trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2001-12-13:
Eg hadde bestemt meg for å lytta nøye til komiteleiaren no for å prøva å få tak i logikken i dette at aksjeselskap skal gje betre tenester for folk, få tak i kva det er som konkret skal skje. Eit nytt fundament, seier komiteleiaren, og ein større fridom. Ja, fridom til kva, og på kostnad av kven? Kva slags fridom kan det vera, om det ikkje skal vera ein fridom til t.d. å leggja ned tilbod i distrikta som er dyre? Me har jo sett kva fridomen blir brukt til i desse dagar i NRK, som m.a. Løvik sitt parti ikkje vil gå inn og styra. Er det den typen fridom me no skal få i samferdselssektoren? Så må eg seia at eg er antakeleg mest bekymra for Luftfartsverket. Eg har kjempeproblem med å sjå korleis eit aksjeselskap der skal kunna gje fridom og meir konkurranse utan at det går ut over småflyplassar i dette landet. Og eg har ein partifelle av representanten Løvik med meg i ei stor bekymring for dette, nemleg styreleiar Erlend Rian. Han seier det veldig sterkt i Nordlandsposten ein av dagane: «Det vil føre til gru og ulykke for distriktene.» Og: «Vi ønsker frihet om det meste, men ikke strukturen for våre flyplasser.» Vidare: «Luftfartsverkets organisasjonsform er en viktig sak med alvorlige konsekvenser. Alt for viktig til å leke seg med.» Og det står: «Det er hakkende galt det som skjer nå, sier Erlend Rian.» Driv komitefleirtalet og leikar seg litt med spennande idear utan å tenkja igjennom kven dette går ut over? Og har dei ingen respekt for at det skal skje på ein måte som dei som er involverte, føler seg vel med?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2001-12-13:
No høyrer eg igjen at Høgre seier at dette ikkje er privatisering. Det lurar eg no på. Og eg lurar på når det vart så viktig for Høgre med statlege AS, og at det vart måten ein skal løysa samfunnsoppgåvene på. Det forstår eg ikkje heilt. Me meiner at divisjonsmodellen skil godt nok mellom dei ulike rollene, samtidig som det gjev moglegheit for å jobba meir strategisk og få større effektivitet. Noko av det aller viktigaste er at me skal ha tusen stillingar vekk frå administrasjonen og over på veg. Det klarer me med divisjonsmodellen. Eg vonar ein klarer det med eit AS òg, men det klarer me altså med divisjonsmodellen. Og det som er poenget, er jo å få mest mogleg veg og mest mogleg utført arbeid ut av pengane. Omstillingar har me halde på med ganske kraftig, det har me vist i dei åra som har gått. Og ikkje minst – og det sa faktisk komiteleiaren òg – har Vegvesenet vist at dei kan. Dei har vore med i ein veldig viktig prosess for å finna fram til korleis ein kan gjera dette på ein god måte. Eg tykkjer det står respekt av det å vera med på å leggja til rette for ein omstillingspakke som betyr så store omveltingar som dette kan gjera – så mange som må flytta på seg frå skrivebordet og kanskje ut på vegen, så mange som får endra arbeidstilhøve. Eg tykkjer faktisk me har vist det ganske godt. Og så bryr me oss faktisk om å involvera dei det gjeld, både fordi det er gode fagfolk som kan mykje om samferdsel, og som bør vera med og uttala seg, og fordi folk som er tilsette på ein plass, bør vera med og uttala seg. I grunnen kjenner eg at på spørsmålet får eg bare lyst til å stilla ein masse motspørsmål: Kva er alternativet? Korleis tykkjer ein at ein har ordna sitt bu, når ein no skal gå i gang og diskutera med tilsette som er i harnisk over dette vedtaket, men òg måten det er gjort på? Eg ynskjer for så vidt lukke til, for når fyrst galt skal vera, må me jo vera med og gjera det beste ut av det.
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2001-12-13:
Eg tykkjer det er heilt urimeleg å seia at Arbeidarpartiet er omstillingsfiendtleg. Me vil ikkje omstilla til det same og heller ikkje på den same måten som høgresida, men me vil omstilla. Og så har me faktisk forstått det heile det norske næringslivet har forstått, at bedriftsdemokrati er ganske lurt. Det er ikkje fordi me ser det som eit mål i seg sjølv å vera vener med bussjåførane – sjølv om me gjerne vil vera vener med alle – at me meiner at dei skal involverast når det gjeld omstilling av bussektoren, men det er fordi dei har god kompetanse når det gjeld bussdrift, og fordi dei som tilsette er dei som skal utøva det nye som kjem, og då er det ganske lurt at dei har vore med på å påverka, for då vil dei gjera det på ein betre måte. Så me vil omstilla, men me vil omstilla til noko anna. Me trur ikkje på aksjeselskapsmodellen, som gjev ei kjensle av at no er det bedriftsøkonomi, no er det «kommers» som gjeld, og då vert me redde for distrikta og m.a. for dei ulønsame flyplassane. Svendsen snakkar om Luftfartsverket, at ein skal få ned prisane og få meir effektivitet i Luftfartsverket. Svendsen må vel òg innrømma at det er ganske mange flyplassar i dette landet som ingen kan tena pengar på, same korleis ein organiserer det i Luftfartsverket. Svært mange av desse små flyplassane vert det gjeve støtte til for at dei skal kunna haldast oppe. Noko skjer innanfor Luftfartsverket til sjølve flyplassane, og noko skjer til flyreiser. Men at me kan gjera dette om til «kommers», trur eg ingenting på. Dersom me skulle få konkurranse i flysektoren eller om flyplassane, vil det vera om dei fire flyplassane som går med overskot. Så sit me der også igjen bare med det som kostar pengar for staten. Det trur me i Arbeidarpartiet er ei veldig dårleg løysing.
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2001-12-13:
Takk, president. Eg vil med dette ta opp dei forslaga som Arbeidarpartiet fremja åleine eller i lag med andre parti.
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2001-12-13:
Det er mykje av det statsråden sa, som Arbeidarpartiet er samd i. Men det er mykje av det ho ikkje sa, som eg gjerne ville ha visst noko om, og eg skal stilla nokre spørsmål. Så vonar eg at me får fleire høve til å diskutera i åra framover. Igjen når det gjeld hovudusemja, som går på organisering av verksemdene, så er det berre målformuleringar. Det er lite konkret. Så seier statsråden at det er viktige steg som har vorte tekne i dette budsjettet i forhold til tidlegare. Då må eg seia at då må det vera omorganiseringa som liksom er det kvalitative, viktige steget, for det er mindre pengar i fleirtalets budsjett enn i vårt, så det kan ikkje vera det viktige steget. Eg vonar ikkje statsråden ser på det som det viktigaste steget. Det er jo Kristeleg Folkeparti og Venstre, som er statsrådens parti, som har skifta side når det gjeld organiseringa av samferdselssektoren, jf. det som vart sagt i ein replikk her tidlegare om kva Bondevik sa i 1996. Eg får lyst til å spørja, og statsråden får svara så langt ho ynskjer det: Var statsråden positiv til Framstegspartiets krav om nye AS i sektoren? Når det vert AS no, vil ho styra meir enn kollega Svarstad Haugland gjorde når det gjeld NRK, slik at altså når det vert AS, vil ein framleis sjå til at ikkje flyplassar vert nedlagde eller andre tilbod vert kraftig reduserte? Kjenner ho seg vel med prosessen, med å starta med at så mange av dei som skal jobba i desse verksemdene, er imot det? Eller har ho same haldninga som representanten Holten, at når eit par sjefar er positive, så er alle positive? Eller er ho interessert i kva dei tilsette sine organisasjonar meiner om dette? Så er det eit spørsmål til. I Sem-erklæringa vart det lova vel ein milliard meir i året til samferdselsformål. I år kom det 140 mill. kr. Skal det som ikkje vart teke i år, takast igjen i dei siste tre åra, slik at me får ein auke i dei komande åra på 1,3–1,4 milliardar kr? Er det statsrådens ambisjon?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2001-12-13:
Det ein har gjort i denne samanhengen, er å trekkja tilbake avgjerda om å gjera Kystverket om til ei forvaltingsbedrift, og eg må seia at det luktar AS. Det er visst statlege AS som skal løysa alle oppgåvene og alle problema me møter. I dag kan eg orientera statsråden om at me har hatt ein debatt om dette med AS. Og dei partia som står bak forslaga om AS på andre område, seier delvis at det er viktig. Nokre seier nei, det er ikkje så viktig, dei seier at det fører til få endringar, og nokre seier at det fører til mange endringar. Då lurar eg på kva statsråd Ludvigsen sitt bidrag i så måte er: Er overgang til aksjeselskap viktig? Fører det til store endringar? Kva for endringar vil det føra til heilt konkret for Kystverket? No sa statsråden heldigvis i eit replikksvar at ein ikkje kunne privatisera sikkerheit. Men korleis kan ein privatisera verksemda utan å privatisera sikkerheita? Eller la meg spørja på ein annen måte: Korleis kan ein sikra seg politisk styring når ein ynskjer å organisera alle desse områda som aksjeselskap? Aksjeselskap er jo i sin konstruksjon laga for å tenkja bedriftsøkonomisk og ikkje ut frå omsynet til samfunnet, som sikkerheit, som er viktig på kysten, som det er elles, men ikkje minst viktig på kysten, for om det ikkje er trygt der, vert det fort veldig dramatisk.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-13:
Behovet for investeringer i veisektoren er enormt, både på E6 gjennom Østfold og Akershus og på E18 nedover Sørlandet. Vi ser dødsulykker, og vi ser skader og lemlestelser av personer som fører til personlige tragedier, og Stortinget reagerer dessverre ikke nok på det. I Fremskrittspartiet har vi prioritert vei. Vi har omprioritert over 1 milliard kr innenfor Samferdselsdepartementets budsjett. Vi har tilført 1,3 milliarder kr, og i tillegg har vi et utenlandsbudsjett der vi tilfører 1,5 milliarder kr. Dermed er det 4 milliarder kr til sammen som vi bruker på å etablere et godt veinett i dette landet. Dette ville ha gitt folk i Østfold et langt bedre veitilbud, og det ville ha redusert de mange dødsulykkene dramatisk. Det samme gjelder på E18 nedover Sørlandet. Også her ville man ha nullet ut mange av dødsulykkene og de personlige tragediene. Vi kunne startet opp Lofast i Lofoten, og vi kunne forbedret alle de andre riksveiene som har et overhengende behov for å bli gjort noe med. Høyre foreslo i fjor ca. 1 milliard kr ekstra i forbindelse med Nasjonal transportplan. Etter det jeg kan lese meg fram til, ligger de betydelig etter dette i dette forslaget. Nå er jeg klar over at man har forhandlet seg fram til en løsning der man har kommet litt på vei. Men mitt spørsmål er: I Sem-erklæringen står det at man skal ha en økning på 600 mill. kr i forhold til Arbeiderpartiets forslag i forbindelse med Nasjonal transportplan. Man ligger etter dette nå. Vil man komme tilbake og oppfylle dette, og legge inn de pengene man allerede ligger etter med, neste år?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-13:
Arbeiderpartiet fremstår som omstillingsmotvillige i denne saken. Den svenske næringsministeren kalte Norge for den siste kommuniststat, og han hadde et godt poeng, spesielt hvis han hadde konkretisert det mot Arbeiderpartiet og SV i denne saken. Det er tydeligvis et poeng for Arbeiderpartiet å holde flest mulige av arbeiderne borte fra produksjon og inne på kontorene til planlegging. Arbeiderpartiet har protestert vilt mot omdanning av selskapene til aksjeselskap. Og så prøver de å gi inntrykk av at de er de NSB-ansattes beste venner. Det er ikke alltid slik at det er de som sier at de er ens venner, som er de beste vennene. Det skal jeg begrunne med at det er slik at det i dag blir mer og mer konkurranse ute i Europa på jernbanenettet. Det som er viktig for å ta vare på de ansattes arbeidsplasser, er å sette bedriften i stand til å motstå konkurransen. Det gjør vi best ved å gi de samme arbeidsvilkårene som man gjør i et aksjeselskap, og ved å åpne det norske linjenettet på et tidlig stadium, slik at man er vant til konkurranse og kan slå tilbake når andre konkurrenter kommer inn. Det samme med Luftfartsverket. Her gir alle partier inntrykk av at de er distriktenes venn – man skal ta vare på distriktene, og derfor skal vi ikke omdanne Luftfartsverket til et aksjeselskap. Den beste måten å være distriktenes venn på, er å få ned flyprisene. Og flyprisene kan en få ned ved å gjøre Luftfartsverket effektivt. For det er faktisk brukerne som betaler kostnadene ved Luftfartsverket, i brukeravgift, og den beste måten man kan gi brukerne i distriktet et godt tilbud på, er å effektivisere Luftfartsverket på en slik måte at prisene går ned. Støtter ikke Arbeiderpartiet det?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-13:
Det var en interessant konklusjon. Det som er veldig hyggelig å ta med seg i en slik diskusjon, er at velgerne i Nordland tydeligvis er uenig med representanten som hadde ordet. Jeg synes det er veldig viktig i et demokrati at velgerne får si sitt. Det så vi i valget da Arbeiderpartiets løsninger ble dømt nord og ned, og man havnet på et historisk lavmål, mens Fremskrittspartiet gikk kraftig fram og fikk flere representanter på Stortinget. Så det er godt å vite at man gjør det på den måten. Meningen med aksjeselskap er selvfølgelig å effektivisere. Det som er meningen med det, er å få effektiv drift. Når jeg reiser fra Bodø, eller når næringslivet bruker flyplassene, om det er i Bodø eller på Leknes, belemres vi med skyhøye brukeravgifter. Prisene er det største hinder for at man skal få et effektivt Distrikts-Norge. Det som er viktig da, er enkelt og greit å få ned de prisene. Hva må man gjøre da? Jo, man må legge press på bl.a. Luftfartsverket, slik at de effektiviserer på en slik måte at man kan få ned de skyhøye prisene. Vi har en av verdens høyeste flyavgifter. Da er det viktig for oss å få disse ned. Så drar representanten inn enveiskjøring til nærbutikken til Svendsen på Fauske. I Fauske går det altså E6 midt gjennom sentrum. Jeg er fra Nordland, og jeg er opptatt av E6 i Nordland. Jeg har fått mange tilbakemeldinger på det, og bl.a. har mange ønsket at kanskje andre stortingsrepresentanter også engasjerte seg litt for lokale veiformål i Nordland. Det er tross alt fra Nordland jeg er valgt, og da kan det ikke være noe galt i at jeg ønsker å rydde opp med hensyn til E6. Bevilgningen til veier skjer tross alt i denne sal. Så jeg håper at representanten heller konsentrerer seg om å finne gode veiformål å løse i Nordland.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-13:
Det er ikke slik at det bare er i Nordland man har skyhøye flypriser. Det har man på Vestlandet. Det har man rundt om i hele dette landet. Det vi har vært med på i dette budsjettforliket, er å sikre at flypassasjeravgiften fjernes, som er vel 250 kr tur-retur på en billett. Det er ikke all verden, men det er et skritt i riktig retning. Det er noe som gjelder alle i dette landet som flyger på stamruteflyplasser. Alle får disse reduksjonene. Det var SV imot. Vi var for reduksjonene. Det andre gjelder Luftfartsverket. Når man sier at det er 40 flyplasser i Norge, er det slik at potensialet for å effektivisere er enda større. Da har man 40 plasser man kan effektivisere for å få ned kostnadene. Så får man komme tilbake til kjøp av tjenester fra Widerøe når den saken kommer til Stortinget. Da skal vi vurdere hva vi vil gjøre med flyplassene på kortbanenettet.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-13:
Representanten Holten sier at man satser på en balansert bruk av penger, og at man har en balansert veibygging. Nei, det som er problemet, er at den er totalt ubalansert. Man bruker voldsomt store ressurser på å opprettholde et linjenett og en trafikk gjennom NSB på sporet, som dekker altfor lite av det transportbehovet man har i dette landet. De aller fleste får ikke bruke jernbanen. Store deler av Vestlandet kan ikke bruke jernbanenettet. Store deler av Nord-Norge kan ikke bruke jernbanen. Der stopper som kjent jernbanen i Bodø, og alle nord for Bodø kan ikke bruke jernbanen, med unntak av en kort strekning fra Narvik og inn i Sverige. Det viser at behovet for å satse på vei og veibygging er enormt. Det er det som hjelper befolkningen, og det er det som hjelper næringslivet i dette landet. Det er bare å følge med på hva næringslivet i distriktene selv sier, hva næringslivet selv ønsker. De ønsker satsing på vei. Hvis man reiser rundt og snakker med befolkningen, noe som vi av og til gjør, er det slik at det er vei de ønsker at vi skal satse på – bygging av vei og veivedlikehold. De vil ha strøing, og de vil ha brøyting. Men vi skjærer ned på bevilgningene, slik at det er umulig å holde oppe enkelte veistrekninger. Det fører til ulykker, og det fører til lemlestelse av folk, som er helt unødvendig, og vi burde hatt mot nok til å rette på dette ved å øke bevilgningene kraftig til de transportmidlene som når befolkningen.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-13:
Jeg merket meg hva det var komitelederen sa hadde gjort inntrykk på ham i løpet av høsten. Det mest slående med det var alt det som ikke hadde gjort inntrykk på komitelederen. Det som ikke hadde gjort inntrykk på komitelederen, var de som ville ta vare på naturområdet sitt, de som ikke ville at veien skulle gå gjennom et område med mange truede fuglearter. Det som heller ikke hadde gjort inntrykk, var de som ville ta vare på villreinstammen på Hardangervidda, og derfor ikke ville at den veien skal vinterbrøytes. Disse hadde ikke gjort noe inntrykk på komitelederen. Det hadde heller ikke de foreldrene som må holde barna sine inne på de dagene da luftforurensningen i de største byene våre er så stor at det er farlig for barn med astma å gå ut. De som vil ta vare på togstrekningen sin, har heller ikke gjort inntrykk på komitelederen. Og de pendlerne som står på toget på vei inn til Oslo, har heller ikke gjort inntrykk på komitelederen. OECD pleier å gjøre inntrykk på Høyre. For noen dager siden la OECD fram en rapport med sterk kritikk av norsk miljøpolitikk. Høyres miljøvernminister, Børge Brende, var ute og sa at han skulle rehabilitere norsk miljøpolitikk. Den jobben som flertallet i samferdselskomiteen har gjort i høst, har vært en ytterligere degradering av norsk miljøpolitikk. Jeg vil spørre om komitelederen er enig i det, og så vil jeg spørre om han i fremtiden kan tenke seg å hjelpe Børge Brende med å rehabilitere miljøpolitikken. Da håper jeg at også de gruppene som taler for miljøet, av og til i allfall kan gjøre inntrykk på komitelederen.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-13:
Jeg vil gjerne fremme forslagene nr. 3 og 7–11, fra Sosialistisk Venstreparti, og forslag nr. 6 på vegne av Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-13:
Man blir sjelden kalt populistisk eller folkelig når man foretar kutt for en del veier, som regel er det kjeft den andre veien man får. Men våre veikutt er begrunnet slik at vi har kuttet der veiutbygging fører til økt luftforurensning for barn og unge, der vei fører til at natur blir ødelagt, og der vi har gode kollektive alternativ. Vi står for en annen prioritering enn flertallet, og den ønsker vi å synliggjøre. Ellers vil jeg si til representanten Froyn at jeg syns vi har fått til et bra samarbeid med Arbeiderpartiet og Senterpartiet i komiteen. Jeg er også veldig glad for at Arbeiderpartiet er med på en fellesmerknad sammen med oss om Oslo Sporveier, og det etter en valgkamp hvor høyresiden lovte mye mer gull og grønne skoger til Oslo Sporveier enn det Arbeiderpartiet gjorde. Så det syns jeg er hyggelig, og den alliansen håper jeg vi skal kunne bygge videre på. Ellers er vi nødt til, og det håper jeg at Arbeiderpartiet i framtiden vil prioritere høyere, å få til en allianse for de viktigste jernbanesatsingene, for der har vi fint lite å hente fra høyresiden, slik det ser ut i dag.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-13:
Representanten gir meg anledning til å kommentere den omorganisering som vi opplevde over natten i komiteen. La meg si det sånn: Jeg har en svært pragmatisk innstilling til hvordan vi skal organisere kollektivtrafikken sånn at den kommer brukerne best mulig til gode. Men budsjettkompromiss som vi får presentert over bordet med tre AS og tre nye konkurranseutsettinger uten en gjennomgående drøfting, oppfatter jeg som – hvis det er lov til å si det – svært useriøs behandling av våre viktigste aktører innen samferdselssektoren. Jeg har sittet i ganske mange styrer og organ i mitt liv, men ikke engang i lokallagene i Natur og Ungdom hadde vi så liten tid når vi fattet så alvorlige beslutninger. Så må jeg få lov til å si: Når Høyre og Kristelig Folkeparti har gått til Fremskrittspartiet for å satse på toget, så er det ikke kjærligheten til toget som gjør at Kenneth Svendsen vil ha økt konkurranse på skinnegangen. Det må være helt klart. Det er fordi han vil satse på helt andre ting. Og når man samtidig går inn for å redusere bevilgningene til den skinnegangen som man ønsker konkurranse på, da henger ikke miljøresonnementene til flertallet sammen i det hele tatt. Det er stappfullt på skinnegangene rundt Oslo-området. Det er ingen land i verden som kjører så mye tog på så lite skinnegang som vi gjør. Hadde det vært sammenheng, hadde man virkelig ønsket et løft for jernbanen, toget og miljøet gjennom disse omorganiseringene, så skulle et sånt omorganiseringsforslag vært ledsaget av store økte bevilgninger til den infrastrukturen som dette flertallet faktisk ønsker at det skal være konkurranse på. Erfaringene med den type konkurranse har vi sett i Storbritannia, og det er ingenting av det vi har sett der, som gjør at vi ønsker å gjenta den manglende suksessen.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-13:
Det forundrer meg ikke at representanten Nistad ikke er opptatt av miljøvern, og at man derfor ikke trenger å ta hensyn til det når han utformer sin politikk. Det som er mer overraskende, er at partier som Høyre og Kristelig Folkeparti, som sier at de tar hensyn til miljøvern, samarbeider med dem som ikke vil det. Så til spørsmålet om hvordan vi skal løse samferdselsproblemene i framtiden. Jeg vil gjerne vise til at det er relativt få veier, som representanten viser til, som SV har gått inn for å stenge. Det er faktisk bare én. Det er Rv 7 over Hardangervidda, og den vil vi stenge vinterstid fordi vi setter hensynet til villreinen høyere. Det er lett for representanten Nistad å latterliggjøre satsing på sykkel. Sykkel er et knallviktig transportmiddel i Norge. Det er faktisk slik at 50 pst. av alle reiser er under 5 km, og for oss som er i noenlunde god form, kan det fint være sykkelavstand. Sykkel er et fantastisk miljøvennlig transportmiddel, det er et helsebringende transportmiddel, og det eneste som faktisk gjør en litt penere av å bruke det. Så sier representanten at vi ikke har vært med på å gjøre det billigere å kjøpe nye, mer miljøvennlige biler. Det er feil. Vi har til og med i årets budsjett foreslått å øke bevilgningen til forskning på brenselsceller, som gjør at vi kan få 0-utslippsbiler. Det er forskning som Fremskrittspartiet har kuttet helt ut. Jeg er også forundret over at flertallet som sådan ikke vil være med på en satsing på 0-utslippsbiler, siden det er noe som Sem-kameratene til og med har omtalt i sin erklæring.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-13:
Forskjellene mellom det budsjettet som regjeringen Stoltenberg la fram, og det budsjettet som regjeringen Bondevik har lagt fram, er ikke veldig store. I finansinnstillingen var disse forskjellene når det gjelder samferdsel, mindre. Kristelig Folkeparti, som sitter i en regjeringskoalisjon, hadde et klart valg i komiteen: Hvem skal vi samarbeide med? Man kunne ha tenkt slik: Hvem skal vi samarbeide med for å få et mer miljøvennlig samferdselsbudsjett? Hadde man valgt Arbeiderpartiet, ville det ha blitt bedre. Hadde man valgt SV, ville det sikkert ha blitt enda bedre. Man kunne til og med ha valgt Arbeiderpartiet og SV i fellesskap – og gjort det bedre. Ett parti i komiteen har det absolutt mest ytterliggående forslaget. Det er Fremskrittspartiet. Det er mindre avstand mellom SVs budsjett og Regjeringens enn det er mellom Fremskrittspartiets budsjett og Regjeringens. Til tross for dette velger «miljøpartiet» Kristelig Folkeparti å gå til Fremskrittspartiet for å få til et samarbeid. Hvorfor har man gjort dette miljøfiendtlige valget? Jeg har registrert at lederen i energi- og miljøkomiteen, som er representant for Kristelig Folkeparti, har vært opptatt av villreinen på Hardangervidda. Jeg har videre registrert at det samme engasjementet ikke er like stort hos representantene for Kristelig Folkeparti i samferdselskomiteen. Og jeg vil gjenta et spørsmål fra mitt innlegg tidligere i dag: Hvorfor kan ikke Kristelig Folkeparti støtte et forslag om å vurdere hvilke veiprosjekter som vil bidra til å redusere luftforurensingen? Hva mener Kristelig Folkeparti om dobbeltspor på Vestfoldbanen? Skal vi skyte en hvit pinn etter det? Eller vil man inngå mer miljøvennlige allianser neste gang vi skal avgjøre ting i komiteen?
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-13:
Jeg er glad for å høre en samferdselsminister som virker oppriktig engasjert i kollektivtrafikken. Det er vi ikke bortskjemt med i samferdselskomiteen, der regjeringspartiene på ingen måte har utvist det samme engasjementet som statsråden har gjort fra talerstolen her i dag. Nå er Venstre i den spesielle situasjonen at de har statsråden, men de har ingen representanter i komiteen som behandler samferdselssaker. Likevel har jeg registrert at under behandlingen har det vært en viss dialog mellom departementet og regjeringspartiene, og jeg har lyst til å utfordre statsråden i forhold til noen forslag som regjeringspartiene ikke går inn på. Det handler om luftforurensning og de nye EØS-kravene, hvor Arbeiderpartiet og SV står sammen om et forslag om at vi må utrede og se på hvilke veiprosjekter det er som kan styrke vår mulighet til å nå disse nye kravene, og hvilke veiprosjekter det er som vil svekke våre muligheter til å gjøre det. Hvorfor kan ikke regjeringspartiene være med på noe slikt? Jeg har også registrert at Kystpartiet prisverdig nok vil være med på en dialog i forhold til Oslo Sporveier når det gjelder kjøp av vognmateriell. Det var en av Venstres hovedsaker i valgkampen, og Odd Einar Dørum sprang fortest av alle og skrøt av at til og med Oddvard Nilsen var med på at staten nå skulle bidra til kjøp av vognmateriell til Oslo T-bane. Jeg vil gjerne høre statsrådens syn på den saken. Det forundrer meg at Høyre og Kristelig Folkeparti ikke er med på denne merknaden. Til slutt til Rv 7. Flertallsmerknaden sier at Vegdirektoratet og Direktoratet for naturforvaltning skal samarbeide om når Rv 7 over Hardangervidda skal stenges. Når de er uenige, skal statsråden da la denne uenigheten komme villreinen til gode?
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-13:
Også jeg er glad for at vi har fiskeriministeren blant oss her nå. Jeg har lyst til å ta opp betydningen av sikkerhet til sjøs. Sikkerhet til sjøs er maktpåliggende hvis vi skal klare å få til – som ministeren tok opp – en overgang fra veitransport til sjøtransport. Det er også maktpåliggende om vi skal holde matfatet vårt rent – noe som kanskje er den viktigste utfordringen vi har – at vi sørger for at havområdene våre kan produsere trygg mat også i framtiden. I innstillingen sier flertallet at man vil stanse omorganiseringen av Kystverket og ikke sluttføre omdanningen til forvaltningsbedrift, men gjøre Kystverket til et aksjeselskap. Erfaringene med å gjøre verk med ansvar for sikkerhet til aksjeselskap er svært delte. Det britiske jernbaneverket ble gjort om til aksjeselskap. Konsekvensene av det kjenner vi, i form av den reduserte sikkerheten som har vært på britisk jernbane. Det britiske jernbaneverket fikk beskjed om å lage lønnsomhetskalkyler, og da var det ikke bedrifts- eller samfunnsøkonomisk lønnsomt for dem å innføre automatisk togstopp. De livene man sparte med det, var ikke nok til at det var en lønnsom investering. Da må jeg si at jeg er bekymret med tanke på sikkerheten til sjøs når vi nå kanskje skal gjøre Kystverket til et aksjeselskap. Skal en også her begynne med sikre lønnsomhetskriterier, begynne å veie hva et liv er verdt i forhold til sikkerhet? For ikke å snakke om hva miljøet og matfatet vårt langs kysten er verdt. Er det denne type lønnsomhetskriterier som skal ligge til grunn for Kystverkets videre behandling?
Anne Berit Andersen (Høyre), 2001-12-13:
Jeg registrerer når vi snakker om omstilling og å omgjøre bl.a. Vegvesenet til et statlig AS, at det med en gang kommer fra Arbeiderpartiets side: Dette er privatisering. Dette er ikke privatisering, men vi ønsker å skille rollene. Staten skal bestille, og staten skal kontrollere. Det er andre som skal gjøre jobben. Det er viktig for oss å få fram. Jeg registrerer også at Arbeiderpartiet ønsker å omorganisere Statens vegvesens produksjonsavdeling til en egen divisjonsmodell. Begrunnelsen fra Arbeiderpartiet er å oppnå økt effektivisering, noe som bl.a. fordrer økt konkurranse. Men skal vi få full effekt ut av en omorganisering, må vi la produksjonsavdelingen stilles på lik linje med andre aktører i markedet. Rollene blir uklare slik som Arbeiderpartiet vil ha det. Det blir forskjellige forskrifter og regelverk å forholde seg til. Dette vil igjen medføre liten troverdighet i markedet, bl.a. på grunn av muligheter for kryssubsidiering. Og da vil jeg vise til den konklusjonen som er kommet fra Statskonsult. Mitt spørsmål blir da følgende: Hvorfor vil ikke Arbeiderpartiet gi Statens vegvesens produksjonsavdeling like konkurransemuligheter ved å organisere det som et statlig aksjeselskap? Er det bare ord og ikke en reell handling fra Arbeiderpartiets side når man snakker om omstilling og effektivisering av offentlig og statlig sektor?
Anne Berit Andersen (Høyre), 2001-12-13:
I mitt tidligere innlegg snakket jeg mye om Statens vegvesen. Det jeg vil ta opp nå, er hvor viktig det er med gode og trygge veier. Et bedre veinett er nødvendig for å skape ny virksomhet og utvikle eksisterende næringsliv, og ikke minst er dette viktig for distriktene. Økt satsing på veinettet er et viktig element i Samarbeidsregjeringens distriktspolitikk. Et bedre veinett vil også være med på å styrke sikkerheten på veiene. Som jeg sa tidligere: Det er viktig for å redusere transportkostnadene, og det er viktig for distriktspolitikken. Men dessuten: Ulykkestallene må ned! Vi har vel alle noen som står oss nær, som ferdes på veiene. Jeg har mer enn én gang trukket et lettelsens sukk når jeg hører at min datter har kommet trygt fram fra Søgne til Oslo med bil. Det handler om trygghet, og det handler om sikkerhet. Derfor er jeg glad for at det på veibudsjettet er en økning i riksveibevilgningene på 447 mill. kr i forhold til 2001-budsjettet, inkludert de 100 mill. kr Samarbeidsregjeringen la inn, og i tillegg har vi ved forliket fått ytterligere 11 mill. kr i riksveibevilgninger. Det er viktig at vi klarer å bygge ut og bedre standarden på veistrekninger med stor trafikkbelastning og høye ulykkestall. Eksempler på slike strekninger er E18 og E39 gjennom Agderfylkene og E6 gjennom Østfold. Det er derfor svært positivt at Samarbeidsregjeringen har funnet rom for økte bevilgninger til E18 Brokelandsheia-Vinterkjær i Aust-Agder med 40 mill. kr utover det regjeringen Stoltenberg foreslo. I tillegg økes på inneværende års budsjett lånerammen fra 60 til 230 mill. kr til E18 Aust-Agder-pakken. Dette medfører at arbeidet kan forseres og ferdigstilles raskere. E6 gjennom Østfold får også en økning, samtidig som denne strekningen kan vurderes som OPS-prosjekt. Er det noe som er viktig for meg – mer enn dette å få gode veier – så er det å få ned ulykkestallene. Vi vet at jo flere vi kan få reddet, jo bedre og tryggere vil vi få det i hverdagen.
Tomas Norvoll (Arbeiderpartiet), 2001-12-13:
Når jeg hører på representanten Svendsen, får jeg et inntrykk av at aksjeselskap er en mer høyverdig styringsform enn alle andre måter å organisere selskapene på. Og jeg går ut fra at når de ønsker å omdanne diverse selskap til aksjeselskap, er det ikke fordi det gir en masse feite styreplasser og den type ting, det er fordi man ønsker å flytte makt fra Stortinget til det selskapet. Luftfartsverket er et av de selskapene som Fremskrittspartiet har fått gjennomslag for skal omdannes til et aksjeselskap. Og da skal man flytte beslutninger fra Stortinget til styret der. Jeg har registrert at styrelederen i Luftfartsverket, Erlend Rian, har uttalt seg om dette, og han har ikke sagt at det er spennende, han har ikke sagt at det er uheldig, han har sagt at det «vil føre til gru og ulykke for distriktene» – gru og ulykke! Det er jo ganske sterkt. Kenneth Svendsen er jo ellers veldig lokal i innstillingen. Han har til og med fått flertallet med på at departementet skal utrede enveiskjøring forbi nærbutikken hans på Fauske. Men her, når han vet at det i hans eget fylke er flere flyplasser som står i fare for å bli nedlagt – Svolvær og Narvik står fremst i den køen – er han ikke med. Da legger han opp til noe som Luftfartsverkets styreleder selv sier vil føre til gru og ulykke. Det er åpenbart at det fort kan føre til en ukontrollert nedlegging av flyplasser i Kenneth Svendsens eget fylke og Kenneth Svendsens egen region. Det er mulig at han ikke vet det, men jeg vet at de tilbudene er helt avgjørende for utviklingen og muligheten til å drive næringsvirksomhet og til å kunne bo i de regionene. Så jeg kan ikke konkludere med annet enn at Kenneth Svendsen må være den største trussel som finnes mot utviklingen i eget fylke.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-13:
Jeg skal stille spørsmål om luftfart og flyprisene. Det har vært en stor debatt i Nord-Norge om flyprisene. De har økt radikalt de siste årene. Fra landsdelen koster det nå mellom 7 000 kr og 8 000 kr tur-retur Oslo. Man kan fly omtrent rundt jordkloden for samme beløp. Verst er det for dem som er avhengig av å reise fra en kortbaneflyplass via en stamruteflyplass ut av landsdelen. Det koster fra 2 000 kr til 2 500 kr fra en kortbaneflyplass til en stamruteflyplass. Vi har altså svært høye flypriser, og de representerer sannsynligvis de største avstandsulempene for befolkning og næringsliv i distriktet. Så mitt spørsmål er: Hva vil Fremskrittspartiet gjøre for å få ned flyprisene? De har jo støttet Regjeringens forslag, og det betyr en prisreduksjon for Nord-Norge og for distriktet på ca. hundrelappen, i realiteten ingen ting. Kenneth Svendsen sier i replikkordskiftet nå at han skal effektivisere Luftfartsverket. Man kan få et inntrykk av at han ikke er klar over at vi har over 40 flyplasser i Norge å drifte. Vi er et av de landene som har flest flyplasser i forhold til befolkningen. Til sammenlikning har Sverige 10-15. Det er en av årsakene til at vi har høye kostnader ved drift av Luftfartsverket, og jeg går ut fra at det ikke er nedlegging av kortbaneflyplasser han tenker på når han skal effektivisere Luftfartsverket. Hva er det så? SV har foreslått konkret at vi skal redusere flyprisene på kortbanenettet med 30 pst. fra og med neste anbudsperiode. Vi har foreslått at man bør få utredet offentlig kjøp også på stamrutenettet i landsdelen for å få ned flyprisene. Fremskrittspartiet har ikke støttet noen av disse forslagene, og mitt spørsmål blir da: Hvorfor vil ikke Fremskrittspartiet være med på å få ned flyprisene i distriktet og i Nord-Norge?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-13:
Senterpartiet vil fremstå som både et miljøparti og et distriktsparti. Begge deler er like høyt prioritert, sier de. Jeg konstaterer med glede at SV og Senterpartiet og også Arbeiderpartiet har stått sammen om svært mye i denne budsjettbehandlingen. Det var det positivt å oppleve. Men på ett område skiller SV og Senterpartiet lag. Senterpartiet vil ikke være med på å prioritere investeringer i jernbane. Det er udiskutabelt den mest miljøvennlige transportformen. Det er behov for å prioritere sterkere satsing på investeringer i jernbanenettet. Jernbaneinvesteringene har kommet veldig dårlig ut i dette budsjettet. Bare 60 pst. oppfylles i forhold til Nasjonal transportplan. Sammenligner vi oss med Sverige, hvor det nå er en avtale i Riksdagen mellom Socialdemokraterna, Vänsterpartiet og Miljöpartiet – går jeg ut fra – skal det satses over 100 milliarder kr på jernbaneinvesteringer i Sverige i de nærmeste 10–12 årene. Norsk jernbanepolitikk er uhyre puslete i forhold til omverdenen. Spørsmålet mitt til representanten Ringstad blir: Hvorfor vil ikke Senterpartiet være med på å prioritere den mest miljøvennlige transportformen, nemlig jernbane?
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2001-12-13:
Debatten så langt har tilkjennegitt at det er ulike samferdselspolitiske spørsmål som opptar alle partier, dog med ulike vektlegginger og emneområder. Kristelig Folkeparti og Regjeringen ønsker en balansert satsing på videre veiutvikling og gode kollektivløsninger, bl.a. via NSB. Vi tror ikke at det går an å bygge seg ut av trafikkøene ved bare å bygge veier, selv om dette er svært viktige områder. I tettbefolkede områder må vi ta i bruk tog, trikk og buss for å løse de store transportbehovene. Vi ønsker altså å effektivisere disse tjenestene til beste for brukerne innen kollektivtransporten. Fremskrittspartiet har ofte svært mye penger, også til samferdsel, og da helst til veisatsing, som er berørt tidligere. Det som da er noe påfallende, er at det er så stor vilje til å gå inn for kutt i forhold til NSB-budsjettene. Jeg stiller da spørsmålet: Hvorfor gjøres dette så konsekvent når det er dette tilbudet som løser de virkelig store transportoppgavene, og da spesielt i forbindelse med persontransport i pressområdene?
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2001-12-13:
Representanten Ola Røtvei kom inn på dette med korttidsminne og langtidsminne, og det er selvfølgelig nyttig å ha det med seg i denne type debatter. Jeg tror det er riktig å si det slik: En kan aldri si at noe er konstant i en saksbehandling i Stortinget. Stortinget fatter til enhver tid de vedtak de mener er riktige. Representanten Røtvei siterte fra en sak fra fem år tilbake. Det har skjedd en utvikling innenfor samferdselsområdet som gjør at flertallet nå mener at det er behov for å forsøke nye former gjennom et AS, for dermed å få til en større grad av effektivisering – få mer ut av hver krone – og på den måten å få tjenestene bedre. Kristelig Folkeparti har i den innstillingen som vi nå har til behandling her i Stortinget, klart tatt høyde for å gjennomføre en omdanning til et statsaksjeselskap, som skal være heleid av staten. Det er et prinsipp som vi mener må ligge til grunn for det videre arbeidet på de områdene som vi nå behandler.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2001-12-13:
Svært mange enkeltspørsmål ble her reist av representanten Heidi Sørensen. Jeg kan starte med det siste og si at det er helt naturlig for oss – gjennom den satsing som vi i Sem-erklæringen sier vi vil gå inn for, hvor betydelige milliardbeløp skal brukes til opprusting av jernbane – at viktige jernbanestrekninger i det sentrale østlandsområdet, herunder Vestfoldbanen, blir prioritert og løftet fram. Det tror jeg det er ganske stor enighet om. Jeg er glad for at representanten Sørensen karakteriserer Kristelig Folkeparti som et miljøparti. Det vil vi være, og det mener vi at vi er. Vi vil gjennom et budsjett der Sem-erklæringen ligger til grunn – og her har komitelederen allerede sagt at det ikke er dette årets budsjett vi skal måles på, vi skal måles gjennom fireårsperioden – selvfølgelig komme tilbake til en sterkere satsing innenfor det som har med kollektivløsninger å gjøre. Dette ligger klart i forutsetningen. Hva angår Rv 7 over Hardangervidda, er det en fellesmerknad som burde være tilfredsstillende så langt. Vi kommer tilbake til den saken. Så ble jeg spurt om hvorfor vi gikk den ene eller den andre veien når det gjaldt å få til et budsjettforlik. Meg bekjent var det ingen invitasjon fra Arbeiderpartiet eller fra andre partier om å få til et budsjettforlik. Det vi nå arbeider med, er et forlik med Fremskrittspartiet. De har i hvert fall vært med på de områder som vi mente det var grunnlag for i dette budsjettet.
Bjørgulv Froyn (Arbeiderpartiet), 2001-12-13:
Både Arbeiderpartiet og SV har prioritert kollektivtrafikken som et av sine viktigste satsingsområder. I budsjettforslaget fra regjeringen Stoltenberg ble det lagt opp til et særskilt tilskudd til kollektivtrafikken i 2002 på 470 mill. kr, hvorav 440 mill. kr var øremerket storbyene. Ikke uventet foreslår SV en økning på dette området, en økning som går på bekostning av vei. Mitt spørsmål til representanten Sørensen er derfor: Er det ikke et poeng å samle en bredest mulig allianse for å sikre kollektivtrafikkens framtid? Er det ikke et poeng om SV søker allianse med Arbeiderpartiet framfor å stille seg utenfor og i stedet velge å fremme populistiske kutt i veibevilgningen?
Bjørgulv Froyn (Arbeiderpartiet), 2001-12-13:
Jeg ønsker fiskeriministeren hjertelig velkommen til debatten og håper at vi også i denne delen av den får utbytte av både spørsmål og svar. Mitt utgangspunkt er først og fremst noe statsråden berørte i sitt innlegg: Loran C-systemets framtid. Jeg har med tilfredshet notert meg det statsråden sa. Men det ville være bra om dette ble litt forsterket – fordi det som har kommet til komiteen, er en betydelig usikkerhet i forhold til tidligere vedtak som er gjort, og i forhold til signaler som er gitt – og at det ble enda mer vektlagt at både kompetanse i miljøet, men også vakante stillinger som fins, blir tatt hånd om, slik at om vi senere skal endre grunnlaget for vedtak med tanke på en forlengelse av Loran C-systemet, må det ikke bli slik at vi da er uten evne til å ta innover oss det som forutsettes. Et annet punkt er flyttingen av Kystverket til Ålesund. For de ansatte var det en vanskelig prosess både når det gjaldt deres personlige situasjon ved en slik flytting, og deres ønske om å ivareta Kystverkets kompetanse. I vår vedtok Stortinget å legge produksjonsavdelingen til Kabelvåg. I Regjeringens proposisjon foreslås det en ytterligere gjennomgang av Kystverkets oppgaver og organisering – og av den grunn en utsettelse av omdanningen av Kystverkets produksjonsavdeling til en forvaltningsavdeling fra 1. januar 2002. Syns ikke statsråden at et slikt forslag er en unødvendig plaging av de ansatte, straks etter den store omorganiseringen som har funnet sted? Og hva vil statsråden oppnå som ikke kan oppnås gjennom forvaltningsmodellen?
Hans Gjeisar Kjæstad (Høyre), 2001-12-13:
SV liker å fremstille seg selv som miljøets rene, Blenda-hvite riddere. Til tross for dette vil de ikke ta de grepene som er nødvendig for å løse problemene som tårner seg opp nettopp når det gjelder kollektivtrafikk. Ta f.eks. dette fascinerende kollektivsystemet som heter jernbane, som ser ut som et slagfelt i forhold til de problemene brukerne stilles overfor: Hva sier SV når vi prøver å gjøre noe organisatorisk og få til konkurranseutsetting? Begge de delene må nødvendigvis være viktig for SV for å få flest mulig av passasjerene over på tog i stedet for biler, som fører til forurensning og forstoppelse i de store byene våre. Hva gjør SV da? Hvorfor kan ikke SV gi miljøet en sjanse, ta en sjanse og se at det kanskje er nettopp slik at konkurransen vil gi en bedring i det tilbudet som jernbanen er ment å skulle gi? Og organisatorisk har vi nå i lang tid prøvd disse tilstivnede offentlige løsningene som SV er talsmenn og talskvinner for, nå er tiden inne for å prøve nye grep. Hvorfor ikke være føre var?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2001-12-13:
Nå har altså miljøpolitikken for alvor kommet inn i samferdselskomiteen og debattene der. Jeg skal la all den miljøsatsingen som representanten Sørensen var inne på i sitt innlegg, ligge, for det hører vel egentlig hjemme i avgiftsdebatter. Vi har vel aldri sett at SV har støttet at det skal bli billigere å kjøpe nye biler i stedet for å ha den gamle bilparken som vi har. Men jeg skal la det ligge. Jeg skal konsentrere meg om samferdsel, og her vil SV og representanten Sørensen flytte all trafikk vekk fra vei og over på jernbane. De barberer nær sagt ethvert veiprosjekt som står i årets budsjett. Løsningene er kraftig satsing på T-bane, jernbanen skal løse alle transportproblemer, og til og med trikk og sykkel har fått bred omtale i denne «lefsa». Men så er det det, og representanten Sørensen innrømmer det selv, at det er lite jernbane. Det er 4 000 km med jernbane i Norge, mens vi har 96 000 km med vei. Det er da jeg gjerne vil ha et svar på hvordan SV vil løse problemene med å frakte mennesker og gods i Norge i fremtiden. Man kan gjerne doble transporten på NSB, men NSB står for fattige 5 pst. av persontransporten og 8 pst. av godstransporten. Man kan gjerne doble godstransporten, man kan tredoble godstransporten med NSB, men man løser ikke de transportproblemer som vi har gjennom Østfold, rundt Oslo og nedover Sørlandet i dag. Hvordan vil SV, med sin miljøpolitikk og sin satsing på T-bane, sykkel og jernbane, løse de problemer som er på transportsektoren i dag?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2001-12-13:
Jeg er veldig godt fornøyd med mye av det statsråden fremførte i sitt innlegg her i dag, for både statsråden og Høyre og Kristelig Folkeparti følger nå opp en hel del av de forslag som Fremskrittspartiet har fremlagt i år etter år, og som tidligere har vært nedstemt. Nå har det blitt både AS-modeller og effektivisering av Vegvesenet, og vi har fått vekk flypassasjeravgiften og en hel rekke ting som jeg ikke skal ta opp her. Det er et klart vendepunkt i norsk samferdsel. Så hadde statsråden litt lite om vei, synes jeg, men hun hadde sett at komiteen vil ha en forsert utbygging av E6 gjennom Østfold, og den nevnte hun. Men ifølge Nasjonal transportplan – med den svake takten som ligger der – vil fortsatt 50 pst. av veien gjenstå ved utløpet av perioden for Nasjonal transportplan, og det er i 2011. Den svenske statsråden har lovet at han skal ha sin del ferdig senest i 2007. Kan statsråden her i Norge love at hun gjør den samme jobben på sin side av grensen? Så er det en annen ting. En samlet komite har bedt om en forsering av stamveiruten E16, av både planleggingen og utbyggingen. Det har ikke statsråden nevnt noe om, og da er spørsmålet mitt: Vil statsråden følge opp det en enstemmig komite har sagt i sin innstilling til både i Nasjonal transportplan og budsjettet nå, og komme tilbake med penger til en forsert utbygging av E16? Eller har statsråden til hensikt, som en del medier antyder, å flytte denne stamveien til et annet sted?