Heidi Greni (Senterpartiet), 2012-06-13:
Siden 2005 har kommunesektorens inntekter økt med om lag 59 mrd. kr. I løpet av de siste seks årene har vi fått 53 500 flere årsverk i kommunesektoren, 22 000 av dem innen pleie og omsorg. Etter mange magre år har vi fått en kraftig utbygging av kommunale tjenester. I noen kommuner har aktivitetsveksten vært enda sterkere enn inntektsveksten, noe som gjør at for noen vil økonomien fortsatt oppleves som stram. For 2013 varsler regjeringen en realvekst i samlede inntekter på 5¼–6 mrd. kr. Det vil gjøre det mulig for kommunene å fortsette å levere gode kommunale tjenester til stadig flere brukere. Gode og forutsigbare økonomiske rammer er viktig, men kommunenes viktigste ressurs er de ansatte. Derfor er jeg tilfreds med at utviklingsprogrammet «Saman om ein betre kommune» ble satt i gang i 2011. Dette er et samarbeid mellom kommunesektoren og arbeidstakersiden, der hovedtemaet for samarbeidet er sykefravær, kompetanse og rekruttering, heltid/deltid og omdømme. Hovedaktiviteten i programmet foregår lokalt. Gode og robuste kompetansemiljø er viktig både for rekruttering og for å få god kvalitet på kommunale tjenester. Derfor er det bra at kommunene blir stadig flinkere til å samarbeide. De aller fleste kommunene, både store og små, deltar i interkommunalt samarbeid. Dette samarbeidet er organisert på mange forskjellige måter, som prosjekter, interkommunale selskaper, aksjeselskaper, vertskommunesamarbeid osv. Samhandlingsreformen fører til utstrakt interkommunalt samarbeid om lovpålagte oppgaver. Derfor var det viktig at Stortinget i mai vedtok at samkommunen ble en del av kommuneloven. Tidligere kunne interkommunalt samarbeid om disse oppgavene kun organiseres etter vertskommunemodellen. Lovfesting av samkommunen har vært etterspurt av kommunene, ikke minst av dem som var med som forsøkskommuner og høstet gode erfaringer. Samkommunen er tilpasset samarbeid på et bredere og mer sektorovergripende plan, og sikrer folkevalgt styring, da styret for samkommunen skal velges av og blant kommunestyremedlemmene. Samkommunemodellen er spesielt godt egnet der hvor en fast gruppe kommuner har interkommunalt samarbeid på mange forskjellige områder. Alle vil da kunne bli ivaretatt av ett og samme styre, som kan prioritere på tvers av områder og sektorer. Det er positivt at øremerkingen nå er på et historisk lavt nivå, og jeg er glad for at nesten hele komiteen, med unntak av Fremskrittspartiet, slår fast at rammestyring av kommunesektoren gir de beste velferdstjenestene. God lokaldemokratisk styring gir best ressursutnyttelse og de beste tjenestene for brukeren. Iverksettingen av Samhandlingsreformen startet i januar. Reformen skal sikre en helse- og omsorgstjeneste som møter de fremtidige demografiske utfordringene. Den sikrer gode tjenester så nær hjemmet som mulig og et effektivt pasientforløp. Kommunene får nye spennende oppgaver og flere kompetansearbeidsplasser. Foreløpige tall tyder på at kommunene i større grad enn før tar hånd om utskrivingsklare pasienter, helt i tråd med intensjonen. Så langt er jeg positivt overrasket over hvor godt forberedt kommunene har vært. Samtidig er det for tidlig til å si at alt fungerer perfekt. Det er grunn til å følge utviklingen nøye framover, og det er Senterpartiets oppfatning at det er viktig å ha en beredskap for å gjøre nødvendige justeringer raskt i innfasingsperioden. Stor variasjon i skattegrunnlag mellom kommunene skaper store variasjoner i inntektsnivået. Senterpartiet mener alle har krav på like kommunale tjenester uansett hvor de bor her i landet. For å sikre jevnere inntekt har Stortinget vedtatt å redusere skattens andel og sørget for større omfordeling ved å øke skatteutjevningsprosenten. Redusert skatteandel og økt utjevning er et viktig omfordelingsgrep som sikrer likeverdige kommunale tjenester i hele landet. Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti mener kommunene bør beholde en større del av egne skatteinntekter. Begrunnelsen er at de vil gi kommunene større frihet og la dem beholde en større del av verdiskapningen i egen kommune. Det de unnlater å si noe om, er at når man lar de 10 pst. rikeste av kommunene beholde skatteinntektene, vil de resterende 90 pst. tape tilsvarende. De fattigste kommunene ville ikke lenger være i stand til å yte like gode tjenester til sine innbyggere. Hvis målet er å gjøre de rike rikere og de fattige fattigere, er det så absolutt en god idé. Hvis man derimot ønsker likeverdige tjenester for alle innbyggerne i landet, er det en særdeles dårlig idé.