Johan J. Jakobsen (Senterpartiet), 1999-06-18:
Stortingets behandling av revidert nasjonalbudsjett for 1999 viser at sentrumsregjeringen har lyktes med det økonomiske opplegget som ble lagt fram i fjor høst. For mindre enn ett år siden var den økonomiske situasjonen for Norge dramatisk. Turbulens i internasjonal økonomi, en ekstremt lav oljepris og ettervirkningen av et kostbart lønnsoppgjør førte til press mot den norske kronen og et høyt rentenivå. Regjeringen var villig til å ta belastningen ved å foreslå innstramninger i statsbudsjettet på nærmere 9 milliarder kr for å gjenskape stabiliteten i norsk økonomi som grunnlag for en lavere rente. Ved avslutningen av denne stortingssesjonen kan vi slå fast at tilliten til norsk økonomi er gjenvunnet. Norges Bank har senket signalrenten fire ganger i løpet av fem måneder, kronen er fortsatt sterk, Oslo Børs har styrket seg med over 25 pst. i løpet av 1999, og ved utgangen av mai var ledigheten ca. 1 800 lavere enn for ett år siden – stikk i strid med hva pessimistene spådde i fjor høst. Det skal selvsagt ikke stikkes under stol at økt oljepris har bidratt til å «smøre» de positive økonomiske trendene. Men det hører også med til historien at Regjeringen har gått i bresjen for at Norge skulle ta sin del av de produksjonskutt som har bidratt til den sterke økningen i oljeprisen. For å gjøre det økonomiske bildet komplett må vi ikke glemme at samarbeidet med partene i arbeidslivet om et moderat lønnsoppgjør også har bidratt til at norsk økonomi er «friskmeldt» når Stortinget i dag tar ferie. Æren for den økonomiske stabiliseringsprosessen må selvsagt deles med flere, først og fremst med de opposisjonspartier som i Stortinget har vært villige til å ta medansvar for et stramt økonomisk opplegg, men også med partene i arbeidslivet, som har bidratt til en moderat lønnsutvikling som grunnlag for fortsatt sterk konkurransekraft. Sammenlignet med fjorårets behandling av revidert nasjonalbudsjett og statsbudsjettet for 1999 har det vært lite dramatikk knyttet til årets budsjettrevisjon. Sentrumspartiene fant det denne gang hensiktsmessig å søke vekslende samarbeid med opposisjonspartiene i Stortinget for å finne samlende løsninger. Det reviderte budsjettopplegget for 1999 viser et marginalt avvik i forhold til Regjeringens forslag. Markedet har reagert positivt på stramheten i Regjeringens opplegg og de moderate endringene som ble resultatet av Stortingets behandling. Grunnlaget er med andre ord lagt for en ytterligere rentenedgang i andre halvår 1999. Året 1999 vil gå over i historien som et tøft innstramningsår. Det er ingen grunn til å legge skjul på at innstramningene har hatt sin pris. Men den økonomiske gevinsten, som er resultatet av den stramme finanspolitikken, er også betydelig. Ved revisjonen av 1999-budsjettet kan en trygt slå fast at Regjeringens linjevalg i den økonomiske politikken har vært forsvarlig. Innenfor et stramt budsjett har det allikevel vært mulig å ivareta viktige fordelingspolitiske oppgaver. Senterpartiet er tilfreds med at eldresatsingen videreføres, at de nye helsereformene er i rute, at kommuneopplegget er skjermet, og at den sterke distriktssatsingen i hovedsak er sikret. Dessuten er det grunn til å berømme Regjeringen og stortingsflertallet for viljen til å støtte den humanitære innsatsen i forbindelse med krigen i Kosovo. Sentrumsregjeringen har etter min oppfatning vist en handlekraft og en styringsdyktighet det står respekt av. Selv med et smalt parlamentarisk grunnlag har Regjeringen fått gjennomslag for et økonomisk opplegg som har gjenreist tilliten til norsk økonomi. Når sentrumsregjeringen ved vårsesjonens avslutning kan vise til gode resultater, skyldes det bl.a. at sentrum har valgt en samarbeidslinje som har gjort det mulig å finne gode løsninger med vekslende flertall i Stortinget. For sentrumspartiene vil det politiske regnskapet Regjeringen kan legge fram ved sesjonsslutt, være et godt utgangspunkt for den forestående valgkamp.