Helge Orten (Høyre), 2014-11-18:
Det har vi fått med oss! Det er jo veldig fint at denne debatten går på noe mer enn antall rundkjøringer og for og imot rundkjøringer, for det er jo ikke det det handler om. Jeg er veldig glad for at representanten Steffensen tar opp problemstillinga, for det det egentlig handler om, er kvaliteten og standarden på veinettet vårt, hvor viktig det er for både framkommelighet, miljø og sikkerhet. Veinettet vårt skal tjene mange formål. Noen veier er viktige transportårer mellom regionene våre og skal sørge for at vi får transportert varer og personer raskt, effektivt og trygt. Det er typisk europaveier og viktige riksveistrekninger. Slike veier bør utformes som det de nettopp er, viktige transportårer der veiene bygges for fart i størst mulig grad utenfor tettbygde områder og på en slik måte at trafikken ikke stopper unødig opp. Som statsråden var inne på, fart i seg selv er jo ikke for moro skyld, det er rett og slett fordi det skal gå raskere å komme seg fra A til B. Det skal være raskere for den som pendler, eller for den som frakter varene sine, men det skal også være på en trygg måte. Så det å diskutere høyere fart synes jeg bl.a. er et veldig godt arbeidsmarkedstiltak. Løsninga på dette, langs de viktige transportårene våre, er at vi bygger ut enten fullverdige firefeltsveier, eller at vi etablerer tilstrekkelige forbikjøringsfelt, og at vi bygger veiene våre med atskilte kjørefelt, så vi får mye tryggere og mer trafikksikre veier. På de viktigste europavei- og riksveistrekningene bør vi i størst mulig grad unngå tidsforsinkende kryssløsninger, enten det er rundkjøringer eller andre typer løsninger. Likevel finner jeg det kanskje litt vanskelig å være helt kategorisk på dette, siden en del av veinettet vårt i dag går i og rundt tettbygde strøk. Grunnen til det kan være at riksveinettet tjener flere hensikter og flere formål enn bare å være ren transportvei, men også ivaretar pendlertrafikken til og fra noen av de viktigste byene våre. Slik sett er det viktig å etablere gode avkjøringsmuligheter som i minst mulig grad sinker trafikken langs veien. I planlegginga av nye veier har det i altfor liten grad blitt lagt vekt på å legge de nye traseene utenfor bebyggelsen. Derfor har utfordringene knyttet til kryssløsninger oppstått. Eksemplet som representanten Steffensen viser til, og som er behørig omtalt både fra presidentskapet og ellers, kan være et godt, eller kanskje dårlig, eksempel i så måte. For framtidig planlegging må vi nok i større grad legge vekt på å legge disse veiene utenfor de etablerte traseene, sørge for å unngå for mange av de tettbygde områdene og heller legge til rette for at det blir etablert gode avkjøringsmuligheter fra de nye traseene. Så jeg er litt i tvil om det er standarder og normer, som for så vidt også representanten Sund var inne på, som er den største utfordringa, men heller om det blir gitt klare føringer både fra oss i Stortinget og fra departementet på hvordan dette skal løses gjennom framtidige både trasévalg og planleggingsprosesser. Representanten Steffensen har reist en problemstilling som må vektes betydelig sterkere i framtidig planlegging av riksveinettet vårt. Jeg er veldig glad for at statsråden har bekreftet at han er godt i gang med å gjennomføre det arbeidet, og departementet har tatt godt tak i det. Det er betryggende.