Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2006-06-08:
Vi konstaterer at det er bred enighet om at det er en nær sammenheng mellom forskning og etikk. Forskning reiser i svært mange tilfeller viktige etiske spørsmål og fører oss til til dels vanskelige veivalg. Kristelig Folkeparti har tatt til orde for at forskningsetikk og etiske spørsmål generelt må vektlegges sterkere når det gjelder høyere utdanning, herunder forskerutdanningen og forskningsmiljøene for øvrig. Vi har også fremmet forslag i Stortinget i tråd med dette. I 1999 la daværende statsråd Lilletun fram forskningsmeldingen «Forskning ved et tidsskille». Den gang ble det også påpekt at det er nødvendig å ha et apparat for behandling av uredelighetssaker i forskning. Meldingen understreket ellers sterkt forskningsetiske spørsmål. Forskning foregår under en betydelig grad av frihet og tillit, og dermed også en betydelig grad av ansvar for den enkelte forsker. Slik må det være. Samtidig har også forskere et selvstendig etisk ansvar og et ansvar for å bidra til at offentligheten får del i de overveielser som gjøres. Samfunnets behov for innsyn i og innflytelse på forskningen må ivaretas, samtidig som forskernes behov for en betydelig grad av frihet i sitt arbeid også må sikres. Dette er viktig for å legitimere forskningen og gi mulighet for dialog og aksept i samfunnet som helhet. De ulike institusjonene bør på sin side være aktive pådrivere for en intern debatt i forskningsmiljøene. Samtidig er det viktig at denne debatten ikke bare foregår i et internt vakuum, men blir gjenstand for en åpen samfunnsdebatt. Derfor bør de forskningsetiske komiteene også vende seg mer mot publikum. Forskningsetisk refleksjon er viktig og nødvendig. Sett fra samfunnets side er dette positivt også fordi det bidrar til kvalitetssikring av forskningen og forskningens resultater. En dialog mellom forskning og samfunn om verdier kan dessuten på lengre sikt bidra til å gi forskningen en retning. Målet må hele tiden være å få fram kunnskap på en måte og med et resultat som samfunnet kan vedkjenne seg. Når samfunnet har som uttalt mål å satse en større del av samfunnets ressurser på forskning, er det fordi dette er viktig for samfunnet. Forskning er en viktig drivkraft i samfunnsutviklingen. Dette gjør det nødvendig å få framtidsorienterte analyser og diskusjoner om konsekvensene av forskning og teknologi. En informert og interessert allmennhet er derfor en forutsetning for en slik bred debatt. Det må skapes en større kontaktflate og økt innsyn mellom forskersamfunnet og storsamfunnet. Åpen debatt, høringer og en styrket forskningsformidling er viktige verktøy for å oppnå dette. Etisk refleksjon omkring produksjon av forskningsbasert kunnskap vil være et gode sett fra forskernes side. Etisk refleksjon gir forskningen legitimitet og en mulighet for dialog og aksept. Skal disse sidene ved forskningen få større fokusering, vil det kreve fortsatt sterk innsats innenfor opplæring, informasjon og debattskapende virksomhet. Både forskningsinstitusjonene selv, de nasjonale og regionale forskningsetiske komiteene, Forskningsrådet, Teknologirådet og Bioteknologinemnda har dette som oppgave. Dessuten vil samfunnet være mindre tilbøyelig til direkte kontroll og styring dersom det er tillit til at forskerne selv har vilje og evne til forskningsetisk refleksjon og til å la refleksjon influere på atferd i forskningen. Etisk refleksjon er derfor knyttet til forskningens frihet fra kontroll og styring.