Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2012-12-11:
Boligprisene har vært et hett tema for debatt i det siste. Det er mange som er opptatt av hva stigningen i pris skyldes, og skjerpede krav til bygg identifiseres av flere som en viktig årsak. Det er riktig, kravene til bygg har blitt skjerpet. Vi har bl.a. strengere krav til våtrom, elanlegg, energi og universell utforming. Disse kravene er kommet av en grunn: I Norge brenner mange hus, med tilhørende fatale konsekvenser i form av omkomne. Derfor er det strammet inn på krav til elanlegg. Det har vært store merkostnader som følge av dårlig arbeid med våtrom. Derfor er kravene skjerpet inn. Boliger står for om lag en tredel av forbruket av elektrisk kraft her i landet. Innskjerping og tiltak for å få ned elforbruket er derfor et viktig bidrag for å redusere klimautslippene. Alt dette er begrunnet i politiske målsettinger og vil medføre større kostnad enn uten skjerpete krav. Det er i all hovedsak akseptert. For noen synes det likevel som om kravene til universell utforming er den største tornen i øyet, spesielt blant utbyggere av boliger. Blant annet har representanter for OBOS og Selvåg Bolig gått til angrep på det de mener er altfor omfattende krav, og som etter deres oppfatning er en vesentlig kostnadsdriver for nye bygg. Jeg skal ikke være bastant om hvorvidt kravene for universell utforming er for strenge eller for lite ambisiøse i dag. Mitt anliggende er likevel å trekke opp noen perspektiver som jeg synes de nevnte representanter for byggenæringen ignorerer, og som etter min mening drukner i den offentlige debatten. La meg slå fast at kravet om universell utforming er politisk begrunnet. Denne regjeringen bygger sitt arbeid på ideen om at alle mennesker er født frie, unike og ukrenkelige. Vi skal gjennom vår politikk bidra til frihet for den enkelte. Vår politikk skal reflektere og respektere mangfoldet. Alle skal ha likeverdige muligheter uavhengig av familiebakgrunn, hvor man kommer fra, kjønn, funksjonsevne, religion eller seksuell orientering. Sterke fellesskap er den beste grunnmuren enkeltmenneskene kan bygge sine livsprosjekter på. Det finnes mange eksempler på planleggingstabber hvor man glemte å ta hensyn til svaksynte, til dem med nedsatt hørsel eller med bevegelsesproblemer. Hver især er ikke disse tabbene et problem. Problemet er imidlertid at når det blir system i tabbene, er det ikke lenger tabber. Det at en stadig glemmer å ta hensyn til bredden i den menneskelige variasjon, blir en del av vår samfunnsstruktur. Når bredden i menneskelig variasjon stadig glemmes, er det i praksis en del av vårt samfunns verdisystem. Det er verdier i bruk. Fenomenet har også en mer psykososial side: Når mennesker opplever at hensynet til at de skal delta på lik linje med andre, stadig glemmes, vil de samtidig høre en fortelling om seg selv – om avvik, om verdi, om hvem en er, og at de er en belastning for sine omgivelser. I anbefalingene til FNs standardregel 5, Tilgjengelighet, heter det: «Tilgjengelighet til boliger, bygninger og uteområder er av avgjørende betydning for funksjonshemmedes muligheter til deltakelse og likestilling.» I dag er det om lag 770 000 funksjonshemmede i Norge. Dette er mennesker med ulike funksjonsnedsettelser, og som har ulike krav til utforming av bolig, utemiljø og til tjenester knyttet til boligen. Når det gjelder bolig, kan det være relevant å plassere ulike funksjonsnedsettelser i ulike grupper: bevegelseshemninger, klima- og miljømessige funksjonshemninger som astma, allergi og lungesykdom, og orienteringshemninger som synshemmede, hørselshemmede og kognitivt funksjonshemmede. Universell utforming går i korte trekk ut på en utforming som virker inkluderende ved å ta høyde for ulike brukerforutsetninger. Begreper som svært ofte tillegges et tilsvarende innhold, er universell design, inkluderende design og design for alle. Nettopp her ligger nøkkelen til å holde kostnadene nede. Gjennom planlegging og smarte og innovative løsninger er det mulig å finne universelle løsninger, også for små leiligheter. Med den demografiske utviklingen vi ser i Norge i dag, er det en politisk utfordring å legge til rette for at flest mulig kan bo lengst mulig i sin egen bolig. Da vil også universell utforming være et viktig bidrag, ikke bare til dem som er funksjonshemmet i dag, eller som har utfordringer på annen måte, det vil også bidra til at vi alle kan bo hjemme hos oss selv så lenge som mulig. Hvis vi skal ta de syv prinsippene for universell utforming på alvor, vil vi også se at det ikke bare tjener mennesker med funksjonsnedsettelser. Det vil kunne gi store gevinster for oss alle. Enten vi går, sitter i rullestol, er synshemmet, ligger i barnevogn eller har med oss andre større eller mindre framtredende menneskelige trekk. Universell utforming er nettopp det – en utforming for oss alle.