Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-06-03:
Representanten Mandt-Bartholsen setter søkelyset på en veldig sentral utfordring i norsk arbeidsliv. Det kan være vanskelig for mange å kombinere småbarnstid med full yrkesaktivitet, i hvert fall hvis man er aleneforsørger. Spørsmålet interpellanten tar opp, dreier seg om hvordan uregelmessig arbeidstid skal kunne kombineres med familieansvar. Flere kvinner enn menn har uregelmessig arbeidstid. Det ser vi ikke minst i helse- og omsorgsektoren og i varehandelen. Mange arbeidstakere klarer å kombinere familie og uregelmessig arbeidstid, men for enslige forsørgere er dette en spesiell utfordring. I eksempelet som interpellanten viser til, en bedrift hvor mange arbeider skift, blir utfordringen ekstra stor. Her kan det dreie seg både om holdninger og tradisjoner i et mannsdominert arbeidsmiljø og om reell ulempe for arbeidsgiver. Vi må fremme likestilt foreldreskap, styrke kvinners og menns omsorgsrolle og bidra til likestilling mellom kvinner og menn i arbeidslivet. Derfor trenger vi en god og sjenerøs familiepolitikk. I motsetning til andre land har vi klart å kombinere høy yrkesaktivitet blant kvinner og relativt høye fødselstall. Men kvinner har fortsatt lavere yrkesaktivitet enn menn, og over 40 pst. av alle yrkesaktive kvinner arbeider i dag deltid. Dette faktum viser at vi har langt igjen til et likestilt arbeidsliv. Likestillingsloven beskytter mot både direkte og indirekte forskjellsbehandling på grunn av kjønn. I generalklausulen defineres direkte forskjellsbehandling som handlinger som setter kvinnen i en dårligere stilling enn hun ellers ville ha vært, på grunn av graviditet eller fødsel. Graviditetsdiskrimineringen kan være knyttet til alt fra ansettelser til forlengelse av vikariater, lønnsutvikling og arbeidsvilkår ved tilbakekomst fra foreldrepermisjon. Likestillings- og diskrimineringsombudet mottar mange henvendelser om dette. Det underbygger at dette er en form for diskriminering som mange yngre kvinner og småbarnsmødre opplever. Departementet har derfor satt i gang et forskningsprosjekt for å få bedre kunnskap om årsakene til at gravide diskrimineres, og hvordan slik diskriminering kommer til utrykk. Dette er det viktig for oss å få vite mer om. Men høy yrkesaktivitet blant småbarnsforeldre kan ikke hvile på familie- og likestillingspolitikken alene. Arbeidstakere er beskyttet og har rettigheter gjennom arbeidsmiljøloven. Loven har bestemmelser og ordninger som skal legge forholdene til rette på arbeidsplassen, slik at den enkelte ikke skal støtes ut. Arbeidsmiljøloven har bl.a. som formål å legge til rette for å tilpasse arbeidsforholdene til den enkelte arbeidstakers forutsetninger og livssituasjon. Loven har i tillegg en rekke bestemmelser om arbeidstakeres rett til fri eller permisjon fra arbeidet i forbindelse med fødsel og omsorg for barn. Det handler om foreldrepermisjon og rett til fri når barnet er sykt. Reglene om arbeidstid legger opp til at arbeid og omsorgs- og oppdrageransvar skal kunne kombineres. For mange familier vil økt fleksibilitet når det gjelder å fordele arbeidstiden over dagen, være en fordel. Arbeidstidsreglene inneholder derfor en rekke bestemmelser som bidrar til fleksibilitet for arbeidstaker. Regelen om rett til redusert arbeidstid gir arbeidstakeren mulighet til å tilpasse arbeidstiden til sin livssituasjon. Småbarnsforeldre har f.eks. rett til redusert arbeidstid. Arbeidstaker har også på visse vilkår rett til fleksibel arbeidstid. Bestemmelsen om fleksibel arbeidstid kom inn i loven i 2006, og var nettopp ment å imøtekomme arbeidstakers behov for og ønske om mer fleksibilitet og mer innflytelse over når arbeidstiden skal legges. Det nærmere innholdet i begrepet «fleksibel arbeidstid» er ikke definert i arbeidsmiljøloven. I utgangspunktet vil det derfor være opp til arbeidsgiver og arbeidstaker i fellesskap å finne fram til løsninger som ivaretar arbeidstakerens ønsker og behov, samtidig som ordningen ikke innebærer «vesentlig ulempe» for virksomheten. Loven har også regler om fritak for nattarbeid, bl.a. hvis det foreligger viktige velferdsgrunner, f.eks. omsorg for små barn. Dersom det er uenighet mellom arbeidsgiver og arbeidstaker om disse rettighetene, kan spørsmålet bringes inn for en partssammensatt tvistnemnd for avgjørelse. Tilpasning mellom arbeid og privatliv er utvilsomt viktig i dag, og er blitt viktigere enn da den opprinnelige arbeidsmiljøloven kom. Selv om mye er gjort, betyr ikke det at arbeidet med å legge til rette for en god kombinasjon av arbeidsliv og familieliv er ferdig. Det er alltid viktig å ha et kjønnsperspektiv på utviklingen av norsk arbeidslivspolitikk. Målet er at både kvinner og menn kan beholde tilknytningen til arbeidslivet og ha en god tilpasning mellom familieliv og yrkesarbeid gjennom de ulike livsfasene.