trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-03-14:
Då kan eg følgje opp dei to føregåande spørsmåla ved å gå endå litt lenger i spørsmålsstillinga, for eg set pris på at statsråden slår fast at det er tenkt på at helse og kommunal, altså andre aktørar, må sterkt inn i bildet her. Men det eg har lyst til å vete, er jo om dei, altså statsrådane i regjeringa, har ein tydeleg ambisjon om at denne lovendringa ikkje skal føre til at pasientar i det psykiske helsevesenet skal miste plassen fordi det kjem inn ei ny gruppe når denne lovendringa trer i kraft. Ein ting er å seie at ein ønskjer å leggje til rette for at det ikkje skal bli gale, men noko anna er å seie at ein har ein klar ambisjon om at talet på døgnplassar, f.eks. i psykiatrien, skal aukast i takt med kor mange som kjem inn på særreaksjon, slik at ein ikkje risikerer at folk som treng behandling, mistar behandling.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-03-14:
Eg kjem snart, president!
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-03-14:
Eg er viden kjend for å vere distré, så når eg gjer slike ting, bruker sonen min å seie: «og slikt skal styre landet!». Eg vil starte med å takke komiteen for samarbeidet om denne saka. Det er ei samrøystes innstilling som er lagd fram, der justiskomiteen sluttar seg til regjeringas forslag til endringar i verjemålslova og andre tilhøyrande lover. Men eg vil understreke kor viktig det er at verjemålsreforma blir gjennomført på ein god måte. Verjeordninga er nødvendig for å vareta interessene til dei som ikkje klarer det sjølve, altså ofte dei svakaste og mest sårbare blant oss. Eg vil sitere følgjande frå innstillinga: «Komiteen vil i høve saka peike på kor viktig det er at gjennomføringa av verjemålsreforma skjer på ein god måte, og at departementet bør følgje med på korleis fylkesmannsembeta praktiserer lova og gjennomfører reforma.» Verjemålsreforma er stor og har medført kraftige omleggingar. Komiteen forventar at regjeringa følgjer dette arbeidet tett, og at dei bidreg både med tilstrekkelege ressursar og eventuelle presiseringar i lovverket når dette er nødvendig.
Iselin Nybø (Venstre), 2016-03-14:
I komitémerknadene til statsbudsjettet var de aller fleste partiene helt tydelige på at man ikke ønsket noen storstilt sammenslåing av tingretter på dette tidspunktet. Venstre sitter ikke i justiskomiteen, men også vi uttrykte tilslutning til det i debatten fordi det har vært et poeng for oss at en slik sammenslåing av tingretter som Domstoladministrasjonen så for seg, ikke var gjennomførbart på dette tidspunktet. Samtidig vil jeg si – som også saksordføreren for denne saken sa – at det allikevel er vanskelig å være helt kategorisk imot felles ledelse ved noen tingretter der dette måtte være hensiktsmessig. Det henger sammen med den tingrettstrukturen som vi har i dag, og det landet vi faktisk bor i – det er by og land, det er langstrakt, det er noen store tingretter, men vi har ganske mange små tingretter også. Jeg vil vise til Kristelig Folkepartis Kjell Ingolf Ropstad, som sa at en felles ledelse også kan være med på å motvirke den sammenslåingen som flertallet i denne salen ikke ønsker seg på dette tidspunkt. Så jeg tror dette handler om å finne en balanse der vi er helt tydelige på at hovedregelen skal være at hver tingrett har sin egen sorenskriver, men at man i noen tilfeller kan se for seg at det kan være en felles ledelse. Man kan ikke være helt kategorisk imot det. Samtidig er jeg veldig glad for at departementet er tydelig på at et slikt unntak må utøves med varsomhet, og at det kun skal gjelde i særlige tilfeller. For hovedregelen er og skal fortsatt være at vi skal ha en sorenskriver i hver tingrett, og vi ønsker å signalisere at vi stemmer med flertallet i komiteen når det gjelder dette.
Iselin Nybø (Venstre), 2016-03-14:
Nå har representanten Rotevatn redegjort for Venstres syn på denne saken, men jeg har likevel lyst til å knytte noen kommentarer til det som handler om bekjempelse av hallikvirksomhet og menneskehandel, for dette er noe som vi alle sammen er opptatt av å bekjempe, og som vi ikke ønsker i vårt samfunn. Når vi forhandlet om politireformen, som vi holdt på med lenge, var dette et av de temaene som vi tok opp, og som vi ble enige om skulle være et fokusområde for politiet framover. Dette er en av begrunnelsene for at vi har gjort politidistriktene større og mer robuste, slik at de skal kunne håndtere denne typen kriminalitet, som ikke bare er organisert, men også veldig komplisert å etterforske og ta tak i. Vi er i gang med noe på dette området. Politireformen er under innfasing nå, og vi har forventninger om at vi skal se resultater av det arbeidet og det grunnlaget som vi har lagt gjennom den – nærpolitireformen, som den heter. Jeg vil også knytte noen kommentarer til det som Kjell Ingolf Ropstad tok opp, som det ble enighet om i budsjettet i høst. Han viste til det arbeidet som er gjort i Hordaland politidistrikt, EXIT-gruppens arbeid. Det er klart at de har en måte å jobbe på, de har holdt på med dette, og de har gode erfaringer. Da er det viktig at dette er noe som de andre politidistriktene også kan gjøre på samme måten, med de resultatene som Hordaland politidistrikt har fått. Selv om vi ikke stemmer for det forslaget som ville vært forslag nr. 1 hvis det hadde blitt rett i innstillingen, vil jeg allikevel presisere at dette er en type kriminalitet som vi ikke ønsker å ha i dette samfunnet, og som det er viktig at vi bekjemper. Jeg tror vi har lagt et godt grunnlag for bekjempelse av denne typen kriminalitet gjennom viktige vedtak som dette storting har fattet den seneste tiden.
Iselin Nybø (Venstre), 2016-03-14:
Jeg føyer meg inn i rekken av dem som ønsker å oppklare. Etter representanten Nybakks innlegg har jeg behov for å komme med en liten presisering: Mitt forrige innlegg handlet om bekjempelse av hallikvirksomhet og menneskehandel. Hvis jeg, som Marit Nybakk sier, har brukt ordet prostitusjon, var det ikke tilsiktet. Venstre var mot sexkjøpsloven da den ble innført i sin tid, men jeg oppfatter at det er en helt annen debatt enn den debatten som vi har nå, som først og fremst retter seg mot hallikvirksomhet og menneskehandel. Jeg vil understreke på det sterkeste at uansett hvor godt man leter i Venstres rekker, tror jeg ikke man finner en eneste person som vil ta til orde for menneskehandel.
Iselin Nybø (Venstre), 2016-03-14:
Nå har flere av de representantene som har hatt ordet før meg, hatt en gjennomgang av hva de foreslåtte endringene innebærer, og jeg skal derfor ikke bruke noe tid på det. Men dette er ikke noen enkel sak, og selv om det ikke er noen uenighet å spore i justiskomiteen, reiser denne saken en del prinsipielle problemstillinger. Det er ikke tvil om at det i dag er enkelte personer som vedvarende begår samfunnsskadelig kriminalitet mens de er strafferettslig utilregnelige. En gjennomgang som det vises til i saken, viser at det er et stort antall saker som henlegges fordi man er i tvil om gjerningspersonen er strafferettslig tilregnelig eller ikke. Det er utfordrende for et samfunn å ha slike personer når det ikke finnes noen reaksjon som kan brukes, og det er heller ingen verdighet for den enkelte at hele nabolaget vet at vedkommende begår slike typer kriminalitet og slipper unna med det, eller at disse personene blir utnyttet av bakmenn fordi man slipper unna med det, som representanten Jan Arild Ellingsen var inne på. På den annen side er det en grunn til at disse menneskene det her er snakk om, er strafferettslig utilregnelige. Departementet peker selv på at motforestillingene er både prinsipielle og rimelige, men det konkluderer likevel med at lista for særreaksjoner er lagt for høyt i dag, og det ønsker derfor å senke terskelen slik at kriminalitet av samfunnsskadelig eller særlig plagsom art også kan møtes med særreaksjoner. Det er en samlet justiskomité enig i. I komiteens høring var det vel spesielt Advokatforeningen som var tydelig på at de forslagene som regjeringen har lagt fram, er problematiske, fordi de bryter prinsipielt og grunnleggende med lange linjer i norsk rett. De var opptatt av at de foreslåtte endringene vil senke terskelen for hva samfunnet og vi som medborgere skal tåle, og hva vi skal kunne kreve beskyttelse mot, og at det også må ses opp mot den belastningen som en særreaksjon vil være både for den domfelte og for det psykiske helsevernet. Disse bekymringene og avveiningene er noe vi i Venstre i stor grad deler. Vi ønsker derfor at saken sendes tilbake til regjeringen, og at den kommer tilbake til Stortinget med en oppfølging av Tilregnelighetsutvalgets NOU der disse forslagene ses i en større sammenheng. Jeg forstår at justiskomiteen har gjort den avveiningen, men er kommet til at det er behov for å gjøre de endringene nå, og ikke vente på den behandlingen. Her er vi uenige, for vi mener at dette er forslag som det ikke haster slik med, og at en kan vente på at NOUen blir behandlet. Jeg ønsker derfor med dette å ta opp Venstres forslag. Subsidiært vil vi stemme for komiteens innstilling til B, I–III. Når det gjelder Senterpartiets forslag, synes jeg det er godt, men det er et budsjettforslag, slik jeg ser det, og ikke noe vi kan stemme for her og nå. Men jeg forutsetter at regjeringen følger med på utviklingen og de konsekvensene som disse forslagene har for helsevesenet, slik at det ikke blir noen redusert kapasitet i psykiatrien som følge av at det nå blir flere folk som kommer inn under dette regelverket.
Iselin Nybø (Venstre), 2016-03-14:
En av samfunnets største utfordringer de siste årene har vært å ruste oss for å håndtere de store krisene. Vi viste dessverre den 22. juli 2011 at vi ikke håndterte den krisen så godt som vi burde gjort og skulle ønsket vi hadde gjort. Det har etter det vært en bred politisk erkjennelse av at noe måtte gjøres. Nærpolitireformen var en helt nødvendig reform for å sette politiet bedre i stand til å møte framtidige kriser og alvorlige hendelser. Et av de viktigste grepene vi gjorde i den sammenhengen, var å redusere antallet politidistrikter til tolv, sånn at hvert distrikt ble mer robust og satt bedre i stand til å håndtere alle typer kriminalitet, også de mest alvorlige. Politiets operasjonssentraler er en helt vesentlig del av beredskapen i dette landet og helt avgjørende når krisen inntreffer. Etter nærpolitireformen har vi fått enda færre operasjonssentraler, og disse er nå i ferd med å samlokaliseres med brannvesenets sentraler. Så også her har vi lagt til rette for gode fagmiljøer og tung kompetanse i hvert enkelt politidistrikt. Det er sånn sett ikke lenger behov for en nasjonal skalerbar operasjonssentral hos POD, sånn som Gjørv-kommisjonen anbefalte i sin tid. Det er likevel viktig framover å ha fokus på operasjonssentralenes rolle ved store kriser, for god håndtering av sånne hendelser krever både planlegging og øving. Og jeg vil, som flere andre før meg, understreke betydningen av å øve, trene og være godt forberedt når krisen inntreffer. Det legges også opp til at det nå skal være to såkalte backup-sentraler, som kan bistå ved store hendelser, eller hvis noe skulle skje ved den ene av de to operasjonssentralene. Det er Oslo politidistrikt og Sør-Vest politidistrikt som skal ha dette ekstra ansvaret. Det er flere som har snakket om betydningen av det, og jeg vil legge til at jeg mener det er fornuftig å legge disse to sentralene til hver sin del av landet, for det kan skje noe som rammer den ene delen av landet så betydelig at å ha bare én sentral én plass, eller å ha begge to tett ved hverandre, ville ha vært uheldig og kanskje katastrofalt i verste fall. Det har vært litt diskusjon rundt dette med rollefordeling mellom politidistriktene og POD. For min del oppfatter jeg at dette er klargjort og ganske tydelig, og jeg vil også understreke betydningen av at det er så tydelig, for det er nå politidistriktene som har det operative ansvaret – ikke POD, som noen ser ut til å så litt tvil om. Men det mener jeg at flertallet i komiteen har beskrevet på en god måte og tydeliggjort godt i saken.
Iselin Nybø (Venstre), 2016-03-14:
Jeg våger meg på et litt åpent spørsmål til statsråden, for nå har det vært mye snakk om trening og øving som forberedelse til eventuelle store kriser eller store hendelser. Jeg vil gjerne at statsråden sier noe mer om akkurat dette – hvordan det øves, hvordan vi er sikre på at det er nok trening hvis eller når noe stort skjer, og gjerne litt om den spesielle rollen som Oslo politidistrikt og Sør-Vest politidistrikt har med tanke på å overta for og hjelpe andre, og den kommunikasjonen som da skal være mellom de ulike politidistriktene.
Iselin Nybø (Venstre), 2016-03-14:
Siden presidenten er så grei og tillater et ekstra spørsmål, gjentar jeg det spørsmålet som handler om Oslo politidistrikt og Sør-Vest politidistrikt og hvordan politiet jobber spesielt med øvelser rettet mot de to politidistriktene, som kan få en litt spesiell rolle ved store hendelser og kriser.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Jeg skal starte med å gi honnør til saksordføreren for å ha lagt fram saken på en god måte, og selvfølgelig også til Senterpartiet for deres politiske ambisjon i denne saken. Jeg tror likevel at selv om flertallet nå er tydelig på at man ikke ønsker en storstilt endring av verken struktur eller ledelse, kan man ikke lukke øynene for realitetene i det som skjer. Det har vært snakket om endret geografi. Norge er etter mitt skjønn det samme landet som det har vært i ganske lang tid, så det er ikke så mye endret geografi. Men det er klart at teknologien endres, samferdsel og kommunikasjonsmåtene endres, og i lys av det må man også, tror jeg, om ikke så lang tid tørre å se på og ta en diskusjon også om antallet tingretter, for det finnes fylker som har ganske mange, og som har stor grad av nærhet mellom dem. Jeg mener at hvis man da sier at man ikke skal se på det, nesten uansett, gjør man systemet, innbyggerne og oss selv en bjørnetjeneste. Selv vanskelige ting bør man diskutere i denne salen. Som andre har vært inne på før: Avklaring av forholdet mellom Domstoladministrasjonen og Stortinget er viktig, for det ligger noe prinsipielt i det. Det ble spurt om hvor grensene går. Grensene trekkes opp her. Gjennom lovarbeid trekkes de opp her, og hvis man finner gode løsninger der, vil man ha forutsigbarhet. Jeg støtter selvfølgelig det som nå er flertallsinnstillingen, men ser ikke bort fra at vi er nødt til å ta en annen debatt, som kommer til å provosere mange, men som sannsynligvis er like viktig som det vi diskuterer nå.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Etter å ha hørt på Stortingets «oppklarende» debatt kan man jo si at Stortingets evne til å være oppklarende, er noe variabel, tror jeg, med all mulig respekt. De som leser referatet etterpå, kommer nok til å lure på hva vi egentlig holder på med. Men det kan skje i de beste selskap, som det gjør her nå. Så må jeg si at jeg synes representanten Nybakk går langt. Jeg har til gode å høre noen her i debatten i dag som ikke har tatt avstand fra hallikvirksomhet og menneskehandel. Det oppfatter jeg har vært gjennomgående hos alle som har hatt ordet. Jeg oppfatter ikke at noen på en måte har leflet med det, og ikke har valgt å ta sterk avstand fra det. Man kan selvfølgelig være uenige om intensjonen i representantforslaget som ligger til grunn for debatten, og det har vært tydelig gjennom debatten at man forstår det ganske forskjellig. Intensjonen om å bidra til å redusere en vanskelig og tøff hverdag og bekjempe prostitusjon og hallikvirksomhet er jeg sikker på at alle deler. Men treffsikkerheten i forslaget har vært tematikken. Etter å ha hørt på dette har min store bekymring vært om det er sånn som forslagsstillerne påstår, at politiet etterspør en hjemmel som statsråden sier fins. Hvis det er sånn, er Stortingets avklaringer permanent vanskelige, for å si det sånn. Men man har også mulighet til å gjøre ting mer enn en gang. Statsråden har påpekt at man skal gå igjennom lovverket, og man skal komme tilbake. Og selv Stortinget blir bedre av og til når man får gått noen runder med seg selv og får avklart ting. Det er derfor vi må revidere lovverket. Hvis ikke vil man kunne si at den loven som er vedtatt, vil passe, og så får vi tilpasse samfunnet til loven. Det gjør vi heldigvis ikke. Man har hatt gjennomganger, man har hentet inn ulike grupperinger som ser på dette – det har vært referert her til dem som bistår prostitusjonsmiljøet. Å lytte til dem som opplever problemet som størst, er antakeligvis det viktigste vi gjør. Så skal det matches opp mot eller filtreres gjennom et politisk filter og det man står for selv. Det betyr ikke nødvendigvis at man skal følge alle rådene man får, men at man skal lytte til dem. Det må være et minimum av respekt. I så måte synes jeg at flertallet i stortingssalen i dag har gjort en god jobb, samtidig som jeg også gir honnør til forslagsstillerne.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Jeg registrerer at representanten Bøhler har sett meg komme springende inn i salen. Da må han ha kommet inn etter undertegnende, for jeg har vært her siden møtet ble satt. Treffsikkerheten står i tråd med det han ellers har lagt fram her i dag. Nok om det. Representanten Marit Nybakk var igjen inne på og framførte en form for agg, det opplever jeg i hvert fall, mot statsrådens rolle og det statsråden gjør. Jeg synes statsråden var veldig korrekt i sin siste framstilling, for det er et faktum at en mindretallsregjering er særdeles avhengig av flertall for sine ting her, og styrer som sagt etter det som det blir flertall for i denne salen. Hvis ikke, har ikke statsråden så mange alternativer, sånn som jeg ser det i hvert fall, annet enn å finne seg noe annet å gjøre eller å tilpasse seg virkeligheten til flertallet i denne salen.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
For min del er ikke organiseringen det viktigste, men kvaliteten og forståelsen hos den enkelte som skal forestå ledelse. Om det er lagt til punkt a eller punkt b, kommer til syvende og sist til å være underordnet. Det det handler om, er at den enkelte mann og kvinne vet hva de skal gjøre, når de skal gjøre det, og sammen med hvem. Det andre er en ren organisatorisk faktor i dette, som jeg mener er underordnet. Jeg er selvfølgelig enig med dem som tidligere har sagt at øvelse er en nøkkel. Klart det er det – det man skal bli god i, må man trene på. Hvis ikke kan man ende opp med en perm som sier noe om hva man skal gjøre når kriser oppstår, men da må man først finne permen sin, og så skal man lese den og forstå den. Det gir ikke nødvendigvis god ledelse. Øvelse gjør mester, og det er vel noe som man trygt kan si også når det gjelder norsk politi. Det er vel også et faktum – som andre har vært inne på her – at 22. juli 2011 viste at vi utvilsomt har et forbedringspotensial, både med tanke på ledelsesmessige forhold og med tanke på forståelsen for og gjennomføringen av det man er satt til å forestå når det gjelder f.eks. samfunnsvernet. Nærpolitireformen skal være med og bøte på dette. Større nærhet til innbyggerne, større distrikter og mer kompetanse samlet bør i utgangspunktet gi de resultatene vi ønsker oss. Jeg er blant dem som ønsker å løfte en finger når det gjelder PODs rolle i dette. Jeg ønsker selvfølgelig at politimestrene i all hovedsak skal løse de oppgavene de blir satt til å løse, men det kan selvfølgelig også være slik at POD skal kunne bistå og gjøre noe der de andre kommer til kort. Men i utgangspunktet kan det ikke være noen tvil om at det er politidistriktene selv som skal forestå dette. Jeg har også sett på det som står skrevet om hovedredningssentralene. Jeg må si at hvis det er noe som gjør meg stolt som norsk borger – norsk innbygger – og norsk politiker, er det de to hovedredningssentralene vi har, som jeg mener gjør en formidabel jobb, antakeligvis fordi de ikke er noen stor konkurrent til noen andre. De koordinerer ressurser, og de ledes av politiet. Det synes jeg er bra. Jeg synes også det er bra at det er et nært – og jeg forutsetter at det blir videreført – og tett samarbeid mellom politidistriktene og HRS, nettopp fordi man må gjøre hverandre bedre ved å stille kritiske spørsmål om måten man gjør ting på. Jeg hadde for en tid siden gleden av å gå på Forsvarets høgskole, på sjefskurset. Der var det ett mantra som gikk igjen, som åpenbart også er viktig: Glem aldri hvor hen i kjeden du er, og gå aldri inn på noen andres område. Hvis folk holder seg til det de skal gjøre, og er gode i jobben sin der, vil det gi en bedre totalitet. Som man sa: En redningsaksjon bør ikke ledes av en statsråd. Det er åpenbare grunner til at han ikke skal gjøre det – eller hun, for den saks skyld. Men igjen: Vi kan diskutere organisering til sola går ned på utsiden, men det kommer ikke til å hjelpe. Det er kvaliteten hos den enkelte som er nøkkelen til suksess eller til det motsatte.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Til det siste: Det er god tradisjon i Norge for at slike saker behandles i Stortinget på en eller annen måte. Det var også tilfellet med de to siste rundene som nå var i forbindelse med budsjettet, hvor Stortinget klart gir uttrykk for hva som er Stortingets vilje, og det førte jo også til et annet resultat enn det regjeringen hadde hatt som sitt utgangspunkt. Men jeg tror den generelle utfordringen som representanten Vågslid tar opp knyttet til det manglende handlingsrommet for domstolenes organisering av egen virksomhet, på et eller annet tidspunkt må adresseres. Så er jeg opptatt av at vi skal ha en domstolsstruktur som sikrer at vi har domstoler over hele landet, men vi må også ha en domstolsstruktur som er effektiv, og etter de to siste rundene har vi 64 tingretter i Norge. Det er et ganske høyt antall, og fleksibiliteten i oppgaveløsningen til domstolene er ikke motsvarende stor. Så på et eller annet tidspunkt mener jeg at vi må ta en diskusjon rundt det. Det har vært forsøkt tidligere, og det møter veldig ofte motstand. Derfor vil lokal enighet kunne forebygge en sånn type motstand.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Regjeringen vil jo måtte fremme de saker regjeringen ønsker å fremme. Domstoladministrasjonen står fritt til å komme med forslag til regjeringen om endringer som den ønsker å gjennomføre. Som jeg nevnte i mitt forrige svar, er utgangspunktet at lokal enighet vil være en stor fordel hvis en skal gjøre endringer i domstolene, men jeg kan ikke si at det er et ufravikelig krav. Vi kan også være i en situasjon hvor det er snakk om sammenslåing ikke av to, men kanskje av tre tingretter, hvor to tingretter er veldig enige og den tredje er uenig, og da å ha et ufravikelig krav vil jeg advare mot. Men at en prosessmessig vil komme betydelig nærmere målstreken hvis en evner å få til lokal enighet og viser at dette faktisk styrker tilbudet lokalt, er absolutt denne regjeringens holdning.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Det er ingen tvil om at en sorenskrivers fratredelse vil kunne ha betydning for hvor det er aktuelt å gjennomføre en sånn type endring, men det er ikke i seg selv et særskilt grunnlag – det vil være et av flere elementer som skal vurderes. Som jeg nevnte i mitt innlegg, er jeg og regjeringen opptatt av at vi skal ha sorenskriver i de aller fleste tingretter, men det kan jo være helt spesielle forhold – det kan jo også være tilfeller hvor tingretten selv ønsker felles sorenskriver, nettopp for å redusere bruken av administrative midler og frigjøre mer ressurser til domsgjerning. Så jeg tror det er viktig at når det står særskilte tilfeller, er det et innholdsmessig krav som Domstoladministrasjonen naturligvis må vurdere i hvert enkelt tilfelle, men det er ikke slik at dette er ment som noen hjemmel for å ta snarveier i retning av nedleggelse av tingretter e.l. Dette er definitive, særskilte vilkår som må oppfylles, etter en helhetlig vurdering av hva som er tilfellet i den enkelte sak.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Jeg må si at jeg er litt usikker på innretningen på spørsmålet, for slik jeg oppfatter innstillingen, er ikke filtrering eller nedstenging av nettsider med basis i en filtreringsordning en del av forslaget lenger. Jeg ser at det er en del av representantforslaget, men det er ikke fulgt opp i innstillingen, slik jeg leser den. I den handler det om å gi straffeloven § 315 tilsvarende virkning for Internett som for andre annonsesteder, og det er tilfellet allerede i dag, som jeg nevnte i mitt innlegg. Det er nok mange argumenter som kan brukes imot filtrering. Vi hørte Venstres representant holde et ganske godt innlegg om en del av de motforestillingene som bl.a. Datakrimutvalget kom med i 2007, og som den rød-grønne regjeringen sluttet seg til noe senere. I tillegg vil jo det vanskelig kunne ramme internasjonale nettsteder, og det er veldig lett å omgå den typen reguleringer. Så jeg tror det er viktigere at vi forsøker å finne noe som er mer målrettet enn et slikt tiltak.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Jeg mener det er en mer konstruktiv tilnærming, fordi det da er lettere å oppnå praktiske resultater. Politiet har tatt et sånt initiativ overfor en del av disse tilbyderne. Noen har etterkommet deres anmodninger – andre har ikke gjort det. Men jeg mener det er grunnlag for også i denne typen spørsmål å vurdere den typen samarbeidsløsninger som man har f.eks. mot barnepornografi. Det er viktige tiltak som jeg tror også reelt sett vil ha større effekt. Samtidig vil det fortsatt være en stor mulighet for å omgå også det regelverket og vanskeliggjør likevel en del av det som er oppfølgingsoppgavene til politiet. Men jeg er veldig positivt innstilt til alle typer tiltak som kan bidra til at vi reduserer utfordringen knyttet til hallikvirksomhet, og for å bedre de prostituertes rammevilkår. Det synes jeg er veldig bra med denne debatten – uavhengig av om vi er teknisk uenig i hva som faktisk er den rettslige tilstanden – at engasjementet for denne gruppen er så sterkt.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Det er mange måter å se en ting på. Man kan se det som et nederlag at man ikke får et vedtak i Stortinget for å endre en bestemmelse som allerede rammer det som forslaget er ment å skulle ramme. Jeg ville jo se det som en seier, for da har man jo egentlig fått gjennomslag allerede før et sånt eventuelt vedtak kunne blitt fattet. Så jeg synes representanten Klinge egentlig bør heise flagget i dag og ikke dyrke dette som et nederlag, og si at dette allerede er på plass når det gjelder straffeloven § 315 annet ledd, som gjelder Internett. Vi kommer til å følge opp evalueringen av prostitusjonsloven og virkningen av forbudet mot prostitusjon, og i den sammenheng vil det også være naturlig å berøre tilgrensende temaer og se om det er andre ting som en da også må kunne se nærmere på for å hindre hallikvirksomhet. Dette er i en prosess i regjeringen, og regjeringen vil komme tilbake til Stortinget på egnet måte med oppfølgingen av den evalueringen.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Dette har vært en ganske interessant debatt, basert på mange ulike typer misforståelser. Den misforståelsen jeg mente jeg ikke lenger kunne bli sittende å høre på, er at representanten Nybakk for andre gang fra denne talerstolen sier at statsråden ikke vil la seg styre av Dokument 8-forslag i Stortinget. La meg først si at det er Stortinget som fatter vedtak, og det er regjeringen som følger opp de vedtakene, helt uavhengig av hvordan de vedtakene er utformet, og premissene for dem. Men en forutsetning for at en statsråd skal kunne la seg styre av vedtak i Stortinget, er at det fremmes forslag i samsvar med det man ønsker det skal fremmes forslag om. Det er dette som er problemet i denne debatten: Det foreligger ikke noe forslag i debatten, i denne saken eller i innstillingen i tråd med det Marit Nybakk sier. Det er altså ikke noe forslag om at man skal åpne for en hjemmel slik at man kan stenge disse Internett-sidene. Så forstår jeg det slik at det skyldes en feil, men det er altså ikke noe sådant forslag som statsråden kan la seg styre av. Det som foreligger i forslag til vedtak I, knyttet til endringer i § 315, er allerede gjeldende rett. Så det er to forskjellige ting. Og det er en nødvendighet – i hvert fall fra denne statsrådens side – å gi uttrykk for at jeg ikke har noen problemer med å la meg styre av Stortinget. Jeg synes det er et ganske viktig demokratisk prinsipp at det er den folkevalgte forsamlingen som gjør det, men da må forutsetningen være at en fremmer de forslagene en mener en statsråd skal la seg styre av. Jeg er uansett glad for at flertallet i denne sal ikke er enig i verken det forslaget som er fremmet, eller det forslaget som ikke er fremmet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Jeg skal forsøke å svare på det spørsmålet ved først å skrelle bort retorikken og de påstandene som jeg mener det ikke er grunnlag for å komme med, og heller forholde meg til det som er den seriøse delen av spørsmålet. Det er jo regjeringen som legger frem dette forslaget. Det betyr at regjeringen har besluttet at dette skal legges frem. Det har også selvfølgelig vært på høring hos de relevante departementene, hvor de har hatt anledning til å komme med innspill på helt ordinær måte. Det betyr at det er hele regjeringen – selvfølgelig – som står bak innholdet i denne proposisjonen. Men så mener jeg at representanten adresserer en problemstilling som er både viktig og relevant, nemlig oppfølgingen av de som idømmes særreaksjon og tvungen omsorg. Det er helt åpenbart at en må være opptatt av at det tilbudet ikke skal føre til at andre f.eks. mister sitt tilbud, og derfor være oppmerksomme på utviklingen av dette. Men vi vet altså ikke omfanget av hvor mange som vil bli dømt, verken til særreaksjon eller tvungen omsorg, så det er et spørsmål vi må følge nøye med på videre.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
La meg først si at jeg mener representanten Ropstad har et veldig godt poeng når det gjelder hva man kan spare inn av samfunnsutgifter. De samfunnsøkonomiske besparelser med dette forslaget tror jeg vil være ganske store. I tillegg vil det jo også redusere plagene både for den som begår kriminaliteten, og ikke minst for den som utsettes for kriminaliteten. Samlet sett tror jeg det vil gi et veldig godt regnestykke. Når det gjelder oppfølgingen, vil det selvfølgelig bli fulgt opp i de sporene som det skal følges opp i, og det er helt avgjørende at en følger nøye med for å sikre at en har kvalitet og kompetanse for dem som blir idømt særreaksjon og tvungen omsorg, men også sikrer at tilbudet for øvrig er godt. Dette er en regjering som har satset mye på dette området, og den satsingen er motivert ut fra et ønske om at vi skal gi et så godt tilbud som overhodet mulig til dem som trenger denne formen for behandling.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
La meg først si at det ikke er mulig i dag å si hvor mange som vil bli idømt særreaksjon eller tvungen omsorg på basis av dette regelverket. Det har vært gitt noen anslag i proposisjonen. Det er et veldig stort usikkerhetsmoment i dette. Det betyr også at vi har liten oversikt over hva slags kostnader dette på sikt vil kunne medføre. Få personer som blir idømt særreaksjon eller tvungen omsorg, vil resultere i relativt lave kostnader, mens det motsatte selvfølgelig vil føre til at kostnadene øker. Jeg har lyst til å si at regjeringen, sammen med samarbeidspartiene, har satset mye på psykisk helse og tilbud til personer som sliter med ulike typer psykiske problemer, også innenfor de områdene som vi her snakker om. Derfor tror jeg det er grunn til å anta at vi, når vi sier at vi skal følge nøye med på dette – følge opp både det tilbudet som disse personene som idømmes disse reaksjonene, får, og også selvfølgelig tilbudet for øvrig – vil regjeringen og samarbeidspartiene også i fortsettelsen gjøre det.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Jeg gad vite når jeg har sagt at situasjonssenteret i Politidirektoratet skal overprøve operative beslutninger i politidistriktene. Jeg har vel ikke lov til å stille et motspørsmål, men det er meget fristende, for den påstanden er det ikke hold i. Det har aldri vært hensikten med situasjonssenteret. Det skal håndtere samordning og koordinering av informasjon. Det skal sikre at en benytter de nasjonale beredskapsressursene på en optimal måte. Der har situasjonssenteret en svært viktig rolle – f.eks. ved samtidige hendelser i flere politidistrikt må man prioritere hvilke distrikt som skal ha de ulike kapasiteter. Når det gjelder supplement, vil det kunne bistå med kompetanse for å kunne støtte opp under operasjonssentralenes virksomhet hvis operasjonssentralene har behov for spesiell kompetanse. Det kan bidra til å skape kontakt mellom politidistrikt som har en bestemt kompetanse, og det er altså knutepunktet når det gjelder håndhevelsesbistand. Dette er en vesentlig forsterkning av vår beredskapshåndtering.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Til det første: Det er et ganske stort spørsmål. Jeg skal prøve å konsentrere dette veldig. For det første bidrar vi nå til å sikre at kompetansen hos operasjonslederne er bedre enn det den har vært tidligere. Vi øker hele kompetansenivået for alle operatører på operasjonssentralene, også fordi vi må sikre at de har en likere og mer standardisert bakgrunn, slik at en kan jobbe på tvers av operasjonssentralene uavhengig av geografi. I tillegg gjennomføres det øvelser, både lokale øvelser, tabletop-øvelser og større øvelser, også i nasjonal regi, hvor en får testet ut den nasjonale krisehåndteringsevnen. Vi er stadig, egentlig, i den typen øvelsesmodus hvor en får testet hvordan systemene fungerer sammen, og luker ut svakheter og følger opp de øvelsene ganske grundig – på en helt annen måte enn tidligere. Når det gjelder det siste spørsmålet, så rakk jeg ikke det. Det beklager jeg.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Nå jobber jo Politidirektoratet med å etablere rammene for disse to forsterkede operasjonssentralene som skal komme på plass. Vi bygger nå sammen operasjonssentraler over hele landet, og vi bygger opp kompetanse. Det tar noe tid. Det er et omfattende arbeid som skal gjøres. Det som er hovedpoenget med disse to forsterkede operasjonssentralene, er at de skal være i stand til å overta dersom en annen operasjonssentral i et annet politidistrikt f.eks. utsettes for sabotasje og går ned. De skal kunne bidra i håndteringen av hendelser, som en forsterkning, men også kunne overta oppgaver dersom det er behov for det ved bestemte hendelser. Det betyr også at det at operatørene kan skifte mellom og reise til disse forsterkede operasjonssentralene, ved å ha den basiskompetansen som de skal ha, er viktig. Det vil i praksis være slik at de da har flere operatørsentraler enn det en har på andre operasjonssentraler. Og jeg er veldig enig i det representanten Nybø sa i sitt innlegg: Det at dette ligger i ulike deler av landet, vil ha en veldig viktig effekt for å forebygge nedfall.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Jeg vil igjen takke for en konstruktiv tilnærming til en problemstilling som representanten helt riktig sier ikke er av ny dato – det har vært en utfordring over tid. Heldigvis ser vi at ting i stort går i riktig retning. Det tror jeg nok skyldes tiltak som er gjennomført nå, men det skyldes også tiltak som er gjennomført tidligere, som gir effekt etter hvert. Det er også riktig som representanten Henriksen sier: Det er ingen tvil om at dette arbeidet tar tid. Alt arbeid med holdninger tar tid, men samtidig er det nødvendig hele tiden å holde fokuset oppe på det. Jeg tror nok det er riktig at en kan vurdere om virkemidlene er gode nok på den måten at en får en konkret oppfølging av det som er de overordnede føringene. Men samtidig har vi nå også styrket HMS-funksjonen vesentlig i politiet, både på sentralt nivå og på distriktsnivå. Jeg tror det også bidrar til å profesjonalisere og sørge for at en lettere kan implementere de målsettingene vi har om en bredere rekruttering av kvinner inn i lederstillinger i politiet. Samtidig tror jeg vi er nødt til å se nærmere på om vi i dag har vakt- og turnusordninger i operativ tjeneste som er gode nok, f.eks. Er det her mulig å gjøre noe som tilrettelegger bedre for at kvinner over tid ønsker seg til den typen arbeid, som også fører til at de får den nødvendige arbeidserfaringen og kompetansen til å få operative lederjobber? Det er ingen tvil om at vakt- og turnusordninger – mener i hvert fall jeg – kan være en av årsakene til at mange kvinner kanskje går over i andre typer politistillinger etter hvert heller enn å fortsette i operative stillinger over tid. Det har flere konsekvenser. Det ene handler om rekruttering til lederverv, men det handler også om lønnsforskjeller fordi man gjennom operativ tjeneste ofte får de lønnstilleggene som man ikke får i en del andre typer stillinger i politiet. Så jeg tror det er riktig at vi må ha en bred tilnærming og på én måte ikke lukke døren for noen virkemidler, og legge til rette for at vi skal ha et politi som skal balansere forholdet mellom kjønn på en god måte. Jeg er også veldig glad for at interpellanten er tydelig på at her er det ikke noe «quick fix» – det er ikke noe man kan løse over natten, det er et arbeid som må pågå over tid. Jeg følger dette opp i min styringsdialog med Politidirektoratet og vil fortsette å gjøre det. Vi snakker om dette når det er viktig, vi får frem de virkemidlene vi har, men det er alltid slik at en her kan være enda mer konstruktiv for å se på nye muligheter.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-14:
Jeg vil først takke for en veldig god debatt, og det har også vært en del gode forslag. Representanten Vågslid ville vel egentlig invitere til en generell debatt om likestilling. Jeg skal ikke gå inn på det, men det er klart at likestillingsperspektivet er viktig i hele politietaten, i hele offentlig sektor. Slik sett er det ikke noen tvil om at det å tenke sammenheng også er viktig på dette området. Så bet jeg meg merke i at interpellanten nå til slutt sa at likestilling engasjerer halvdelen av befolkningen. Jeg tror nok at det engasjerer betydelig bredere enn halvdelen av befolkningen. Jeg tror de fleste er opptatt av at vi skal ha reell likestilling også i politiet, og det er viktige politiske målsettinger å nå det. Representanten Ropstad trakk frem Dagbladet og min respons på et utspill fra Politiets Fellesforbund. Jeg tror at hvis man leser det jeg faktisk sa, er det veldig vanskelig ikke å være enig i det. Der omfavnet jeg det utspillet som kom fra Karim, og jeg var veldig glad for at hun fokuserte på det. Jeg sa det var nulltoleranse for forskjellsbehandling og trakassering, men jeg tillot meg også å gjøre som Ebbesen gjorde fra talerstolen i dag, ikke bare si at alt er galt. Det er faktisk også ting som går bra. Tiltakene har effekt. Vi ser resultater av det arbeidet som er gjort. Da synes jeg det også er viktig å fokusere på det. Det handler også om motivasjon for ytterligere tiltak. Hvis en organisasjon jobber og jobber med enkelte problemstillinger og får resultater, men likevel ikke får anerkjennelse for de resultatene, gjør det noe med motivasjonen. Derfor tror jeg vi også har et ansvar for å peke på de tingene som faktisk fungerer bedre. Selv om det fortsatt er et stykke å gå på mange områder, tror jeg det er viktig. Jeg nevnte f.eks. politimestrene. 40 pst. av de nyrekrutterte politimestrene er kvinner. Jeg synes det går rett inn i innlegget fra Grung – det å skape rollemodeller, det å få kvinnelige lederskikkelser i politiet som også er «kjendiser», som altså er ute og kommenterer saker, og tar det lederansvaret. Det har vi nå gjennom bl.a. disse politimestrene. I tillegg er det – som jeg nevnte i innlegget mitt – aktuelt med mentorprogrammer, som gjør at man i større grad kan stimulere kvinner til å ta den typen lederstillinger også utad. Så jeg er helt enig med Grung i at det å ha rollemodeller er ekstremt viktig for å rekruttere til slike lederstillinger. Jeg synes dette har vært en bra debatt. Det har kommet gode innspill. Jeg er veldig glad for at vi alle er opptatt av at dette skal løses på en best mulig måte, men jeg er også opptatt av å understreke at her er det skjedd mye positivt. Det vil også skje mer positivt fremover, som vil gi gode resultater, både på kort og på lang sikt.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-03-14:
Jeg er litt overrasket over at det ikke er flere partier som har sluttet seg til dette representantforslaget om at alle tingretter skal ha sin egen sorenskriver. Etter min oppfatning burde det vært sjølsagt. Domstoladministrasjonen har iverksatt en forskrift som har medført at vi har fått en nyvinning i tingrettens historie. Nå kan en sorenskriver fjernstyre andre tingretter – antakeligvis teknologisk, har vi hørt. Motivasjonen skal være å kunne sikre god ressursutnyttelse. Vår erfaring og bekymring er misnøye, usikkerhet og mindre effektive domstoler på sikt. Går vi til lovverket, må vi kunne legge til grunn at det aldri har vært meningen med domstolloven § 19 at det er tilstrekkelig med én sorenskriver som leder for flere tingretter. Hvis lovgiver hadde ment det den gangen loven ble vedtatt, må vi gå ut fra at det hadde gått fram av ordlyden. I stedet sitter et flertall i justiskomiteen nå stille og ser på at en lager nye ordninger som de som blir berørt, faktisk ikke ønsker. I mitt fylke, Oppland, er denne ordningen innført ved Nord-Gudbrandsdalen tingrett. Etter at sorenskriveren gikk av med pensjon i fjor, ble han ikke erstattet. I stedet er tingretten lokalisert i Vågå, omgjort til en filial av tingretten i Sør-Gudbrandsdal, lokalisert på Lillehammer. Er det noen som har spurt de ansatte eller lokalpolitikerne i Nord-Gudbrandsdalen om dette er ønskelig og bra for befolkningen i distriktet deres? Neppe, for da hadde de antakelig fått svaret «nei». For hva er det som skjer? Jo, en tapper domstolene for ressurser, en flytter på saker og sentraliserer arbeidsoppgaver. Det blir mer kostbart, og det blir lengre ventetid. I mitt fylke er det sånn at siden det nå har blitt så mange saker ved tingretten i Sør-Gudbrandsdal, blir saker overført til tingretten på Hamar fordi en har for dårlig kapasitet – og dette sjøl om en har en ekstra dommer til bruk for begge embeter. Og i Nord-Gudbrandsdalen sitter de uten sorenskriver. Halleluja, president – dette kaller jeg virkelig for effektivt. I kort tekst må alle forsøk på sniknedleggelse av tingretten i Nord-Gudbrandsdalen stoppes nå, og jeg forutsetter at statsråden følger opp dette. Jeg registrerer at Justisdepartementet i sin høringsuttalelse til forskriften som Domstoladministrasjonen har innført, og som åpner for denne ordningen, har bemerket at ordningen må brukes med forsiktighet. Altså: En må legge til grunn at hovedregelen fortsatt skal være én sorenskriver ved hver tingrett. Jeg synes derfor det da blir veldig rart at når sammenslåinger av tingretter er lagt vekk, velger en likevel ikke å erstatte en domstolleder som går av med pensjon, sånn som i Nord-Gudbrandsdalen. Jeg synes dette er urent spill, og dessverre ser det ut til at forskriften er tilpasset for å ramme de små. Det er aldri for sent å snu, så jeg håper at Stortinget ser realiteten i denne saken og støtter forslaget.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2016-03-14:
Som stortingsrepresentant for Nordland og som helgelending har Domstoladministrasjonens nyvinning med felles ledelse mellom flere domstoler kommet veldig tett på. Ordningen har blitt praktisert ved Alstahaug tingrett, som nå i lengre tid har blitt fjernstyrt fra Rana – en ordning som har skapt uro i domstolen og frykt i lokalsamfunnet for at tingretten snarlig vil bli nedlagt. Dette er uheldig, og jeg vil understreke at for Senterpartiet er det uaktuelt å legge ned Alstahaug tingrett, og vi mener også at de skal få tilbake sorenskriveren sin. Men ikke nok med det. Før helgen kunne vi lese i Brønnøysunds Avis at Domstoladministrasjonen nå også vurderer om sorenskriveren i Brønnøy tingrett skal erstattes når nåværende sorenskriver går av med pensjon til sommeren. Også denne domstolen vurderes fjernstyrt fra Rana tingrett. I lokalsamfunnet og det lokalpolitiske miljøet svarer man unisont at dette er en ordning man ikke ønsker seg. Man kan spørre seg hva man legger i ledelse av domstoler når man kan akseptere at slike løsninger lanseres. Er det riktig at tre domstoler styres av én leder, og at man knapt ukentlig ser lederen sin? Jeg frykter at dette bare er et ledd i en plan om at tre tingretter på Helgeland skal bli til en. Når man først etablerer felles ledelse ved alle domstolene, utarmer man domstolene, og sammenslåingsprosessen blir mye enklere på et senere tidspunkt. Dette ønsker ikke vi i Senterpartiet. Vi må tenke på ressursbruken. Vi må tenke på de ansatte og personalledelse, og vi må tenke på saksavviklingen ved den enkelte domstol. Det å ha en ambulerende leder bedrer ikke dette, og det synes vi ikke vi kan sitte stille og se på. Jeg merket meg med tilfredshet at man ved budsjettbehandlingen for 2016 la lokk på strukturdebatten. Men hva hjelper det, når man ser at det allikeve1 foregår sniknedleggingsprosesser, slik vi ser nå? Senterpartiet tar denne situasjonen på alvor. Vi vil klargjøre lovverket og si klart fra at hver tingrett skal ha sin egen sorenskriver.
Anders B. Werp (Høyre), 2016-03-14:
Jeg tok ordet i saken rett og slett fordi jeg stiller meg undrende til Senterpartiet og har et spørsmål. Det er ingen tvil om Senterpartiets intensjon i saken, den framgår veldig godt og klart av det foreliggende representantforslag. Men det henvises til budsjettdebatten før jul for justissektoren, og mitt spørsmål springer ut av Senterpartiets håndtering av den debatten, hvor vi også hadde strukturdiskusjonen oppe. Da forelå det ett tilfelle i saken, i budsjettproposisjonen, om at Kongsberg tingrett og Eiker, Modum og Sigdal tingrett i Hokksund skulle ha felles ledelse, altså det temaet som ligger i representantforslaget i dag. Hva var Senterpartiets svar på det tilfellet i justisdebatten? Jo, jeg leser både i innstillingen og fra debatten i salen at Senterpartiet mener at Eiker, Modum og Sigdal tingrett og Kongsberg tingrett skal samlokaliseres – ikke felles ledelse, men «samlokaliseres» – på Kongsberg, med andre ord slås sammen. Det mente Senterpartiet den gangen. Så mitt spørsmål til Senterpartiet nå er da, ut fra en ærlig diskusjon om et viktig tema: Hva mener Senterpartiet egentlig? Er man for eller mot sammenslåing når det passer, eller har man på en måte funnet en pragmatisk tilnærming, som gjør at man mener det ene den ene dagen og det andre den andre dagen?