Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2012-03-20:
Mens jeg synes vi hadde veldig gode debatter om matavfall og om biogass, føler jeg at denne debatten ikke kommer utover slagordplanet. Man klarer ikke å ta tak i de reelle avveiningene som Stortinget må gjøre i forhold til den avveining at vi ønsker å tillate snøscootervirksomhet for en del formål i Norge. Men det store flertallet av folket ønsker også at det skal være klare begrensninger i hvordan snøscootervirksomheten skal utformes. Motorferdsel i utmark er i utgangspunktet forbudt. Loven tar ikke sikte på å hindre nødvendig motorisert ferdsel til anerkjente nytteformål. Det er derfor altså riktig, som Erling Sande var inne på, at regjeringen har åpnet opp for en mer utstrakt bruk av motorferdsel med scooter på viktige områder – for å kjøre funksjonshemmede, for ulike former for nyttekjøring og næringskjøring – slik at det skal bli en bedre balanse på de områdene. Mye fornuftig kjøring er det åpnet opp for. Samtidig medfører motorferdsel i naturen en rekke ulemper og skader – støy, terrengskader, forstyrrelser av dyrelivet og konflikt med friluftslivet. Det er også årsaken til at det er et stort, stort flertall i befolkningen, og i alle grupper, som systematisk over tid har avvist det frisleppet som enkelte representanter her tar til orde for. Det viser systematiske meningsmålinger fra 2000 og på forskjellige tidspunkter opp til nå, senest i Nationen 5. mars 2012. Da svarte 57 pst. av de spurte i Nationens distriktsbarometer nei på spørsmålet om det burde bli enklere å få kjøre snøscooter i skog og på vidde. Spørsmålet var veldig enkelt: Bør det bli enklere å få lov til å kjøre snøscooter i skogen og på vidda? 57 pst. av befolkningen sier altså nei. Og mer enn det: Det er ikke slik at det var et flertall i Oslo og Bergen som overkjørte distriktene, det var et flertall i Distrikts-Norge for samme syn. Det var et flertall i alle grupper for samme syn, unntatt Fremskrittspartiets velgere. Uansett hvordan man ellers fordelte det – på forskjellige partier, på by og land osv. – var det et flertall som mente at man skulle ha begrensninger av hensyn til den ro og fred og den form for friluftsliv vi er vant til i Norge. Når man ser på hvordan situasjonen er blitt i Sverige, og hvordan den er i Finnmark, tror jeg det er den alminnelige oppfatning at vi ikke skal ha en scooterkultur og en scooterpolitikk i hele landet som den de har i Sverige, og den de har i Finnmark. Så er da spørsmålet: Hvilke fornuftige tillempninger kan gjøres innenfor en slik ramme, nemlig at det må være en balanse mellom dem som ønsker å kjøre scooter, og dem som ønsker å kunne ferdes i skog og mark og på vidde uten å bli forstyrret av scooterkjøring? Det er ikke aktuelt å avvikle prøveprosjektet før vurderingen av motorferdselsregelverket er avsluttet, så de som er i kommunene, kan være trygge på at det vil bli videreført. Vi vil ikke sette i gang den samme prøveordningen på landsbasis, men regjeringen vil se på muligheter for å komme kommunene i møte ved å gi kommunene større myndighet til å bestemme om de vil åpne for etablering av scooterløyper, og hva slags regelverk det i så fall kan følge. Men det må samtidig skje på en måte som tar hensyn til det store, tause flertallet i befolkningen som ønsker at det skal være en balanse her. La meg illustrere dette med et konkret eksempel for å få debatten litt vekk fra slagordplanet. Én av de kommunene som har hatt forsøksvirksomhet, er Vinje kommune – med en utmerket SV-ordfører. I Vinje kommune er det åpnet for forsøk med scooterkjøring. Nesten ikke noe av det er i fjellet, det er stort sett i skog. Dette er scooterløyper som går fram og tilbake i Vinje kommune, de er ikke koblet til noe nett i nabokommunene, og det er bare medlemmer av Vinjes scooterklubber som kan kjøre på dette nettet. For å være medlem av Vinjes scooterklubber må man ha bostedsadresse i Vinje. Det siste er ikke noe som Vinje kommune eller myndighetene har bestemt. Det har grunneierne bestemt. Jeg tror alle forstår at i det øyeblikk man utvider et sånt nett i Vinje til også å være et sammenhengende nett til Tokke, Seljord, Fyresdal, Nissedal, jeg kan ikke ta geografien helt i hodet, hvor man kan kjøre mange titalls mil rundt i Vest-Telemark – hvordan man skal kunne avgrense det til bare dem som bor der, vet ikke jeg – vil det nesten sikkert komme krav om at folk fra Skien og Porsgrunn, fra Bø og Oslo skal kunne kjøre på det nettet, og da også selvsagt, ut fra likebehandlingsprinsippet, dansker, tyskere og folk fra hele Europa. Da får man noe helt, helt annet enn dagens forsøk, som er avgrensede ordninger som har vært veldig vellykte i mange kommuner. Det er denne balansen mellom å bygge på det positive i forsøket og ikke slippe opp for noe som jeg tror veldig få egentlig ønsker, vi vil forsøke å nå.