Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2008-04-08:
Dagsrevyen hadde i fjor eit innslag om kjønnslemlesting som sjokkerte mange. For sjølv om mange kallar det omskjering, har desse overgrepa ingenting med omskjering å gjere. Det som blei skildra, var hjartelaus lemlesting av kjønnsorgana til unge jenter. Vi i Venstre tenkte at det no hastar med å innføre nye tiltak for å få slutt på kjønnslemlesting i Noreg. Venstre fremja derfor dette framlegget som er grunnlaget for debatten her i dag. Eg er glad for at ein samla komite deler Venstre si bekymring for at jenter blir kjønnslemlesta i Noreg. Likevel er utfordringa ikkje å stå og seie at vi synest praksisen er hjartelaus og strir mot norsk lov, men kva vi kan gjere ytterlegare for å hindre at unge jenter blir utsette for dette overgrepet. Utfordringa er å setje i verk konkrete tiltak. Planar er bra. Vi treng heilskaplege planar som varer i mange år. Regjeringa sin handlingsplan er bra, men viktige tiltak blei det ikkje noko av. Venstre er skuffa over at framlegget vårt blei liggjande i komiteen så lenge, i over trekvart år - sannsynlegvis for at Regjeringa skulle kunne kome opp med sin nemnde handlingsplan. Venstre sitt framlegg tek utgangspunkt i at ein må nærme seg problemet frå fleire sider. Dialog og informasjon er viktig, men vi må òg innføre strengare krav og sanksjonar. Noko av det viktigaste er å straffe dei som bryt dagens forbod. Vi har, elleve år etter at loven tok til å gjelde - som også representanten Fredriksen var inne på - ikkje fått ein einaste fellande dom om kjønnslemlesting. Det er for dårleg. Eg tvilar ikkje på at politiet ønskjer å prioritere straffeforfølging av desse overgrepa, men for å setje i gang etterforsking er politiet heilt avhengig av meldingar frå miljøet sjølv - helsevesen, skule eller barnehage - om overgrep. Derfor ønskjer Venstre at det skal innførast ei meldeplikt for dei yrkesgruppene som i dag har avvergingsplikt. Andre kriminelle handlingar som blir gjorde mot barn i dag, er ikkje nødvendigvis omfatta av teieplikt. For å seie det litt brutalt: Skjering i ei jente sitt kjønn er vel ikkje noko mindre alvorleg enn ein broten arm? Ein kan meine at ei plikt til å melde frå om overgrepet, uavhengig av om pasienten sjølv ønskjer det, vil skade tilliten mellom pasient og helsepersonell. Vi ser sjølvsagt at ei meldeplikt kan ha uheldige konsekvensar for tillitsforholdet mellom enkelte yrkesgrupper og jenter som har vore utsette for kjønnslemlesting. Vi i Venstre meiner likevel at kjønnslemlesting er eit så alvorleg overgrep at målretta tiltak, som meldeplikt inneber, kan forsvarast. Som vi skreiv i framlegget vårt: Noko er gjort i arbeidet mot kjønnslemlesting. Noko av det viktigaste er at vi fekk ein eigen lov, og at vi fekk inn eit avvergingsvedtak i 2004. Det var svært viktig, men at jenter framleis blir lemlesta i Noreg, betyr at det ikkje er godt nok. Vi i Venstre meiner derfor at det er viktig at terskelen for når avvergingsplikta trer inn, må senkast. Mange som er omfatta av denne plikta, er rett og slett usikre på om dei skal eller ikkje skal varsle, og då blir det ofte til at dei lèt det vere. Men det er betre med ei varsling for mykje enn ei for lite. Dessutan er det politiet som skal vurdere om det er noko hald i tipset, ikkje den enkelte lærar eller sosionom. Eg noterer meg at Framstegspartiet er åleine i komiteen om å ønskje obligatoriske underlivsundersøkingar av jenter i Noreg for å hindre kjønnslemlesting. Vi har drøfta det spørsmålet. Konklusjonen vår er at eit slikt obligatorisk og integritetskrenkjande verkemiddel er altfor generelt, det er for lite treffsikkert og er åleine ikkje eit effektivt verkemiddel i kampen mot kjønnslemlesting. Det er bakgrunnen for at vi ikkje går inn for det. Eg nemnde tidlegare i innlegget mitt at informasjon og haldningskampanjar er viktige i kampen mot kjønnslemlesting. Vi støttar Regjeringa sin handlingsplan, men vi meiner at våre framlegg i tillegg vil styrkje dette viktige arbeidet. Eg tek opp dei framlegga som Venstre, saman med Framstegspartiet og Kristeleg Folkeparti, står bak, og framlegget som Venstre og Kristeleg Folkeparti står bak.