trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2007-12-14:
Selvfølgelig har vi tro på at vi skal få større økonomisk avkastning når vi har investert i de bedriftene som vi politisk har valgt å investere i. Dette er jo en ideologisk diskusjon, for Høyre har jo aldri vært noen forkjemper for at staten skal gjøre de store investeringene. Det er private som skal gjøre det. Representanten Flåtten bør ta seg en tur til Nigeria og se hvordan effekten er av det. Vi har vist at Hydro gjennom snart 100 år – og også Statoil – har vært utrolig viktige for det norske samfunnet, både i forhold til økonomisk avkastning og i forhold til utviklingen av industri i Norge.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-12-14:
Det er en interessant debatt. Fremskrittspartiet har jo mer penger enn alle andre til sine formål. Vi har jo i diskusjonen nå fått avklart at Fremskrittspartiet aksepterer at olje- og gassektoren er et område som en definerer som viktig for et strategisk eierskap, og videre at en ønsker å ha en betydelig eierpost og mener at 33 pst. er dekkende. Samtidig hører vi gjentatte ganger at det også er kommersielle hensyn som ligger bak Fremskrittspartiets politikk. Da er spørsmålet: Når det gjelder det nedsalget som skjedde i Statoil i sin tid, kunne vi få høre Fremskrittspartiets talsperson med klare ord gi uttrykk for om det har vært fordelaktig økonomisk for det norske folk å selge seg ned i Statoil – fra det tidspunktet det skjedde, og fram til i dag?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-12-14:
Jeg vil også kommentere den økte statlige eierposten i StatoilHydro fra 62,5 pst. til 67 pst. 67 pst. – to tredjedels flertall – er en viktig grense i ethvert selskap. Senterpartiet er glad for flertallet i dag. Ikke bare regjeringspartiene, men også Kristelig Folkeparti støtter opp om flertallsinnstillingen. Ved stortingsbehandlinga av statens eierskap i Statoil i 2001 var det, som SVs Heikki Holmås sa, et mindretall, og det mindretallet bestod den gangen av Senterpartiet og SV. De partiene er i dag i et flertall, og det er svært gledelig. Det er riktig at jeg på vegne av Senterpartiet i forbindelse med næringskomiteens behandling sa at olje- og gassektoren i dag er slik at vi har en olje- og gassdrevet økonomi som har en kort historisk periode. Jeg sa det fordi det er viktig å ha fokus på at oljeproduksjonen nå faller mer enn det som er budsjettert. Det gjelder også i kommende år. I den sammenhengen som det ble sagt, var imidlertid fokuset å satse på framtida – i betydningen fornybar energi. Det er imidlertid ikke slik å forstå at en ikke må husholdere med sitt eierskap til olje og gass på den klokeste måten, for en står sjølsagt overfor mange rike år, ikke minst på gassektoren, i det norske samfunnet. Det utvikler seg her en kultur fra opposisjonen, kanskje klarest anført av Høyre, at det å plassere overskudd av nasjonal kapital ved å kjøpe deler av utenlandsk virksomhet er mer høyverdig og mer trygt enn å kjøpe deler av norsk virksomhet – her snakker vi om olje- og gassressurser. Fra mindretallets side, Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre, blir det pekt på at dette er en mer usikker aksjeinvestering, som om en har noe mer grundige vurderinger av i hvilken grad investeringer eksempelvis i Citibank skulle være mer sikre aksjeinvesteringer i framtida. Det er sjølsagt ikke grunnlag for det. Det som flertallet, med Kristelig Folkeparti, nå gjør, er – som det tidligere er sagt – klart i tråd med sterke folkelige strømninger, at dette er viktig nasjonalt anliggende, hvor en kombinerer både et kommersielt og et strategisk eierskap. Det blir sagt at det statlige eierskapet ikke er klokt, ikke er framtidsrettet. Da vil jeg peke på at det som skjer internasjonalt nå, er det motsatte. Det som er moderne, det som er framtidsrettet hos en rekke statsledere rundt om, er å sikre, dersom en har økonomisk evne til det, et strategisk nasjonalt eierskap. Det er derfor veldig gledelig at vi er kommet til det som vi nå får vedtatt, nemlig at vi retter opp en svakhet fra 2001, da en solgte seg ned. Vi i Senterpartiet er svært fornøyd med det.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-14:
Det er spennende å følge debatten, men jeg tenkte jeg skulle forholde meg til det som er sakens kjerne her, nemlig at vår regjering åpner for – som følge av den sammenslåingen som har skjedd mellom Statoil og Hydro – å kjøpe seg opp til 67 pst., og det skal gjøres fra statens side. Det mener vi er viktig for våre nasjonale og strategiske interesser. StatoilHydro er i dag et selskap som fullstendig dominerer norsk sokkel, og vi synes det er riktig å ha det strategiske eierskapet. Staten eier jo oljen når den ligger i bakken, men ved å sikre oss to tredjedels flertall over StatoilHydro, vil vi også eie og ha en strategisk kontroll over hele løpet til oljen, fra den ligger i bakken og til den kommer på bensintanken til de forskjellige bilene i Norge eller eksporteres ut av landet. Det er viktig for staten å ha kontroll over dette. Det er strategisk for oss å ha den kontrollen over StatoilHydro. Vi ser det i forhold til nordområdene og den utviklingen som skjer der, den politikken som føres. Det er en fordel for StatoilHydro å ha staten som eier, som en trygg og dominerende eier. Selv om det ikke kommenteres bredt, verken i norske eller internasjonale medier, legger den observante, samfunnsengasjerte borger merke til at det er Russlands president som ringer til den norske statsminister og gir beskjed om at vi får delta i utviklingen av Sjtokman på russisk sektor. Det er en omplassering av kapital. Vi flytter penger fra andre aksjer over til StatoilHydro-aksjer. Det er en eiendel, en viktig eiendel, å ha for Norge. Med de endringene vi gjør nå, sikrer vi oss det som jo lenge har vært et SV-ønske. Vi sikrer oss igjen en sterk kontroll over StatoilHydro i årene som kommer. Vi vet at dette er populært hos det norske folk. Vi behøver ikke gå langt tilbake i tid for å huske debatten om nedsalget i Statoil, da vi i sin tid solgte oss ned. Det er kjent hva SVs holdning var den gangen, og vi vet at det norske folk er glad for at vi har et sterkt og godt eierskap i StatoilHydro.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2007-12-14:
La meg bare først understreke at jeg tror ingen av opposisjonspartiene er for slavearbeid, selv om vi ser problemet med gjennomføringen av dette forslaget. Bare for å vise noe av problemstillingen: Jeg har nå fått tak i et utkast til en forskrift som skal følge loven som er sendt ut på høring. Her viser man til at man skal kreve lønn i henhold til «tariffavtale, regulativ eller det som ellers er normalt for vedkommende sted og yrke». Og i neste setning står det: «Dette gjelder også for arbeid som skal utføres i utlandet.» Da må man jo begynne å lure på om vi er i ferd med å vedta et lovforslag som medfører at hvis f.eks. en kommune skal gå til innkjøp av en modulbarnehage fra f.eks. Estland, må kommunen kreve at arbeiderne i Estland følger norsk tariffavtale, norske arbeidsvilkår, norsk arbeidsmiljølov, norske lønnsforhold, osv. Eller er det andre hensikter som ligger bak her? Blant annet har man etter § 12 i forskriften også et ansvar for å følge opp og ta stikkprøver. Det hadde vært veldig greit om statsråden kunne klargjøre dette punktet, for det er en del av de spørsmålene vi stiller oss.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2007-12-14:
Jeg har egentlig to spørsmål, men jeg tror ikke jeg rekker begge, vi får se. Det gjelder saken som har vært i EU-domstolen. Nå kan det hende at det begynner å nærme seg en avgjørelse der, eller at noe har kommet, men det er ikke jeg opplyst om. Det er en sak som er veldig lik det forslaget vi har nå i forhold til innvirkning når det gjelder EØS, og vi har sågar holdt innlegg i den saken. Hvorfor vil ikke statsråden avvente en endelig dom derfra, sånn at vi er sikre på at vi nå ikke er med på å vedta noe som strider mot EØS-retten?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-14:
Statsråden holdt et engasjert innlegg mot sosial dumping. Det er fint at Regjeringen i likhet med opposisjonen har et slikt engasjement. Dessverre er dette nok en sak hvor Sosialistisk Venstreparti tror at de kan løse et stort samfunnsproblem bare ved å vedta en lovparagraf i Odelstinget. Jeg tror behandlingen av denne saken viser ganske klart at dette er et lovforslag som ikke kommer til å ha noen påviselig effekt i forhold til sosial dumping. Derimot kommer forslaget til å ha store konsekvenser for overholdelsen av anbudsregelverket. Regjeringen har heller ikke foreslått et kontrollsystem som gjør at man vil kunne overvåke om dette faktisk blir fulgt opp. Er det slik at Regjeringen nå foreslår et komplisert regelverk og så legger kontrollansvaret hos kommunesektoren for å unngå å få informasjon om at regelverket ikke blir fulgt opp?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-14:
Jeg blir litt oppgitt over Regjeringens holdning til innkjøpsregelverket. Statsråden sa nettopp at det vi vedtar i dag, gjør innkjøpsregelverket mer komplisert. Vi vet at innkjøpsregelverket blir brutt systematisk av hele offentlig sektor – fra kommune til fylkeskommune, til statsetatene, sykehusene og opp på direktoratnivå. Det er et enormt samfunnsproblem at de offentlige innkjøpene på 280 milliarder kr ikke blir gjort i samsvar med anbudsregelverket. Regjeringen kommer så med et nytt og svært komplisert regelverk som vil forverre denne situasjonen, og tar seg ikke engang bryet med å innføre en kontrollordning som gjør at man får sjekket ut at dette vil bli fulgt opp i virkeligheten. Det er ganske åpenbart at dette ikke vil bli fulgt opp. Da er mitt spørsmål til statsråden: Hvilken betydning har det at Odelstinget vedtar denne lovendringen, når vi allerede nå kan slå fast at dette ikke vil bli fulgt opp av kommunesektoren, slik Kommunenes Sentralforbund har gitt uttrykk for?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-14:
Høyre står sammen med regjeringspartiene i innstillingen til denne proposisjonen, og saksordføreren har redegjort for saken på en god måte. Jeg skal ikke dra ut debatten, men vil understreke at det er viktig for Høyre at reguleringene i denne sektor gir grunnlag for konkurranse på like vilkår. Det må ikke være slik at de som driver en lovlydig virksomhet, blir konkurrert ut av aktører som tar snarveier på tvers av lover og regler. Derfor har bransjeorganisasjonene vært positive til dette lovforslaget, og det er noe som Høyre legger vekt på. Høyre mener at lokaldemokratiet bør styrkes. Lokale politikere kjenner de lokale forhold og er valgt av velgerne, som vil ha innflytelse i sine lokalmiljø. Derfor er det et godt prinsipp at åpningstidene for serveringssteder skal fastsettes av det kommunale selvstyret. Høyre har i den anledning gitt uttrykk for i våre merknader i innstillingen at dette også burde gjelde for alkohollovens regler for salgs- og serveringstider, i butikk og på skjenkesteder. Dette er ganske analoge regelverk, og de samme prinsippene bør gjelde på dette området. Men dette er et tema som vi må komme tilbake til på andre måter. Høyre støtter også skjerpelsen av politiets rett til å stenge et serveringssted fra fire til sju dager, og at kommunen også får større muligheter til å stenge et serveringssted. Det er dessverre nødvendig med sanksjoner som virker i en slik næring, som dessverre også har hatt en kriminalitetsutvikling i de siste årene. I så måte er dette lovforslaget et godt bidrag.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-14:
SV og jeg er glad for at Regjeringa og statsråden går i front i arbeidet med å bekjempe sosial dumping. Jeg må si at jeg er overrasket over at opposisjonen graver seg ned i detaljer. De prøver på en måte å problematisere dette langt mer enn det fortjener – man ser ikke skogen for bare trær. Jeg synes det er synd at man ikke ser hvor viktig det er at Regjeringa går i front og bekjemper dette. Det er minst tre grunner til at det er viktig. For det første er det viktig at de bedriftene som faktisk prøver å drive seriøst, og som følger lover og regler, ikke opplever at det er noen som ikke følger reglene og dermed får konkurransemessige fortrinn, fordi de rett og slett gjør ting som ikke er i samsvar med det vi ønsker. For det andre er det viktig i forhold til arbeidstakerne. I Norge er det en kvalitet at arbeidstakerne har hatt tariffer og lover og regler å holde seg til som har gjort at vi har hatt spilleregler i arbeidslivet som vi har vært stolt over. Det vi ser nå, er at mange gir blanke i disse tariffene og spillereglene, og dermed er det arbeidstakerne som får svi for det ved at de blir kraftig underbetalt. Dermed blir det et stort problem hvordan de skal klare seg, og hvordan de skal ta vare på seg sjøl og sin familie. Men det aller viktigste er at hvis ikke vi gjør noe med sosial dumping i Norge og det offentlige går i spiss, vil vi etter hvert få en annen type samfunn i Norge som jeg ikke tror vi er tjent med. Det som skjer, er at vi vil bygge opp en ny underklasse. Den underklassen består ikke først og fremst av nordmenn, men av importert arbeidskraft. Det betyr at hvis vi ikke får bukt med dette problemet, kommer det inn folk fra Øst-Europa, fra Asia og fra Afrika som jobber her i Norge for latterlig lave lønninger, og som faktisk er nødt til å leve på en annen måte for å fungere i samfunnet, for kostnadene ved å bo i Norge er relativt like for alle – vi må ha hus, vi må ha transport, klær, mat, vi må ha forsikringer, vi må ha tannlege osv. Det er klart at hvis vi får aksept for at enkelte får 30, 40 eller 50 kr timen for å jobbe i en restaurant eller på en byggeplass, og hvis dette får utarte, får vi en ny type underklasse som vil få helt andre sosiale vilkår å leve under. Derfor er det så viktig at vi er tydelige – også fra Regjeringas side – på at dette er uakseptabelt. Vi ønsker ikke å ha sosial dumping. Derfor er vi nødt til å ta et oppgjør med det. Staten og det offentlige må gå i spiss. Vi må også forvente at de private følger etter. Dette er en svært viktig sak, som jeg er glad for at statsråden og Regjeringa er såpass tydelige på.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-14:
Vi skal i dag vedta endringer i lov om serveringsvirksomhet. Det er en samlet næringskomite som foreslår disse endringene. Jeg regner ikke med at det blir den helt store debatten en fredags ettermiddag, når man har en samlet komite. Jeg skal bare kort si hva som er bakgrunnen for disse endringene. Man ønsker ikke at det skal gi noen konkurransemessige fortrinn å drive uryddig. Derfor ønsker vi å stramme opp loven noe og gi stabile rammevilkår for dem som driver innenfor serveringsnæringen. La meg nevne tre–fire forhold, for å være litt konkret. For det første har det vært slik at de som har drevet med salg av varme pølser i dette landet, har vært unntatt fra denne loven. De blir nå omfattet av loven. Det betyr at gatekjøkken og kiosker og andre som oppholder seg på gaten og selger varme pølser, også må forholde seg til loven, slik som andre må. For det andre skjer det endringer i forhold til kommunene. Kommunene får større sjølråderett i forhold til å bestemme åpningstider. Kommunene får også muligheten til midlertidig å stenge serveringssteder. Det ligger også i loven. Også når det gjelder politiet, er det et par endringer. For det første har de mulighet til å utestenge personer fra serveringssteder. I tillegg har de tidligere hatt lov til å stenge serveringssteder i fire dager, nå blir det utvidet til sju dager. Her skjer det altså en del endringer. Det er viktige oppryddinger, og det er for så vidt også innstramminger. Men det er bra for næringen, slik at den har stabile rammevilkår og kan drive så seriøst som mulig.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-14:
Kampen mot sosial dumping er viktig og krev difor effektive og treffsikre tiltak. Forslaget som vi har til behandling i dag, har samanheng med EØS-avtala. Spørsmålet er då: Ser statsråden at det ville ha vore ein fordel å ha fått behandla tenestedirektivet før me fekk denne saka til behandling? Når eg først er inne på tenestedirektivet: Stortinget har fleire gonger spurt kva tid det skal koma til behandling i denne salen. Kan statsråden samtidig gje ein liten peikepinn om kva tid Stortinget får seg førelagt tenestedirektivet?
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-14:
Det er litt merkeleg å forstå kritikken frå opposisjonen, for representanten Fostervold sa i sitt hovudinnlegg at dette var å skyte sporv med kanonar, mens han sjølv i replikkrunden no, og òg representanten Torbjørn Hansen frå Høgre, i stor grad problematiserer og seier kor vanskeleg og forferdeleg dette kjem til å bli. Ja, vi tek høgd for at dette er krevjande for innkjøparar, det er noko nytt å forhalde seg til. Samtidig er hovudmålet å ha ryddige kontraktar og å sikre like løns- og arbeidsvilkår òg for dei vi hentar inn frå utlandet for å gjere ein viktig jobb i dette landet. Det er det som er det overordna. Det står tydeleg i proposisjonen at dersom arbeidet skal gjerast i eit anna land, er det dei løns- og arbeidsvilkåra som er normale i det distriktet i det landet der arbeidet vert utført, som gjeld. Det står i proposisjonen, og det er det vi held oss til.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-14:
Nei, tvert imot, vi legg kontrollansvaret på dei som skal inngå kontraktane. Det er det einaste riktige å gjere. Det er kommunane som skal inngå kontraktane, som må sørgje for at ein når ein skriv kontrakt med leverandøren, har løns- og arbeidsvilkår i tråd med det som lovpålegget føreset. Det er forunderleg å høyre at ein på den eine sida seier at dette ikkje kjem til å ha nokon effekt i det heile, medan det på den andre sida ikkje er grenser for kor vanskeleg det vert om dette vert gjennomført. Eg trur at dei aller fleste kommunane, og òg dei fleste private bedriftene, er veldig opptatt av å få ryddige arbeidsforhold i den norske arbeidsmarknaden. Det er eit konkurransefortrinn for dette landet at vi har ryddige forhold mellom arbeidstakar- og arbeidsgivarorganisasjonane, nedfelte i lov og avtaleforhold. Med denne lova skal vi prøve å unngå å lage eit A-lag og eit B-lag, der B-laget utkonkurrerar dei seriøse norske bedriftene – eller for den del dei seriøse utanlandske bedriftene – som ynskjer å konkurrere på vilkår som gir anstendige løns- og arbeidsvilkår for innbyggjarane.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-14:
Eg registrerer at det er stor tilslutning til arbeidet mot sosial dumping frå alle parti, unntatt Framstegspartiet, i Stortinget. Det er eg veldig glad for. Men det eg er litt lei meg for, er det som representanten Haugen var inne på i sitt innlegg: Viss det er så viktig, burde ein ha teke seg bryet med i alle fall å leggje fram eit alternativ i staden for berre å stemme imot lova. Kva er alternativet viss ein skal vente på all verdas behandling, t.d. når det gjeld tenestedirektivet, som kan ta tid? Eg har ikkje tenkt å kommentere tidsperspektivet på det i dag. Men òg arbeidet med eventuelle andre internasjonale regelverk vil ta tid. Tida går, og Arbeidstilsynet fortel oss at omfanget av alvorlege tilfelle av sosial dumping aukar. Skal vi då sitje og sjå på? Nei. Denne regjeringa vel no å ta eit aktivt grep – innføre ILO-konvensjonen som vi varsla i Soria Moria, òg i kommunal sektor, slik at heile offentleg sektor er med – i staden for å sitje og vente på at andre skal bli ferdige med eventuelle andre tiltak ute.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-14:
Det er fordi vi òg har tenkt over om det er sannsynleg at EØS-reglane skulle vere til hinder for at vi gjer det grepet som vi gjer i dag, og har kome til det motsette. Vi har kome til at alt tyder på at det vi gjer i dag, kan godtakast av EU-retten. Det står som sagt òg i stortingsproposisjonen. Det er m.a. ni EU-medlemer som har ratifisert konvensjonen. Det er i seg sjølv ein sterk indikasjon på at bruk av arbeidsklausular i offentlege kontraktar er eit allment akseptert verkemiddel i offentleg internasjonal rett. Ein kan vise til EU sitt anskaffingsdirektiv, som er gjennomført i norsk rett gjennom forskrift av 7. april 2006 om offentlege anskaffingar, som spesifikt godkjenner kontraktsvilkår som handlar om sosiale omsyn. Eg trur at her skjer det mykje òg i EU-samanheng, utan at ein slår ned på det. Det er sjølvsagt signal om at dette er akseptert. Vi vel å gjere dette fordi det er viktig å gjere det. Vi har eit aukande omfang av sosial dumping, og difor innfører vi ei lov mot det.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-14:
Eg må seie eg reagerer litt på påstanden frå representanten Torbjørn Hansen om at kommunar og statlege verksemder systematisk bryt lov om offentlege anskaffingar – det gjer dei ikkje. Men at det finst for mange brot, det er riktig. Kvifor det finst så mange brot, har representanten Torbjørn Hansen og eg diskutert fleire gonger. Det er fleire årsaker til det, fyrst og fremst eit regelverk som var komplisert, som vi har endra. Frå 1. januar i inneverande år fekk vi på plass eit nytt regelverk som har gjennomgått både språkleg opprydding – slik at det vart enklare å forstå – og ikkje minst opprydding i forhold til kompetanse. Med den kommuneøkonomien som førre regjering leverte, er det på desse områda typisk at kommunane måtte kutte i kompetansen og dermed ikkje har tilstrekkeleg kompetanse blant dei tilsette når det gjeld lov om offentlege anskaffingar. Det tredje er mangel på instansar som kan rettleie og lage gode verktøy for offentlege innkjøparar. Det får denne regjeringa òg på plass frå nyttår, gjennom det nye direktoratet, i tillegg til alt det rettleiingsverktøyet som departementet dette året har utarbeidd sjølv.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2007-12-14:
Endringene som er foreslått i lov om offentlige anskaffelser, vil innebære at alle offentlige innkjøpere må kreve at leverandører og underleverandører tilbyr sine ansatte normale lønns- og arbeidsvilkår. Det er et viktig tiltak og et ledd i Regjeringens arbeid mot sosial dumping. Næringskomiteen har hatt en åpen høring om saken, og der kom flere holdninger til uttrykk. Noen støttet forslaget, andre var kritiske. Flere mente at det var behov for å gjøre enkelte presiseringer i lovteksten. Dette har vi fulgt opp, og flertallet i komiteen foreslår i innstillingen noen endringer i forhold til den opprinnelige lovteksten. For det første har vi presisert at arbeidstakerne skal sikres lønns- og arbeidsvilkår som ikke er dårligere enn det som følger av landsomfattende tariffavtaler. I proposisjonen fra Regjeringen var det vist til tariffavtaler, noe som ble litt upresist. Under høringen kom det fram at også uorganiserte bedrifter kan ha interne tariffavtaler, f.eks. med utgangspunkt i en tariffavtale fra et annet land. Dette er ikke intensjonen med loven, og derfor mente vi denne presiseringen var nødvendig. Videre har vi foreslått at henvisningen til regulativ skulle fjernes, da også dette ble noe upresist. Med disse endringene mener vi at vi på en god måte har fulgt opp svakheter ved lovteksten som ble påpekt under høringen. Opposisjonen sier de er tilhengere av tiltak mot sosial dumping, men vil ikke støtte framlegget. Begrunnelsene i merknadene er flere, noen medfører ikke engang riktighet. Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre mener lovforslaget åpner for å kreve norske lønns- og arbeidsvilkår for arbeid som utføres i andre land. Da kan de ikke ha lest proposisjonen, som statsråden var inne på. Der står det tydelig at arbeidstakere skal sikres lønns- og arbeidsvilkår som ikke er mindre fordelaktige enn det som gjelder for samme type arbeid i samme geografiske område. For meg framstår dette som vikarierende argumenter. Hvordan kan representanten Hansen mene at et lovforslag som stiller krav til at ansatte i leverandørbedriftene skal ha normale lønns- og arbeidsvilkår, er markeringspolitikk? En rekke undersøkelser og oppslag i media viser at en betydelig andel av utenlandske arbeidstakere her i landet, f.eks. innenfor byggebransjen, jobber utenfor tariff. Regjeringen vil gjøre noe med dette, og det er jeg glad for. Jeg deler Regjeringens syn på at det offentlige som oppdragsgiver har et særskilt ansvar for å opptre seriøst og motvirke sosial dumping. Det er viktig at det offentlige som oppdragsgiver stiller krav til både arbeidsstandard og arbeidsmiljø for arbeidstakerne. Det bidrar vi til gjennom denne lovendringen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-27:
Fremskrittspartiet er positivt til at Regjeringen her ønsker en klar lovfesting av DNA-testing og alderstesting. Det er fornuftig, men som vanlig går ikke Regjeringen langt nok. For verken med hensyn til alderstesting eller med hensyn til DNA-testing er det klare føringer i lovteksten på at dersom man motsetter seg den type testing, vil det få konsekvenser for søknaden. Det mener vi helt eksplisitt bør fremkomme, slik at man gir et klart signal om at dersom man ikke samarbeider med norske myndigheter for å frembringe korrekt informasjon, skal man vite at det får konsekvenser for søknaden. Det blir lett litt naivt og snillistisk når man ikke i klartekst uttaler det, men bare antyder at det kan være gjenstand for vurdering i forbindelse med søknad. Det mener Fremskrittspartiet er altfor lite klart. Vi burde helt klart understreke at det vil få konsekvenser – og det bør også få konsekvenser. Konkret i forhold til alderstesting: Det er litt trist at man ikke ønsker å benytte alderstesting for å avsløre barnebruder. Vi har eksempler på personer som er blitt giftet bort helt nede i 12-årsalderen, med falske identitetspapirer til Norge. Dette kunne vært et bra virkemiddel også for å stoppe den typen helt håpløse og groteske handlinger som har blitt avslørt flere ganger. Da er det skuffende at statsråd Bjarne Håkon Hanssen ikke ønsker å benytte alderstesting også for å avsløre barnebruder. Vårt hovedanliggende i forhold til dette er at vi selvfølgelig subsidiært vil støtte forslaget fra Regjeringen. Men jeg står igjen og lurer på hvorfor man ikke kan sende et klart signal om at hvis man ikke samarbeider med norske myndigheter, hvis man ikke gjør det man kan for å fremlegge korrekt og relevant informasjon, men tvert imot motarbeider myndighetene i å frembringe slik informasjon, vil det gi utslag i forhold til f.eks. en asylsøknad. Dette bør komme frem i klartekst. Det ville ikke være ekstremt å uttrykke det eksplisitt i loven, slik at det også gir en klar signaleffekt. Jeg tror også det ville gjort arbeidet lettere for utlendingsmyndighetene hvis det frembringes korrekt informasjon, både i forbindelse med DNA-testing og med alderstesting. Ellers har Fremskrittspartiet også vist til at vi gjerne ser at DNA-testing er noe som også benyttes ved innføring av et forbud mot søskenbarnekteskap, som vi tar veldig klart til orde for. Søskenbarnekteskap har helsemessige implikasjoner som tilsier at det ikke er bra i det hele tatt – økt dødsrisiko i tidlig alder, økte skader etter fødsel, pluss at det har en kobling til tvangsekteskap. Vi ser bruk av DNA-testing som en mulighet for å avsløre også søskenbarnekteskap. På vegne av Fremskrittspartiet tar jeg med dette opp våre forslag.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-27:
Problemstillingen er at når man i lovteksten ikke eksplisitt sier at manglende vilje til å samarbeide om å frembringe opplysninger, vil føre til avslag, sier man også at det her skal gjøres en viss grad av skjønnsutøvelse fra utlendingsforvaltningens side. Nå er det vel slik – i hvert fall fra mitt ståsted – at man ikke kan ha den store tilliten til måten skjønn utøves på av utlendingsforvaltningen. Det har vi sett i en rekke andre saker. Man gir dermed en mulighet til å anvende systemet på en måte som Stortinget ikke ønsker – kanskje i større grad enn det som er tilsiktet både fra Regjeringens og fra Stortingets side. Statsråden nevnte at det finnes en rekke eksempler på at man må kunne avvike fra det som man anser å være hovedregelen, nemlig at det skal få konsekvenser for søknaden. Kan statsråden nevne noen eksempler, for han sier at her er det mange eksempler? Jeg vil gjerne høre eksempler på tilfeller hvor dette skal komme til anvendelse.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-27:
Det er selvfølgelig ingen uenighet om at rettsstaten som prinsipp ligger fast, men det har først og fremst å gjøre med hvordan man velger å utforme en slik ordning som Fremskrittspartiet her har foreslått. Det er helt grunnleggende at dette ikke er i strid med rettsstatens prinsipper, og er dermed også i hovedsak, etter vår mening, i tråd med EMK. Referansen til Nederland er i høyeste grad relevant. Her er det en uenighet mellom meg og statsråden om den praksisen som utøves i Nederland. Men det kan vi se nærmere på. Mitt poeng og mitt spørsmål til statsråden er følgende: Det ligger vesentlige hindringer i internasjonale konvensjoner for gjennomføring av det som er fornuftig nasjonal politikk. Vil statsråden ta initiativ til å se nærmere på de konvensjonene som Norge er bundet av, og eventuelt revurdere/reforhandle deler av det?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-27:
Det denne debatten først og fremst har vist, er at flertallet i denne salen ikke har vilje til å gjøre noe med saker à la Krekar-saken, og så gjemmer man seg bak noen internasjonale konvensjoner. Man viser til rettsstatsprinsippet og sier man kan ikke gjøre noe på grunn av norske forpliktelser og rettsstatsprinsippet. Da må jeg si at jeg blir litt opprørt. Er det et parti som virkelig tar rettsstatens prinsipper på alvor, er det nettopp Fremskrittspartiet. Det er ingen problemer med å innarbeide denne typen tiltak og forene dem med gode rettsstatsprinsipper. Da er det i hovedsak to ting vi må ivareta. For det første at en forvaring ikke er tidsubegrenset. Det må være en tidsavgrensing – det er det første. Dernest må vi ha en mulighet for å anke. Dette er selvfølgelige ting i en rettsstat, som også Fremskrittspartiet selvfølgelig føler seg forpliktet av. Men det å si at dette generelt er å sette f.eks. Krekars rettssikkerhet i fare, mener jeg blir spesielt, når det eneste man gjør er å henvise til formuleringer i EMK. EMK er ikke den eneste riktige sannheten i forhold til grunnleggende verdier og grunnleggende prinsipper. Det er mange forhold i EMK som kan diskuteres. Det er en rekke nasjoner som i sin behandling av nasjonale konvensjoner, tar forbehold på en rekke områder. Norge er det landet som svelger alt rått. Så det er ikke noe spesielt at et land tar forbehold eller avstår fra å tilslutte seg deler av internasjonale konvensjoner. Det at noe står i EMK, gjør det ikke til det eneste riktige. Vi kan på eget grunnlag vurdere å ivareta viktige rettsstatsprinsipper, og jeg ser ingen problemer med at vi faktisk også skal klare det i nettopp denne saken. Så synes jeg det blir litt naivt når representanten Tørresdal fra Kristelig Folkeparti kommer med et utsagn om at man ikke kan «sperre inne mennesker som ennå ikke har gjort noe galt.» Vi snakker om personer som vurderes å være en fare for rikets sikkerhet. Krekar er en terrorist. Det man vet om hans fortid, tilsier at mannen er en terrorist. Og så er det en mann som ikke har gjort noe galt? Nå tror jeg Kristelig Folkeparti bør koble seg inn i den virkelige verden og ikke fortsette denne teoretiske rosemalingen av situasjonen, for man må være realistisk i forhold til denne typen problemstillinger.
Bent Høie (Høyre), 2007-03-27:
Jeg vil vise til forslagene fra Høyre og Venstre, som går på en noe strengere formulering enn det Regjeringen har foreslått, og tar opp disse, så jeg ikke glemmer det senere. Vi er overrasket over at Regjeringen ikke her gir utlendingsmyndighetene en mulighet til å pålegge søker å la seg undersøke for å få en klargjøring i spørsmål knyttet til alder. En slik mulighet til pålegg ville være tydeligere. Men vi mener selvfølgelig at hvis utlendingen ikke lar seg undersøke, så skal det ikke være en automatikk i at en får avslag på søknaden, men at det skal få betydning for vurderingen av saken, og ikke bare at det kan få en betydning for vurderingen i saken, som Regjeringen foreslår. Forskjellen mellom vårt standpunkt og Fremskrittspartiets standpunkt på den ene siden, og mellom vårt standpunkt og Regjeringens standpunkt på den andre siden, er at vi ønsker i motsetning til Regjeringen og Fremskrittspartiet at den type undersøkelser kan pålegges. Hvis ikke pålegget følges opp, så sier vi tydelig, i motsetning til Regjeringen, at dette vil få betydning for saken. Men i motsetning til Fremskrittspartiet så sier vi ikke at det automatisk får et avslagsresultat. Det er fordi det i noen tenkte tilfeller kan være at grunnlaget likevel er til stede for å gi oppholdstillatelse, og at det vil være for strengt å si at det ene punktet skal gjøre at en ikke får det. Vi har også lagt veldig stor vekt på at utlendingsmyndighetene selv i høringen i forbindelse med lovarbeidet ber om å få denne muligheten til å pålegge en slik undersøkelse. Det som skjer her i dag, er jo ingen stor endring i forhold til det som ser ut til å bli vedtatt. Det er mer eller mindre i realiteten en lovfesting av dagens praksis.
Bent Høie (Høyre), 2007-03-27:
Jeg blir litt usikker når jeg hører Fremskrittspartiets innlegg knyttet til ekteskap med mindreårige, for det kan skape et inntrykk av at lovteksten som er foreslått, både av Høyre og Venstre og av flertallspartiene, ikke tar høyde for å kunne bruke DNA-test i de tilfellene der utlendingsmyndighetene har mistanke om at det er inngått ekteskap med en person som er mindreårig. Derfor vil jeg be statsråden om å presisere at med den endringen i paragrafene som nå er foreslått av alle partier, er personkretsen utvidet til også å omfatte tilfeller der en har mistanke om at det er inngått ekteskap med mindreårige, og at i de tilfellene der en har mistanke om dette, vil utlendingsmyndighetene kunne få gjennomført en DNA-test.
Bent Høie (Høyre), 2007-03-27:
Nå er forslaget tatt opp.
Bent Høie (Høyre), 2007-03-27:
En kan ha sine refleksjoner rundt det at det partiet som oftest snakker om våre felles europeiske verdier, og om hvor viktig det er å bevare dem, er det første partiet som tar til orde for å bryte med det som oppfattes som de helt grunnleggende, felles europeiske verdiene gjennom EMK. Men det skal jeg la ligge. Spørsmålet mitt er knyttet til det som jeg tok opp i mitt innlegg, nemlig PST-sjefens forslag om å ha et eget særdomstolssystem i denne type saker. Spørsmålet mitt til statsråden er: Er det slik at Regjeringen nå konkret vurderer det forslaget, og kan en vente at en får en tilbakemelding til Stortinget på det forslaget?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-03-27:
Kristelig Folkeparti er glad for at det er et stort flertall i denne salen for ikke å vedta at de som nekter å ta alderstester, automatisk skal få avslag. Det vil sikkert, som statsråden var inne på, være eksempler hvor en kan forklare og forsvare at det ikke skal være noen automatikk. Kristelig Folkeparti tror også at det finnes unntakstilfeller, helt spesielle tilfeller, f.eks. mennesker med en traumatisk bakgrunn som ikke har forståelse for den prosessen som foregår. Men langt viktigere enn disse eksemplene er prinsippet om at vi i Stortinget ikke vedtar lover om teknikken underveis i en asylsøknad som setter seg over grunnleggende menneskerettigheter og hensynet til barnets beste. Hvis vi vedtar en lov som gir automatikk, kan vi risikere at vi hindrer oss selv i å ta vare på en mindreårig asylsøker, noe som vil være et alvorlig brudd på menneskerettighetene. Det er enda viktigere enn de praktiske eksemplene.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-03-27:
Først til representanten Ellingsen, som var overrasket over mine uttalelser om alle dem som har forsvunnet fra norske asylmottak. Nå sa jeg ikke at Fremskrittspartiet hadde skjulte motiver. Nei, jeg synes det er nokså åpent at Fremskrittspartiet ønsker lukket forvaring for alle som har fått avslag på søknad om opphold her i landet, også for de ureturnerbare. Dette mener Kristelig Folkeparti er feil. En ureturnerbar er en som ikke får bli i Norge, og som heller ikke kan reise hjem. Det er en uholdbar situasjon, og vi skal ikke sette disse menneskene i fengsel. Vi skal prøve å finne ut av hva vi kan gjøre for denne gruppen, for det er helt uholdbart – også i et menneskerettsperspektiv – at mennesker er i den situasjonen at de ikke kan få opphold, de kan ikke få arbeid, men av ulike grunner kan vi heller ikke sende dem hjem, enten fordi vi ikke har en avtale, eller fordi det er urolig i det landet de kom fra. Jeg har møtt ureturnerbare som har sittet i opptil åtte år uten å kunne arbeide og uten å kunne reise hjem. Dette er en situasjon som vi må ta på alvor. Vi må ikke sette dem i fengsel. Så til representanten Amundsens kommentarer til Kristelig Folkepartis innlegg når det gjelder mulla Krekar. Det er rett at jeg aldri kan stille meg bak et forslag om å sperre inne mennesker som ikke har gjort noe galt. Jeg er glad for at statsråden støtter det utsagnet, at det ikke er slik at vi kan sette folk i fengsel fordi de kan komme til å gjøre noe galt. Samtidig må det sies at i mulla Krekar-saken er det behov for å gjøre noe. Derfor er det rett – og jeg støtter det – at det nå er tatt et initiativ for å finne ut: Hva kan vi gjøre? Hvilke tiltak er det mulig å treffe innenfor rammen av Den europeiske menneskerettskonvensjonen? Det blir for enkelt å vedta et lovverk som automatisk vil fengsle. Vi må finne ut hvilke tiltak vi skal treffe, slik at vi skaper trygghet i landet.
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-03-27:
Venstre mener det er viktig å ivareta rettssikkerheten for alle som søker om opphold i Norge. For å ivareta rettssikkerheten er identitet og dokumentasjon av denne viktig. For noen som søker om opphold, vil identiteten være ukjent og dokumentasjonen mangle. Ny teknologi har gjort det mulig å dokumentere slektskap og alder relativt raskt. Datatilsynet mener at det ut fra personopplysningsloven er nødvendig med en hjemmel i lov for å kunne utføre både DNA-testing og aldersundersøking. Venstre støtter en slik lovhjemmel. Den ene siden ved dette er at det ikke skal kunne reises tvil om hvorvidt et samtykke er gitt under press. Det er viktig for den enkelte. Den andre siden ved det er muligheten for å vurdere en sak etter mest mulig nøyaktig informasjon, og slik sikre en mest mulig rettferdig og lik behandling av dem som søker om opphold. På bakgrunn av det siste går Venstre inn for at man skal kunne pålegge bruk av DNA-testing og aldersundersøking i de tilfellene der annen dokumentasjon ikke finnes eller ikke er tilstrekkelig. I denne sammenheng vil vi presisere at selv om det foreslås at DNA-test kan pålegges, er det ikke foreslått at saken automatisk skal avvises dersom pålegget ikke følges. Her vil vi åpne for en skjønnsmessig vurdering etter behov. Venstre vil videre peke på viktigheten av at personvernhensyn blir ivaretatt i disse sakene, og er enig i departementets vurdering, nemlig å lovregulere bestemmelsen om sletting av materiale knyttet til testen.
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-03-27:
Forslagsstillerne tar opp et veldig vanskelig tema. Vanskelige tema har sjelden enkle løsninger. Venstre er enig med forslagsstillerne om at det i visse tilfeller er problematisk at personer som har blitt besluttet utvist, beveger seg fritt i det norske samfunnet. Dette gjelder særlig når utvisning skyldes at vedkommende anses å være en fare for rikets sikkerhet, eller fordi han eller hun er straffet for å ha begått en terrorhandling eller for å ha finansiert en terrorhandling. Venstre kan imidlertid ikke se at det er hensiktsmessig å lage en regel, slik forslagsstillerne foreslår, som innebærer at disse personene automatisk skal holdes i forvaring, med brev- og besøkskontroll. En slik regel vil være for generell, og den vil også kunne bryte med våre internasjonale menneskerettighetsforpliktelser. Venstre vil mer enn gjerne diskutere hva som kan gjøres for å balansere hensynet til rikets sikkerhet og den enkeltes rettigheter. Men generelle regler, som det foreslås her, har Venstre ikke tro på.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-03-27:
For det første tror jeg ikke at jeg brukte begrepet «en rekke» eksempler. Jeg tror jeg sa at det kan finnes eksempler der det til tross for en anmodning både om DNA-test og aldersundersøkelse kan være akseptabelt at man allikevel foretar en vurdering av saken, og at man kan komme i situasjoner der en slik vurdering er til gunst for søkeren. Det kan f.eks. være situasjoner der familiens historie er slik at man i forståelse med utlendingsmyndighetene mener man har en god forklaring på hvorfor man ikke gjennomfører en DNA-test. Det kan også tenkes situasjoner med enslige mindreårige asylsøkere der man er i tvil om alderen, men hvor søkeren har en så traumatisk bakgrunn at man velger å se bort fra at søkeren ikke gjennomfører en alderstest. At det er en krevende tanke for Per-Willy Amundsen, forstår jeg, men den er altså ikke veldig krevende for meg.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-03-27:
Jeg forsøkte vel å si det på slutten av mitt innlegg, men for å være helt presis: Jeg er helt enig i den forståelsen som representanten Bent Høie nå legger til grunn, at med de formuleringene som vi nå får, er det helt klart at man åpner lovhjemmelen for å kunne gjennomføre alderstesting også i de sammenhengene, og at utlendingsmyndighetene må være årvåkne også knyttet til det å kunne bruke alderstesting i saker som ikke bare berører asyl, men også familieetableringssituasjoner.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-03-27:
Jeg tror at det som er utgangspunktet og dilemmaet når vi f.eks. vurderer et så grunnleggende dokument som Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen, er at vi alle sammen på et generelt prinsipielt grunnlag synes dette er veldig fint og flott, vi er veldig for det, vi er veldig opptatt av rettssikkerhet, og vi er veldig opptatt av menneskerettighetene. Men så blir vi plutselig utfordret på noen av prinsippene våre fordi vi får en person, mulla Krekar, i vår egen midte. Da er det veldig fort gjort å si det Fremskrittspartiet sier, at prinsippene gjelder alle andre, men ikke oss, for nå har vi en så spesiell situasjon, som er så unik for oss i Norge, at vi må få lov til å håndtere menneskerettighetsprinsippene slik vi gjerne vil ha dem. Det er nettopp den type vurderinger som er så farlig. Det er nettopp når vi får utfordringer i vår midte, at vi skal evne å være store nok til å si at selv for mulla Krekar gjelder noen grunnleggende menneskerettigheter. Det er det som gjør oss så bra, og det er det som gjør at det han står for, ikke er så bra.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-03-27:
La meg først starte med å si at jeg hørte nøye på det representanten Høie sa i sitt innlegg. Jeg mener at det er spennende refleksjoner både han, representanten Erna Solberg og Høyre gjør seg i forhold til det innspillet som kom fra PST-sjefen. Men så må jeg svare ærlig på det, at domstolsstruktur og den type spørsmål ligger hos Justisdepartementet. PST er en etat i tilknytning til Justisdepartementet. Jeg har rett og slett ikke kunnskap om hvordan det innspillet nå er tatt imot i Justisdepartementet, og hvordan de planlegger å håndtere det. Om jeg hadde villet, hadde jeg ikke kunnet svare. Jeg vil ikke engang svare, så da blir det i hvert fall ikke noe svar.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-03-27:
Jeg skal ikke gå i polemikk her, for jeg tror at det er uten formål. Men av hensyn til protokollen føler jeg behov for å si følgende: Det vi nå diskuterer, gjelder jo personer som er utvist og som i henhold til utlendingsloven utgjør en fare for rikets sikkerhet. Det er altså ikke personer som har begått kriminelle handlinger i Norge. Da har vi straffeloven og den type lover som settes i verk. Det som er vurderingen i forbindelse med bruk av denne bestemmelsen, er jo om man anser det slik at det er en fare for at vedkommende kan komme til å bidra på en eller annen måte til at rikets sikkerhet kommer i fare. Så det prinsipielle vi diskuterer, er jo hvorvidt en person som ikke har gjort noe galt, kan holdes i fengslig forvaring. I så måte synes jeg at det dilemmaet som Tørresdal tok opp, er høyst relevant. Jeg vil ikke bruke denne talerstolen til å karakterisere mulla Krekar, men jeg konstaterer bare at utlendingsmyndighetene har vurdert det slik at han er en fare for rikets sikkerhet, i den forstand som jeg nå har redegjort for, og domstolen har ikke overprøvd det vedtaket. Så synes jeg det er viktig å si når det sies at konsekvensen av at denne type personer ikke er returnerbare, er at de går fritt omkring uten at det overhodet iverksettes noe tiltak, at vi har en rekke lovbestemmelser i Norge som gir politiet adgang til å følge med personer på et sett av måter, dersom man mener det er grunnlag for det. Vi har ganske omfattende bestemmelser som gir f.eks. PST adgang til å iverksette tiltak. Hvorvidt det er gjort i forhold til enkeltpersoner, har jeg ingen innsikt i. Men det å si at når en person er utvist av hensyn til rikets sikkerhet og ikke er satt i forvaring, betyr det at vedkommende helt sikkert går rundt uten at det er iverksatt noen tiltak, er en altfor enkel slutning, uten at jeg, som sagt, har noe som helst grunnlag for å spekulere på hvorvidt den type tiltak er iverksatt overfor enkeltpersoner.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-03-27:
Jeg oppfatter innlegget fra representanten Ellingsen dit hen at han prøver å skape det inntrykket at dersom man planlegger terroraktivitet i Norge, har vi ikke noen mulighet til å fengsle vedkommende. Selvfølgelig har vi det. Grunnlaget for utvisningen av mulla Krekar er ikke at han har planlagt terrorvirksomhet. Hvis det hadde vært utgangspunktet og det hadde blitt bevist, hadde Krekar vært fengslet. Det er denne nyansen som Ellingsen og Fremskrittspartiet nekter å ta inn over seg i sin vurdering, og heller forsøker seg med et skremselsbilde av at utlendinger som går rundt i Norge og planlegger terror, ikke vil bli tatt hånd om av norsk rettsvesen. Det vil de selvfølgelig bli.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-27:
Dette er en viktig sak som Fremskrittspartiet ser svært alvorlig på. Når man oppdager at jenter helt ned i 12-årsalderen med falske papirer har blitt giftet bort til personer i Norge, er dette en sak som hele Stortinget bør ta alvorlig. Fremskrittspartiet mener at DNA-testing er viktig. DNA-testing er også med på å avklare en del ukjente faktorer. Vi må bekjempe import av barnebruder og bekjempe tvangsekteskap. Det tror jeg vi alle er enige om, men vi er litt uenige om virkemidlene. Aldersundersøkelser og DNA-test må benyttes der det er tvil om alder, og for å unngå tragiske utfall. Statsråden sa i innlegget sitt at forslaget til Fremskrittspartiet er bra, og at det er det som vil være hovedregelen. Da forundrer det meg litt at man ikke kan støtte det og bruke det som det viktigste virkemiddelet, når det skal være hovedregelen i sakene. Alderstesting er viktig, og at man bruker alle virkemidler. Noen leger som jobber med en ny måte å aldersteste på, har vært i kontakt med meg. De bruker røntgen for å fastslå alder. Saken – har jeg forstått – er sendt over til departementet for vurdering, og dette kan være et viktig hjelpemiddel. Jeg mener departementet bør se nøye også på innspillet fra disse legene om å bruke røntgen av kroppen som en mulighet for å fastsette nøyaktig alder. Fremskrittspartiet mener at medvirkning til tvangsekteskap hvor barnebruder er involvert, må straffes hardt. Det må finnes gode kontrollmekanismer for å sette en stopper for dette. Der bør vi alle ta ansvar og bruke alle virkemidlene som finnes.