trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
For det fyrste får fylkeskommunane med på vegen – bokstaveleg talt – midlar som følgjer dei riksvegane som dei no overtek, og som blir fylkesvegar. For det andre får dei 1 milliard kr ekstra i frie midlar. For det tredje blir det stilt til disposisjon 2 milliardar kr til ei låneordning. Det betyr ein aktivitetsvekst i det nye fylkesvegnettet, inklusiv det gamle, på til saman nærmare 50 pst. – altså nærmare 50 pst. meir aktivitet. Så føreset eg at fylkeskommunane spelar på den kompetansen som Statens vegvesen har frå fylke til fylke, og dei får altså på ein annan måte enn i dag moglegheit til å prioritera dei vegane og dei strekningane som dei meiner er viktigast, fyrst.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Det skal brukast 322 milliardar kr over ti år på vegar, baner, hamner og farleier. Det er altså ein auke på 100 milliardar kr i forhold til eksisterande plan. Det er heilt openbert at det betyr ein sterkare innsats. Så skal det framleis vera tett kontakt med fylkeskommunane. Staten skal framleis ha eit ansvar for å sørgja for at fylkeskommunane har midlar til å vareta sine oppgåver. Til trafikktryggleiksarbeid har vi meir enn dobla innsatsen i år, og vi skal intensivera det ytterlegare. Det skal til saman brukast 6 milliardar kr til trafikktryggleikstiltak over ti år. Når fylkeskommunane no har ansvar for ein så stor del av vegnettet, seier det seg sjølv at det samarbeidet som er med fylkeskommunane på dette feltet, og som vi veit dei er opptekne av, må me forsterka.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Eg er veldig glad for det engasjementet som Høgre no viser for samferdsel. Dersom dei hadde vist det same engasjementet seks år tilbake, hadde det ikkje vore så mykje å ta igjen etter dei. Så til finansieringa. Vi deler ambisjonen om å få mest mogleg veg for pengane. Det er difor Regjeringa prøver ut nye løysingar. Det er difor Statens vegvesen no ser på ein modell der éin entreprenør får ansvaret for éi strekning når det gjeld utbygging, vedlikehald og drift i inntil 15 år. Det er difor vi no har nokre prosjekt som skal føljast spesielt på eigne postar. Når det gjeld nokre av Høgre sine forslag, er det ikkje til å koma forbi at det er omkostningar i nokre prosjekt, etter nokre erfaringar knytte til f.eks. OPS.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Eg er heilt klart einig med transportkomiteen sin leiar i at det er viktig å fokusera på trafikktryggleik, og det gjer òg Regjeringa. Vi doblar innsatsen og meir enn det no i 2009. Vi skal forsterka ytterlegare, bl.a. med ulike tiltak som midtdelarar og rumlefelt, men òg på den haldningsskapande sida – det gjeld fart, rus, bilbelte og overfor ungdom. Så er det slik at Trygg Trafikk gjer eit svært viktig arbeid, og det er slik at dei raud-grøne i komiteen òg har teke opp det same som Hareide no tek opp, nemleg at Trygg Trafikk kunne gjort endå meir arbeid med meir midlar. Eg er innstilt på å gå ein runde for å sjå på om vi kan koma Trygg Trafikk og komiteen i møte med eventuelle nye midlar allereie i 2010.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Dette er ei sak som for tida blir veldig mykje diskutert – med god grunn. Det er ei sak som eg skjønar det har vore eit stort engasjement for, frå ulike høyringsinstansar. Eg må berre formelt seia at sjølve saka høyrer inn under finansministeren, men eg skal ikkje fråskriva meg mitt ansvar og engasjement for å få ned utsleppa av klimagassar i samferdselssektoren. Regjeringa har med den grunngjevinga som Hareide her har referert, lagt fram eit forslag om å fjerna dette fritaket. Det står ei samla regjering bak. Det har vore høyringar i finanskomiteen, der ein har peikt på ulike motførestellingar til dette. Mitt svar i dag må då bli at dette er ei sak som på dette tidspunktet ligg i finanskomiteen i Stortinget, fordi det er ei sak som høyrer til budsjettet for 2010. Så vil eg seia at det aller viktigaste som kan skje på samferdselssektoren for å få ned klimagassane, er den utviklinga som no vil skje i bilindustrien – altså i retning av meir miljøvenlege bilar. Så har vi òg eit iherdig engasjement for å sikra betre kollektivtilbod i dei mest befolka områda – for dermed å bidra til mindre bruk av bil og òg mindre utslepp. Og så eit lite sveip innom denne avgifta: påbodet om innblanding av biodiesel ligg fast.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Eg trur eg må ta senterpartidelen, og kvittera ut med å seia at landsstyret i Senterpartiet har uttalt heilt klart at dei framleis ynskjer fritak for denne avgifta. Det er det rådet dei har gjeve til stortingsgruppa i Senterpartiet. Så har eg igjen høve til å understreka at avgiftsinnretninga sjølvsagt er veldig viktig. Hareide tek opp eit veldig viktig spørsmål når han seier at vi må fokusera meir på klimagassutsleppa i samferdselssektoren. Eg er glad for at vi har ein offensiv nasjonal transportplan, der ein til saman satsar 322 milliardar kr, der bane blir viktig, der andre kollektivtilbod blir viktige, og der det å endra vanar hos folk flest blir viktig.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Lat meg svara på det spørsmålet som går på einigheit eller ueinigheit, med å bekrefta det som finansministeren har sagt, nemleg at det sjølvsagt er ei samla regjering som står bak det budsjettet som blir lagt fram. Så er det slik at det her har skjedd ein prosess i etterkant, ikkje sant, her har det vore høyringsrundar på dette, som har vore årsaka til dei synspunkta som har kome fram frå landsstyret i Senterpartiet. Så vil nok eg leggja til at eg står fast ved at det er mange andre tiltak i tillegg til innretninga av avgiftssystemet som har betydning for klimagassutsleppa. Eg har jo hatt ansvaret for bygg, der 40 pst. av dei stasjonære utsleppa kjem frå bygg, og der vi har skrudd til med forskrifter. Vi må sjå på ulike måtar å innretta politikken på slik at samferdselssektoren bidreg meir.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Eg set stor pris på høgtlesing frå Soria Moria. Både utgåve I og den som gjeld no, utgåve II, er veldig leseverdige. Så er det jo òg i den same Soria Moria eit moment som finanskomiteen tek med i si endelege innstilling. Så får det vera slik for meg at eg får konsentrera meg om det som eg kan bidra med på mitt område. Der er Borghild Tenden ein flittig påminnar til meg om å styrkja kollektivtilbodet. Der skal vi styrkja Transnova, der skal vi leggja til rette for endå meir miljøvennlege bilar, inklusiv det å følgja opp med fleire el- og hybridbilar. Eg ser fram til eit konstruktivt samarbeid på det området.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
… Eg … veit ikkje heilt kor eg skal byrja.(Munterheit hos statsråden og i salen) (Munterheit hos statsråden og i salen)
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Lat meg fyrst då seia at det fokus som er på varierte arbeidsplassar, er veldig bra, same kva parti det kjem frå. Dette gjeld òg fokuset på å bruka trevirke på fleire felt. Så oppfattar vel eg at den enkeltstatsråden som har ansvaret for avgifta og som her går i felten, er finansministeren. Det er litt uventa for meg at vi her i tur og orden alle saman skal fokusera på denne avgifta i dag. Finansministeren har gjort greie for sitt syn.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Midtrekkverk er eit av dei aller viktigaste verkemidla for å hindra møteulykker. Det er òg slik at desse såkalla sperrefelta med rumling har stor betyding. Når det gjeld trafikktryggleik, er Regjeringa òg oppteken av andre tiltak enn midtdelarar, f.eks. å fokusera på fart og rus, på bilbelte og på ungdom. Vegnettet er slik innretta at det kostar betydeleg å halda fram med utbygging av midtdelarar. Ein begynte jo i den rimelegaste enden, der ein fekk meir for pengane. Vi skal intensivera innsatsen. Ein skal begynna på ytterlegare nokre kilometer, slik at talet for neste år blir 33 km. Dei raud-grøne i komiteen har overfor meg teke opp to tema, og eg ser betydinga av å sjå på moglegheita for endring innafor dei rammene som er til disposisjon. Det eine gjeld Trygg Trafikk. Det andre er om det finst meir midlar til midtdelarar. Eg er innstilt på å sjå på om vi kan få til det, slik at vi kan forsera denne innsatsen ytterlegare i 2010. Men lat meg seia at ein nasjonal transportplan på 322 milliardar kr, der ein òg skal ha meir firefelts veg, utgjer ein stor forskjell i høve til i dag.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Eg er innstilt på å følgja opp Nasjonal transportplan. Det er min ambisjon at han skal følgjast til punkt og prikke. Det gjeld òg dei kilometrane med midtdelarar som Halleraker allereie har referert til. Så er det slik at trafikktryggleik må gå føre seg på mange felt. Den enkelte av oss som sit i ein bil, anten som sjåfør eller som passasjer, har eit ansvar. Vi skal altså intensivera. Vi skal bruka 6 milliardar kr i løpet av desse ti åra på trafikktryggleikstiltak. Det vi ser, er at vi må arbeida rett. Akkurat no har vi eit gledeleg tal som viser at frå i fjor, tilsvarande dagen i dag, er talet på trafikkdrepne gått ned med 50.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Det er rett som Ingjerd Schou seier. Det skjer tragiske ulukker. Lat oss håpa at det ikkje skjer fleire ved Flekkefjord. Lat oss håpa at vi med ulike tiltak kan klara å redusera ulukkene i pakt med det vi no ser, og halda nullvisjonen ved lag. Så må eg òg få uttrykkja at eg er veldig glad for Høgre sitt engasjement no når det gjeld både trafikktryggleik og samferdsel totalt sett. Ei av årsakene til at vi ikkje er komne lenger generelt, verken med vegvedlikehald, trafikktryggleik eller utbygging av vegane, er jo at vi slit med mange års forsømming òg frå tidlegare regime.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Det er altså slik at i 2010 vil det vera i gang 33 km med midtdelarar, og så skal vi forsera utbygginga dei komande åra, slik at vi skal nå målet om 750 km i løpet av tiårsperioden. Så stiller eg meg spørsmålet: Kvifor er vi ikkje komne lenger, også når vi samanliknar med Sverige? Det har jo òg noko med våre typar veg å gjera. For svenskane har dette vore mykje enklare å få på plass, fordi dei har breiare vegar i utgangspunktet. Her er det meir komplisert – det enklaste er utbygd. Vi skal no gjera så godt vi kan vidare. Og så må vi satsa breiare enn berre på midtdelarar. Dersom det hadde vore så enkelt, hadde vi jo berre stilt opp med det. Her må vi satsa breitt på trafikktryggingstiltak. Her har vi ei betydeleg styrking allereie i 2010, og vi har dobla innsatsen i 2009.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
I Nasjonal transportplan varsla Regjeringa ei opptrapping i perioden, altså at ein ikkje kom til å dela ut desse beløpa pr. år og ferdig med det. Det visest òg i statsbudsjettet for 2010, det er rett som Tenden seier. Der ligg ein noko under gjennomsnittet – det betyr altså ei opptrapping. Så kjem vi jo heile tida til å vurdera dei årlege budsjetta, slik er no våre system. Når finansministeren no varslar innstramming, trur eg vi alle skjøner behovet for det. Samtidig prioriterer denne regjeringa samferdsel, og har lagt fram ein ambisiøs Nasjonal transportplan, som eg har tenkt å følgja opp.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Det har mykje å seia for trafikantane og samfunnet at vegnettet er godt vedlikehalde, og at drifta blir gjennomført på ein så einsarta måte som mogleg rundt om i landet. Særs viktig er dette når ein ser det i lys av trafikktryggleiken. Store endringar i standarden kan ha uheldig verknad. Før forvaltningsreforma har fylkeskommunane alt eit ansvar for eit vegnett som er like stort som dagens riksvegnett – ca. 27 000 km riksvegar og 27 000 km fylkesvegar. Standarden for vedlikehald av riksvegane er tilpassa trafikken, slik at vegar med liten trafikk har lågare standard enn vegar med høg trafikk. Det er Statens vegvesen som forvaltar fylkesvegane i dag, og som gjer avtalar med den enkelte fylkeskommunen om kva for ein standard som skal liggja til grunn for vedlikehaldet av desse vegane. I mange tilfelle ligg riksvegstandarden til grunn når det skal bli inngått kontraktar om drift og vedlikehald. Fylka får no ansvaret for det meste av dagens riksvegnett elles – om lag 17 000 km – som følgje av forvaltningsreforma. Dette er eit vegnett med mykje større trafikk enn dagens fylkesvegnett. Fylkeskommunane og Oslo kommune overtek vegnettet frå staten med den standarden det har, og med eksisterande rettar og plikter. Det inneber overtaking av ansvaret frå staten for ei rekkje løpande kontraktar, m.a. funksjonskontraktar, som kan gjelda både drift og vedlikehald. På same måten vil fylkeskommunen gå inn i kontraktar som vil leggja bindingar på standarden knytte til ferjemateriellet. Nasjonale føringar for standarden på det offentlege vegnettet vil elles bli vurderte fortløpande, samtidig som omsynet til fylkeskommunane sin handlefridom blir vareteke. Dette kan gjelda både tiltak ved utbygging og vedlikehald og drift.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Det er mitt inntrykk at det er eit sterkt engasjement ute i fylkeskommunane for å sikra eit godt og velfungerande vegnett. Det er jo slik at dei fleste fylka har eigne transportkomitear som følgjer nøye med, som no har lagt eit løp for korleis dei skal handtera situasjonen i 2010, og som eg pr. dato kjenner meg trygg på vil vareta veldig godt det nye ansvaret som dei no får. Så varslar eg likevel for ordens og sikkerheits skyld at dette skal vi følgja nøye med på. Det er jo eit viktig poeng her, som òg representanten Sortevik må ta med seg, og det er at det er den same kompetansen som er i dag når det gjeld desse vegane, som skal følgja med vidare. Eg tenkjer på Statens vegvesen.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-11-18:
Det er jo ikkje slik i dag heller, trass i denne handboka, at det ikkje er forskjell frå fylke til fylke. Det er jo eit samarbeid og ei lytting som føregår i forhold til kva det enkelte fylket prioriterer. Det er mange historier som går på det, når ein òg i dag passerer ei fylkesgrense på dagens riksvegar. Det som eg gjerne vil gjenta, er at eg har nok ein større tillit til fylkeskommunane si handtering av dette, til regionale folkevalde, som i kontakt med sine lokale representantar, med ordførarar o.l., kjem til å ha fokus òg på standard og på sitt nye ansvar. Men lat meg understreka ein gong til: Dette kjem vi til å følgja nøye med på.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-11-18:
Forvaltningsreformen fører til at vi flytter ansvaret for veiholdet fra ett nivå – én ansvarlig: staten – til 19 fylkeskommuner. Mener samferdselsministeren virkelig at ved å flytte veiene lenger vekk fra statens pengerike kasse vil tempoet i utbyggingen av et moderne veinett bli større enn det vi har sett de siste årene? Det er mitt ene spørsmål. Det andre spørsmålet går på trafikksikringsområdet. Når vi flytter ansvaret fra det statlige nivået parallelt med finansieringen til 19 ansvarlige fylkeskommuner, hvilke tiltak gjøres for å sikre arbeidet med trafikksikring, når ansvarsområdet deles på 19 ulike instanser i forhold til et samlet ansvar tidligere – hos staten?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-11-18:
Det er jo også slik at til å rette opp mange års forsømmelser har vi aldri hatt mer penger enn det vi har nå. De fæle fakta er at nesten 100 menneskeliv vil kunne gå tapt i 2010 i møteulykker. De kalde fakta er at det trengs midtrekkverk på mellom 500 og 750 km av dagens veinett for å fjerne møteulykkene. De økonomiske fakta er at det vil kunne koste nesten 5 000 mill. kr, mellom 50 og 70 mill. kr pr. dødsulykke. Hvorfor bygger da Regjeringen midtrekkverk med en fart på 9 km i året? Skyldes det pengemangel, skyldes det innfasing i økonomien for å unngå overoppheting, eller skyldes det mangel på prioritering med hensyn til å fjerne årsaker til dødsulykker?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-11-18:
«Statens vegvesen klassifiserer tilstanden til veidekkene på riksveinettet i fem kategorier, fra svært god til svært dårlig. Tilsvarende klassifisering benyttes ikke på fylkesveinettet, bl.a. fordi det ikke finnes en felles vedlikeholdsstandard for hele fylkesveinettet. Denne fastsettes av hver enkelt fylkeskommune. Fra 1. januar 2010 overtar fylkene riksveier og riksveiferjer. Hvordan vil statsråden sikre felles standard på vei og ferjer?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-11-18:
Takk for svaret. Beskrivelsen er jo velkjent, altså den faktiske og fysiske flyttingen av ansvaret for veier som er dårlig vedlikeholdt. Nå var statsråden i svaret inne på at det kan være problematisk å ha for store standardavvik. Hvis det er slik at man går fra én felles standard med staten som eier til i verste fall 19 ulike standarder – at det i alle fall gis anledning til å fravike en enhetlig standard – gir jo det grunn til bekymring. Det gir også grunn til bekymring at vi får en oppsplitting av standard både på vei- og ferjenettet i Norge. Hva er grunnen til at man vil vente med å se om det skal gis statlige føringer, og ikke iverksette det fra starten av reformen?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-11-18:
Igjen takk for svaret. Jeg står her med kopi av Håndbok 111, som beskriver standard for drift og vedlikehold på dagens riksveinett. Jeg tillater meg å sitere fra forordet: «Ved å gjennomføre standarden på landsbasis sikres trafikantene mot sprang i kvalitet eller tilbud over regionsgrensene og mellom distriktene. Standardkravene angir de nivåer som samfunnet er tjent med.» Dette er standarden vi har i dag. Spørsmålet er hvilke standarder vi får etter 1. januar 2010. Er det slik at nivået som samfunnet er tjent med, endres når fylkene overtar riksveiene? Eller vil statsråden sørge for at de samme kravene til drift og vedlikehold som vi har i dag, også skal gjelde når fylkekommunene skal overta eierskapet til dagens riksveinett?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-11-18:
Jeg vil gjerne fortsette litt med Regjeringens firefeltsambisjoner. Det er riktig at det står 230 km i tiårsperspektivet, men det er faktisk så lite som 12 km hvert år de første fire årene. Det vil altså si snaue 50 km. Min prognose er at Regjeringen ikke kommer til å greie dette, og Regjeringen kommer på etterskudd hele tiden. Det er fordi kostnadene øker, veiene forfaller og trafikken øker enda mer. Hovedproblemet er at Regjeringen ikke tar de grep som kan sikre at vi får et hensiktsmessig og moderne veinett utbygd langt raskere enn i dag. Høyre har lansert mange nye løsninger i sin alternative transportplan: smale firefelts løsninger, OPS-løsninger, fondsløsninger. Hva er årsaken til at Regjeringen ikke støtter noen av disse forslagene, som raskere kunne gitt oss et langt bedre veinett i Norge?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-11-18:
Jeg har et spørsmål til samferdselsministeren. Selv om statsbudsjettets bevilgninger til samferdsel har hatt en årlig vekst, har ikke dette vært nok til å følge kostnadsveksten i anleggssektoren, eller behovene for oppgradering av infrastruktur i tråd med befolknings- og trafikkvekst. Nå ser vi at Regjeringen igjen mislykkes i å prioritere pengene til det området som er aller viktigst, nemlig å sørge for at folk kommer seg trygt hjem. Hvert år dør altfor mange mennesker i trafikken – i fjor hele 256, og fire ganger så mange ble hardt skadd. Under behandlingen av Nasjonal transportplan i vår var det enighet om at det må satses på tiltak som reduserer ulykker i trafikken. Møteulykkene medfører store menneskelige lidelser og tap for samfunnet. Det økonomiske samfunnstapet er forsiktig beregnet til mellom 7 milliarder kr og 10 milliarder kr hvert år. Vi vet at bygging av midtrekkverk på to- og trefelts høytrafikkerte veger kan gi oss 80 pst. reduksjon i antall drepte. Til tross for dette, til tross for de enorme menneskelige og økonomiske tapene bilulykker påfører samfunnet, har Regjeringen i sitt forslag kun bevilget penger til 9 km midtrekkverk. Dette er selvfølgelig langt lavere enn behovet og syv ganger mindre enn i Høyres alternative budsjett for 2010, der vi ønsker å realisere ytterligere 60 km midtdelere. Høyre vil gå til kamp mot trafikkdøden, og spørsmålet vi stiller oss, er hvordan Regjeringen kan forsvare en så svak satsing for å redde liv. Det konkrete spørsmålet blir da: Hva vil statsråden aktivt gjøre for å komme seg ut av dette dødvanne og sikre en oppfølging av Nasjonal transportplans mål om midtdelere?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-11-18:
Jeg holder meg til konkrete tiltak som fysisk skiller trafikken. Som jeg sa, er det altså kartlagt at norske riksveier har behov for 750 km med midtdelere. Dette er strekninger med mange ulykker der midtrekkverk ville spart mer enn 70 menneskeliv hvert år, ifølge Vegdirektoratet. Regjeringens mål er konkret å bygge 84 km midtrekkverk de første fire årene. Til neste år skal det altså kun bygges ni. Legger man til grunn at behovet er 750 km, ser man at Regjeringens dekningsprosent er skremmende lave 1,2 pst. Hvis dette fortsetter – vi har lekt oss litt med tall – vil det med Regjeringens utbedringstakt ta 83 år før det er midtrekkverk på alle steder fagetaten mener det er behov for det. Dette er selvfølgelig altfor passivt. Høyre er usikre på om vi kan regne statsråden som en alliert i vår kamp mot trafikkdøden, og spør derfor enda mer konkret: Hvor mange kilometer riksvei vil statsråden love blir sikret med midtdelere hvert år i denne stortingsperioden?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2009-11-18:
Trafikksikkerheit handlar om holdningar. Derfor er holdningsskapande arbeid særdeles viktig. Da er det særleg barn og unge som må få den nødvendige opplæringa. Eg synest me har ein lang veg å gå. Det er enkelte parti som faktisk foreslår å leggje ned UP, og det viser at vi har ein lang veg å gå. Trygg Trafikk fyller ei viktig rolle i traffikksikkerheitsarbeidet og gjer ein veldig viktig jobb for trafikksikkerheita, særleg blant barn og unge. I dag er det slik at ut frå den søknaden Trygg Trafikk har sendt, får dei berre ein tredel av det dei ber om for å dekkje sitt viktige arbeid. Komiteen har hatt Trygg Trafikk på høring, så me er sterkt bekymra for det arbeidet som dei skal gjere, på grunn av dei midla som er til rådigheit. Vil statsråden prioritere Trygg Trafikk sterkare i åra framover?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2009-11-18:
Eg har eit spørsmål til samferdselsministeren. Klimagassutsleppa frå vegtrafikken har i perioden 1990–2007 auka med gjennomsnittleg 2 pst. pr. år. I 2008 stod vegtrafikken for nærare 20 pst. av dei samla utsleppa av klimagassar i Noreg. Auka bruk av biodrivstoff er eit av dei enklaste og billigaste tiltaka for å redusere klimagassutsleppa frå vegtrafikken på kort sikt. Biodiesel har fram til i dag vore unnateke frå autodieselavgifta, for å introdusere biodiesel som eit miljøvenleg alternativ til fossil diesel og gjere han konkurransedyktig i marknaden. Kristeleg Folkeparti har med bakgrunn i klimaforliket støtta Regjeringa i innføringa av omsetningspåbodet for biodrivstoff. I statsbudsjettet hevdar likevel Regjeringa at innføring av omsetningspåbodet har gjort avgiftsfritaket overflødig. Dette er feil. Ei rekkje store transportbedrifter, som Schenker, Posten og Ruter, har på bakgrunn av avgiftsfritaket satsa stort på høginnblanding av biodrivstoff på sine kjøretøy. Transport- og kommunikasjonskomiteen har no gjennomført høringar med over 70 ulike høringsinstansar, og eit klart fleirtal av desse aktørane innleiar eller avsluttar sine innlegg med å stille seg heilt uforståande til at Regjeringa fjernar fritaket for biodiesel. Mitt spørsmål er: Meiner statsråden at Regjeringa sitt avgiftsforslag vil bidra positivt eller negativt i arbeidet med å redusere utsleppa for vegtrafikken? Kva for klimatiltak vil statsråden no setje i verk på sitt område?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2009-11-18:
Noregs einaste biodieselprodusent, Uniol i Fredrikstad, har no varsla permitteringar. Dei har investert i eit nytt anlegg til 350 mill. kr. Investeringane blei gjorde under føresetnad av at avgiftsfritaket på biodiesel ville bli vidareført. Me opplevde òg i denne salen at Per Olaf Lundteigen tok med seg ein busk, for nettopp å vise engasjementet sitt for moglegheitene dette har, og som bl.a. påverkar samferdselssektoren betydeleg. Partileiar Liv Signe Navarsete sa til Stavanger Aftenblad den 4. september i år: «Vi skal skape tusenvis av nye, grønne arbeidsplasser. Vi skal ta i bruk skogen, vannkraften vår og vind både på land og til havs.» Er innføringa av avgift på biodiesel å sjå på som eit første steg i Senterpartiet si storsatsing på grøne arbeidsplassar, grønt næringsliv og grøn samferdsel?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-11-18:
Mitt spørsmål går til kunnskapsminister Kristin Halvorsen. Denne uken kom resultatet fra det fjerde tilsynet med kommunal kontroll med kvaliteten i skolen. For fjerde gang er konklusjonen at kommunene svikter en av sine viktigste oppgaver: å sikre en skole med høy kvalitet. Til Aftenposten sier kunnskapsministeren: «(…) at tilsynene har bekreftet utdanningsmyndighetenes bekymring for at lovverket ikke blir godt nok forstått.» (…) For Høyre er det kort og godt uforståelig at denne bekymringen ikke er fulgt opp av handling. Hvordan er det mulig at 70 pst. av kommunene kan sluntre unna kontroll uten at statsråden setter strakstiltak på sin dagsorden? Jeg betviler ikke Kristin Halvorsens engasjement for «ungene våre», som hun sier, men hvorfor er da statsråden ikke like opptatt av matte som av mat? Det er fullt mulig å være for kunnskap og mot mobbing på samme tid. Hensynet til elevene gjør at skolestatsråden har inderlig dårlig tid. Det må være pinlig for partilederen at hennes to forgjengere fra SV åpenbart har sovet i de fleste timene siden første tilsyn i 2006. Faktum er at SV har styrt Kunnskapsdepartementet i fire år uten å ta affære. Saken er en stygg ripe i SV-lakken. Om SV er opptatt av sosial mobilitet, er en god skole med tilpasset opplæring en sikker vei å gå. Når skolen svikter, er det de minst ressurssterke elevene som har aller mest å tape. Kunnskapsministeren har nå varslet nye tilsyn ved alle skoler i 2010, men flere tilsyn løser ingen problemer om man ikke etterpå tar tak i problemene. Jeg går ut fra at kunnskapsministeren deler Høyres analyse at kvalitetskontrollen i skolen ikke fungerer. Hvor mener statsråden at de to foregående kunnskapsministrene fra SV har sviktet?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-11-18:
Problemet i norsk skole er jo ikke alt det som fungerer. Problemet i norsk skole er alt det som ikke fungerer. Fra Høyres side vil vi sterkt advare mot bortforklaringer og fortsatte forsømmelser når det gjelder kvalitetskontroll i skolen, for konsekvensen kan bli at vi kommer til å utvikle A- og B-skoler. Problemet med de tiltakene som kunnskapsministeren har gjort til sine kampsaker, er at mange av dem vil ta svært lang tid før de virker, og at dette er utilstrekkelig. Derfor må statsråden tenke nytt og ha plass til flere tanker i hodet samtidig. Statsråden bør også innse det problematiske i at Regjeringen legger lokk på viktige resultater i skolen, og at det fratar oss mye av det grunnlaget vi trenger for å gripe inn på vegne av elever og følge opp skoler med kvalitetssvikt. Ser statsråden at manglende innsyn og åpenhet om resultat og utvikling i skolen kan være en trussel mot kvaliteten i skolen og mot elever i skoler som blir «glemt» av sin kommune?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-11-18:
Bedre tilpasset opplæring og større fokus på grunnleggende ferdigheter er selve bunnplanken i Kunnskapsløftet. Det er viktig for motivasjonen at alle elever gis utfordringer og muligheter til å strekke seg og utfordre sitt eget potensial. Som SSB-rapporten denne uken bekrefter, er det viktig at læringstrykket i norsk skole må økes. I 2004 omtalte partileder Kristin Halvorsen nasjonale tester i skolen som parodisk, og uttalte at SV ville ha bort nasjonale tester for alle elever i grunnskolen. Her i dag fremstår kunnskapsministeren som forsvarer av nasjonale prøver for alle elever. Betyr det at Halvorsen har gitt opp sin motstand mot nasjonale prøver for alle fra 2004, og kan vi forvente at statsråden aktivt nå vil bidra til at alle kommuner bruker resultatet fra de nasjonale prøvene for å få til god tilpasset opplæring for alle elever?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
For det første nekter jeg å være med på en beskrivelse av norsk skole som om det skulle være en evig jammerdal stort sett preget av mye dårlig arbeid. Slik er det ikke. Det foregår mye bra arbeid rundt om i norsk skole, men vi har en del utfordringer. De utfordringene har vi tatt tak i, f.eks. i meldingen om kvalitet i skolen, fordi vi vet vi er for dårlige på en del områder. Det dreier seg om hvordan elevene vurderes og får tilbakemelding, det dreier seg om nettopp det tilsynet og den tilsynsrapporten fra Utdanningsdirektoratet som representanten Aspaker er inne på, men det dreier seg ikke om at det ikke har vært en konsentrasjon om å få til bedre kvalitet i utdanningen framover. De utfordringene som vi nå får fra Utdanningsdirektoratet i forbindelse med rapportene de har for sitt tilsyn i 2009, er dels å følge opp bedre, men også om opplæringsloven og lovverket er utformet på en slik måte at det er uklart hva som menes. Det er en betydelig utfordring, fordi det må være et visst skjønn med hensyn til hvordan man følger opp det som står i opplæringsloven. Men vi har nå fått noen utfordringer i forbindelse med dette tilsynet, og dem skal vi ta med oss.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
Resultatet fra de nasjonale prøvene er ikke hemmelig. Det Regjeringen har lagt stor vekt på, er å offentliggjøre resultatene fra de nasjonale prøvene på en slik måte at man ikke inviterer til rangering. Der har vi stor støtte fra både foreldre, lærere og elever. Det er ett av de grepene vår regjering, det rød-grønne flertallet, har tatt for å øke aksepten for de nasjonale prøvene og for å kunne nytte de nasjonale prøvene best mulig. De resultatene som kommer, er offentlige for den skolen de gjelder. De er offentlige for dem som måtte ønske innsyn i dem. Men jeg må advare Høyre mot å tro at resultatene fra de nasjonale prøvene er et slags sesam-sesam. De kan fortelle den enkelte skole noe om hvordan den ligger an i forhold til et nasjonalt gjennomsnitt, og de kan fortelle kommunene om hvordan de ligger an. Det gir skoleeiere og skoleledere muligheten til å følge opp hver enkelt skole. Men de sier lite om progresjonen fra det ene året til det andre, og de sier lite om resultatene, fordi vi vet at det er så mange andre forhold som innvirker på det.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
For det første er det ikke slik at to rød-grønne kunnskapsministre ikke har gjort jobben sin. Det er tvert imot bedt om tilsyn på dette, fordi man var urolig for at oppfølgingen lokalt er for dårlig. Og så tror jeg ikke det finnes noen «kvikk-fiks» på dette. Det finnes bare den oppskriften som dreier seg om innstendig konsentrasjon om kvalitet over tid. Men vi har fått noen utfordringer fra Utdanningsdirektoratet i forbindelse med dette tilsynet, og én av de utfordringene dreier seg om hvorvidt de forventningene som sendes – altså gjennom opplæringsloven – til kommunene, styrer kommunenes arbeid etter opplæringsloven tydelig nok. Det er én av de utfordringene vi skal se mer på.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
Jeg ville vært veldig forsiktig med å generalisere kjennetegn ved private skoler opp mot offentlige skoler, fordi andelen private skoler i Norge er veldig liten, heldigvis, og variasjonene mellom de offentlige skolene er veldig store, så det er veldig mange offentlige skoler man har mye å lære av. Én ting som vil adressere noe av det som tilsynet for 2009 påpeker, er det som står i regjeringsplattformen, nemlig at vi skal utarbeide en standard, endre opplæringsloven for å sikre bedre lærerressurser til grunnskolen. Det vil være ett av de virkemidlene vi kan bruke for å sørge for bedre oppfølging av nettopp dette som dreier seg om gruppestørrelse, inndeling osv. Så vi har ytterligere tiltak i tillegg til det vi tidligere har introdusert på dette området.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
Slik jeg er kjent med den saken som tas opp her av representanten Håbrekke, dreier det seg om på hvilken måte en skal sikre kvaliteten i utdanningen for de elevene som deltar i Inn på tunet, for Inn på tunet er en utrolig mulighet for mange elever som har gått skoletrøtt, og som ønsker og trenger en nærmere kontakt mellom praktisk arbeid og teori. Men da må vi sørge for at det fungerer nettopp på den måten. Det jeg har forstått at det har vært stilt noen spørsmål ved, er om kravene til opplæring og kombinasjon har vært godt nok fulgt opp, slik at disse elevene har fått god nok kvalitet på det tilbudet de har på Inn på tunet. Men jeg skal sette meg nærmere inn i den saken og sørge for at ideen bak Inn på tunet, nemlig å tilby mer praktisk opplæring til enkeltelever som er spesielt skoletrøtte, lar seg realisere ved at en bedrer kvaliteten, og ikke ved at tilbudet forsvinner.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
Det er jo riktig å understreke det og at det konstitusjonelle ansvaret – som statsråd Meltveit Kleppa også var inne på – ligger hos finansministeren, men jeg har ikke noe behov for å la være å svare på det spørsmålet som representanten Siv Jensen tar opp heller. La meg bare si litt om begrunnelsen for forslaget om å fjerne dette avgiftsfritaket. Det er at vi har innført et omsetningspåbud når det gjelder biodiesel, som er innblanding i den vanlige dieselen på 2,5 pst, og det er det store volumet av biodiesel så langt. Når vi har det som virkemiddel, kan man altså få opp dette markedet uten en avgiftslette. Det som har kommet, og som det har blitt mye fokus på etter at budsjettet ble lagt fram, er denne høyinnblandingen, og, som flere talere nå har vært inne på, at markedet for denne høyinnblandingen trues av at avgiften introduseres. Det synes jeg jo er en rimelig debatt, og en debatt som fortjener belysning i Stortinget etter at budsjettet er lagt fram. Men så er det slik at det budsjettet man legger fram, legges fram av en samlet regjering. Og det er bare hvis de tre partiene blir enige om endringer i forhold til det budsjettet, at det gjennomføres endringer i det budsjettet. Jeg synes nok at når det gjelder en del av argumentene som kommer i forhold til det som måtte være av nye arbeidsplasser knyttet til dette, er det vanskelig å se at den avgiftsendringen i seg selv vil være det som truer disse arbeidsplassene.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
Den problemstillingen som Moiko tok opp i et leserinnlegg i Aftenposten i går adresserer én ting, og det er at selv om man vedtar og holder fokus på kvalitet og tilpasset opplæring, skal også de elevene som faglig sett ligger foran resten av klassen, få utfordringer tilpasset sitt nivå. Selv om man vedtar dette, er man ikke sikker på at det blir virkelighet i hvert enkelt klasserom. Min ambisjon framover er ikke å komme med mange nye grep for skolen, men å sørge for at vi gjennomfører de grepene det er bred politisk enighet om. Så må jeg si at representanten Tord Lien følger usedvanlig dårlig med i hva som er norsk skoledebatt. I 2008 ble det lagt fram en stortingsmelding om kvalitet i skolen som nettopp adresserer de resultatene som vi har fått i forhold til internasjonale prøver, og som er resultater som går ti år tilbake i tid. Der tas det opp mange grep som vi nå må jobbe med for å bedre kvaliteten i norsk skole. Det er f.eks. bred enighet om at det gis for dårlige tilbakemeldinger til elevene fra lærerne – altså tilbakemeldinger som gjør at man vet hva man skal jobbe med for å bli bedre, og ikke bare generelt si «så flink du har vært» eller «nei, dette var ikke bra nok», men helt konkret. Vi har besluttet å innføre en rektorutdanning fordi vi vet at ledelsen på hver enkelt skole er veldig viktig. Vi gjennomfører også en ny lærerutdanning der vi skal konsentrere oss mer om faglig fordypning – særlig i ungdomsskolen – der vi også adresserer pedagogikk og praksis på en annen måte enn før. Så sørger vi for at vi skal ha mer ressurser i skolen gjennom det vi har sagt i den nye regjeringsplattformen – lage en ressursnorm som sørger for at vi har lærere nok til å følge opp hver enkelt elev slik at alle får utfordringer ut fra sine forutsetninger.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
Disse problemstillingene er ingen overraskelse for oss som har jobbet med kvalitet i skolen over lengre tid. Nettopp det som tas fram her i forhold til vurderinger og upresise tilbakemeldinger, som gjør at det ikke er klart for den enkelte elev hva man skal jobbe med for å bli bedre, er én av de tingene som det nå er sterkt fokus på. Vi har kommet med en egen forskrift om hvordan dette skal gjøres. En tallkarakter gir ikke særlig informasjon til eleven. Det å gi tydelig informasjon om hva man skal jobbe bedre med, hvor det er man strever og hva man faktisk klarer, er det som gir muligheter – altså det å gi tilbakemelding når det gjelder læring og ikke bare en vurdering av hva som er resultatet av tidligere læring. Dette er et veldig viktig tema. Det gjøres mye viktig arbeid med dette i skolen, men det er helt riktig at vi må være mye mer fokusert på at det man bruker tiden sin på i skolen, skal ha mål og mening, og at det man får av tilbakemeldinger, skal ha mål og mening i forhold til å gi eleven en oppfatning av hva man må jobbe med.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
Jeg tror vi må ha mange tanker i hodet samtidig. Den ene gjelder kvaliteten på de lærerne vi har. Mange av dem er veldig gode; mange av dem etterlyser mer etter- og videreutdanning. Det har vi nå økt fokus og satsing på. Så skal vi legge om lærerutdanningen. Vi holder på med det nå. Én av de tingene som det da også skal fokuseres på, er mer praksis og hvordan man skal følge opp i klasserommet. I tillegg ønsker vi en mentorordning etter at man er nyutdannet lærer. Det betyr i praksis at en fersk lærer kan bli fulgt opp av en mer dreven lærer i klasserommet. Så vi gjør mange grep for å heve kvaliteten blant lærerne og for å oppmuntre lærere til å utvikle seg videre. Det er også en stor utfordring at mange lærere har altfor mange elever å følge opp i sine klasser. Det er bakgrunnen for at vi ønsker en endring i opplæringsloven som vil sikre et visst antall elever pr. lærer. Det vil også gi den enkelte gode lærer mulighet til å følge opp hver enkelt elev.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
De nasjonale prøvene i 2004 var parodiske. Det viste seg også i ettertid at de var dårlig faglig fundert. De ble gjennomført med en offentliggjøring som inviterte til rangering – en rangering som gav et inntrykk av skoler som det ikke var noe faglig grunnlag for å gi. Derfor tok vi et veldig viktig grep da de rød-grønne fikk flertallet i 2005. Vi tok en pause i de nasjonale prøvene i 2006. Vi har gjort om innholdet i de nasjonale prøvene. De er av en langt annen faglig karakter i dag. Vi offentliggjør dem på en slik måte at de kan brukes på skolen og i kommunene, men ikke slik at de inviterer til rangering av skoler. Dermed er det også sånn at både lærere og elever og foreldre ser en helt annen nytte i dagens form for nasjonale prøver enn det som var situasjonen i 2004. Jeg synes det er merkelig at Høyre-folk ikke har tatt mer selvkritikk for ut fra ideologiske og politiske grunner å ha rast igjennom et testsystem for norsk skole som det var dårlig faglig grunnlag for. Nå har vi fått et helt annet grep på det.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
La meg bare først komme med noen kommentarer om hva de nasjonale prøvene kan fortelle oss om skoler, fordi det ligger noen forutsetninger i spørsmålet som jeg ikke er enig i. For eksempel vil det være slik at nasjonale prøver for 8.-klasse måler det eleven har lært fra 1.- til 7.-klasse. Når man begynner i 8.-klasse, begynner man på en ungdomsskole – det har kanskje ikke vært en 1–10-skole – og dermed måler man ikke kvaliteten ved den skolen man faktisk går på da. Men det gir jo læreren og skolen et utgangspunkt for å vurdere hvordan elevene presterer, og hva slags elevmasse man har. Så er spørsmålet: Hva er en god skole, sett ut fra hvordan man presterer i forhold til de nasjonale prøvene? Dessverre er det slik at sosial bakgrunn, altså foreldrenes utdanningsnivå, minoritetsbakgrunn og muligheten til å beherske det norske språk, har stor innvirkning på hva slags resultater man har i skolen. Det betyr at en skole som har et elevgrunnlag der foreldrene stort sett har dårlig råd og lav utdanning, eller det er en høy andel med minoritetsbakgrunn, godt kan være en veldig god skole, selv om de scorer mindre enn det som er gjennomsnittet nasjonalt. Det må være med som premiss når jeg svarer på dette spørsmålet, for det er ikke nødvendigvis slik at disse private skolene som Tord Lien viser til, er de beste skolene når vi måler hva skolene faktisk jobber med. Så forstår jeg spørsmålet slik: Er det et mål for den rød-grønne regjeringen å redusere foreldrebetalingen ved de private skolene sånn at det blir mulig for flere foreldre ut fra økonomisk bakgrunn å velge private skoler? Det er det ikke. Vi har ikke planer om å redusere foreldrebetalingen ved de private skolene. Vår strategi når det gjelder å gjøre noe med disse problemstillingene, handler om at kommuner og skoleeiere jobber systematisk i forhold til det de nasjonale prøvene kan fortelle oss, nemlig hvordan kommunen eller skolen rangeres i forhold til et lands gjennomsnitt. Det gjør vi ved å ha større fokus på kvalitet – og der er det mye større oppmerksomhet nå enn det var for noen få år siden – ved at hver enkelt skole følger opp de resultatene de har fått, og analyserer hva som er bakgrunnen for dem, og ved at hver enkelt lærer følger opp overfor sine elever.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
Uansett hvordan representanten Tord Lien spør, kommer han ikke til å få det svaret fra meg. Det fokuset vi har, som en rød-grønn regjering, er å sørge for at de offentlige skolene blir så supre som bare mulig. Det er mange offentlige skoler som driver veldig godt, som er til stor inspirasjon for andre skoler – og så er det mange skoler som har noe å strekke seg etter. Alle skoler skal jo selvfølgelig ha noe å strekke seg etter, for det er ingen skoler som skal være stivnet; det skal foregå utviklingsarbeid hele tiden. Men jeg har ingen tro på at å privatisere en større del av norsk grunnskole vil føre til den sunne konkurransen som gjør at den offentlige skolen vil strekke seg. Jeg har mye større tro på at vi konsentrerer ressursene våre om den fellesskolen som vi har, og som skal være en god skole for alle, uansett bakgrunn. Vi må ta utgangspunkt i den og sørge for at den får en så god kvalitet som mulig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-18:
Det er utrolig hvordan noen kan ha tro på at hvis man konkurrerer mot andre, så skal det være så voldsomt stimulerende. Min oppfatning er at hvis man konkurrerer med seg selv, kan en virkelig klare å få fart på både seg selv og det miljøet man er en del av. Det er jo ikke sånn at foreldre i Oslo shopper skoleplasser rundt omkring og overalt. Man er opptatt av de skolene som er i nærmiljøet. Man er opptatt av at de har god kvalitet. Jeg vet at mange f.eks. undersøker hvor mange elever det er pr. lærer på den ene eller andre skolen, og går etter det, fordi det er et kvalitetstegn som er tydelig for foreldrene i forhold til hvordan deres egne barn blir fulgt opp. Det som vi vet utvikler et godt læringsmiljø på den enkelte skole, er en god skoleledelse – og lærere som ikke underviser sine elever bare for seg selv, men deltar i et fellesskap og lærer av andre(presidenten klubber)(presidenten klubber) (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Svein Harberg (Høyre), 2009-11-18:
Tilsynsordningen som vi har overfor kommunene, er en viktig og god ordning. Den er god for å hjelpe kommunene med å rettlede i det arbeidet de driver med. Den er god når det gjelder å skaffe kunnskap om hvordan ting fungerer, og om de fungerer, og den gir en mulighet til å gripe inn. Det som da blir viktig, når en gjennomfører tilsyn, er selvfølgelig hvilket fokus en har, og hvordan en følger dette opp. Jeg registrerer at statsråden forklarer noe om manglende oppfølging med uklart lovverk. For meg er det ikke slik at uklart lovverk gir en rett til å la være å utføre ting, men at det kan være utfordringer med gjennomføringen, er vi med på. Så registrerer vi at flere statsråder ikke har gjort noe, og mitt spørsmål er derfor: Hvilke strakstiltak vil statsråden iverksette for å få de 70 pst. som sluntrer unna den interne kvalitetskontrollen i skolen, til å ta denne oppgaven på alvor?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2009-11-18:
Oppfølging av opplæringsloven i norsk skole er ikke noen lystelig lesning etter det fjerde nasjonale tilsynet. Det er vi enige om. Ifølge en artikkel i Aftenposten den 16. november, som tar for seg det fjerde nasjonale tilsynet, om skoleeierne og private skoler har et godt nok system for å organisere elevene i grupper, kommer det fram at nesten 70 pst. av kommunene som ble kontrollert, hadde avvik i forhold til lovens krav, mens bare 30 pst. av de private skolene sviktet i forhold til gruppeinndelingen. Kan det være slik at de private har tatt poenget og forstått poengene i opplæringsloven? Spørsmålene blir da: Kan det være slik at private skoler tar kunnskap, kvalitet og læring mer på alvor enn offentlige skoler? Og har den offentlige skolen noe å lære av den private skolen?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2009-11-18:
Kontroll og tilsyn er viktig for å sikre kvaliteten i skolen. Men nettopp derfor er det viktig at kontroll og tilsyn rettes inn mot de vilkårene som er det viktigste for kvaliteten. Etter fylkesmannens tilsyn i Meldal kommune i Sør-Trøndelag sist vinter kom det fram at fylkesmannen, direktoratet og Kunnskapsdepartementet ikke var enige om kravene til bruk av såkalte Inn på tunet-løsninger, der elever som trenger alternative læringsarenaer, får noen timer i uken på et lokalt gårdsbruk. Kunnskapsdepartementets signaler om hvordan dette skal praktiseres, gjør nå at mange skoler ser seg nødt til å avslutte dette viktige tilbudet til praksissterke elever. Dette er et eksempel på hvordan kontroll og tilsyn har redusert kvaliteten på opplæringen, slik veldig mange lærere og elever har opplevd dette. Spørsmålet blir derfor: Vil statsråden se på hvordan det kan legges til rette for at skoler kan bruke Inn på tunet og andre fleksible opplæringstiltak og sikre at kontroll og tilsyn fokuserer på det som virkelig er viktig for kvaliteten, og styrker tilbudet til elevene istedenfor å svekke det?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2009-11-18:
Finansminister Sigbjørn Johnsen uttalte denne veka at ei samla regjering står bak forslaget om autodieselavgift, trass i at det blir vanskelegare å få ned utsleppa på vegsektoren. 27. oktober uttalte tidlegare nemnde Per Olaf Lundteigen, som er finanspolitisk talsmann i Senterpartiet, til NTB at hans utgangspunkt er at avgifta bør endrast. Han seier: «Hvis vi ønsker å øke bruken av biodiesel, må vi legge til rette for det, blant annet ved at det blir lønnsomt å bruke biodiesel fremfor oljediesel.» Det er for så vidt ganske forståeleg, i og med at Lundteigen i valkampinnspurten brukte anledninga på Norske Skog Follum til å leggje fram Senterpartiets løfte om støtte til bedrifter som satsar på miljøteknologi. Så spørsmålet mitt er: Er statsråden einig med sin partifelle Per Olaf Lundteigen og landsstyret i denne saka, eller står statsråden fullt og heilt bak Regjeringa sitt forslag?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-11-18:
Jeg har et oppfølgingsspørsmål til statsråd Kristin Halvorsen, siden hun også er visestatsminister i Regjeringen. SV har jo vært veldig flinke til å dobbeltkommunisere sitt syn i biodrivstoffsaken. Da Kristin Halvorsen var finansminister, gav hun jo også selv uttrykk for at det var mulig å se for seg en endring på denne avgiften som Regjeringen foreslo. Mitt spørsmål til visestatsministeren er følgende: Er hun komfortabel med å sitte i regjering når hun ikke engang klarer å påvirke en så liten og konkret sak – en sak hvor hele opposisjonen står samlet og er enig med mange av SVs egne stortingsrepresentanter? Er det riktig at Arbeiderpartiet skal få trumfet sitt syn igjennom, når det er et rungende flertall som ikke vil innføre den avgiften?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-11-18:
President! Til en åpenbar misforståelse.