trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Skal det gjennomføres et grønt skifte, som mer eller mindre alle mener, må kommuner og fylker kunne finansiere klimatilpasning og klimaarbeid. Da må det følge penger med de gode ordene, ellers er det rett og slett ingenting verdt. Klimaendringene er her nå, med mer nedbør, mer skred og ras. Derfor må samferdselsbudsjettet også reflektere økte bevilgninger, og det har SV fått til. Vi har også foreslått at kommunene får en bevilgning på 50 mill. kr til klimatilpasning og klimaarbeid i kommunene, altså øremerkede midler. For det er et stort behov for at kommuner og fylkeskommuner har kompetanse på områdene miljø, biologisk mangfold og klima. I den gamle jobben min som naturfilmprodusent reiste jeg veldig mye rundt i landet. Jeg så natur og folk lokalt, på nært hold, og jeg så åpenbare mangler ut fra resultater i felten. Når den overordnede regionale planleggingen i tillegg blir svekket, som fylkesvise hytteplaner osv., og Fylkesmannens miljøvernavdeling blir vingeklippet, da er det fare på ferde. Det har blitt mye mer fritt fram. Dette er en ønsket utvikling fra Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen. De overførte behandlingen av innsigelser fra Miljø- til Kommunaldepartementet og ba rett og slett Fylkesmannen om å komme med færre innsigelser. De ønsker at kommunene i større grad skal ta eget ansvar for arealdisponeringer og utbyggingsprosjekter. Men da må disse kommunene ha kompetanse, noe bare rundt halvparten av kommunene har i dag, så vidt jeg har brakt i erfaring. Samtidig har de ansvaret for å forvalte 80 pst. av arealene i landet. Her er det noe som svikter. Derfor har SV lagt fram et forslag som lyder slik: «Stortinget ber regjeringen fastsette krav til kompetanse i kommunesektoren når det gjelder miljø, biologisk mangfold og klima.»
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-18:
Gjennomgangstonen fra denne regjeringen og representantene fra Høyre og Fremskrittspartiet er at nå går alt så mye bedre. Det har vi hørt i tidligere budsjettdebatter, og vi hører det i dag også. Og igjen mener jeg det er grunn til å spørre: bedre for hvem da? For forskjellene øker i Norge – avstanden mellom dem som har mye og dem som har lite, blir større. Det er i seg selv dypt alvorlig for et samfunn. Det blir et dårligere samfunn for alle når forskjellene øker. Men det er også alvorlig for dem det rammer, og dem som blir stående igjen. Nylig kunne vi lese i en fersk rapport fra Nav at andelen med lavinntekt i Norge går opp. De med lavest inntekt har ikke tatt del i inntektsveksten i Norge de siste tre årene. Barnefamilier opplever nå reallønnsnedgang. 100 000 barn vokser opp i fattigdom, og det tallet går raskt oppover. Det går altså ikke bedre for disse. Det er de som blir stående utenfor, det er de som blir stående igjen når de rikeste drar fra. Dette må løses ute i kommunene, men det er også et nasjonalt ansvar å ta tak i det. Det er et ansvar vi ser at regjeringen ikke tar. De vil ikke øke barnetrygden, som er det enkelttiltaket som både omfordeler og sikrer at færre barn vokser opp i fattigdom. De svekker Husbanken, slik at færre med lavinntekt kan få hjelp til å komme seg inn på boligmarkedet – og her hører vi også at det er uaktuelt med tiltak som vil bremse den ville boligspekulasjonen som har drevet prisene oppover, og som har skapt et boligmarked som segregerer byene våre ytterligere og forsterker forskjellene i samfunnet. Regjeringen kutter også i bostøtte. Til tross for økt befolkning, flere fattige og økte utgifter mener Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti at det er behov for mindre bostøtte. Vel, hvis de hadde tatt seg én tur til Fattighuset her i Oslo eller til Kirkens Bymisjons tilbud, ville de ha sett at det er et stort behov for økt bostøtte, og det er kommunene som er nødt til å ta regningen når regjeringen kutter. Regjeringen har også kuttet i barnetillegget for uføre, noe som rammer mange tusen barn, og de øker prisene på barnehage. Det er mange barnefamilier som virkelig hadde trengt å få det bedre, men som ikke får det med dette budsjettet. Jeg representerer Oslo, og jeg kan fortelle at gleden var stor da statsråden før valget kunne love områdeløft for Søndre Nordstrand, og skuffelsen var desto større da det viste seg at det løftet var på 4 mill. kr for hele den bydelen. SV foreslår et storstilt løft for de områdene som har behov for det, og flere tiltak for å redusere barnefattigdommen – fordi vi må redusere forskjellene, og fordi vi mener at det ikke er lavtlønte barnefamilier som må stramme livreima når vi ser at handlingsrommet blir mindre.
Solveig Sundbø Abrahamsen (Høyre), 2017-12-18:
Noreg er eit godt land å bu i, med velferdsordningar som få andre land. Mange meiner at å vere norsk statsborgar er å ha trekt vinnarloddet. Det går bra for Noreg. Regjeringa har losa oss gjennom ei krevjande tid med dramatisk fall i oljeprisen og auka arbeidsløyse, spesielt knytt til petroleumsnæringa. No går det rett veg. Den økonomiske veksten er på veg opp, og arbeidsløysa er på veg ned. Næringslivet melder om grunn til optimisme, også innan olje og gass. Regjeringa fører ein politikk som gjev næringslivet gode rammevilkår. Det er viktig for sysselsetjing og vekst i heile landet. I juni 2017 gjorde Stortinget historiske vedtak då ein vedtok samanslåing av kommunar. Talet på kommunar gjekk ned frå 428 til 354, og ei ny regioninndeling medførte elleve fylke. Målet med kommunereforma og regionreforma er å gjere ei inndeling som er betre tilpassa dei samfunnsendringane me står overfor, og leggje til rette for ei styrking av velferdstilbodet. Endring i kommunikasjonsforhold har vore årsak til kommunesamanslåingar gjennom tidene, også denne, som er den første store sidan 1960-talet, men me er framleis det landet i Norden som har flest kommunar. Me blir fleire innbyggjarar i Noreg, me har passert 5,2 millionar. I 2030 er prognosane at me rundar 6 millionar. Men folkeauken er ujamt fordelt over landet. Tendensen er at det er dei store byane og tettstadene som veks. Det me ser, er at distriktskommunar mistar innbyggjarar, og det blir fleire eldre. Eit viktig distriktstiltak er å ha god infrastruktur i form av gode vegar, godt utbygd breiband og tilgang til gode kollektivløysingar som buss, bane, ferje og fly. Denne regjeringa har levert ei historisk satsing på samferdsel. Sidan 2013 er løyvingane auka med 60 pst., og vedlikehaldsetterslepet på veg og jernbane er høgt prioritert. Me ser at forfallet er på veg ned. Samferdselstiltak er viktige distriktsverkemiddel, som gjer at folk kan bu i distrikta, og ein opplever no at næringslivet satsar som aldri før fordi samferdselstiltak gjer bu- og arbeidsregionar større. Aldri før har det vore satsa så tungt på å vedlikehalde det me har, samtidig som det blir bygt ny og moderne infrastruktur. Denne regjeringa ser kor viktig det er å byggje infrastruktur for vekst og utvikling i heile landet. Det er godt synleg i budsjettet for 2018.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2017-12-18:
Aller først vil jeg bare presisere at i nord var det regjeringspartiene som tapte valget. Næringslivet i Nordland går ganske godt, og noen påstår at det er på grunn av regjeringen. Sannheten er vel heller at det er på tross av regjeringen. Det framstilles som at fylkeskommunene har fått mer å rutte med, men i Nordland får vi mindre – nesten 300 mill. kr mindre fra 2020. Det blir ca. 1 mrd. kr mindre på fire år. Det er ingen satsing på Nordland fylke. Nedtrekket er vel heller et ledd i regjeringens jobb nummer én, sentralisering av Norge. Men sjømatnæringen, industrien, reiselivet og opplevelsesnæringene går bra i Nordland, og mange av disse aktørene befinner seg ikke ved en riksvei, men ved en fylkesvei. I Nordland har vi over 4 000 km fylkesvei, og mange av næringsaktørene er også avhengige av ferjer for å få varene ut i verden eller folk til bedriftene. Vedlikeholdsetterslepet på fylkesveiene er stort, og Senterpartiet vil satse mye mer enn regjeringen på fylkesveier. Vi satset 500 mill. kr i 2017 og viderefører satsingen med 1 mrd. kr i neste års budsjett. Senterpartiet har heller ikke stemt for den omfordelingen fra Nordland og andre distriktsfylker som gjør at Nordland fylkeskommune må tilpasse seg et nedtrekk på nesten 300 mill. kr årlig fra 2020. I tillegg har vi bevilget 100 mill. kr mer til skredsikring og 50 mill. kr til å forsterke broer som ligger som flaskehalser langs veiene. Fra Indeks Nordland blir det lagt vekt på de ressursene vi har i fylket. Det er kalk fra Velfjord, fiskeriene i Øksnes, industrien i Glomfjord og laks fra Lovund, og alle disse trenger gode fylkesveier. Men løsningen for å skape verdier av disse ressursene er mer distriktspolitikk – ikke mindre. Mer distriktspolitikk er ikke en form for nødhjelp. Det er investering for økt verdiskaping, det er investering veier, mennesker, næringsutvikling og kunnskap. Det er en helt nødvendig utvikling for å ta hele landet i bruk. Og vi trenger å ta hele landet i bruk for å opprettholde velferden i framtiden.
Geir Adelsten Iversen (Senterpartiet), 2017-12-18:
Regjeringen ønsker ikke dårligere kommuneøkonomi, den ønsker at kommunene skal få større handlingsrom, og man sier det er solid kommuneøkonomi. Man sier at arbeidsledigheten går ned, og at det går bra i distriktene. I Finnmark er Loppa og Gamvik de store taperne i regjeringens forslag til statsbudsjett. Småkommuner som ikke vil slå seg sammen, blir straffet. Ordføreren i Loppa hadde et håp om at Stortinget ville tvangssammenslå Loppa med Alta. Folk i Loppa sa klart nei til sammenslåing med Alta. Mens de fleste kommunene får dekket prisveksten, blir det kutt i Finnmark. Det går fram av oversikten som Fylkesmannen i Finnmark har publisert på sine nettsider. Mange av de minste kommunene får størst kutt. Loppa må kutte 3,4 pst., noe som utgjør rundt 5 mill. kr. Gamvik, Hasvik og Berlevåg følger hakk i hæl på lista over dem som må stramme inn mest neste år. I Finnmark er det bare én kommune som får vekst neste år, og det er Hammerfest. På meg virker det som om man har laget et inntektssystem som skal straffe de minste kommunene. Det er nesten sånn å forstå at straffen kommer fordi man har vært skeptisk til kommunesammenslåing. Man har prøvd å stimulere økonomien for større enheter. Det vil utarme småkommunene. Kommunene i Finnmark kan få litt mer penger etter hvert. Det har kommet en ny modell for det såkalte skjønnstilskuddet, der Fylkesmannen venter med å fordele de siste 12 mill. kr. Det skal gå til dem som trenger det mest. Dette er likevel ikke nok til å endre bildet av at kommunene i Finnmark kommer dårligere ut enn gjennomsnittet. Veksten i kommunesektoren er på 2,6 pst., noe som skal være nok til å dekke lønns- og prisveksten. Finnmark må nøye seg med 0,7 pst. lavere vekst, altså en reell nedgang. Ifølge Fylkesmannens tabell vil den forventede pris- og lønnsveksten spise opp økningen for 18 av 19 kommuner, slik at bare Hammerfest går i pluss. Fremskrittspartiet og Høyre sier at det går så det suser i Distrikts-Norge, men realiteten er at i mange av kommunene i Finnmark har kommunepolitikerne frykt for om de skal klare å utføre de oppgavene de skal. Det skjer en forvitring i noen kommuner som ikke er bra, og vi har en del politikere som ikke vet sin arme råd.
Helge Orten (Høyre), 2017-12-18:
Representanten Asphjell snakket om de økningene som er foreslått i Arbeiderpartiets alternative budsjett, men han glemmer én ting, nemlig hvordan han har tenkt å finansiere alle de gode løftene. Det handlet om økt skatt, og det handlet om økte avgifter – for innbyggerne og for næringslivet i de samme kommunene – som også har betydning for utviklingen i den kommunen. Jeg tror det lønner seg å snakke om begge sider av regnskapet når en skal snakke om sine påplussinger. Men det jeg tok ordet for, handler om fylkesveier. På mange representanter fra Senterpartiet virker det som om vi ikke satser på fylkesveiene i det hele tatt. Det er fullstendig feil. Under denne regjeringen har det faktisk blitt økt, utover det som lå til grunn i den forrige nasjonale transportplanen med tilskudd til fylkesveiene. I 2018, til oppgradering og fornying, ligger det inne ca. 1,6 mrd. kr til fylkesveiene, utover det som ligger i den ordinære rammen, som skal dekke det løpende vedlikeholdet av fylkesveinettet. I tillegg bruker vi 750 mill. kr, eller der omkring, hvert år på rassikring av fylkesveinettet. Så framstilles dette som om det ikke blir satset på fylkesveiene i Norge, og det virker pussig for meg. Så er det nå engang slik at denne reformen fra 2010 – da det som i dag er fylkesveinettet, ble overført fra riksveistatus – ble gjort uten noen form for plan for hvordan en skulle dekke vedlikeholdsetterslepet i årene som kom, uten noen form for plan for hvordan en skulle dekke vedlikeholdsetterslepet. Jeg synes det i alle fall er grunn til å huske sin egen historikk før en kritiserer andre for manglende satsing. Jeg er fornøyd med at vi klarte å løfte dette, og jeg er fornøyd med samferdselssatsingen som blir gjort i Norge. Vi har økt samferdselssatsingen totalt over samferdselsbudsjettet, med over 60 pst. fra 2013 til 2018. Det vises i hele Norge. Det bygger hele Norge, det bygger Distrikts-Norge, og det bygger by og land. Det tenker jeg er greit at vi tar med oss i den videre debatten.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2017-12-18:
Norske kommuner er lokale samfunnsutviklere, og de er våre fremste velferdstilbydere. De ordner opp på hjemstedet ditt og mitt. Kommunene representerer også størsteparten av vår felles helsetjeneste, selv om det ofte er sykehusene som får prege helsedebatten. Det er viktig å huske at folk ikke blir syke på sykehus; de blir syke der de bor, og alle bor i en kommune. Gode barnehager, svangerskapsomsorg, helsestasjoner, skolehelsetjeneste og et trygt og organisert arbeidsliv er viktige innsatsfaktorer for en god helse – både en fysisk god helse og en psykisk god helse. Stortingets oppdrag er å sikre god helse og livskvalitet for alle som bor i Norge. Da må vi sette norske kommuner i stand til de oppgavene det innebærer. I løpet av neste generasjon vil det bli dobbelt så mange over 70 år. Det er en enorm økning i livskvalitet og livsglede for veldig mange mennesker, men det innebærer også et formidabelt behov for bedre tilbud og god eldreomsorg. Det er flere grunner til at regjeringens opplegg for neste år er for dårlig for kommunene. For det første bindes mye av de frie inntektene opp i kostnader som handler om demografi og pensjon. I tillegg har regjeringen satt merkelapp på det meste av det som er igjen av pengene. Fra Arbeiderpartiets side kan vi bare konstatere at det med regjeringens forslag ikke er rom i budsjettet for å bedre kvaliteten på eldreomsorgen rundt omkring i landet. Det blir heller ikke bedre av at regjeringen sender en ekstraregning på ressurskrevende tjenester til kommunene. Arbeiderpartiet styrker denne ordningen med 300 mill. kr. Flertallet svekker den. Det er ikke bare kommunene som får en ekstraregning neste år. Småbarnsforeldre må betale mer for barnehageplassen. Budsjettet tegner i det hele tatt et bilde av en regjering som ikke i tilstrekkelig grad prioriterer velferdstjenester som folk over hele landet bruker til daglig. Vi i Arbeiderpartiet ønsker at vår felles helsetjeneste skal være sterk, slik at private løsninger ikke tvinger seg fram og øker forskjellene mellom folk. Det betyr at kommuneøkonomien må prioriteres høyt. Det gjør Arbeiderpartiet.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2017-12-18:
Vi holder det gående selv etter en hyggelig lunsj, men det er nødvendig, rett og slett, for da jeg hørte på debatten før vi tok pause, var det mye å ta tak i. Det høres nesten ut som det er en liten dommedag der ute i Kommune-Norge, men det er veldig langt unna sannheten. Det er liten tvil om at barn, elever, studenter, voksne og – ikke minst – næringslivet har tjent veldig godt på at vi fikk et regjeringsskifte høsten 2013. Eksempelvis har ikke kommuneøkonomien i 2016 vært bedre siden 1990-tallet – tenk på det. Det er ikke akkurat Jern-Erna og de karikeringene som de rød-grønne har holdt på med i veldig mange år, som er fasiten vi sitter igjen med. Tvert imot har en mer enn noen gang lagt bedre til rette for at vi skal kunne satse på velferdstjenester, satse på barn og unge, at vi bygger laget rundt barna våre, og vi ser nå at det hjelper. Allerede lærer ungene våre mer. Vi ser at frafallet går ned. Vi ser at det både i offentlig og privat sektor forskes som aldri før. Faktisk har vi nå passert 2 pst. av FoU i Norge, når vi ser privat forskning og offentlig forskning i sammenheng. Vi ser også at langt flere får hjelp og støtte underveis, spesielt på barnetrinnet. Det som før var sen innsats, er egentlig blitt tidenes løft for tidlig innsats. Vi ser også at de tiltakene som var rettet inn mot videregående skole før, ikke har gitt den effekten som de egentlig var ment å gi. Derimot viser resultatene at grunnleggende ferdigheter som lesing, skriving og regning i stadig større grad nå får et løft på barnetrinnet, og vi er med på å heve kvaliteten, fra barnehagen og hele veien opp igjennom grunnskolen. Det som jeg synes er mer oppsiktsvekkende, er den enorme venstredreiningen som Arbeiderpartiet tar i sitt alternative statsbudsjett. Det er ganske oppsiktsvekkende, mener jeg, at Arbeiderpartiet foreslår å kutte 300 mill. kr til private barnehager. Halvparten av norske barn går i en privat barnehage. Stiftelser som Canvas og Private Barnehagers Landsforbund er med på å bidra til løftet for kvalitet og for å sikre ungene våre en god start i livet. Arbeiderpartiet mener at halvparten av disse barna skal klare seg med mindre. Faktisk sier PBL at for småtrinnet vil kuttet på 300 mill. kr, hvis man fordeler det riktig, utgjøre så mye som 8 000 kr per barn. Det er Arbeiderpartiets svar på tidlig innsats når vi i dag diskuterer kommuneøkonomi.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2017-12-18:
Jeg føler behov for å følge opp representanten fra Arbeiderpartiet, som peker på dette med private barnehager og kutt. Jeg synes det er litt rart at man viser en positivitet til hva private barnehager bidrar med i Norge, ved å kutte 300 mill. kr. Hvis man virkelig mener at ikke alle barnehager leverer det man har satt seg av politiske mål når det gjelder kvalitet og innhold, har man jo mulighet for å sette noen rammer for hva som skal være kvalitet og innhold i barnehagesektoren for alle barnehager som er godkjent, og som mottar offentlig støtte – enten de er kommunalt drevet, privat drevet eller en stiftelse. Det finnes private barnehager, f.eks. gjennom stiftelsen Kanvas, som strekker seg lenger enn kommunale barnehager gjør. De har 50 pst. pedagogtetthet. De følger tariffavtaler. De har lavere sykefravær. De har høyere brukertilfredshet. Det er virkelig sånn at noen greier å løse sitt samfunnsoppdrag på en helt utmerket måte, og de bidrar nettopp gjennom dette mangfoldet til å skape den kvaliteten vi er ute etter å gi barna våre. Hvordan man kan hilse en sånn type innsats for ungene våre med å gi dem et kutt på 300 mill. kr, det skjønner ikke jeg. Vi har fra de fire partiene inngått budsjettforlik som nå løfter pedagogtettheten i barnehagesektoren opp til 43 pst. Vi skal videre oppover. Vi skal være med på å gjøre kvaliteten og innholdet i barnehagen slik at det er med på å bidra til at vi får bedre læring gjennom lek, at vi får gitt den tidlige innsatsen som alle snakker om, at man sikrer ungene våre sosial mobilitet. Da må vi spille på lag med alle gode krefter som finnes blant alle som driver barnehager, og ikke gå til krigserklæring mot den halvparten som har vist gjennom mange år at de kan levere veldig god kvalitet og godt innhold for veldig begrensede ressurser sammenlignet med veldig mange innenfor den samme sektoren.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Jeg er meget godt fornøyd med både Fremskrittspartiets og Høyres politikk her på huset. De holder en stø kurs i innvandringspolitikken. Det har vi sett i en rekke saker der andre parti, som vanligvis står sammen med oss, er gått til andre løsninger. Når det gjelder kvoteflyktninger, blir det en reell reduksjon neste år sammenlignet med i år. Det er jeg veldig glad for. Jeg vet jo at i sånne forhandlinger må en gi og ta. Det er en del av det som er forhandlingsdynamikken i alle sånne typer saker. Da er signalet utad at det blir en reduksjon. Etter det jeg kan se, ligger det vel på det samme nivået som Arbeiderpartiet ønsker for neste år, så da er det vel greit?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Vi er opptatt av at vi skal få en mer rettferdig fordeling i Europa og hilser alle sånne initiativ velkommen, for det vi så i 2015, og det vi har sett gjennom mange år, er at det er noen land som får veldig mange, mens andre land ikke er attraktive i det hele tatt for dem som reiser til Europa. Derfor er vi opptatt av det. Vi er en del av Schengen-samarbeidet. Det betyr at vi kan delta i disse diskusjonene, men kan ikke være med på å ta avgjørelsene. Det er stor uenighet internt i EU, som sikkert representanten Lauvås kjenner til. Det er en ganske stor splittelse. Men vi hilser velkommen tiltak som kan bidra til en mer rettferdig fordeling. Norge er et av de landene som har hatt den største belastningen, sammen med mange flere. Det som kjennetegner de landene som har tatt imot mange gjennom mange år, er at man har gode velferdsmodeller, man er attraktive, gode samfunn å leve i. Da blir en også mer interessant.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Når man skal anmode kommunene om å bosette, er det delegert til Nasjonalt utvalg for bosetting av flyktninger. Der er også KS representert, sammen med IMDi. Jeg mener at neste år bør man bosette i tråd med anmodningene som Stortinget nå har fått. Så mener jeg at det er behov for å se på om man skal fortsette med samme modell videre, for jeg er enig med representanten Greni i at det ikke er innbyggertallet som bør avgjøre hvorvidt man bosetter flyktninger, men hvilket resultat man har i integreringen, hvilket arbeidsmarked som er i området, og hvor god den enkeltes mulighet er til å lykkes i Norge. Jeg mener at det ikke er riktig å bosette folk til arbeidsledighet – som man kanskje i noen tilfeller gjør – eller bosette folk i kommuner der resultatene ikke er gode nok. Derfor er dette noe jeg vil se på framover, men jeg mener vi i første omgang skal følge de anmodningene som IMDi har gitt.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Norge er ikke medlem av EU, men vi er medlem av Schengen og har en plass rundt bordet. Derfor er vi med i disse diskusjonene som EU initierer, og som det er en veldig stor diskusjon om, der flere land står mot hverandre i diskusjonen. Jeg har lyst til å kommentere den påstanden som kommer knyttet til Hellas. Det var UDI som tok initiativ i mars til å endre denne praksisen, og bakgrunnen for det var en anbefaling fra Europakommisjonen, som meldte om endrede forhold i Hellas. Det var på bakgrunn av dette at Justisdepartementet i juni i år instruerte UDI om å gjenoppta Dublin-returer til Hellas i tråd med kommisjonens anbefaling. For så lenge et regelverk gjelder, er det faktisk viktig at vi følger det godt opp, og per nå er det Dublin-regelverket, som også bidrar til returer til Hellas, som er det gjeldende.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Jeg mener at det er veldig usikre tider vi går i møte, og en hovedgrunn til det er at vi vet at det er en industri som sørger for å frakte mennesker til Europa, nemlig menneskesmuglerne. De tjener enorme beløp med liten risiko for straff, liten risiko dersom det skulle skje noe, og de har enorme inntekter. Det er noe av det som gjør at vi hele tiden vil måtte snu oss rundt når vi ser at det oppstår nye strømmer, man har f.eks. sett at Spania har blitt mer attraktivt igjen. Jeg mener også at befolkningsutviklingen i Afrika og de forholdene som er i mange land, tilsier at trykket mot Europa vil bli holdt oppe. Derfor er noe av det som jeg er bekymret for når det gjelder framtiden, at trykket mot Europa kommer til å vedvare med mindre man finner gode løsninger mellom de europeiske landene. Det jobbes heldigvis på spreng i EU for å få på plass nettopp denne typen ordninger.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Jeg vil også innom representanten Andersen og disse påstandene om at man snakker ned. Da er det veldig rart at alle andre land som har hatt stor innvandring, har nøyaktig de samme utfordringene knyttet til integrering av andre generasjon. I Sverige har de ikke snakket om noe problem, men de har feiet det under teppet. De har store utfordringer. I Danmark har de snakket enda mer om utfordringene enn det vi har gjort i Norge, og de har store utfordringer. Vi er midt imellom, og vi har også våre utfordringer. Dette er rett og slett noe som alle har utfordringer med, og det blir ikke lettere av at man prøver ikke å snakke om det. Så til representanten Greni, som kom med en påstand her om at integreringsmottak er for dem som er nærmest arbeidslivet. Jeg vet ikke hvor disse opplysningene er innhentet, men de er i hvert fall feil. Det som er saken med integreringsmottakene, er at dette er for dem som kommer fra land der de etter stor sannsynlighet vil få opphold. Da får de et løp på integreringsmottakene som gjør at man skal kunne lykkes raskere. Den foreløpige evalueringen som kommer, viser at dette lover godt, og da er det merkelig at flere partier her i salen rett og slett har stemt mot å opprette dem. Dersom man ønsker at alle mottak skulle være integreringsmottak, er det rart at man har stemt mot  at vi skal starte med fem. Da burde man i hvert fall kunne støtte det, men det registrerer jeg at man ikke gjør. Så til Jobbsjansen: De som nå skal omfattes av Jobbsjansen, er for det første innvandrerkvinner som er hjemmeværende uten  sosialhjelp, fordi de med sosialhjelp har krav på hjelp fra Navs øvrige apparat. Så er det de med overgangsstønad: Vi ønsker at ungdom med rett til videregående, men som har behov for grunnskoleopplæring, skal få hjelp gjennom Jobbsjansen, altså en del av de pengene, samt de som trenger et ekstra år på introduksjonsprogrammet. Det merkelige er – når en hører på alle disse innsigelsene og all motstanden mot dette – at da dette ble behandlet i integreringsmeldingen, var det ingen merknader mot dette. Det var det heller ikke i budsjettet for 2017. Så registrerer jeg at man nå plutselig er veldig imot det, men det er litt i seneste laget. Vi skal ha en evaluering av dette, som vil se på denne ordningen over flere år, og da skal vi konkludere. Hvis det viser seg at det som ble gjort tidligere, var mer effektfullt, så gjør vi jo det. Det er ingen som har prestisje i dette. Det vi ønsker, er at folk, kvinner og de som trenger å integreres i det norske samfunnet, skal gjøre det raskere. Ingen har funnet noen trylleformel for å lykkes med det, og derfor må vi hele tiden lete etter nye måter å sørge for god integrering på.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Det som mange med innvandrerbakgrunn sier, er at de lever et liv i to verdener. Vi hadde en utrolig sterk seanse her i forrige uke, der flere unge fortalte om hva de har opplevd. De lever ett liv hjemme, og de lever et annet liv ute. Det de er veldig klare på, er at når det blir store miljøer, blir graden av overvåking og sosial kontroll sterkere. Derfor har integrering også noe å gjøre med hvor mange vi tar. Det handler om i hvilken frihet de får lov til å leve i Norge. Derfor er det store brytninger blant dem som lever som andre generasjons innvandrere. Det er så fascinerende å høre på representanten Karin Andersen, for det høres ut som om alt kunne vært løst om man hadde hatt 50 timer ekstra med norskopplæring på asylmottaket. Den store krisen er at det er tatt ned og erstattet med opplæring i norske verdier og norsk kultur. Jeg tror ikke det. For det første er folk nå mye kortere tid på asylmottakene. Det går mye raskere, veldig mye raskere enn da SV styrte denne politikken. Det var egentlig åtte tapte integreringsår, om jeg kan få si det. Derfor rekker de aller fleste ikke å få gjennomført alle disse timene. Det vil komme lovendringsforslag fra regjeringen om introduksjonsordningen, bl.a. det som er fastsatt i integreringsmeldingen. Men vi må gjøre mer, og grunnen til at vi ønsket en rapport om introduksjonsordningen, var nettopp for å se på hva det er som fungerer, og hva som ikke fungerer. På bakgrunn av det skal jeg love representanten Karin Andersen at det kommer til å komme flere forslag fra oss om hva mer vi skal gjøre med denne ordningen. Representanten Aasrud kan jeg forsikre om at jeg ikke sitter og kludrer med dette vedtaket. Jeg kommer til å gjennomføre det så raskt som mulig, i tråd med det som ligger i forslaget mitt, som er skissert for de parlamentariske lederne. Vi skal gjennomføre det så raskt som mulig, for man trenger å få avklart – av hensyn til de personene som lurer på det – hvem som er omfattet av det, og hvem som ikke er det. Jeg vil takke for en god debatt. Jeg tror det blir et godt budsjett også for 2018, som vil føre til at vi har stø kurs. Integreringsutfordringene er langt fra over. Det må vi jobbe med hele tiden. Det er ikke to streker under det svaret. Det er heller ikke bare penger som vil løse det. Det er mer sammensatt enn som så, men dette gir oss i hvert fall et godt utgangspunkt for å fortsette den viktige jobben.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-12-18:
Det var reduksjon som følge av forsinkelse i arbeidet, ikke fordi det ikke lenger jobbes for å utvide tilbudet, så det vil bli gjort neste år. Det er sånn at av og til oppstår det ting som gjør at det tar lengre tid å iverksette enn det man ellers tror. Jeg kan forsikre om at dette er prioritert, og at det blir jobbet med, men at det vil bli gjort neste år. Til slutt vil jeg ønske alle sammen en riktig god jul og takke for i år. Jeg ser veldig fram til fortsettelsen neste år, med mange gode diskusjoner og debatter og hyggelig samvær.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2017-12-18:
Da flyktningkrisen kom til Norges grenser høsten 2015, viste mange seg fra sin beste side, for regjeringen var handlingslammet, men folket var ikke det. Over hele Norge viste folk hva som bor i oss, og hva verdien av frivillig arbeid er. Så en stor takk til alle dem som stilte opp i lokalsamfunn med varme klær, dem som tok med barn på fotballtrening, dem som møtte opp som leksehjelp, og dem som stilte opp som flyktningguider. De er hverdagsheltene i integreringsarbeidet. Det frivillige arbeidet må tas vare på og settes pris på. Denne regjeringen gjør det motsatte når de snakker det ned og systematisk foreslår å kutte til organisasjonslivet. Selv om det har blitt en årlig budsjettprosess at Venstre og Kristelig Folkeparti jubler over at de får rettet opp kutt, sender det allikevel et veldig dårlig signal til alle dem som står på i de frivillige organisasjonene eller i sivilsamfunnet. Innenfor feltet vi diskuterer i dag, var det i år foreslått å kutte til NOAS, til Juss-Buss og til Juridisk rådgivning for kvinner. Noen det derimot ikke ble foreslått kutt til, var Human Rights Service, organisasjonen som siden stortingsvalget for fire år siden nesten har fått firedoblet statsstøtten – eller som Hege Storhaug uttalte etter regjeringsskiftet for fire år siden: «Vi trenger ikke engang å søke om støtte. Vi får bare pengene slengt etter oss.» Det Human Rights Service driver med, er alt annet enn integreringsarbeid. Tidligere har det faglige rådet fra IMDi vært å fjerne støtten, men det har blitt overstyrt av Sylvi Listhaug og Erna Solberg. Man skulle jo tro at det et eller annet sted går en grense for hva man vil være med på å finansiere. Jeg trodde den grensen ble nådd i høst, da Human Rights Service inviterte til et fotoprosjekt for å dokumentere det de selv kalte «den kulturelle revolusjonen», som går ut på å ta bilder av muslimer i hverdagen. Dette er forfølgelse av muslimer i Norge. Det er trakassering, det er med på å skape frykt og fordommer, og det er i alle fall ikke god integreringspolitikk Human Rights Service får støtte til å drive med. Alle opposisjonspartiene har sagt at dette burde få konsekvenser for statsstøtten deres. Også mange Høyre-representanter har uttalt det samme. De eneste som la sin hånd over dem, var Fremskrittspartiet, som ville beskytte sine venner. Det er fint at Venstre sier i debatten at de er uenig i at Human Rights Service skal få integreringsstøtte, men i dag er de faktisk med på å stemme for det. Jeg er skuffet over at Venstre, Kristelig Folkeparti og Høyre er med på å la Fremskrittspartiet bestemme. Det er små summer det er snakk om, men signaleffekten er veldig stor. I dag hadde vi hatt mulighet til å si fra om at trakasseringen de driver med, er uakseptabel og noe vi som storsamfunn ikke aksepterer. Dessverre er det Sylvi Listhaug som har fått det siste ord.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2017-01-18:
På vegner av stortingsrepresentantane Marit Arnstad, Geir Pollestad, Kjersti Toppe, Per Olaf Lundteigen, Trygve Slagsvold Vedum, Liv Signe Navarsete, Ivar Odnes, Janne Sjelmo Nordås, Heidi Greni og meg sjølv vil eg fremje eit representantforslag om kvalitet og innhald ved lensmannskontora etter gjennomføringa av politireforma.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2017-01-18:
Spørsmålet går til finansministeren. Siden 2013 har arbeidsledigheten økt med rundt 40 pst. Det skapes nesten ikke jobber i privat sektor – faktisk er det 17 000 færre jobber i privat sektor nå enn det det var for to år siden. Norge var tidligere på toppen i andelen sysselsatte, men siden 2013 er vi blitt passert av land som Sverige, Danmark og Tyskland. Regjeringen har dessverre konsekvent bommet i sine spådommer om hvordan norsk økonomi kommer til å utvikle seg. Gang på gang har vi fått servert den samme leksa om at budsjettene har vært godt tilpasset den økonomiske situasjonen, og gang på gang har vi sett at den veksten som vi har trodd skulle komme, har uteblitt. I budsjettet som vi behandlet før jul, er det lagt til grunn at vi skal opp på 1,7 pst. vekst i år, og en veldig viktig forutsetning for at det skal kunne skje, er at vi får en solid vekst i eksporten, men så langt ser vi ingen tegn til det – tvert imot. På mandag kom det nye tall fra SSB som viser at eksporten i 2016 ble redusert med 10,6 pst. fra 2015. Handelsoverskuddet, altså differansen mellom eksport og import, falt hele 36,3 pst. og er nå på det laveste nivået på 17 år. Dette er jo det alvorlige. Det handler ikke bare om petroleumssektoren. Til tross for lavere renter, til tross for lav kronekurs: Eksporten fra fastlandsbedriftene svekkes. Det vi ser nå, er alvorlig, og jeg vil rett og slett be finansministeren om å dele sine tanker om de tallene som vi fikk fra SSB denne uken. Er de svakere enn finansministeren forventet? Hva mener hun at de betyr for hva slags forventninger vi kan ha om utviklingen i aktivitet og arbeidsledighet i året som vi nå er inne i?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2017-01-18:
Arbeiderpartiet er åpenbart i stand til å glede seg over det som går bra, og hvis vi nå får publisert nye tall som viser at det etter syv kvartaler på rad hvor all jobbvekst har kommet i offentlig sektor, nå ser noe bedre ut i deler av privat sektor, så er det fint – åpenbart. Men det er finansministeren selv som har lagt fram et budsjett hvor man har forutsatt at vi må ha vesentlig vekst i eksporttallene for at vi kan nå opp til direkteanslagene som man baserer seg på for at vi skal komme opp til 1,7 pst., og det er – med de eksporttallene som ble presentert fra SSB på mandag – vanskelig å se at vi er på vei dit. Vi har et fall på over 4 pst. i verdien av eksporten. Dersom vi skal klare å erstatte bortfallet av petroleumsinntekter, er det i eksporten fra fastlandsbedriftene at veksten er nødt til å komme, og istedenfor en vekst på over 4 pst., som 1,7 pst. vekst i økonomien totalt forutsetter, ser vi nå et fall på i overkant av 4 pst.(Presidenten klubber.) Det ville være interessant å høre fra finansministeren hva hun mener om disse tallene. (Presidenten klubber.)
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Jeg vil gjerne dele både tall og tanker med representanten Marthinsen, og selv om Arbeiderpartiet fortsetter sin negative omtale av utviklingen i norsk økonomi, kan jeg nå presentere helt ferske tall fra SSB som vil bli publisert litt senere i dag. De viser at fra 2013 til 2016 har det vært et bortfall av om lag 50 000 arbeidsplasser – det er altså 50 000 færre sysselsatte i det petroleumsrelaterte næringsliv. Men i den samme perioden har det blitt skapt 80 000 nye arbeidsplasser. Det betyr at det netto er skapt flere arbeidsplasser enn det som har gått bort, og av de 80 000 har kun 20 000 kommet i offentlig sektor. Det betyr at den største veksten i sysselsettingen, den største veksten i de nye arbeidsplassene, kommer i privat sektor, som denne regjeringen har understreket gang på gang er det som må til for at vi skal få veksten i norsk økonomi opp. Dette er gledelige tall, og de føyer seg inn i bildet av den noe større optimismen som nå sprer seg i norsk næringsliv. Vi får nå løpende rapporter fra ulike deler av næringslivet som tyder på at de ser lysere på situasjonen. Det regionale nettverket til Norges Bank melder om lysere tider, NHOs eget bedriftsbarometer melder om lysere tider. Det er bra. Jeg synes det er for tidlig å heise flagget og avlyse utfordringene, for det er fortsatt utfordringer, særlig i deler av Sør- og Vestlandet, men det går bedre. Det synes jeg vi skal glede oss over. I tillegg er det slik at noen av næringene i dette landet går formidabelt bra. Vi ser en kraftig vekst i turistnæringen, med flere hotellovernattinger i Norge nå enn året før. Vi ser at fiskerinæringen setter stadig nye eksportrekorder. Det er mye som går i riktig retning, og jeg hadde håpet at også Arbeiderpartiet var i stand til å glede seg litt over det.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Jeg har i mange sammenhenger gitt uttrykk for at selv om vi ser at det lysner, er det fortsatt noe usikkerhet å spore i deler av eksportrelatert næringsliv, som gjør at noen har holdt tilbake investeringer. Men samtidig kommer det veldig mange interessante nyheter. Jeg besøkte Vesterålen i forrige uke. Der snakker fiskeriindustrien nå om «homesourcing» i stedet for «outsourcing» – de vil altså trekke arbeidsplasser hjem og begynne å produsere på en helt annen måte enn de tidligere har gjort. Det tyder på at optimismen kommer tilbake, og det betyr også at fordi vi har styrket konkurranseevnen til store deler av industrien og konkurranseutsatt næringsliv, finner man det nå mer lønnsomt å trekke arbeidsplasser hjem. Det samme har Norsk Industri snakket om i ulike sammenhenger. Så ja, det er riktig at vi har stått og fortsatt står i en utfordring for norsk økonomi, at vi skal erstatte bortfallet av hyperavkastningen som oljeindustrien har gitt oss, men disse tallene som jeg nå presenterer fra SSB, tyder på at vi går i riktig retning, og derfor kan kanskje Arbeiderpartiet snart slutte å svartmale situasjonen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Finansdepartementet legger frem så gode anslag de mener de er i stand til å gi, også basert på det faktum at det er mer usikkerhet nå enn det har vært. Det er mindre usikkerhet når det gjelder hvordan vi vurderer utviklingen i norsk økonomi, men det er større usikkerhet i verden rundt oss. Det påvirker også Norge. Som en liten, åpen økonomi som er helt avhengig av handel med utlandet, betyr det noe for oss hvordan det går i de markedene vi tradisjonelt handler med. Så ja, jeg er opptatt av at vi skal få eksporten opp igjen, og forutsetningene for det ligger nå til rette – lav rente, styrket konkurranseevne, moderate lønnsoppgjør og ikke minst alle de virkemidlene som regjeringen har tatt i bruk i budsjettene. Vi har sagt nå gjennom tre år at vi må få stimulert det som legger til rette for vekst. Derfor har vi satset på infrastruktur, derfor har vi satset på forskning, derfor har vi satset på kunnskap, og derfor har vi satset på et konkurransedyktig skattesystem. Summen av disse virkemidlene vil virke, og vi ser allerede at det lysner.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Det er jeg helt enig i. Noe av det Norge har lyktes med, er at vi har nytt godt av å ha en åpen økonomi og betydelige handelsavtaler med verden rundt oss, noe som gjør at vi får avsetning på markedene våre. Vi har også hatt en bred politisk enighet om at vi skal ha en god fordelingspolitikk som bidrar til små forskjeller. Vi er et av landene i verden med aller minst forskjeller. Men at utviklingen har vært annerledes i f.eks. USA, er en av årsakene til at innbyggerne sier fra. Jeg mener at vi som er politikere, har et ansvar for å lytte til innbyggerne og ta dem på alvor. Jeg tror det er noe av det som mange politikere i andre land nå merker, at man ikke i tilstrekkelig grad har vært opptatt av å ta hensyn til hele befolkningen. Da får man til slutt folk som sier fra.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Her var det mye på en gang, men det hadde vært en fordel om representanten Navarsete hørte på de tallene jeg nettopp presenterte. Det har altså vært skapt 80 000 nye arbeidsplasser – det store flertallet av dem i privat sektor, ikke i offentlig sektor. Når det gjelder utviklingen i offentlig sektor, har den største veksten kommet i politiet, i sykehusene og i skolene, altså på områder hvor denne regjeringen gikk til valg på at vi skulle ha flere hender i arbeid. Det har vi levert på. Det er også sånn at noen avgifter har gått opp, men samlet sett har denne regjeringen redusert skatter og avgifter med 21 mrd. kr. Bare når det gjelder bil, som Navarsete var opptatt av, har de samlede netto lettelsene for bilistene nå kommet opp i 1,5 mrd. kr. Så jeg har ingen ting å skamme meg over når det gjelder å ivareta bilistenes interesser. Det har også et distriktsperspektiv, i erkjennelsen av at det er mange mennesker i vårt land som ikke har et kollektivtilbud å ty til. Jeg mener Navarsete tar feil når hun hevder at denne regjeringen sentraliserer. Vi er opptatt av å forvalte skattebetalernes penger på en god måte, og det mener jeg de reformene vi har gjennomført så langt …(Presidenten avbryter.) (Presidenten avbryter.)
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Ja, det er jeg enig i.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Ja, men det har denne regjeringen gjort. Men la meg først tilbakevise en påstand. Det er ikke slik at skattelettelsene denne regjeringen har gitt, primært har gått til de rike – det er ikke riktig. Det er kun en liten andel av skattereduksjonene som har gått til å redusere formuesskatten, resten har gått til skattelette til vanlige folk og til næringsliv. Noe av dette trodde jeg SV var enig i. Når det gjelder bolig, er det viktigste vi kan gjøre, å rette opp skjevheten mellom tilbud og etterspørsel i boligmarkedet. Det har vært bygget for lite, og det har den regjeringen SV satt i, et betydelig ansvar for at de ikke gjorde noe med. Nå har det snudd, og det er bra. Men boligskatt står ikke på min agenda. Det vi derimot har gjort, er å stramme inn deler av skattesystemet når det gjelder sekundærbolig, fordi vi ønsker å komme til livs noe av den spekulasjonen som vi bl.a. har sett utvikle seg i Oslo. Det var en del av det vi la frem i den nye boliglånsforskriften som ble vedtatt før jul.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Det er vel flere partier som tidvis har seminarer i egne rekker. Det er kanskje ikke helt ukjent for representanten Breivik heller. Men det er helt riktig at regjeringen i forbindelse med arbeidet med perspektivmeldingen også jobber med et omfattende kapittel om klima. Det er riktig at vi ikke har hatt et eget seminar om det, men jeg har hatt møte med Klimarådet – et eget innspillsmøte knyttet til klimakapitlet og utformingen av det i forbindelse med utviklingen av perspektivmeldingen. Så jeg kan forsikre representanten Breivik om at regjeringen tar dette på det største alvor. Min ambisjon er å legge frem en perspektivmelding på vegne av regjeringen. Den peker på de utfordringene norsk økonomi står overfor som følge av den omstillingen vi nå er midt oppi. Det faktum at oljeprissjokket har forsterket en utvikling i oljerelatert industri som vi lenge har visst ville komme, gjør at dette får større oppmerksomhet i perspektivmeldingen. Det handler om at bortfallet av den store avkastningen som vi har vent oss til å få fra oljesektoren, ikke uten videre kan erstattes av andre enkeltnæringer. Det betyr at vi må legge til rette for at det skapes nye arbeidsplasser bredt i privat sektor. Det er forutsetningen for at vi skal kunne opprettholde et godt velferdssamfunn i det lange løp. Det er vi enige om at vi skal. Jeg er glad for at vi i løpet av disse årene har funnet frem til gode løsninger mellom de fire partiene, som nå bidrar til å få oss gjennom den vanskelige tiden som særlig Sør- og Vestlandet har stått i. Det kommer lyspunkter, men utfordringene knyttet til omstilling er store. Dette handler om å få produktivitetsveksten opp. Det handler om å drive offentlig sektor mer effektivt enn vi hittil har gjort. Det handler om å målrette velferdsordningene våre mot dem som har behov for det.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Regjeringen kommer til å vie mye plass også til hvordan vi tror utviklingen vil være for oljeindustrien fremover. La meg være helt tydelig på at vi kommer til å ha stor glede av oljeaktivitet i Norge i mange år fremover. Lyset er altså ikke slukket. Men farten i næringen kommer til å være mindre enn vi har vært vant til, og den «inputen» som det gir til norsk økonomi, kommer til å være mindre enn det vi har vent oss til. Men at næringen kommer til å bidra med både store inntekter, sysselsetting og relatert industri og næringsvirksomhet er det ingen tvil om. Og det mener jeg er nødvendig med tanke på den energietterspørselen som verden kommer til å ha i all overskuelig fremtid. Da er norsk gass et godt bidrag, for å nevne noe. Det betyr ikke at vi ikke skal fortsette arbeidet med utvikling av grønn teknologi og satsing på fornybar, som vi er godt i gang med i samarbeidet mellom de fire partiene.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Jeg er veldig glad for at det er store forventninger i Stortinget til perspektivmeldingen. Den kommer 31. mars, og jeg håper at representanten Wickholm og andre vier den tilsvarende interesse når den kommer. Her kommer vi til å presentere mange utfordrende trekk for norsk økonomi fremover, og vi kommer til å peke på hvilke løsninger regjeringen ser for å realisere de utfordringene vi står i. Det betyr selvfølgelig at det, i tillegg til klima, som jeg fikk spørsmål om innledningsvis, vil være en omtale av velferdssamfunn, av utviklingstrekk i offentlig forvaltning, ulikhet – mange av de spørsmålene som dominerer den offentlige debatten. Så jeg tenker at representanten Wickholm får glede seg til perspektivmeldingen kommer.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-01-18:
Jeg tenker finansministeren skal bruke tiden sin på å redegjøre for hva denne regjeringen gjør på klimaområdet. Der har vi ingenting å skamme oss over. Vi har levert mer i samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre enn det SV gjorde i løpet av de åtte årene de satt i regjering. Jeg mener at vi har all mulig grunn til å være stolte av den innsatsen vi legger ned. Vi tar i bruk mange ulike virkemidler for å bidra til at klimagassutslippene går ned. Mye av det vi har gjort på transportområdet, ser vi nå begynner å virke. Vi får til en mye raskere fornyelse av bilparken, som er et av de mest sentrale områdene vi faktisk kan gjøre noe på for raskt å få klimagassutslippene ned. Det står jo i grell kontrast til det den forrige regjeringen gjorde, som gikk ut og anbefalte folk å kjøpe dieselbiler. Noen få år etterpå går altså de samme partiene, riktignok i byrådet i Oslo, inn for å straffe de samme bilistene som trodde på løftene til den forrige regjeringen. Så jeg tror kanskje at SV skal gå litt forsiktig i dørene, all den tid vi altså legger om engangsavgiften, slik at vi får klimagassutslippene ned.