May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-02-26:
Vi behandler i dag Ot.prp. nr. 6 for 2003-2004, som omhandler endring av to lover: lov om konkurranse mellom foretak og kontroll med foretakssammenslutninger og lov om gjennomføring og kontroll av EØS-avtalens konkurranseregler. Hensikten var å se disse to lovene i sammenheng. Deler av det foreslåtte lovverket avviker betydelig eller er helt nytt i forhold til forslagene fra Konkurranselovutvalget. Konkurranselovutvalgets innstilling dannet grunnlaget for departementets høringer; således har deler av det foreslåtte lovverket ikke vært på tilstrekkelig høring. For å oppnå bedre kvalitetssikring av det nye lovverket ønsker SV sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet på denne bakgrunn å sende lovforslagene tilbake til Regjeringen. Det er vårt hovedforslag. Maktutredningen har påpekt at avdemokratisering i økende grad skjer gjennom at tilsyn og domstoler får mer makt på vegne av politiske organer som står til ansvar for folket gjennom valg. Regjeringens forslag til ny konkurranselov faller godt inn i dette mønsteret ved at sentrale grenseoppganger overlates til rettspraksis, og ved at tilsynet gis større frihet i forhold til departementet, spesielt gjennom et vidt mandat, samt gjennom lovteksten i § 8. Konkurransetilsynet kan ikke instrueres om avgjørelser i enkeltsaker. Dette er en avpolitisering som SV går imot, og vi fremmer også et forslag til endring av § 8 annet ledd tredje punktum: «Departementet kan omgjøre Konkurransetilsynets vedtak uten at vedtaket er påklaget.» Den foreslåtte formålsparagrafen, hvor det heter: «Lovens formål er å fremme konkurranse for derigjennom å bidra til effektiv bruk av samfunnets ressurser», er for snever. Konkurranse er kun ett av flere virkemidler for å oppnå effektiv bruk av samfunnets ressurser. Langsiktig offentlig eierskap, satsing på forskning og utvikling, innovasjon, læring og kompetanseutvikling samt stordriftsfordeler er også reelle og i mange tilfeller bedre alternativer til konkurranse som utviklingskraft. Konkurranse er et virkemiddel med klare begrensninger, særlig i forhold til fordeling og miljø, men i flere tilfeller også til effektivitetshensyn. Konkurranse sikrer ikke rettferdig fordeling. Politisk kontroll med konkurransereguleringen er derfor nødvendig. På de områdene hvor det åpnes for konkurranse, bør konkurransereglementet være strengt. I motsatt fall vil store markedsaktører tilrive seg markedsmakt, som vil brukes til å øke egen profitt på bekostning av mindre aktører, og særlig forbrukerne. Men det fins etter hvert en rekke studier som viser at økt konkurranse ikke gir mer effektiv bruk av ressursene. Nylige eksempler understreker dette. Norsk «skjermet» helsevesen drives mye mer effektivt enn det konkurransebaserte helsevesenet i USA, ifølge WHO. Liberaliseringa av apotekmarkedet har ført til at apotek legges ned i distriktene, kompetansen forsvinner, og prisene har økt med 10 pst., står det i Dagsavisen 22. desember 2003. Det er dermed ingen automatikk i at økt konkurranse gir bedre bruk av ressursene, og SV fremmer derfor et endringsforslag til § l: « Lovens formål er å bidra til effektiv bruk av samfunnets ressurser. Ved anvendelse av denne lov skal det tas særlig hensyn til forbrukernes interesser.» § 10 Konkurransebegrensende avtaler mellom foretak gjør ikke forskjell på offentlige og private foretak. Hva angår innkjøpssamarbeid, kan lovens konsekvens bli vidtrekkende på en rekke områder som dreier seg om felles innkjøp av medisiner, bøker og utstyr. Alle områder er ikke egnet for konkurranse. Eksempler på dette er helse, omsorg, utdanning og offentlig forvaltning. På disse områdene vil samfunnsmessige hensyn være overordnet konkurranse og bli bestemt ut fra politiske valg. SV mener den politiske styringen må beholdes og videreutvikles, ikke reduseres. SV fremmer følgende forslag: «§ 10 nytt femte ledd Offentlig foretak unntas fra denne bestemmelse.» Prosjektsamarbeid er i dagens lovverk eksplisitt unntatt konkurranseloven. Med det nye forslaget forsvinner dette. SV ønsker å beholde dagens ordning, hvor det understrekes at samarbeid om utvikling er bra, men hvor det framkommer at slike prosjekter må ha en tydelig definert utviklings- eller nyhetsverdi. Regjeringens forslag om allmenn meldeplikt ved foretakssammenslutninger er viktig, men SV ønsker å utvide kravet til også å gjelde oppkjøp. SV viser i den anledning til at formuleringer i den tidligere ervervsloven, som Regjeringa og Fremskrittspartiet fjernet våren 2002, ville ha være et godt og relevant verktøy, og fremmer derfor forslag om at tidligere lov om erverv skal gjelde. Anbudsgrensen i dagens ordning på 200 000 kr er for lav. I Dagens Næringsliv kunne vi før jul lese hvordan et oppdrag for 400 000 kr førte til papirarbeid og anbudsarbeid på nærmere 2 mill. kr. Denne sløsingen med ressurser er ingen tjent med. SV foreslår derfor at Regjeringa vurderer å øke anbudsnivået til maksgrensa som er tillatt innenfor EØS-avtalen når de nye EU-direktivene er ferdigbehandlet. EU-kommisjonen foreslår nå å heve grensa for anbud og skjerme offentlig virksomhet som helse- og sosialvesen mer fra vanlige konkurranseregler. Den konkurranseloven som vi vedtar i dag, vil bli den strengeste i Europa, og den norske regjering framstår nå som mer liberalistisk enn EU. Dette er jo underlig, når bakgrunnen for å behandle disse to lovene sammen var å harmonisere for å legge til rette for et forutsigbart næringsliv. I gjeldende lov er det gitt unntak fra forbudsbestemmelsene når det gjelder samarbeid om omsetning av jordbruks-, skogbruks- og fiskeriprodukter fra produsenter eller produsentorganisasjoner innen jordbruk, skogbruk og fiske. Primærnæringene preges av mange små produsenter, og det er viktig å sikre disse foretakene adgang til samarbeid. Lovforslaget foreslår unntak gjennom forskrift, men fortsatt er det uavklart om f.eks. samvirkebasert omsetning av skogvirke skal være tillatt. Innkjøpssamarbeid kan også bli vanskeliggjort av loven. Samvirke er viktig for gjennomføring av norsk landbrukspolitikk gjennom landbruksavtalen. Det er derfor viktig at det i konkurranseloven gis mulighet til denne type organisering. Det pågår et arbeid med forslag til samvirkelov. Derfor fremmer vi forslag som unntar primærnæringa fra § 10. SV støtter ikke forslaget til ny § 14 om at det kan gis forskrift om å gripe inn mot avtaler, vilkår og handlinger som begrenser konkurranse. Vi mener dette kan skape uforutsigbarhet om hvilke prinsipper som gjelder i norsk konkurransepolitikk. Forslaget har heller ikke vært på høring. Vi stemmer derfor imot § 14. Jeg tar opp de forslagene som vi står alene om. Vi signaliserer at vi subsidiært vil støtte forslagene fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, med unntak av endringen i § 16. Vi signaliserer også at vi kommer til å stemme imot loven.