Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2010-03-09:
Jeg vil først benytte anledningen til å takke statsråden for redegjørelsen som var forut for interpellasjonen, der hun redegjorde for hva som var blitt gjort, og hva som skal gjøres. Så må jeg også takke interpellanten. Det er gledelig at Fremskrittspartiet, som tidligere har rasert samferdselsbudsjettene på jernbanesiden, nå også er opptatt av tog. For dem av oss som er opptatt av tog, er det ingen ting som er bedre enn at det gis mye oppmerksomhet i Stortinget. Det er kanskje mangel på oppmerksomhet i mange år som har ført oss inn i dagens situasjon. Derfor er det bra at vi har en regjering som er godt i gang med en snuoperasjon for jernbanen. Det er ikke alle samfunnsområder som har opplevd over 180 pst. vekst de siste fem årene, slik som jernbaneinvesteringene har. Det er ikke alle postene på statsbudsjettet som økte med 18,5 pst. fra 2009 til 2010, slik Jernbaneverkets budsjett gjorde. Jeg skulle ønske det var like lett å bygge og drifte norsk jernbane som det Brio-toget jeg lekte med da jeg var liten, men sånn er det altså ikke. Jeg tror det er ytterst få av dagens møtende stortingsrepresentanter som tror på revolusjon, og i ordskiftet om jernbanen kan det virke som om enkelte tror det er mulig. I det minste tror noen at de kan utrette underverker. Jeg må innrømme at jeg verken tror på revolusjon eller på under. Det jeg derimot tror på, er fortsatt at storsatsing på jernbane kan rette opp den uretten som er gjort. Dere har hatt makta i fire år, og dere har ikke gjort noen ting, sier opposisjonen. Hvis ferdigstillelse av dobbeltsporet Sandnes–Stavanger ikke betyr noe, hvis mer vedlikehold i hele landet ikke betyr noe – spesielt i nervesenteret rundt Oslo – hvis det endelig å få Oslo–Ski inn på Nasjonal transportplan og på egen post i statsbudsjettet ikke betyr noe – dette som tre tiltak av veldig mange – vel, så har vi vist vilje, og vi vil videre! Hvor må vi gå videre? Det er det viktige for frustrerte reisende som i vinter har holdt ut på perrongen. Jeg har stor forståelse for deres situasjon og for godstransportørene som vil ha varene fram på bane og ikke på vei. Vi må få orden på infrastrukturen i Oslo-området og i tunnelen der. Over 2 milliarder kr skal vi bruke de neste årene. Så er det begrenset hvor mye vedlikehold man får gjort de få timene om natta når togene ikke går. Derfor er jeg glad for at statsråden i dag har varslet intensivert vedlikeholdsarbeid i sommer, med stenging av trafikken gjennom Oslo i fire istedenfor i to uker. Intensivert vedlikehold er også i tråd med hva Arbeiderpartiet har sagt tidligere i vinter. Raskere vedlikehold vil gi raskere friskmelding. Jeg er også glad for at man har satt i gang en prosess for å se på ny tunnelløsning eller andre alternativer som kan bedre framkommeligheten gjennom Oslo. Mye vil bli bedre når dagens tunnel er ferdig opprustet. Men for dem av oss som har ambisjoner for norsk jernbane, vil en ny løsning måtte komme i framtida. Så tror jeg ikke vi skal tilbake til tidligere tiders stasjonsmester og banevokter. Men jeg stiller spørsmålet om pendelen har svingt for langt i motsatt retning. Fram til vedlikeholdsarbeidet på linjene er ferdig, bør vi vurdere mer oppsyn med banestrekningene på nattetid. Det var denne medisinen som gjorde at 99 pst. av togene under OL på Lillehammer var punktlige, i en situasjon der man før OL hadde store forsinkelser. Man kan hvis man vil – og hvis man bruker penger på drift! 50 nye togsett er bestilt, og NSB har opsjon på flere. Jeg stiller spørsmålet: Er det kanskje like greit at man utløser denne opsjonen og bestiller flere nå? Det er en bestillingstid på tre år. Planene for sammenhengende dobbeltspor i intercity-triangelet må Jernbaneverket få på plass. Vi må gjennomføre de utbyggingene vi har satt som mål i nåværende Nasjonal transportplan, og tidfeste dobbeltspor i hele triangelet i forbindelse med neste Nasjonal transportplan. Så har mandatet for høyhastighetsutredningen kommet. Her er det bred enighet på Stortinget – minus Fremskrittspartiet. Høyhastighet kan bety helt nye reisemønster, nye bosettingsmønster og ny næringsutvikling. Utredningene skal gi oss et beslutningsgrunnlag. Så må vi ikke glemme at det går tog andre steder også, og at det i vinter har vært problemer på Bergensbanen, og ikke minst på Jærbanen. På lang sikt må utfordringene møtes med den samme medisinen – økte vedlikeholdsbudsjetter og investeringsprosjekter. På kort sikt må alle steiner snus for å få togene i øst og vest i rute, slik samferdselsministeren tidligere har redegjort for. Jeg er glad for det engasjementet og ambisjonsnivået som er når det gjelder jernbanen, og jeg ser fram til mange gode jernbanediskusjoner – og ikke minst vedtak – i tida som kommer.