Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2009-12-15:
Det har i de siste ukene vært debattert budsjett til langt ut i de sene nattetimer – kanskje ikke en helt familievennlig arbeidsplass dette, vil mange si. Men vi har altså kommet til en av de siste debattene, men jeg tror jeg vil påstå at dette er en av de viktigste debattene vi har. De andre komiteers debatter og vedtak får innvirkning på den enkelte families hverdag, men det er først i dag vi skal vedta og debattere viktige grep som den enkelte familie må forholde seg til. Norge er kåret til verdens beste land å bo i, og en skal lete lenge etter bedre ordninger for familien enn de vi har her. Mange land misunner oss de ordningene, men er det noe land som har råd til det, er det Norge. Det er ordninger som er utrolig viktige for foreldrene, og ikke minst for de barna det gjelder. Fremskrittspartiet mener at familien er en av de viktigste pilarene i dagens samfunn. Trygge, gode oppvekstvilkår er utrolig viktig. Fremskrittspartiet mener det må føres en aktiv og riktig familiepolitikk. Dette vil gi betydelige samfunnsgevinster både på kort og lang sikt. God familiepolitikk er viktig for hele velferdssamfunnet. Hva er så god og riktig familiepolitikk? Jeg er sikker på at alle her er enig i at det må føres en slik politikk, men vi har også forskjellige oppfatninger om hva det er som er en riktig og god familiepolitikk. Fremskrittspartiet mener det er svært viktig å gi familiene en betydelig frihet i hverdagen, mulighet for valgfrihet og råderett over egen familiesituasjon. En må aldri forsøke å svekke foreldrenes rolle i forhold til barnet. Fremskrittspartiet mener det offentlige aldri fullt ut kan erstatte foreldrene når det gjelder å skape trygge rammer og tilhørighet for et barn. Det har i den senere tid vært stor debatt i media angående deling av foreldrepermisjoner. Målet for oss alle er jo at barnet skal få være hjemme med foreldrene rundt seg så lenge som mulig. Målet må jo være at langt flere fedre tar ut permisjon enn det som er tilfellet i dag. Så langt er vi enige. Men vi er ikke enig i virkemidlene. Og det var med glede jeg leste Dagsavisen i dag, der en arbeiderpartitopp, Fredrik Mellem, sier at en må spørre seg hvor langt en skal gå i å detaljregulere alle familier her i landet. Fremskrittspartiet mener at de virkemidlene som Regjeringen lanserer, er helt feil. Fremskrittspartiet har tro på far og på mor og på familien. Vi har tro på at det er familien selv som vet og som kjenner best hvordan de vil innrette seg. Slik som situasjonen er i dag, når mor mister retten hvis far ikke tar ut sin permisjon, er det barnet som blir taperen. Det er heller ikke lett for en far som kanskje driver et lite enkeltmannsforetak, å ta ut de ukene han gjerne vil ha sammen med barnet. Siden mor da mister retten til å ta ut permisjon, er det å straffe barnet, som kunne ha vært hjemme lenger med en av foreldrene. Det bør være opp til det enkelte par hvordan de vil fordele fødselspermisjonen seg imellom. Tiden er nå inne for positive virkemidler som å sikre fedre selvstendig opptjeningsrett. Å gi far selvstendig opptjeningsrett mener Fremskrittspartiet er rett vei å gå. Det er først og fremst å gi foreldrene tilbake råderetten over familien sin. God familiepolitikk er også å ha gode økonomiske rammevilkår for familien. En slik ordning er barnetrygden. Det er en lang og god tradisjon her i landet. Barnetrygden er en ordning som når ut til alle. Problemet er bare at denne ordningen ikke har blitt prisjustert de siste 13 årene. Fremskrittspartiet mener det nå er på høy tid at barnetrygden blir justert opp. Det kan bety at enkelte familier får akkurat det lille ekstra som de trenger hver måned. Familien er et naturlig, verdifullt og grunnleggende element og en viktig ramme for barnas oppvekst og framtid. At mor og far har trygge arbeidsplasser, at hver enkelt familie får beholde mer av sin inntekt hver måned, at ikke renten går opp, at ikke bensinen eller dieselen blir dyrere, at ikke strømprisene stiger, at de har tilgang på barnehager – alt dette henger sammen. Enkelte familier velger å ha barnet sitt i barnehage, andre velger dagmamma, og noen velger å være hjemme. Dette er valg som det er viktig at vi som politikere respekterer og legger til rette for at hver enkelt familie klarer å ta selv. Fremskrittspartiet mener at foreldrene må ha frihet til selv å velge hva som er best for sine barn, og det må være økonomisk likhet i dette valget. Tiden er nå inne for å skape et samfunn der vi legger til rette for at foreldre som velger ulike omsorgsløsninger, blir tatt på alvor. «Vi kan ikke premiere de som velger feil!», sa Jens Stoltenberg under presentasjonen av Arbeiderpartiets program i 2005–2009. Kristin Halvorsen fulgte dette opp i august 2008, da hun uttalte om kontantstøtten at det er «meningsløst at vi har en ordning som belønner det motsatte av hva vi som samfunn(…) er tjent» med. Barnehager er det beste ifølge dagens regjering. (…) Dette er en utvikling som Fremskrittspartiet vil advare mot. Barnehage er best for noen, andre velger dagmamma, og noen velger å være hjemme og motta kontantstøtte. Denne regjeringen signaliserer at kontantstøtten skal vekk, denne ordningen har vært vellykket for de familiene som har benyttet seg av den. Ved ikke å satse på kontantstøtten rammer en foreldre som ønsker en mulighet til å være sammen med barna sine i en periode av barnas liv der foreldrene er svært sentrale. Igjen fratar denne regjeringen familien valgfrihet og tvinger familien sakte, men sikkert til å velge løsninger som denne regjeringen mener er best. Slik situasjonen er i dag, har vi virkelig fått merke at det forventes at alle barn skal gå i barnehage. Det er vanskelig å velge annerledes. Fremskrittspartiet er for valgfrihet til alle foreldre, slik at de kan velge hva som er best for sitt barn. Fremskrittspartiet er for gode barnehager med godt kvalifisert personell for dem som trenger det, og dem som ønsker det. Fremskrittspartiet respekterer at andre kan tenke og velge annerledes når det gjelder omsorg og oppdragelse. Men vi ønsker virkelig at valgfriheten skal ligge hos foreldrene, ikke at valget skal blir gitt av samfunnet og de økonomiske ordningene. Det er grunnen til at Fremskrittspartiet vil advare mot å kutte i kontantstøtten. En bør heller gjøre denne ordningen bedre, slik at flere velger denne løsningen de første årene av barnets liv. Vi har fått et flott barnehageforlik, som er unikt. Likevel har ikke Regjeringen klart å innfri løftet om full likebehandling av private og offentlige barnehager. La meg minne Regjeringen om at det ikke hadde vært mulig å oppnå full barnehagedekning uten de private barnehagene. Hvis en ikke ser at det er viktig å likebehandle de private og de offentlige barnehagene, svikter en de barna og de familiene som velger private løsninger. Dette må Regjeringen nå ta inn over seg og finne en løsning på. De fleste barn i Norge har det bra. Likevel er det på sin plass å si noen ord om dem som ikke har det så bra, og som trenger hjelp fra samfunnet. Ofte er det de svakeste av de svake, som kun har staten å stole på for å få det trygt og godt. Dette er vårt ansvar. I likhet med resten av komiteen er vi bekymret over at antallet som trenger hjelp gjennom barnevernet, øker. Fremskrittspartiet vil understreke at forebyggende innsats og tidlig hjelp til de utsatte barna, de unge og de familiene som trenger det, er viktig. Kan vi klare å gi familiene hjelp så raskt som de trenger det, i hjemmet, kan vi kanskje klare å forhindre omsorgsovertakelser og plasseringer utenfor hjemmet. Jeg vil likevel erkjenne at for enkelte barn kan situasjonen være så vanskelig at det er nødvendig å sette i verk tiltak. Det er da viktig at de det gjelder, får det beste tilbudet som vi kan finne. Disse barna er så sårbare, og de trenger vår hjelp. Når vi da ofte ser situasjoner som viser at mange av disse barna blir utsatt for nye overgrep når de er under barnevernets omsorg, er det stor grunn til bekymring. Det er et altfor stort antall barn som ikke får den oppfølgingen og det tilsynet som de har krav på. Vi må ikke glemme at det tross alt dreier seg om barn som er i en meget utsatt og ofte sårbar posisjon. Når barnets nærmeste har sviktet, er det ingen ting som vil være verre enn at også samfunnet svikter. Når et av tre barn som har vært i fosterhjem i mer enn et år, ikke har fått tilsyn i samsvar med lovens krav, mener vi at det er en krise, og at denne bare blir verre. Mange personer som jeg prater med – for de ringer nesten hver dag – sier at lovverket ligger der, men det blir ikke fulgt opp. Regjeringen har lovet å rydde opp i flere år, men ingen ting har skjedd. Fremskrittspartiet mener at det nå må opprettes et fritt og uavhengig barnevernstilsyn som kan sørge for at det føres tilsyn med både det lokale barnevernet og det statlige barnevernet. Til slutt vil jeg minne denne komiteen om at vi har et stort ansvarsområde. Det gjelder barna våre. Å satse på familien er en av de viktigste oppgavene vi som politikere har. Å investere i familien er å investere i framtiden. Jeg vil avslutte med å sitere noen ord som jeg leste for en tid tilbake: «Det livet vi lever som foreldre, med alle aktiviteter og valg vi tar, er våre barns barndom! For oss foreldre er småbarnsårene «bare» en travel tidsperiode – men for våre barn deres eneste barndom.» Med dette vil jeg ta opp mindretallsforslagene som Fremskrittspartiet er med på i innstillingen.