Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-19:
Jeg synes Fremskrittspartiet har vært veldig sjenerøs med rosen til mange rød-grønne politikere her i dag, og jeg forstår derfor ikke den surmagede kritikken vi får tilbake. Statsråden har tidligere vært veldig opptatt av at vi skal ha en realistisk debatt når vi diskuterer energi- og miljøspørsmål. Ja, da bør en også være realistisk med hensyn til hva som er problemet i egen regjeringspolitikk, for det er ikke sånn at den politiske debatten har oppstått i dag; vi har seks–sju års erfaring med hva rød-grønne politikere sier i media. Når en påstår at det er en rød-grønn enighet om 99,5 pst. av regjeringens olje- og energipolitikk, er en så vant med å bære sprikende staur at en har sluttet å telle alle dem som melder seg ut av partiene i protest mot det en holder på med. Jeg konstaterer at SV har hatt en helt annen tilnærming, men at de nå står bak stortingsflertallets syn på at olje- og gassnæringen er viktig for Norge også i framtiden, og at vi skal utvinne mer olje og gass, få flere nye felt og mer forskning, – flere som studerer dette. Det er kjempebra. Da skal ikke jeg diskutere det så mye mer. Når det gjelder 1970-tallet, er det noen her som har noen dogmer som de prøver å dytte på andre, f.eks. den om at Fremskrittspartiet ville selge unna, nærmest gi bort, alle oljeressursene. Det som er saken, er at da Statfjordfeltet ble vedtatt utbygd i 1976, sa Carl I. Hagen at i et land som har stor statsgjeld, bør staten ta risikoen ved å finansiere Statoil, eller skal vi heller la utenlandske selskaper ta kostnaden med å bygge ut feltet. Vi forbeholdt oss fortsatt retten til SDØE-andeler og fortsatt retten til å skattlegge dette på helt vanlig måte. Så der er poenget: Det gjaldt dette ene feltet, og Carl I. Hagen har flere ganger i ettertid sagt at han er glad for at han ble stemt ned på dette punktet. Jeg forstår ikke hvor mange ganger vi skal unnskylde et standpunkt vi hadde i 1976, og som vi er enig i var galt, men som ikke betydde at du ga vekk alle ressursene. Du ga vekk det eventuelle utbyttet på dette ene prosjektet. Det er utbyttet for Statoil på Statfjordfeltet vi eventuelt hadde mistet. Så er spørsmålet hvordan vi hadde investert den kapitalen vi hadde fått ved å selge ut den eierandelen som Statoil var tiltenkt å ha, og som de har. Derimot kunne en like godt snudd dette argumentet rundt og spurt: Hvor fornuftig hadde det vært hvis Arbeiderpartiet hadde fått flertall og gjennomført at en skulle gi bort oljeressurser for å bytte i Volvo-aksjer? Hadde det vært så mye mer fornuftig? Det må også Arbeiderpartiet ta med seg i denne greia. Så til representanten Torve og representanten Arnesen: Hvis dere hører på ennå, kom opp og dokumenter påstandene deres i stedet for bare å komme med dritt fra talerstolen – det var vel uparlamentarisk, beklager, president. Klimaforliket: Det er en misforståelse at det er et selvstendig mål at to tredjedeler skal kuttes i Norge. Det er ikke klimaforlikets innhold. Klimaforliket sier at vi tror vi kan kutte mellom 15 og 17 millioner tonn i Norge. Det vil i så fall bety at to tredjedels kutt blir gjort i Norge. Men hvis forutsetningene om 15–17 milliarder tonn ikke slår til, er det ingen binding til to tredjedeler. Det vet Borten Moe når han sier at han støtter forliket slik som det i dag er formulert, for det er ikke forpliktende.