John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2003-01-23:
I den foreliggende innstilling, basert på Ot.prp. nr. 3, legges det opp til å overføre sektoransvaret for spesialiserte helsetjenester for rusmiddelmisbrukere og eieransvaret for institusjoner fra fylkeskommunen til staten. Innstillingen og proposisjonen representerer første del av forslaget om en mer omfattende reform av tiltakene for rusmiddelmisbrukere. Som andre del av reformen tar Regjeringen sikte på å legge frem for Stortinget i 2003 forslag til fremtidig organisering av fylkeskommunenes gjenværende ansvar for behandlings- og omsorgstiltak for rusmiddelmisbrukere. Det forutsettes at fra 1. januar 2004 skal rusomsorgen knyttet opp til helsetjenester kun foregå på to forvaltningsnivå, nemlig staten og kommunene. Viktig er det i denne sammenheng å registrere at kommunenes refusjonsplikt ved opphold i spesialiserte helseinstitusjoner for rusmiddelmisbrukere vil falle bort. Et flertall i innstillingen, alle partiene unntatt Arbeiderpartiet, støtter proposisjonen om at det legges opp til to forvaltningsorgan innen behandlingen av rusmiddelmisbrukere, noe som også støttes av et betydelig flertall av høringsinstansene. Arbeiderpartiet mener det er svært uheldig for tilbudene til rusmiddelmisbrukere å foreta en stykkevis og delt overføring til statlig ansvar uten en helhetlig gjennomgang av alle tiltakstyper og en samlet vurdering av behovet for kvalifisering og kapasitetsutbygging. Jeg forutsetter at Arbeiderpartiet selv vil redegjøre nærmere for sitt standpunkt i så måte. Det er ingen mindretallsforslag i innstillingen. Når det gjelder kommunenes og fylkeskommunenes fremtidige ansvar for rusomsorgen, viser jeg til en flertallsmerknad fra regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, hvor de skriver at de spesialiserte sosiale tjenester enten må overføres til staten eller være et kommunalt ansvar. Dette vil en for øvrig komme tilbake til i del II av reformen, som Stortinget får til behandling i inneværende år. Når det gjelder henvisningspraksis til den spesialiserte helsetjeneste, er en samlet komite enig med departementet i at det ikke skal forlanges henvisning, og at dette blir fastsatt i forskrift. En samlet komite er videre enig i at en frafaller kravet om egenbetaling ved akutte poliklinikker for rusmiddelmisbrukere. Når det gjelder plasser for akutthjelp, vises det til § 7–13 i sosialtjenesteloven, som har vært gjort gjeldende i forhold til fylkeskommunene. Det foreslås nå i proposisjonen en ny § 7–13a, som gir tilsvarende forskriftshjemmel i forhold til de regionale helseforetakene. En samlet komite finner det imidlertid hensiktsmessig at bestemmelsen gis som nytt annet ledd i §7–13. Når det gjelder rettslig grunnlag for statens overtakelse av virksomheter, støtter en samlet komite forslaget i proposisjonen. Komiteen understreker i denne sammenhengen at institusjoner og utstyr ved de fylkeskommunale institusjonene innen rusomsorgen skal overdras vederlagsfritt til staten, men at det føres forhandlinger mellom staten og fylkeskommunene ved overtakelse av gjeld på bygninger og utstyr. Et flertall i komiteen, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, understreker i denne sammenheng at det er større forskjeller mellom fylkene når det gjelder rusomsorg og institusjoner enn sykehusplassering. Videre peker dette flertallet på at det er svært mange private virksomheter i rusomsorgen i de ulike fylkeskommunene. Dette flertallet mener også at staten ved overtakelse må vise betydelig romslighet i forhandlingene. Fremskrittspartiet hadde i likhet med Arbeiderpartiet gjerne sett at det hadde vært mulig å få en samlet plan for overføring av helsetjenestene for rusmiddelmisbrukere til helselovgivingen, med forslag om praktiske løsninger, behandlingsopplegg, kompetanseutbygging osv. Når dette teknisk vanskelig lot seg gjøre av hensyn til tidsaspektet, at reformen skal være på skinnene allerede fra 1. januar 2004, fant Fremskrittspartiet det riktig å gå inn i proposisjonen slik den foreligger. Fremskrittspartiet vil dog sterkt understreke at alle relaterte behandlingsopplegg på helse- og sosialsektoren som i dag eksisterer i fylkeskommunene, må overføres fortrinnsvis til staten eller deloverføres til kommunene. Dette betinger imidlertid at ikke bare helseforetakene bygger opp kompetanse, men at også den del av omsorgen som fortsatt skal være i kommunene, må gi som konsekvens at kommunene i langt større grad enn tidligere bygger opp spesiell kompetanse for å ivareta rusmiddelmisbrukernes tarv på kommunalt nivå, og særlig på lavterskelnivå. Sett fra Fremskrittspartiets ståsted hadde vi gjerne sett at rusomsorgen i sin helhet hadde blitt overført som et enhetlig statlig ansvar, men det får vi i tilfelle komme tilbake til på et senere tidspunkt når overgangen fra 2004 blir evaluert.