Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2001-02-15:
Det er rart med samferdselssektoren: Alle vil ha mange tog, men de vil ikke se dem – langt mindre høre dem. Det er heller ikke så mange som vil se og høre fly heller, men ikke desto mindre er Norge helt avhengig av stamruter og regionale flyruter. Når det gjelder vegutbygging, kan en fort få forståelsen av at «bil» er et skjellsord. Ikke desto mindre er bilen de fleste steder det beste transportmiddel folk har. Selv de mest ihuga miljøforkjempere bruker bil til sine protestmøter. I forbindelse med behandlingen av Nasjonal transportplan har komiteen hatt mange besøk av interesseorganisasjoner, som alle har hatt noe å bidra med. Selv de som av og til antyder at midler til samferdselssektoren må reduseres til fordel for andre sektorer, har kommet og bedt om mer penger til sin veg. Nasjonal transportplan har et overordnet mål, nemlig sikkerhet. Sikkerhet er et vidt begrep. Det omfatter å sikre varslingssystemer for tog, fly og båt, og det betyr ikke minst trafikksikkerhet på vegene, der det skjer flest ulykker. Vi har ikke råd til å miste flere mennesker i trafikken. Bak hver eneste ulykke er det lidelse, sorg og fortvilelse, og da har jeg ikke nevnt hvilket stort tap det er også for samfunnet. Holdningsskapende arbeid må starte i barnehagen. Det må gjøres et utrettelig arbeid for å lære ungdom respekt for hestekrefter og ikke minst lære voksne mennesker respekt for trafikkreglene. I den forbindelse må førerkortopplæringen evalueres og forbedres. Det er ønskelig at skoleverket tar et større ansvar for denne opplæringen. Jeg har erfaring med at det ikke er stor begeistring for motorsport i alle kretser. Men jeg vil allikevel understreke at unge mennesker kan ha fordel av å delta i organisert motorsport under kyndig ledelse på godkjente øvingsbaner, som kan benyttes til trenings- og konkurransearena for både motorsykler, gokart og motorsport på lavere nivå. Ved slike anlegg kan unge lære å beherske kjøretøy i trygge omgivelser. Jeg vil gi Norsk Motorcykel Union honnør for at de har startet en etterutdanning for motorsykkelførere. Komiteen påpeker i sin innstilling at hyppige kontroller er et effektivt virkemiddel. I Nasjonal transportplan har Regjeringen pekt på behovet for redusert fartsgrense på enkelte ulykkesbelastede strekninger. Det er i den sammenheng viktig å påpeke at regler må synes riktige hvis folk skal ha respekt for dem. I vegtrafikkloven står det bl.a.: «Fører av kjøretøy skal avpasse farten etter sted, føre-, sikt- og trafikkforholdene slik at det ikke kan oppstå fare eller voldes ulempe for andre.» Arbeiderpartiet har derfor understreket at det ikke skal åpnes for en generell nedsettelse av fartsgrensen, men at dette kun skal nyttes på helt spesielle vegstrekninger, og at dette skal avgjøres i samråd med lokale vegmyndigheter. Jeg vil si litt om det alle snakker om, nemlig avgiftsnivået i samferdselssektoren, selv om avgifter behandles i Finansdepartementet og i finanskomiteen. Jeg er glad for at Arbeiderpartiet fant grunn til å plusse på 500 mill. kr for perioden til investeringer i de regionale lufthavnene. Kravet til avkastning i Luftfartsverket har i mange år ført til at Luftfartsverket har fått problemer med å følge opp sitt investeringsprogram. Jeg sier selvsagt ikke at 500 mill. kr i denne perioden vil løse de mange oppgaver Luftfartsverket har, men det er en begynnelse, og det er trist at ikke flere partier enn SV og Arbeiderpartiet ser dette. Arbeiderpartiet er opptatt av at rammevilkårene både for flyselskapene og Luftfartsverket må være forutsigbare, langsiktige og stabile, og at avkastningskravet må være tilpasset Luftfartsverkets økonomiske situasjon. Komiteen har fått flere henvendelser om dyre flybilletter i distriktene. En enstemmig komite ber derfor Samferdselsdepartementet om å vurdere maksimalprisnivået og ruteopplegget ved neste anbudsutlysning. Det nåværende maksimalprisnivået ble fastsatt av regjeringen Bondevik ved forrige anbudsutlysning. Jeg vil bare nevne i en bisetning at dette burde ha vært vurdert da. Når det ikke ble gjort, må regjeringen Stoltenberg ta ansvaret også for dette. Når det gjelder flyselskapenes avgiftsnivå, er det en sak for finanskomiteen. Men komiteen har påpekt at den norskbaserte luftfarten må ha forutsigbare, langsiktige og internasjonalt konkurransedyktige rammebetingelser. Prinsippet om at forurenser skal betale, er et riktig prinsipp for all transportvirksomhet. Det bør i den sammenheng understrekes at når det gjelder luftfarten, betaler flyselskapene og vi som passasjerer mer enn det dobbelte av samfunnets totale kostnader for miljøbelastninger, ulykker, infrastruktur m.m. gjennom spesielle avgifter, skatter og gebyrer. Det er også verdt å merke seg at luftfartens totale skatte- og avgiftsnivå ligger vesentlig høyere i Norge enn i land som vi konkurrerer med. Dette gir en konkurranseulempe, ikke bare for luftfarten i Norge, men også for norsk næringsliv generelt og for reiselivsnæringen spesielt. For å begrense fremtidige klimautslipp kan et alternativ til avgifter på internasjonalt nivå være kvotehandel. Jeg kommer fra et distrikt som ikke har flyplass, ei heller havner, og Hedmark er derfor helt avhengig av gode vegforbindelser og en sikker jernbane. I den forbindelse må det være tillatt å gi uttrykk for at det i Nasjonal transportplan er foreslått en mulighet for å forsere viktige vegprosjekter i Hedmark. Å bygge veger tar tid. Det er nok å nevne kommuneplaner, fylkesplaner og valg av vegtrasé – alt dette skal godkjennes. For å unngå forsinkelser er det derfor viktig at arbeidet igangsettes der planene er ferdigbehandlet og godkjent. Rv 2 er et godt eksempel i så måte. Likeledes vil jeg nevne at det er viktig at det ikke blir stående igjen strekninger som gjør at vegen ikke kan utnyttes fullt ut. Derfor er jeg også fornøyd med at Løten er nevnt i Nasjonal transportplan i forbindelse med utbedring av Rv 3 – riktignok uten støtte fra Senterpartiet, som for øvrig har ordføreren i Løten kommune. Helt til slutt vil jeg si noe om jernbanen, som vi alle liker å kjøre med, men det forutsetter at toget er sikkert og kommer når det skal. Derfor håper jeg nå, ved at komiteen har økt rammen til jernbanen, at sikkerhetsutstyret på Rørosbanen kommer på plass og tas i bruk snarest. Jernbaneverket er i gang med å sikre farlige planoverganger. Det er helt nødvendig, og jeg håper det finnes rom for å ferdigstille stasjoner som er påbegynt. Det vil ikke bli billigere at en flytter maskiner og arbeidsfolk fra et halvferdig arbeid, for så å måtte gå tilbake og ferdigstille arbeidet senere. Jeg har et ønske om at vi for fremtiden skal unngå anleggsstopp i halvferdige prosjekter. Dette fordyrer og virker uforståelig på folk flest. Jeg imøteser derfor sluttarbeidet på en stasjon som ligger i min kommune, nemlig Stange stasjon. Denne var faktisk forutsatt å skulle ferdigstilles i 2001, og jeg håper vi nå ser slutten på den saken.