Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-12-01:
Den 19. november slo tidligere BP-sjef Lord Browne fast på forsida av Financial Times at klimaendringene er en eksistensiell trussel mot fossilindustrien. Samme dag sendte Norsk olje og gass ut en pressemelding hvor det het at oljeaktiviteten i Lofoten kan starte i 2040. Dette illustrerer Norge ved inngangen til 2015: Mens kunnskap og markeder varsler stadig sterkere at tida er overmoden for en storsatsing på en fossilfri norsk økonomi, er norsk flertallspolitikk fortsatt opptatt – hovedsakelig – av å åpne nye oljefelt etter 2040. I næringslivet er det godt kjent at det farligste punktet for et selskap er når det er på toppen, når alt er såre godt, og forandring er en utrivelig tanke. Norge er på dette punktet nå. En dominerende oljenæring leverer fortsatt inntekter og jobber i stor skala, og regjering og stortingsflertall synes det er best at det fortsetter å være sånn. Statsbudsjettet som regjering og støttepartier er blitt enige om i 2015, er et budsjett som fortsetter å øke det private forbruket, fortsetter å øke oljepengebruken, fortsetter å øke statlige oljeinvesteringer, fortsetter å øke veibygging mer enn kollektivutbygging og gjør todelingen av norsk økonomi enda dypere. Ja, den endelige versjonen av budsjettet inneholder også flere grønne tiltak, sånn sett er det en bevegelse i riktig retning, men summen av hovedtrekkene i budsjettet er knapt nok grønn. Samarbeidspartienes budsjett for 2015 er et budsjett som først og fremst nøler med å investere i endring. Miljøpartiet De Grønnes alternative budsjett for 2015 gjør det motsatte. Vi leverer et budsjett for storskala investering i endring. Vi investerer 10 mrd. kr i nytt grønt næringsliv, 6 mrd. kr i kollektiv, sykkel og nullutslippsbiler, 4,5 mrd. kr til kommunene og 3 mrd. kr til norsk natur. De grønne løfter matkvalitet, dyrevelferd og landbruk på dagsordenen, og vi kutter oljepengebruken med 16 mrd. kr. Gjennom hele dette budsjettet gjør vi klare valg. Vi velger livskvalitet foran forbruk, vi velger grønt næringsliv foran olje, vi velger kollektivtransport foran vei. Kostnader skal plasseres der de hører hjemme. I et bærekraftperspektiv kalles det at forurenseren skal betale. Derfor øker De Grønne prisen på fossilbiler, flyreiser, strøm, kjøtt og andre forbruksvarer, så prisen kommer nærmere å reflektere kostnadene som disse godene påfører samfunnet. Samtidig gjør vi grønn mat og sunn mat billigere, og vi gjør det billigere å reparere og å gjenbruke. De grønnes budsjett gir betydelig skattelette for folk med lave inntekter og gjør offensive tiltak for å få boligbyggingen opp og boligprisene ned. Det vil gjøre den økonomiske hverdagen lettere for vanlige mennesker. Noen har gjort et stort nummer av at vi tar ut hele 38 mrd. kr i økte avgifter og skatter. Ja, dette er et stort tall. Det fordeler seg på 25 mrd. kr i økte miljøavgifter, 9 mrd. kr i økt skatt på inntekt og formue og 6 mrd. kr i økt finansskatt. Men samlet utgjør dette bare 4 pst. av den samlede skatte- og avgiftsinngangen. Og hvis 4 pst. er en utålelig endring i skatter og avgifter i Norge, da ser det mørkt ut for viljen til å satse på endring i dette landet. Vi vil bruke det handlingsrommet som disse inntektene gir oss, til å investere 10 mrd. kr i nytt grønt næringsliv, bl.a. med nye investeringsfond, ny utbyttepolitikk som stimulerer Statkraft, store bevilgninger til forskning og utvikling og skattelette for gründere og småbedrifter. Svein Flåtten fra Høyre sa tidligere i debatten at De Grønne må smøre seg med tålmodighet før Høyre og Fremskrittspartiet lar seg inspirere av vårt budsjett. Det tviler vi i og for seg ikke på, men spørsmålet er om Flåtten, statsministeren og de to regjeringspartiene på et eller annet tidspunkt kommer til å løpe tom for tålmodighet på vegne av klima, miljø og framtid. Spørsmålet er hvor lav oljeprisen må bli før Høyre, Fremskrittspartiet og støttepartiene vil gjøre noe mer enn å snakke grønt. Hvor mange klimarapporter må til for å flytte fokus fra stadig mer risikable oljeinvesteringer til grønne arbeidsplasser? Miljøpartiet De Grønne har lagt fram et budsjett som utfordrer forestillingen om at det grønne skiftet kommer av seg selv, uten store investeringer og klare veivalg. Men vi er et optimistisk parti, og vi har god tro på at resten av Stortinget vil komme etter. Jeg tar til slutt opp Miljøpartiet De Grønnes forslag til alternativt statsbudsjett.