Siri A. Meling (Høyre), 2010-06-16:
Dette er den første proposisjonen i denne stortingsperioden som omhandler utbygging og drift av et felt for utvinning av petroleumsressursene våre. Det er en kjærkommen proposisjon. Etter tre tiår med økende produksjon på sokkelen har oljeproduksjonen det siste tiåret vært raskt fallende. Nye ressurser påvist gjennom leteaktivitet er langt mindre enn volumene vi har produsert. Erstatningsraten – forholdet mellom nye funn og uttak – har de siste årene ligget på omkring én til fire. Det vil si at vi bare finner ett fat ny olje når vi henter ut fire fat. Oljedirektoratets prognoser viser at oljeproduksjonen fra eksisterende felt vil være halvert allerede i løpet av de neste ti årene, og redusert til om lag 20 pst. av dagens nivå i 2030. Det er sannsynlig at en videreutvikling av norsk sokkel i fremtiden i større grad enn tidligere må baseres på utbygging av små, kompliserte felt med lavere marginer enn det som tradisjonelt har vært tilfellet, slik som Gudrun. Selv om Gudrun historisk sett ikke er blant de største feltene på norsk sokkel, vil det gi norsk leverandørindustri kjærkomne nye utfordringer. Investeringsprognosen for Gudrun-feltet er beregnet til 19,5 mrd. kr, og siden vi kjenner norsk leverandørindustri som en bransje preget av høy kompetanse og konkurransedyktige løsninger, må vi kunne gå ut fra at en del av disse investeringene vil utføres av norske leverandører. Høyre støtter, i likhet med de andre partiene, denne proposisjonen for utbygging og drift av Gudrun-feltet. Det er positivt at vi på denne måten sikrer en bedre utnyttelse av infrastruktur i området, og det er bra at CO2-gassen er planlagt sendt til Sleipner for deponering i Utsira-formasjonen. I tillegg er det sannsynliggjort at prosjektet vil bidra til fremtidige inntekter til staten, både gjennom skatter og avgifter og fra statens egne eierandeler. Det er et hovedmål for Høyre at Norge opprettholder et bærekraftig nivå for petroleumsvirksomheten så lenge som mulig. Det er viktig for å unngå forvitring av den teknologiske fagkunnskapen som kreves for en fremtidig utvikling av en gradvis mer moden petroleumsindustri. Åpningen av felt som Gudrun er viktig for videreutvikling av norsk sokkel, og dagen i dag er derfor en gledens dag i så måte. Jeg vil likevel peke på at de største utfordringene for Norges fremtid som olje- og gassnasjon fortsatt ligger der. Hvis ikke nye områder av betydning åpnes for petroleumsvirksomhet de kommende årene, er det en fare for at viktige teknologiklynger i Norge vil forvitre, enten ved å bli nedlagt eller ved flytting til andre deler av verden. Gudrun endrer ikke dette faktum. Dette kan være teknologiklynger som fokuserer på utfordrende nye feltutviklinger, som f.eks. utbygging på dypt vann, i fjerntliggende områder eller i miljømessig utfordrende områder. Når klyngene først har forvitret, kan det være vanskelig å bygge disse opp igjen. I så fall må teknologien hentes andre steder i verden. En bærekraftig, langsiktig petroleumsindustri er svært viktig for at norsk leverandørindustri skal opprettholde sin internasjonale stilling. En sunn norsk leverandørindustri, som også i fremtiden kan konkurrere internasjonalt, krever et aktivitetsnivå med base på norsk sokkel for videre oppbygging av kompetansen. Investeringsnivået på sokkelen er fremdeles høyt, men vi er avhengig av at det gjøres nye, drivverdige funn for få frem flere prosjekter som aktørene ønsker å realisere. Derfor har vi ved flere anledninger påpekt at den sittende olje- og energiministeren og Stoltenberg II-regjeringen har en for passiv tilnærming til fremtidige utfordringer for petroleumsnæringen, bl.a. i forhold til å åpne for nye, lovende leteområder. Det er viktig at vi har en regjering som synliggjør ambisjoner for landets viktigste næring, og fra Høyres side har vi gjentatte ganger understreket betydningen av at regjeringen leverer en petroleumsmelding som kan synliggjøre både visjoner, mål og strategier for hvordan næringen skal videreutvikles i årene fremover.