Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-01-17:
Takk til interpellanten for å ta opp et viktig tema. Norge er knyttet til Europa gjennom vår energiproduksjon. Vi er en energistormakt både relativt sett og i absolutte tall på mange områder. Vi er knyttet opp gjennom gassrør som eksporterer betydelige mengder gass, og vi er også koblet opp gjennom kraftlinjer og gjennom oljetankere. Dette er alt i alt et gode for nasjonen, noe Fremskrittspartiet støtter, og noe jeg oppfatter at vi er bredt enige om i denne sal. Vi eksporterer ti ganger mer energi enn det vi bruker jevnt over. Jeg ønsker at vi skal ta gode grep for å fortsette et godt og tett samarbeid med Europa for å være deres energileverandør. Det er viktig at vi utnytter den gassinfrastrukturen som vi har investert utallige milliarder kroner i, og som har lang levetid. Og det er viktig at Norge framhever gass som en del av framtidens energiform. Vi må ikke stille oss i en situasjon der norsk politikk gjør at gass framstår som mindre attraktiv, og at vi dermed ødelegger vår egen gullgruve. For det er slik vi kan oppfattes ute i verden, når vi tjener oss gode og rike på å produsere gass, men der det i norske selskap eid av staten nå nedlegges forbud mot å kunne investere i bruk av gass i utlandet, f.eks. forbudet Statkraft har fått mot å investere i flere gasskraftverk i Europa. Det er med på å ødelegge markedet for norsk gass i framtiden. Selv om det ikke nødvendigvis betyr de store inntektstapene for staten at Statkraft ikke får investere i gass, vil det bety veldig mye hvis Europa begynner å se seg om etter både andre energikilder og andre energibærere, og andre leverandører av gass. Det synes jeg vi skal ha i minne når vi i klimaets navn prøver å være verdens beste på hjemmebane. Konsekvensene kan være større enn vi aner. Men også på fornybar energi har vi en stor framtid. EU har også store planer. I Tyskland i dag er vind den energiformen som har størst installert kapasitet. Det betyr at når det blåser godt over hele Tyskland, produserer de mer vindkraft enn de produserer brunkull, kjernekraft eller gasskraft separat. Det betyr at de har et betydelig effektbehov når det ikke blåser. Det gir store utfordringer i energibalansen deres, men det gir også store utfordringer for hele EU-systemet, som skal satse stadig mer på vindkraft. Den utfordringen vil også Storbritannia få hvis de realiserer de store havvindmølleplanene de har. Det gir et godt potensial for norsk vannkraft, og det bør vi utnytte. AS Norge, for å bruke den betegnelsen, kan tjene gode penger på å selge vannkraft når prisen er høy, og forsyne seg selv med billig vind når den prisen er lav. Ved å bruke teknikken med pumpekraftverk kan vi fylle vannmagasinene. Vann er en av de beste måtene i dag å lage større mengder elektrisitet på. Derfor er tanken om og debatten rundt å være Europas batteri veldig god. Det tror jeg også vi er rimelig enige om i denne sal. Men jeg savner en mer grunnleggende debatt om hvordan dette skal gjennomføres i praksis. For vi vet også at det jobbes med å utvikle andre energiteknologier, heldigvis kan vi vel si – gasskraftverk som kan startes opp raskt, men som kan gjøre at verdien av gass opprettholdes, mens verdien av vannkraft ikke blir den store vi ser for oss, fordi at en, i mangel av at Norge gjør de nødvendige grepene raskt nok, heller bygger opp en armada av hurtigstartende gasskraftverk. Her er det veldig mange brikker som ikke er på plass. Vi skal ikke ta sorgene på forskudd, men det er noe vi må være oppmerksom på. Samtidig som vi skal debattere regelverk og hvordan vi skal få fram norske pumpekraftverk så raskt som mulig, må vi også ha norske forbrukere med i tankene. Sett ut fra Fremskrittspartiets perspektiv er vannkraft et gode norsk industri, norsk næringsliv og husholdningene skal nyte godt av. Jeg tror det er vanskelig å få politisk aksept, uavhengig av partifarge, hvis norske forbrukere ser at en her bruker norske naturressurser for å fylle statskassen og forsyne Europa med strøm, mens det er norske forbrukere som må betale prisen. Derfor må vi jobbe fram og få en aksept for at vi skal ha Europas batteri gjennom å ha akseptable kostnader på hjemmebane. Det betyr at mens vi bygger ut mer eksportkapasitet til utlandet, må vi også bygge ut mer produksjonskapasitet på hjemmebane. Vi må også se på hvordan vi kan stimulere vår leverandørindustri til å bli bedre til å levere teknologi og tjenester når Europa skal bygge ut andre fornybare ressurser, slik som havvindmøller. Der kan vi gjøre mye, men da er det viktig at vi hjelper dem med teknologiutvikling og ikke lar dem vente på at vi skal utvikle havvindmøller til …(presidenten klubber) (presidenten klubber)