trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Jeg er helt enig i at det er viktig at vi gjør mer for å mobilisere mer arbeidskraft. Jeg mener at det også er store muligheter når det gjelder eldre arbeidstakere. Det jeg snakket om på Norsk Pensjonistforbunds årsmøte, var pensjonsreformen. Problemet med dagens pensjonssystem er ikke bare avkortingen for 67-, 68- og 69-åringene. Det store problemet, som virkelig angår mange, og som handler om mye arbeidskraft, er avkortingen i dagens avtalefestede pensjon, AFP, som omfatter 80 pst. av arbeidstakerne, og en del andre ordninger som starter fra 62 år. Problemet er at hvis man går av som 62-åring, som veldig mange gjør, eller som 63- eller 64-åring – og jeg mener at man skal ha en god avtalefestet pensjon, slik at de som ikke orker mer, kan gå av når de er 62 år – og man ønsker å jobbe litt ved siden av, kanskje føler man seg litt friskere året etter slik at man ønsker å ta en vakt på sykehjemmet, kjøre en bussrute eller hva det måtte være, da får de full avkorting. Derfor er hovedpoenget med pensjonsreformen, hovedpoenget med den dialogen vi nå har med partene i arbeidslivet om en ny avtalefestet pensjon, at alle skal kunne gå av fra 62 år, ta ut full pensjon, eventuelt full AFP hvis de har rett til det, og likevel få null avkorting, og så skal de kunne jobbe så mye eller lite de vil ved siden av. Det sa jeg at jeg skulle fjerne så raskt som mulig, og det står jeg ved. Men raskest mulig tidspunkt for å gjøre det er 1. januar 2010. For det er først da vi har en ny opptjeningsmodell og et nytt regelverk på plass, som gjør at vi ikke bare skal fjerne avkortingen for 68- og 69-åringene, slik Høyre vil. Vi skal fjerne avkortingen fra 62 år, og resten av livet kan en jobbe så mye eller lite en vil med null avkorting.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
For det første: Den forrige regjeringen, der Høyre satt, gjorde ingen ting på dette området – ingen verdens ting. Vi har for det første fjernet avkortingen for 67-åringer. For det andre – og det er mye, mye viktigere, for det handler om mange flere mennesker – er det flere 62-, 63-, 64-, 65- og 66-åringer som har noe restarbeidsevne, enn 70-åringer, selv om det fins noen av dem også. Det vi sier, er at fra 62 år og resten av livet skal man kunne jobbe så mye eller så lite en vil, halv dag eller hel dag, ved siden av full pensjon og få null avkorting. Det skjer så raskt som mulig. Det skjer fra 1. januar 2010, forutsatt at vi får vedtatt lovverket når det gjelder ny folketrygd her i Stortinget, og forutsatt at vi får forhandlet fram en ny avtalefestet pensjon som er slik at vi kan fjerne all avkorting. Det er vårt mål både i forhold til Stortinget og i forhold til partene i arbeidslivet, og vi gjør det så raskt som vi overhodet kan.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Hovedpoenget er at vi står på terskelen til å gjøre en fundamental endring i hele pensjonssystemet. Vi står på terskelen til å få et helt nytt pensjonssystem, der det blir slik at staten ikke lenger bryr seg om hvordan man bruker oppsparte pensjonsmidler, etter at man har jobbet et langt liv og har betalt trygdeavgifter. Nå har vi altså fått enighet i Stortinget om det prinsippet. Lovforslagene kommer snart på høring, og så skal vi forhandle med partene i arbeidslivet for forhåpentligvis å få en enighet om prinsippet, for de må være enige dersom vi skal endre AFP-ordningen fra 62 år slik at vi kan fjerne all avkorting. Får vi ikke på plass de to elementene – lovene og avtalene med arbeidstakerne – er det, som jeg prøvde å si, ikke spørsmål om 68- og 69-åringene, men det er spørsmål om 62-, 63-, 64-, 65-, 66-åringene osv. skal kunne gå av med full pensjon – ta ut alt de har opptjent i pensjon, og så kunne jobbe mye eller lite ved siden av. Det er en stor velferdsreform. Vi får da et pensjonssystem der alle kan jobbe fritt ved siden av pensjonen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-11-14:
Det er svært mye i det norske pensjonssystemet som overhodet ikke er logisk. Det er f.eks. ikke mulig å begripe hvorfor det skal være slik at vi mange steder har ett sett av avkortingsregler for dem på fra 62 til 65 år, så et nytt sett fra 65 til 67, og så et nytt sett fra 67 til 70. Og så, fra 70 år, er det plutselig lov for de aller fleste å jobbe så mye man vil ved siden av pensjonen. Det er jo nettopp alle disse meningsløshetene i pensjonssystemet vi nå skal rydde opp i én gang for alle, og ikke flikke på et dårlig system, men altså fjerne mange rotete, selvmotsigende, ulogiske avkortingsregler og andre regler i pensjonssystemet. Og så fjerner vi det totalt fra 62 år. Men mens vi venter på det – for det tar litt tid å forhandle fram en ny avtalefestet pensjonsordning som må på plass for å gjøre det, og det tar litt tid å sende lovforslag på høring og slikt – gjør vi et lite enkeltgrep, nemlig å fjerne det for 67-åringene. Men full orden på dette blir det ikke før vi har et nytt pensjonssystem, med null avkorting fra 62 år.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-11-14:
Det er hyggelig å høre at statsministeren er villig til å se på muligheten for å få til et bredt forlik om en opptrapping innenfor eldreomsorgen. Det et på høy tid. I vår behandlet Stortinget omsorgsmeldingen i denne salen. Da er det svært underlig at de samme regjeringspartiene ikke kunne være med på en forpliktende opptrappingsplan nettopp for å få gjort noe med eldreomsorgen. Helse- og omsorgskomiteen har nå til behandling tre saker knyttet til eldreomsorgen: både kompetanseutvikling, verdighetsgaranti og også en rekke tiltak om hvordan vi skal få disse tingene til å fungere i framtiden. Spørsmålet mitt til statsministeren er da følgende: Når kan vi forvente at vi skal få se muligheten for og ønsket fra regjeringspartiene om å inngå et forlik for å få tingene på plass? Regjeringen ville jo ikke være med på en forpliktende opptrappingsplan i forbindelse med omsorgsmeldingen i vår.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-11-14:
Jeg kan garantere overfor statsministeren at det er vilje i partiene i helse- og omsorgskomiteen til nettopp å sette seg ned og prøve å få til noe. Det har man også forsøkt, men der det stoppet, var faktisk hos regjeringspartiene, som ikke var villige til å være med på en opptrappingsplan. Noen få korte eksempler fra siste uke: Hamar Arbeiderblad den 13. november: Hamar kommune åpnet i vår et sykehjem til 80 mill. kr. Fra og med juni neste år vil 20 sykehjemsplasser på hjemmet stå tomme, for kommunen har ikke råd til dem. Dagsrevyen den 12. november: I Trøgstad må to og to eldre dele små rom. Glåmdalen den 9. november: «Helsetilsynet i Hedmark mener kommunen» – Kongsvinger kommune – «ikke klarer å sikre et forsvarlig tilbud om plass i sykehjem for dem som har slik rett.» Statsministeren sa i svaret på det første spørsmålet fra meg at man var foran planen, knyttet til de 10 000 nye årsverkene innenfor eldreomsorgen. Jeg vil be om at statsministeren presiserer hvor han har det tallet fra, for man klarer nemlig ikke å skille mellom hva som er knyttet til eldreomsorgen, og det som er til pleie- og omsorgssektoren generelt sett.
Erna Solberg (Høyre), 2007-11-14:
I vår – og alle i denne salen vet det – var det enighet om at man skulle lage en forpliktende plan, og så trakk regjeringspartiene seg på instruks fra Regjeringen i siste liten før innstillingen ble avgitt. I valgkampen svarte statsministeren, på utfordring fra Dagfinn Høybråten om han nå var villig til å sette seg ned og lage en forpliktende plan: Ja, jeg kan bekrefte det. Da er mitt spørsmål til statsministeren: Har regjeringsfraksjonen, regjeringspartiene i Stortinget, fått større fullmakter til å forplikte Regjeringen i årene fremover på en opptrappingsplan for både kvalitet, innhold og plasser i eldreomsorgen enn de hadde i vår? For hvis de ikke har større fullmakter enn de hadde i vår, blir det heller ikke mye igjen når vi kommer så langt at vi skal sette oss ned og snakke. Har Regjeringen endret standpunkt? Vil de nå forplikte seg for årene fremover i samarbeid med oss andre?
Erna Solberg (Høyre), 2007-11-14:
Jeg har lyst til å gå tilbake til innledningsspørsmålet fra Dagfinn Høybråten, og jeg har lyst til å si til statsministeren: Jeg følte meg ikke beroliget av det svaret statsministeren gav på spørsmålet om hvorvidt hans partifeller i Stortinget sitter med fullmakter som gjør at de nå kan gjøre det som Regjeringen nektet dem å gjøre i vår, nemlig å skape grunnlag for et forlik som gjør at man både kan bygge ut eldreomsorgen og øke kvaliteten i eldreomsorgen, for begge deler trengs å gjøres nå. Vi har altså situasjoner som dem vi har sett på tv, f.eks. hvor 89 år gamle Kari bor på et lager på Skavangertun sykehjem i Kongsberg. Jeg mener – og jeg er helt sikker på at statsministeren er enig i – at vi ikke skal ha en eldreomsorg hvor eldre blir behandlet som lagervare, men vi skal ha en eldreomsorg som er preget av respekt og kunnskap. Da er det viktig å si at kunnskap er et av nøkkelordene for å få til et forlik for tiden fremover. I dag bruker vi i Norge ca. 30 pst. mer på sykehus enn det nabolandet vårt gjør, og det er ikke mulig å måle mer kvalitet. Men forskerne sier at noen av grunnene til forskjellen er at vi har en kvalitetsmessig dårligere utbygd og mindre omfangsrik eldreomsorg, særlig når det gjelder heldøgns pleie og omsorg, altså sykehjemslignende plasser, og vi har dårligere kvalitet og mindre legedekning på dem. Da er min utfordring til statsministeren: Har han konkrete tiltak som vil bidra til at vi får flere leger til å jobbe på sykehjem, til å øke kvaliteten blant dem som jobber der, og til å sørge for at vi ikke plasserer eldre som kunne vært på et sykehjem, på et sykehus, fordi vi har mangler i eldreomsorgen?
Erna Solberg (Høyre), 2007-11-14:
Utfordringen er at statsministerens ambisjoner om 12 000 flere sykehjemsplasser fram til 2015 ikke gir et kvalitetsmessig løft. Det holder stort sett bare tritt med det tilbudet som er i dag, i forhold til antall eldre. Derfor mener vi at vi må ha en høyere ambisjon og raskere utbygging av flere sykehjemsplasser. Og så er det én ting, etter å ha lest gjennom mange av strategiplanene og annet. Det settes opp mange mål, men det angis ikke noen virkemidler. En av utfordringene våre er at vi i dag har ca. 80 geriatrikere. I 2011 kommer vi bare til å ha 85 personer som er spesialister på dette, fordi det i antallet er flere som går i utdanning, og det finnes ingen konkrete virkemidler i de strategiene som det er lagt opp til, det finnes bare ønskemål. Ett konkret virkemiddel pekte vi på i valgkampen. Det er en stor lønnsforskjell mellom sykehjemsleger og leger som jobber på sykehusene. Vi mener at staten bør ta det mellomløftet, løfte nivået for sykehjemsleger, slik at det ikke blir økonomisk mindre gunstig å jobbe med eldre mennesker med sammensatte problemer enn det er å jobbe med relativt sett yngre og friskere mennesker på sykehus.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2007-11-14:
Regjeringa legg fram ei mengd planar – den siste er, som statsministeren nettopp sa, Demensplan 2015 – og kommunane legg fram ei mengd planar. Det blir snakka om breie forlik, og det er sjølvsagt greitt. Men folk flest etterspør handling, og dei etterspør resultat. Vi har fått skrekkhistorier dei siste dagane om eldre på trimrom, eldre saman med juletrepynten på lagerrom. Så mitt spørsmål til statsministeren er ganske enkelt: Er dette resultatet av Regjeringa si målsetjing om ei eldreomsorg som skal skine?
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2007-11-14:
Regjeringa framstiller ofte Noreg som verdsmeister i velferdsmeisterskapen. Men undersøkingar viser at Noreg er dårlegast i Skandinavia i å behandle underernærte eldre. Dei viser at 50 pst. av eldre sjukehuspasientar er underernærte. Underernæring på norske sjukehus medfører faktisk ein ekstrakostnad på 1 milliard kr pr. år. Det er ganske enkelt uøkonomisk ikkje å gripe fatt i eit slikt problem, men det er sjølvsagt først og fremst uverdig for eit velferdssamfunn som vil vere i elitedivisjonen. Underernæring blant eldre er eit kjent problem, og mange vil seie at det er eit banalt problem. Men tiltak til løysing synest vere nokså fråverande, og det er heller ikkje fokus på problemstillinga. Så spørsmålet mitt til statsministeren er: Er statsministeren einig i at dette er ein uverdig situasjon? Kva vil statsministeren gjere med dette store problemet?
Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-14:
I denne valgkampen fikk vi høre om hvordan kommunene under denne regjering var satt i stand til å løse sine utfordringer. Tar vi utgangspunkt i de omreisende statsråders festtaler, kan det virke som om denne regjeringen har en annen virkelighetsoppfatning av kommuneøkonomien enn noen av oss andre. De kan iallfall bruke de samme pengene om og om igjen – mer til eldre, økt lærertetthet, mer til kirken. Det skal sies at kommunene fikk bedret sin økonomi i 2006, men siden er denne økningen spist opp av demografiutviklingen og pris- og lønnsveksten. Jeg må si, ut fra både høringene på Stortinget i forbindelse med statsbudsjettet og egne erfaringer som ordfører i Karmøy kommune, en veldrevet minsteinntektskommune, at det er noe helt annet enn skinnende. Kommunepolitikerne i hele landet sitter i disse dager og skal prøve å få budsjettene til å gå i hop, og det er enklere sagt enn gjort. Regjeringen har gitt folk enorme forventninger til hva en skal få til. Ser statsministeren at han kan ha vært med på å skape større forventninger enn kommunene kan innfri?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2007-11-14:
Statsministeren og den sittende regjering tyr ofte til utsagn om at den nordiske velferdsmodellen har vært en suksess. Og blant de nordiske landene har vel Norge sannsynligvis den største offentlige sektoren, uten sammenligning i det hele tatt. Statsministeren viser ofte til at kommunene har fått større og større overføringer, og det er nok riktig. Min utfordring til statsministeren er ikke bare en utfordring til ham som statsminister, men også kanskje som sosialøkonom, for tall viser nå at etterslepet på vedlikehold innenfor offentlig sektor i Norge er enormt, og det er sterkt økende. Bare på kirkebygg har vi et etterslep på vedlikehold på over 9 milliarder kr, på grunn- og videregående skoler har vi et etterslep på vedlikehold på 66 milliarder kr, på øvrige kommunale og statlige bygg har vi et etterslep på vedlikehold på over 90 milliarder kr, på vedlikehold på veier og jernbane har vi et etterslep på 50 milliarder kr – og det på tross av at vi er verdens rikeste land, og at den nordiske velferdsmodellen ut fra statsministerens utsagn er det beste man kan oppnå. Føler statsministeren, som økonom eller som statsminister, at det er betryggende at vår infrastruktur og realverdi i Norge står overfor vesentlige tap, i milliardklassen, når vi ser det i sammenheng med at vi har et overskudd på 344 milliarder kr som vi setter i fond, og spekulerer i utenlandske obligasjoner og aksjer i utenlandske selskaper?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2007-11-14:
Jeg registrerer at statsministeren ikke har intensjoner om å svare på spørsmålet. Men han har gjerne en utbrodering av velferdsmodellen, som skal sørge for at alle i dette landet får de tjenestene de har krav på. Er det noe parti som har gått i spissen for det, så er det Fremskrittspartiet. Så må gjerne statsministeren vise til tidligere regjeringer. Det kan vi alle sammen gjøre. Men det etterslepet på vedlikehold som jeg snakker om, er flere tiår gammelt og var veldig økende forrige gang Arbeiderpartiet styrte, og gangen før der da Arbeiderpartiet styrte. Jeg kan gjerne gjenta spørsmålet. På tross av at man foreslår noen skattelettelser, får staten økte inntekter. Inntektene i 2008 er formidable – formidable. Regjeringen foreslår for 2008 økt etterslep og forfall både på vei og på offentlige bygninger og etterslep i investeringer på jernbanen. Det er realitetene i det statsbudsjettet som legges fram for neste år. Mitt spørsmål er igjen: Er statsministeren overhodet bekymret over det forfallet i realverdier vi er vitne til i offentlig sektor i Norge?
Bent Høie (Høyre), 2007-11-14:
Når statsministeren er så fornøyd med Regjeringens politikk på dette området, må han kanskje også være fornøyd med at Universitetet i Oslo har kommet med den store nyvinningen med innendørs takrenner for å ta unna lekkasjer. Bare på universitetssektoren er det et etterslep på 7,4 milliarder kr. Dette er ikke bare et spørsmål om penger. Det er også et spørsmål om måten en organiserer vedlikeholdsarbeidet på, måten en organiserer byggevirksomheten på. Regjeringen Bondevik II igangsatte et stort arbeid angående den statlige bygge- og eiendomsvirksomheten, som resulterte i et omfattende reformforslag som ville ha frigjort store midler til vedlikehold, og gjort nye byggeprosjekter betydelig billigere. Regjeringen Stoltenberg stoppet hele denne reformen umiddelbart etter at de overtok, og sa at de skulle komme tilbake til saken. Nå er det gått to år. Når vi igjen spør regjeringen Stoltenberg hva de har gjort med saken, sier de at de skal vurdere saken. Ikke noe er gjort, og vedlikeholdsetterslepet og forfallet fortsetter. Byggeprosjekter er fortsatt dyrere. Det kan ikke være arbeidspresset i Fornyings- og administrasjonsdepartementet som er årsaken til at det ikke er gjort noe. Hva er årsaken til at Regjeringen ikke har gjort noe med denne saken?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-14:
Kirketårnet i Tretten kirke står på bakken, og ungdomsskoleelevene ved Bjølsen fikk beskjed om at skolen måtte stenge. Som spørrere før meg sa, har vi et milliardetterslep i vedlikehold. Da er det forunderlig å se, med Kristelig Folkepartis øyne, at den svært vellykkete rentefrie utlånsordningen som kommunene fikk, ble kuttet i årets budsjett. Det er nødt til å være et arbeidsuhell. Vi har foreslått å videreføre ordningen i vårt alternative budsjett, med 500 mill. kr til kirke og 1 milliard kr til oppussing av skolebygg. Mitt spørsmål blir om statsministeren ser at dette er en meget god ordning for å få gjort noe med det store etterslepet, som jeg tror vi deler en felles bekymring for, og vil han bidra til å få i gang denne gode låneordningen igjen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-14:
Vi har en flott situasjon her i Stortinget, for det står en hel opposisjon klar til å være med og ta et felles forpliktende løft for våre eldre. Vi i Kristelig Folkeparti velger å ta statsministeren på ordet, at han ønsker en samhandling med Stortinget i denne saken. Men det betyr også at de som skal forhandle, må få fullmakter som gjør at vi får noen resultater. Det er behov for ansatte i sektoren, hvis vi skal klare å få gjort noe. Det å kunne møte eldres behov på en forsvarlig måte handler om kompetanse. Det er stadig flere som lever lenger, til tross for alvorlige sykdommer og lidelser, og det vil si at de trenger mye pleie. I Oslo er f.eks. to av tre som jobber med eldre i helgene, ufaglærte. Jeg kunne tenke meg å spørre statsministeren om noe. De tekniske fagskolene får økonomisk støtte, mens de som utdanner helsefagarbeidere, ikke har fått støtte. Vil det være noe som statsministeren vil komme tilbake til – å lage en ordning slik at vi får flere kompetente arbeidere innenfor sektoren?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-11-14:
Bygg handler om framtiden. Siden statsministeren var innom kommuner, får jeg gi den saksopplysning at i den byen vi er i nå, ble det sist Arbeiderpartiet var i nærheten av å styre den, brukt ca. 28 mill. kr på vedlikehold og skolebygg, og under borgerlig styre siden 1995, med Venstre på vippen, er det brukt 12 milliarder kr. Men vi skal ikke gå inn på kommunene, for jeg skjønner at statsministeren synes det er krevende. Vi kan gå til den statlige siden, og det handler fortsatt om framtid. Da er vi i den situasjonen at vi har en lang og bedrøvelig liste over forfalne bygg ved universiteter og høyskoler, bl.a. på så vitale områder som utdanning av tannleger og sykepleiere. Den bedrøvelige listen toppes av odontologibygget i Bergen, som ikke er bra i det hele tatt, for å si det kort, og patologibygget som Høgskolen i Oslo trenger for å utdanne sykepleiere. Synes statsministeren at det er et problem at disse byggene fortsatt topper en bedrøvelig lang liste over forfall og mangel på vedlikehold, og dermed mangel på prioritering av helsearbeidere – tannleger og sykepleiere?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-14:
Norske velferdsbygninger forfaller. NTNU, som gjorde beregninger på dette, anslo etterslepet på vedlikehold til å være på rundt 165 milliarder kr. I den situasjonen stryker altså Regjeringen rentekompensasjonsordningen for skoler og kirkebygg. De legger frem et budsjett hvor økningen i rammene til kommunene ikke engang dekker forventet pris- og lønnsvekst til neste år, hevder KS. Dette er altså realiteten i det budsjettet og det økonomiske opplegget Regjeringen legger opp til, og det er klart at det vil gjøre det enda vanskeligere å vedlikeholde offentlige bygninger. Vi har forstått at Regjeringen ikke vil ha skattelettelser. Men er det slik at den heller ikke vil ta vare på fellesskapets velferdsbygninger og fellesskapets infrastruktur?
Inge Lønning (Høyre), 2007-11-14:
Først et ørlite hjertesukk. Jeg tror det ville være en fordel for alle parter om statsministeren sluttet å resirkulere tallet 10 000 nye årsverk for omsorgssektoren totalt, for der har Regjeringen også regnet med siste år av den forrige regjeringens tid i regnestykket. Det vil si at man regner 2 000 nye årsverk pr. år i snitt, og det er under det som har vært den naturlige vekst de foregående ti år. Det representerer ingen satsing i det hele tatt. Så til mitt spørsmål. Legedekningen i sykehjem er katastrofalt dårlig. Det medfører bl.a. at mange av de sykeste eldre transporteres som fraktgods frem og tilbake mellom sykehjem og sykehusavdelinger, til ingen glede for pasientene. Hittil har Regjeringen ikke kommet med et eneste virkemiddel når det gjelder å stimulere til bedre legedekning i sykehjem. Det eneste man har foreslått, er å innføre dette som obligatorisk ledd i turnusutdanningen av unge leger. Er ikke statsministeren enig med meg i at det vil være en katastrofepolitikk å sette de yngste og mest uerfarne av legene til å betjene de mest kompliserte tilfellene?
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-11-14:
Jeg vil gjerne spørre om Regjeringas holdning til personvern. Etter Venstres initiativ ble det opprettet en personvernkommisjon. Mens vi venter på den, skjer det utrolig mye på området, spesielt når det gjelder sikkerhet og personvern. Mye av dette oppfattes fra Venstres side å være drevet først og fremst av ny teknologi og ønsket om å ta den i bruk, ikke nødvendigvis nytten av den. Sist uke ble vi presentert for Avinors planer om kroppsskanning på flyplasser. Nå skal vi kles nakne før vi går om bord. Noen av oss har ikke Avinor øverst på ønskelista når det skal gjøres. Spørsmålet i denne saken er først og fremst: Har Regjeringa noen politikk mens vi venter på Personvernkommisjonen, på området personvern? Og kan vi få noe klart signal fra statsministeren om hvorvidt det er ok til enhver tid å ønske å ta i bruk ny teknologi, sjøl om vi i Avinors tilfelle vet at det ikke fører til økt sikkerhet, men til fire sekunder raskere gjennomgang? Er det en kritisk sans i Regjeringa der man ønsker å sette noen grenser når personvernet blir truet, for hva vi skal bli utsatt for av ny teknologi? Eller bare venter Regjeringa på den Venstre-initierte kommisjonen?
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-11-14:
Jeg er selvfølgelig enig med statsministeren i at dette til enhver tid er avveininger. Personvernet trues hver eneste dag. Reglene vi har, brytes også hver eneste dag. Vi har hatt en lovgivning i sju år nå. Ingen er blitt dømt, men vi trenger ikke å gå lenger enn til dagens forside på Aftenposten for å se at dette vernet er truet. Regjeringen kutter i overføringene til Datatilsynet. Og vi ser at med enkle Google-søk kan man gå inn og lete etter hvem det er som har klaget på sosialhjelp. Det er ikke sikkert det er de som går i front når det gjelder å hevde sitt personvern. Jeg vil at Regjeringen skal være på banen og si at det faktisk også finnes noen grenser. Det synes jeg ikke statsministeren gjorde i svaret sitt. Hva er utfordringene i dag? Er man faktisk villig til å sette grenser for teknologien og det at man skal bruke den til alle mulige gode formål, når vi ser at ofte ikke-offentlige instanser også får gripe inn i vårt personvern, ut fra en eller annen god hensikt som ikke står i forhold til utfordringen?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2007-11-14:
Ja, i disse dager ser det ut som om det i personverndebatten fokuseres mest på om man på flyplassene blir befølt eller avkledd. Det som iallfall er sikkert, er at Regjeringens prioritering av personvernet blir grundig avkledd i forslaget til neste års budsjett. For i en situasjon der Regjeringen har lagt fram et budsjettforslag der så å si all statlig virksomhet får dekket neste års behov for økt lønns- og prisvekst, blir Datatilsynet kuttet. Nå har vi nettopp hørt statsministeren problematisere rundt personvernet. Men hva er begrunnelsen for at statsministeren kutter i Datatilsynet?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-14:
Jeg har all forståelse for at statsministeren heller husker tallene på de postene hvor det er budsjettvekst, enn på de postene hvor det er kutt. Det har jeg all mulig forståelse for. Da vi i Stortinget behandlet Datatilsynets årsberetning for 2004, sa statsråd Heidi Grande Røys at det kanskje var på tide å oppgradere personvernet, slik at det også fikk grunnlovsmessig vern. Har statsministeren og Regjeringen tenkt noe videre på det i de to årene som er gått siden spørsmålet ble reist? Kan man tenke seg å vurdere å gi personvernet et grunnlovsmessig vern?
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-14:
Personvern innebærer bl.a. retten til anonym ferdsel. Den teknologiske utviklingen gir oss nå muligheten til å følge hvor man er, når man er der, hvordan man kom dit, og hva man gjør. Utvikling i seg selv er et gode. Men det må være frivillig i hvilken grad man ønsker å bli overvåket. I oktober 2006 overleverte Venstre et representantforslag om gjennomgang av personvern i samferdselssektoren. Kan statsministeren her og nå bekrefte at han vil følge opp dette representantforslaget? Og i så fall – hvilke konkrete tiltak har han tenkt å iverksette mens vi venter på personvernkommisjonen?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-14:
Norges første gasskraftverk ble offisielt åpnet torsdag 1. november på Kårstø. Næringsminister Dag Terje Andersen foretok den offisielle åpningen. Han sa at gasskraftverket på Kårstø er det reneste i Europa, det er basert på den best tilgjengelige teknologien som fins i dag, og han understreket at Kårstø har den høyeste virkningsgraden som er mulig for gasskraftverk i dag. Næringsministeren sa sågar at Kårstø åpner et nytt kapittel i norsk energihistorie, siden landet tar i bruk mer av råvarene fra Nordsjøen. Han sa det moderne gasskraftverket på Kårstø er et skritt i riktig miljøvennlig retning, fordi alternativet til gasskraftverk er kullkraft, som forurenser mer. Dette er jo ord som minner om at en kan tro at Regjeringen ønsker Kårstø vel. Og da er det viktig at Kårstø-kraftverket får rammebetingelser på linje med det de har i EU, slik at det er konkurransedyktig. Det har vært en allmenn forståelse at gasskraftverket på Kårstø vil bli behandlet på linje med tilsvarende gasskraftverk i Europa når det gjelder tildeling av gratis CO2-kvoter. Det prinsippet er Fremskrittspartiet enig i. Men i det siste er det skapt en politisk usikkerhet rundt Kårstø, om de vil få delta i klimakvotemarkedet på linje med sine europeiske konkurrenter. På spørsmål til miljøvernminister Erik Solheim vil han ikke bekrefte om prinsippet gjelder, og at det er like konkurransevilkår. I stedet viser han til signaler som ble gitt til Stortinget i juni 2007, da klimakvoteloven ble behandlet. Der sa Regjeringen: «Det har ikke vært et eget mål om å likebehandle gasskraftverk med tilsvarende verk i de nevnte EU-landene.»Og videre at «nye gasskraftverk, dvs. gasskraftverk som ikke har hatt ordinære utslipp innen lovens ikrafttredelse 1. juli 2007, skal basere seg på rensing for å få tildelt kvoter fra gasskraftreserven». Hvis dette blir gjennomført, betyr det at Kårstø får en regning på 150–200 mill. kr. Da er det det samme som kroken på døra for Kårstø. Nå er det mindre enn syv uker til klimakvoteloven skal tre i kraft. Kan statsministeren fjerne den politiske usikkerheten og bekrefte at Kårstø får tildelt gratis CO2-kvoter på linje med konkurrenter i EU?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-14:
Dette er et prinsipielt spørsmål. Jeg aksepterer at det tar tid å utforme detaljene, men prinsippene burde statsministeren kunnet redegjort for syv uker før loven skal tre i kraft. For det som ble vedtatt i klimakvoteloven, er at man skal få kvoter hvis det er et høyeffektivt kraftverk à la Mongstad, eller hvis det er basert på CO2-rensing. Kårstø er ingen av delene. Det er altså syv uker til loven skal tre i kraft. Når statsministeren snakker om at det er skapt politisk usikkerhet, burde han jo være like konkret i Stortinget som han var på Kanal 24 1. november, den dagen Kårstø åpnet. Da sa han at gasskraftverkene på Mongstad og «Kårstø vil måtte kjøpe utslippskvoter for hvert gram CO2 de slipper ut». Og han sa videre: «I de årene vi venter på CO2-rensing, så vil gasskraftverkene betale for rensing andre steder.» Dette tyder på at på Kanal 24 mente statsministeren at prinsippet var at gasskraftverket på Kårstø ikke skulle få tildelt CO2-kvoter på linje med sine europeiske konkurrenter, fordi det ikke er basert på CO2-rensing og ikke er et høyeffektivt varmekraftverk, som Mongstad er. Kan statsministeren bekrefte om det han sa på Kanal 24, er det som er Regjeringens politikk, eller var det bare en måte å slippe unna en rapport på?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-11-14:
Det fremgår ikke av Ot.prp. nr. 66 for 2006-2007 hva slags status Kårstø har i denne forbindelse. Det er ingen tvil om at spørsmålsstilleren Ketil Solvik-Olsen har et svært godt poeng. Det er nemlig slik – som omtalt i Dagsavisen i dag – at Kårstø-saken beklageligvis ennå er helt uavklart. Det er også slik at et dansk kullkraftverk fra 1. januar neste år vil få tilnærmet 100 pst. frikvote og langt bedre rammevilkår enn f.eks. det som Regjeringen selv omtaler som verdens mest miljøvennlige gasskraftverk. Kan statsministeren garantere – eller kan han ikke garantere – at Kårstø fra årsskiftet av vil ha minst like gode rammevilkår som f.eks. det et dansk kullkraftverk får?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-11-14:
Statsministeren sier at enten må staten eller gasskraftverket betale for kvotene. Det er elementært. Det vi ikke vet, er hva Regjeringen mener. Er det forurenser som skal betale, slik Venstre mener, eller er det staten? Her har statsministeren og Regjeringen svart svært uklart. Til Kanal 24 sa statsministeren at gasskraftverkene skal betale for hvert gram de slipper ut. Er det fortsatt hans holdning, eller er det slik at Kårstø skal framstå som et utstillingsvindu for Regjeringens løftebrudd? Først lovet statsministeren at det skulle være rensing fra 2009. Nå vet vi at det først vil skje i 2012. Og så har han altså lovet at forurenserne skal betale. Nå kan det bli slik at staten ender opp med en regning på 200 mill. kr pr. år for utslippene på Kårstø.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-14:
Vi er i en situasjon der store deler av samfunnet roper etter kvalifisert arbeidskraft, og det er ofte seniorer som besitter den arbeidskraften. Stadig flere bedrifter, kommuner, fylkeskommuner, institusjoner og stort sett alle avdelinger innenfor offentlig sektor bruker store pengebeløp på å legge til rette, ved å lage seniorplaner, for å få folk til å stå i jobb lenger. Det er også gledelig at det er stadig flere eldre som ønsker å stå i jobb lenger. Da er vi kommet til den mest ulogiske handlingen i budsjettet, nemlig at man skal fjerne avkortingen for 67-åringene, men ikke for 68- og 69-åringene. Det har statsministeren unngått å svare på. Kanskje statsministeren kan forklare meg logikken i at man fjerner avkortingen for 67-åringene, men ikke for 68- og 69-åringene, samtidig som man bruker store beløp på å lage handlingsplaner for å få denne gruppen eldre til å stå lenger i arbeid.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-11-14:
Statsministeren har nå gjentatte ganger forsøkt å forklare hvorfor Regjeringen ikke vil at 68- og 69-åringer skal kunne få jobbe uten avkorting i pensjonen, mens 67- og 70-åringer skal få gjøre det. Når all retorikk blir lagt til side, er vel forklaringen så enkel som at Regjeringen ikke fant rom for å prioritere det, for da ville vel arbeids- og inkluderingsministeren fått mye på andre statsråders bekostning. Så regner jeg med at statsministeren har registrert at Kristelig Folkeparti i sitt alternative budsjett faktisk har funnet rom for å prioritere dette gode og rettferdige tiltaket. Jeg skal ikke spørre om tall, og heller ikke om framtidige planer, men om logikk. Kan statsministeren logisk forklare hvorfor en 67-åring og en 70-åring bør kunne jobbe så mye han eller hun vil, uten avkorting i pensjonen, mens en 68-åring og en 69-åring absolutt ikke bør gjøre det?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2007-05-15:
På vegne av representantene Erna Solberg, Inge Lønning, Martin Engeset og meg selv vil jeg framsette forslag om forslag til lovbestemmelser som gir rett til permisjon og ordninger for inntektssikring i forbindelse med omsorgsoppgaver.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Jeg er ikke helt sikker på om jeg skjønte det spørsmålet når man kjenner til det historiske forløpet i saken. Det er ingen tvil om at også forrige regjering tok fatt i denne saken ved flere anledninger. Man inviterte bl.a. Stortinget til å vedta ekstrabevilgninger for å rydde opp og avklare hva som måtte gjøres. Det som imidlertid skapte de store konflikter i saken, var at vikarierende kyst- og fiskeriminister konkluderte som faginstansen Kystverket gjorde, og tilrådde tildekking. Det har aldri Bondevik-regjeringen gjort.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Som jeg sa i mitt innlegg, har jeg store vanskeligheter med å se at Kystverket opptrer objektivt i denne saken. Bakgrunnen for det er ikke minst deres egen opptreden på siste høring. Jeg tror alle som var til stede i den salen, ble relativt overrasket over den holdning de viste overfor andres syn i denne saken. I Høyre er vi veldig klare på at i slike saker bør man innenfor forvaltningssystemet overlate beslutningene og vurderingene til en alternativ instans. Det har vi også anbefalt her. Vi vil imidlertid ikke gå så langt at vi forsøker å instruere dette, men forutsetter at Regjeringen selv foretar denne vurderingen. Det er Regjeringens ansvar.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Jo, i alle saker må vi som politikere lytte til fagmiljøer. Det som er problemet i denne saken, er at fagmiljøene til dels står mot hverandre. NIVAs rapport og anbefaling blir imøtegått av relevante miljøer. Det er det som er alvorlig. Når det gjelder hevingsalternativet, er det vel, går jeg ut fra, derfor at sittende kyst- og fiskeriminister har vurdert dette annerledes etter hvert, nettopp fordi de alternative hevingsmetodene som kunne bidra til at dette skjedde sikkert, ikke var godt nok utredet.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Det kan virke som om representanten Strøm ikke hørte helt etter under mitt innlegg. Jeg gav jo nettopp anerkjennelse til statsråden for at hun har snudd i saken. Årsmøtet i Hordaland Arbeiderparti vedtok 17. mars en uttalelse i samme retning. På det samme møtet var også landets statsminister, som derimot var veldig klar på at vraket måtte tildekkes. Han støttet altså settestatsråd Dag Terje Andersen. Det gjorde imidlertid ikke statsråd Helga Pedersen, som kom så vel opposisjonen som andre i møte. Det som er interessant i denne sammenheng, er: Hva mener egentlig Arbeiderpartiets stortingsgruppe? Har man en selvstendig mening i saken som kan bidra til at miljøtrusselen ved Fedje elimineres?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Representanten Langeland har gjerne visitter innom tidligere regjeringer. Jeg syns kanskje det er på tide, etter to år, å begynne å styre på egen hånd. Han anklager forrige regjering for ikke å ha drevet opp tempoet. Jeg trodde nettopp det vi var med på her i dag, var å slakke av litt på tempoet, for å foreta skikkelige vurderinger. Men SV er jo i godt lag når de sier at de mener at heving er det beste. Det Norske Veritas sier jo: «Det eneste tiltak som på lang sikt har lav risiko, er heving. Tildekking har derimot høy risiko på lang sikt.» Så er det sagt. Det jeg ønsker å spørre representanten Langeland om, er mindretallets formuleringer om SFTs – Statens forurensningstilsyns – rolle i saken. Det er her et forslag som SV ikke vil være med på. Mener SV og Langeland at forslaget om at SFTs rolle må avklares, ikke er vesentlig i en sak som denne? Og: Mener SV at det derfor heller ikke er noen grunn til å få dette avklart?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Senterpartiet har vært oppsiktsvekkende klare og – jeg vil si – pågående i denne saken. Senterpartiet hadde sitt landsmøte på Lillehammer 18. mars, og der gjorde de et vedtak som jeg står med her. Det er kort og greit: Miljøpartiet Senterpartiet vil heve ubåtvraket. Intet mindre! Mitt spørsmål til representanten Klinge er: Vet Senterpartiet mer enn de andre partiene i Regjeringen? Og vil Senterpartiet stå fast på sitt landmøtevedtak også i fortsettelsen?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Jeg har før i dag gitt statsråden anerkjennelse for den beslutningen hun fattet, og vil gjerne gjenta det ansikt til ansikt. Men på høringen 16. april bekreftet Kystverket at det ikke var foretatt noen omdømmerisiko i forhold til hvordan fiskeri- eller oppdrettsnæringens interesser stod på verdensmarkedet i denne saken. Det forundrer meg ikke at Kystverket ikke hadde tatt seg bryet med dette, men de uttalte også at dette er en sak for departementet som lå utenfor deres ansvarsområde. Fiskeriinteresser ligger imidlertid definitivt innenfor denne statsrådens ansvarsområde. Vil statsråden sørge for at omdømmerisiko blir utredet og er med i det beslutningsgrunnlaget hun nå arbeider med?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Representanten Rudihagen uttrykte at han var oppgitt over opposisjonens holdninger, spesielt til statsetaten Kystverket, og at vi har trukket deres konklusjoner i tvil. Men det er vi faktisk ikke alene om. Det er altså slik at statsråden selv, den sittende regjering, snur om på den bombastiske beslutningen og går en runde til. Når denne saken er ferdigbehandlet, skal vi behandle en sak til hvor Kystverkets tilråding var akkurat like bombastisk, nemlig saken om å flytte hovedverndepotet. Også der har denne regjeringen snudd – den skal ha all ære for det. Så til dette med omdømmerisiko. Omdømmerisiko er etter min oppfatning et strategisk beslutningsgrep som er vanlig innenfor beslutningslære. Da syns jeg ikke man skal avfeie det som noe som egentlig vedkommer hele saken. Det er helt vanlig i strategiske og viktige beslutningsprosesser. Det er slett ikke slik som representanten Rudihagen også sa, at vi forsøker å instruere Regjeringen i hvilke enkeltfirmaer som skal inviteres. Snarere tvert imot, det er Regjeringen selv og Kystverket som i sine rapporter skriver at disse selskapene var invitert, men at de ikke hadde anledning til å komme. Og det er jo nettopp statsråden som har oppgitt som grunn at disse forskjellige hevingsalternativene var mangelfullt utredet. Det er derfor hun ønsker å gå en ny runde. Jeg må si at det får være måte på å være hårsår. Man må jo finne seg i at også opposisjonen har meninger.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Området Sture/Mongstad har over 3 000 skipsbevegelser i året. Det er over 1 000 tankskipsanløp på disse to stedene. Det er altså formidable verdier og en formidabel forurensningsrisiko knyttet til denne trafikken. Man snakker ikke her om tankskip i definerte skipsleder langt utenfor kysten – nei, dette er tankskip som skal helt inn i fjæresteinene hver gang. Tor-Arne Strøm sa at det er stor tilfredshet med at hoveddepotet gjenopprettes. Det slutter jeg meg til. Dette er en sak som undertegnede har arbeidet mye og lenge med. Jeg må imidlertid minne om at da Bondevik II gikk inn for å flytte depotet til Florø, var det etter en faglig tilråding fra Kystverket. Begrunnelsen var nettopp at det var så store private ressurser i området at man kunne få den hjelp man trengte. Vi så hva som skjedde i forbindelse med «Server»-ulykken. Nettopp de private ressursene som var i området, ble ikke tilkalt. Igjen ser vi at Kystverkets tilråding var gal. Derfor er det også riktig å anmerke at det var i Bondevik II-regjeringens tid man tok initiativ til å vurdere denne beslutningen på nytt – i et større perspektiv. Det er viktig at folk langs kysten føler sikkerhet for at den store tankskipstrafikken er så sikker som mulig, og at det, hvis en ulykke skulle inntreffe, er maksimal beredskap når det gjelder opprydding.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Som representant for partiet som satt i den forrige regjeringen, unnslår jeg selvsagt ikke at vi etter råd fra fagetaten gikk inn for å flytte depotet. Men som det er blitt sagt også av denne regjeringsrepresentanten her i dag, er det nettopp fagetaten man skal stole på i slike avgjørelser – da med referanse til forrige sak. Nå viser det seg at både i denne sak og i forrige har man valgt ikke å gjøre det på litt lengre sikt. Mitt spørsmål går imidlertid til statsråden, som sier i Aftenposten i dag at oljevernberedskapen i dag er tilfredsstillende i forhold til de risikovurderinger som foreligger. Men det er altså ikke i tråd med den rapporten som er lagt fram. Bortsett fra de 29 mill. kr til gjenopprettelsen av Fedje er det ikke kommet mer penger inn i budsjettene til oljevernberedskap. Kan statsråd Pedersen svare på dette?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Det var representanten Langeland som fikk meg til å ta ordet igjen, og jeg må nok si at jeg synes den måten å debattere på i landets nasjonalforsamling er uverdig. Det er et skolemøtenivå på debatten som jeg ikke synes vi skal være bekjent av. Historieskrivningen som ble framført, er høyst tvilsom, og jeg tar skarpt avstand fra den. Det er slik at både sittende statsråd i dag og flere representanter fra posisjonen flere ganger, faktisk nå også i siste replikkordskifte som statsråden hadde, framholder at det er viktig å følge fagetatenes tilrådinger. Jeg synes man skal være såpass edruelig at man også erkjenner at det var dét som skjedde i forrige omgang. Når mange av oss den gangen, også i regjeringspartiene, var imot den beslutningen, fungerer det politiske systemet slik at man fortsetter sin opposisjon og har mulighet til å komme til orde. Derigjennom gjorde den forrige regjeringen en temmelig parallell snuoperasjon som det denne regjeringen har gjort i forrige sak, nemlig å ta saken opp på nytt igjen i et større perspektiv. Det var den utredningen som man der tok initiativet til, som vi etterspurte i budsjettet for 2006. Verre er det ikke. Men når SV fra denne talerstol sier at vi hadde en annen holdning, tror jeg man må gå tilbake i sine egne notater. Meg bekjent, også etter å ha fått dette bekreftet fra Fremskrittspartiets representanter, var de alene om dette og har ment det hele veien. Ære være dem for det.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-05-15:
Takk for det! Representanten Langeland gjør et nummer av at Høyre har endret holdning i en sak som vi så var gal. Det var jo nettopp det den sittende regjering gjorde i den forrige saken vi behandlet, også mens saken pågikk. Så snakker Langeland om stolthet. Jeg kan gjerne innrømme at jeg ikke er stolt over at vi fulgte et feilaktig faglig råd, men jeg er stolt over at det engasjementet som ble vist mot denne beslutningen, bidrog til at regjeringen Bondevik igangsatte et arbeid for å få endret beslutningen. Det er resultatet av det vi ser i dag.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-15:
Eg vil takka saksordføraren for eit godt arbeid med saka. Mitt spørsmål er retta mot at den førre regjeringa, som Halleraker sitt parti var ein del av, òg kjende til denne saka. Dette er ikkje noka ny sak. Denne ubåten har lege der sidan krigens dagar. Mitt spørsmål er retta mot kvifor Høgre, då dei var i posisjon, ikkje dreiv denne saka opp i tempo? Dei er no takksame for at den raud-grøne regjeringa grip fatt i denne saka, som ein kanskje burde ha rydda av vegen sjølv.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-15:
Eg registrerer eit vel overstått landsmøte til Framstegspartiet. Eg registrerer òg at ein skal trena seg på å sitja i regjering. Eg vil vel tru at Sortevik, om han nokon gong skulle bli regjeringsmedlem, vil få problem om Stortinget hadde eit slikt instruksjonsnivå som det Sortevik her legg seg på. – Men lat no det liggja. Så vil eg òg åtvara mot å bruka Minamata-saka som eksempel, fordi – og dette veit Sortevik – professor Sletten i rapporten sin tilbakeviser dette som ei problemstilling for nettopp denne ubåten. Men for å koma til spørsmåla, eg har to spørsmål: No blir revidert nasjonalbudsjett lagt fram. Regjeringa brukar 20 mill. kr meir på å utgreia dette. Er Framstegspartiet og Sortevik nøgde med det? Så noko meir overraskande: USA bruker urananimert ammunisjon i Irak, som fører til kreft(presidenten klubbar) (presidenten klubbar)
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-15:
Når det kjem miljøkritikk frå Framstegspartiet, skal ein lytta nøye, for er det noko som Framstegspartiet ikkje er kjent for, så er det å ha ein offensiv miljøpolitikk. Men i denne saka har ein gjort ein jobb – det skal eg seia. Men eg skulle gjerne ha ønskt meg at Framstegspartiet no, ikkje minst ut frå slik som situasjonen er blant folk flest, hadde eit engasjement for både klima- og miljøpolitikken. Men det kjem sikkert dersom gallupane for klimaet er gode framover også. Eg synest det er uansvarleg når Framstegspartiet konkluderer med at ein absolutt skal heva denne ubåten, uavhengig av kva ekspertar og internasjonal ekspertise seier om dette. Det er veldig farleg for Noreg som miljønasjon at ein risikerer uhell med kvikksølv osv. Det synest eg er uansvarleg. Derfor seier eg at no brukar me 20 mill. kr til, og så utgreier me dette vidare. Eg ønskjer ei heving, men eg vågar ikkje konkludera før eg har fått beskjed om at dette er trygt.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-15:
Ein av grunnane til at SV ønskjer å gå vidare med utgreiinga, er nettopp det uavklara forholdet til SFT. At me ikkje skriv dette inn i den merknaden som saksordføraren har, er fordi me reknar med at Regjeringa, ved statsråd Helga Pedersen og statsråd Helen Bjørnøy, sjølv vil gå meir inn i den problemstillinga som saksordføraren har teke opp. Så har eg svara på det. At eg stadig vekk rippar opp i Høgres, Venstres og Kristeleg Folkepartis regjeringsperiodar òg i denne saka, er fordi eg har sakna at ein frå den førre regjeringa si side bruka meir pengar og ressursar på utgreiingar. Det ønskjer eg meg. Konklusjonen min må vera at så lenge representanten Halleraker og Høgre kjenner seg angripne, må det vera fordi han og partiet ikkje er stolte av det dei gjorde då dei satt i posisjon. Eg prøver å sitja i posisjon for å bli stolt av det verket eg og mitt parti gjer, og helst òg skal gjera i fire nye år.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-15:
Lat meg gje representanten Sandberg rett i at Framstegspartiet ikkje har vore i regjering, men dei har vore med på å vedta tre statsbudsjett og har dermed vore ansvarlege for både bensinavgift og tobakksavgift og for å få gjort noko med ubåten utanfor Fedje, eventuelt for å bruka pengar på utgreiing. Hovudpoenget med å trekkja dette fram er at Framstegspartiet er litt for flinke til å frigjera seg frå ansvar i staden for faktisk å innrømma at dei har ansvar for ein del av det som skjer – og har skjedd – i Noreg. No forstår eg at det kanskje skal endra seg, og at representanten Sandberg, som nestleiar i partiet, vil profilera òg det som Framstegspartiet gjorde medan dei «sat i regjering». Når det gjeld heving, er svaret mitt at eg trur at ein, same kor ein er i Hordaland, vil ønskja seg ei heving. Alle i nabolaget ønskjer seg det. Det gjer eg òg. Det legg eg ikkje skjul på. Men som eg har sagt til tidlegare replikantar: Eg kan ikkje ta sjansen på å konkludera på dette her og no, før utgreiinga frå Regjeringa ligg føre. Det vil for meg vera uansvarleg(presidenten klubbar) å gå for ei løysing som me ikkje veit om er sikker. (presidenten klubbar)