Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2015-05-12:
Jeg vil takke interpellanten som tar opp dette – spesielt akkurat nå, vil jeg si, for nå har vi jo en sak i Stortinget som handler om finansieringen av universitets- og høyskolesektoren, og dermed passer det ganske bra. Nå er det sikkert flere enn meg som kommer til å komme med personlige anekdoter om museer, men jeg forsto først at universitetene hadde mange museer da jeg oppdaget at Baroniet Rosendal faktisk eies av Universitetet i Oslo. Det kom som en overraskelse på meg, men sånn er det altså. Det er mange museer, f.eks. vikingskipene, som universitetene har ansvar for, og det er et viktig ansvar de har. Dette handler jo om formidlingsrollen til universitetene – og den kostbare delen av det – for alle institusjonene har en viktig oppgave i det å formidle, selv om det som veldig ofte kommer fram i forskingsdebatter og forsknings- og utdanningsdebatter, er verdensledende forskning og publiseringspoeng. Men det er vel så viktig at forskerne våre bidrar til samfunnet og formidler forskningen. Det kan gjøres på enkelt vis ved å publisere på nettet, som koster svært lite, eller det kan gjøres på langt mer komplisert vis, selvfølgelig – å ivareta alle disse samlingene, alle disse byggene som er rundt omkring, og som krever mye vedlikehold og arbeid. Jeg tror alle er enige om at universitetene skal ha en finansiering på plass for å ivareta denne rollen på en god måte. Jeg har aldri opplevd at det er noen uenighet om det, eller at noen vil svekke den, heller ikke de andre institusjonene i sektoren. Det det handler om, er hvordan vi skal designe hele finansieringssystemet, som jeg opplever kanskje kom mest fram i slutten av innleggene til både interpellanten og statsråden. Vi i Arbeiderpartiet har kritisert regjeringen – og kommer nok også til å gjøre det i innstillingen – for at den finansieringsmodellen ikke er på plass når vi skal behandle stortingsmeldingen om struktur. Det står heller ikke mye om museum der. Det burde det absolutt gjort. Jeg frykter at dette kommer til å drukne i budsjettbehandlingen til høsten. Representanten Trine Skei Grande har et vesentlig poeng når hun sier at hun savner formidlingsrollen i finansieringssystemet. Samtidig har jeg også sans for statsrådens poeng om at vi ikke kan ha for mange indikatorer, for da slår det ene det andre i hjel. Likevel er utfordringene her så store at det er på sin plass at Stortinget dras mer med. Jeg forstår at statsråden har dialogmøte med universitetene om dette, og at det kan gå hardt for seg der. Det er godt mulig; jeg har ikke vært til stede. Men jeg vil jo mene at det som er vesentlig, er at Stortinget, nasjonalforsamlingen, får anledning til å drøfte det i stortingsdokumenter, og at vi får brukt tid på det. For det er såpass viktig for oss som nasjon, og også for universitetene, som er fornøyd med å ha denne oppgaven, men som sliter med den. Ikke minst har de mange gamle bygg som krever mye penger å vedlikeholde. Det er ikke dét de får klapp på skulderen for hos oss. Når vi skal snakke om hvor flinke forskere vi har, er det nobelpriser som blir nevnt, det er publiseringer, og det er verdensledende, det ene med det andre, eller det er antallet studenter som kommer ut – det er altså tellekanten som slår ut. Da er det mindre viktig at de har en rolle i Botanisk hage med å ta vare på gamle planter, eller det norske språk og en del slike elementer. Jeg er redd for at får vi et system som mest mulig ivaretar konkurranseelementet, trigger at vi skal være verdensledende på alle bauger og kanter, og at formidlingsrollen ikke får en plass i dette finansieringssystemet – heller ikke de oppgavene som er knyttet til å ta vare på samlinger og bygg og museer – ja, så vil jeg nok tro at det vil være rom for Trine Skei Grande, hvis hun fortsatt er på Stortinget i årene som kommer, eller for oss andre, til å ta dette opp på nytt fordi vi ikke har løst utfordringen. Museene kommer i en rolle hvor de lett blir skviset i andre oppgaver, og det kunne nok tenkes at vi skulle gjøre noe med finansieringsordningen likevel, selv om det finnes argumenter mot det. Jeg er i hvert fall av den oppfatning at dette bør drøftes i stortingsdokumenter, og jeg forventer at regjeringen lar oss få en anledning til det.