gjøre, velger de en strategi som gjør at elever som trenger tilpasset opplæring, ikke får det. Nå går vi tilbake til den skolen som jeg gikk i på 1960-tallet – én lærer, én klasse. De som trenger spesialundervisning, får det – «that"s it». Dette er den skolen Høyre harselerte med i valgkampen og kalte enhetskvern og likhetsskole, der alle elever skal lære akkurat det samme samtidig fordi det ikke er penger til noe annet. Dette er en dårlig skole, og dette er en skole som SV overhodet ikke vil finne seg i at vi skal ha. Jeg var på et folkemøte i Fredrikstad denne uka, og der er det mange engasjerte foreldre. De sier det slik, og jeg tror de har helt rett: Nå kan vi velge om vi vil lære ungene våre å lese og skrive, om de skal bli glad i å gå på skolen og ha lyst til å lære seg noe mer – eller vi kan gjøre det motsatte. Det er ikke så vanskelig å finne ut hva som er lurt. Det valget har vi faktisk. Vi er et rikt land, og de fleste av oss blir rikere og rikere. Men det gjelder ikke alle. Denne kommuneproposisjonen gjør ingenting for å rette opp de forskjellene; tvert imot øker de. Det er fattige barn i Norge. For dem er kommuneøkonomien viktig, både fordi de har behov for at skolen er så god at den kan gi dem det de ikke har råd til å være med på hjemme, og at sosialhjelpen f.eks. kan være slik at de kan ha råd til å være med på noe annet også, f.eks. være med på fritidsaktiviteter, gå i musikkorps eller på musikkskole. Det blir ikke én krone mer til det i det kommuneopplegget vi har her nå. Tvert imot er det jo slik at noen av oss har fått skattelette i tusenkronersklassen. Jeg greier ikke å skjønne at jeg har hatt behov for det. Eldre og syke er helt prisgitt kommuneøkonomien. Eldreplanen har gitt mange fine boliger, men lite anstendig omsorg inne i boligene. Det er noen som må gjøre den jobben. Vi trenger flere hjelpepleiere, flere omsorgsarbeidere og sykepleiere, og nå slutter mange fordi lønn og arbeidsforhold er dårlige, og folk sliter seg ut og blir syke. Det er altså slutt på den tida da Florence Nightingale dominerte i disse yrkene. Nå er det slik at man må ha en anstendig lønn. SV vil ikke svikte de gamle, slik Fremskrittspartiet gjør. De er opptatt av å bygge mange sykehjem, mens de kutter i kommuneøkonomien så det blir mindre penger til lønn til dem som skal jobbe der og ta seg av de gamle. Og da kan jeg si litt om lønnsoppgjøret. Det må bli slik at staten dekker det økonomiske ved det de sjøl framforhandler, f.eks. når det gjelder læreroppgjøret. Kommunene må få den samme rammen for sitt lønnsoppgjør som staten fikk. Slik er det ikke i dag. Nå sitter kommunene igjen og må kutte i tjenestene for å ha råd til å ansette nok folk til å ta seg av gamle eller for å ha nok lærere i skolen. Så til oppgjøret om sykehusene: Jeg sa litt om det i replikken min til Arbeiderpartiet. Det er et statlig røveri som skjer nå. Staten får lov å legge igjen underskuddet på 1,7 milliarder kr i fylkeskommunene, og fylkeskommunene skal altså drive videregående skoler. Kanskje noe av det aller viktigste for næringslivet framover er at videregående skoler bli gode og mangfoldige, har moderne utstyr og kan tilby et mangfold av studieretninger, slik at elevene kan få den utdanningen de trenger, og som de har lyst til å ta. Nå blir det ikke slik, for det er en langsiktig gjeld som skal få lov å ligge igjen der. I mitt hjemfylke trenger de å ta opp lån for å modernisere de videregående skolene, gjøre dem mer effektive og i tråd med det næringslivet trenger. Men det får de ikke lov til, for nå skal de sitte der med denne langsiktige gjelda – ikke bare for dette sykehusoppgjøret, men jammen skal de få det for pensjonskostnadene også. Dette blir det en dårlig videregående skole av, og for SV som et seriøst skoleparti er det en selvfølge at staten skal gjøre opp regningene sine etter seg og ikke sende dem land og strand rundt til ungdommer i videregående skole. At Fremskrittspartiet gjør dette, er ikke så rart, at Høyre gjør det, er rystende, de skulle jo være et skoleparti, og at Arbeiderpartiet også har løpt fra disse løftene, det må jeg si SV er meget skuffet over. Regjeringen og Fremskrittspartiet har profilert seg på skattelette, og det har de gjort, den jobben har de oppfylt. Men det er noen skatter som øker i dette landet, og det er egenandelene. De øker ganske dramatisk. SV har foreslått av vi må lage en plan for å få egenandelene ned. Det skal ikke være avgift og skatt på å ha en funksjonshemning eller å være kronisk sjuk. Dette burde være en hjertesak for Fremskrittspartiet, men heller ikke her har de greid å legge breisida si til og sloss seg til en krone, verken i revidert eller i dette kommuneoppgjøret. Det sitter faktisk også mange hundre unge på gamlehjem i Norge. Stortinget har lovet at dette skal det være slutt på i 2005. Nå fjerner Regjeringen og Fremskrittspartiet tilskuddet for å flytte dem ut. For å få det til å se litt bedre ut, øremerker man 30 mill. kr av skjønnspotten til formålet. Jeg tror at verken Fremskrittspartiet eller Regjeringen overhodet kan ha hørt hva funksjonshemmedes organisasjoner sier: Tilbudene er for dårlige nå! Først skal man altså kutte på dårlige tilbud, så skal man øremerke bitte lite grann av det som er igjen, og så skal man tro at det blir veldig mye bedre av det. Med den farten som vi har i dag, risikerer de unge som blir skrevet inn på sjukehjem i dag og som kanskje er 20 år, å bli både 40 og 50 år før de kommer ut derfra. Hvis dette tilskuddet ikke har virket godt nok, hvordan i all verden kan det da virke bedre ved at man fjerner pengene helt? Det er helt ubegripelig. Jeg skal prøve å gi et bilde for å beskrive hvordan dette ser ut. La meg si det slik at jeg står utenfor et offentlig toalett og må forferdelig på do. Jeg har 20 kr, og det er det det koster. Så kommer kommunalminister Erna Solberg forbi i fykende fart, dulter bort i meg så fem kroner spretter ut av hånden min, ruller av gårde og forsvinner. Så kommer Per Sandberg, den reddende engel, forbi, plukker opp igjen to av dem, og sier at nå har han gjort en innmari god jobb med å hjelpe meg. Men jeg må spørre: Kommer jeg i det hele tatt på do? Jeg mangler fremdeles de tre kronene som ble borte i det store skumpet. – Slik er det dette foregår. Det hjelper ikke å øremerke eller å finne igjen to–tre kroner når det du trenger, egentlig er fem. SV står på det de har sagt og lovet om en statlig toppfinansiering for særlig ressurskrevende brukere, der Fremskrittspartiet nå har løpt fra det de har vært enig med SV om i flere år. SV ønsker et storbytilskudd etter det prinsipp at alle kommuner som har store utgifter, skal få dekt dem etter samme system, og vi ønsker en utredning som gjør at når man innlemmer f.eks. SFO-tilskuddet i inntektssystemet, må man få en gjennomgang av kriteriene slik at de tar høyde for disse utgiftene til barn og unge. Jeg vil få lov til å ta opp de forslagene som SV er forslagsstiller eller medforslagsstiller til, og som ikke allerede er fremmet.