trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-04-02:
No er det sagt ein del i denne debatten allereie både frå saksordføraren og frå representanten Micaelsen. Det tyder på at det er brei einigheit om at dei ideelle organisasjonane gjer ein stor og nødvendig innsats på ei rekkje område. Ideelle organisasjonar sparar det offentlege for enorme beløp. Berre Raudekrossen i Noreg har ca. 320 hjelpekorps som består av ca. 12 900 medlemer, og dei utførte i 2008 ca. 700 redningsaksjonar. For å utføre desse redningsaksjonane er sjølvsagt Raudekrossen og andre ideelle organisasjonar avhengige av gode rammevilkår, slik at ein også kan ha tilfredsstillande utstyr. No er det mange organisasjonar som opplever det som urimeleg, som også saksordføraren var inne på, at ein må betale 25 pst. moms, f.eks. at ein må betale 25 pst. meir for snøscooter og anna utstyr enn private bedrifter, og også kommunar, må betale. Det følest urettferdig for mange. Eg har også fått tilbakemeldingar om at det også følest demotiverande. No hadde jo representanten Micaelsen ei rekkje argument for kvifor han var negativ til dette. Det kunne vere vanskeleg for ideelle organisasjonar å setje seg inn i momsregelverket, og så var det problematikken med momsmanntalet. Eg meiner at ein startar i feil ende dersom dette momsregelverket er så komplisert at det altså kostar 10 000–20 000 kr for kvar bedrift. Det bør vere rom for forenkling, slik at også private bedrifter kjem betre ut, og at ideelle organisasjonar kan gå inn i momsmanntalet slik at ein kan fjerne momsen for desse. Det vil vere eit viktig bidrag. Eg er også heilt sikker på at heile samfunnet vil tene på det. Representanten Micaelsen hadde jo mange flotte ord og visjonar om dette. Eg trur at det som er viktig framover, er at ein må vise handling. Det blei vist til at Noreg er verdsmeister i frivilligheit og at det er veldig mykje samfunnsnyttig arbeid som blir utført av frivillige organisasjonar. Då er det viktig at vi stiller opp og bidreg til at dei kan få gode rammevilkår, slik at dei då kan fortsetje – og kanskje auke – denne innsatsen. No er det altså tid for handling, og derfor er det ein samla opposisjon som kjem med eit firepunkts forslag. Eg forstår det slik at når det gjeld dei to første punkta, som går på momsfritak både for varer og tenester, så er det ein viss bevegelse, ei viss moglegheit for at det kan komme noko, kanskje i 2010-budsjettet, kanskje seinare, men at det i alle fall vil komme noko om det i 2010-budsjettet. Kva konklusjonen er, vil jo då vise seg. Når det gjeld dei andre punkta, om at ein skal ha ei auka grense både for lønnsrapportering og for arbeidsgivaravgift, verkar det meir negativt, og også når det gjeld ei auka grense for gåver med skattefrådrag. Der verkar også regjeringspartia veldig negative. Det synest eg er trist, men det er sjølvsagt ikkje så mykje å gjere med så lenge vi har det fleirtalet som vi har på Stortinget. Uansett er det iallfall positivt at det er einigheit om at ideelle organisasjonar gjer eit godt, samfunnsnyttig arbeid. Då synest eg det er leitt at ein ikkje kan vere meir konkret når det gjeld å leggje rammevilkåra betre til rette.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-04-02:
På vegne av representantene Dagrun Eriksen, May-Helen Molvær Grimstad, Ingebrigt S. Sørfonn og meg selv er det viktig for meg å fremme et forslag om å inkludere barn som har opplevd overgrep på norske skoler i utlandet, i Stortingets utvidede og tilpassede rettferdsvederlagsordning for tidligere barnehjemsbarn og spesialskoleelever.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-04-02:
På vegne av representantene Åse Gunhild Woie Duesund, Laila Dåvøy, Dagfinn Høybråten og meg selv vil jeg framsette et representantforslag om økt satsing på forebygging av narkotikamisbruk gjennom nulltoleranse for narkotikaomsetning, opphør av sprøyterom og sterkere satsing på helhetlig forebyggingsarbeid. Og det neste – det er snart påskeferie – er representantforslag fra stortingsrepresentantene Åse Gunhild Woie Duesund, Laila Dåvøy, May-Helen Molvær Grimstad og meg selv om endring av alkoholloven slik at servering av alkohol ikke kan skje etter kl. 02:00, strengere sanksjoner for brudd på alkoholloven og større vektlegging av politiets råd.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-04-02:
Jeg skjønte jeg ble avlagt en visitt ved saksordførerens innledning om at Kristelig Folkeparti har skiftet mening. Da rinner det meg i hu et uttrykk og en definisjon av en gubbe. Det er ikke ment på Klungland, men det heter som så at en gubbe er en person som har tenkt de tanker han har tenkt å tenke. For å si det rett ut: Vi har tenkt litt siden sist gang vi behandlet et liknende forslag, og har tilegnet oss ny kunnskap, og kommer faktisk til å stemme annerledes denne gangen. Jeg skjønner det er helt utenkelig for hr. Klungland å endre oppfatning, men for å si det slik: Jeg tror det er et større problem for ham enn for meg. Fra regjeringspartiene argumenteres det som om man skulle være prinsipielt imot dette, helt til man sier at man ikke vil videreutvikle den eksisterende ordningen. Finansministeren har prisverdig skrevet i sitt svarbrev til komiteen: «Vi har beholdt en viss stimulans til denne metoden ved at den enkelte ansatte kan få en skatterabatt på inntil 1 500 kr ved kjøp av aksjer i egen bedrift.» Så sier man at det får holde. Det er greit, men da er poenget at vi ikke lenger snakker om prinsippet. Vi snakker om hvilken fart vi skal ha på dette fradraget, denne rabatten. Da blir det litt spesielt, synes jeg, når saksordføreren snakker om både det gode liv og målrettede skatteletter og alt det gode denne regjeringen har stått for, underforstått: det gode liv er ikke å sørge for at man får noe rabattert kjøp på aksjer i egen bedrift. Men man har tross alt gått inn for prinsippet. Så det var en tale med store vyer, men jeg synes ikke de helt korresponderte med det regjeringspartiene faktisk mener i denne saken, hvor forskjellen ligger i doseringen, og ikke i prinsippet.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-04-02:
Vi må jo da konstatere at Arbeiderpartiets talsperson her antagelig vet bedre hva Frivillighets-Norge trenger enn det et samlet Frivillighets-Norge selv mener er den viktigste saken for dem. Det forundrer meg faktisk ikke så mye, med den sammensetningen denne regjeringen har. Men jeg vil ta opp noe annet som Micaelsen var innom, nemlig at det skal gis en støtte på 1 milliard kr – han sa i 2010, og i brevet fra statsråden sies det over noen år. Det kan vi jo få en avklaring på. I tillegg har jeg nå vært i i hvert fall to debatter med representanter fra Senterpartiet som kategorisk sier at Regjeringen arbeider med fritak for moms for frivillige organisasjoner. Så hva er egentlig synet til flertallsregjeringen?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-04-02:
Det som man trodde var et klart vedtak fra Senterpartiets landsmøte, er vel neppe så klart etter denne debatten, for det var mange motforestillinger i representanten Lundteigens innlegg. Han sa bl.a. til slutt at Senterpartiet vil videreutvikle sitt syn på denne saken. Det står faktisk i ganske sterk kontrast til det Senterpartiets eget landsmøte sa: Vi vil ha vekk skatten på frivillig arbeid. Det skal vi ha på plass, sa partileder Navarsete. – Det er nå så. Jeg har lyst til å stille representanten Lundteigen et ganske viktig, prinsipielt spørsmål. I svarbrevet fra finansministeren om gavefradrag heter det: «Det er videre ønskelig med offentlig styring og kontroll med hvilke tiltak og formål som skal tilgodeses med offentlige midler.» Er dette en prinsipiell holdning som Senterpartiet slutter seg til?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-04-02:
Jeg merker meg i grunnen at hver gang statsråden føler seg på litt gyngende grunn, er det høy og mørk som trekkes fram. Da har man liksom plassert saken der den virkelig hører hjemme, skjønner jeg. Jeg synes saken er litt for viktig til det. Jeg synes det er spesielt at statsråden stiller spørsmål ved engasjementet til frivillig sektor. Jeg er faktisk fristet – hvis man først begynner på den galeien – til å spørre om hvorfor engasjementet er så stort for et system og ikke for dem som systemet skal betjene, i denne sammenheng moms. Det er faktisk slik at statsråden har nektet Kulturmomsutvalget å utrede dette på en ordentlig måte. Å komme nå og be om opposisjonens råd er mildt sagt spesielt. Vi har ikke sett ett forsøk fra flertallspartiene på å imøtekomme noe eller be om et samråd eller være med på felles merknader. Så mitt spørsmål er: Er det slik at statsråden i realiteten har lagt bort denne muligheten for å kompensere de frivillige organisasjonene? Er det det som ligger bak?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-04-02:
Det gjenstår vel å summere opp om det ble noe klarere hva Senterpartiets standpunkt er, etter det siste innlegget. Men det som posisjonen snart må svare på, er: Hvordan er det mulig å nekte et utvalg å utrede nettopp disse spørsmålene i mandatet som vi snakker om? Hvem bør innenfor disse rettighetene? Hvem bør ikke? Hva bør være rammevilkårene, osv.? Det er den rød-grønne regjeringen som har nektet utvalget å se på det. Man sier her at man vil ha råd fra opposisjonen. Er det troverdig? Man vil jo ikke engang ha råd fra dem man selv har nedsatt som eksperter på området! Og så kommer man her og avkrever råd fra opposisjonen. Det er parodisk – rett og slett parodisk.
Inge Lønning (Høyre), 2009-04-02:
På vegne av representantene Sonja Irene Sjøli, Erna Solberg og meg selv har jeg gleden av å fremsette et forslag om en opptrappingsplan for habilitering og rehabilitering.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-04-02:
Det er en alminnelig glede for meg når Høyre, Venstre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet kan stå sammen om å styrke allmenndannelsen, kan stå sammen om å styrke forskning, og Høyre Fremskrittspartiet og Venstre kan stå sammen om å ha en ambisjon på vegne av en mastergrad. Det er bare svært bra. Alle som kjenner Venstres historie, vet jo at dette er lange linjer i Venstres historie. Når det gjelder representanten de Ruiter, vet han jo svaret på resten av spørsmålet. Han vet jo at Fremskrittspartiet vil ha en statlig stykkprisordning for skolen, noe Venstre er dypt uenig i. Han vet jo at Fremskrittspartiet vil gi rett til å tjene på drift av private skoler, noe Venstre er dypt uenig i. Men dette lille ritualet har vi gjennomført også tidligere i stortingsperioden. Det er meg en utsøkt glede å gjenta svaret. Selvfølgelig er det slik at Venstre ikke skammer seg for å stå sammen med andre partier i saker hvor vi faktisk har felles syn. Jeg synes det burde være et større tankekors for representanten de Ruiter og Arbeiderpartiet, et parti som historisk trodde på at kunnskap gav makt, at man har så svake ambisjoner på vegne av allmennlærerutdanningen at man ikke tør ta løpet og tro på en femårig mastergrad, slik at lærerne våre har den beste bakgrunn i et samfunn hvor mange har høy utdannelse, noe representanten de Ruiters og mitt parti kan dele gleden over å ha vært med på å skape. Det er et større tankekors.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-04-02:
Jeg er dypt undrende til Regjeringens tilnærming, ikke når det gjelder å styrke det fireårige løpet, som jeg har skjønt at vi er enige om, men jeg er dypt undrende til at man må uttrykke seg om en femårig utdannelse på følgende måte: sette ned en gruppe for å avgjøre om og eventuelt når det er hensiktsmessig. Det går ikke an å uttrykke seg mer uklart på parlamentarisk norsk. Venstre har valgt det syn som også andre partier har, at vi tror at det er nødvendig i et samfunn hvor over halvparten av ungdomskullene nå har høyere utdanning som grunnutdanning, å la lærerne få en femårig mastergrad, slik den er skissert og presentert i mitt innlegg. Vi vet at utdanningsorganisasjonene, studentorganisasjonene og fagmiljøene står for det, og vi vet fra høring i komiteen at Universitets- og høgskolerådet sier at det vil de klare i løpet av en femårsperiode, gitt at det er vilje og styrke til det hos dem som regjerer. Det betyr at dersom de som nå sitter, hadde hatt viljen, kunne de ha gjort det. Jeg vet, med min kjennskap til regjerings- og statsapparat, at det er mulig å gjennomføre en slik vilje og styrke lærerutdannerne slik at vi klarer det. Det er forskjellen mellom SV og Venstre i denne saken.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-04-02:
Vi har lagt til grunn den modellen vi har skissert, men vi har også sagt at det er nødvendig innenfor et femårig løp å se nærmere på det og ha en bred høring om det, så vi har faktisk beskrevet det tredelt i komitéinnstillingen fra vår side. Vi har sagt at det er nødvendig å ha en høring om hvordan mastergraden blir slik den skal være, og vi har sagt at det er klokt å utnytte gode elementer i de fire årene som er lagt der. Mastergradsoppgaven på 30 studiepoeng er i samsvar med forskriften for å lage en mastergradsoppgave, etter de regler vi har om mastergrader. Og så har vi sagt at vi vil ha en serie av systematiske forsøk i perioden – alle forsøkene som vi nå kjenner fra Høgskolen i Bergen, Universitetet/Høgskolen i Tromsø osv. Gjennom et slikt løp og i tett samarbeid med lærerutdannerne ville vi klart å få gjennomført det løpet over en periode på fem år. Det er slik jeg har beskrevet det, og vi har vært ganske konkrete i beskrivelsen. Vi skiller oss fra regjeringspartiene, som ikke har noen andre konkrete tanker enn å si at det skal settes ned en gruppe for å avgjøre om og eventuelt når det skal gjøres noe. Så det er nok en gang en forskjell mellom de røde og Venstre. De røde har for svake ambisjoner på vegne av lærerne.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-04-02:
Senterpartiet er helt konsekvent når det gjelder å ikke søke kunnskap på noen områder. Det representanten Enger sier om å søke kunnskap, gjelder 5–10-løpet, men det gjelder ikke 1–7-løpet. Så representanten stemmer aktivt imot historie- og religionskunnskap i 1–7-løpet. Men enda viktigere: Representanten stemmer også imot å stille fagkrav for lærere som er i skolen i dag. La meg ta et eksempel. Vi har småfag som mat og helse, hvor det er utrolig mange lærere som mangler både formell kompetanse og fordypning. Ved å stemme imot dette er Senterpartiet, ved sin votering her i dag, faktisk imot å sørge for at alminnelig kunnskap, som er nødvendig for folkehelsen, ikke er noe det skal stilles kompetansekrav til i skolen i dag – dvs. Senterpartiet sikrer seg litt ved at det gjelder nye lærere, men de som er i skolen i dag, skal ikke ha den kompetansen. Jeg får si at jeg undrer meg over at et parti som har stått på folkeopplysningens grunn, ikke er tøffere og skarpere når det gjelder å stille kompetansekrav til lærerne som ungene våre skal møte rundt omkring i skolen i det ganske land.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-04-02:
La meg først konstatere at statsråden ikke har den største tiltro til universitets- og høgskolesektoren når de i åpen høring sier at de kan klare å levere en femårig master innen 2014. Det står i kontrast til statsrådens store tiltro til den samme sektoren når de med lite penger skal forvalte dem fornuftig og klokt og unngå skade – men likevel. La meg ta et annet hovedspørsmål til statsråden: Hva er det som gjør at Regjeringen, som går et viktig skritt ved at det må være fagkrav for å undervise i alle fag, ikke vil gjennomføre det for lærerne som er i skolen i dag? Det å ruste opp lærerne i skolen i dag ville vært et kraftig signal både til dem som er i skolen og ikke minst til dem som kan tenke seg å søke inn i den reformerte lærerutdanningen som vi drøfter. Hva er det som gjør at Regjeringen rygger på dette? Ligger svaret i at Regjeringen ikke vil prioritere pengene til den systematiske og brede videreutdanningen som vi da måtte ha for å sikre at alle lærerne skulle få den videreutdanningen, også de som er i skolen i dag?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-04-02:
Det er slik for meg at når jeg spør Universitets- og høgskolerådet om de kan levere en femårig master i 2014, fem år fra nå av, og får svaret ja, og det blir utdypet i en høring i komiteen, legger jeg det til grunn. Jeg legger det til grunn av samme grunn som faktisk Regjeringen gjør når den mener at universitets- og høyskolesektoren skal levere gode resultater selv om det kuttes i budsjettene. Man stoler på at folk kan få til noe, og svaret var: Gitt at man vil det, og at man stiller bevilgninger til rådighet. Derfor går mitt spørsmål på: Venstre vil ha en femårig master, og det er åpenbart at det synes SV er brysomt. Det synes jeg er litt forunderlig, for SV er jo et parti som på andre områder, f.eks. når det gjelder å avskaffe bensinbiler i 2015, ikke er redd for ambisjoner. Først: Jeg har sans for representanter og statsråder som har ambisjoner. Men hva er det da som gjør at man ikke tør å ha ambisjoner på en mastergrad? For Regjeringen kommer jo ikke lenger enn til det punktet enn at man sier man skal ha en gruppe for å utrede om man skal ha det. Det er denne uroen, mistilliten til universitets- og høyskolesektoren som jeg ikke synes jeg fikk et godt svar fra statsråd Aasland på.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-04-02:
Jeg har vært i en situasjon der statsråd Giske angrep meg etter at all min taletid var oppbrukt, men nå har jeg taletid. Da vil jeg bare si følgende: Jeg tror statsråd Solhjell må lære seg følgende lekse: Å prioritere betyr at noe settes først. SV er et parti som vil ha en stor oppvekstreform, det er ambisjonene i programmet – og man vil ha det med lærere, som ikke fins. I tillegg vil han prøve å gjøre opp regning for Venstre, og da får jeg svare på vegne av Venstre. Venstre har to prioriteringer, og elevorganisasjonene har også to prioriteringer: Man vil ha friske bygg. Vi har fått tilbake en rentekompensasjonsordning for skolebygg, det er fint. Venstre vil ha mange og gode nok lærere. Det er helt avgjørende for en god skole. Grunnen til at vi er så sterke på denne prioriteringen, som vi er på forskningen, er at vi tror at skjebnen til den norske, offentlige fellesskolen avgjøres i løpet av de fire–fem kommende årene, i den forstand at kvaliteten som utvikles i skolen, er avgjørende for at vi fortsatt skal være et land hvor et overveldende flertall, uansett sosial bakgrunn, sender ungene sine til den skolen. Vi vet jo at alternativet ikke er de privatskolene som SV vil forby, men det er de privatskolene som folk vil betale for å sende barna til. Så innsatsen for å beholde det enorme godet som ligger i en offentlig fellesskole, som er en møteplass, er nettopp å prioritere det viktigste først, nemlig lærerne og byggene. Så har det noen følger. Det er ikke slik at vi kutter i eksisterende timer i fysisk fostring. Vi kuttet på dette i forhold til det som lå i Regjeringens tilleggsforslag, men vi la samtidig inn penger til ideelle organisasjoner og andre som driver utmerkede tiltak bl.a. i skolenes lokaler. Venstre har hele tiden vært helt ærlig og åpen om at i stedet for å ha flere timer, vil vi bruke pengene til å rekruttere flere lærere. Politikk handler om å prioritere. I dette øyeblikk skal jeg avslutte med et av mine favorittsitater, Olof Palmes kjente setning: «Politik är att vilja.» Jeg vil som Venstremann si: «Det är också att välja» – «vilja» og «välja». Det er å prioritere, og det eksisterer en konfrontasjon mellom partikulturer i Venstre og SV. Det er helt greit at det framvises i full åpenhet i stortingssalen.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
Det er to–tre ting som kan sies om hovedlinjene her. Det ene er at posisjonen står samlet, og at opposisjonen har ulike modeller. Men jeg kan ikke dy meg for å spørre representanten Dørum enda en gang, for en ser også i denne saken en tendens til at Venstre skriver seg sammen med Fremskrittspartiet. Den tendensen er det mange av oss som har sett i inneværende stortingsperiode, og spørsmålet mitt til representanten Dørum blir rett og slett: Er det egentlig så store forskjeller på Venstre og Fremskrittspartiet i skolepolitikken når det kommer til stykket?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
Fremskrittspartiet bekrefter her at det er borgerlig uenighet. Men samtidig bekrefter Fremskrittspartiet at Fremskrittspartiet og Venstre er enige i skolepolitikken, og det er jo for så vidt en bekreftelse på det jeg spurte om i stad. Det er derimot noe annet jeg har lyst til å spørre representanten Anundsen om, og det gjelder et oppslag som stod i Dagbladet 21. januar 2008, hvor fremskrittspartibyråd Sylvi Listhaug sier at lærere «har blankofullmakt til å ødelegge folks framtid». Mener representanten Anundsen at slike uttalelser bidrar til å øke statusen og rekrutteringen til læreryrket?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
Vi har høye ambisjoner på vegne av skolen. For å nå de ambisjonene må vi ha de riktige virkemidlene. Derfor har vi brukt tid, og derfor har vi vært grundige og systematiske, for nettopp på den måten får vi en lærerutdanning som holder et høyt kvalitetsnivå. Vi flikker ikke, som Høyres representant har hevdet her i debatten. Det er derimot Høyre og opposisjonspartiene som systematisk har flikket gjennom hele perioden ved å komme med enkeltstående forslag i salen. Jeg kan heller ikke la være å trekke litt på smilebåndet når Høyres representant nevner kommuneøkonomien – og dårlig kommuneøkonomi – som et argument. Det er vel ikke akkurat et folkekrav at Høyre igjen skal komme i regjering og styre kommuneøkonomien her i landet. Der har Høyre lite å skryte av, mens vi faktisk har ganske mye å skryte av: Vi har styrket kommuneøkonomien med over 30 milliarder kr i løpet av disse fire årene, og vi kommer til å fortsette den linjen. Kristelig Folkeparti ønsker seg et bredere forlik, og det er jo kanskje et fornuftig ønske. Men da bør vel Kristelig Folkeparti først og fremst se på Høyre, Venstre og Fremskrittspartiet, for i den borgerlige leiren spriker det jo mye mer. Slik jeg registrerer det, er faktisk Kristelig Folkeparti mer enig med oss – de rød-grønne – enn med de andre i den borgerlige leiren. Så kanskje man skulle rydde opp på borgerlig side før man angriper Regjeringen i så måte. Så til hovedpoenget mitt. Ny lærerutdanning er bra, men det er faktisk ikke nok. Vi registrerer at statusen til læreren er lav i Norge. Det betyr at vi som politikere har et spesielt ansvar også når det gjelder statusen. Vi kan gjøre en del gjennom ny utdanning, ja, men vi må også snakke pent om skolen og lærerne. Vi må snakke opp skolen og lærerne, ikke snakke dem ned. Og når lederen for kirke-, utdannings og forskningskomiteen her på Stortinget kaller skolen for en lekeskole, er jo det å snakke skolen og lærerne ned. Når fremskrittspartibyråden, som jeg har nevnt i en tidligere replikk i dag, snakker om at læreren har blankofullmakt til å ødelegge folks framtid, er jo det å snakke skolen og lærerne ned. Så jeg håper i hvert fall at vi kan være enig tverrpolitisk om at det skal være slutt på den type argumentasjon. Nå snakker vi skolen og lærerne opp – da får vi en god skole.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-02:
Venstre foreslår å gå over til en femårig master i 2014. Dette er altså fem år etter at vi gjør dette vedtaket og fire år etter at den nye lærerutdanningen vil bli igangsatt. Vi vet at vi trenger å øke kompetansen ved utdanningsinstitusjonene våre. Vi trenger mange flere tilsatte. Vi trenger å styrke kompetansen, vi trenger å styrke det faglige, og vi trenger å styrke forskningskompetansen. Det er også sånn at når det gjelder innholdet i den femårige lærerutdanningen, om man ønsker den, så er opposisjonen veldig sprikende. Er det forsvarlig å komme med et sånt forslag? Er det ikke mer forsvarlig å gjøre det som Regjeringen gjør, nettopp å sette ned et utvalg som skal gjennomgå hvordan og eventuelt når man skal gjennomføre en femårig lærerutdanning?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-02:
I sitt innlegg viser representanten Anundsen i sin beskrivelse av opposisjonens forslag om en femårig lærerutdanning til at man har en noe ulik innretning. Det er helt riktig, for opposisjonen står ikke samlet om hva slags type femårig lærerutdanning man ønsker, men man har ulike typer forslag om dette. Fremskrittspartiet foreslår at man i 2014 skal gå inn for en helhetlig femårig lærerutdannelse. Dette mener jeg ikke er ansvarlig, dette er fire år etter at utdannelsen er trådt i kraft. Kvaliteten innenfor utdanning er en kjempeutfordring. Vi er nødt til å få flere forskningsansatte, og vi er nødt til å få flere ansatte innen lærerutanningene, for ellers vil resultatet bli mange nedleggelser innen utdanningene. Dørum svarte i en av sine replikker, med tanke på hvordan man skulle få dette til, at man ønsket å sende sitt forslag ut på en bred høring. Det er ikke her så stor forskjell fra det som regjeringspartiene foreslår, men hvordan vil Fremskrittspartiet løse dette?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-02:
For mange ferdigutdannede lærere velger seg bort fra læreryrket. Det er en alvorlig utfordring som det er viktig å gripe fatt i, noe denne regjeringen gjør. Det er mange tiltak som man bør iverksette. Studenter sier at de opplever et praksissjokk, som også representanten Søreide var inne på. I denne stortingsmeldingen og i den nye lærerutdanningen vil det komme en fast ordning med veiledning for alle nyutdannede lærere, altså en mentorordning, som er utrolig viktig. Hvis vi går tilbake igjen til 2002, da Søreides parti var i regjeringsposisjon og regjeringen la fram stortingsmeldingen om lærerutdanningen, foreslo Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet at man skulle innføre en slik obligatorisk ordning for alle studentene ved endt utdanning. Da Høyre satt i posisjon, vurderte man ikke dette som viktig nok. Hvorfor ikke?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-02:
I innstillingen har komiteen omtalt seniorpolitikken. For det første er det slik at det er opp til arbeidsgiver å gjennomføre ulike tiltak når det gjelder seniorpolitikk. Jeg vet at veldig mange kommuner er flinke på dette området. De har innført gode tiltak, bl.a. med hensyn til redusert arbeidstid. Fram til nå har Regjeringen fokusert på generelle, viktige tiltak for å styrke rekrutteringen, men seniortiltak er noe som det er viktig å ha med i den nye stortingsmeldingen om kompetanse, som også blir lagt fram for Stortinget.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-02:
Alle de tiltakene som SV i regjering har gjennomført, viser at SV er opptatt av krav og kvalitet. Jeg var i mitt innlegg innom en rekke av de tiltakene vi i denne stortingsperioden har gjennomført, og som vi er i gang med å gjennomføre. Og i denne stortingsmeldingen som vi har til behandling i dag, ligger det konkrete tiltak for nettopp å styrke kvaliteten i utdanningen. For bare å nevne noen av de tingene som jeg har vært inne på: veiledning i praksis, en ny mentorordning, en utvikling av to løp og et helt nytt fag i lærerutdanningen. Og dette med at vi utvikler to løp, vil føre til at læreren vil bli tryggere i sin rolle, for man vil være spesialisert – opp mot alderstrinn og opp mot de elevene man holder på med. Det er viktig – og SV er absolutt ikke imot – å stille kvalitetskrav, men SV ønsker ikke å gjøre det på samme måte som Høyre.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-02:
Det forslaget som kommer til å bli vedtatt her i dag etter at vi har behandlet meldingen, dreier seg om at alle studenter skal tilbys veiledning det første året de er ute i praksis. Dette er viktig. Og det var det samme forslaget som Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet hadde da Kristelig Folkeparti satt i regjering i forrige periode og stemte ned forslaget. Det er viktig at man får en veiledningsordning, slik at studentene, når de er ferdige med utdanningen, kan ha noen personer som de kan føle seg trygge på, og som de kan få veiledning av i sitt daglige arbeid. Jeg er sikker på at dette vil føre til at flere lærere ikke vil oppleve praksissjokket på samme måte som de gjør i dag, og vil velge å bli i læreryrket istedenfor å forlate det.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-02:
I dag blir det fremmet ett flertallsforslag som det blir votert over i Stortinget. Dette vedtaket er viktig fordi det flertallet i komiteen ber Regjeringen om, er å komme tilbake til Stortinget med en status for rekrutteringsutfordringene knyttet til samisk lærerutdanning og tiltak for å sikre rekruttering. Den er bekymringsfull, den utviklingen som har vært når det gjelder rekrutteringen av samiske lærere, og det er viktig at man får opp disse tallene, for det betyr utvikling av språk, kultur og identitet. Representanten Eriksen sier i sitt innlegg at regjeringspartiene ikke er opptatt av skole–hjem-samarbeid. Dette provoserer kraftig. Hvis representanten hørte på mitt innlegg, så var skole–hjem-samarbeid en av de aller første viktige tingene jeg tok opp. Vi har styrket bevilgningene til FUG. Vi har støttet opp om FUG. Vi har fått en ny formålsparagraf i grunnskolen, i grunnopplæringen, der foreldrene er sentrale. Hvis man ser tilbake på forrige regjeringsperiode, så foreslo den borgerlige regjeringen å legge ned FUG, legge ned Foreldreutvalget for grunnopplæringen, men dette forhindret vi. Jeg er veldig opptatt av å ikke leke med tall, men å få til realiteter. Det er viktig at vi har en lærerutdanning, og får en lærerutdanning nå, som har tydelige krav, og at vi gjør viktige grep. Vi viderefører de skjerpede opptakskravene, som man har vært inne på tidligere, men vi styrker dem ikke. Vi kan si det er en parallell til universitetsutdannelsen i lærerutdanningen. Der har de ikke karakteropptakskrav, og der er det flere med høyere karakterer som søker. Så opptakskravene er ikke avgjørende for å få en god kvalitet og få opp søkertallene. Vi innfører også en obligatorisk bacheloroppgave som medfører en fagdidaktikk. Vi innfører nasjonale forskerskoler. Vi styrker lærerutdanningen på veldig mange områder, både når det gjelder veiledning av studenten under praksis og veiledning etter at studenten er ferdig. Vi ble også kritisert fordi vi ikke har vært inne på det flerkulturelle. Det nye pedagogikkfaget skal ta opp i seg disse elementene – at elevene er forskjellige, de kommer fra forskjellige kulturer og har forskjellig bakgrunn. Dette er et av de viktige elementene, som jeg også var inne på i min innledning, for å sikre at alle lærere skal ha denne kompetansen.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-02:
Først vil jeg bare presisere at det er utrolig viktig at vi har en bred enighet om store deler av den lærerutdanningen som kommer til å bli vedtatt i dag. Det er viktig, for de tiltakene Regjeringen har fremmet, er omfattende og krevende. De vil kreve at vi bruker mye ressurser og mye tid på lærerutdanningen i årene framover. Eriksen Søreide har flere ganger referert til at SV stemte imot og var negativ til en helhetlig NOKUT-evaluering av lærerutdanningen. Grunnen til at SV var negativ den gang, var at vi nettopp hadde fått en evaluering fra Norgesnettrådet. Den evalueringen påpekte veldig mange av de tingene som NOKUT-evalueringen sier nå. Den hadde vi på bordet da forrige lærerutdanning ble vedtatt. Blant annet foreslo SV på grunn av det det nye pedagogikkfaget som vi vedtar nå i dag, men som ble foreslått i 2002. Vi foreslo også en oppfølging av tilbud til alle studenter etter endt utdanning, noe som ikke skjer i dag. Men jeg er glad for at vi ikke fikk gjennomslag, for ellers ville ikke SV fått gjennomført sin politikk.
Espen Torsteinsbø Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
Etter gjeldende masterforskrift kan det se ut som om Venstres modell for en mastergrad ikke vil tilfredsstille kravene til faglig fordypning og dermed ikke bli godkjent av NOKUT. Hva slags plan har Venstre for å få gjennomført sin mastergradsmodell innen 2014?
Espen Torsteinsbø Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
Det ser ut som om Kristelig Folkeparti i stor grad er enig med Regjeringen. Det er jo for så vidt veldig bra, men det viser avstanden på den borgerlige siden. Kristelig Folkeparti er med i vår merknad om utvikling mot en femårig utdannelse, men de har også en egen merknad om å utvikle de fire årene vi allerede har. Det er alltid fint å kunne helgardere seg, men hva mener Kristelig Folkeparti egentlig? Ønsker de en fireårig, eller ønsker de en femårig utdannelse?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
Vi sier ikke nei til at lærerne skal være forberedt på å ta imot elever med ulik religion og bakgrunn i klasserommet. RLE-faget, eller den verdiformidlingen som ligger i RLE-faget i dag, skal bakes inn i pedagogikkfaget pedagogikk og elevkunnskap, og være en viktig del der. Det vil jo være sånn at de lærerkandidatene som ønsker å fordype seg i RLE, har muligheten til det i dag gjennom å ta et ettårsstudium i dette. Da vil man få bedre lærere som underviser i RLE.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
Ledelsen ved skolen er veldig viktig – det er helt klart. Men om obligatorisk skolelederkurs for alle rektorer er den rette veien å gå, er jeg litt mer skeptisk til. Det bør helt klart stilles krav om at de nyansatte rektorene har lederkompetanse, og det bør vi jobbe for videre. Det er også viktig at rektorene, når vi nå innfører kompetansekrav innenfor en rekke fag, setter sammen et lærerkorps som består av lærere innenfor de ulike faggruppene. Det må de være klar over og også bruke aktivt.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
Vi mener at den inndelingen vi nå gjør, er den rette. Før man begynner på lærerutdanningen, skal man velge hvilket trinn man vil undervise på. Jeg ser helt klart den bekymringen som representanten Dagrun Eriksen har om at det vil være en ulik kjønnsbalanse. Men da er det viktig at vi fortsetter den rekrutteringskampanjen som vi har for å få menn til å jobbe på barnetrinnet i skolen, og naturligvis også som førskolelærere. Jeg tror at mer spesialisering, spesielt på ungdomstrinnet, gjør at også menn ser at her kan de bruke den teknologiinteressen de har for å fordype seg i det, og bli en spesialisert mattelærer på disse trinnene.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2009-04-02:
9. mai i fjor behandlet Stortinget Venstres representantforslag om å innføre femårig lærerutdanning. Representanten Ine Marie Eriksen Søreide sa den gang: «Det er samtidig viktig å huske på at debatten om allmennlærerutdanning må begynne i riktig ende. Etter Høyres oppfatning vil den riktige enden være å diskutere hva allmennlærerutdanninga skal inneholde. Så må vi summere det og finne ut om vi skal ha en fireårig eller femårig utdanning.» I forbindelse med meldingen som vi i dag behandler, fremmer Høyre, sammen med Venstre og Fremskrittspartiet, forslag om å innføre en femårig lærerutdanning fra 2014. Betyr dette at tiltakene som er skissert i meldingen, vil bedre innholdet i utdanningen i så stor grad slik at det etter Høyres oppfatning vil bedre bl.a. studieintensiteten, men også ruste opp både kvaliteten og arbeidsinnsatsen ved lærerutdanningsinstitusjonene?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2009-04-02:
Den innvandringspolitikken og mangelfulle integreringspolitikken som Arbeiderpartiet har stått for, har ført til at vi ser økende tendenser til etniske og religiøse konflikter og religiøs radikalisering. Gutter med minoritetsbakgrunn har stor drop-out fra utdanningssystemet, og bare én av tre fullfører videregående skole på normert tid. Nesten 25 pst. av elevene er funksjonelle analfabeter ved fylte 16 år, og vi er i ferd med å få en ny underklasse bestående av innvandrergutter som mangler den kompetansen som skal til for å klatre i samfunnsstigen. Tilpasset undervisning handler om at læreren skal se og forstå den enkelte elev. Hvordan mener Arbeiderpartiet at lærerne skal kunne gi elever med ulik religion, livssyn og kultur en tilpasset undervisning, og kunne håndtere situasjonen i skolen, ikke minst i forholdet hjem–skole, når de går imot å gjøre RLE-faget til et obligatorisk fag, og på den måten sier nei til at lærerne skal få den nødvendige kunnskap og innsikt til å takle denne utfordringen?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2009-04-02:
«Vi baserer programmet vårt på det kristne verdigrunnlaget, og følger opp ei verdikonservativ linje som kristne vil føle seg fortrolig med,» sa senterpartileder Åslaug Haga i valgåret 2005. Sett i ettertid vet vi at Senterpartiet har måttet svelge mange store kameler når det gjelder religion og verdispørsmål, etter at de bidro til å få Arbeiderpartiet og ikke minst SV inn i regjeringskontorene. I denne saken er ett av spørsmålene om RLE-faget skal være obligatorisk i lærerutdanningen. Ser ikke Senterpartiet at det å ha kunnskap om andre livssyn og religioner og øvelse i å omgå annerledes tenkende og troende er nyttig for alle dagens og morgendagens lærere? Eller er dette nok et eksempel på at Senterpartiet har gjort knefall for regjeringskollegaene i et spørsmål som har med verdier og verdiformidling å gjøre?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2009-04-02:
Fremskrittspartiet vil ha en femårig lærerutdanning. Vi mener at vi har mulighet til å løpe alle etappene. Ut fra det statsråden og departementet sier, er en av hovedinnvendingene mot en utvidelse av lærerutdanningen at kompetansenivået ved institusjonene ikke er tilfredsstillende med hensyn til å tilby en lærerutdanning på mastergradsnivå. Under komitéhøringen kom det fram at institusjonene selv mener at de kunne klare å bygge opp denne nødvendige kompetansen innen 2014 forutsatt en statlig satsing og strategi. Mitt spørsmål er da: Er det kun Regjeringens manglende vilje til å legge opp en strategi og tilføre de nødvendige ressursene som gjør at Regjeringen ikke går inn for en femårig utdanning, eller har departementet bedre innsikt i hva utdanningsinstitusjonene kan klare enn det de har selv?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-04-02:
Jeg tror alle partier i salen er enige om at læreren er den viktigste innsatsfaktoren i skolen, men det er også viktig å ha gode rektorer. Gjennom representantforslag som Høyre har fremmet, sammen med andre opposisjonspartier, har vi altså ønsket å innføre en obligatorisk skolelederutdanning for å kunne jobbe som rektor og en nasjonal samordning av rektorutdanningene i Norge. Det er rett og slett fordi man ser behovet for gode rektorer og behovet for formell lederutdanning og lederkompetanse. Dette har Regjeringa i flere omganger sagt seg enig i, men fortsatt er det ingenting som skjer. Forslagene våre om obligatorisk skolelederutdanning for å kunne jobbe som rektor og om nasjonal samordning av rektorutdanningene i Norge har blitt nedstemt gang etter gang, og de blir også nedstemt i salen her i dag. Hva er begrunnelsen for det?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-04-02:
Det er helt riktig at Høyre helt fra starten av har hatt den holdning at vi ikke skulle diskutere fire- eller femårig lærerutdanning og låse oss der, men diskutere hva vi ønsker lærerutdanninga skal inneholde, og så summere det. Vi kom da fram til at for å få plass til det vi ønsker å ha i allmennlærerutdanninga, bl.a. en tydeligere vekt på praksis og en forbedret praksis, vil vi utvide den til fem år. Vi er samtidig veldig klar over de tilbakemeldingene som har kommet, f.eks. fra egenevalueringa til Høgskolen i Oslo, som er Norges største lærerutdanner, nemlig at det fireårige studiet der i praksis er treårig, fordi studieintensiteten er for lav, fordi studentene leser for lite, og fordi det bare er ca. 60 pst. som gjennomfører studiet på normert tid. Vi mener jo at den modellen vi har for en ny og forbedret grunnskolelærerutdanning med et obligatorisk praksisår på slutten, vil bidra til både å øke studieintensiteten, skjerpe kravene og samtidig gjøre utdanninga mer relevant for dem som skal ut i lærergjerninga. Vi er fornøyd med den modellen vi har skissert. Grunnen til det, er at vi ikke er fornøyd med den modellen Regjeringa har skissert.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-04-02:
Det er jo relativt pussig at regjeringspartiet SV nå plutselig er imot at veiledningsordninga skal være obligatorisk, når de fremmet forslag om det samme i 2002. Det som er kjernen, er at vi gjennom den forrige regjeringsperioden fikk satt i gang mange gode tiltak med veiledning rundt omkring i kommunene. Vi ser nå behovet for å skjerpe det. Derfor har vi sammen med andre partier fremmet et forslag om at den veiledningsordninga som det legges opp til i meldinga, skal være en rett og en plikt, altså obligatorisk. Vi ser i dag at store skoleeiere ofte er flinke til å ha veilednings-/mentorordninger for lærere. Oslo kommune har f.eks. 50 timers kurs for nyutdannede lærere, og de følger opp godt underveis. Det samme gjør Skien kommune. Men vi ser at mange av de kommunene som i dag sliter med dårlig råd på grunn av dårlig kommuneøkonomi under denne regjeringa, prioriterer bort veiledning av nyutdannede lærere. Det er veldig trist, for det er det behov for. Vi har i vårt forslag gått inn for å gjøre det til en rett og en plikt, gjøre det obligatorisk. Det hadde vi håpet å få regjeringspartienes støtte til, men de mener tydeligvis ikke det er viktig nok.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-04-02:
Representanten Gorm Kjernli og alle andre kan stole på den linja som Høyre har ført hele veien. Vi var de som innførte opptakskrav, mot Arbeiderpartiets, Senterpartiets og SVs vilje. Vi er også de som har tatt til orde for å skjerpe opptakskravene. Vi har gjentatt det i representantforslag, og vi gjentar det nå. Vi mener at det er viktig, fordi det bidrar til å øke statusen. Det gir beskjed om at det er viktig å ha gode karakterer fra videregående i sentrale fag for å ta lærerutdanning. Jeg syns det er et paradoks, som også Arbeiderpartiet burde se, at på universitetene har man sterk oversøkning og høye karakterkrav for å komme inn på utdanninga, mens på høyskolene har man mange steder under en halv primærsøker pr. plass. Da sier det seg selv at det er ganske vanskelig å få rekruttert også lærere som skal utdanne lærerne. Vi har hele tiden stått på at det må være krav til å komme inn på allmennlærerutdanninga. Vi har gjennomført det både gjennom forslag, gjennom den politikken vi førte i regjering – og den linja kommer vi også til å fortsette når vi kommer i regjering neste gang.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-04-02:
Statsråden skriver et innlegg i avisen Østlendingen 11. august 2008 om opptakskrav til allmennlærerutdanningen. Hun skriver da at de ble gjennomført for å heve kompetansenivået og ble møtt «med bred støtte». Dette er litt rart når man tenker på at da dette ble innført gjennom en omtale i Kunnskapsløftet, argumenterte SV, sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet, mot opptakskrav til allmennlærerutdanningen med den begrunnelsen at et slikt forslag vil kunne ta oppmerksomheten bort fra innholdet og opplegget i lærerutdanningen. Spørsmålet er nå: Er Regjeringa for eller mot opptakskrav til allmennlærerutdanningen?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-04-02:
Det er helt riktig at opposisjonspartiene har noe ulik innretning på sine løsninger. Men vi er i hvert fall enige om én ting: Vi ønsker å heve ambisjonene for norsk lærerutdanning. Regjeringspartiene er kun enige om en liten ting, og det er å holde et lavt ambisjonsnivå for norsk lærerutdanning. Jeg tok ordet fordi representanten Lena Jensen i sitt innlegg sa at da KRL-faget ble obligatorisk i den forrige lærerutdanninga, skjedde det uten forankring i miljøene. Da er det meget interessant at det vi nå har opplevd i forbindelse med behandlinga av denne meldinga, er at lærerutdanningsmiljøene samstemt har ønsket at RLE skal være obligatorisk i lærerutdanninga, men har blitt overkjørt av regjeringspartiene. I likhet med flere andre her har Lena Jensen pekt på behovet for ro og enighet om lærermeldinga. Da synes jeg også det er veldig rart at det ikke har kommet et eneste initiativ fra regjeringspartiene for å få til et bredt forlik om allmennlærerutdanninga – eller grunnskolelærerutdanninga, som det nå skal hete. Dersom ønsket om ro og enighet var så sterkt som det nå kommer til uttrykk, synes jeg det er veldig rart at vi har hatt den prosessen vi har hatt, der alle partiene har skrevet sine respektive merknader, og opposisjonspartiene har skrevet seg sammen på veldig mange merknader. Hovedproblemet med meldinga, i tillegg til det som har vært nevnt, er at den gir mange helt riktige beskrivelser, men den tar ikke konsekvensene av de beskrivelsene den gir. Det står f.eks. i meldinga at 11 000 lærere i dag er i andre yrker. Utover det foreslår ikke meldinga noen tiltak for å få noen av disse lærerne tilbake. I meldinga står det også, som bl.a. Høyre har pekt på i mange sammenhenger, at vi har et stort rekrutteringsproblem, spesielt i forhold til at mange lærere nå går av med pensjon. Vi vet at 40 pst. av lærerne i grunnskolen er over 50 år, at halvparten av lærerne i videregående er over 50 år, og at mange av dem går av med pensjon når de er mellom 55 og 60 år. Det gjør ikke meldinga noen forsøk på å rydde opp i. Litt av problemet er jo at når Stortinget nå har ventet så lenge på denne meldinga – helt siden høsten 2006, da det skulle settes i gang strakstiltak som aldri kom – har vi gjort det i forvissning om at begrunnelsen Regjeringa har gitt, har vært riktig, nemlig at det skulle komme en helhetlig melding som skulle ta viktige grep. Det har vært begrunnelsen for at en ventet så lenge. Regjeringspartiene sier at alle har vært så fornøyde med meldinga, at det har vært unison enighet. Vel, Utdanningsforbundet, som organiserer nesten alle lærerne i dette landet, mener at meldinga er defensiv. Og når RLE-miljøene ved høyskolene rundt omkring mener at dette er en melding som ikke tar opp i seg noe av det viktigste, nemlig hvordan få til en god religionsdialog, så er jo ikke det en unison enighet. Når regjeringspartiene i denne stortingsperioden har stemt nei til studielånsavskriving, nei til lektor II-ordning, nei til seniortiltak, nei til rekrutteringsplaner og nei til tiltak for å få lærere tilbake til læreryrket, så kan man ikke etterpå komme og skylde på at opposisjonen har en defensiv politikk.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-04-02:
Jeg reagerer ganske sterkt på historiebeskrivelsen til statsråd Bård Vegar Solhjell, for mens den forrige regjeringa lagde Kunnskapsløftet, var SVs representanter i komiteen mest opptatt av at Kunnskapsløftet kunne medføre at barn risikerte å lære gangetabellen på skolen. Mens vi gjennomførte en ny lærerutdanning fra 2003, var SV mest opptatt av at den lærerutdanninga ikke skulle evalueres, og de var opptatt av at det ikke skulle være opptakskrav til allmennlærerutdanninga. Mens SV satt og var opptatt av helt andre ting, som skolemat og SFO, var vi opptatt av å få på plass et forpliktende løp for etter- og videreutdanning for lærere. Vi la inn nesten 400 mill. kr årlig. Det var et historisk kompetanseløft for lærerne. Det burde statsråden være glad og takknemlig for, for han har kunnet bygge videre på det i Regjeringa. I stedet dukker det nå plutselig opp en debatt om at de andre partiene liksom bare leker politikk, mens SV og de partiene som sitter i regjering nå, liksom er utøverne av politikk. Jeg reagerer veldig sterkt på en slik type historiebeskrivelse. Man må være såpass raus at man kan tilkjennegi at det andre partier har gjort i regjering før en, og som har fungert godt, bør stå nokså tydelig som et tegn på hva de andre partiene har holdt på med.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-04-02:
Jeg hadde også frøken, selv om jeg gikk på skolen et tiår før representanten Ljunggren. En av de tingene som har bekymret meg litt med den kraftige todelingen vi nå gjør i lærerutdanningsløpet, er at man fortsatt kan risikere å få veldig feil kjønnsbalanse, at det blir veldig mange kvinner som jobber på de tidlige trinnene, og at mennene kommer til å rette seg mer inn mot ungdomsskoletrinnet. Kristelig Folkeparti ønsker at førsteåret i større grad skal være felles, sånn at man ikke allerede i forkant tvinges til å velge, for da vil man kanskje velge på bakgrunn av myter og illusjonen om at det er frøknene som jobber for barn og mennene for ungdom. Vil representanten Ljunggren og Arbeiderpartiet ta initiativ til å gjøre det første året mye mer felles, sånn at man ikke får valg på grunn av myter? Kanskje får vi da også større kjønnsbalanse i lærerstaben.