Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2016-06-14:
Private skoler og høyskoler er en viktig del av norsk utdanningssektor og utgjør et viktig supplement til det offentlige skoletilbudet. De offentlig finansierte friskolene er viktige fordi de bidrar til å oppfylle foreldreretten, altså foreldrenes rett til å velge en utdanning for sine barn som er i tråd med egen religiøs, moralsk og filosofisk overbevisning. Det er en rettighet som Norge har forpliktet seg til gjennom internasjonale konvensjoner. De private høyskolene bidrar til å skape en bredde og et mangfold i studietilbudet som er verdifullt for kunnskapsnasjonen Norge. Noen av de private institusjonene er også spydspisser innenfor sine fagfelt. Kristelig Folkeparti har alltid vært en forkjemper for de private alternativene. Vi ønsker oss en politikk der vi legger til rette for friskolene og de private utdanningsinstitusjonene, og vi ønsker å gi dem levelige og ikke minst forutsigbare rammevilkår. Men Kristelig Folkeparti har aldri vært for et frislipp i friskolelovgivningen. Vi har vært ganske restriktive når det gjelder spørsmålet om kommersiell skoledrift, og vi har vært tydelige på at de skolene som mottar offentlige tilskudd, bør være skoler som utgjør et reelt alternativ til de offentlige skolene, også innholdsmessig. Derfor var det viktig for Kristelig Folkeparti da regjeringen ville liberalisere friskoleloven – og i praksis åpne for et frislipp – å holde igjen og bevare mest mulig av tenkningen som lå til grunn for det friskoleforliket som vi hadde med de rød-grønne partiene. Det klarte vi. Jeg vil berømme kunnskapsministeren for å ha vektlagt nettopp forutsigbarheten for sektoren da han valgte å inngå et forlik med Kristelig Folkeparti i den saken, selv om regjeringen i utgangspunktet hadde flertall i Stortinget for en vesentlig liberalisering, med støtte fra Venstre. Vi har fremdeles en formålsstyrt friskolelov. Det er ikke fritt fram for å starte private skoler og kreve tilskudd fra stat eller kommune, og de private alternativene må utgjøre reelle alternativer til de offentlige skolene. Jeg er ikke sikker på om forslagsstillerne fra SV har tenkt så mye på forutsigbarheten for friskolene, når de nå foreslår at det skal være mulig å stenge ned friskoler eller å redusere elevtallet på allerede godkjente skoler, av hensyn til den offentlige skolen. Det ville skapt stor uforutsigbarhet for skolene og ikke minst for elevene. Det ligger allerede inne i loven at man kan si nei til godkjenning av en friskole dersom etableringen vil få negative konsekvenser for det offentlige skoletilbudet – og det er nok fornuftig – men jeg mener det er å gå for langt å gi mulighet til å stenge ned skoler som allerede er godkjent. Jeg er også redd for at dersom dette mot formodning skulle bli vedtatt, kan vi risikere å se at det er den politiske fargen på kommunestyret på stedet som vil avgjøre friskolenes framtid. Når det gjelder forslaget om å gjennomgå lovverket for å sikre at penger som gis i form av offentlige tilskudd til private skoler og høyskoler, kommer studentene til gode, mener jeg at forslagsstillerne er inne på noe viktig. Når det gjelder friskolene, er det allerede godt ivaretatt gjennom de endringene som ble gjort i friskoleloven. Og når det gjelder de private høyskolene, er det også der allerede ting på gang. Andreassen-utvalget har lagt fram sin rapport og kommet med en rekke gode forslag og innspill som det er verdt å se nærmere på. Det har kunnskapsministeren lovet at han skal gjøre, og at denne rapporten vil bli fulgt opp. Både spørsmålet om prinsippet om at elevbetaling og statstilskudd skal komme studentene til gode, og spørsmålet om krav til organisasjonsform vil Stortinget få god anledning til å ta en grundig debatt om når denne saken kommer til Stortinget.