Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2000-05-11:
Norge fører en meget kostbar distriktspolitikk økonomisk sett. Bygde-Norge har i dag til rådighet et vidt spekter av generøse virkemidler for å sikre både bosetting og næringsutvikling i de mer grissgrendte strøk av dette landet. Likevel er det fortsatt slik at vi har en flyttestrøm som går fra distriktene og inn til sentrale strøk og de store byene. I løpet av året vil halvparten av Norges befolkning bo i østlandsområdet. Senest i dag uttaler forsker Kjetil Sørlie ved Norsk institutt for by- og regionforskning til avisen Vårt Land at «sentraliseringen vil skyte ytterligere fart de neste 10-15 årene». Spørsmålet som da melder seg, er om den rådende distriktspolitikken har vært særlig vellykket eller om den er en gedigen feilsatsing, og at det er behov for helt andre måter å tenke på. Den etablerte norske distriktspolitikken har altfor lenge vært preget av tradisjonell tenkning og tilsvarende lite nytt. At så er tilfellet kom jo klart fram i statsråd Brustads redegjørelse om distriktspolitikken. Redegjørelsen var slik den alltid har pleid å være, nemlig et ukritisk bifall av den rådende distriktspolitiske tenkningen med litt selvlaget krydder om fornyelse av offentlig sektor. Flere fakta som er av største viktighet for distriktene, var som vanlig utelatt i statsrådens redegjørelse. Men jeg skal tillate meg å nevne noen av dem. Av rent praktiske ting som er grunnleggende viktig for å styrke Bygde-Norge, er bl.a. det å redusere avstandsulempene ved å senke avgiftene på avstander. Vi må med andre ord senke distriktenes høye kostnader forbundet med transport av varer og personer. Vi må gjøre noe med de særnorske bil- og drivstoffavgiftene som er en hemsko både for verdiskapende næringsliv og bosatte ellers ute i vårt særdeles langstrakte land. Men dette betydelige problemet bryr verken Arbeiderpartiet eller sentrumspartiene seg særlig om. Vi har i vårt parti mottatt bunkevis av brev fra både senterpartiordførere, Kristelig Folkeparti-ordførere og arbeiderpartiordførere fra det ganske land, der de har beklaget i høye ordelag det handikap det betyr for deres regioner og deres distrikter og utkantkommuner å ha de særdeles høye drivstoffavgiftene. Men disse ordførernes egne partier har altså selv pålagt norske utkantstrøk verdens høyeste avgifter på avstand gjennom avgiftssystemet. Og så har vi i tillegg fått problemer med den differensierte arbeidsgiveravgiften. Dette halmstrået vil kanskje avskaffes gjennom EØS, gjennom ESA. Og da ligger de norske distrikter virkelig tynt an. Hvorfor blir ikke disse viktige momentene omtalt i statsrådens redegjørelse? Et annet moment av betydning for distriktene, er behovet for reformer i landbrukspolitikken. Vi må åpne bygdene og primærnæringene for nye aktører, for nye mennesker med lyst og interesse for å satse på primærnæringene, men da må vi altså revurdere å fjerne både konsesjons- og odelslovgivningen for landbruket for å skape en fornyet interesse for landbruksnæringen som favner utover bondeslektenes odelsregime. Men også her står Arbeiderpartiet og sentrumspartiene sammen om å hermetisere primærnæringene for bondeslektene. Dette er en feilslått politikk som virker stikk i strid med sin hensikt, og når skal man egentlig innse dette faktum? Det handler også selvsagt i høyeste grad om å gi norsk næringsliv konkurransedyktige rammevilkår generelt sett. Skattene og avgiftene er for høye i Norge. Et eksempel er at tømmertransport er 35 pst. dyrere i Norge enn i Sverige og Finland, og det koster distriktene og skognæringen 200 mill. kr ekstra årlig. I hvilken grad distriktene skal lykkes fremover er avhengig av hvor attraktivt Bygde-Norge kan fremstå både som lokaliseringsalternativ for næringsvirksomhet og som bosettingsalternativ. Og da blir skatte- og avgiftspolitikken, samferdselspolitikken, landbrukspolitikken og reiselivspolitikken helt avgjørende. Tar man mer hensyn til disse viktige rammevilkårene, er det et utall av muligheter som vil sikre fremtiden for Distrikts-Norge. Gjør man det ikke, tror jeg dessverre at forsker Kjetil Sørlie kan få enda mer rett enn det som går fram av avisen i dag.