Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2002-12-03:
Jeg lytter bestandig med interesse til mine politiske kolleger og meddebattanter, for det er slik at det er ingen forunt alene å forvalte den hele og fulle sannheten. Det er gjennom debatter man kan gå opp grenselinjene mellom hverandre. Så også i denne debatten. I forrige debatt hørte vi en antydning om at Fremskrittspartiet gikk lengst i en del saker og hadde en feil tilnærming til problemet. Det hører jeg også i denne saken, av representanten Storberget. For Fremskrittspartiet er dette en sak som er viktig. Vi er bekymret for den grove volden som vi dessverre registrerer ute i samfunnet, på lik linje med det de to foregående talerne har vært. Men forskjellen ligger i hva vi ønsker å gjøre med det. Vi har sagt at for vår del ønsker vi, der man bruker våpen, en straffeskjerping som går på å innføre ubetinget fengselsstraff. For oss handler det om å gi et signal om alvorlighetsgraden av denne typen kriminalitet. Det er det som er det primære i saken. Så blir det hevdet at vi legger føringer på domstolene og domstolenes evne til å utøve skjønn. Men jeg trodde da visselig, med all mulig respekt, at det var Stortinget som var lovgiver, som utsteder lovene, og så var det opp til domstolene å forvalte dem innenfor den rammen de fikk. Av og til kan det se ut som at domstolene langt på vei er uenig med Stortinget eller vegrer seg for å ta innover seg signalene fra Stortinget. Iallfall er det slik at jeg som stortingsrepresentant av og til stusser over enkelte straffeutmålinger som jeg leser om, eller på annen måte blir informert om, som jeg synes er et klart brudd på det som jeg faktisk trodde Stortinget hadde gitt et signal om. Derfor er det viktig for Fremskrittspartiet å gi et signal om at i noen sammenhenger er det på tide at vi sier fra at nok er nok. Det er også helt korrekt, som andre har vært inne på, at vi fikk en straffeskjerping nå i vår som er et skritt i rett retning. Men også der gikk Fremskrittspartiet lenger, ikke fordi vi ønsker å være best i klassen, men vi synes faktisk det er så alvorlig at det er på tide å gjøre noe mer drastisk med det. Det er en av våre tilnærminger til dette. Jeg forutsetter iallfall at domstolene, som jeg var inne på i stad, forholder seg til og følger opp de signalene som gis herfra, det være seg enstemmige vedtak fra Stortinget eller andre innspill som kommer herfra. Representanten Storberget lurte også på hvordan Fremskrittspartiet vil forholde seg til legdommere ute, hvordan man vil gjøre det i forhold til straffeutmålingen. Det synes jeg det blir vanskelig å svare på, men jeg forutsetter at de utøver et skjønn som er fornuftig, basert på hva slags sak de har, og hvilke rammer Stortinget har satt i forhold til hva vedkommende er tiltalt for. Den tilliten har jeg til dem, at de gjør det. Det synes iallfall jeg er den måten man skal forholde seg til dette på. Som sagt er det klart for oss at vi må gjøre noe, og vi gjør det ved å gi et signal til de kriminelle om at en atferd ute hvor man bevæpner seg, er uakseptabel. Det er jo slik at når man kommer på Stortinget på mandagene og leser avisene, må man i veldig mange tilfeller være forberedt på en liten mediestorm fordi det har skjedd masse kriminalitet i helgen. Vi kan godt diskutere bakgrunnen for det, men det er et faktum at det begås kriminalitet som vi ofte blir spurt om vi har et syn på. For Fremskrittspartiets del synes vi i mange sammenhenger at man er for defensiv. Det tar for lang tid å få sakene gjennom straffesakskjeden, og ikke minst sliter vi med soningsplasser. Det er et forhold som komiteen har vært bekymret for mer enn en gang, og som også er et vesentlig moment nå når vi diskuterer budsjettet for neste år. Vi har utfordringer alle sammen, men akkurat denne saken er en klart politisk sak hvor skillelinjene går mellom det vi står for, og det som resten av komiteen står for. Så vil jeg avslutningsvis si at vi kommer til subsidiært å støtte det forslaget som flertallet har fremmet. Til slutt vil jeg ta opp Fremskrittspartiets eget forslag.