trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Skritt for skritt innfris kulturløftet og løftet i Soria Moria-erklæringen. Forslaget til kulturlov er en del av dette. Beskrivelsen av loven som enkel og generell yter ikke loven rettferdighet hva gjelder betydningen av den. Kultur og kulturbudsjettene har ofte blitt salderingsposter i trange offentlige budsjetter. Med loven løftes kulturfeltet fram som en viktig og sentral del av den offentlige politikken. Loven framhever det ansvaret offentlige myndigheter har for å legge forholdene til rette for et bredt spekter av kulturvirksomhet, slik at alle kan få muligheter til å delta i kulturaktiviteter og oppleve et mangfold av kulturuttrykk. Justisdepartementet har i sin høringsuttalelse pekt på hvilken praktisk og faktisk betydning loven vil kunne ha. Her heter det: «Selv om lovutkastet ikke innebærer rettigheter eller plikter for innbyggerne, vil ikke Justisdepartementet fraskrive det enhver rettslig betydning. Lovutkastet vil kunne tenkes å styrke den rettslige relevans av kulturelle verdier ved forvaltningens skjønnsutøving i forskjellige sammenhenger.» I forbindelse med høringen var det flere fra kulturlivet som etterlyste mer konkrete henvisninger til ressurser til kulturlivet, og flere mente at dette burde konkretiseres i lovteksten. Det er imidlertid et poeng at det ikke gjøres, men at det er det offentliges ansvar for kulturlivet som understrekes, og at konkretiseringen dreier seg om ulike tiltak og virkemidler som forvaltningsnivåene kan bruke for å oppfylle intensjonen i loven. Bevilgningsnivåene og de organisatoriske løsningene må derimot hele tiden være gjenstand for politiske drøftinger og prioriteringer. Å utforme en mekanisk lov kunne komme til å melde kulturen ut av den kontinuerlige politiske debatt og dermed svekke det en ønsker å oppnå med loven, nemlig å sikre kulturen som et viktig politikkområde og gjenstand for debatt, en debatt som ikke har som utgangspunkt at kulturen er en salderingspost, men at kulturen nettopp er et viktig ansvarsområde for fellesskapet og det offentlige. Lovforslaget tar også hensyn til at utformingen og gjennomføringen av kulturpolitikken ikke bare handler om forholdet mellom stat, fylkeskommune, kommune og kulturliv, men også om det forhold at utformingen og gjennomføringen av kulturpolitikken utfordres av internasjonale strømninger og avtaleverk. Lovforslaget kan også ses som en oppfølging av UNESCOs konvensjon fra 2005 om å verne og fremme et mangfold av kulturuttrykk. Et av hovedmålene med konvensjonen er å sikre den rett det enkelte land har til å utforme og gjennomføre en aktiv kultur- og mediepolitikk. En generell kulturlov må således også ta hensyn til denne internasjonale dimensjonen og medvirke til å sikre handlingsrom for en nasjonal kulturpolitikk. Med et slikt bakteppe er det ikke urimelig å ta opp spørsmålet om grunnlovfesting av kulturen. Det er verdt å registrere at det i høringsrunden har vært støtte til å gå videre med utredninger om dette. Her er det imidlertid behov for å gå nærmere inn i en rekke problemstillinger, og departementet har varslet at de vil komme tilbake til dette spørsmålet på et senere tidspunkt.
Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Til behandling foreligger Regjeringens forslag til lov om register for frivillig virksomhet, et frivillighetsregister. Forslaget er ett av mange forslag som kommer fra Regjeringen for å styrke virksomheten til de frivillige organisasjonene. I forrige uke behandlet Stortinget lov om registrering av innsamlinger, og til høsten kommer en egen stortingsmelding om frivillighetens kår i Norge. Komiteen understreker at frivillig arbeid først og fremst representerer en egenverdi. Men det er også slik at sektoren forvalter og omsetter store økonomiske verdier. De frivillige organisasjonene har lenge ønsket seg et register for frivillig virksomhet som et verktøy for å kunne forenkle det administrative arbeid som i dag legger beslag på store ressurser i organisasjonene. Hensikten med et register for frivillig virksomhet er således å bedre og forenkle samhandlingen mellom de frivillige organisasjonene og den offentlige forvaltning. Et slikt register kan spare både organisasjonene og det offentlige for unødvendig byråkrati og dobbeltarbeid, bl.a. i forbindelse med de offentlige tilskuddsordninger til frivillig virksomhet. Et slikt register vil også legge til rette for den offentlige politikken overfor frivillig sektor. Den systematiske informasjonen et slikt register vil kunne gi, vil også styrke legitimiteten til og kunnskapen om den frivillige sektor, og således synliggjøre den tredje sektor som et eget felt og betydningen av den. Komiteens flertall er oppmerksom på at oppretting av et register med frivillig registrering i seg selv ikke krever noen lovfesting. Vi har imidlertid lagt vekt på at de frivillige organisasjonene selv ønsker en slik lovfesting, og vi er glad for at Regjeringen følger opp dette ved å fremme egen lov. Det er bred verbal enighet i Stortinget om å styrke frivilligheten i Norge. Men når det kommer til de konkrete sakene og til iverksettelse av de enkelte tiltak, skilles våre veier. Dette er andre gangen på kort tid at opposisjonen foreslår å utsette saker som frivilligheten selv har etterspurt og vært opptatt av skulle realiseres – nå frivillighetsregisteret og for kort tid siden registrering av innsamlingsvirksomheten. Vi er glad for at Regjeringen skritt for skritt bedrer vilkårene for de frivillige organisasjonene, og vi ser fram til at vi om ikke lenge også skal få en egen frivillighetsmelding til behandling.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2007-06-12:
Vi hørte både SV og Kristelig Folkeparti si at dette er en lov som gir rettigheter. Kan statsråden bekrefte at dette er en rettighetslov – rettighet til hva da? Og så er det et spørsmål til: Vi har sett det i høringer, og vi har sett at kulturlivet der ute har enorme forventninger til denne kulturloven. Er statsråden overbevist om at han greier å innfri de forventningene han har skapt?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2007-06-12:
Jeg har lyst til å følge litt opp det som representanten Thommessen sa om lovpålagte oppgaver, for hver eneste dag i Kommune-Norge i dag brytes nemlig de lovpålagte oppgaver. Det står barn i barnevernskø som ikke får tilbud om institusjonsplasser fordi kommunene har for dårlig økonomi, og det finnes rusmisbrukere som ikke får det tilbudet de har rett til etter loven, fordi det er dårlig økonomi. Derfor følger jeg representanten Thommessens resonnement på dette, og det kan være veldig interessant å høre hva representanten Sande sier at han vil prioritere hvis han er nødt til det. Men det var ikke derfor jeg tok ordet. Jeg tok ordet fordi statsråden sa at «jammen følger det penger med» denne loven. Det er vel en sannhet med visse modifikasjoner. Det er riktig at det statlige budsjettet på kultur har økt. Det er også riktig at kommunenes budsjetter har økt, men det forplikter ikke i det hele tatt. De pengene som denne regjeringen har overført til kommunene, er jammen ikke øremerket kultur, og dermed blir det jo opp til den enkelte kommune å foreta de prioriteringer som de mener er riktige. Dermed blir det, som jeg har sagt tidligere, en innholdsløs lov så lenge den ikke forplikter. Så lenge man ikke kan ha noen sanksjoner, blir det bare en stor såpeboble. Den dagen kulturlivet forstår at dette ikke får noen konsekvenser for noe som helst, tror jeg denne såpeboblen vil briste, og det med et alvorlig brak.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-06-12:
Det ble nettopp sagt fra denne talerstol at vi har et blomstrende kulturliv her i landet. Det har vi, og det skal vi være glade for. Det kommer til å blomstre videre like frodig, og kanskje enda frodigere, uansett om vi får en kulturlov eller ikke. Så vidt jeg vet, finnes det ingen kommune og ikke noe fylke i dette land som ikke allerede romslig oppfyller det som vi opplever må være kulturlovens krav. Hvorvidt man i det lokale kulturlivet kommer til å få gode arbeidsvilkår framover, kommer fortsatt til å handle om lokale kulturpolitikeres prioriteringer og måten de stiller opp for det lokale kulturlivet på. Jeg tror altså ikke at denne loven får noen særlig betydning. Den fremstår som en symbollov, som slik sett sier noe om at kultur er viktig. Det er bra, men det henger nok noe bekymringsfullt ved dette, sett med Høyres øyne, fordi dette også kan utvikle seg til å bli brukt som en legitimering for en sterkere politisk styring. Altså: En kulturpolitikk som har et instrumentelt innhold, vil kunne dekke seg under et offentlig ansvar, og slik sett vil man kunne få en dreining av dette som vil være et stort skritt i feil retning. Loven er altså så tynn, som representanten Woldseth beskrev den, at den slik sett fremstår som harmløs. Høyre vil stemme imot den, og, for å si det slik, det er ikke så farlig om den blir vedtatt heller. Jeg tror ikke det spiller så veldig stor rolle. Det er til ettertanke at man kanskje fyller lovboken med den ene loven etter den andre som har et sterkere symbolsk innhold enn reelt innhold. Det tror jeg man skal tenke litt igjennom. Det er en måte å utøve politikk på som over tid vil være uheldig fordi det uthuler lovverkets innhold. Vi kommer, som sagt, til å stemme imot loven. Den blir antakelig vedtatt, og så får vi se rundt om i kommunene og i fylkene om dette får en positiv betydning. Gjør det det, er det jo hyggelig. Gjør det ikke det, vil det ikke overraske. Jeg tror jeg for egen del heller vil stole på Høyres lokalpolitikere og regionalpolitikere, og i og for seg også på oss som sitter i denne sal, i forhold til å skape gode rammebetingelser for kulturlivet fremover, og å ha en offensiv kulturpolitikk som kan gjøre at vi fortsatt har et blomstrende og rikt kulturliv og en god vekst i kulturlivet i vårt land.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-06-12:
Jeg lurer på om statsråden kan gi meg et eksempel på en kommune eller en fylkeskommune som ikke oppfyller kulturlovens krav. Er det noe sted han ser at kulturlivet kan komme til å melde sine krav og forventninger til kommunen, og slik sett ha noe å hente? Er det noen kommune som i dag ikke legger til rette for organisasjonene sine, slik at de faller utenfor kulturloven? På hvilke punkter mener statsråden at det i så fall er?
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-06-12:
I min tid som kommunestyrerepresentant i arbeiderpartistyrte Lillehammer, i en tid med arbeiderpartiregjering, hadde vi tøffe tak og måtte kutte i kommuneøkonomien. Det gikk litt ut over kultur, men det gikk jammen meg ut over andre ting også. Jeg har merket meg at det er i trange tider dette skal få betydning. Det var senterpartirepresentanten inne på, og det var statsråden inne på. Ja, vel, så mye tro har man altså på det lokale selvstyret at man ikke i trange tider skal kunne stole på at kultur også er en del av lokale politikeres prioritering. Det overrasker meg ikke så mye når det gjelder Arbeiderpartiet, men det overrasker meg mye når det gjelder Senterpartiet, at man altså ikke har denne tilliten til lokale politikere. Det som også overrasket meg i forhold til Senterpartiets innlegg, var vektleggingen på norsk kultur, og at dette særlig skulle bety noe for norsk kultur. Ja, vel, nå er vi allerede inne på det instrumentelle grep. Er det altså slik at Senterpartiet mener at kultur fra andre land, enten den kommer hit på den ene eller andre måten, ikke skal være en del av det kulturbildet som skal beskyttes gjennom denne kulturloven? Når man lokalt skal ta stilling til noe, skal man altså begynne å sortere på norsk eller ikke norsk. Det synes jeg var et meget oppsiktsvekkende innlegg som jeg gjerne skulle få utdypet litt nærmere.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-06-12:
Det kunne vært interessant å høre hvordan representanten Sande tenker seg at prioriteringen skal skje når alt er lovpålagt. Hvis alle ting blir lovpålagt, blir det nullstilt igjen. Når man snakker om lovpålagte oppgaver, er jo det spesifiserte, nøye regulerte oppgaver som beskriver hvordan ting skal utføres på et ganske detaljert nivå når vi snakker om helse, skole og slike ting. Her har vi jo en floskel av en lov som ikke kommer til å bidra med noen ting. Tror virkelig representanten Sande, hvis han ser for seg at han sitter i kommunestyret hjemme der han kommer fra, og må velge mellom en lovpålagt, detaljert styrt skoleoppgave og en helseoppgave opp mot en kulturoppgave, at det da er lovens bokstav som gjør at han vil prioritere på den ene eller andre måten? Jeg tror det er den politiske viljen. Hvis vi ikke stoler på den, har vi et stort problem.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-06-12:
Høyre er opptatt av å bedre rammebetingelsene for frivilligheten i Norge. For oss er frivilligheten en viktig del av det sivile samfunn, og det er en sentral verdi at frivillighetens arbeid kan utvikle seg uavhengig av offentlige føringer. Bedring av frivillighetens muligheter må derfor gjøres i generelle overordnede grep. Dette kan eksempelvis dreie seg om enklere mulighet for å få organisasjonsnummer, avgiftsordninger, rapporteringsrutiner og andre saker av formell karakter. I denne sammenheng kan et frivillighetsregister bli et viktig og godt redskap. Får vi et slikt register til å fungere etter intensjonene, ligger det gode muligheter til å frigjøre tid fra administrativt arbeid til formålsrettet aktivitet. Høyre støtter altså i utgangspunktet opprettelsen av et frivillighetsregister. Imidlertid er det av avgjørende viktighet at et slikt initiativ blir vellykket og samler bred oppslutning fra et tidlig stadium. Hvis dette får en lurvete start, vil man fort miste tilliten i de frivillige organisasjonene. Vi har svært mange av dem – jeg tror det er et anslag på 120 000. Hvis vi ikke får en majoritet med, vil ikke dette komme til å fungere. Det er i denne sammenheng til bekymring at det allerede nå signaliseres f.eks. fra Barne- og likestillingsdepartementet at de når det gjelder innrapportering av kunnskap, ikke kommer til å bruke dette fullt ut, men at rapportering må skje som før. Det er også uklarheter for Kirkens aktiviteter, som Høyre reagerer på. Jeg merket meg representanten Sandes punkt om dette, og det høres i og for seg lovende ut, men fortsatt fremstår det som uklart for oss. Høyre mener også det blir bakvendt at vi behandler flere sentrale saker på frivillighetsområdet før frivillighetsmeldingen er fremlagt. Vi har den forventning til frivillighetsmeldingen at den vil gi oss et utgangspunkt for å ta noen helhetlige grep – eksempelvis en diskusjon om hvordan vi finner et system som ivaretar både store og små organisasjoner på en tilfredsstillende måte. Denne drøftingen blir marginal både i debatten om loven om innsamlingsaksjoner og nå i diskusjonen om frivillighetsregisteret. Dette, sett i sammenheng med klare svakheter i forhold til hvordan de fremlagte løsningene faktisk vil virke for små organisasjoner, gjør at Høyre støtter forslaget om å utsette saken til frivillighetsmeldingen blir fremlagt.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-06-12:
Hva galt har frivilligheten gjort opposisjonen, spør statsråden. Jeg må heller spørre: Hva galt har de frivillige gjort Regjeringen for å fortjene den type behandling som vi har sett gjennom det siste året? Her har man altså i lang tid signalisert en frivillighetsmelding som skal være utgangspunkt for en helhetlig behandling i et ellers komplisert felt. Det er store forskjeller på hvilke interesser som er representert. Det er store forskjeller på store og små organisasjoner. Og hva er det vi ser? Vi ser at det fremmes sak etter sak, og i særdeleshet de små organisasjonene har av naturlige årsaker mindre mulighet til å fremme sine interesser og synliggjøre det de står for. Sånn sett spiller Regjeringen på lag med sterke maktstrukturer innenfor frivilligheten, som jeg tror man skal være forsiktig med å tro representerer en helhet. Så er det også slik at Regjeringen faktisk er regjering og sånn sett sitter på en rekke av de forutsetningene Stortinget skal ha for å behandle saker, det være seg de konkrete saker vi snakker om nå, eller når Regjeringen snakker om at etter at man vel har fått hjemmelen på plass, skal man bruke Kulturløftet eller kulturpenger for å lappe på det hele og få det til å se ordentlig ut. Ja, det er selvfølgelig sikkert fint, men det er altså ikke en forutsetning Stortinget er kjent med. Vi vet ikke hvordan Regjeringen tenker fremover i forhold til budsjettene. Vi må ta utgangspunkt i hjemlene slik de foreligger, og på bakgrunn av de utredningene som er gjort. Jeg synes det utvises en betydelig arroganse fra Regjeringens side når statsråden går ut med den type sigarføring som vi nå nettopp har fått et eksempel på. Her ser vi at man kjører et løp hvor man tar stilling til de absolutt viktigste sakene, jeg vil si at frivillighetsregisteret er en av de aller viktigste sakene på frivillighetsområdet. Nå vet vi fortsatt ikke om det er ytterligere og enda viktigere saker som man kommer med i meldingen, men i alle fall, her kjører man et løp hvor man fortrinnsvis har lyttet til de sterke, til de store, mens de små gir uttrykk for bekymring. Allikevel kjører man dette igjennom uten at man vil se helheten. Det er arroganse ikke bare overfor opposisjonen, det er også arroganse overfor titalls tusener av frivillige organisasjoner som ikke er lyttet til, og som ikke har hatt muligheter til å spille inn sine standpunkter. Vi har ingen solid dekning i proposisjonen, vil jeg si, for å føle oss trygge på at dette vil slå ut på en gunstig måte.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-06-12:
Det later til at statsråden ikke ser hvorfor det er så viktig å få denne meldingen i forhold til registeret. Det er slik at vi har en forventning til den meldingen som kommer. Vi har en forventning til at den meldingen faktisk skal bidra med en rekke innspill til hvordan både frivillighetsregisteret, innsamlingsaksjonsbestemmelsene og en rekke andre bestemmelser skal fungere i forhold til de små organisasjonene, og de store for den saks skyld – hele feltet. Det får vi altså ikke vite, og det betyr at da mangler vi en av de viktige bunnplankene i forhold til hvordan dette skal håndteres. Så skryter statsråden av sine mange penger til kultur. Da vil jeg få lov til å minne om at Høyre har hver eneste krone. I tillegg omdisponerte vi midler fra pressestøtten over til den øvrige delen av kulturbudsjettet, noe som gjorde at vi hadde mer penger enn statsråden til en del av de områdene som her er nevnt.
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-06-12:
Senterpartiet helsar velkomen ei lov om offentlege styresmakter sitt ansvar for kulturverksemd. Kultur er i brei forstand med på gje liva våre innhald. Musikk, film, biletkunst, frivillig arbeid og idrett er eksempel på aktivitetar som skjer rundt om i landet, og som dagleg gjer oss til publikum – eller andre til utøvarar av kulturell aktivitet. Gjennom språket vårt kommuniserer vi, men vi utøver òg kultur. Språk er kultur. Kultur er altså ikkje berre viktig for oss som enkeltmenneske, men òg for fellesskapen mellom menneska. Ja, vi kan seie at vi byggjer fellesskapen vår på kultur. Det er nesten umogleg å sjå føre seg kvardagen vår utan innslag av ei eller anna form for kultur. Det er altså all grunn til å gje kultur både merksemd og vern i lovs form. Samtidig er det viktig å hugse at kulturen stadig er i endring. Kulturen finn stadig nye uttrykk og former, og slik skal det vere. Senterpartiet er særs nøgd med at vi i dag vedtek ei generell kulturlov, ikkje berre fordi Senterpartiet har ein sunn skepsis til detaljar frå staten på område som andre forvaltingsnivå er sette til å forvalte – ikkje fyrst og fremst derfor, men fyrst og fremst fordi kulturen må vere fri, fri til nettopp å finne nye former, nye uttrykk og nye satsingar. Hadde vi t.d. laga ei detaljert lov på 1990-talet, hadde det vore vanskelegare å gjere det lyftet som Den kulturelle skulesekken representerer, fordi det offentlege hadde fokusert meir på dei oppgåvene og dei områda som var lovpålagde. Ei detaljert kulturlov hadde med andre ord hatt ein sementerande effekt på kulturen. Senterpartiet har tillit til det arbeidet kommunane gjer på kulturområdet. Kommunane er det forvaltingsnivået som i dag brukar størst del av budsjettet sitt på kultur. Etter at den noverande regjeringa tiltredde, har kommunane nytta endå meir på kultur. Det gjer dei heilt utan å vere pålagde noka kulturlov. Når vi likevel ser at det kan vere behov for ei kulturlov, er det for å gje kulturen status i dei tider då kommunane har anstrengd økonomi og dei må vurdere kulturen opp mot andre lovpålagde oppgåver. Under den førre regjeringa opplevde ein i mange kommunar ein nedgang i løyvingane til kultur. Sjølv om den raud-grøne regjeringa har større ambisjonar enn den førre i kommuneøkonomien, veit vi jo aldri kva framtida kan bringe av regjeringar. Lova er òg med på å gje norsk kultur eit vern mot dei kulturstraumane som kjem gjennom auka globalisering. Det er mogleg å la seg begeistre av kulturelt mangfald, samtidig som ein tek det ansvaret vi har for eigen kultur, på alvor. Det bidreg vi til i dag.
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-06-12:
Representanten Thommessen veit svært godt at dette ikkje handlar om manglande tillit til lokalpolitikarar. Det handlar om dei erfaringane vi tileigna oss gjennom den førre perioden her i Stortinget, der ein hadde ei anna regjering som ikkje gav fleirtalet av kommunane noko anna val enn å kutte, ikkje berre på kultur, men også på dei lovpålagde oppgåvene. Derfor meiner vi i Senterpartiet at det er rimeleg at kulturen òg blir ei form for lovpålagd oppgåve, og får den same statusen som dei andre områda dersom kommunane skulle komme i ein slik situasjon igjen. Når eg snakka om norsk kultur, var mitt utgangspunkt for det dei kulturutrykka og dei kulturformene som kjem til overflata her i landet, kontra dei vi opplever gjennom media, og som har sitt utspring i andre land. Eg sa ikkje noko negativt om kulturuttrykk som kjem frå andre land. Tvert om meiner eg det er viktig å ta vare på det kulturelle mangfaldet, svært viktig, både globalt og nasjonalt, men at vi har eit spesielt ansvar for å leggje til rette for at norsk kultur blir teken vare på – norsk tradisjonell kultur og dei kulturelle uttrykka som har sitt utspring her i landet.
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-06-12:
Det som avgjer kva som blir utført av oppgåver og tenester i ein kommune, kultur eller andre ting, er kommunen sin økonomi. Det kan vere så mykje politisk vilje som helst, men dersom det ikkje er midlar, blir det kutta, same kva. Det opplevde altså fleirtalet av kommunene i førre periode, ikkje berre på kulturområdet, men òg på viktige område som eldreomsorg og skule. Det var altså i ein periode då Høgre inngjekk i regjeringa og Framstegspartiet inngjekk i det parlamentariske grunnlaget for regjeringa, i alle fall som støtteparti i tre av fire budsjett. Til representanten Woldseth er svaret enkelt: Eg meiner ikkje det er riktig, eg. Blir det opp til meg og Senterpartiet, så slepp kommunepolitikarane å måtte kutte i eit tenestetilbod som innbyggjarane fortener, anten det er på kultur, omsorg eller helse, nettopp fordi vi vil føre ein annan politikk når det gjeld kommuneøkonomi, enn det den førre regjeringa gjorde.
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-06-12:
Det er ikkje for å forlengje debatten, men når det kjem feil påstandar i den grad som det gjer her, føler eg at det er riktig å ta ordet og klarere ut ein del spørsmål som er stilte. For det fyrste: Framstegspartiet seier at regjeringspartia har innrømt at det er feil og manglar i den proposisjonen som er lagd fram. Det er ingen feil og manglar i den proposisjonen som er lagd fram. Så seier representanten Trine Skei Grande at frivilligregisteret ikkje er for dei små organisasjonane. Det er feil. Frivilligregisteret er for dei små organisasjonane, og vi skal utforme frivilligregisteret slik at det tek opp i seg heile breidda av frivilligheita. Så seier representanten Trine Skei Grande vidare at det vil ikkje føre til mindre byråkrati. Då må det vere eit syn som ho kjem opp hit og argumenterer for. Påstanden vår er at dette vil føre til mindre byråkrati. Viss det var riktig at dette var eit register berre for dei store organisasjonane, noko som ville føre til meir byråkrati, kvifor står ikkje då heile det frivillige Noreg på døra og ber oss utsetje forslaget, avvise registeret, vere einige med organisasjonane? Det var ein slik reaksjon ein burde vente då. Men det er ein reaksjon som ikkje er komen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-06-12:
Jeg er i utgangspunktet ikke kritisk til symbollover. Jeg syns gjerne vi kan symbolisere mye av det som er viktig her i salen, men jeg syns også det er fint hvis lover kan vitne om arbeidsevne og generell vilje til å få gjort noe. Jeg tror at det på landsmøtene har vært en lang debatt i de aller fleste partiene – fram og tilbake om kulturlov. Noe av det man lærer seg som voksen, er å skjule sin skuffelse når man av og til åpner pakker som ikke er akkurat slik som man tror. Da jeg fikk se utkastet til kulturlov, må jeg innrømme at jeg følte meg litt som om jeg var fem år igjen. Den skuffelsen var vanskelig å skjule. Det Venstre trodde vi skulle få til da vi vedtok dette, var både å sikre de lovpålagte oppgavene, sikre de statlige forpliktelsene og samle og forenkle alle de lovene som vi har på kulturfeltet i dag. Hvis vi hadde laget en kulturlov som omfattet biblioteker, arkiver, museer, kulturskoler og andre viktige samfunnsinstitusjoner innen kultur, kunne det ha blitt en veldig spennende kulturlov, som lokale og sentrale kulturpolitikere hadde følt var et rammeverk de hadde stor mulighet til å sjonglere innenfor, men også et rammeverk som sikret dem i kampen mot andre. Men det valgte altså ikke Regjeringa å gjøre. Regjeringa valgte å lage en liten pakke som sier noe om de gode målsettingene, og gjør ikke den store jobben det faktisk hadde vært å lage en slik større lov. Ett av de områdene der vi i dag ligger litt etter på lovsiden når det gjelder kultur, er museumsområdet. Jeg lurer kanskje på om statsråden i sitt innlegg kan svare på hvorvidt han har vurdert om vi trenger en museumslov i framtida, eller om statsråden mener at hele museumsfeltet er dekket innenfor det lovverket vi har i dag. Om vi ser på alle de utfordringer vi har når det gjelder arkiver og andre museumsfelt, skjønner vi at utfordringene er ganske store. Vi i Venstre hadde også ønsket at det hadde vært sagt noe mer om kulturens egenverdi med hensyn til det å delta, det å oppleve, det å skape, men også om frivillighet og den forpliktelse et samfunn har til å ha en elite innenfor de ulike kulturfeltene. For det er fellesskapets ansvar å sørge for at man ikke bare har bredden, men også å sørge for at man har en elite innenfor kulturfeltet, en elite som kan være drivkraft, som kan være utfordrer, og som kan være med på å påvirke. Venstre ser ingen grunn til å stemme imot loven slik som den er. Vi kan som sagt også være for symbollover. Vi har også fremmet et annet forslag, som jeg gjerne vil ta opp, som går på at egentlig burde man ha jobbet videre med det som ligger her i dag, for å ha fått til en felles lov innenfor kulturfeltet, en lov som kunne ha samlet de utfordringene vi har i dag. Det virker som om Regjeringa nå har haket av på «to do»-listen sin, uten å sørge for at de i det hele tatt fikk noe særlig mye å gjøre.
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-06-12:
Jeg vil benytte sjansen til å gjenta det spørsmålet jeg hadde i innlegget mitt om en museumslov. Dette er et av de områdene der lovgivningen i dag ligger litt etter sammenliknet med land vi ønsker å sammenlikne oss med på kultur. Har statsråden noen vurdering av det? Er dette noe han jobber med, eller synes han det er unødvendig?
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-06-12:
Opposisjonspartiene har fremmet et Dokument nr. 8-forslag i dette storting der vi bad om å få en egen frivillighetsmelding. Da sa statsråden at dette var å slå inn åpne dører, for dette skulle jo komme til våren. Nå er det sommervarmt ute, og vi har ikke sett noen melding. Representanten Sande sier at den skal komme i løpet av sommeren. Statsråden brukte ordene «som Regjeringen har varslet». Vi blir nektet behandling av vårt Dokument nr. 8-forslag i komiteen, sjøl om vi har tatt oss tid til å lage det. Når kommer meldinga?
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-06-12:
Jeg har fortsatt lyst til å gjenta spørsmålet om når den meldinga kommer, men jeg har også lyst til å supplere: 5 000 lokallag innen musikk- og teaterverdenen stod bak en uttalelse på vår høring: «Vi er av den formening at det er knyttet sterk usikkerhet til om dette registeret slik det er foreslått blir tilgjengelig for små lag og grupper.» Opposisjonen ble faktisk ganske bekymret da det ble framlagt, og vi mener at da bør dette jobbes mer med. Bekymrer det i det hele tatt ikke statsråden at 5 000 lokallag innen musikk- og teaterverdenen sier at dette kan de ikke bruke?
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-06-12:
For det første vil jeg bare slå fast at nå har statsråden sagt at Kirken er en del av det offentlige. Det betyr at neste gang jeg baker kake gratis til kirkekaffen en lørdag, er det gratisinnsats for erkebiskopen for at han skal få lov til å styre den statlige kirken. At vi ikke har tatt oss tid til å jobbe med frivillighet, er en ganske underlig påstand, i hvert fall sett i forhold til at jeg ikke har påpekt feil og mangler ved proposisjonen. Men det er helt tydelig at statsråden umulig kan ha lest sin egen proposisjon. Det som står der fra Barne og likestillingsdepartementet, er at dette kommer til å føre til mer byråkrati, mer rapportering og dobbel rapportering for alle frivillige barne- og ungdomsorganisasjoner. Det er etter mitt minne 15 000 lokale lag. Jeg vet ikke helt hvem som kjører et løp, men det er klart at for det første har verken denne statsråden eller regjeringa generelt noen god tradisjon for å innrømme feil de har gjort i jobben, slik at de faktisk kan rette dem opp ved behandlinga i Stortinget. De sier her at det er påvist at Regjeringas forslag når det gjelder pris, ikke er noen lur løsning, men at det skal de ha en dialog om. Det er ikke en god nok forsikring for meg for å kunne gi dem den myndigheten i dag. Det hadde også vært en fordel om de hadde en dialog innad i Regjeringa. Det at man ikke har orket å gjøre den jobben med samordning mellom et slikt frivillighetsregister og Barne- og likestillingsdepartementet, mener jeg er en så stor svakhet som angår så mange at jeg faktisk ikke er villig til å gi Regjeringa det handlingsrommet det er å skulle utvikle dette, så lenge de ikke mener at jobben med samordning er viktig og burde ha vært gjort på forhånd. Det er en tone overfor opposisjonen her som framkaller at presidenten får en litt mer stri jobb med å legge ned karakteristikker enn andre. Det får noen hver legge seg på minnet. Men her har man lagt fram et forslag der det pekes på en rekke feil fra en rekke høringsinstanser, der man ikke er villig til å endre på noen av de tingene man har gjort feil, men likevel skal avkreve alle en blankofullmakt for å lage noe som vi ikke har en forsikring for at vi kommer til å komme i mål med. Vi ville gjerne ha behandlet dette sammen med en frivillighetsmelding. Det har vært vårt store mål å få lov til å diskutere alt i en helhet. Det at Regjeringa har somlet et år med frivillighetsmeldinga, kan umulig være vår feil. Det må være slik at det er Regjeringas ansvar at Regjeringa har somlet med ei melding som gjør at dette frivillighetsregisteret ikke kommer så fort i gang som det skulle ha gjort.
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-06-12:
Grunnen til at det er viktig å ha en frivillighetsmelding nå, er nettopp at det har skjedd så mange endringer innen frivillighet, også vår regjerings periode. Veldig mange forutsetninger er endret, og det har skjedd veldig mange ting i forhold til mange grep som gjør at det er på tide at noen setter seg ned og ser helheten. Det er derfor det er behov for en frivillighetsmelding. Ellers kunne jeg ha kommentert mye når det gjaldt statsrådens forhold til tall. Det likner nesten på VGs utregninger av tobakkspriser, og det er i hvert fall en lemfeldig holdning til det. Men grunnen til at noen av oss er kritiske til den modellen som statsråden har lagt seg på, er nettopp at vi ønsker en frivillighetspolitikk som nedkjemper byråkrati, som fører til forenkling, som fører til fokusering på det frivillige arbeidet som hver enkelt gjør. Vi vil gjerne kjempe for de små organisasjonene. Vi tror de store klarer seg godt i denne kampen, men frivillighetsregisteret var først og fremst for de små organisasjonene. Det er ikke Regjeringa så opptatt av. Vi vil gjerne være konstruktive i debatt. Vi vil gjerne påpeke hvordan ting skal bli gjort bedre, men Regjeringa er stort sett bare opptatt av å få sitt mandat og ikke av utvikling for å bli bedre.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
For det første er vel begrepet rettighetslov i juridisk forstand kanskje noe som er knyttet til individuelle rettigheter. Jeg vil nok ikke anbefale representanten Woldseth eller andre – når kulturloven har trådt i kraft – at man går til politianmeldelse etter en dårlig teaterforestilling. Det ville i så fall gi ordet teateranmeldelse en helt annen betydning enn det det hittil har hatt. Men derimot gir det innbyggerne i en kommune den rettigheten at de lokale myndighetene har en forpliktelse til å føre en kulturpolitikk som er i tråd med denne loven – altså legge til rette for et bredt spekter av kulturtilbud og kulturaktiviteter i kommunen. Slik sett innebærer den en forpliktelse for myndighetene. Men det er vi som politikere sentralt og lokalt som må sørge for at denne loven blir innfridd, og slik sett legger den føringer for det tilbudet innbyggerne i Norge skal få når det gjelder kulturtilbud.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Det er mange kommuner der det kunne vært fristende å gå i detalj og kommentere kulturpolitikken, men det er slik i Norge at kulturpolitikken også skal bestemmes lokalt, av lokale velgere i valget som nå kommer til høsten, og av dem som blir valgt til kommunestyret. Jeg er ikke spesielt lykkelig over at høyrestyrte og fremskrittspartistyrte Oslo, f.eks., øker prisene i kulturskolen kraftig og har mange tusen på venteliste, og ikke satser nok på en del områder, men jeg har ikke tenkt å gå gjennom de satsingene og vurdere dem opp mot kulturloven. Det blir politikerne og innbyggerne i Oslo og andre kommuner som må gjennomføre dette. Men vi vet at særlig i de periodene hvor kommuneøkonomien er trang, brukes argumentet om at lovpålagte oppgaver må gå foran. Her har altså kulturen et redskap til ikke å bli skviset i kampen mot andre viktige formål når knappe ressurser, eventuelt en gang i framtiden, skal fordeles. Forhåpentligvis sitter vi såpass lenge at kommunene fortsatt har rikelig økonomi.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Vi har ikke noen umiddelbare planer om en museumslov. Som representanten Skei Grande vet, har det nå vært gjennomført en stor reform innenfor museumssektoren, med mange store sammenslåinger. Det har i stor grad vært en kvantitetsreform, ved at målet har vært å redusere antall enheter, få styrket fagmiljøene, og da også øke bevilgningene og følge en opptrappingsplan som vi nå er i ferd med å gjennomføre. Jeg ser for meg at når den er fullført, som vi håper kanskje er en realitet allerede til neste år, må vi ha en kvalitetsgjennomgang, slik at vi sørger for at den reformen får et kvalitativt innhold. Spørsmålet om en museumslov kan være aktuelt å diskutere i den sammenheng, men vi har ingen umiddelbare planer om dette pr. i dag.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Dette viser hva slags opposisjonspolitikk vi har på frivillighetsområdet. Det eneste opposisjonen har å bidra med, er å fremme et Dokument nr. 8-forslag, slik at Stortinget kan vedta at det skal fremmes en melding som Regjeringen har varslet at den kommer med. Hvis det er det man har å bidra med, foreslår jeg at man tar et møte med FriNor, som organiserer 125 organisasjoner, leser plattformen deres for ulike saker som er viktige for frivilligheten – der vil man finne frivillighetsregisteret, og der vil man finne veldig mange andre saker – og heller fremme eventuelle forslag ut fra det. Frivillighetsmeldingen er like om hjørnet, og jeg vil forsikre representanten Skei Grande om at den kommer til å inneholde svært mye godt nytt for frivilligheten. Så var det én ting jeg glemte, og det gjelder Kirken. Skei Grande var også fryktelig opptatt av at Kirken ikke fikk lov til å være med i frivillighetsregisteret, ikke fikk lov til å være en del av frivilligheten i Norge. Kirkelige aktiviteter er selvsagt en stor del av frivillig aktivitet i Norge, som aktiviteter innenfor andre religiøse trossamfunn og livssynsamfunn, men som frivillig aktivitet kan de bare registrere seg hvis det er et kor eller en aktivitet som er et eget subjekt. Men Kirken som sådan er en del av det offentlige Norge og kan sånn sett ikke regnes inn i et frivillighetsregister.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Nå hørte ikke jeg noe i sitatet til Trine Skei Grande som underbygger det hun la til på slutten, at dette registeret kan de ikke bruke. De uttrykte, ifølge Skei Grande, en bekymring for at det ikke ble lagt godt nok til rette for små organisasjoner. Da får vi ta en dialog og legge til rette for små organisasjoner. Men jeg lurer på: Var det sånn at disse små organisasjonene som Skei Grande viser til, anbefalte å si nei til en lovhjemmel for å etablere et frivillighetsregister? Det kunne det vært interessant å få utdypet her. Jeg vet ikke om Skei Grande vil finne noen, nesten, i frivilligheten som støtter det synet opposisjonen har, at Odelstinget skal si nei til å vedta den loven som faktisk vil legge grunnlaget for det. Og det er jo ikke sånn at organisasjonene, særlig de små, i dag, etter Bondevik-regjeringens fire år, opplever at det er enkelt og ubyråkratisk å forholde seg til offentlige instanser. Det er ikke sånn at Enhetsregisteret i dag er veldig godt tilrettelagt for små organisasjoner. Det nye frivillighetsregisteret vil bli en kraftig forbedring. Det burde vært gjort for lenge siden. Nå gjennomføres det.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Svaret på det siste er ja, det blir i løpet av denne stortingssesjonen. Meldingen kommer i løpet av det som etter Stortingets begreper er vårhalvåret. Så får vi prise oss lykkelig over at ikke frivillighetsmeldingen ble lagt fram i vår, for representanten Ulf Erik Knudsen har jo ikke tid til å behandle ferdig de sakene som allerede ligger i komiteen. Flere store og viktige saker blir skjøvet ut til høsten, fordi man har så altfor mye å gjøre i kulturkomiteen. Det er mulig at Knudsen har andre ting å gjøre rundt omkring enn å være til stede ved behandlingene her og få sakene unna. Jeg har registrert at han har vært veldig opptatt av å få mange saker. Nå har han så mange saker at han ikke klarer å svelge dem unna. Men det er greit, det, vi får ta det til etterretning. Vi får mange andre interessante debatter utover høsten. En av dem kommer til å bli om frivillighetsmeldingen. Der kommer det mye godt nytt for frivilligheten.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Jeg har svært vanskelig for å følge opposisjonen i denne saken. Det er et bredt flertall, et nærmest unisont Frivillighets-Norge, som ønsker at dette frivillighetsregisteret kommer på plass så raskt som mulig, slik at det blir lettere for dem å forholde seg til offentlige myndigheter. De har vært i tett dialog med departementet for å utforme hvordan dette registeret skal organiseres, og vil også samarbeide tett med oss når vi får det på plass. Vi skal bruke offentlige penger for å sørge for at det blir billigst mulig for de frivillige organisasjonene, og gjennom vedtaket i Odelstinget i dag kan vi ha dette frivillighetsregisteret på plass raskt. Skulle vi ventet til etter at stortingsmeldingen var behandlet av Stortinget, snakker vi altså om juletider før dette ville ha vært gjennomført. Det er nesten ingen, tror jeg, i Frivillighets-Norge som er enig med opposisjonen i denne saken. På akkurat samme måte var det da vi for noen dager siden behandlet innsamlingskontrollen. Frivilligheten ønsket seg et enkelt, ubyråkratisk system for å gi en garanti til alle glade givere i Norge for at de innsamlingene de møter, er trygge, at pengene går til formålet, og at de ikke blir lurt. Det er jo hele fundamentet for å opprettholde givergleden. Så må jeg bare gjenta alle de andre tingene som partiet til representanten Olemic Thommessen har stått for i forhold til norsk frivillighet de siste årene: nei til Kulturløftet, med stor satsing på frivillighetenstore kutt i statsbudsjettets bevilgninger til Frifondstore kutt i statsbudsjettets bevilgninger til ulike kulturelle bygg rundt omkringnei til endring i tippenøkkelen, en endring som medfører 800 mill. kr mer til idrett og kulturog nå sist nei til den spillpolitikken som et nesten samlet storting tidligere stod bak, og som et bredt flertall i frivilligheten sier at de ønsker seg, og som de oppfatter som kontrakten mellom myndighetene og frivilligheten når automatoppryddingen gjennomgås. Alt dette som Høyre presenterer i sin politikk, sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti, er altså stikk i strid med det frivilligheten selv ønsker seg. Det er greit at man ikke er med på alle de frivillighetssatsingene som Regjeringen gjør og står for, men man kan da ikke stille seg i en posisjon hvor man helt systematisk, på punkt etter punkt, motarbeider den enorme dugnadsinnsatsen som gjøres av lag og organisasjoner rundt omkring i Norge. De fortjener vår hjelp og støtte, tilrettelegging og en kraftinnsats, ikke å bli motarbeidet av en samlet opposisjon.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Jeg kunne kanskje også tatt ordet til en åpenbar misforståelse, for representanten Knudsen sa at vi hadde innrømmet at det var feil i proposisjonen. La meg understreke at det er ingen feil eller mangler i proposisjonen. Vi har veldig tro på det opplegget vi har for frivillighetsregisteret. Vi har utarbeidet det i nært samarbeid med frivilligheten selv, og vi kommer også til å gjennomføre det i nært samarbeid med frivilligheten. Det virker nesten som om representanten Knudsen egentlig mener at vi burde ha etablert dette registeret først, og så kommet til Stortinget og fått godkjenning, men vi trenger altså en lovhjemmel for å gjøre det. Det er ikke kjepphøyt, men hvis det er frivillighetspolitikken representanten ønsker å karakterisere, finnes det mange gode synonymer. «Overlegen», «suveren», «enestående» er ord som kan brukes om den frivillighetssatsingen som gjøres nå, i hvert fall hvis man sammenligner det med den forrige regjeringen og det forrige stortingsflertallet. Nå skal ikke Ulf Erik Knudsen lastes for manglende innsats fra Bondevik-regjeringen, men det kunne f.eks. vært fullt mulig at Olemic Thommessen hadde fått med seg sitt parti den gang de satt i regjering i fire år, og lagt fram en frivillighetsmelding. Men jeg skjønner at man selvsagt har mye større forventninger nå når det faktisk gjennomføres et kulturløft og gjøres en innsats for frivilligheten. Jeg kan varsle: Vi kommer til å fortsette satsingen på Frifond. Vi kommer til å øke satsingen på frivillighetssentraler. Vi kommer til å gjennomføre den spillpolitikken som sikrer utrolig viktige inntekter for frivilligheten. Jeg registrerer at partiet Høyre nå mener at det skal overlates til hver enkelt kommune om de skal kompensere frivilligheten eller ikke når spillpolitikken settes i spill, for å si det slik. Vi kommer til å satse på kulturbygg, møteplasser. Vi kommer til å gjennomføre veldig mange av de tiltakene som frivilligheten ønsker seg, men vi vil allerede før vi får lagt fram denne meldingen, sørge for at et sterkt ønske, en «viktig» sak, som Olemic Thommessen til og med sa, nemlig frivillighetsregisteret, blir vedtatt i Odelstinget, og at vi kan gjennomføre det allerede i løpet av høsten. Det må jo bare være til glede også for opposisjonen, selv om det er den rød-grønne regjeringen som faktisk får det gjort.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Jeg trodde virkelig ikke det var nødvendig å opplyse fra Stortingets talerstol at Kirken i Norge er en del av staten. Vi har en statskirke som setter ned menighetsråd, og det er en del av styringsstrukturen for den statskirken. Men hvis et kor i en kirke organiserer seg med egne vedtekter og styre osv., kan man selvsagt bli en del av det frivillighetsregisteret. Det gjelder selvsagt bakeklubben til Trine Skei Grande også. Hvis hun har behov for å lage en bake kake-klubb med vedtekter og organisering, kan hun selvsagt melde seg inn i frivillighetsregisteret. Jeg vet ikke om jeg vil anbefale det, men det er fullt mulig dersom hun ønsker det. Jeg registrerer også at jeg hører altså ikke ett ord fra Skei Grande om hva opposisjonens frivillighetspolitikk er, bortsett fra at man mener at frivillighetsregisteret bør utsettes minst et halvt år. Man sier at man har somlet i et år med å lage en frivillighetsmelding. Vel, man klarte altså å sitte i fire år og somle uten at man klarte å få laget en frivillighetsmelding før man gikk fra borde. Det skulle vært artig å høre hva man er mest stolt over i løpet av denne fireårsperioden for frivilligheten, om det var at man ikke la fram noen frivillighetsmelding, om det var at man ikke fikk organisert et frivillighetsregister, om det var at man kjempet med nebb og klør mot den endringen i tippenøkkelen som sikret kultur og idrett 800 mill. kr, at man kuttet mange titalls millioner i Frifond, at man kuttet mange titalls millioner til kulturelle bygg, eller at man kjempet mot den kulturløftsatsingen som opposisjonen presenterte. Det er altså lov også for opposisjonen å innrømme at her kommer vi til kort, her gjør vi ingen ting, det måtte et regjeringsskifte til for å få en satsing på norsk frivillighet. Det er jo ikke oss imot. Vi er mer enn gjerne frivillighetsregjeringen, og vi er mer enn gjerne frivillighetens beste venn. Men det å ha en konstruktiv opposisjon som kan bidra med noe mer enn å si at sakene bør utsettes, er alltid en hjelp også for en regjering. Vi skal gjerne innrømme feil, men vi må nesten få lov å gjøre dem først.