Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Jeg synes det er en viktig sak som Høybråten har satt på dagsordenen i dag, og jeg er enig med statsråden i at det var et godt innlegg og veldig mange gode poeng i det innlegget til Høybråten. Det er sagt fra denne talerstolen i dag at vi har hatt en utvinningsgrad som ligger godt over gjennomsnittet, og det er riktig. Men man kan bli enda bedre. Hvis vi ser litt på innleggene her i dag, så beskrev Eirin Sund historien om og starten på oljeeventyret, og jeg tror at det er sånn – for å gi honnør til dem som startet dette – at mange av oss skal være takknemlige for at det var noen som grep fatt i disse tingene og de naturressursene vi hadde på slutten av 1960-tallet og begynnelsen av 1970-tallet. Teknologisk sett har vi tatt mange skritt når det gjelder norsk sokkel i løpet av disse 40 årene, og teknologien går framover. Vi har ført en ansvarlig politikk, og det skal vi fortsatt gjøre, og ikke minst når vi ser hva de verdiene har betydd for Norge. Jeg må i anstendighetens navn legge en liten visitt til min gode venn Snorre Valen fra et av regjeringspartiene. De verdiene vi har skapt gjennom disse årene, har også betydd mye for SV og Snorre Valen. Alle sammen har nytt godt av disse ressursene, og når vi snakker om å få budsjettene på plass, vil alle bruke av oljepengene. Da må jeg også minne om at vi i finanskrisen kunne bruke litt ekstra oljepenger, for vi har penger på bok, og vi har forvaltet ressursene våre på en god og ordentlig måte. Jeg tror det er mange som ser til Norge. Jeg skal nevne ett eksempel på hvilke ringvirkninger dette har hatt for f.eks. Kristiansund: Først på 1990-tallet var det en arbeidsledighet i Kristiansund på 14 pst. Etter at de nå har tatt del i dette eventyret, ligger arbeidsledigheten på mellom 3 pst. og 3,5 pst. Folk kommer tilbake. Ungdom flytter tilbake. Det skaper kunnskapsarbeidsplasser. Jeg sier ikke at olje og gass alene har løst disse problemene, men det er ett av mange ben å stå på, og vi skal fortsette på en forsvarlig måte. Så har jeg lyst til å ta et lite tilbakeblikk og så se litt framover på situasjonen i Distrikts-Norge og på kysten. I Norge var det ca. 3,5 millioner mennesker i 1960. I 2009 var vi 4,8 millioner mennesker. I mitt eget fylke Nordland var det i 1960 237 000 innbyggere. I 2009 var vi nede i 235 000 innbyggere. Rogaland hadde i 1960 238 000 innbyggere og i 2009 var det 420 000. Antall innbyggere mellom 60 og 69 år i Nordland har de siste årene økt med 23 pst. Antall innbyggere mellom 20 og 40 år har de siste fem årene gått tilbake 10 pst. Så er spørsmålet: Kan vi gjøre noe for å snu denne trenden? Ja, det er jeg sikker på. Det er én ting vi i hvert fall ikke kan vedta, og det er hvor ungdommen skal bo. Men hvis man klarer å få til kunnskapsarbeidsplasser, og får til en utvikling som skaper ringvirkninger på land, vil det også skape andre arbeidsplasser, og da blir det interessant for ungdommen å flytte hjem og ta del i det som skjer i lokalsamfunnet. Et eksempel til. Det er ingen som skal fortelle meg at ikke oljen har betydd noe. I offentlig sektor var det i 1970 278 000 ansatte. I 2007 var det 738 000 ansatte i offentlig sektor. Det har vært en økning på 460 000 mennesker, ca. 165 pst. Det finnes ikke tilsvarende ekspansjon i andre land i offentlig regi. Det er heller ingen som skal fortelle meg at ikke de oljepengene vi har hatt muligheten til å bruke, er utnyttet i offentlig sektor, og at denne har vokst i disse årene. Når det gjelder industriarbeidsplasser, var det i 1970 384 000 ansatte, mens vi i 2007 var nede i 267 000 ansatte. Det sier litt om fordelingen i offentlig sektor i forhold til privat sektor. Men så sier jeg samtidig at olje alene løser ikke disse utfordringene. Det er viktig at vi har flere ben å stå på, og det er viktig at vi har en utvinningstakt, og det er viktig at vi også ser etter nye muligheter langs kysten vår når det gjelder denne virksomheten, slik at også landsdelene i nord kan få ta del i den aktiviteten. Men vi skal gjøre det på en forsvarlig måte.