trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-06-03:
Statsråd Høie har skapt stor uro i Helse-Noreg på grunn av si sjukehustale i januar i år. Der slo statsråden fast: «For å drive akuttkirurgi kreves et pasientgrunnlag på minst 60 til 80 000 innbyggere. Det betyr at minst halvparten av dagens norske sykehus har for lite pasientgrunnlag.» Fra nord til sør har statsrådens uttale skapt stor utryggleik. Signala har destabilisert sjukehusorganisasjonen. Sterke fagmiljø har vorte i tvil om framtida for eigen arbeidsplass. I påvente av Stortingets vedtak i samband med Nasjonal helse- og sjukehusplan har utviklinga stoppa opp, og det har oppstått eit fagleg vakuum. Det fører sjølvsagt til dårlegare rekruttering og ei svekking av kvaliteten. Legeforeningen har no slått fast at forsvarleg og god beredskap og tryggleik for befolkninga må vega tyngst i landets sjukehusstruktur. Foreininga meiner − i motsetning til statsråd Høie − at kombinasjonen av spesialitetane indremedisin, kirurgi og anestesi er ein føresetnad for god fagleg kvalitet og behandling av akuttpasientar i sjukehus. Legeforeningen representerer svært mange dyktige fagfolk, og deira vurdering er altså at akuttkirurgi er ein føresetnad for kvalitet. Mitt spørsmål til statsråden er overordna: Korleis kan han få seg til å setja Sjukehus-Noreg i ein så utrygg og uføreseieleg situasjon for veldig viktige sentrale velferdstilbod, og kva er dei faglege argumenta for å halda på slik?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-06-03:
Korleis akuttkirurgien utviklar seg, er vel så mykje eit politisk spørsmål som eit fagleg spørsmål. Senterpartiet er glad for ein open debatt om utviklinga i spesialisthelsetenesta i framtida. Men det som er kritikkverdig, er at statsråd Høie i si sjukehustale kjem med nokre tal om ei befolkningsgrense, der ein ikkje kan visa til noko vitskapeleg grunnlag for at akkurat ei slik grense er nødvendig og difor skaper ei heilt unødvendig uro og ein uføreseieleg situasjon ute i Sjukehus-Noreg. Helse- og omsorgsministeren er sikkert på mange besøk, men eg har vore på ganske mange sjukehus, og eg har ikkje møtt éin indremedisinar som praktiserer ute, som støttar at kirurgane skal forsvinna frå akuttmottaket.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-06-03:
Regjeringa sitt store grep for å sikra prioritering av psykisk helse, å gjeninnføra den gylne regel, viser seg ikkje å vera gyllent likevel, med eksempel frå det ganske land om nedskjeringar i psykisk helsevern. Eg har ei sak frå Nord-Trøndelag, der administrasjonen i helseføretaket no føreslår å leggja ned døgnposten ved DPS på Kolvereid. Eg har vorte gjort kjend med at kommunen kunne overta tilbodet, til eit kommunalt tilbod, og dei har òg vore i kontakt med departementet for å få hjelp, men no føreslår ein altså å gjera dette vedtaket straks. Spørsmålet mitt er: Kan statsråden godkjenna det som skjer i Nord-Trøndelag og på Kolvereid, og kva vil han gjera i denne saka for å sikra tilbodet til innbyggjarane?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-06-03:
Eldreomsorg er ei hovudoppgåve for kommunane. Tilbodet til våre aller sjukaste skrøpelege eldre er ekstra sårbart. Vi har høyrt om fleire episodar med eldre sjuke som vert sende fram og tilbake mellom institusjon og sjukehus, og om uverdige situasjonar. Det vert òg rapportert om fleire reinnleggingar. Fleire – bl.a. helsedirektøren – har vorte uroa av dette. Eg ser at i min heimby, Bergen, har dei oppretta ein eigen sjukeheim – eg kallar det transittmottak for eldre som er på veg ut av sjukehus – for å unngå betalingsplikta, der ein kan vera i maks to døgn, trur eg. Er dette eit verdig tilbod til dei sjukaste eldre, med den utryggleiken ein sånn mellom…
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-06-03:
… fører med seg?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-06-03:
Eg skal la statsråd Høie få kvila, for eg har eit spørsmål til statsråd Widvey om Spaserstokken. Eg lytta til svaret på det opphavlege hovudspørsmålet, og eg synest at statsråden var utydeleg, så eg vil eigentleg gjerne repetera spørsmålet. For eg antar at statsråden og regjeringa ønskjer at Den kulturelle spaserstokken skal vera vellykka, og at ordninga skal verta tatt i bruk. Eg antar det, og då er spørsmålet mitt: Dersom ein får tal som viser at pengane ikkje vert tatt i bruk, at tilbodet vert redusert, kva vil regjeringa gjera då?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-06-03:
«Elever på 4. trinn skal bl.a. svømme 200 meter(mage/rygg) (mage/rygg) Vil statsråden gjøre noe, utover å vise til kommunenes ansvar(VG 27.5) (VG 27.5)
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-06-03:
Takk for svaret. Eg vil presisera at eg synest det er veldig bra at regjeringa har kome med dei nye kompetansemåla, og eg kritiserer ikkje kompetansemåla i seg sjølve. Eg synest dei er ambisiøse, men dei er heilt nødvendige. Eg vil òg understreka at det som vert sagt i media, bl.a. av presidenten i Norges Svømmeforbund, oppfattar eg slik at heller ikkje dei er imot måla. Men ein spør seg kva som skal til ute i kommunane for at ein skal kunna nå desse måla. Bekymringa går nettopp på det at kommunar manglar svømmetimar, ein har ikkje svømmebasseng, og ein treng ei styrking av kompetansen til dei som driv svømmeopplæring. Eg synest ikkje det statsråden svarte, var nok, for slik som det er i dag, treng ein vel ein ekstra innsats med verkemiddel for å nå måla.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-06-03:
Takk for svaret. Eg er einig i at det i og for seg ikkje er heilt nye kompetansekrav, men realiteten ute er jo at dei kompetansekrava vi hadde, ikkje var oppfylte for dei aller, aller fleste. Eg har sjølv erfaring med det, og det er eigentleg heilt uhaldbart slik den situasjonen har vore. Når ein då får ei forsterking av kompetansemåla, noko som er bra i seg sjølv, synest eg det vert defensivt berre å visa til at dette framleis er kommunane sitt ansvar, som dei av ulike grunnar ikkje har tatt før. Spesielt dette med tilgangen til basseng er jo eit problem, spesielt i dei store kommunane, kanskje òg i dei små. Vil regjeringa gjera noko meir utover den rentekompensasjonsordninga som er, for å sikra meir bassengflate til å driva meir undervisning i – som no må koma?
Gunhild Berge Stang (Venstre), 2015-06-03:
Eg viser til det arbeidet som er gjort i Sogn og Fjordane med å vere i forkant av omstillingane i helsevesenet, med å slå ring om lokalsjukehusa – tilføre dei nye oppgåver retta mot breie pasientgrupper, kronikarar, gamle sjuke, rus, psykiatri med meir – og med samlokalisering av kommunale tenester. Er dette ein modell helseministeren er positiv til, vil vidareutvikle og vil sjå på moglegheita til å overføre til òg andre føretak – med lokalsjukehus à la Nordfjord sjukehus som ein berebjelke?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-03:
«Flere skadde vil dø med økt reisetid.» Det er ikke mine ord, men det er konklusjonen fra en akuttmedisinsk arbeidsgruppe som jobber på oppdrag for de regionale helseforetakene. De kommer med denne anbefalingen samtidig som regjeringen vurderer å kutte lokalsjukehusenes akuttkirurgi. Det er altså ikke befolkningsgrunnlag, men avstand som legges til grunn, og de sier at hvis det tar mer enn 45 minutter å frakte veldig skadde folk til et stort akuttsykehus, bør de fraktes til et lokalsjukehus med akuttfunksjoner. Samtidig har det kommet en rapport fra De Facto – «Kvalitet og nærhet – lokalsykehusenes rolle» – om sjukehuset på Tynset, som viser at størrelse og kvalitet ikke henger sammen. Men akuttfunksjoner og kvalitet henger veldig tett sammen, både for den vanlige behandlingen og nettopp for traumebehandling, hvis det er langt til de store sjukehusene. Vil statsråden ta hensyn til dette?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-03:
Når det gjelder spørsmålet om åpenhet, var jo helseministerens representant med å stemme ned det forslaget i fjor. SV fremmer det på nytt igjen, så da blir det en mulighet til å følge det opp. Det er jo det at det er nok hender, nok folk, til å gi omsorg, som er viktig i eldreomsorgen. Regjeringen sier sjøl i sine dokumenter at fram til 2023 mangler det 28 000 helsearbeidere, og Helsetilsynet har kartlagt fram til 2035 og sier at da vil det være behov for 57 000 nye helsefagarbeidere. Da er det ganske urovekkende at helseministeren legger fram stortingsmeldingen om primærhelsetjenesten og ikke nevner helsefagarbeiderne med ett ord. De trengs det flere av, derfor trengs det en bemanningsnorm, det trengs lærlingplasser, og det trengs jobber som er hele stillinger, slik at det går an å rekruttere folk inn i disse jobbene. Er helseministeren enig i de tre punktene?
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-03:
Lokalsykehus har bestandig vært viktig for Venstre, for lokalsykehusene dreier seg også om trygghet for folk i nærområdene. Knapt noe engasjerer mer enn det å rokke ved den tryggheten, noe jeg har stor forståelse for. Det ble også skapt stor usikkerhet under de rød-grønne den gangen det ble omorganisering av ambulansedriften. God kompetanse på våre lokalsykehus er helt nødvendig. Men i den senere tid har det blitt spredt til dels usikkerhet rundt akkurat dette med lokalsykehus, også i mitt fylke, Nord-Trøndelag, bl.a. har det blitt spredt usikkerhet rundt Namdal sykehus i Namsos. Derfor lurer jeg på om statsråden kan bekrefte at det er grunnlag for en slik usikkerhet rundt sykehuset i Namsos.
Terje Breivik (Venstre), 2015-06-03:
Eg må dessverre òg bringa fleire signal om nedtrapping til torgs. Ved avdeling for rusmedisin i Helse Bergen planlegg dei no å leggja ned inntil tolv døgnplassar. Den polikliniske kapasiteten er alt redusert med to stillingar, om lag 40 behandlingsplassar. Avdeling for rusmedisin i Helse Bergen er den fyrste i sitt slag i Noreg, med både kompetanse og kapasitet slik eg ynskjer det for framtida. Dei har vore blant dei fyrste til å overta kommunale oppgåver knytt til LAR-utdeling, slik det vart bestemt i statsbudsjettet for 2014. I tillegg har dei satsa på den nye legespesialiseringa innanfor rusbehandling. Med desse oppgåvene følgde det ingen friske midlar, og dermed vart budsjettet skvisa og fekk følgjer for kapasiteten til å behandla pasientar. Særleg er utlevering av LAR-medikament ein uføreseieleg kostnad for helseføretaka med dagens ordning, der det ikkje er nasjonale takstar for utlevering. Spørsmålet er: Vil statsråden vurdera å innføra slike nasjonale takstar for utlevering av LAR-medikament og gje helseføretaka høve til å ta tilleggstakstar for poliklinisk behandling?
Niclas Tokerud (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Representanten Lysbakken tok opp en viktig side ved de kommersielle aktørene innenfor helse og omsorg. Jeg vil sette søkelyset på en annen. I går ble boka «Velferdsprofitørene» lansert, en bok som setter søkelyset på hvordan internasjonale konsern etablerer seg innenfor våre velferdstjenester, som bl.a. helse og omsorg, for så å tjene seg rike på våre skattepenger og flytte summene på kreative måter til skatteparadiser. Høyre har omfavnet også de kommersielle selskapene, under fanen «alle gode krefter». Mitt spørsmål til statsråden er: Hvordan vil statsråd Høie sikre at også internasjonale selskaper som leverer helse- og omsorgstjenester, betaler sin del til fellesskapet?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Den kulturelle spaserstokken er et kjært og nært kulturtilbud til de eldre. For Arbeiderpartiet har det vært viktig å ha ordninger som sikrer et profesjonelt kulturliv i hele landet. Det er ikke minst en viktig arbeidsplass for profesjonelle kulturutøvere. Reaksjonene var sterke da regjeringen ville legge ned ordningen med Den kulturelle spaserstokken. I Arbeiderpartiet er vi glade for at samarbeidspartiene reddet Spaserstokken. Siden regjeringen valgte ikke å øremerke midlene, men la dem inn i fylkeskommunens generelle økonomi, blir mitt spørsmål til statsråd Widvey: Hvordan har dette fungert ute i kommunene der de eldre bor?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til helseministeren i samme sak. Det er mye god helse i kultur, og hjertet husker det hodet glemmer. Vi skal bli gamle i landet, vi håper vi skal være friske lenge, og om vi kommer på et sykehjem eller en annen institusjon, skal det være kulturtilbud tilgjengelig. Den kulturelle spaserstokken er viktig for de eldre. Mitt oppfølgingsspørsmål går derfor til helseministeren: Hvordan har han fulgt opp at Den kulturelle spaserstokken er ute og vandrer i institusjonene i hele landet?
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-06-03:
For det første må jeg korrigere representantens framstilling. Det var aldri snakk om å legge ned noen ordning, det var snakk om å overføre dette til kommunene, sånn at de har mulighet til å kunne prioritere dette på lik linje med å prioritere veldig mange andre gode kulturtilbud. Det som ble et kompromiss i Stortinget, har bidratt til at midlene er tilgjengelige for kommunene, og jeg har tillit til at kommunene faktisk har gjort prioriteringer og opprettholdt de ulike tilbudene.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-06-03:
Regjeringen vil til enhver tid vurdere de tiltakene som vi har på ulike budsjettposter, men jeg vil minne om at denne ordningen har blitt styrket i årets budsjett. Disse midlene, som ble en del av kompromisset i Stortinget, ble overført til fylkeskommunen, som helseministeren sa. Den kulturelle spaserstokken har jo vært tidenes tidstyv. Det er jo ikke til å legge skjul på at slik den fungerte før, var den det, med hele tre forskjellige forvaltningsnivåer som var involvert. I tillegg til fylkeskommunen var det over 300 kommuner som brukte tid og ressurser på å skrive søknader – og ikke minst rapporter – for til dels svært små tilskudd. Med den budsjettavtalen på 30,8 mill. kr som vi gjorde med våre samarbeidspartier, har disse midlene blitt overført til fylkeskommunene, slik at de kan fordele midlene på en effektiv måte. Jeg føler meg rimelig trygg på at de har klart å gjøre den oppgaven, men enhver regjering må selvsagt til enhver tid vurdere de midlene som man bruker, om de når det formålet de er satt til.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-06-03:
I Kristiansand har vi to kulturinstitusjoner som begge arbeider med å dokumentere og formidle kunnskap om krigsseilernes historie. Disse er Stiftelsen Arkivet og Vest-Agder-museet. Stiftelsen Arkivet mottar driftstilskudd fra Kunnskapsdepartementet, mens Vest-Agder-museet mottar driftstilskudd fra Kulturdepartementet. Jeg er kjent med at Stiftelsen Arkivet har krigsseilernes historie som ett av sine sentrale forskningsfaglige områder. Stiftelsen ønsker å være et senter for krigsseilerhistorien med fokus på dokumentasjon og forskning. Stiftelsens hovedsatsing er å formidle kunnskap om krigsseilernes historie gjennom digitale kanaler og nettbaserte tjenester. Vest-Agder-museet inngår i det nasjonale museumsnettverket og mottar som sagt årlig tilskudd over Kulturdepartementets budsjett. Det er et konsolidert museum med flere avdelinger. Museet har de senere årene arbeidet med å utvikle et opplegg for å formidle veteranskipet Hestmanden, der den tilhørende krigsseilerhistorien vil være et hovedelement. Dampskipet Hestmanden representerer viktig sjøfartshistorie. Skipet er et nasjonalt minnesmerke over norske sjøfolks innsats under to verdenskriger. Arbeidet med å restaurere Hestmanden ble igangsatt etter et vedtak i Stortinget allerede tilbake i 1995. Det vil ennå ta noe tid før arbeidet med å få på plass utstillinger om bord kan fullføres, men det er en god dialog mellom Kulturdepartementet og Vest-Agder-museet om dette. Jeg er videre også kjent med at Stiftelsen Arkivet og Vest-Agder-museet har en faglig dialog. Det er utarbeidet en felles uttalelse fra Stiftelsen Arkivet og Vest-Agder-museet om ivaretakelse og formidling av krigsseilernes historie. Begge kulturinstitusjonene ønsker å videreutvikle sitt samarbeid gjennom gjensidig kompetanseutveksling og en helhetlig formidling av kunnskap om krigsseilernes historie. Institusjonene legger opp til en rollefordeling, der Stiftelsen Arkivet vil ha fokus på dokumentasjon og forskning, hovedsakelig gjennom digitale løsninger, mens Vest-Agder-museet skal utvikle formidlingskonsept i tilknytning til Hestmanden. Jeg legger til grunn at Stiftelsen Arkivet og Vest-Agder-museet fortsetter sitt gode faglige samarbeid. Jeg regner videre med at de to institusjonene fremmer konkrete tiltak på vanlig måte i de ordinære budsjettsøknadene til sine respektive departementer.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-06-03:
Det ser jeg absolutt. Jeg ser at de gjør et både viktig og nødvendig arbeid. Så er det viktig for meg igjen å peke på at Kulturdepartementet har sendt brev til Stiftelsen Arkivet med kopi til bl.a. Vest-Agder-museet, der vi påpeker at det er et faglig samarbeid mellom Vest-Agder-museet og Stiftelsen Arkivet, og at vi legger til grunn at de to institusjonene avklarer seg i mellom hvem som skal ha ansvaret med hensyn til denne dokumentasjonen og formidling av krigsseilernes historie. Jeg er kjent med at Stiftelsen Arkivet har søkt om midler for 2016-budsjettet. Det antar jeg vil bli behandlet på vanlig måte.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-06-03:
Vi vil selvfølgelig fortsette den gode dialogen som vi har både med Arkivet og ikke minst med Vest-Agder-museet. Jeg tror det er viktig at de får avklart seg imellom hvem som skal ha ansvaret for dokumentasjon og formidling. Så får vi komme tilbake til de årlige budsjettene. Det er altså som sagt Kunnskapsdepartementet som har ansvaret for Stiftelsen Arkivet, og jeg har ansvaret for det driftsmessige for Vest-Agder-museet.
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Mitt spørsmål går også til statsråd Høie, om samme tema. Vi kan lese på regjeringas nettside at de ønsker å avvikle ordningen – som en kommentar til Widveys egentlig mangel på svar til forrige spørsmålsstiller. Jeg har lyst til å minne statsråden på den store bekymringen som var da regjeringa sa at den skulle avvikle ordningen, og det kuttet og endringen kom i fjorårets budsjett. Dersom det nå viser seg at tilbudet har blitt forringet og blitt dårligere, vil regjeringa være villig til å vurdere øremerking for å sikre at vi får et godt tilbud og igjen får en god kulturell spaserstokk for de eldre?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2015-06-03:
«Den israelske varslaren Mordechai Vanunu gifta seg tysdag med ei kvinne med norsk statsborgarskap. Vanunu har tidlegare spesifikt bedt om lov til å kome til Noreg. Men sidan Vanunu blir nekta reisedokument av Israel, har han ingen legal måte å forlate landet på. Noreg har tidlegare ikkje vore villig til å utskrive pass til Vanunu utan at han er på norsk jord, og dermed har saka vore låst. Vil utanriksministeren syta for at Vanunu, som no har gifta seg med ei norsk kvinne, kan få søka om norsk pass frå Israel?»
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2015-06-03:
Eg takkar for svaret. Bergens Tidende påviste i 2008 at Vanunu oppfylte vilkåra for å få asyl i Noreg. Han har sona straffa si og har krav på å få fridomen. Eg vil vise til eit opprop underskrive av 262 norske juristar, mange av dei professorar og ein del av dei våre fremste ekspertar på utlendingsrett, der dei konkluderer med å be om at regjeringa må påleggje UDI å gi Vanunu norsk utlendingspass, at ho må påleggje UDI å gjere vedtak om opphald og gjere ei vernevurdering på humanitært grunnlag og informere Israel om dette, for å leggje press på den israelske staten til å gi Vanunu lov til å forlate landet. Han er eigentleg ein fri mann. Han har sona straffa si for å gi opplysningar om at Israel hadde atomvåpen og er ein atomstat. Vil regjeringa følgje det oppropet frå dei 262 norske juristane?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2015-06-03:
Eg takkar igjen for svaret, som eg opplever gir ei lita opning for at ein vil sjå nøye på denne saka om ein søknad kjem. Det har tidlegare kome ein slik søknad, som ikkje vart innvilga. Eg trur at å gi asyl eller skrive ut nødpass – eller begge delar, helst – til Vanunu vil vere eit sterkt uttrykk for eit menneskerettsleg standpunkt frå den norske regjeringa og den norske staten og vil kunne vekkje internasjonal merksemd. Alle land som er opptekne av menneskerettar, har eit ansvar i denne saka, også Noreg. Fordi Vanunu har inngått ekteskap med ein norsk statsborgar, set det saka i eit anna lys, sjølv om ein nok må vere samd i vurderingane til statsråden reint juridisk. I staden for å grunngi kvifor Noreg ikkje treng å føreta seg noko, vil eg oppfordre regjeringa til å gjere ein forskjell i denne saka ved å vise i handling at ein tek standpunkt i favør av menneskerettane og globale menneskelege interesser knytte til atomvåpen. Ser statsråden at Noreg kan gjere ein forskjell her?
Vidar Helgesen (Høyre), 2015-06-03:
Mordechai Vanunu har for lengst sonet ferdig den fengselsstraffen som han ble idømt. Det legges imidlertid fortsatt begrensninger på hans ytrings- og bevegelsesfrihet. Han er bl.a. pålagt forbud mot å forlate landet. Han utsettes dermed for noe som kan fortone seg som en tilleggsstraff. Vi oppfordrer israelske myndigheter til å behandle Vanunu i tråd med menneskerettighetene. Vi ber dem alvorlig overveie om de også kan ta humanitære hensyn utover de menneskerettslige minimumskravene. Siden Vanunu er pålagt utreiseforbud, er han i utgangspunktet forhindret fra å forlate Israel, uansett hvilket reisedokument han måtte ha. Ekteskapsinngåelse med en norsk statsborger gir ikke grunnlag for utstedelse av norsk pass. For å få norsk pass må man være norsk statsborger. For øvrig kan flyktninger som har kommet til Norge som asylsøkere, og som har fått asyl i Norge, få såkalt reisebevis for flyktninger. Utlendinger som har oppholdstillatelse i Norge, kan søke om norsk utlendingspass, men de må befinne seg i Norge for å få utstedt et slikt pass. Norsk utenriksstasjon kan etter instruks fra UDI utstede et midlertidig reisebevis for en enkelt reise, et såkalt laissez-passer. Utenriksdepartementet følger nøye med på utviklingen i Mordechai Vanunus sak, og vi vil gjøre det så lenge restriksjonene på hans ytrings- og bevegelsesfrihet forblir uendret. Det er det israelske rettsvesenet som har pålagt Vanunu forbudet mot å forlate landet, og også en beslutning om å heve den restriksjonen må tas av en israelsk domstol. Regjeringen vil fortsette å fremholde overfor Israel at Vanunus rettigheter ikke må krenkes.
Vidar Helgesen (Høyre), 2015-06-03:
Vi må ta som utgangspunkt her at det som hindrer Vanunus utreise, er den israelske dommen han har mot seg, som pålegger strenge reiserestriksjoner. Vanunu får ikke pass, han får ikke tillatelse til å reise utenlands. Han får heller ikke nærme seg lufthavner, grenser eller havneanlegg. Vanunu har ikke anmodet om norsk bistand i den senere tid. Hvis Vanunu eller hans norske kone ønsker vår bistand, vil vi vurdere konkret om og hvordan vi kan bistå. Selv om Vanunu nå er gift med en norsk borger, må vi være oppmerksom på at det er begrenset hva Norge kan utrette, utover å appellere til israelske myndigheter om å ta menneskelige hensyn. Skulle det komme en eventuell søknad om politisk asyl, vil den måtte behandles av UDI på vanlig måte.
Vidar Helgesen (Høyre), 2015-06-03:
Vår tilnærming til denne saken er den samme som den forrige regjeringen hadde, nemlig at vi følger saken nøye. Vi oppfordrer israelske myndigheter til å behandle Vanunu i tråd med menneskerettighetene. Det er en veldig tydelig norsk linje. Utover det vil vi ta stilling til norske tiltak hvis vi skulle bli bedt om det av Vanunu eller hans kone, eller om andre forhold skulle tilsi det. Men det er også viktig å være klar over, gitt den politiske konteksten i Israel, at en vurdering fra norsk side om hva vi skal gjøre, må ta hensyn til hva som vil være klokt med henblikk på å oppnå et praktisk utfall som best ivaretar de humanitære hensyn i saken.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
«Landindustrien innan fiskerisektoren slit med å få heilårs arbeidsplassar, mykje pga. mangel på råstoff året rundt. Garantiordninga for forskottering av 70 pst. av oppgjeret er no opphøyrt. Dette gjer at fiskarane/reiarlaga kan måtte slakte fisken tidlegare pga. likviditetsomsyn. Neste sesong kan diverre konsekvensen vera at kvantum levendelagring av torsk vert vesentleg mindre. Kan statsråden love at denne garantien vert gjeninnført, som eit bidrag til fleire heilårsarbeidsplassar langs kysten?»
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Det var jo eit klart svar; det var eit klart nei. Eg tek det med meg. Men vi skal begge vera glade for at garantiordninga ikkje er brukt, for ho skal berre liggja der i tilfelle det ikkje går bra. Men kvotebonus er, som ministeren har sagt, noko som ein får bl.a. ved levandelagring av fisk. Denne ordninga er jo veldig omstridd blant fiskarane. Vil ministeren leggja om praksis eller koma med tiltak, slik at ein tek denne kvoten frå toppen av totalkvoten, og ikkje slik som ein gjer det i dag?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
For å få heilårsarbeidsplassar er vi einige om at det er råstofftilgangen året rundt som er det avgjerande. Eg trur nok vi begge òg er einige om at levandelagring av torsk ikkje er nok til å få heilårsarbeidsplassar. Men kva andre konkrete tiltak kan fiskeriministeren koma med for å få på plass heilårsarbeidsplassar, for eg går ut frå at verktøykassa ikkje er heilt tom?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-06-03:
Garantiavtalen stortingsrepresentant Heggø stiller spørsmål om, ble iverksatt vinteren 2009 som et ekstraordinært tiltak under finanskrisen. Avtalen mellom Norges Råfisklag og Innovasjon Norge var og har hele tida vært ment som en midlertidig ordning. Den varte allikevel i hele fem vintersesonger. Ordningen utvidet kredittiden for kjøperne fra 14 til 30 dager og var viktig i tiden med finanskrise og i årene da tilgangen til kapital var en kritisk faktor. Denne perioden er nå mer normalisert, og forutsetningene for ordningen er dermed ikke lenger til stede. Det er derfor ikke aktuelt å gjeninnføre garantiordningen på det nåværende tidspunkt. Tilbakemeldingene fra årets vintersesong viser også at omsetningen har gått uten problemer, selv om ordningen nå er faset ut. Så er det slik at Norges Råfisklag de siste årene, innenfor garantiavtalen, har valgt å sette av en egen, mindre ramme til aktører innen levendelagring av torsk. Levendelagring innebærer at fisk fanges skånsomt og lagres levende i et merdanlegg inntil den slaktes og selges. Denne ordningen har imidlertid hatt begrenset bruk, og Norges Råfisklag har på eget grunnlag og ut fra egen vurdering valgt å ikke videreføre den særskilte garantiordningen vinteren 2015. Kvantum til levendelagring er imidlertid ikke redusert som følge av dette. Tallenes tale viser at kvantumet levendelagring ikke har gått ned i 2015, snarere tvert imot. Per uke 18 i 2015 er det litt over 4 000 tonn levert til levendelagring, mot ca. 2 800 tonn i 2014, da den nevnte garantiordningen eksisterte. Regjeringen deler Heggøs ønske om flere helårs arbeidsplasser langs kysten. Men det problemet og den utfordringen må vi løse gjennom andre virkemidler. Jeg vil minne om at det å opprettholde en ordning som var ment for en finanskrisetid, kan få uheldige konsekvenser for næringen og bidra til å motvirke nødvendige markedstilpasninger i industrien.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-06-03:
For ca. ett år siden la jeg fram en strategi som omhandlet levendelagring av fisk. Denne strategien har som mål å bidra til økt verdiskaping i torskesektoren ved å jevne ut tilbudet av fersk torsk og øke kvaliteten på råstoffet, men også ved å utvikle ny teknologi og mer kunnskap på dette området, for vi mener faktisk at det har et betydelig potensial dersom vi kan levendelagre mer av torsken og bidra til å gi industrien tilgang på råstoff også etter denne store vintersesongen. Når det gjelder kvotebonus, har vi i denne strategien sagt at dagens system med kvotebonus skal ligge fast ut 2017. Det står jeg fast ved, men jeg har, som representanten Heggø også refererer til, registrert at det stilles spørsmål ved bruken av denne typen bonuser.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-06-03:
Nå har vi nettopp avsluttet høringen av Tveterås-utvalget, og jeg skal før jul legge fram en stortingsmelding om sjømatindustrien i Norge. Det å sikre stabile, helårlige, trygge arbeidsplasser er faktisk bud nr. én i den stortingsmeldingen. Det betyr at vi kommer til å drøfte alle mulige tenkelige tiltak som kan bidra til at vi får en jevnere råstofftilgang, og at vi kan sikre denne industrien i Norge i fremtiden. Faktum er at veldig mange av bedriftene i dag virkelig sliter med å holde hodet over vannet, og det er en situasjon vi ikke kan leve med. Jeg har også lyst til å si at det kom et innspill på om det er mulig å kombinere hvitfisk og bearbeiding av laks, f.eks. Det synes jeg er et av de tiltakene som vi må se på og forfølge, og hva det eventuelt er som er til hinder for at vi kan få til den typen kombinert bearbeiding. Det tror jeg faktisk ganske mange steder kunne bidratt til å løse noe av råstoffproblemet.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
«Ferdigvareindustrien består av en rekke bedrifter innen bl.a. møbel, tekstil, elektriske produkter og byggevarer. Industrien har et stort potensial for å videreutvikle seg, og vil kunne ha en viktig rolle som et ledd i det «grønne skiftet». Den 12. mars 2015 lanserte Norsk Industri en nasjonal strategi for utvikling av ferdigvareindustrien, der det bl.a. pekes på at det er behov for å opprette nye programmer i virkemiddelapparatet for å øke konkurransekraften til bedriftene i næringen. Vil statsråden følge opp denne strategien?»
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Jeg takker for svaret. Jeg tror det er mange som ikke kjenner norsk ferdigvareindustri. Den representerer faktisk 8 000 bedrifter og 60 000 ansatte. Industrien uttrykker gjennom denne strategien at det er et stort potensial for videreutvikling dersom man får til et samarbeidsprosjekt mellom staten og bedriftene. Næringen foreslår at det gjennomføres en satsing på fire programområder i regi av Innovasjon Norge. De mener også at det vil gi en katalysatoreffekt, og en statlig satsing vil faktisk utløse tre ganger så mye fra industriens side. Ser ministeren potensialet i at en utvikling av norsk ferdigvareindustri vil gi et viktig bidrag til å sikre og videreutvikle norsk fastlandsindustri?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Jeg takker igjen for svaret. Det er positivt at statsråden vil gå i dialog med Norsk Industri. Under lanseringen som jeg var til stede på, uttrykte representantene Gunnar Gundersen fra Høyre og Øyvind Korsberg fra Fremskrittspartiet at dette var et forslag som var en lissepasning til regjeringen. Derfor hadde jeg kanskje forventet at det allerede kunne kommet noe om dette i revidert nasjonalbudsjett. Industrien er klar på at det er et hull i virkemiddelapparatet, og at de virkemidlene som gjelder i dag, ikke treffer industrien. Programmet som foreslås, trenger å bli tilpasset og videreutviklet til et system i Innovasjon Norge. Vil statsråden be Innovasjon Norge allerede nå starte en utredning av hvordan disse programmene kan tilpasses?
Monica Mæland (Høyre), 2015-06-03:
Ferdigvareindustrien er en viktig industrisektor for Norge, og som Norsk Industri peker på, har den noen særtrekk som skiller den fra andre næringer. Førstkommende fredag skal jeg derfor møte Norsk Industri og nettopp diskutere strategien de har lagt fram. Som det framgår av regjeringens plattform, har det vært behov for å gjennomgå virkemiddelapparatet for innovasjon. Vi har som kjent en rekke programmer og ordninger som skal fremme nyskaping og næringsrettet forskning. Men vi vet for lite om effektene. Denne gjennomgangen er omfattende, og i løpet av året skal jeg motta tre delrapporter. I det videre arbeidet blir det viktig for oss å prioritere de virkemidlene som har høyest innovasjonseffekt. Parallelt med dette arbeidet har vi satset på næringsrettet forskning. Vi prioriterer landsomfattende programmer, som man i stor grad kan søke på, uavhengig av hvilken bransje man befinner seg i. Ved å gjøre endringer i skattepolitikken, satse på næringsrettet forskning og forenkle reglene for næringslivet legger vi til rette for vekst og økt verdiskaping. Forslagene fra Norsk Industri overlapper delvis med ordninger som allerede eksisterer hos Innovasjon Norge i dag. Innovasjon Norge tilbyr bl.a. programmer for design og produktutvikling, eksport, internasjonalisering og innovasjon. Disse programmene er også åpne for bedrifter fra ferdigvareindustrien. Så langt i 2015 utgjør bl.a. lån til denne industrien rundt 10 pst. av Innovasjon Norges totale utlånsvolum. Ordningene er verken region- eller industrispesifikke. Vi har vært opptatt av at vi har bredt innrettede programmer uten tematiske begrensninger. Vi er også opptatt av at den gjennomgangen vi gjør, skal bidra til å videreutvikle Innovasjon Norge til en mer effektiv virkemiddelaktør, men jeg ser altså fram til å diskutere denne strategien med Norsk Industri på fredag, og så vil vi selvsagt følge opp de innspillene vi får.
Monica Mæland (Høyre), 2015-06-03:
Vi er i en tid da Norge trenger flere bein å stå på. Dette er definitivt en industri som har potensial, og jeg har hatt flere møter med industrien. Vi har i dag en rekke ordninger, som vi nå gjennomgår for å se om de har den effekten vi ønsker. Hvilke forbedringer vi skal gjøre, må jeg komme tilbake til. Men det er ikke noen tvil om at vi skal gå i dialog med næringen – det er vi – og Norsk Industri skal få lov til å legge fram sin strategi fredag. Så skal vi følge den opp.
Monica Mæland (Høyre), 2015-06-03:
Utgangspunktet vårt er en gjennomgang for å se på innovasjonseffekten. Det er litt forunderlig at de ressursene vi har brukt gjennom årene, ikke har vært målt på en skikkelig måte. Der gjør vi nå et veldig grundig arbeid, og basert på de tre delrapportene jeg skal få dette året, vil vi foreta nødvendige endringer. Så jeg kan verken bekrefte eller avkrefte at det er et hull. Jeg kan konstatere at denne industrien benytter seg av ordninger som finnes i Innovasjon Norge, men om de kan forbedres, må vi rett og slett få lov til å komme tilbake til.
Monica Mæland (Høyre), 2015-06-03:
Fallet i oljeprisen og lavere aktivitet i petroleumssektoren har alvorlige konsekvenser for olje- og gassrelaterte næringer. Dette er viktige næringer, som står for en høy andel av sysselsettingen i Norge, og spesielt langs kysten. Samtidig konstaterer jeg at oppgangen i ledigheten heldigvis er noe mindre enn man kan få inntrykk av. Det kan også tyde på at de gruppene som er rammet, er etterspurt arbeidskraft, og at mange derfor har fått ny jobb. For å bidra til at bedriftene i større grad skal ha mulighet til å beholde tilknytningen til permitterte arbeidstakere, la regjeringen i revidert nasjonalbudsjett for 2015 fram forslag om at perioden der en bedrift må betale lønn til permitterte arbeidstakere, reduseres fra 20 til 10 dager. Perioden der en ansatt kan motta dagpenger under permittering, foreslår vi å øke fra 26 til 30 uker. På fredag la jeg fram regjeringens maritime strategi. Her foreslår vi en rekke konkrete tiltak for å styrke konkurransekraften til den norske maritime næringen. Allerede samme dag som jeg la fram strategien, fikk vi varsel om et tyvetalls skip som vil flagges inn til NIS. Vi varslet også der endringer i anbudsregimet for ferger, slik at vi tar i bruk lav- og nullutslippsløsninger, hvilket bidrar til innovasjon. Målet vårt er å beholde og videreutvikle en sterk maritim næring i Norge. Norske rederier med lokal forankring er en god garanti for aktivitet ved norske verft og i leverandørindustrien. Vi har gjort endringer i GIEKs vedtekter, slik at ordningen blir mer lik det de private bankene tilbyr. Endringen vil føre til at verftene kan inngå flere kontrakter om bygging av skip i Norge. Senest i går møtte jeg en representant på Nor-Shipping, som bekreftet at deres verft ville benytte den endrede ordningen til å ta en beslutning om bygging av skip. Så er det slik, som jeg også sa til representanten Omland, at vi nå gjennomgår det statlige virkemiddelapparatet. I lys av dette arbeidet er det naturlig å se på hvordan vi bedre kan innrette både generelle og mer bransjespesifikke innovasjonsprogrammer. Denne næringen gjennomgår omstilling og endring. Det er ikke unntaket for denne næringen – det er hovedregelen.
Monica Mæland (Høyre), 2015-06-03:
Jeg sier ikke at situasjonen ikke er alvorlig – den er alvorlig, og for alle dem som rammes, er den veldig alvorlig. Det jeg prøvde å si, er at maritim næring gjennomgår en omstilling. Det har den gjort gjennom flere hundre år. Det vi også får bekreftet når vi snakker med næringen, er at dette skal de igjennom. Det er akkurat nå de satser på å utvikle nye produkter og ny teknologi, som skal gjøre oss konkurransedyktig internasjonalt. Da er det viktig med maritim kompetanse, som vi la til rette for å styrke, på fredag. Det er viktig med næringsrettet forskning, som vi har styrket gjennom alle budsjetter, senest nå i revidert nasjonal budsjett. Så vi legger til rette for ordninger som skal bistå til omstilling, og som skal hjelpe bedriftene til at omstillingen skjer fortere enn det vi hadde håpet. Når det gjelder offshorenæringen, vet sikkert også representanten at det har vært en overkapasitet i flåten. Den må nå ned, og det kommer denne situasjonen til å bidra til. Men næringen sitter ikke stille, den utvikler ny teknologi.
Monica Mæland (Høyre), 2015-06-03:
Jeg nevnte helt spesifikt endringer i GIEK, som gjør at det tas andre beslutninger denne uken enn det man gjorde tidligere i vår knyttet til bygging i Norge. Så helt konkret er det gjort endringer der. Helt konkret varsler vi også endringer i anbudsregimet, som gjør at staten skal bidra til innovasjon, slik staten også gjorde da man fikk bygget batterifergen «Ampere». Dette er en måte å benytte vår innkjøpsmakt på til å bidra til innovasjon og utvikling. Kombinert med det styrker vi de ordningene som verftene helt konkret kan søke på for å få økonomisk bidrag til å gjennomføre ordningene.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til næringsministeren: «På Vestlandet har vi nå en situasjon med økende arbeidsledighet, spesielt på grunn av nedskjæringer innen olje og offshore. Da er det viktig med en aktiv næringspolitikk som kan stimulere til en ny type aktivitet som et ledd i det «grønne skiftet». Vil statsråden ta initiativ til en gjennomgang av regelverket og virkemiddelapparatet knyttet til skipsbygging, for å stimulere til at flere skip kan bygges i Norge, f.eks. fiskebåter, brønnbåter, ferjer og båter tilrettelagt for vindkraftutbygging?»
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Jeg takker for svaret. Det er en krevende situasjon vi står overfor når det gjelder ledigheten, uansett hva statsråden sier. Vi må ta inn over oss at vi må legge om og bygge opp ny kompetanse, sånn at verftene også er i stand til å ta de utfordringene og det mulighetsrommet som ligger der framover. Når det gjelder regelverket og permitteringsordningen, har vi vært innstilt på å gjøre grepene mye raskere enn regjeringen, så jeg er veldig glad for at en kommer med det. Men når det gjelder den maritime strategien, vil jeg også utfordre statsråden på: Hva er det man treffer spesifikt i den situasjonen man står overfor i forhold til offshorenæringen? Hva gjør man med regelverk knyttet til muligheter for vindutbygging og eventuelt nye typer båtbygging, som det ligger til rette for?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Som det framgår av det første spørsmålet jeg stilte, ønsker vi å ha en gjennomgang av regelverket for å se på hva slags muligheter man har for å bygge ferjer og båter som er tilpasset vindkraftutbygging osv., i fortsettelsen. Hva slags typer ordninger ser man for seg at man kan være med og bygge oppunder? Hvordan er det i forhold til innretningen på rederiskatteordningen, offshore kontra vind? Hvordan går man inn nå når det gjelder anbud, for å stimulere til at vi faktisk får bygd ferjene her i landet kontra i Tyrkia? Og ikke minst når det gjelder den omleggingen vi må ha på kompetanse: Regjeringen har jo lagt om regelverket i permitteringsordningene, men ikke fulgt opp spesielt aktivt i forhold til Nav. Hvordan skal man i en permitteringssituasjon legge om den kompetansen?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Mitt spørsmål lyder: «Ideelt Barnevernsforum viser i en uttalelse til at det nye anbudet som skal legges ut for kjøp av barnevernstjenester, ikke vil gi tilstrekkelig skjerming for de ideelle fordi konkurransen tidsmessig faller sammen med den åpne konkurransen. I tillegg sies det at det blir færre plasser som skal kjøpes, og at pris vektlegges mer enn tidligere. Er kriteriene som Ideelt Barnevernsforum viser til, i samsvar med føringer statsråden har gitt for gjennomføring av anbudskonkurransen?»
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Jeg takker statsråden for svaret, og det gleder meg å høre at hun ikke er enig med flertallet i Stortinget, som da vi behandlet Dokument 8:85 S i Innst. 31 S for 2014–2015 13. november i fjor, sa at vi «vil bemerke at anbudet som nå er utlyst er kortere enn normalt for å få felles utløpsdato med øvrige private barnevernsinstitusjoner. Dette muliggjør en felles anbudsrunde for ideelle og private kommersielle.». Jeg er glad for at statsråden nå bekrefter at hun ikke legger opp til en sånn anbudsrunde. Men jeg har lyst til å spørre statsråden om en ting som statsråden sier i sitt svar. Det gjelder at man ønsker å inngå rammeavtaler med de ideelle, uten kjøpsgarantier. Hvilken forpliktelse påtar de ideelle seg da? Og hvilken garanti er det for at man kan drive når man ikke har noen kjøpsgaranti?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg vil da be statsråden klargjøre hvordan man vil vektlegge pris i de anbudene, for ifølge de opplysninger som Ideelt Barnevernsforum har fått, har man tenkt å vektlegge pris i større grad enn tidligere, noe som vil være krevende for mange ideelle aktører. Kan statsråden bekrefte at det ikke gjøres endringer i tilnærmingen når det gjelder pris, som tidligere har telt 60 pst. av kriterieverdiene, når man skal avgjøre hvem som får anbud?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-06-03:
Ideelle aktører er en viktig samarbeidspartner i tilbudet av barnevernstjenester. Ideelle aktører har høy kompetanse og et stort engasjement, og de bidrar sammen med private kommersielle og offentlige aktører til at barnevernet i dag kan tilby institusjonsplasser som er tilpasset de behovene barn har. Bufdir er nå i starten av nye anskaffelser av institusjonsplasser i barnevernet, med kontrakter fra 1. april 2016. Anskaffelsen vil bli gjennomført i to konkurranser, hvor den ene er forbeholdt ideelle aktører og den andre er åpen for både kommersielle og ideelle aktører. Dette er i tråd med Stortingets anmodningsvedtak nr. 15 av 13. november 2014. Kontrakter i den skjermede konkurransen tildeles før forhandlinger starter i den åpne konkurransen. De ideelle kan delta i begge utlysningene. Avtalene som inngås i konkurransen forbeholdt ideelle, vil inneholde kjøps- og leveransegarantier, som er garanti for faste plasser. I konkurransen som er rettet mot både kommersielle og ideelle aktører, vil det kunngjøres rammeavtaler uten kjøpsgaranti. Med dette vil de ideelle ha en betydelig fordel framfor de kommersielle. Min vurdering er at dette gir en god og tilstrekkelig skjerming av konkurransen forbeholdt ideelle aktører. I inneværende kontraktsperiode, som ble inngått i to omganger denne vinteren, har det blitt inngått avtaler om 202 plasser. Dette er en økning fra 182 plasser. Totalt har nå 12 organisasjoner fordelt på 17 ulike institusjoner fått avtale. Det er imidlertid ingen garanti for at antall plasser hos ideelle aktører i barnevernet blir på tilsvarende nivå som i dag. Det har sammenheng med at det har vært endringer i flere vesentlige forhold de senere år som vil påvirke behovet for institusjonsplasser i neste kontraktsperiode. Som også representanten Aasrud er kjent med, har det vært en dreining fra bruken av institusjon til fosterhjem, noe som også har medført en nedgang i behovet for institusjonsplasser. Dette er også ventet å fortsette, som følge av at det nå settes i gang forsøk i utvalgte kommuner, som får større finansieringsansvar og større ansvar for å velge tiltak for det enkelte barn. Erfaringene fra inneværende periode med de rammeavtalene vi har hatt, viser også at avtalene har hatt et vesentlig større omfang enn hva behovet tilsier. Alle disse forholdene vil kunne påvirke rammebetingelsene for sektoren i kommende periode. Som grunnlag for neste kontraktsperiode vil direktoratet nå gjennomgå en mer systematisk og nøyaktig vurdering av behovet enn det som ligger til grunn for inneværende periode. Jeg er svært opptatt av at barn og unge skal få den hjelpen de trenger, og kvalitet skal være et avgjørende krav i de anskaffelsene vi skal gjøre de neste årene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-06-03:
Jeg har bare lyst til å presisere at ved at vi nå har et felles anbud som går ut til neste år, vil vi få se hele porteføljen i sammenheng og også se nærmere på hvilke behov vi har. Det er et viktig arbeid. Men anskaffelsen vil bli gjort gjennom to konkurranser, hvor den ene er forbeholdt ideelle aktører og den andre er åpen både for ideelle og kommersielle. Så har jeg lyst til å understreke at de kontraktene som i den skjermede konkurransen ble tildelt de ideelle først, er avtaler som inneholder kjøps- og leveransegarantier eller som også er kalt faste priser, mens den andre utlysningen vil gå på rammeavtaler uten kjøpsgaranti, slik som det er i dag. Dette vil gjøre at de ideelle får et fortrinn ved at de har en forutsigbarhet for driften sin ved at de avtalene som inngås i den skjermede konkurransen, inneholder kjøps- og leveransegarantier.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-06-03:
Når det gjelder tallene i brevet fra Ideelt Barnevernsforum, kjenner verken direktoratet eller departementet seg igjen i den beskrivelsen. Jeg har lyst til å understreke at Bufetat jobber systematisk med kvalitetsutvikling. De har innført kvalitetsstandarder, og tilbudet til barna blir stadig bedre tilpasset de ulike målgruppene, og det stilles nå samme krav til kvalitet på plassene fra de private som i de statlige institusjonene. La meg ta et eksempel: I dag er det altså et krav til statlige institusjoner om at de skal ha en skoleansvarlig. Det vil være naturlig at det kravet også stilles til de private, for det er viktig for oppfølgingen av det enkelte barn. Vi har også etablert møtearenaer der Nasjonalt programutvalg og ideelle og kommersielle aktører er med sammen med Bufdir og drøfter utviklingen når det gjelder kvalitet. Vi vil i den anbudskonkurransen som Bufdir nå setter i gang, vektlegge det å ha høyere kvalitet enn basiskravet i valg av tilbud. Kvalitet kommer til å ligge i bunnen, og jeg kan ikke klare å se at pris da vektlegges mer enn tidligere.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
«I forbindelse med finanskrisen i 2009 ble det åpnet for at bedriftsintern opplæring midlertidig kunne brukes av bedrifter som ble rammet av markedssvikt, med varighet opp til 26 uker. I dagens situasjon, der ledigheten er den høyeste på ti år, hvorfor foreslår ikke regjeringen det samme nå?»
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-03:
Takk for svaret. Jeg er kjent med at bedriftsintern opplæring fremdeles finnes. Før den ble veldig aktivert i 2009, var den nesten ikke i bruk, og så ble den tatt i bruk på grunn av konjunktursituasjonen. Det er egentlig kjernespørsmålet her. Under normale omstendigheter kan bedriftsintern opplæring bare brukes ved omstillingsbehov i bedrifter. Det betyr altså at en ikke kan bruke det i forbindelse med en generell dårlig konjunktursituasjon. Det fikk den daværende regjeringa godkjent som å være akseptabelt innenfor EØS-avtalen fordi vi definerte det som en konjunktursituasjon, og at det skulle vare en kort periode. Jeg vil be statsråden utdype om han vil legge til rette for at også det skal være mulig for å bruke dette som et konjunkturvirkemiddel, som var hoveddelen av spørsmålet mitt.