trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-21:
Det å tenke langsiktig og planlegge hele traseer og hele strekninger er viktig og noe av det vi legger opp til i de bevilgningsvedtakene som Stortinget har gjort, i godt samarbeid med regjeringen og Venstre og Kristelig Folkeparti. Vi har altså økt bevilgningene til planlegging kraftig. Det viktige for meg er ikke nødvendigvis hvor mye penger man bruker på planlegging, prosjektering og bygging. Det viktigste er at totalkostnaden for prosjektet blir minst mulig, mens tilbudet en skaper, blir best mulig – det å få maks valuta for pengene. Der gjør jernbanen en fantastisk jobb nå, synes jeg. De har gått gjennom mange prosjekter, ikke for å redusere kapasiteten, men for å gjennomføre dem på en bedre og enklere måte for å få mer igjen for pengene. Et av vedlikeholdsprosjektene de i 2014 skulle ha gjennomført på Etterstad for 120 mill. kr, valgte de å utsette med et år og gjennomførte det til 60 mill. kr isteden. En får den samme funksjonaliteten, men en får brukt arbeidskraften bedre, en får forberedt trafikkløsningene bedre, og dermed får vi dobbelt så mye igjen for pengene. Det må også være en del av den jobben som både storting og regjering gjør når vi skal bygge mer jernbane.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-21:
KVU Oslo-Navet er jo primært et samarbeid mellom Vegvesenet, Jernbaneverket og Ruter for å se på hvordan en kan lage en Oslo by der behovet for bil blir mindre fordi folk får dekket sine transportbehov med kollektivtransport. Det er en invitasjon til det kommende byrådet i Oslo om ikke å legge det også på is, men tvert imot om å gjennomføre det. Når det gjelder jernbanebevilgninger, er det riktig at det er en liten nedgang i budsjettet for 2016, rett og slett fordi Jernbaneverket sier at de ikke har flere prosjekt som de klarer å gjennomføre. Men innenfor det budsjettet som foreligger, øker vi planleggingsbevilgningene med 0,5 mrd. kr nettopp for å prøve å framskynde prosjekt som ligger i løypa, men som med den NTP-en som de rød-grønne hadde, hadde kommet mye lenger ut i tid. Vi har økt vedlikeholdsbevilgningene med 1 mrd. kr. Vi framskynder arbeidet med nye signalanlegg med 0,5 mrd. kr. Det er også viktig å se på godsterminaler. Hva kan vi gjøre der for å sørge for at de blir enda bedre rustet til å kunne ta mer gods over fra vei til jernbane? Det finnes mange mindre prosjekt som er framskyndet, men når det gjelder de store prosjektene, f.eks. satsingen på intercity til Moss og videre nedover mot Skien og oppover til Lillehammer, er det dessverre fortsatt litt ledetid før de kan sette spaden i jorda. Men vi jobber for …(Presidenten avbryter.) (Presidenten avbryter.)
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-21:
Det er mye i Nasjonal transportplan som alle partiene på Stortinget er enige om. Men en av de tingene regjeringen og – jeg er ganske sikker – Kristelig Folkeparti og Venstre ikke er enig i når det gjelder Nasjonal transportplan, er å følge den slik som de rød-grønne planla den. Hvis vi skulle gjort det, skulle vi i 2016-budsjettet kuttet jernbanebudsjettet med 2,5 mrd. kr. Det synes jeg ville vært helt uansvarlig og helt meningsløst. Vi kommer til å gjennomføre det vi er enig i i Nasjonal transportplan – og alt det andre som vi mener må komme i tillegg. Det er bra at representanten tar opp at det nå blir kjøpt inn flere tog enn planlagt. Vossebanen vil få nye togsett om et par år – for første gang siden 1952. Det tror jeg blir kjærkomment tatt imot. Det samme gjelder Gjøvikbanen. Det handler om å sørge for at vi får best mulig avvikling av trafikken. Mye av det vi bygger nå, handler om å utvikle lokaltrafikken inn mot Oslo. Da må en også se på avstanden mellom stasjonene og bygge ut en infrastruktur som gjør at en får rask akselerasjon og holder tempoet. Men her er det ikke snakk om at en nødvendigvis kommer opp i 250 km/t og så ned igjen – her må en se på hvordan en får mest igjen(presidenten klubber) for pengene, slik at en …(Presidenten avbryter.) (presidenten klubber) (Presidenten avbryter.)
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-21:
Jernbane handler om å sørge for at det er nok penger til å investere i infrastruktur. Etter to NTP-er der vedlikeholdsetterslepet doblet seg, har denne regjeringen og dette flertallet – som også representanten Grøvan representerer – gått langt utover det som var planlagt i Nasjonal transportplan: Vi begynner å kutte i vedlikeholdsetterslepet. Det ville vokst videre om vi skulle fulgt den rød-grønne planen – vi kutter i det. Så er det viktig at en også ser på hvordan en organiserer det. Det handler ikke bare om penger, det handler om å sørge for at en har en tydelig ansvarsfordeling. Der er Jernbanedirektoratet, som vi skal opprette, det viktigste, der vi tar noen oppgaver fra NSB, noen fra Samferdselsdepartementet og viderefører en del fra Jernbaneverket – samler det slik at en har ett budsjett, én inntekts- og utgiftspost, ett sted der beslutninger tas. Det er kjempeviktig. En vil se en del vedtak komme i løpet i 2016, men en vil ikke nødvendigvis se de fysiske endringene med en gang. Det er de strategiske, langsiktige beslutningene som vil komme jernbanen spesielt til gode.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-21:
Bare for å være tydelig: Selvsagt legger vi til grunn de faglige vurderingene til Jernbaneverket når vi skal dimensjonere for fart, og da er 250 km/t det som en ofte snakker om. Så er det også viktig at hvis en skal ha fart, må en sørge for at det er akselerasjonsmuligheter, slik at toget kan bruke den farten. Det er ingen vits i å bygge en bane for 250 km/t hvis det er lokaltog som skal gå der, som stopper veldig ofte. Det ser vi i Follobane-tunnelen, som jo er laget for fart: Der har vi nettopp opplevd at Arbeiderpartiet ønsker omkamp og vil ha en stasjon midt i tunnelen, som gjør at en ikke får benyttet den farten, og som fordyrer prosjektet med mange milliarder kroner. Så her bør det være en sammenheng mellom det en ber om, og det en selv leverer. Når det gjelder eksisterende traseer der en ikke kommer til å bygge nytt på en del år, har vi økt satsingen på vedlikehold nettopp fordi forutsigbarhet, det å vite at systemet funker, at en har tilstrekkelig strømtilførsel som gjør at elmotorene funker og kan gi maks effekt, det må på plass. På Gjøvikbanen kommer vi til å oppgradere dette, nettopp fordi en også må ha bedre infrastruktur rundt for å kunne ha både fart og kapasitet på den banen når en får nye tog.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-21:
Jeg tror at både de reformene vi har lagt fram og de ekstrabevilgningene vi har lagt fram på jernbane, viser at ikke bare Fremskrittspartiet, men hele det nye flertallet i Stortinget vil satse mer på jernbane enn det som en la opp til. Det som er utfordringen innenfor gods når vi snakker både med Jernbaneverket og med næringslivet, er ikke nødvendigvis farten på godstogene, men det er forutsigbarheten. Når vi treffer logistikkselskaper, sier de at de gjerne vil bruke jernbane i større grad enn i dag, men så lenge det er så mye forsinkelser og kanselleringer på grunn av dårlig infrastruktur, velger de heller lastebiler. Dette burde jo ha vært noe vi grep fatt i for mange, mange år siden. Istedenfor ser vi altså at i 2005 var det samlede vedlikeholdsetterslepet på jernbanen på 9,5 mrd. kr. I 2013 var det på 18 mrd. kr. En gikk altså feil vei i åtte år, noe som gjorde at forutsigbarheten for materiellet ble dårligere og dårligere. Nå har dagens flertall grepet fatt i dette, og næringslivet på Transport & logistikk-konferansen på Gardermoen i går sa at endelig begynner vi å se resultater, endelig begynner vi å stole på dette, og vi ser også at nå er det vekst på gods på jernbane igjen. Det gleder jeg meg over.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-21:
La meg først si at jeg synes det er veldig bra at folk reiser kollektivt, og ja, denne regjeringen mener at taxi også er en del av kollektivløsningen. Men jeg er ganske sikker på at når en i klimaforliket sier at folk skal løse transportbehovene sine ved å reise kollektivt, gå eller sykle, er det ikke hver mann sin taxi som ligger i den løsningen. Det var det jeg påpekte, at hvis tilnærmingen her er at ingen skal kjøre privatbil, men Miljøpartiet De Grønne sier at drosje løser dette, så kommer vi til å trenge ufattelig mye mer kapasitet på E18 både inn til og ut av Oslo. Derfor vil jeg heller satse på kollektivt, på buss, tog og sykkelvei. Og det gjør denne regjeringen. Bevilgningene fra forrige regjering til Oslo når det gjaldt kollektivt i 2012 og 2013, var 180 mill. kr totalt. I de to budsjettene som er blitt vedtatt med dagens fire partier, har vi bevilget 715 mill. kr, altså nesten firedoblet Oslos økonomiske ramme fra staten til å satse på kollektivt. I tillegg har vi over statsbudsjettets ramme gjort at det nå er rundt 100 flere togavganger fra Oslo S hver dag. Det gjør at flere folk har et godt alternativt kollektivtilbud som gjør at bilen blir mindre interessant. Samtidig gjelder det også å sørge for de tusenvis av folk som står i bilkø allerede. Så selv om det ikke er vekst i biltrafikken, er det allerede etablert store, lange køer, og dem vil jeg også løse opp slik at vi får en bedre trafikkflyt med de bilene som er, og sørge for at flere lastebiler og håndverkerbiler kommer seg raskt på plass istedenfor å stå og stange i kø. Det må vi få til, og da handler det om å bygge en bedre vei, en bedre vei med bedre løsninger. Da er det et faktum, uansett om Oslos nye byregjering liker det eller ikke, at hele det fysiske prosjektet på E18 ligger i Akershus, og meg bekjent har ikke byregjeringen i Oslo noen fullmakt når det gjelder å bestemme hva Akershus fylkesting skal vedta. Det er derfor det er så viktig å få denne debatten på rett spor og ikke la den styres av dogmer og ønsketenkninger.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-21:
Jeg skal innrømme at jeg både sykler og kjører privatbil til Dagsnytt 18, og det kommer jeg til å gjøre uansett hvilken rolle jeg har. Men jeg kommer aldri til å sitte i Dagsnytt 18 og fortelle at alle andre skal slutte å kjøre bil. Det var i den sammenhengen jeg påpekte at en ikke kan rette pekefingeren mot folk flest samtidig som en selv velger å ta drosje istedenfor å gå fem minutter og ta T-banen dit en skal. Så det var sammenhengen mellom liv og lære jeg ønsket å påpeke med det. Det er riktig at Oslopakke 3, slik den foreligger i dag, er et samarbeidsprosjekt mellom Stortinget og regjeringen, altså staten, på den ene siden, og Akershus og Oslo – tre enheter som samarbeider. Jeg håper at vi får til det samarbeidet også videre. Men jeg konstaterer at til og med Arbeiderpartiet i Stortinget sier at de legger opp til at vi fortsatt skal bevilge penger for å drive grunnerverv på denne strekningen. Ergo står de ved den avtalen som er gjort. Akershus er veldig tydelig på at de forventer at denne avtalen blir videreført. Det er et lite flertall i Oslo som nå plutselig ønsker å reforhandle dette, men ikke engang Arbeiderpartiets egen stortingsgruppe stiller seg bak Oslo Arbeiderpartis krav. Derfor er det naturlig å se det slik at en skal lytte til alle, men flertallet skal likevel få bestemme.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-21:
I mitt første svar viste jeg alt det vi allerede er i gang med, for vi er opptatt av at det skal være mindre behov for å kjøre bil i og til Oslo, og mer attraktivt å reise kollektivt. Derfor har vi firedoblet bevilgningen til Oslo når det gjelder kollektivsatsing, derfor er det 100 flere togavganger, og derfor foreslår vi i budsjettet for 2016 å bevilge 50 pst. mer til sykkelvei – rett og slett for å gi folk alternativer. Noe av det vi også har brukt mye tid på, er å få orden på dette med å bygge ut 4G-dekning og mobildekning langs kollektivtraseer, nettopp for å gjøre det enda mer attraktivt for pendlere å være om bord i tog og buss, ved at de skal kunne bruke tiden på det de vil, istedenfor å sitte og kjede seg, for med en gang en kjeder seg når en reiser kollektivt, vil mange tenke: Hadde jeg hatt bil, kunne jeg valgt litt mer selv. Det er også viktig å merke seg at den debatten som har vært når det gjaldt prosjekter, ofte har handlet om at det er for dyrt. Jeg er helt enig i at vi skal jobbe for å få dette ned med hensyn til pris, men når det gjelder å snakke om hva prosjektet faktisk innebærer, har jo Arbeiderpartiet lokalt sagt at dette er et 16-felts motorveiprosjekt. Ikke på noe sted er vi i nærheten av 16 felt, og derfor har vi sagt at vi må få en diskusjon om hva prosjektet faktisk handler om, ikke bare valgkampretorikk – valgkampen er over.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-21:
Til spørsmålet: Det er åpenbart at de selvsagt har rett til å mene noe, og de vil bli en likeverdig partner med alle andre som skal diskutere dette. Mitt ønske er å finne en enighet som alle står bak, for da er det mye lettere å gjennomføre prosjekter. Det er ingen som er tjent med at ting trumfes gjennom, men her er det altså noen som har fått makt, og som nå vil gå vekk fra inngåtte avtaler. Men også der spriker byregjeringen. Byrådslederen sier at han står ved den avtalen som er. SV og Miljøpartiet De Grønne sier at den ikke gjelder lenger. Da må jo også byregjeringen bli enig om hva de faktisk vil. Det hadde også vært interessant om Arbeiderpartiet kunne sagt hva de vil. Arbeiderpartiet står jo med én fot på hver side og er her populister istedenfor å være med og ta ansvar – dessverre. Klimaforliket skal vi gjennomføre, og vi skal sørge for at vi reduserer utslippene i byene. Men poenget her er jo at en også fra miljøbevegelsens side må våge å være lite grann mer optimistisk når det gjelder hva vi skal få til. Når vi ser den økte bruken av elbiler og hybridbiler, betyr det at klimaperspektivet, som en ønsker å gjøre noe med i Oslo by, vil være løst i løpet av en bilgenerasjon. Skal vi da sitte med en infrastruktur som er flere generasjoner gammel, istedenfor å bygge ut infrastruktur …(Presidenten avbryter.) (Presidenten avbryter.)
Siri Engesæth (Venstre), 2015-10-21:
Statsråden har påpekt at noe av grunnen til lavere jernbanebevilgning i år enn i fjor var at forrige regjering har bevilget veldig lite penger til planlegging. Venstre har påpekt mange viktige tiltak, som nytt vendeanlegg i Asker og andre tiltak som kan bygges raskt, og som ikke har den lange ledetiden. Statsråden vet selvfølgelig godt at Stortinget ikke kan behandle, i forbindelse med NTP, tiltak som ikke er tilstrekkelig utredet. KVU Oslo-Navet kommer med sin anbefaling om noen uker; den er jo sterkt forsinket. Vil disse lavthengende mulighetene for raskt å øke kapasiteten, f.eks. i Asker, Bærum og der omkring, være omhandlet i KVU Oslo-Navet?
Siri Engesæth (Venstre), 2015-10-21:
«Åpenhet og transparens er sentralt for borgernes tillit til politikernes forvaltning av felles verdier. Motstridende interesser kan noen ganger bli vanskelige å håndtere. Ikke minst i saker der den ene part er kommersielt sterk, slik vi har sett i Akershus nylig i saker som Telenor Arena i Bærum og Ikea i Vestby. Hva mener statsråden kan gjøres politisk for å styrke kommunenes kompetanse til å operere i slike private og kommersielle brytninger?»
Siri Engesæth (Venstre), 2015-10-21:
Ja, Venstre og Høyre er enige om å legge makt på lavest mulig nivå, men da må kommunene forvalte denne makten skikkelig, ikke minst når vi snakker om dette handlingsrommet i kommunene. Fylkesmannen ga nylig fellesskapet rett i Telenor Arena-saken. Bærum kommune svarte da med å ta politisk kontroll over kontrollkomiteen, som jo som kjent var frekk nok til å ta saken opp til høring uten at flertallet bestemte det. Euforum svarte da med å anke saken til Kommunaldepartementet, hvor den nå er. Misbruk av plan- og bygningsloven må vi unngå. I Vestby ble det inngått en privat opsjonsavtale mellom grunneier og utbygger, og dermed omgikk de konsesjonsloven og unngikk å ha en alternativ utredning av dyrket mark. Jeg håper kommunalministeren ser at det er nødvendig å styrke dette området.
Siri Engesæth (Venstre), 2015-10-21:
Man omgår jo konsesjonsloven ved å lage en privat opsjonsavtale, for ifølge konsesjonsloven er det klinkende klart at man skal gjøre en alternativ utredning hvis man ser at det går på bekostning av én interesse – som man har vedtatt her at man ønsker å bevare. I Vestby var det snakk om dyrket mark, noe som denne grunneieren og utbyggeren da unngikk. Er det da slik at kommunalministeren mener at regelverket er tilstrekkelig, og at vi må finne oss i at det ble omgått på denne måten?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2015-10-21:
Å få et best mulig jernbanetilbud er helt sentralt i den nasjonale transportplanen som regjeringen Stoltenberg II la fram, og som statsråden nå er i full gang med å realisere. Men jeg merket meg at statsråden unngikk å svare på spørsmålet om hvorvidt man planlegger for 250 km/t for tog, for det å ha hurtige tog er også en del av et best mulig jernbanetilbud. Så jeg vil gi statsråden mulighet til å svare på det spørsmålet. Men jeg har et tilleggsspørsmål. Det handler om den infrastrukturen som skal kjøre på skinnene. Neste år er det foreslått å gi NSB restverdisikring for 1 550 mill. kr til anskaffelse av 26 nye togsett. Mitt spørsmål blir da: Vil statsråden i det minste forsikre seg om at NSB kjøper tog som kan gå i 250 km/t, slik at de i hvert fall kan kjøre på de skinnene som tillater det?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2015-10-21:
Bil engasjerer. Det ser vi når den nye byregjeringen i Oslo har lagt fram en ambisiøs plan for å få til bedre luft og bedre tiltak for kollektivtrafikken og framkommelighet i sin by. Men debatten raser, og karakteristikkene sitter løst. Vi har hørt om taxibruken til og fra studio, men noen beskriver også det som ligger i byregjeringserklæringen for Oslo, som å bygge en berlinmur – det var det representanten Linda C. Hofstad Helleland, leder i transportkomiteen, som gjorde – mens representanten Ola Elvestuen i går uttalte på den store Transport & logistikk-konferansen at dette er en storm i et vannglass. Jeg har lyst til å følge opp Lysbakkens spørsmål, for spørsmålet er jo: Anerkjenner statsråden de valgte representantene fra Oslos rett til å mene noe som partner i dette store og komplekse prosjektet, og vil han lytte til dem og være med på forhandlingene, eller har statsråden – som lederen i transportkomiteen – allerede bestemt seg for at det er statlig reguleringsplan som skal brukes?
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2015-10-21:
Hastighet på jernbanestrekninger er selvfølgelig viktig. Det er i tillegg viktig å ha god regularitet, det ser vi ikke minst når det gjelder godssituasjonen. Jeg registrerte at statsråden ikke svarte så veldig konkret på om han ønsket 250 km/t og hva som skulle til med hensyn til det. Men et spørsmål som jeg tenker også er viktig, er hva man skal gjøre for å få opp hastigheten også for eksisterende strekninger, både der det er pendlere og der det går gods. Kan statsråden utdype også det spørsmålet?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-21:
Jeg har merket meg at samferdselsministeren mener at folk som tar taxi, ikke er verdige til å delta i debatter om byutvikling i Oslo, men jeg tok buss i dag, og derfor vil jeg driste meg til å stille samferdselsministeren et spørsmål om E18. I den nye byrådserklæringen mellom SV, Arbeiderpartiet og Miljøpartiet De Grønne i Oslo står det at «den fysiske veikapasiteten på E18 i Vestkorridoren ikke kan økes. Arbeid med prosjektering, regulering og grunnerverv som bygger opp under økning av veikapasiteten må stanses». Det er en erklæring SV er fornøyd med. Skal vi nå målene i klimaforliket om reduserte utslipp og sørge for ren og trygg luft for alle innbyggere, trenger hovedstadsregionen ikke mer vei, den trenger økt framkommelighet for kollektivtrafikken. Men rett før byrådserklæringen ble lagt fram, uttalte samferdselsministeren seg om dette og sa at han har «liten tro på at samarbeidspartiene i Oslo skal kunne stoppe eller gjøre om det nåværende prosjektet», og uttalte at han «kommer til å ønske at Vegvesenet fortsetter sitt arbeid som før». Det nye byrådet kan ikke bli en «show-stopper», så jeg at statsråden hadde sagt. Men nå er det jo sånn at det blir ikke så mye show uten at Oslo også er med, siden dette er et prosjekt som berører Oslo kommune i svært stor grad, og det er verdt å minne om at Statens vegvesen har understreket behovet for enighet mellom de ulike partene i dette prosjektet for å kunne gå videre med bompengefinansiering. Det jeg lurer på, sett i lys av statsrådens uttalelser, er om det har blitt Fremskrittspartiets og denne regjeringens politikk å presse gjennom bompengefinansierte veiprosjekter, uavhengig av lokal oppslutning.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-21:
Jeg er også for taxier, og derfor lover jeg at når Solvik-Olsen er tilbake i opposisjon og tar taxi fra Dagsnytt 18 fordi han ikke har regjeringsbil lenger, skal jeg ikke hetse eller kritisere ham for det. Spørsmålet gjaldt om Solvik-Olsen virkelig mener det han sa til NRK i forbindelse med byrådserklæringen, nemlig at han forventer at Vegvesenet jobber ufortrødent videre med de planene som foreligger, uten å ta hensyn til hva Oslo kommune mener. Oslopakke 3 skal det forhandles videre om. Det er en finansieringsløsning som er avhengig av enighet mellom partene. Mitt spørsmål er rett og slett: Mener statsråden at Vegvesenets arbeid skal fortsette som om ingenting har hendt, eller har regjeringen tenkt å gå i dialog med det nye byrådet og vise respekt for det valgresultatet som Oslos innbyggere har sørget for, og som har gitt det nye byrådet vi har i dag?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-21:
I fjor uttalte Oslo bystyre at E18-prosjektet måtte bli slanka betydeleg, og det er eit svært tydeleg signal når Oslos nye styre seier at den fysiske vegkapasiteten på E18 Vestkorridoren ikkje skal aukast. Nokre freistar å redusera betydinga av dette ved å hevda at så lenge det ikkje kjem fleire bilar inn i Oslo sentrum, kan det bli bygt så mykje motorveg ein berre orkar i Akershus. Slik er det sjølvsagt ikkje. Akershus er ikkje noko friområde for klimaforliket. Målet i klimaforliket om at veksten i persontransporten i byområda våre skal bli teken med kollektiv, sykkel og gange, gjeld også for E18 Vestkorridoren i Akershus. Dersom ein byggjer meir fysisk vegkapasitet, vil trafikken auka. Den einaste måten å hindra auke på er kraftig prislegging av å køyra på vegen, gjennom auka bompengar. Eg undrar: Kva plan har samferdselsministeren for å hindra trafikkvekst på E18? Skal han unngå auka vegkapasitet, eller skal han hindra trafikkveksten gjennom auka bompengar?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-10-21:
I disse dager tar mange tusen nye folkevalgte over hele landet fatt på et viktig arbeid i sine lokalsamfunn. Alle har ambisjoner på vegne av sine kommuner når det gjelder å styrke kvaliteten i barnehagene, i skolen og i eldreomsorgen, til beste for sine innbyggere. Barnehager skal bygges og rustes opp, klimaløsninger skal finnes lokalt, og flyktninger skal inkluderes. «To do»-listen er lang, og regjering og storting har ikke bidratt til å dempe forventningene. Dessverre får verken lokalpolitikerne eller deres ambisjoner særlig drahjelp fra regjeringen og statsråd Sanner. Etter en stor skattesvikt i 2014, som man har merket langt inn i 2015, har regjeringen lagt fram et stramt opplegg for kommunene i 2016. Det gamle kalkulatorpartiet, Høyre, har overlatt kalkulatoren til Siv Jensen. Nå overlater man til lokalpolitikerne å ta de vanskelige avveiningene, og de må bruke minus der det burde vært pluss. Det kommer folk til å merke. Det reelle handlingsrommet for kommunene neste år er på 0,5 mrd. kr etter at regningene og øremerkede satsinger er betalt. Når regjeringen setter ny rekord i oljepengebruk, burde man forvente en tung satsing på de oppgavene som skal løses lokalt. Det skjer ikke. Så langt har regjeringen prioritert 22 mrd. kr i skattekutt – mest til dem som har mest fra før, og kronestykker til de andre. Da er mitt spørsmål til kommunalministeren: Hvorfor er skattekutt så uendelig mye viktigere for regjeringen enn det å gjøre helt nødvendige løft i skole, omsorg og andre lokale velferdsoppgaver?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-10-21:
Kommunalministeren presenterer her en virkelighetsforståelse som jeg ikke hører noen andre enn han si seg enig i. Handlingsrommet er mye knappere med denne regjeringen enn det var med den forrige. Prosentvis gjennomsnittlig økning i samlede inntekter med oss, den rød-grønne regjeringen, var på 2,5 pst. pr. år – med dagens regjering er den på 1,7 pst i år. Den samme prosentvise forskjellen kan man vise til når det gjelder de frie inntektene. Det grunnleggende spørsmålet er: Legger regjeringen på bordet de pengene som trengs for å gi nødvendige løft for skole og eldreomsorg, som samtlige partier, inkludert regjeringspartiene, har lovet i valgkampen? Svaret på det spørsmålet er nei. Og det er forstemmende at man nå har åpnet oljepengekranen for fullt, men uten at kommunesektoren, skole og eldreomsorg får sin del av oljepengebruken. Regjeringen evner ikke å prioritere. Det er lokalpolitikerne som må ta de vanskelige prioriteringene. Hvorfor er skattekutt viktigst for regjeringen? Det har jeg enda ikke fått svar på.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-10-21:
Jeg vil ta opp en særlig sak angående kommuneøkonomi som kan bli til bekymring i tida framover. Over hele landet må det nå etableres store mottak for flyktninger. Mange av de tomme lokalitetene som er egnet til dette, finnes i små distriktskommuner rundt omkring i landet. Det betyr f.eks. at en kommune som Holtålen nå skal ta imot 200 flyktninger, og de har en befolkning fra før på 2 000. Det er krevende. Så er det slik at Hero og Link, de store entreprenørene her, stiller de samme kravene til de små kommunene som til de store kommunene når det gjelder tjenester. Det kan komme til å bli en stor belastning på kommuneøkonomien. Det må ikke bli en rekyl som gjør viljen til å etablere mottak mindre. Spørsmålet er: Hva vil kommunalministeren gjøre for at det ikke skal bli et uhåndterlig økonomisk problem for de små distriktskommunene?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-10-21:
«Stortinget har lovfesta retten til brukarstyrt personleg assistanse(BPA) for å betre kvardagen for menneske med stort behov for assistanse. Regjeringa skreiv i lovproposisjonen at visjonen er eit samfunn der alle kan delta, og der dei aller fleste har utdanning og arbeid som målsetting. Bergen kommune har gitt ein student avslag på BPA på utvekslingsopphald. (BPA) Meiner statsråden det er rettferdig at studentar med funksjonsnedsetting ikkje får støtte til å gjennomføre eit semester i utlandet, slik funksjonsfriske studentar får tilbod om?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-10-21:
Takk for eit veldig klargjerande svar. I dag behandlar Bergen bystyre faktisk eit innbyggjarinitiativ akkurat om denne saka i samband med at ein student der fekk avslag, og dei har praktisert ein streng femvekersregel og ikkje villa gi BPA ved eit utanlandsopphald. No seier statsråden at det ikkje er nokon plikt, men det er ikkje noko til hinder for at Bergen kommune kan yta det. Det er ei opplysing som òg kan ha konsekvensar for andre kommunar. Spørsmålet mitt handlar om at dette er ei nasjonal problemstilling. Vi har sjølvsagt studentar i mange kommunar. Dersom mange kommunar lagar ei streng praktisering, slik som Bergen, ser statsråden behov for å presisera denne problemstillinga overfor andre kommunar?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-10-21:
Eg er einig i at kommunane her kan ha eit ansvar for praktiseringa, men i denne saka har eit tidlegare svar frå statsråden til meg vorte tolka som at statsråd og departement var kritiske til at det skulle verta gitt BPA i utlandet. I svaret til meg vart det sagt at kommunen vil «komme i en svært vanskelig situasjon dersom assistenten blir syk, eller dersom det skulle oppstå uoverensstemmelse mellom bruker og assistent». Det vart altså stilt spørsmål til «forsvarlighet og kontroll av ordningen». Det har vorte oppfatta i kommunen som at departementet åtvarar mot det. Kan statsråden igjen bekrefta at kommunen har anledning til det, og gjerne seia noko meir om det forsvarlege i ei teneste som statsråden før har problematisert?
Bent Høie (Høyre), 2015-10-21:
Helse- og omsorgstjenesteloven slår fast at kommunen skal sørge for at alle som oppholder seg i kommunen, tilbys nødvendige helse- og omsorgstjenester. Kommunen har altså et ansvar for alle som oppholder seg i kommunen, uavhengig av om de bor der eller er der i forbindelse med arbeid, studier eller feriereiser. Dersom tjenestemottaker velger et lengre opphold utenfor landets grenser, vil retten til tjenester etter helse- og omsorgstjenesteloven falle bort, da lovgiver ikke har pålagt norske kommuner å yte helse- og omsorgstjenester til personer som velger å oppholde seg i utlandet. Dette gjelder uavhengig av om tjenestemottakeren mottar tjenester fra det ordinære kommunale apparatet eller om tjenesten er organisert som brukerstyrt personlig assistanse. Bergen kommune er altså ikke forpliktet til å la studenter ta med seg brukerstyrt personlig assistanse på et studiesemester i utlandet. Noe av det sentrale ved BPA-ordningen er at brukeren får rollen som arbeidsleder og påtar seg ansvar for organisering og innhold ut fra eget behov. Brukeren kan styre hva assistenten skal gjøre, og til hvilke tider assistansen skal gis, og får på denne måten betydelig større innflytelse over egen livssituasjon. Gjennom rettighetsfesting av ordningen har regjeringen sikret at langt flere brukere har fått muligheten til å bestemme over eget liv. Så jeg vil understreke – og jeg synes det er viktig å understreke det – at selv om Bergen kommune ikke har en forpliktelse etter loven til å gi BPA til dem som velger å oppholde seg i utlandet, f.eks. i forbindelse med studier, har Bergen kommune full adgang til å gjøre det. Vi har mange eksempler på kommuner som finansierer lengre utenlandsopphold for sine tjenestemottakere, for eksempel som et ledd i en rehabilitering. Derfor er det heller ingen hindringer for at Bergen kommune kunne valgt å gi brukerstyrt personlig assistanse også til denne brukeren i forbindelse med studieopphold i utlandet.
Bent Høie (Høyre), 2015-10-21:
I Helse- og omsorgsdepartementet jobber vi sammen med Helsedirektoratet om et rundskriv om forståelsen av og praktiseringen av ordningen med brukerstyrt personlig assistanse, etter den rettighetsfestingen som nå gjelder. Vi vil komme tilbake til innholdet i det rundskrivet når det legges fram, og det er forhåpentligvis rundt årsskiftet. Da vil en kunne komme inn på denne typen problemstillinger. Det er også viktig å understreke at jeg tror det er klokt at en har en lov som ikke forplikter kommunene til å gi helse- og omsorgstjenester til innbyggere som i lengre tid velger å bosette seg utenfor Norges grenser. Det vil få ganske store og omfattende konsekvenser for kommunene. Så er det andre problemstillinger som er mer avgrenset, og som vi eventuelt kan se på.
Bent Høie (Høyre), 2015-10-21:
Jeg mener at det er en forskjell fra det som kan defineres som helse- og omsorgstjenester i tradisjonell forstand, for da kommer man f.eks. inn på det å gi helsehjelp, som også er omfattet av helsepersonelloven. Da vil en, som også er beskrevet i det svaret, ha utfordringer knyttet til de systemene vi har for å sikre forsvarlighet rundt tjenestene, hvis tjenestene ytes et annet sted enn i kommunen over lengre tid. Ordningen med personlig assistanse er ikke en helsetjeneste i tradisjonell forstand. Det er en assistansetjeneste. Det er den som er bruker, som er i hovedsetet når det gjelder å styre og organisere ordningen. I proposisjonen der rettighetsfestingen var med, har vi gjort en ganske enkel avklaring i grenselandet, der vi sier at det som brukeren selv kan gjøre av helsetjenester, f.eks. å ta legemidler og sette sprøyter, kan også assistenten hjelpe til med uten at det omfattes av det regelverket.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
På vegne av representantene Lise Christoffersen, Dag Terje Andersen, Anette Trettebergstuen, Hege Haukeland Liadal, Sonja Mandt og meg selv har jeg gleden av å fremme et forslag om utredning av en endring i regelen for enke-/enkemannspensjon knyttet til samboeres rettigheter.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-18:
På vegner av representantane Frank J. Jenssen, Geir Toskedal, André N. Skjelstad og meg sjølv har eg gleda av å setja fram eit representantforslag om oppheving av det kommunale monopolet på landoppmåling.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
På vegne av representantene Jan Bøhler, Marianne Marthinsen, Anette Trettebergstuen, Truls Wickholm og meg selv har jeg den glede å legge fram et representantforslag om endring av straffeloven § 202 slik at den også omfatter hallikvirksomhet via Internett.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
På vegne av representantene Marianne Marthinsen, Marit Nybakk, Truls Wickholm og meg selv vil jeg gjerne framsette et representantforslag om endring i eierseksjonsloven – demokrati i sameier for å hindre spekulasjon i utleie og oppkjøp.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Jeg kan forsikre statsråden om at arbeidet med å ta tak i kostnadsutviklingen i bransjen ikke startet ved hans inntog i Olje- og energidepartementet, dette var noe som også var svært viktig for oss da vi satt i politisk ledelse i Olje- og energidepartementet. Vi så på dette som en stor samfunnsmessig utfordring, og vi satte inn tiltak for å få gjort disse tingene – tiltak som har ledet fram til at norsk leverandørindustri i dag kaprer kontrakter. Det vi ser fra regjeringen nå, er at passivitet blir opphøyet til en dyd i kampen for å få sikret en framtid for petroleumsindustrien. Vi ser i avisen statsråden si at dette ikke er noen krise, vi ser Stavanger-ordføreren si at dette er krise, og vi ser Ståle Kyllingstad fra IKM si at dette er krise. Statsråden vil åpenbart ikke gjøre noe mer enn han gjør. Da vil jeg stille spørsmålet om det var feil å ta politiske initiativ i 1993, i 1997 og i 2001, eller holder disse initiativene for all framtid?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Dette handler ikke om terminologi og hva vi kaller situasjonen. Det dette handler om, er om man erkjenner at situasjonen er så alvorlig at det kreves tiltak. Dette er den største industrien og den største næringen i Norge, med 240 000 arbeidsplasser. 20 000 av dem har gått tapt på ett år, og vi har ikke sett ett tiltak fra statsråden for å gjøre en innsats på dette området. Min frykt er selvfølgelig at vi får en høyere arbeidsledighet. Dette er en fæl situasjon for dem som kommer ut i arbeidsledighet – jeg har selv gått arbeidsledig i over ett år, så jeg vet hva det er. Det er også en forferdelig situasjon for det norske samfunnet, og det vil være en tøff situasjon for bransjen når vi vet at det vil komme en oppgang om noen år. Skal vi da få en ny kostnadsgalopp fordi selskapene skal kjøpe seg til kompetanse og kapasitet i et stramt marked? Det er det vi er redd for. Derfor vil vi ha tiltak for å dempe fallet og gjøre det mulig å ha en effektiv næring som går inn i bedre tider om noen år.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Jeg vil blankt avvise at Arbeiderpartiet er på vei vekk fra den oljepolitiske tradisjonen som vi har stått i. Vi har alltid stått i en tradisjon hvor vi vil utvikle oljeindustrien til å være i samsvar med det som er samfunnets behov, og dermed også gi gode og stabile rammevilkår. Det er en stund siden disse uttalelsene som representanten Bru viser til. De har blitt forklart, og de har vært tema for debatt både i og utenfor dette huset i lengre tid. Vi må bare registrere at Tina Bru ikke har fulgt med i den debatten, og heller ikke i de debattene vi har hatt her i denne salen, hvor dette har blitt tilbakevist gang på gang. Det burde være rimelig klart for alle at Arbeiderpartiet står for den politikken og de hovedlinjene som vi har stått for hele veien. Jeg blir også litt forundret når statsråden viser til et angivelig kompromiss som ble gjort i fjor når det gjaldt kraft-fra-land-saken. Så vidt jeg har registrert, var det et enstemmig vedtak på de forslagene som kom, og som var oppe til diskusjon i den saken. Det var veldig bra at regjeringspartiene til slutt kom med på laget og vi fikk det vedtaket som gjorde at vi i dag kan diskutere utbyggingen av Johan Sverdrup – at de problemstillingene allerede er avklart. Det ville ha vært mye tyngre å ta en sånn avklaring nå. Så noen ord til SV og Miljøpartiet De Grønne, som har den oppfatningen at det er et moralsk riktig valg å avvikle norsk oljeproduksjon: Jeg mener at det er et feil utgangspunkt, og det mener jeg fordi – som proposisjonen viser, og som mange rapporter jevnt over viser – det vil være et stort behov for olje og gass i framtiden. Vi får en fallende produksjon på produserende felt, og det vil være behov for å få satt nye felt i produksjon. Det er snakket om et behov på rundt 57 millioner fat ny produksjon i 2035 for å holde det nivået som er. Norsk oljeproduksjon er på 1,9 millioner fat i døgnet. Det er klart at hvis vi bare ensidig avvikler dette, vil det bli tatt igjen andre steder. Vi må sette inn den politiske innsatsen internasjonalt på å få til gode klimatiltak som tar utslippene, og som gjør at forurenser betaler. Det er det som har vært, og fortsatt bør være, norsk politikk, og det er det som virker på sokkelen. Vår oppgave i olje- og gassproduksjonen er å produsere med lavest mulig utslipp.
Tina Bru (Høyre), 2015-06-18:
Jeg har behov for å svare på de spørsmålene som kom fra Arbeiderpartiet. Jeg har ikke et intenst behov for å kritisere Arbeiderpartiet, men jeg er oppriktig bekymret. Hvorfor er det interessant å trekke opp denne linjen? Jo, to ting spesielt. Nummer 1: Det var ikke enkelte arbeiderpartirepresentanter, det var partileder Jonas Gahr Støre og det var finanspolitisk talsperson Marianne Marthinsen. Det er ikke enkeltrepresentanter, det er viktige representanter hos Arbeiderpartiet. Og nummer 2: Arbeiderpartiet har selv vært blant arkitektene bak utviklingen av norsk oljepolitikk slik vi kjenner den i dag. I en tid hvor flere partier tar til orde for drastisk å forringe rammevilkårene til industrien – noen partier i denne salen stemmer i dag til og med imot utbyggingen – mener jeg det er viktig at de store partiene i Norge, som alltid har stått støtt sammen om utviklingen, holder sammen og står støtt om den i fremtiden. Det er interessant, for jeg mener det er flere tegn og flere grunner til bekymring som viser at Arbeiderpartiet er på vei vekk fra den linjen som har ligget til grunn tidligere.
Tina Bru (Høyre), 2015-06-18:
Denne debatten er blitt akkurat like merkelig som jeg trodde den kom til å bli. Det er mye uenighet som går på mange ulike ting her, og det kan være litt vanskelig egentlig å skjønne hva de forskjellige uenighetene dreier seg om. Representanten Hansen reagerer på at jeg i Dagens Næringsliv i dag sier at Arbeiderpartiet står i en spagat. Jeg mener jo nettopp at debatten vi har her i dag, mellom de ulike representantene fra Arbeiderpartiet er i tråd med akkurat min kritikk. Jeg satt og hørte på representanten Aukrust her i stad. Hans innlegg var nærmest en erklæring om at all aktivitet i Barentshavet sørøst er uforsvarlig og i direkte konflikt med miljø- og klimahensyn. Det var slik jeg tolket ham. Samtidig har andre representanter fra hans parti vært opptatt av å kritisere prosessen med forvaltningsplanen og stortingsmeldingen som kom fra regjeringen. De sier samtidig at de står på rammene for 23. runde, de støtter ikke forslag om å fjerne blokker som står i denne innstillingen. Men når man lytter til representanten Aukrusts innlegg, høres det ut som om det burde vært helt umulig for Arbeiderpartiet. Så hva som egentlig er motivasjonen bak det Arbeiderpartiet gjør i dag, er vanskelig å forstå. Som forklaring på hva som skjedde i forrige periode, da Arbeiderpartiets egen regjering slo fast i St.meld. nr. 37 for 2008–2009 at man ønsket en oppdatering av forvaltningsplanen i denne stortingsperioden, sier representanten Hansen at Stortinget ikke vedtar stortingsmeldinger, at det er regjeringens melding til Stortinget. Det er vanskelig å forstå hva den forklaringen egentlig betyr. Det eneste som er tydelig for meg i denne saken, er at Arbeiderpartiet, hvis det ikke er for kun å lage politisk spill, synes det er bedre å forholde seg til et dårligere faggrunnlag om havisobservasjoner enn det regjeringen legger opp til med denne stortingsmeldingen. I så fall stiller det representanten Aukrusts innlegg i et veldig underlig lys. Jeg undrer meg over at representanten faktisk her er mer på linje med SV og MDG, som tross alt har en mye mer forståelig motstand mot dette enn hans egne partifeller. Jeg mener derfor at det jeg sier i DN i dag, er blitt bevist gjennom denne debatten, der det er mer uenighet mellom representantene fra Arbeiderpartiet enn det synes å være andre steder. Så er det ikke så kjempeoverraskende at det er uenighet mellom ulike partier, og at Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre i noen saker vil være uenige. Det er helt naturlig. Men det er litt underlig å sitte og høre på en debatt i Stortinget der Arbeiderpartiet er så uenig med seg selv, uenig om hva som er grunnlaget for hvorfor de sier nei til den stortingsmeldingen som kommer fra Tine Sundtoft.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-18:
Debatten går i ei underleg retning når det gjeld historia om opninga av Barentshavet søraust. Eg vil minne om at det var tidlegare miljøvernminister Erik Solheim som opna Barentshavet søraust, under oppdatering av forvaltningsplanen 15. juli 2011. Representantar frå bl.a. SV sa den gongen at det var ein gledas dag, og at ein hadde drive miljøkartlegging med stor presisjon. I den planen gjekk faktisk Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV inn for å fjerne dei skjerpa utsleppskrava i oljeverksemda i Barentshavet som Bondevik II-regjeringa hadde innført. Så ein var ikkje opptatt av å løfte nivået. Ein senka det faktisk den gongen, og det står på mange måtar i sterk kontrast til den debatten og dei innlegga vi høyrer i dag. På den tida sa fleire talarar seg nøgde med dei avgrensingane som låg i meldinga, til og med SVs Lars Egeland. Faktum er at regjeringa Stoltenberg opna for aktivitet i tilknyting til polarfront og iskanten, med dei premissane som låg føre den gongen. Og det politiske spelet vi i dag ser, er rett og slett underleg, spesielt i ei tid når denne næringa slit med utfordringar, slit med oppseiingar og slit med å sysselsetje dei folka som dei har hatt over lang tid. I tillegg ser ein at det blir lagt til grunn ein moral her som gjer at ein undrar på om ein kanskje opererer etter mottoet «Det er betre med dobbeltmoral enn ingen moral».
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-18:
Det ønsker jeg.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-18:
Først vil jeg si at jeg er enig med statsråden i at det avgjørende nå er å føre en forutsigbar og god politikk for å sikre næringsutvikling og trygge arbeidsplasser – det er vekstfremmende skattelette, og det er satsing på infrastruktur, forskning og teknologiutvikling. Der skjer det mye bra. Vi er i en krevende tid, samtidig som vi vet at det også skal være en omstilling. Da gjelder det å ta vare på kompetansen, sikre hvert enkeltmenneske som mister jobben, og forhåpentligvis se en kostnadsutvikling som gjør norsk industri enda mer konkurransedyktig, slik at vi kan videreutvikle den kompetansen vi har. Mitt spørsmål – siden listen er fulltegnet – handler om den endringen som Stortinget gjør i konklusjon og vilkår, punkt 3, der vi ikke følger statsråden i å koble på andre byggetrinn, som er planlagt å ha oppstart i 2022, men der vi sier at kraft fra land skal komme til hele området innen 2022. Mitt spørsmål er: Hvordan tenker statsråden – i sin dialog med selskapene – å forsikre seg om at det blir oppfylt?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-18:
Jeg tok ordet etter å ha hørt på noen av representantene for Arbeiderpartiet. For noen av oss var med på å behandle saken om Barentshavet sørøst og åpningsmeldinga i forrige stortingsperiode, og i den meldinga ble det sagt at det skulle være samme definisjon for Barentshavet sør og Barentshavet sørøst, og at dette skulle behandles som ett område i neste oppdatering av forvaltningsplanen. Det skulle allikevel ikke være til hinder for at det kunne drives petroleumsvirksomhet i området. Da reagerte vi og begynte å stille spørsmål, og i løpet av komitéarbeidet i forrige periode, da åpningsmeldinga ble behandlet, kom det fram at definisjonen for den rød-grønne regjeringa av hvor iskanten lå, var endret, den var plutselig «den til enhver tid observerte iskant». Der begynte konflikten, der begynte engasjementet og denne diskusjonen, som for så vidt ender opp i denne meldinga. For Kristelig Folkeparti var det uaktuelt at det skulle være petroleumsvirksomhet ved iskanten. Men det sa jo et samlet storting, alle var enige om det, og da var jo spørsmålet hvor iskanten lå. Da flertallet i Stortinget valgte å åpne hele Barentshavet sørøst og si at det ikke var til hinder for å drive petroleumsvirksomhet, anså Kristelig Folkeparti det langt på vei slik at vi dessverre tapte kampen der og da. I forhandlingene med den blå-blå regjeringa fikk vi fram at det skulle ikke være petroleumsaktivitet ved iskanten. Det tok vi som en seier. Men vi lyktes ikke i å finne en definisjon sammen. Regjeringa legger fremdeles til grunn det som ble lagt i forbindelse med åpningsmeldinga, nemlig «den til enhver tid observerte iskant». Derfor synes jeg også det er redelig av regjeringa å oppdatere ut fra den forrige forvaltningsplanen, men grunnen til at Kristelig Folkeparti avviser, er, som vår talskvinne Rigmor Andersen Eide sa, at vi vil heller ha en helhetlig oppdatering i neste forvaltningsplan. Men da er egentlig spørsmålet og poenget mitt: Når Arbeiderpartiet sier det de gjør, hva er det de egentlig mener? For enten støtter man ikke den definisjonen som den rød-grønne regjeringa brukte, nemlig «den til enhver tid observerte iskant», som jeg forstår betyr at en kan fortsette 23. konsesjonsrunde som planlagt, eller så støtter man forslaget som bl.a. Kristelig Folkeparti fremmer i salen i dag. Og vi ønsker jo som sagt ikke å åpne store deler av Barentshavet sørøst, og dermed ikke kunne åpne alle blokkene. Dette mener jeg Arbeiderpartiet må svare på, for vi må vite hva slags flertall som er i denne saken. Regjeringa har noe annet å forholde seg til hvis Arbeiderpartiet virkelig mener at de blokkene ikke bør åpnes.