Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 1999-06-07:
Når vi i dag skal behandle utbygging av Øvre Otta-vassdraget, er det samtidig viktig å ha noen tanker og ideer om Norge som energinasjon, og ikke bare se på utbyggingen av Øvre Otta-vassdraget isolert. Forbruket av elektrisitet her i landet har økt i takt med vår levestandard og den verdiskaping som skjer i samfunnet. Dette får noen, spesielt innenfor miljøbevegelsen, til å tro at vi er en nasjon som sløser med energi, særlig innenfor husholdningen. Dette er fullstendig feil. En statistikk for 1994-95 fra NVE som tar for seg energibruk i husholdninger, tilpasset samme klima, viser at vi i Norge har mindre energiforbruk pr. husholdning enn f.eks. Sverige, Danmark, USA og EU. Norge er en stormakt i Europa når det gjelder energi. Fremskrittspartiet mener at Norge som energinasjon bør dekke sitt eget kraftbehov, og da vil bygging av gasskraftverk samt utnytting av vannkraft være helt nødvendig. Vi eksporterer i dag store mengder gass til Europa. Etter Fremskrittspartiets syn vil det være langt mer fornuftig å omgjøre en del av gassen til kraft i Norge istedenfor å eksportere gass til f.eks. Nederland, for så å importere strøm tilbake. Her vil vi få store energitap ved transport, og vi vil heller ikke få gevinst ved å bygge og drive verkene selv, noe som vil kunne ivareta norske interesser og videreutvikle norsk industri. De planlagte varmekraftverkene og gasskraftverkene i Norge vil i tillegg ha en langt høyere utnyttelsesgrad enn de gamle verkene i f.eks. Nederland. Når det er sagt, så vil jeg få minne om at stortingsflertallet, alle partier utenom Fremskrittspartiet, i fjor vår stemte ned et forslag fra Fremskrittspartiet om bygging av varmekraftverk i Skogn, noe som ville ha gitt en kraftproduksjon på minst 5 TWh pr. år. Vi i Fremskrittspartiet har registrert at Regjeringen gjør nesten hva som helst for å trenere bygging av gasskraftverk, og at Statens forurensningstilsyn, SFT, forlanger helt umulige utslippskrav overfor Naturkraft, slik at bygging av gasskraftverk blir kommersielt ulønnsomt. Når Regjeringen går mot en utbygging av norsk vannkraft og mot gasskraft, er det det samme som å si ja til dansk kullkraft eller svensk atomkraft. Vi eksporterer store mengder olje og gass. Samtidig må vi importere sterkt forurensende dansk kullkraft eller svensk atomkraft gjennom de kabler og forbindelser som primært var bygd for å øke norsk eksport av vannkraft. Hvis vi gjør et eksperiment og legger sammen EU og Norge, har vi i Norge 30 pst. av vannkraftproduksjonen, 45 pst. av gassreservene og 75 pst. av oljereservene, og vi utgjør bare 1 pst. av befolkningen. Problemet med norsk energipolitikk er ikke mangel på energi. Derimot er det mangel på politiske beslutninger som er utfordringen. I mediedebatten som har vært rundt utbyggingen av Øvre Otta-vassdraget, har det fra enkelte hold vært vist til at en utbygging ikke vil ha noen eller vil ha liten hensikt for å dekke vårt kraftunderskudd. Full utbygging av Øvre Otta-vassdraget gir ca 1 TWh, noe som vil utgjøre ca. en fjerdedel av siste års kraftunderskudd her i landet. Med unntak av eventuelle fremtidige bidrag fra gasskraftverk er dette vannkraftprosjektet ett av meget få enkeltprosjekt med et årlig produksjonstilskudd på over 1 TWh. I denne sammenheng er det illustrerende at gjennomsnittlig produksjon for prosjekter i nåværende Samlet Plan for vassdrag er på 50 GWh. Det vil med andre ord være nødvendig med 20 – 40 nye vannkraftprosjekt av denne størrelsen hvert år for å gi samme tilgang som fra Øvre Otta. Det er mange andre gode grunner for en full utbygging av Øvre Otta-vassdraget. En viktig grunn vil være de små inngrep som må gjøres i naturen. Her har en mulighet til en stor kraftutbygging som i stor grad baserer seg på allerede foretatte inngrep, og der man kan utnytte eksisterende vannkraftmagasiner. Riktig nok vil det bli redusert vannføring i elvene Frøysa, Tora, Vulu og Glitra, det blir sterkt redusert vannføring i Høgfossen, vannføringen i Pollfoss og Dønfossen reduseres, og det må strekkes kraftkabler. Men det er relativt små inngrep i forhold til den kraftmengden og den verdiskapingen en full utbygging vil gi. Jeg vil også legge vekt på de vurderinger som NVE har kommet med, der det påpekes at de samlede naturinngrep vil bli relativt moderate i forhold til den kraftmengden som vil bli produsert. En annen tilleggseffekt vil være at en full utbygging også vil virke flomdempende i hele Otta-vassdraget. For Skjåk kommune vil en full utbygging av Øvre Otta ha stor betydning. En full utbygging vil gi ca. 20   mill. kr i årlige inntekter. En full utbygging vil gi sju – åtte faste arbeidsplasser, og i en anleggsperiode på inntil fire år vil 300 – 400 ansatte ha jobb i Skjåk. Kommunen vil også tjene på arbeidet som vedlikehold og reparasjoner av kraftverket vil gi, arbeid som lokale bedrifter vil kunne få. For oss i Fremskrittspartiet er det viktig å legge vekt på lokalt selvstyre – det er de som har skoen på som kjenner hvor den trykker, og Skjåk kommunestyre har gått inn for full utbygging. Det vil derfor være svært viktig at vi i dag gir støtte til full utbygging av Øvre Otta, slik at vi slipper å se enda en utkantkommune dø stille hen på grunn av at den ikke får lov til å utvikle sine egene ressurser, men blir overkjørt av storsamfunnet, som vil velte seg i gratis natur på bekostning av kommunens innbyggere. Jeg må si at jeg er ganske skuffet over Arbeiderpartiet og spesielt regjeringspartiene, som overhodet ikke tar hensyn til lokaldemokratiet, men overkjører demokratiet og lokalpolitikerne i denne saken. Det har fra motstanderne av kraftutbygging vært fokusert på reiselivet og Øvre Otta. Jeg vil derfor vise til at Skjåk Reiselivslag på et møte den 10. mai gikk inn for å støtte en full utbygging av Øvre Otta. Vi kan ikke se at en utbygging med så små inngrep i naturen vil skade reiselivet, tvert om tyder all erfaring fra andre utbyggingskommuner på at reiselivet vil øke i omfang etter at utbyggingen er ferdig. Det største problemet for reiselivet i Skjåk i dag er skremselspropagandaen fra naturvernorganisasjoner og deres politisk allierte, som roper høyt om tørrlagte elver og ødelagt natur. Det som er et faktum, er at en utbygging av Øvre Otta burde blitt tatt positivt imot, fordi vannkraft er ren energi og en fornybar ressurs, og fordi vi med Øvre Otta-utbyggingen sparer miljøet for 800 000 tonn CO2 hvert år, noe som for øvrig er en betydelig reduksjon hvis man ser det opp mot Kyoto-avtalen. Nå har jo vi i Fremskrittspartiet en avslappet holdning til det klimahysteri som er bakgrunnen for Kyoto-avtalen. Men jeg synes det er ganske forunderlig at Arbeiderpartiet, Høyre, SV og regjeringspartiene, de samme partiene som har kjempet med nebb og klør for å få ned mengden av CO2-utslipp, nærmest koste hva det koste vil for Norge, nå ikke bruker muligheten til å bygge ut ren vannkraft i Øvre Otta for å spare 800 000 tonn CO2-utslipp – utslipp som disse partiene har en slik enorm redsel for. Til slutt vil jeg ta opp Fremskrittspartiets forslag, som står i innstillingen.