Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2004-04-27:
Det er bra at opplæringstilbudet for hørselshemmede gjennom behandling av St.meld. nr. 14 blir diskutert. Hele det spesialpedagogiske feltet vil gjennom behandling av St.meld. nr. 30 for 2003-2004, Kultur for læring, også bli nøye vurdert. Saksordføreren har gått grundig inn på de endringene som komiteen nå går inn for, og jeg har lyst til å takke saksordføreren for et godt og konstruktivt arbeid i denne saken. Et viktig utdanningspolitisk prinsipp for Arbeiderpartiet er at alle skal ha lik rett til utdanning. Med «alle» mener vi naturligvis også dem som har særskilte behov for hjelp og støtte undervegs i utdanningsløpet. Tilpasset undervisning er avgjørende på alle nivåer og for alle grupper av elever. Vi er derfor glad for at komiteen slår fast at staten skal ta rollen som garantist for at de hørselshemmede er sikret et godt opplæringstilbud. Forskning viser også at en god utdanning er avgjørende for at folk med hørselshemninger eller andre former for funksjonshemninger skal få innpass i et stadig tøffere arbeidsmarked. Derfor er det svært viktig at vi evner å tilby en utdanning som er basert på de enkeltes behov og egne forutsetninger. Som saksordføreren var inne på i sitt innlegg, har vi opplevd et enormt engasjement i denne saken – fra hele landet. Saken vi behandler i dag, er svært viktig for mange som vanligvis ikke står først i køen når ressursene skal fordeles. Gjennom debatten som finner sted her i dag, vil det være synlig at komiteen i det store og hele leverer en samlet innstilling. Det er jeg glad for. Komiteen står bl.a. sammen bak prinsippet om at barn og unge skal sikres et opplæringstilbud i sitt nærmiljø. Dette er ikke en realitet i dag. Derfor er det behov for tilrettelegging av både teknisk, kunnskapsmessig, pedagogisk og holdningsmessig art. Det er vanskelig, om ikke umulig, å diskutere forhold rundt kompetansesentrenes rolle, tegnspråkundervisning, førskole og grunnskole og tilbudet i den videregående skolen uten at en kommer inn på den økonomiske situasjonen, og det er ingen hemmelighet at budsjettforliket mellom Arbeiderpartiet og Regjeringen medførte en reduksjon i bevilgningen til driftsutgifter for kompetansesentrene. Reduksjonen var tenkt gjennomført på en måte som i liten grad skulle påvirke tjenestetilbudet; heller var det tenkt at innsparingen skulle skje gjennom effektivisering og omlegging. Det kan være grunn til å anta at den vedtatte reduksjonen i bevilgningen også har rammet brukerne av de ulike tjenestene. På denne bakgrunnen har et flertall i komiteen bedt departementet følge utviklingen innenfor kompetansesentrene nøye og melde tilbake igjen til Stortinget på en egnet måte. Denne behandlingen har vist at det er bred støtte i komiteen til at tjenestetilbudet til hørselshemmede ikke skal reduseres. For Arbeiderpartiet er det viktig at et godt og tilpasset tilbud sikres. Som kjent er ikke dette en budsjettdebatt, og derfor blir det vanskelig å gå nærmere inn på hvilken type virkemidler både vi og eventuelt Regjeringen vil komme til å sette inn under revidert. Men jeg ønsker å påpeke at den utviklingen vi har sett eksempler på i den siste tiden, ikke har vært ønskelig fra Arbeiderpartiets side. Jeg vil avslutte med det og vise til den redegjørelsen som saksordføreren hadde i sitt innlegg, og synes ikke det er grunn til å gjenta deler av det.