Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 1998-12-04:
La meg først og fremst få uttrykke glede over at vi har en enstemmig innstilling når det gjelder fordeling av midlene innenfor rammen. Det er også bra at sentrumspartiene og Fremskrittspartiet og Høyre gjennom forliket fant å kunne øke forsvarsrammen med 450 mill. kr. Dette kan jeg si er bra selv om Regjeringens innstrammingsforslag ikke ble vedtatt. Budsjettforslaget var lagt opp for å møte en økonomisk situasjon som krevde stramhet på 9 milliarder kr. Innstrammingen i forsvarsbudsjettet var foretatt på de områdene som gir minst negativ konsekvens sett i et langsiktig perspektiv. Nå er flertallet kommet fram til en litt mindre stram linje – rundt 7,8 milliarder kr. Dette har bl.a. medført at Forsvaret ikke lenger trenger å ta like mye av fellesdugnaden som forutsatt. Jeg må også her få lov å kommentere litt av debatten som svirret rundt etter budsjettframlegget 5. oktober. Arbeiderpartiets fraksjonsleder gikk ut med høy sigarføring og store ord om uansvarlighet og at det var dramatisk for Forsvaret. Reduksjonen på 595 mill. kr ble raskt omtalt som 1 milliard kr og over det også. I Aftenposten 7. oktober 1998 uttalte Bjørn Tore Godal: «Arbeiderpartiet vil gjøre alt som er mulig for å rette opp budsjettforslaget». Og i samme avis 21. oktober 1998 kunne vi lese: «Godal har antydet at Forsvaret må ha en milliard for å opprettholde det nivå som Regjeringen selv har lagt opp til i langtidsmeldingen». Langtidsmeldingens flertall bestod av Arbeiderpartiet og sentrum. Når vi nå vet at summen Arbeiderpartiet plusset på var 300 mill. kr, er det ikke helt samsvar mellom argumentasjon, kommentarer og pengesekkens størrelse. Etter dette hjertesukket vil jeg presisere at det sikkerhetspolitiske grunnlaget fra langtidsmeldingen ligger fast for sentrumsregjeringen. Så når SV tror at reduksjonen i forhold til langtidsmeldingen er nye toner og en dreining mot deres syn, må jeg nok skuffe dem. Usikkerheten i den sikkerhetspolitiske situasjonen krever et nasjonalt balansert forsvar for å kunne løse varierende oppgaver. Forsvaret skal forsatt ha evnen til tidsavgrenset invasjonsforsvar i én landsdel av gangen. Forsvaret skal også kunne ivareta territorialforsvar, tilstedeværelse, etterretning og episode- og krisehåndtering. Dessuten er et militært samvirke med våre allierte og et aktivt norsk internasjonalt engasjement av stor betydning for å ivareta norsk sikkerhet og for å kunne bidra til å løse konflikter der det er behov for det. Så til internasjonale fredsoperasjoner og finansiering av disse. Her vil jeg presisere at Regjeringens mål i samsvar med langtidsmeldingen er å løfte bevilgningen til dette utenfor forsvarsrammen. Dette står fast. I budsjettet for 1999 maktet ikke Regjeringen å gjøre dette før andre halvår grunnet den økonomiske situasjonen. Men i forliket ble det enighet om at man skulle komme tilbake til finansieringen av internasjonale fredsoperasjoner i revidert nasjonalbudsjett og i omgrupperingsproposisjonen i samsvar med intensjonene i langtidsmeldingen. Arbeiderpartiet har også en merknad der de sier seg uenig i en ensidig norsk avvikling av UNIFIL i Sør-Libanon. Det var Regjeringens opprinnelige ønske å opprettholde UNIFIL-engasjementet. Men på grunn av rekrutteringssituasjonen var vi tvunget til å velge mellom bataljonsengasjement i Libanon eller Balkan. Regjeringen valgte da Balkan, men vi tilbød FN å stå igjen med et personell på 200. Dette valgte FN å ikke benytte seg av, man ønsket heller en oppgradering av engasjementet i Makedonia. Derfor bidrar vi i dag etter FNs ønske med et personell på 160 i UNPREDEP. Stortingets organer er blitt behørig konsultert underveis i prosessen. Rekrutteringssituasjonen med hensyn til våre internasjonale fredsoperasjoner vil bli belyst i en stortingsmelding om internasjonale fredsoperasjoner som kommer – tentativt – i neste sesjon. Vi kan ikke sende ut folk vi ikke har – selv ikke den dyktige regjeringen Bondevik med en utmerket forsvarsminister klarer det. Når det gjelder omgrupperingsproposisjonen, som vi også har til behandling i dag, henviser jeg til de innleggene som kommer bl.a. fra saksordføreren fra Senterpartiet.