Marit Arnstad (Senterpartiet), 2020-03-21:
Jeg tror mange av oss nå føler at vi lever i en ganske uvanlig tid. Det er mye tvil og usikkerhet og kanskje også litt redsel og angst hos folk, og det er mye arbeid på dem som har makt og myndighet i samfunnet. Jeg tror det er ganske tøft for mange. Noe av det jeg liker godt ved det norske demokratiet, er for det første at en når det er lagt fram et forslag som det regjeringen la fram, får en offentlig debatt – at en får klare røster, og at en får synspunkter som brytes i forskjellige retninger. Det er noe som er veldig sunt ved det norske demokratiet. Det er også, synes jeg, sunt at vi har et storting der partiene kan sette seg sammen og møysommelig klare å arbeide seg fram til en tekst på loven som alle partiene kan stille seg bak. Det er et gode ved det norske samfunnet. Jeg mener at kanskje noe av den viktigste legitimiteten til den loven vi vedtar i dag, er at det kommer til å bli et enstemmig storting som vedtar den, at vi alle sammen står bak den. Det var veldig fornuftig, og jeg vil gjerne takke alle som var med på arbeidet i den særskilte komiteen. Alle var nødt til kanskje å gi lite grann, å diskutere seg fram til noe som kanskje ikke var helt ideelt, men vi klarte å komme fram til en felles innstilling. For vi har sjølsagt forståelse for at det trengs fullmakter til å løse hastepregede og krisepregede situasjoner. Det er sørgelig hvis vi ikke klarer å sørge for at de som nå mister arbeidet, eller blir permittert, ikke får de ytelsene de bør ha fra samfunnet, og at de tiltakene vi iverksetter, ikke kan utløses fordi det finnes noen regler og lover som stenger for å bruke ordningene. Det er ikke bra; det er ikke heldig. Vi vil gjerne prøve å holde hjulene noenlunde normalt i gang, og da må en også kunne ha en normal virksomhet, men kanskje på litt andre premisser enn det en vanligvis har. Vi skjønner godt, fra Senterpartiets side, at det trengs fullmakter til å løse hastepregede og krisepregede og uventede situasjoner som oppstår, og jeg mener at vi har kommet fram til et lovforslag som ivaretar det. Det er ikke helt slik som regjeringen foreslo det. Den viktigste endringen vi gjorde, var vel at vi gikk fra en generell fullmakt til å fravike, supplere eller gjøre tillegg i lover til å si at dette er knyttet til et spesifikt sett av lover, et antall lover. Det var kanskje den viktigste endringen vi gjorde, og jeg tror det var en viktig endring fordi den rammer det inn på en måte som er fornuftig. Men det at en angir bestemte lover, der regjeringen da får særskilte fullmakter, betyr jo ikke at det er hva som helst i de angitte lovene som er mulig å endre. Det en endrer, må være knyttet til det formålet som denne loven, koronaloven, har, og det må også være preget av et hastverk, for loven sier at hvis formålet kan ivaretas gjennom vanlig stortingsbehandling, skal ikke denne loven benyttes. Så vi har lagt inn en helt annen type innramming om loven, som jeg mener er fornuftig, og som gir regjeringen de fullmaktene den trenger, men som samtidig sikrer Stortingets rolle og rettssikkerheten og maktfordelingen mellom storting og regjering. For Senterpartiet har det vært viktig at en nå har strammet inn når det gjelder tidsperspektivet. Jeg tror dette er såpass uvanlig og såpass nytt for oss alle sammen at det at vi starter med å se på én måneds virketid for en slik lov, er riktig. Senterpartiet er åpne for å se på om det er nødvendig å utvide det, men det mener jeg vi bør kunne ta stilling til etter at vi har gjennomført den første måneden. Det er også viktig for Senterpartiet at en har fått den – hva skal jeg si – mindretallssikkerhetsklausulen, i form av at et mindretall kan sørge for at en forskrift blir opphevet. Det ligger jo ikke noe sted i Stortingets virksomhet eller i annen type lovbehandling i Stortinget at vi gjør noe slikt, men jeg mener at det mindretallet er viktig i akkurat denne loven. Det er den sikkerhetsventilen en må ha når en overgir myndighet fra storting til regjering. Og det betyr at en tredjedel av representantene i denne salen kan – med nær sagt umiddelbar virkning – bidra til at en forskrift som er vedtatt, blir opphevet. Det som er sagt om domstolskontroll, er også viktig. Sjøl om all lovbehandling egentlig er underlagt domstolskontroll, tror jeg det er viktig at det nevnes spesifikt i denne loven. Jeg synes dette har vært et godt arbeid. Vi har ikke hatt all verdens tid, og det kan godt hende at vi hadde gjort ting enda bedre hvis vi hadde hatt tid til det. Men jeg mener at vi, med de tidsrammene vi har hatt, har gjort et godt og gjennomtenkt arbeid, der partiene også har avveid synspunkter mot hverandre. Og jeg tror vi alle er opptatt av at dette skal være akkurat det regjeringen trenger, nemlig en mulighet til å løse vanskelige situasjoner, men heller ikke mer enn det, ikke en lov som skaper presedens for framtidige regler eller regelverk. Dette er ikke forløperen til en ny fullmaktslov eller beredskapslov, og jeg har lyst til å understreke det. Dette er en lov som er nært knyttet til akkurat den situasjonen vi er oppe i her og nå.