Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-16:
De samlede kostnadene til spesialisthelsetjenesten var i 2003 på 56,8 milliarder kr. I tillegg kommer syketransport i de samme tjenestene på 1,7 milliarder kr. Det er et ufattelig høyt tall. Til sammenlikning er hele kulturbudsjettet for 2004 på 4,5 milliarder kr – eller en tolvtedel av det Norge har i utgifter til sin spesialisthelsetjeneste. Det er ikke dermed sagt at disse utgiftene ikke er rimelige, eller at man ikke bør ha dem, men det understreker viktigheten av at ressursene brukes på en riktig måte til beste for hele befolkningen. SV tror at det er riktig å redusere den innsatsbaserte andelen av finansieringen av spesialisthelsetjenesten fra 60 pst. til 40 pst. Vi har i mange år tatt til orde for at den innsatsbaserte delen skal utgjøre en lavere andel, fordi vi tror at det har ført til en gal ressursbruk. Det har jo også vist seg at en rekke private virksomheter har kunnet tilby tjenester bare for 60 pst.-andelen, noe som synliggjør at en del av de godtgjørelsene som har vært utbetalt, sannsynligvis har ligget for høyt. Vi er skeptiske til at man skal implementere den innsatsbaserte modellen også innenfor psykiatrien, uten at man har utredet ulike modeller. En vesentlig årsak til at SV i dag går imot at man skal gjennomføre det, er at vi ser at ISF-systemet har hatt vridningseffekter som går på at de tyngste tilstandene, de som krever lengst behandling og som det er vanskeligst å diagnostisere og behandle, er de som underprioriteres i et slikt system. Innslaget av den typen plager som er kompliserte, langvarige og vanskelig å behandle, er naturligvis større innenfor psykiatrien enn innenfor mange andre fagområder. Vi er dermed redd for at nettopp de som har det største behovet, kan bli skadelidende med en slik modell dersom man ikke grundigere undersøker alternativer, og da med spesiell vekt på å ta vare på de brukerne, de pasientene, som har de største behovene. SV har i flere år tatt til orde for at reisekostnadene bør innlemmes i helseforetakene, og fikk gjennomslag for det i fjor gjennom et flertall med regjeringspartiene. Dette vil bli innført fra 1. januar 2004, og det er vi glad for. Vi tror at én konsekvens av dette vil være at man vrir tenkningen fra det å satse på at flere pasienter må reise langt for å få behandling, til at man i stedet gjør spesialisthelsetjenesten tilgjengelig flere steder lokalt for befolkningen. Det er etter vårt syn en helt riktig utvikling. Samtidig ser vi at utgiftene på en del områder har økt betraktelig de senere årene, mer enn det som kan synes rimelig. Eksempelvis har det vært betydelige økninger både til laboratorietjenester og til røntgentjenester, uten at det finnes noen rimelig grunn til at slike kostnadsøkninger skal skje. SV går inn for at både når det gjelder private laboratorier og røntgeninstitutter, og også avtalespesialister og psykologer, bør all refusjon skje til helseforetakene, som så gjennom avtaler forestår utbetaling til de private virksomhetene. SV ønsker ingen sidestilling av offentlige og private sykehus og sykehusavdelinger. Vi ønsker at all refusjon som skal skje til privat virksomhet, skal skje gjennom avtaler med det enkelte helseforetak, og at selve godkjenningen av sykehusene og sykehusavdelingene skal skje i Stortinget gjennom vedtak av nasjonale helseplaner. Vi er glad for at Regjeringen har vektlagt å se på finansieringsmodeller for fødestue og for virksomheter ved sykestue eller på annen måte der man har desentraliserte aktiviteter, og at helseforetakene nå skal inngå avtale med fødestuen for finansiering. Vi ser at man nå vil få på plass en finansieringsmodell både for dialyse og cellegiftbehandling, men SV mener at man må utvikle modellen videre til å gjelde også andre virksomheter knyttet til sykestuemodellen, slik at mer av virksomheten kan foregå utenfor sykehus. SV er opptatt av at det forebyggende helsearbeidet også må kunne skje i regi av spesialisthelsetjenesten, og være miljørettet og ikke nødvendigvis individbasert, og her ønsker vi å videreutvikle finansieringsmodeller som gjør det enklere for sykehusene å ta vare på og videreutvikle det forebyggende helsearbeidet i regi av spesialisthelsetjenesten. Til slutt tar jeg opp de forslagene som vi har i innstillingen.