trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
La meg få starte med å takke komiteens medlemmer og saksordføreren for et godt og konstruktivt samarbeid. E6 Kolomoen–Moelv i Hedmark er en av de viktigste veiforbindelsene mellom Østlandet og Midt-Norge og også videre opp til Nord-Norge. Dagens vei har varierende standard, og det har dessverre vært mange alvorlige ulykker på strekningen. Siden 2005 er 17 personer drept i trafikkulykker på E6 mellom Kolomoen og Moelv. Tolv av disse ulykkene, dvs. 70 pst., var møteulykker. Stortinget kan dessverre ikke gjøre så mye med det som har skjedd, men vi kan forhåpentligvis gjøre mye for dem som skal kjøre på denne strekningen i framtiden. Strekningen består i tillegg til mye persontrafikk også av mye nærings- og godstrafikk. Alle disse vil ha stor glede av at kapasiteten og effektiviteten på strekningen nå økes og bedres. Veien skal bygges ut for 8,5 mrd. kr, hvorav bompengeandelen utgjør 52 pst. Det er en enstemmig komité som i dag ønsker å sette spaden i jorda for å bygge veien raskest mulig. Og til alle dem som har stått på for denne veien, er det på tide å si: Gratulerer med dagen! Arbeiderpartiet mener selvfølgelig at det er fornuftig å se på den beregningstekniske renten på bompengelånet, både i dette prosjektet og i andre prosjekter. Det vil åpne for lavere takster, kortere nedbetalingstid eller en utvidelse av prosjektet, noe som gir mer vei for pengene. Et enstemmig storting kommer derfor i dag til å gi dette signalet om en lavere beregningsteknisk rente til samferdselsministeren og regjeringen. Ved et økt økonomisk handlingsrom vil Arbeiderpartiet i dette tilfellet spesielt rette oppmerksomheten mot to forhold. For det første: Lokale myndigheter har et spesielt ønske om å se på nivået på bomtakstene hvis så skulle skje. For det andre: En lavere beregningsteknisk rente gir også en mulighet til å fjerne bommen på sideveiene, fv. 84 ved Snarud og Bergshøgda, noe Arbeiderpartiet på Stortinget for så vidt støtter. Vi vet at det på hovedstrekningen mellom Østlandet og Midt-Norge og videre opp til Nord-Norge fremdeles vil være behov for å gjøre mer. Stortinget har faktisk i inneværende Nasjonal transportplan lagt stor vekt på å videreføre utbyggingen av E6 som møtefri vei nordover fra Kolomoen. Det er særlig viktig fordi store deler av strekningen på den eksisterende tofeltsveien mellom Oslo og Trondheim har lav sikkerhet. Arbeiderpartiet vil derfor i denne sammenheng også benytte anledningen til å peke på behovene på E6 sør for Trondheim. Ergo vil ikke dette være siste gang vi har saker om E6 til behandling i Stortinget, heldigvis. Men i dag dreier det seg om strekningen fra Kolomoen til Moelv, og meldingen fra Stortinget er klar: Sett i gang og bygg vei. Arbeiderpartiet vil for øvrig også støtte forslag nr. 2, fra Høyre og Fremskrittspartiet, om å vurdere behovet for bom på sidevei fv. 84.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Stortinget behandler for tiden flere store bompengeproposisjoner – og det er bra. I disse bompengeproposisjonene ser vi at takstklasse 2 blir behandlet ulikt fra proposisjon til proposisjon. På E6 Kolomoen–Moelv betaler en lastebil to ganger så mye som en personbil, på E18 Rugtvedt–Dørdal betaler en lastebil tre ganger så mye som en personbil, og på strekningen Arendal–Tvedestrand er tilsvarende takst to og en halv gang taksten av en personbil – altså tre ulike belastninger for den samme lastebilen avhengig av hvor i landet man kjører. Mitt spørsmål er følgende: Hvorfor forskjellsbehandler statsråden nytte- og godstrafikken på denne måten, og hvorfor samordner ikke statsråden takstsystemet mer i de proposisjonene han legger fram, når Stortinget faktisk har vedtatt at så skal skje? Og jeg presiserer at vi snakker om nåtiden og framtiden og ikke om fortiden.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Jeg understreker at Arbeiderpartiet er for å samordne takst- og rabattsystemene, så det er sagt. Jeg må nesten spørre på nytt: Hvorfor benytter ikke statsråden anledningen til å samordne takstsystemet i de proposisjonene han selv har ansvaret for og legger fram for Stortinget?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Ja, vi er jo ikke med på å vedta alt det andre foreslår, det har ministeren selv påpekt. Godstransport på vei utgjør en betydelig del av trafikken på veien, og for at bompengeinnkrevingen skal bli så effektiv som mulig, og for at vi skal få så mye vei for pengene som mulig, er obligatorisk bompengebrikke med forhåndsinnbetaling et viktig virkemiddel. Statsråden deltok selv i forrige uke på transportkonferansen på Lillestrøm, hvor han støttet en innføring av forhåndsinnbetaling på bompengebrikken. Mitt spørsmål er da: Når kan denne forhåndsinnbetalingen være på plass?
Helge Orten (Høyre), 2016-06-14:
Jeg skal prøve å ikke forlenge denne debatten mer enn jeg må. Vi kommer innom mange tema her som går langt utenfor den bompengeproposisjonen som ligger på bordet. Det gjelder bl.a. fylkesveiene og vedlikehold av dem. Jeg bare konstaterer at vi er mer der under denne regjeringa enn det som ble lagt opp til under den forrige regjeringa. Jeg registrerer at Arbeiderpartiet og representanten Juvik fremdeles er kritisk og skeptisk – for å si det forsiktig – til selskapet Nye Veier. Jeg synes det er bemerkelsesverdig at en ikke har nye ideer og nye tanker om hvordan en kan organisere veisektoren når vi ser at planleggingstida er lang, vi er plaget med stykkevis og delt utbygging, kostnadsveksten har vært høy, og det har vært lang utbyggingstid. Da er det kanskje på tide at vi finner nye måter å tenke på og nye måter å organisere dette på. Jeg har stor tro på at Nye Veier AS kan være et sånt redskap som faktisk vil gi oss raskere både planlegging og utbygging av viktige veiprosjekt. Nå starter vi med tre bompengeproposisjoner før sommeren, over 80 km med firefeltsvei, trafikksikker vei og lenge etterlengtet vei. Dette prosjektet er ett av dem. I tillegg har prosjektdirektøren for dette prosjektet i Nye Veier sagt at den resterende delen av strekningen Langangen-Dørdal er under regulering og planlegging, og vil bli en naturlig fortsettelse av det. Her er det snakk om å tilrettelegge for helhetlig utbygging. Vi begynner nå. Vi venter ikke på at alt skal være klappet og klart på hele strekningen, men vi tar det i to trinn. Det synes jeg er en fornuftig tilnærming. Litt til den beregningstekniske renten. Det er en teoretisk rente, som det ligger i ordet. Den var 8 pst. helt fram til 2012, så jeg må korrigere meg selv litt. Den forrige regjeringa reduserte den i 2012 til 6,5 pst. Nå har vi redusert den ytterligere til 5,5 pst. Den teoretiske renta gjør ikke noe annet enn å legge grunnlaget for å lage et forslag til et finansieringsopplegg for det prosjektet som skal legges fram. Det som virkelig betyr noe, er den faktiske renten – den renten prosjektet oppnår i markedet. Er den lavere, har vi grunnlag for enten å betale ned prosjektet raskere eller redusere satsene, eller om det skulle det være mulighet for det – eller ønskelig som vi så på strekningen Arendal–Tvedestrand – se på mulighetene for faktisk å legge til ytterligere på prosjektet. I dette tilfellet håper jeg at vi oppnår en rente i markedet som faktisk gir oss muligheten til å imøtekomme de lokale ønskene, nemlig å redusere bompengetakstene.
Helge Orten (Høyre), 2016-06-14:
Det ligger et gammelt manus her – det er ikke verdt å bruke det samme, det blir for kjedelig. Bare en liten kommentar til representanten Slagsvold Vedum. Jeg har ikke noen relasjon til den historiefortellingen han hadde her i stad, men jeg forholder meg til det som er vedtatt i Stortinget. Vedtatt i Stortinget er Nasjonal transportplan, og i Nasjonal transportplan ligger det inne mot slutten av inneværende tiårsperiode oppstart av prosjektet Kolomoen–Brumunddal. Nå bygger vi fra Kolomoen til Moelv 42,7 km firefelts trafikksikker motorvei. Det som er et faktum, er at dette prosjektet ikke var fullfinansiert i inneværende tiårsperiode i NTP. Det vi gjør nå, er å starte det opp, og det vil være ferdig før det i utgangspunktet var tenkt påbegynt, basert på den rød-grønne NTP-en. Så jeg kan ikke se annet enn at dette må være en god historie å fortelle innbyggerne i Hedmark. Nå bygger vi firefelts vei lengre, raskere og mer sammenhengende enn det som var lagt til grunn i Nasjonal transportplan. I motsetning til representanten Eidsvoll Holmås, som ikke vil ha firefelts vei, er jeg glad for at vi gjennom tre proposisjoner vedtatt før sommeren nå får bygd ut motorvei – over 80 km med firefelts vei – både på E18 og på E6.
Hege Jensen (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Jeg ser meg nødt til å kommentere noen av Arbeiderpartiets og Senterpartiets merknader gjennom behandlingen av denne saken. Det blir gjennom slike merknader for meg bare mer og mer tydelig at valgkampen nærmer seg, og det serveres linjer med svært enkel retorikk og argumentasjon som i utgangspunktet slår inn åpne dører og faller igjennom. I debatten om forrige proposisjon, for strekningen Arendal–Tvedestrand, sa jeg at det var besnærende å registrere et ganske så markant taktskifte i debatten om bompenger fra flere av partiene i Stortinget. Hvorvidt dette baserer seg på behovet for å ta Fremskrittspartiet eller på det faktum at de har endret standpunkt, er jeg usikker på, men jeg heller nok mot det første. La meg slå det helt fast: Fremskrittspartiet har ikke endret standpunkt hva gjelder politikk rundt bompengeinnkreving, men slik jeg foreløpig har registrert, er det ikke flertall for å avslutte denne måten å finansiere vei på. Men hvem vet? Kanskje er trenden i ferd med å snu. Jeg tør igjen minne om at ved framleggelsen av statsbudsjettet for 2016 la regjeringen fram forslag om en rentekompensasjonsordning for å sikre at vi får ned takstene, og at bilistene ikke skal ta kostnadene for lånet, men for veien. Dette stemte bare Høyre og Fremskrittspartiet for. Gjennom behandlingen av proposisjonene for Arendal–Tvedestrand, Kolomoen–Moelv og Rugtvedt–Dørdal støtter nå Arbeiderpartiet akkurat det samme. Jeg må helt ærlig si at det er fortvilende. Nå er det riktignok ikke noe nytt at Arbeiderpartiet raskt endrer sine standpunkter, så dette må vi vel forberede oss på også framover. Jeg sa under behandlingen av proposisjonen for Arendal–Tvedestrand at det var en gledens dag med dette taktskiftet. Ja – jeg må vel si det samme i dag. Jeg registrerer at det framsettes påstander om at det i dette prosjektet er lavere statlig andel enn under tidligere prosjekter. Det er rett og slett feil. Modellen som er lagt til grunn for fordeling av potensielle kostnadsøkninger, er lagt til grunn av tidligere samferdselsministre, inkludert fra Senterpartiet. Det Senterpartiet i denne saken mener de avdekker, er i realiteten en praksis de selv har innført. Jeg er derfor glad for at regjeringen nå leverer et høyoffensivt arbeid om hvordan vi for framtiden unngår dyre kostnadsøkninger og bygger infrastruktur rimeligere. Til slutt vil jeg takke for en god debatt og igjen for den svært positive trenden vi nå kan registrere hva gjelder debatten om bompenger og takster.
Hege Jensen (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Jeg vil gjerne gjøre en liten rettelse i det forslaget som ble framlagt av Høyre og Fremskrittspartiet. Det skal være «Snarud og Bergshøgda», ikke «Snarud og Rudshøgda». Så jeg ber om at det blir rettet opp. Som saksordfører ønsker jeg å takke for en veldig god debatt i denne saken – vi er tverrpolitisk enige om det underliggende. Til det som representanten Slagsvold Vedum prøvde å fortelle meg, at vi burde gå ut og be om unnskyldning for at vi har lurt velgerne i Hedmark: Det er nå en gang slik at Fremskrittspartiet prinsipielt er imot bompenger. Derfor har vi i forslaget vi har sammen med Høyre, bedt om at regjeringen går «i dialog med» garantisten for lånet, fylkeskommunen, «for å vurdere behovet for bom». Det handler selvfølgelig også om å ha respekt for demokratiet og de lokalpolitiske vedtak som er fattet. Det har gjennom mange år vært viktig å få på plass en ferdigregulert utbyggingsplan for E6 Kolomoen–Moelv, ikke bare for oss som bor på Hedmarken, men også for dem som kjører gods, og næringslivet for øvrig. De rød-grønne og skiftende regjeringer sviktet E6, rett og slett. De var flinke til å lage planer, men ikke flinke med gjennomføringen. Allerede på 1960-tallet var det planer om firefelts E6 til Lillehammer. Veien skulle være ferdig i 1980. Det har vært en lang prosess. Det måtte Fremskrittspartiet i regjering og en fremskrittspartistatsråd til for å rydde opp og sørge for gjennomføringen. Nå blir det en firefelts vei. De rød-grønne bygde E6 sakte og urasjonelt. 66 km fra Gardermoen til Kolomoen tok hele sju år, ca. 10 km i året stykkevis og delt – i mange parseller. Nå bygger vi sammenhengende 42,7 km i ett prosjekt. Det er rett og slett en gledens dag og en gladsak for hele Norge og den næringen og de bilistene – alle – som eventuelt måtte bruke den veien i framtiden. Denne veistrekningen har de rød-grønne hatt manglende fokusering på, og den har vært en skandale for Hedmark og Ringsaker. Når Ringsaker nevnes, er det nettopp fordi planene de hadde, stoppet i Brumunddal, og det var usikkert om og når E6 eventuelt ville gjennomføres fram til Moelv. Manglende gjennomføring forbi Brumunddal ville også resultert i at all utvikling i Brumunddal ville blitt lagt på is,(presidenten klubber) siden vedtatt reguleringsplan for E6 og Brumunddal hang sammen(presidenten klubber) (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Foregående taler sa at det var viktig å oppklare noen fakta. Det tror jeg også, for jeg tror at foregående taler bør ta en telefon til sitt eget partis ordfører i Bamble kommune når det gjelder spørsmål om å utsette bygging for å vente til man kan bygge ut hele strekningen Langangen–Dørdal. Da tror jeg hun får som klart svar at ingen politikere eller folk som bor i kommunen, ønsker en utsettelse av utbygging av E18 Rugtvedt–Dørdal. Derfor er lokalbefolkning, politikere og alle andre lokalt kjempeglade for at man i dag fatter beslutning om å bygge ut strekningen Rugtvedt–Dørdal, og at man faktisk for første gang klart og tydelig har sagt at strekningen Langangen–Rugtvedt også skal bygges ut. Det ligger nemlig ingenting konkret om det i den NTP-en som den rød-grønne regjeringen vedtok for drøyt tre år siden. Når man prøver å prate om penger, om hvor mye man har bevilget, og hvorfor det er kostnadsvekst, tror jeg denne strekningen er et godt eksempel på hvordan ting kan skje. Da man vedtok å legge dette inn i NTP, la man inn 3,6 mrd. kr for hele strekningen fra Langangen til Dørdal. Nå utgjør altså kostnaden for bare denne strekningen sannsynligvis under halvparten av kostnaden, for man må også bygge en bro mellom Langangen og Rugtvedt. Den gangen var kostnaden 3,6 mrd. kr. Her er et prosjekt på nesten 4,5 mrd. kr. Jeg skulle gjerne sett at dette prosjektet var blitt bygd uten bompenger. Det er Fremskrittspartiets ønske, og det er det vi jobber for å få til, men det er et stort flertall i denne sal som ønsker at det skal være bompenger. Jeg synes det er greit å minne om at fra den rød-grønne regjeringen la man til grunn en 50/50-løsning på prosjektene der det var mulig. Her er det altså 40 pst., det er en nedgang. I tillegg får man en mer trafikksikker vei enn med den rød-grønne regjeringen, for de ville ha 100 km/t, og de ville ha smalere veiskulder. Jeg er glad for at denne regjeringen ikke satser på fortidens veiprosjekt, men faktisk satser på framtidens veiprosjekt ved å bygge skikkelig standard når man først gjør det. Jeg har sittet i kommunestyret i 24 år, det er 22 år siden første gang jeg var med på å behandle denne saken. I dag, etter 22 år, sørger vi for å sette et endepunkt og sørge for at utbyggingen blir vedtatt. Det er vanvittig bra, og jeg er kjempeglad for at vi er der nå. Det har vært en ulykkesutsatt strekning, man har stått masse i kø – nå kommer løsningen, nå får man på plass en løsning. Dette er en gledens dag for alle som bruker denne veien. Derfor er jeg glad for at vi nå får dette vedtaket om en skikkelig moderne, framtidsrettet vei.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Jeg tror det er viktig å ha med seg at den kostnadsveksten som har vært, kom også fra NTP-en som de rød-grønne vedtok, og fram til handlingsprogrammet, og praksis under den rød-grønne regjeringen var en 50–50-fordeling av de kostnadene som kom utover det som lå inne. Her har altså ikke regjeringen gjort noe som er verre enn det den forrige regjeringen gjorde. Det som jeg synes er greit å ha med seg, er at noen forsøker å late som om man etter åtte år da man selv satt i regjering, nå plutselig er blitt veldig opptatt av at ting skal bygges sammenhengende, mer helhetlig, osv. Det var mange ganger i løpet av de åtte årene vi utfordret og lurte på hvor det ble av denne sammenhengende og mer helhetlige utbyggingen, og den kom faktisk ikke i det hele tatt. Bare for å tydeliggjøre hvordan man har holdt på: Når vi diskuterer denne saken, er det greit å ha med seg at det er en gledens dag, og jeg har, som sagt, vært med i 22 år og jobbet for å få på plass denne saken, og derfor er det kjempegledelig å få være med og vedta dette i dag. Men for 20 år siden, omtrent på denne tiden, bygde man Grenlandsbrua med ett kjørefelt i hver retning, og det skulle være en framtidsrettet utbygging. Nå må man altså i gang med å gjøre det prosjektet på nytt igjen fordi det ikke var veldig framtidsrettet. Det tok åtte–ti år, og så var trafikken så stor at veien skulle vært bygd som en firefelts vei. Derfor er jeg glad for at de rød-grønne ikke sitter og er med og fatter beslutning om dette vedtaket i dag, for da hadde man bygd en vei som kun kunne ha 100 km/t fartsgrense og med halvannen meter veiskulder. Nå har man en regjering som både er opptatt av å være framtidsrettet, og som bygger en vei med 3 meter veiskulder, med unntak av på bruene og i tunnelene, for det blir veldig mye dyrere, og mange har vært opptatt av kostnader her, men det betyr at vi kan ha 110 km/t fartsgrense og firefelts motorveistandard. Det er framtidsrettet, det gjør denne regjeringen, og jeg vet at jeg kan stå her å si at den forrige regjeringen ikke ville ha 110 km/t fartsgrense, fordi jeg selv stilte spørsmål til tidligere statsminister Marit Arnstad som ikke ønsket å ha en vei som var framtidsrettet, med 110 km fartsgrense. Jeg registrerer at representanten Tung ikke ønsker å svare på det jeg utfordret henne på, om hun hadde tatt kontakt med sine egne lokalpolitikere, når hun ble utfordret på at statsråden burde sagt at vi skal bygge ut hele strekningen fra Langangen til Dørdal, da ville det betydd en utsettelse på Rugtvedt–Dørdal. Jeg er glad for at man ikke får en utsettelse, og når det gjelder framtidige prosjekter, vet jeg at vi har en regjering som ser på muligheten for å bygge ut mer helhetlig og mer langsiktig i større prosjekter for å redusere kostnadene.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Jeg tror ikke jeg skal gå inn i den debatten – på ett minutt er det vanskelig. Men jeg har lyst til å gi ros til alle dem som har stått på og jobbet beinhardt for å få til dette prosjektet. Det er mange jeg gjerne kunne nevnt, både lokalpolitikere, fylkespolitikere og ikke minst lokalbefolkningen, men jeg synes også det er viktig å dra fram en av de aksjonsgruppene som har jobbet for virkelig å holde trykket oppe på denne strekningen: aksjonsgruppen for E18. De har også gjort en fantastisk jobb for at dette prosjektet endelig kommer på plass, og de har ønsket å få denne veien på plass. Og så er det i hvert fall greit å vite at utgangspunktet for denne regjeringen er at den gamle veien kommer til å være bompengefri, og det var også en av de utfordringene som det var diskusjon om da proposisjonen kom og underveis. Men nå har regjeringen bestemt at tanken ikke er å kreve inn bompenger her, med mindre det skulle være et helt spesielt behov for det. Jeg har lyst å takke alle dem som virkelig har stått på og sørget for at denne veien nå er på plass.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-14:
Forstår jeg det rett at statsråden er imot det han har lagt fram i sin egen proposisjon om at det skal være bom på sidevei på Bergshøgda og Snarud?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-14:
Hvis vi går til den ene sideveien og bompengepunktet på Bergshøgda, står det i proposisjonen fra statsråden at det vil ha en trafikkavvisning på 2 pst. Det skal altså gå fra 5 000 med bom til 5 100 uten bom, står det i proposisjonen. Det er 100 som blir borte. Det har ingen effekt på den lokale trafikken, ifølge statsrådens egen proposisjon. Da blir det bare en ren pengeinnkreving. Synes statsråden det er klokt at man skal ha et bompengepunkt på en sidevei der trafikkavvisningen bare er på 2 pst., altså minimal?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-14:
Hoveddelen av inntektene i landbruket kommer fra markedsinntekter, heldigvis. Og noe av det som har skjedd de siste årene, er at markedsinntektene har økt, og i de siste jordbruksoppgjørene har Fremskrittspartiet også økt målprisen på flere produkter. Vi ser at en av de største inntektsdriverne for landbruket er bl.a. at TINE har hatt et stort overskudd og har etterbetalt norske melkebønder med 900 mill. kr. Det har hatt stor betydning. Men for å få til de markedsinntektene er norsk landbruk og norsk næringsmiddelindustri helt avhengig av et velfungerende tollvern. Vi ser at det har vært et stup for de europeiske prisene, og det er store utfordringer, mens vi ser at det i det norske markedet har vært stabilitet, og at man har tjent penger, som har kommet hele landet og hele det norske landbruket til gode. Fremskrittspartiet kritiserte kraftfullt de forbedringene i tollvernet som den rød-grønne regjeringen gjorde i forrige periode, og som jeg sto i spissen for. Fremskrittspartiet har tidligere sagt at det er et mål å redusere tollvernet, og da er mitt spørsmål til statsråden: Ser også han det som et mål å redusere tollvernet, eller mener han det er bra å ha et velfungerende og godt tollvern?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-14:
Norsk landbruk er jo en stor suksesshistorie, og spesielt nå, i en tid hvor vi ser at det er en nedgang i arbeidsmarkedet, er det viktig å huske hvilke ringvirkninger norsk landbruk gir fra Finnmark i nord til Agder i sør. Bare direkte i matproduksjon og i næringsmiddelindustrien er det opp mot 100 000 årsverk, og så må man tenke på alle ringvirkningene i tillegg. Så den landbrukspolitikken som vi har ført, har skapt store verdier over lang tid, og den gir grunnlag for en unik og god matproduksjon. Så er det noen bærebjelker som har ligget til grunn for det: Vi har hatt en jordbruksavtale som har gitt stabilitet og forutsigbarhet for næringen, vi har et samvirkebasert system som gjør at man har kunnet levere varer i hele Norge – det har gitt stabilitet og trygghet for produsenten – og vi har hatt et velfungerende tollvern. Alle tre har vært premisser for at vi har klart å utvikle den matproduksjonen vi har. Hovedfinansieringen av årets oppgjør er at vi har et velfungerende tollvern. Det har det også vært de siste to oppgjørene, og derfor blir det rart når statsråden sier retorisk at vi ikke kan mure oss inne, når statsråden selv bruker handlingsrommet i tollvernet nettopp til å øke prisene. Og det som har vært suksessen i Norge det siste året, i motsetning til landbruket i våre naboland, er at det har vært stabilitet i råvareprisene. I Danmark og Tyskland har man nå råvarepriser på melk ned mot 1,70 kr per liter, mens det i Norge er over 5 kr. Hvem vil tape mest hvis man reduserer tollvernet? Jo, det er de største produsentene som er absolutt mest sårbare, som dagens regjering sier at de vil satse på. For en annen melkeprodusent som da vil kunne få f.eks. litt over 3 kr mindre per liter, og de produserer 900 000 liter som er Fremskrittspartiets drømmemål, vil det si 2,7 mill. kr mindre i markedsinntekter. Så den politikken man fører, må man stå for over tid, for hvis man vil at folk skal satse, bygge store fjøs og investere 10–15 mill. kr, som mange gjør, så må de som investerer, vite at det er en forutsigbarhet i det. For hvis man reduserer tollbarrierene, er det ikke lønnsomt å produsere f.eks. melk i Norge, for det er så mye billigere å importere det fra Tyskland eller fra Danmark. Og derfor bør statsråden fra talerstolen være tydelig på at selvfølgelig ønsker en norsk regjering stabilitet for norske produsenter og for norsk næringsmiddelindustri, og da bør man ikke gjemme seg bak en retorikk og si at det handler om å mure seg inne. Det handler om at man skal gi stabilitet for norsk matproduksjon. Så min oppfordring – og utfordring – til statsråden nå mot slutten av debatten er at han går opp og klargjør at vi har ingenting å gi i tollforhandlinger med EU, at det er klokt at vi har det tollvernet. Det har gitt stabilitet, det har gitt arbeidsplasser, og det gir verdier som gagner hele samfunnet at vi har forutsigbarhet også i det systemet.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-14:
Statsråd Dale bekymret seg for norske kyllingprodusenter i diskusjonen om kraftfôr. Det er nesten litt rørende å høre en Fremskrittsparti-statsråd bekymre seg for norske kyllingprodusenter. Er det én næring som virkelig har opplevd uansvarligheten Fremskrittspartiet har ført i landbrukspolitikken, er det den næringen. Man bare doblet konsesjonen på et tidspunkt der man lå an til å ha balanse i markedet. Det har gjort at mange enkeltprodusenter har måttet legge ned, og det er svært usikkert hvor mange familier som har investert fra 4 mill. kr til kanskje 8 mill. kr i kyllinghus. Det er det som er så viktig når vi driver med politikk: Man må ikke bare gjennomføre ting uten at man ser på konsekvensene. Dette var et eksempel på det. Det var et ideologisk prosjekt for Sylvi Listhaug bare å doble konsesjonen uten å vurdere konsekvensene for enkeltpersonen. Når vi overtar makten igjen, kan vi ikke bare gjøre justeringer i full fart over natten uten å tenke på konsekvensene av justeringene, for til syvende og sist handler det om enkeltfamilier og enkeltpersoner som har tatt kjempestore og tunge investeringer. Derfor trenger man stabilitet i landbrukspolitikken. Derfor er det så uansvarlig det dere gjorde bl.a. for kylling. Derfor er det så uansvarlig når dere omtaler tollvern som det å mure seg inne. Det handler om sikkerheten for de familiene som nå investerer opptil 10–15 mill. kr i nye fjøs. Da må de ha en sikkerhet i at vi skal stå opp for dem, og at det er trygt at de følger rådet Fremskrittspartiet nå gir om at man skal investere tungt. Da må dere si: Selvfølgelig er tollvernet bra. Det er et gode at vi har det. Det har sikret verdiskaping, det har sikret trygghet for familiene, og det har sikret aktivitet rundt omkring i hele Norge, og vi skal også gjøre det framover. Retorikken vi har hørt før, handlet om at det er å mure seg inne, være proteksjonist og ta på seg nisselua, og jeg fikk alle mulige karakteristikker da jeg var statsråd og hørte at det var uklokt. Man ser at det er nødvendig. I hvert fall partier som vanligvis sier de er opptatt av markedsinntekter, bør være opptatt av å sikre markedsinntekter for norske produsenter. Så er det også en realitetsorientering. Når vi snakker om store norske melkeprodusenter, er det småbruk. I Norge er det noen og tjue i snitt. I Danmark var det da jeg var statsråd – det er sikkert høyere nå – rundt 140. Så selv om Fremskrittspartiet skulle få fullt gjennomslag, er de norske melkeprodusentene småbruk. Dansk melkeproduksjon har kjempetrøbbel, de klarer ikke å konkurrere selv om de er så store. Det er kjempemange konkurser i dansk landbruk. Skal vi sikre vår produksjon, må vi stå opp for disse bærebjelkene. Det bør også statsråden være trygg på og tørre å si fra talerstolen, at selvfølgelig skal han stå opp for det, at de var kloke, de forbedringene man har gjort, at man skal gjøre alt man kan for at det ikke svekkes, for det er bra for bonden, det er bra for industrien, og det er bra for landet.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-14:
Som norsk hveteprodusent oppfordrer jeg alle til å spise norske hveteboller – nei, det er ikke seriøst. Men poenget er, til Ove Trellevik: Det er så uklokt å sette ulike næringer opp mot hverandre. Jeg skjønner ikke hvorfor Høyre driver med det. Hvorfor skal de sette norsk fiskerinæring opp mot norsk landbruksnæring? Det gjorde de også i den siste tollstriden vi sto i. Da jeg skulle til EU og forsvare forbedringen av tollvernet, tok ikke EU det opp. De satte ikke næringene opp mot hverandre, men da jeg kom hjem til Norge, satte Det norske stortinget dem opp mot hverandre. Høyre og Fremskrittspartiet satte norsk fiskerinæring opp mot norsk landbruk. Det er det ingen grunn til. Alle land har offensive og defensive interesser, og det å stå opp for vår matproduksjon er en god sak, og det er ikke i motsetning til fisk. De næringene er avhengige av hverandre. De skal støtte hverandre og ikke være i innbyrdes konkurranse. Høyre bør vite at i 1994 satte man tilgangen til et tollfritt EU-marked opp mot tilgangen til norsk hav. Så det er helt andre debatter. Vi må slutte å sette våre næringer opp mot hverandre. Vi må støtte opp om begge to.
Rangdi Krogstad (Høyre), 2016-06-14:
I dag er en stor dag for oss som blir glade av å se nye veier bli bygd, og for alle dem som har jobbet for å få E6 videre fra Kolomoen til Moelv. E6 gjennom Hedmark er viktig for oss som bor og jobber der, men den er også svært viktig for alle som skal videre til både øst og vest og nord og sør. E6 gjennom Hedmark binder landet sammen. Med dette vedtaket blir veien tryggere å ferdes på, næringslivet får sine varer raskere fram, og regionene kommer nærmere hverandre. Det skapes arbeidsplasser i byggefasen, og konkurransekraften i innlandet styrkes og gjør at alle vi som bruker veien, kommer raskt fram og trygt hjem. Denne veistrekningen har, som tidligere sagt, hatt svært mange dødsulykker. 17 personer har mistet livet på denne veien de siste årene. Dette er store tragedier for de familiene som blir rammet, og det setter sitt preg på dem som ferdes på og rundt denne veien, som er så ulykkesbelastet. Tallet på møteulykker har gått ned etter at det kom på plass en midlertidig ordning med midtdelere, og en ny vei er en helt nødvendig investering for å bedre trafikksikkerheten her. I tillegg kommer det nå på plass viltgjerder, noe som også er viktig i vår del av landet. En helhetlig utbygging av E6 Kolomoen–Moelv har vært et stort ønske for mange av oss og er et av de første prosjektene som veiselskapet Nye Veier AS skal bygge. Nytteberegningene i St.meld. nr. 25 for 2014–2015, På rett vei, viser at strekningene Kolomoen–Brumunddal og Brumunddal–Moelv er to av de mest samfunnsøkonomisk lønnsomme strekningene å bygge ut i Nye Veiers portefølje. I NTP som ble lagt fram av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV i 2013, var dette prosjektet delt i to. Første etappe, fra Kolomoen til Brumunddal, var da ikke beregnet fullfinansiert før i 2023. Nå skal den stå ferdig i 2021. De siste elleve kilometerne fram til Moelv var ikke prioritert i den samme NTP-en overhodet. Nå blir også den ferdig i 2021. Dette er et godt eksempel på at Høyre og regjeringen hadde rett i at det trengtes nye ideer og bedre løsninger. Nye Veier AS er en slik ny idé som gir bedre løsninger. Nå bygges det mer helhetlig og sammenhengende, planleggingstiden går ned, og samferdselsbudsjettet har økt dramatisk. Tro det eller ei, vi har faktisk køproblematikk i innlandet også. Ringsaker er Norges største hyttekommune, med Sjusjøen. I tillegg er vi så heldige å ha Trysil, Hafjell, Kvitfjell og andre store hytte- og turistdestinasjoner. Vedtaket i dag betyr en helhetlig og kraftig framskyndet utbygging av E6 gjennom Hedmark. Det er også et godt eksempel på at det går an å organisere veibyggingen på en mye bedre måte enn det vi gjorde før.
Ingunn Foss (Høyre), 2016-06-14:
Vi er ikke uenig i at bøndene skal ha en inntekt på linje med andre grupper, men vi er uenig i at det bare skal skje via større statlige overføringer. Staten kan ikke gi inntekter, men staten kan legge til rette for at bøndene kan utnytte de inntektsmulighetene som rammen legger til rette for. Bøndene er ikke statlig ansatte, men selvstendig næringsdrivende, med en stor mulighet til å påvirke sin egen inntekt. Årets normaliserte regnskap viser at inntektsutviklingen i jordbruket ligger an til å bli klart større enn for andre grupper.
Ingunn Foss (Høyre), 2016-06-14:
Utgangspunktet er at inntektsveksten måles i prosent i alle inntektsoppgjør. Det er ikke flertall i komiteen for å endre på det. Da gjenstår det å se om de som snakker ganske høyt om dette nå i opposisjon, kommer til å levere på det hvis de kommer i posisjon igjen. Selv om datagrunnlaget endrer seg over tid, er det verdt å minne om at årets totalkalkyle viser at jordbruksinntekten i 2006, altså under det rød-grønne styret, var 47 pst. av inntekten til andre grupper, mens den i dag er 66 pst. av inntekten til andre grupper. Det betyr helt klart at det er bedre tider for landbruket.
Ingunn Foss (Høyre), 2016-06-14:
Som jeg tidligere har svart til representanten Storberget, er selvfølgelig ikke Høyre uenig i at bøndene skal ha en inntekt på linje med andre grupper, men vi er uenig i de virkemidlene som skal føre fram til det. For vår del er vi opptatt av å senke skattene. Vi er opptatt av forenklede støtteordninger, å gi muligheter for dem som ønsker å satse ved at kvoter og reguleringer oppmykes slik at en kan forsvare investeringer og utnytte gårdens totale ressursgrunnlag. Med dette mener vi at vi legger til rette for at bønder kan få en inntekt på linje med andre.
Ingunn Foss (Høyre), 2016-06-14:
Denne regjeringen har slått sammen satsintervaller i tilskudd til husdyr, innført felles kvotetak for alle typer melkeforetak, avviklet det særskilte samdriftsregelverket, fjernet beløpstaket i tilskuddet til husdyr og fjernet strukturdifferensierte satser i arealtilskuddene – og mye mer. Når Arbeiderpartiet tar til orde for å øke differensieringen av virkemidlene og reversere liberaliseringen, betyr det at Arbeiderpartiet vil reversere de endringene som er foretatt de siste to årene?
Ingunn Foss (Høyre), 2016-06-14:
Noen få kommentarer til utsagn i debatten. Arbeiderpartiet og Senterpartiet framhevet at de brukte 1 mrd. kr på landbruk i sine tre siste regjeringsår. Det er mye penger. Og hva fikk vi igjen for så mye penger? Jo, nesten 40 000 bruk ble lagt ned. Omdisponeringen av dyrket mark var historisk høy, matproduksjonen gikk ned, importen økte, og det var dårlig rekruttering til næringen. Jeg husker også veldig godt protestene og demonstrasjonene under den rød-grønne regjeringen, selv om det var Senterpartiet som styrte Landbruksdepartementet. Under den forrige regjeringsperioden het det at Arbeiderpartiet ikke var den letteste forhandlingspartneren når det gjaldt penger til landbruket. Arbeiderpartiet snakker også varmt om differensiering og struktur og vil faktisk reversere endringer som denne regjeringen har fått til. I denne sammenhengen kan det være verdt å minne om at det faktisk var Arbeiderpartiet som satte fart på strukturrasjonaliseringen under Brundtland-regjeringen på 1990-tallet, fordi de helt klart så at det var nødvendig. Dette er ganske utførlig beskrevet i Per Harald Grues memoarer, bind to, som jeg har på nattbordet. Arbeiderpartiets politikk var den gang ganske lik den som føres av Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen i dag, og partiene hadde faktisk mange felles forslag i den perioden. Arbeiderpartiet har faktisk hatt i sitt program at de vil styrke bøndenes rolle som selvstendig næringsdrivende, de vil redusere detaljstyringen og ha økt bruk av markedssignaler. Det har stått at hvilke inntekter den enkelte jordbruker oppnår, er et resultat av en rekke forhold som utøverne bestemmer over. Da gjenstår det å se om Arbeiderpartiet virkelig har gjennomgått en så stor endring som det høres ut som her i dag. Takk for en lang og god debatt. Vi gleder oss over at regjeringen har fått flertall for store deler av innstillingen, som vi håper og tror vil videreføre og forsterke den positive utviklingen som vi ser i landbruket i dag.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Det er flere av oss som i løpet av de siste årene har vært spent på hva slags retning Høyres landbrukspolitikk faktisk tar. I opposisjon ønsket man å kutte i budsjettstøtten og også kutte på matprisene, og nå ser vi et budsjett hvor budsjettstøtten øker, og det er jo bra, selv om mange av oss mener at det kanskje burde vært mer, og man tar også initiativ til og legger på bordet en økning i matprisene. Jeg ser også at en samlet komité, deriblant Høyre, sier i innstillingen: «For å sikre rekruttering og inntektsmulighetene for dem som bruker hele eller mesteparten av arbeidskraften sin i næringen, er det viktig å redusere inntektsgapet mellom jordbruket og andre i samfunnet.» Hvordan mener saksordføreren at dette inntektsgapet mellom bønder og andre i samfunnet kan tettes, og vil en i så måte komme med initiativ til dette ved neste jordbruksoppgjør?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Jeg skal prøve så godt jeg kan. Jeg mener for det første, som jeg sa i mitt hovedinnlegg, at vi er nødt til å øke lønnsomheten. Da må etter mitt skjønn regjeringen i større grad enn i dag tilbake på den linja som den rød-grønne regjeringen var på, med å kunne bruke budsjettet mer aktivt enn det man faktisk gjør. Jeg mener også, som jeg også sa i innlegget mitt, at det er en forutsetning for å øke norsk produksjon at vi i større grad må evne, også fra politisk hold i Stortinget, å se på virkemidler for å få opp investeringene i landbruket – og det er i et vidt perspektiv. Så er jeg av den oppfatning at den jordvernstrategien som ble vedtatt, er vi helt avhengig av å få satt makt bak – særlig de positive virkemidlene som ble etterlyst fra Stortinget for å kunne ta vare på mer matjord. Til sist har jeg lyst til å nevne at hvis vi ikke klarer å markere veldig tydelig i internasjonale forhandlinger at vi er nødt til å verne norsk landbruk, er jeg redd for at produksjonen i Norge vil gå ned.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Der hvor det er budsjettmessige grunner til å gjøre det, men også der man faktisk har muligheten til å gjøre det, vil man måtte vurdere å reversere endringer – særlig de som handler om struktur. Det var en betydelig kritikk fra Arbeiderpartiet og flere her i Stortinget om at man i 2014 gikk for langt når det gjaldt struktur. Skal man gjøre som flertallet sier, nemlig øke norsk matproduksjon over hele landet, tror jeg ikke det er riktig å gå videre på denne veien med å ha en slik strukturell utvikling som vi så antydninger til, men som jeg faktisk syns dette jordbruksoppgjøret modererer noe. I den grad man ønsker å gjøre drastiske endringer, f.eks. når det gjelder melkekvoter, melkekvoteordningen og fylkesmessige inndelinger, er Arbeiderpartiet av den oppfatning at de endringene kan være vanskelig å endre hvis man gjør dem, men det er veldig viktig for å opprettholde den strukturen vi har på norsk landbruk og produksjonen over hele landet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Ved et totalt brudd med begge faglagene – hvis det er det representanten tenker på, situasjonen vi bl.a. hadde i 2014 – mener jeg at man ikke kan regne med at Stortinget automatisk skal kunne akklamere statens tilbud. Det ville jo virkelig være å sette politikken til side. Det går en grense for hvor langt man skal akseptere forhandlingsinstituttet. Med en regjering bestående av Høyre og Fremskrittspartiet – altså de ytterste høyre – som har markedsført så tydelig at man skal rive ned det som jeg oppfatter som det sentrale når det gjelder landbrukspolitikken, vil det i hvert fall ikke fra Arbeiderpartiets side bli gitt noen som helst garanti om at vi vil støtte statens tilbud ved et totalt brudd. Dette er en balansegang. Jeg er også veldig ivrig på at som særinteresse og viktig interesse i Norge tjener bøndene veldig mye på å ha denne muligheten til å drive jordbruksforhandlinger – som jeg oppfatter som rimelig reelle, og hvor man faktisk også i år har oppnådd resultater som er bedre enn hva man ville fått med et annet alternativ.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Jeg har med meg Nationen. Det må jo være fantastisk for statsråden å oppnå så mye for norsk landbruk, som regjeringen skryter av, ved å bevilge mer penger, som Fremskrittspartiet ikke ønsker seg, ved å øke prisene, som Fremskrittspartiet ikke ønsker seg, ved å beholde konsesjonsloven, som Fremskrittspartiet ikke ønsker seg, ved å beholde priskontrollen, som Fremskrittspartiet ikke ønsker seg – i det hele tatt det motsatte av det som statsråden har gitt signaler om, at man ønsker å liberalisere. I Nationen i dag ser jeg at den unge bonden Tor Jacob Solberg utfordrer statsråden på det han ga uttrykk for på Bondetinget, nemlig at man ønsker å liberalisere – gjennom de framtidige stortingsmeldinger. Jeg har to spørsmål: Føler statsråden at det er rom for – ut ifra den politiske situasjonen – å liberalisere, når han ser hvordan stortingsflertallet agerer? Det andre, for å følge opp Solbergs spørsmål: Finnes det egentlig noe annet suksessfylt europeisk land å vise til som har gått på den veien som statsråden peker på, men som stortingsflertallet tydelig stritter imot?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Her vil nok mange være uenige i historieskrivingen. Mange vil mene at nettopp den innsatsen som ble gjort under den rød-grønne regjeringen, særlig gjennom budsjettene man vedtok, er det som i dag gjør sitt til at man tross alt kommer så godt ut som man gjør når det gjelder inntekter. Jeg har registrert i løpet av denne debatten at målet om å tette inntektsgap har blitt uttrykt av de fleste partier i Stortinget i dag som et viktig mål i landbrukspolitikken – å bevege seg over fra prosenter til kroner, og at det er kronene i lomma som til slutt teller. Og mitt spørsmål er: Vil dette ha noen betydning for statsråden når han neste vår, forhåpentligvis, kanskje, skal utforme tilbud til landets bønder?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
Siden spørsmålet om jordbruksavtaleinstituttet er blitt problematisert i løpet av debatten, og særlig fra representanten Lundteigen, finner jeg i hvert fall grunn til på vegne av Arbeiderpartiet å si at vi oppfatter det slett ikke som noe konstitusjonelt brudd, eller å være i strid med konstitusjonen, at vi syns at det er viktig å ha høy terskel før man griper inn i en forhandlet jordbruksavtale. Vi har vår konstitusjonelle rett og plikt til å fatte både lovvedtak og bevilgningsvedtak, men vi har samtidig også en plikt til å gjøre det slik vi syns det politisk best gagner samfunnet. Jeg må bare gjenta: Vi mener fra Arbeiderpartiets side at det er helt avgjørende hvis vi skal klare å øke norsk matproduksjon, at vi evner å ta vare på forhandlingsinstituttet, som på mange måter gir produsentene en god runde på våren. Jeg mener helt ærlig at jeg tror den næringen ville ha tapt mye om vi mistet den muligheten – på historisk sikt. Så kan man gjerne si at det skulle gjerne vært mer dette året, men det er også en del av den konstitusjonelle forpliktelsen og det valget man gjør. Så vil jeg også understreke veldig sterkt at jeg syns ikke at regjeringen og statsråden har kommet særlig godt fra det, knyttet til deres hengivenhet overfor liberalistisk tankegods når det gjelder norsk landbrukspolitikk. Det er flere som etterlyser både gode eksempler på dette og kanskje også land. Men det som er trist, er jo at vi bruker, og har brukt, veldig mye av de tre årene som har gått, på å slå tilbake liberalistiske framstøt og egentlig i veldig liten grad har fått diskutert hva slags type virkemidler som gagner politikken og matproduksjonen. Og jeg må si at noe særlig liberalistisk sug ute i befolkningen eller hos bøndene eller hos andre aktører opplever ikke jeg at det er knyttet til norsk matproduksjon – snarere tvert imot. Så min magre invitt til statsråden på tampen av debatten må jo være: Bruk nå den tiden når man skriver denne stortingsmeldingen, til å skrive om det som faktisk stortingsflertallet er opptatt av, nemlig å øke matproduksjonen – at det skal være klimasmart, at dette skal være svaret inn i framtida knyttet til grønn næring, at vi skal kunne rekruttere fortsatt, at vi skal ha virkemidler som bidrar til at vi kan investere i matproduksjonen, og ikke minst det som ligger til grunn for representanten Lundteigens forslag: at vi kan evne å bruke enda mer av planteressursene her i Norge. Jeg mener at en av de viktige, sentrale delene av framtidig landbrukspolitikk er å styrke norsk kornøkonomi. Hvis vi kunne fått en stortingsmelding og en stortingsdebatt om disse elementer, og ikke bare en – jeg holdt på å si – demonstrasjon knyttet til et eller annet slags liberalistisk tankegods, så kunne det hende vi tok gode politiske skritt framover for å øke norsk matproduksjon.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Representanten nevnte noen grep som Arbeiderpartiet ville ta for å bedre situasjonen for bonden og ikke minst for å øke norsk matproduksjon. Kan representanten Storberget kort gi en tre–fire gode løsninger på hvordan Norge kan bli mer selvforsynt med mat?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Selvfølgelig er jeg fornøyd med Fremskrittspartiet i regjering – det skulle bare mangle. Når man ser på hva Fremskrittspartiet og Høyre har fått til sammen i regjering, må vi være fornøyde. Egentlig tror jeg at både Arbeiderpartiet, Senterpartiet og de andre i opposisjonen er fornøyde – de er bare litt misfornøyde med at de ikke har klart å få til det samme som vi har fått til. Når det gjelder jordbruksoppgjøret: Ja, vi mener at det kan gjøres en del endringer i jordbruket for å kutte på budsjettmidlene. Vi har så vidt startet en prosess for å gjøre en del forenklinger og forbedringer. Ved jordbruksoppgjøret i 2014 ble det vedtatt 26 forenklinger. Vi har fortsatt den trenden. I årets oppgjør ble det noen færre. Og før vi klarer å kutte så mye som vi ønsker, er vi nødt til å gjøre disse forenklingene: sørge for at bl.a. byråkratiet blir noe bedre, sørge for at vi gjør det mer effektivt å forvalte norsk landbrukspolitikk. Så kan vi begynne å kutte. Men det betyr ikke at vi skal kutte i bondens inntjening.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Jeg viser til mitt forrige svar, som var til representanten Botten. Vi har en intensjon om å gjøre en del endringer i norsk landbrukspolitikk, men vi har innsett at Fremskrittspartiet ikke er i flertall alene i denne salen, og det må vi forholde oss til. Vi samarbeider med andre partier, og det synes jeg har gått rimelig greit. Vi har fått gjort en god del endringer, en god del forenklinger, som gjør at vi etter hvert kanskje kan gå inn og få kuttet noe på overføringene til landbruket. Kanskje det også vil gjøre at norske matpriser kan senkes noe – uten at det går ut over bondens inntjening.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Jeg er litt usikker på om jeg skal gå inn og si noe om trygdeoppgjøret. Det er ikke akkurat mitt fagfelt, men jeg kan si noe om landbruksoppgjøret og forhandlingsinstituttet der. Fremskrittspartiet sitter i en regjering der regjeringsplattformen sier at vi skal beholde forhandlingsinstituttet, og at det skal være det vi bygger jordbruksforhandlingene på. Fremskrittspartiet ønsker å fjerne det – det er det ingen som helst tvil om. Det er vår politikk. Men så lenge vi sitter i en regjering som har en regjeringsplattform som er klar på at vi skal beholde forhandlingsinstituttet, gjør vi det. Så enkelt er det. Og da forsvarer vi forhandlingsinstituttet. Men jeg synes det er rart at representanten Knag Fylkesnes kommer med den kritikken når han selv presterer å legge fram forslag i denne salen som ville være med på knuse og ødelegge hele forhandlingsinstituttet. Det overrasker meg.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Representanten sa vi har et karrig land. Det er vel delvis riktig, men i dette karrige landet produserer vi utrolig mye god mat, mat av veldig god kvalitet, takket være at vi har gode norske bønder. SV har lagt fram et forslag her i innstillingen, et mindretallsforslag, der de bl.a. sier at norsk jordbruk er bruk av jord i Norge, og dette betyr at jorda må dyrkes der den ligger. Det er jeg for så vidt enig i, men har representanten Knag Fylkesnes noen eksempler på at det blir dyrket jord der den ikke ligger?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-06-14:
Snakker vi jordbruket stort mye mer ned nå, tror jeg Lundteigen får viljen sin: Ingen tør å satse på jordbruk. I replikkordskiftet spurte jeg representanten … fra Arbeiderpartiet …