Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2007-11-30:
Dette er en viktig sak om et svært alvorlig tema, et tema som opprører mange. Det handler om trygghet for våre innbyggere, det handler om beboere i mottak og deres trygghet, og det handler om hjelp til den enkelte asylsøker som måtte ha behov for oppfølging. Vi har opp gjennom årene sett eksempler på saker hvor man, når man får det presentert i media, nærmest kan stusse over hva i all verden det er slags vurderinger som har ligget til grunn for denne håndteringen. Eller kanskje: Har det vært vurderinger i det hele tatt? Så også i den saken som var utgangspunktet for at vi i dag diskuterer dette spørsmålet. Det er viktig at saken blir belyst, selv om motivasjonen nok var styrket av at det var en valgkamp på gang, og at det var et ønske om å profilere partiet mer enn kanskje et ærlig ønske om å hjelpe de menneskene som hadde behov for det. Jeg har behov for å si at dette ikke er et tema der man noen gang vil ha full garanti mot å oppleve voldelige og farlige hendelser – heller ikke i framtiden. Vi har tidligere i høst sett at Legeforeningen er bekymret over at stadig flere leger opplever vold og trusler, og at legene vil ha muligheten til å nekte å ta imot visse pasienter. Dette gjelder jo vel så mye norske som utenlandske personer og illustrerer at dette er et problemområde hvor det ikke finnes noen enkle løsninger. I iveren etter å finne handlekraftige og slagkraftige løsninger står man faktisk også i fare for å kunne forverre problematikken. Fremskrittspartiets forslag om lukkede mottak er et slikt forslag, hvor man faktisk i iveren etter å gjøre noe godt kan stå i fare for å forverre situasjonen for den enkelte, og for flere. Regjeringen har nå sagt at man skal vurdere bruken av internering, men hovedpoenget må være at det skal være innenfor våre internasjonale forpliktelser. Fremskrittspartiets innlegg her i salen, og også tidligere innlegg, illustrerer en viktig ting: Vokt dere vel for å inngå avtaler med et parti som Fremskrittspartiet – et parti som inngår avtaler og holder på dem så lenge de selv tjener på det, men med en gang det blir problematisk, skal vi reforhandle avtalene, og vi skal reforhandle våre internasjonale forpliktelser. Selv om presentasjonen som blir gitt i media av slike saker, ofte kan gi det inntrykket jeg skisserte innledningsvis, ser vi av stortingsmeldingen og det statsråden skriver, at Regjeringen allerede gjør ganske mye på dette feltet. For det første jobber man iherdig med mer effektiv behandling av utvisningssaker til straffedømte utlendinger. I tillegg gjennomgås rutinene i forbindelse med løslatelse av personer som er besluttet utvist. Det er satt i gang flere tiltak for å effektivisere returarbeidet, og Norge har det siste året gjennomført retur til flere land enn det våre naboland har. Samtidig skal det nå framover bli etablert faste rutiner for samordning og koordinering mellom berørte myndigheter. I tillegg skal man gå gjennom rutinene for samarbeidet mellom UDI og politiet ved registrering og intervju av asylsøkere, slik at man sikrer en raskere og mer effektiv avklaring av identitet og nasjonalitet. I dette ligger det nok en selverkjennelse av at det er behov for å gjøre mer, selv om Regjeringen allerede gjør en god jobb. Det skal videre jobbes med individuelle planer, og det skal opprettes ressursnettverk rundt beboere i mottak som det er knyttet bekymring til. Til slutt vil jeg berøre temaet som handler om psykisk helse, som jo er utgangspunktet for mange av disse problemsakene vi opplever på feltet. Alle asylsøkere gjennomgår i dag en førstegangs helseundersøkelse. Nå skal det bli vurdert å utvide denne helseundersøkelsen til også å gjelde kartlegging av psykisk helse. Flertallet har stor forståelse for bakgrunnen for forslaget som er framsatt her i salen og i denne saken, og det er ikke slik at vi er uenige i innholdet, men for å være ærlig er det jo ikke tradisjon for at et flertall instruerer egen regjering. Regjeringen jobber jo allerede med å vurdere om man skal utvide førstegangsundersøkelsen til også å gjelde psykisk helse. Derfor vil jeg be representanten som fremmet forslaget, vurdere å gjøre om forslaget til et oversendelsesforslag. Så må regjeringspartiene gjøre jobben på sitt vis, med sikte på å få en rask og effektiv behandling av også det spørsmålet.