trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2005-04-27:
Jeg er gjort kjent med at siden Longyearbyen Sykehus ble en organisatorisk del av Universitetssykehuset Nord-Norge HF, har det vært arbeidet med å finne en tilfredsstillende tilknytningsform for digitalt samarbeid mellom enhetene. Videre er jeg kjent med at den opprinnelige oppkoblingen via ISDN har vært uakseptabel for særlig Longyearbyen Sykehus. Jeg har stor forståelse for at personellet ønsker en tilknytning med større kapasitet enn dette. Jeg er også kjent med at det har vært mange diskusjoner over lang tid mellom Telenor og sykehuset for å finne en løsning. Det er Telenor Svalbard som har alle rettigheter for tilbud og leveranse når det gjelder Svalbard. Det er avtalefestet i avtale med fibereier at UNINETT-priser ikke kan benyttes til leveranse til sykehuset, noe som innebærer at netteier har ønsket ordinær markedspris. Med bakgrunn i at det handler om helsetjenester, og ut fra den sikkerheten som sykehuset representerer, har Telenor likevel funnet å kunne fravike kravet om markedspriser i dette tilfellet. Det er derfor nå blitt sendt tilbud der en kapasitet på 10 megabit tilbys til prisen av 2 megabit med en årskostnad på vel 600 000 kr. Tilbudet er sendt fra Telenor Svalbard til Longyearbyen Sykehus. Tilbudet vurderes fortsatt av sykehuset som for dårlig hva gjelder kapasitet. Den kapasiteten som Universitetssykehuset mener å ha behov for, nemlig 100 megabit pr. sekund, vil ha en årskostnad på 5 mill. kr, som er 25 pst. av samlet budsjett for driften av Longyearbyen Sykehus. UNN, Universitetssykehuset Nord-Norge, jobber nå sammen med andre for å få til en annen løsning, utenom det monopolet som Telenor Svalbard har. Det har for øvrig også vist seg svært vanskelig å få tilfredsstillende leveranse på andre produkter fra Telenor inntil en eventuell prisendring kommer på disse produktene. Jeg er enig med representanten Hansen i at det må være slik at ansatte ved Longyearbyen skal ha tilnærmet like muligheter som ansatte på fastlandet til å delta i internundervisning over nett, og også må kunne benytte digitale løsninger for å tilby gode og moderne helsetjenester til dem som bor eller oppholder seg på Svalbard. Det er forståelig og akseptabelt at det er noe dyrere å tilby tjenester til Svalbard enn til fastlandet. Imidlertid kan det synes som om Telenors prising av den aktuelle tjenesten er svært høy. Det er ikke rimelig at sykehuset, selv med konservative anslag på båndbreddebehov, kan ende opp med en årskostnad på ca. 2 mill. kr, eller 10 pst. av sitt samlede budsjett. Dette vil ha konsekvenser også for hvilke muligheter vi har for å kunne gi beboerne på Svalbard et moderne helsetilbud. Her har ikke bare helsetjenesten, men også Telenor et samfunnsansvar. Tiden fra spørsmålet ble stilt har ikke gjort det mulig i detalj å gå igjennom alle de ulike sidene i en sak som er meget kompleks, også reguleringsmessig – som en følge av den særlige situasjonen som Svalbard er i. Jeg vil imidlertid følge opp dette videre overfor min kollega som er involvert i det, og ikke minst overfor Helse Nord og Telenor.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2005-04-27:
Ja, det vil jeg definitivt gjøre. Jeg må være ærlig og si at da jeg så dette spørsmålet, stusset jeg litt. Jeg kjenner forhistorien til selve kabelen meget godt. Det var jeg som hadde ansvaret for forhandlingene med amerikanerne den gangen vi la denne kabelen, og jeg forutsatte – i mine tanker i hvert fall – at kanskje noe av det viktigste ved siden av forskningsbiten var nettopp sykehuset. Jeg kan si til representanten Hansen at jeg egenhendig har prøvd i formiddag å ta kontakt med Telenor for å finne ut hva dette egentlig er for noe. Jeg føler meg ganske sikker på at når den kontakten oppnås, blir det også en løsning. Alt annet vil jo fremstå som noe underlig. Jeg kan også si at vi i slutten av mai skal ha en EU-ministerkonferanse i Tromsø – og vi skal også til Svalbard – hvor nettopp telemedisin er et tema. Og når vi da inviterer våre europeiske venner opp dit, synes jeg nok det hadde vært greit at vi hadde anledning til å sende noe gjennom kabelen, som vi har brukt ganske mye midler på å få lagt.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2005-04-27:
Det vil være mitt utgangspunkt.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2005-04-27:
«I Avisa Nordland den 21. juni 2004 ble det avdekket at en pleietrengende pasient sultet i hjel, eller som det sto i Helsetilsynets rapport, at vedkommende døde av «underernæring». Den 16. april d.å. har avisen nok et oppslag om en sterkt pleietrengende mann som skal sendes hjem til sin syke kone, som ikke er i stand til å pleie ham. Bodø kommune er imidlertid av den oppfatning at hun er det. Mener statsråden Bodø kommune oppfyller de krav og gir det tilbud som de sterkt pleietrengende har krav på etter lovverket?»
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2005-04-27:
Jeg takker for svaret, og jeg er glad for at statsråden ser på de alvorlige forholdene som er avdekket, på en slik måte som han gjør. Dette viser selvfølgelig også at enkelte kommuner, heriblant Bodø kommune, gjør prioriteringer i forhold til helsevesenet som jeg ikke finner akseptable. Dette avdekker også behovet for å innføre et kundebasert system der man har helt andre rettigheter. Det er etter mitt syn ikke akseptabelt at en syk dame på 79 år skal pleie sin 85-årige mann, som hun ikke er i stand til, og dermed bli en kasteball fram og tilbake mellom sykehus og kommune. I Bodø kommune ser det ut til at dette er mer normalt enn unormalt, og jeg håper at statsråden tar tak i dette spesifikt med Bodø kommune og rydder opp i det.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2005-04-27:
Jeg er særdeles fornøyd med det siste svaret fra statsråden, og håper at det følges opp av Helsetilsynet. Det er utarbeidet en rapport om dette dødsfallet, men den rapporten er unntatt offentlighet både av Helsetilsynet og av kommunen. Det betyr at de pårørende ikke har noen mulighet til å gå inn og se i rapporten. I Avisa Nordland den 20. april sier en av de pårørende i forhold til en klage som de ikke har framlagt formelt, følgende: «Når vi ikke har kommet med noen formell klage, henger det sammen med at jeg ikke helt ser vitsen. Problemet med saker som dette er at det gjerne blåser litt, og så går det i glemmeboken.» Ut fra en kontrollfunksjon er det veldig viktig at slike saker ikke går i glemmeboken, at Helsetilsynet følger opp, og at Helsetilsynet også gir de pårørende anledning til å se rapporter om hva som har skjedd i slike tragiske tilfeller som dette. Vil ministeren ta initiativ til at pårørende får anledning til slikt innsyn?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2005-04-27:
Jeg har følgende spørsmål til den ærede helse- og omsorgsminister: «I svar på skriftlig spørsmål nr. 662(2002-2003) opplyste helseminister Høybråten at Rikshospitalet hadde kapasitet til å dekke behovet for operasjoner på Parkinson-pasienter i egen region. Norges Parkinsonforbund opplyser at ferdig utredede pasienter må vente i inntil 2 år på operasjon. NPF opplyser at Rikshospitalets måltall for 2005 er 40 operasjoner, og at dersom ventetiden ikke skal øke, burde tallet vært doblet. (2002-2003) Vil statsråden sørge for at disse pasientene behandles i overensstemmelse med pasientrettighetsloven?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2005-04-27:
På vegne av Parkinson-pasientene takker jeg statsråden for et veldig positivt svar. Lang ventetid for operativ behandling av Parkinson-pasienter har vært et stadig tilbakevendende problem ved våre spesialiserte sykehus. Frem til i dag har disse pasientene stort sett blir utredet og behandlet ved Rikshospitalet, men på grunn av særdeles dårlig og trang økonomi i inneværende år er det satt et tak på slike operasjoner ved Rikshospitalet på 40 pasienter. Det tilsvarer bare ca. halvparten av de pasienter som burde vært operert i 2005. Vil helseministeren ved fremleggelse av revidert nasjonalbudsjett sørge for at de Parkinson-pasienter som allerede er utredet og klare for operasjon, får denne behandlingen innen utgangen av 2005?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2005-04-27:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Med den nåværende ISF-refusjonen og DRG-dekningen viser det seg at Rikshospitalet kun får refundert ca. en tredel av hva en slik kirurgisk behandling av en Parkinson-pasient koster. Da er det egentlig ikke så rart at behandlingskapasiteten ved Rikshospitalet, som i likhet med andre sykehus sliter med streng økonomi, fører til lengre ventetid for disse pasientene. Disse pasientene er til dels meget dårlige. Kan man forvente at helseministeren i forbindelse med fremleggelse av revidert nasjonalbudsjett foreslår en ordning for høykostmedisin generelt for de større sykehusene? Det gjelder eksempelvis både cellegiftbehandling, implantatbehandling og behandling av Parkinsons sykdom. Dette gjelder i høyeste grad Parkinson-pasienter, som vi diskuterer i denne saken.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-04-27:
«Den nye fiberkabelen mellom fastlandet og Svalbard åpner muligheten for å tilby Longyearbyens befolkning telemedisin. Det kan etableres telestudio ved sykehus slik at bl.a. fagpersonell kan tilbys oppdatering, deltakelse på internundervisning i Helse Nord mv. Sykehuset er i dag ikke tilkoblet, fordi Universitetssykehuset Nord-Norge har vurdert kostnadene å være for høye. Vil statsråden bidra til en løsning slik at sykehus blir tilkoblet den nye fiberkabelen?»
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-04-27:
Jeg takker for svaret og tolker det dit hen at statsråden vil følge opp saken og forsøke å bidra til å finne en løsning. Det synes jeg var positivt. Det er grunn til å understreke at Svalbard har en befolkning på ca. 2 000 innbyggere. I tillegg er det en hel del turister som besøker øygruppen. Det er registrert ca. 100 000 gjestedøgn. Så behovet for et godt sykehustilbud, en god akuttberedskap, for Svalbard er stort. Det er ingen tvil om at en tilkobling til denne fiberkabelen vil bidra til å forbedre det tilbudet. I tillegg vil man ved å ha et godt sykehustilbud og telemedisin på Svalbard kunne spare penger fordi man kan få utført medisinsk behandling på Svalbard som man ellers ville ha måttet reist til fastlandet for å få. Så her er det også penger å spare. Så jeg vil bare oppfordre statsråden til å ta et skikkelig grep i saken og bidra til at man får en løsning i forhold til Telenor.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-04-27:
Da takker jeg for svaret, og føler meg trygg på at før den EU-konferansen er saken løst.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-04-27:
«Mange gravide med bekkenløsning opplever i et avgrenset tidsrom store bevegelseshemninger. For å kunne unngå aktiviteter som kan framprovosere smerte, er det svært viktig for disse kvinnene at det tilrettelegges på en god måte. Ser statsråden muligheten for å bedre forflytningshemmedes rettigheter til parkering, og hva kan statsråden gjøre for å få en ensartet praksis overfor søknader om midlertidige parkeringsbevis?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-04-27:
Jeg vil takke statsråden så mye for svaret, og er veldig glad både for de initiativene hun har tatt, og for at hun deler min holdning. Jeg har bare ett oppfølgingsspørsmål. Dem jeg har vært spesielt opptatt av i forbindelse med mitt spørsmål, er de som får midlertidig bevis. Nå har jo parkeringspolitikken begynt å utvikle seg til å bli en del av hele bilpolitikken til en kommune, der man ønsker å begrense parkeringen sånn at alle som har et alternativ i kollektivtransporten, bruker det, mens bilen brukes av dem som trenger det. Og de som absolutt trenger bilen, er de som har bevegelseshemninger. Det spørsmålet jeg da har til statsråden, er om statsråden vil forsikre seg om at de gruppene som trenger midlertidig bevis – de som ikke har en langvarig funksjonshemning, men en kortvarig – også blir ivaretatt i det arbeidet som er satt i gang.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-04-27:
Jeg er helt sikker på at dette er i de beste hender.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-04-27:
Regjeringen har et klart mål om å gjøre hverdagen enklere for forflytningshemmede, bl.a. gjennom å fjerne barrierer og sørge for god tilgjengelighet. De temaer spørreren tar opp, er sentrale problemstillinger i denne sammenhengen. Parkeringsnæringen er i sterk endring både i omfang og organisering. Fra å være et område med hovedsakelig offentlige tilbydere, betjenes i dag over 50 pst. av markedet av private parkeringsselskaper som ikke er underlagt offentlig regulering. Parkeringstilbudet kan oppfattes som for lite ensartet når det gjelder vilkår for parkering, sanksjoner, klageadgang, skilting osv. Hvis funksjonshemmede med kommunal parkeringstillatelse får svekket mulighet til parkering som følge av færre særskilt avsatte offentlige plasser og som følge av at stadig flere offentlig eide parkeringsplasser settes ut til drifting av private parkeringsselskaper, er det svært uheldig. En kommunal parkeringstillatelse gir ikke rettigheter på en privat drevet parkeringsplass. Jeg har derfor startet et arbeid for å få tak i disse problemstillingene. Målet er økt brukerretting generelt og i forhold til forflytningshemmede spesielt, samt å fjerne eventuelle konkurransevridninger i næringen og rendyrke skillet mellom offentlig myndighetsutøvelse og næringsutøvelse på dette området. Vi utvikler derfor nå et regelverk som tar sterkere hensyn til brukernes rettigheter, med bl.a. særlig vekt på de funksjonshemmedes situasjon og behov. Arbeidet følger to spor. For det første blir offentlig eide virksomheter og selskaper nå gitt klar beskjed fra sine respektive departementer om at det skal gis et tilfredsstillende parkeringstilbud til funksjonshemmede. Blant annet Jernbaneverket og Avinor tar nå tak i disse problemstillingene. Videre blir det opprettet en arbeidsgruppe som skal foreta en helhetlig gjennomgang av offentlig og privat avgiftsparkering og gjennom dette legge grunnlag for etablering av ett felles regelsett. I tillegg til avklaring og harmonisering av forflytningshemmedes parkeringsmuligheter vil gruppen utrede mulighetene for lik skilting, like kompetansekrav, felles klageinstans osv. uavhengig av om parkeringsområdet og parkeringsselskapet er offentlig eller privat eid og drevet. De funksjonshemmedes organisasjoner og ulike forbrukerinstanser vil være representert i gruppen. Det tas sikte på å legge fram en rapport med konkrete tilrådinger innen utgangen av 2005. Når det gjelder midlertidige parkeringsbevis, viser jeg til at tillatelse kan utstedes til person som «ikke kan gå eller har store vansker med å bevege seg over noen lengde», som det heter. Gravide med bekkenløsning vil dermed kunne fylle vilkårene og kan søke hjemkommunen om en tidsavgrenset parkeringstillatelse. Så langt jeg kjenner til, utstedes det også i dag parkeringsbevis på dette grunnlaget, men jeg vil uansett presisere overfor kommunene at dette skal praktiseres likt i hele landet.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-04-27:
Jeg er opptatt av at vi generelt skal legge vekt på universell utforming av transportløsninger, både når det gjelder infrastruktur og når det gjelder selve transportmidlene, og, som vi har vært inne på nå, parkeringsløsninger. Jeg har lyst til å understreke at om en person har en forflytningshemning bare for en periode, er det like viktig at den personen opplever at det ikke skapes unødvendige barrierer i samfunnet. Da er det ikke tvil om at samferdselssektoren både når det gjelder parkering og når det gjelder selve transportløsningene, er viktig. Derfor kommer jeg til å legge stor vekt på i arbeidet framover nå at vi har en lik håndtering av regelverket rundt om i landet, og at det gis midlertidige tillatelser til den type parkering. Folk må kunne føle seg trygge på at de blir behandlet likt.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-04-27:
Ja.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-04-27:
Jeg deler representanten Leknes’ syn om at Microsofts rolle i programvaremarkedet reiser mange og sentrale konkurransepolitiske spørsmål som det er viktig å få besvart. Det er en stor og helt nødvendig utfordring å skape fungerende konkurranse innenfor dette området. Jeg er opptatt av å sikre mangfold. Det er også en viktig årsak til at denne regjeringen sa opp den sentrale innkjøpsavtalen som departementene hadde med Microsoft, nettopp for å sikre god konkurranse. Jeg er også opptatt av at det ikke er nødvendig å ha en spesiell programvareplattform, eller teknisk plattform, for å ha en digital dialog med det offentlige. Som representanten selv viser til, er denne konkrete saken nå til behandling i Konkurransetilsynet. I den forbindelse kan jeg opplyse om at saken ifølge tilsynet reiser flere problemstillinger knyttet til den nye og strenge konkurranseloven. Blant disse problemstillingene er påstander om prising i strid med konkurranseloven § 11, om forbud mot at ett eller flere foretak utnytter dominerende stilling. Dette kan f.eks. innebære at en bedrift priser en vare eller en tjeneste under produksjonskostnadene for å presse konkurrenter ut av markedet, for så å ta en høy pris når konkurrentene er presset ut. Det hevdes at Microsoft tilbyr operativsystemer til skolene for 130 kr pr. lisens, mens KS til sammenlikning har framforhandlet en nasjonal avtale hvor prisen er 329 kr pr. lisens. Skolelinux mener at dette viser at prisen som tilbys skolene, er under kostnadene Microsoft selv har ved å tilby produktet. Det hevdes også at Microsoft gir gunstigere avtaler til skoler som forplikter seg til å installere Microsofts operativsystem på alle skolens PC-er. Slik atferd kan altså være i strid med punkt c i konkurranseloven § 11. Vi må medgi at denne typen saker er kompliserte og krever stor ressursinnsats i tilsynet. Jeg har fått opplyst fra tilsynet at det har kontakt med Office of Fair Trading, som utreder tilsvarende problemstillinger i Storbritannia. Tilsynet forventer at det kan ha behandlet saken ferdig mot slutten av dette året. Tilsynet kan pålegge overtredelsesgebyr etter konkurranseloven § 29 eller pålegge å bringe en ulovlig atferd til opphør i forhold til konkurranseloven § 12. Et eventuelt pålegg om opphør vil kunne påklages til Moderniseringsdepartementet. Det er tilsynet som nå behandler saken, og det vil ikke være riktig av meg å gi synspunkter på denne konkrete saken. Jeg har full tillit til at tilsynet behandler den på en god måte. Men mer generelt kan jeg opplyse at vi fra Regjeringens side har et stort engasjement for spørsmålet om bruk av åpne standarder og forsterket konkurranse i programvaremarkedet. Jeg vil i eNorge-planen for 2005–2008, som legges fram i juni i år, presentere en robust politikk for hvordan vi i det offentlige skal legge til rette for mer bruk av åpen programvare og sikre konkurranse og frihet til å velge den programplattformen brukeren selv ønsker.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-04-27:
Representanten Leknes og jeg deler målet om styrket konkurranse og et friere programvaremarked i Norge, og vi deler oppfatningen om at det offentlige Norge har en viktig rolle i å være pådriver nettopp for å skape større åpenhet og konkurranse. Jeg tar gjerne en debatt om virkemidler som skal stimulere til dette, men jeg ber om forståelse for at denne politikken fra Regjeringens side nå er under bearbeidelse. Jeg har også, både fra denne talerstolen og i andre sammenhenger, lovet at vi skal presentere en politikk for styrket bruk av åpne standarder i offentlig sektor i eNorge-planen 2005–2008, og jeg ser fram til en spennende og nyttig debatt etter at vi har fått lov til å presentere en helhetlig politikk på dette området.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-04-27:
Jeg kan bekrefte at jeg tar med meg forslaget fra representanten Leknes i det videre arbeidet. Jeg bekrefter at det er et godt forslag å vurdere videre. Og representanten skal ikke bli overrasket om dette er ett av virkemidlene vi vil ta med oss når vi presenterer det jeg understreker må være en helhetlig og robust politikk for utviklingen av mer åpne standarder i offentlig sektor. For jeg tror representanten vil være enig med meg i at det skal mer til enn opplæringstiltak, men opplæringstiltak kan være et nyttig og viktig element i en helhetlig strategi.
Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 2005-04-27:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Det har fremkommet i media at miljøvernministeren har bevilget 500 000 kr til miljøarbeid i Kirken og gitt løfter om 1 mill. kr til neste år. Midler til miljøorganisasjoner og miljøprosjekter er en knapp ressurs, slik at 500 000 kr er et stort beløp. Bondevik II-regjeringen har bl.a. foreslått og gjennomført kraftige kutt til Bellona og Grønn Hverdag. Hva er begrunnelsen for denne bevilgningen, og hva er midlene tenkt å brukes til?»
Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 2005-04-27:
Jeg vil gjerne takke statsråden for svaret. Jeg er helt enig i at Kirken kan gjøre, og gjør, en viktig innsats i forhold til miljøet, og nettopp i diskusjonen om forbruk kan Kirken være en viktig aktør. Grunnen til at vi likevel har reagert, er at det ut fra det statsråden har sagt til media, virker som om det har vært en veldig rask saksbehandling. Når han i media bl.a. peker på pleiing av plener og utvikling av mer miljøvennlige gravkranser, framstår ikke det som de viktigste utfordringene på miljøområdet, når man ser på hva øvrige organisasjoner bidrar med. Mitt oppfølgingsspørsmål vil være om statsråden ser på det med pleiing av plener og utvikling av miljøvennlige gravkranser som et viktig satsingsområde og noe som er viktig å bruke statlige midler på.
Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 2005-04-27:
Det kan godt hende at media ikke får fram bredden, men det er likevel slik at statsråden i media sa at pleiing av plener og utvikling av miljøvennlige gravkranser var ting disse pengene skulle gå til. Nå har ikke statsråden sagt noe om det i sitt svar. Min bekymring er at det framgår at Kirken nærmest er blitt oppfordret til å søke fra et område der det er særdeles knappe ressurser, og der Stortinget blir orientert om bevilgninger ned til under 100 000 kr til organisasjoner. Spørsmålet mitt blir om ikke statsråden ser at det kan være problematisk med en slik bevilgning, tydeligvis basert på en veldig kortfattet søknad, når man ser på hva slags arbeidsvilkår de andre organisasjonene har.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-04-27:
Eg trur representanten Konglevoll vil vera samd med meg i at Kyrkja er ein viktig aktør i samfunnet. Å få Kyrkja i tale i miljøvernspørsmål har fleire av mine forgjengarar vore opptekne av, uavhengig av politisk parti. Som miljøvernminister legg eg stor vekt på samspelet med NGO-ane. Dei frivillige organisasjonane har spesiell kompetanse og når ut til heile folket. Kyrkja er med sitt breie arbeidsfelt i alle delar av landet og i lokalsamfunnet ein sentral medspelar i miljøvernarbeidet. Kyrkja har lenge engasjert seg i spørsmål som fell saman med viktige prioriteringar i miljøvernpolitikken. Eg vil spesielt nemna innsatsen for å setja berekraftig forbruk på dagsordenen på 1990-talet, der Kyrkja laga eit radikalt manifest. I 2003 støtta Kyrkja arbeidet mot forureining av havområda. Eg vil òg framheva Kyrkja si rolle i Sellafield-saka, der alle biskopane underteikna opprop som dei overleverte til Church of England. Det har òg stor verknad når erkebiskopen av Canterbury sist veke appellerte til britiske veljarar om å la miljø avgjera val av parti. Eg vil gjerne få kommentera premissane for spørsmålet. Grunnstøtta til dei landsomfattande, medlemsdrivne miljøvernorganisasjonane er i år auka med 15 pst. Samtidig er løyvingane til kompetanseformidling og informasjon om miljøvennleg produksjon og forbruk noko redusert. Reduksjonen er fordelt på ulike organisasjonar som mottek tilskott til slike tiltak, og for Bellona inneber dette ein reduksjon på 200 000 kr. Denne reduksjonen må òg sjåast i lys av at Bellona opp gjennom åra har motteke ganske store tilskott til arbeidet sitt frå regjeringa. Samtidig viser eg til at ein organisasjon som ZERO for første gong vil få tilskott på 300 000 kr til CO2-handtering og hydrogenteknologi. Eg vil òg understreka at ikkje nokon organisasjon har fått tilsegn om løyvingar for 2006. All prosjektstøtte byggjer på kvalifiserte søknader. Prosjektstøtta som Miljøverndepartementet gir til Kyrkja, skal gå til samfunnsretta informasjonsaktivitetar. Det er naturleg at Kyrkja, på like fot med andre organisasjonar, startar med seg sjølv. Kyrkja er ein stor organisasjon med ansvar for eigen miljøprofil på linje med det arbeidet staten gjennomfører i Grøn stat-prosjektet. Det vil bli lagt vekt på å visa kva den enkelte sjølv kan gjera for vårt felles miljø. Med denne støtta håper Regjeringa å kunna styrkja Kyrkja i arbeidet med å formidla behovet for auka miljøinnsats til det breie lag av folket, både gjennom samfunnsdebatt, gjennom arbeid i kyrkjelydar og lokalsamfunn og ved eigen miljøinnsats.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-04-27:
Eg er for så vidt einig med representanten Konglevoll i at media ikkje har gitt ei god dekning av det arbeidet som grøne kyrkjelydar gjer. Det som eg har vore oppteken av, er at dei har ei betydeleg breidd i sine aktivitetar. Det er både eit praktisk arbeid som knyter seg til den drifta som Kyrkja har, og betydelege haldningsskapande informasjonstiltak mot det breie laget av folket som Kyrkja møter. Med omsyn til rask saksbehandling, fekk eg ein søknad til Miljøverndepartementet 6. desember, og vi valde då å gi ei støtte til dette tiltaket. Det er ikkje første gongen at Kyrkja får støtte frå Miljøverndepartementet. Eg kan òg visa til at ein partikollega av representanten Konglevoll gav støtte til Kyrkja i år 2000, nettopp fordi dette er med på å byggja opp om det breie laget av folket som vi treng i eit engasjement for miljøet. Det har vore mitt føremål. Ein del av dette arbeidet er blitt presentert i media, men ikkje breidda i det arbeidet som Kyrkja står for innanfor miljøet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-04-27:
Eg vil då visa til at vi har auka løyvingane til miljøorganisasjonane. Vi har hatt ein auke på 15 pst. Den posten som Bellona får si støtte frå, er ein annan post enn den som støtta til grøne kyrkjelydar kjem frå. Det vil seia at om eg hadde valt ikkje å gi støtte til grøne kyrkjelydar, eller hadde valt å gi støtte slik eg har gjort, ville det ikkje hatt noko å seia for den støtta som Bellona får. Så det er ei mistyding det som har komme fram, at ein har teke frå miljøorganisasjonane og gitt til Kyrkja. Det stemmer ikkje. Eg meiner at breidda i det arbeidet som Kyrkja står for her, er viktig. Kyrkja er ein strategisk partnar for miljøarbeidet. Då eg tiltredde som miljøvernminister, var ein av mine visjonar å skapa eit større miljøengasjement i det norske folket. Då må vi òg vera villige til å prioritera dei organisasjonane som no utgjer kjernen av dei som står for miljøarbeidet. Det er det eg har lagt til rette for gjennom denne løyvinga.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-04-27:
Regionfelt Østlandet, Rødsmoen øvingsområde og Rena leir blei gitt løyve av SFT 17. mars 2004. Vedtaket er påklaga, og saka er oversend departementet for endeleg avgjerd. Departementet gjer alltid grundige vurderingar av alle forhold i ei klagesak. Om synfaring er nødvendig før avgjerd blir teken, blir vurdert konkret i den enkelte saka. Etableringa av Regionfelt Østlandet og Forsvaret si verksemd i området er av eit slikt omfang og påverkar mange personar og ulike interesser. Eg kan derfor bekrefta overfor representanten Storberget at departementet vil gjera ei synfaring i området der dei som er påverka, vil få høve til å komma med sine synspunkt i saka.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-04-27:
No trekkjer jo representanten Storberget opp mange problemstillingar knytte til dette feltet. Denne saka er no til behandling i Miljøverndepartementet. Det vil seia at ho kjem til endeleg beslutning på mitt bord seinare, og derfor er det vanskeleg for meg å gå inn i den konkrete saka. Det vi er opptekne av, er å få ein god lokal prosess, m.a. gjennom denne synfaringa. Vi ønskjer sjølvsagt å lytta, og når beslutninga blir teken, skal det vera ei heilskapleg beslutning der vi nettopp søkjer å få innpassa ein del av dei lokale synspunkta. Det vil vera viktig for oss. Eg trur det er viktig for å sikra eit miljøarbeid på lang sikt at vi greier å skapa ein grobotn og ei forståing for dei beslutningane som vi tek til slutt.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-04-27:
Det er ikkje kvar dag ein får så positive invitasjonar i spørjetimen. Eg skal ta med meg det. Eg forstår òg det engasjementet som representanten Storberget har. Eg trur det er veldig viktig at me sikrar gode lokale prosessar og ser den betydinga dette har for enkeltpersonar. At me sikrar gode prosessar nettopp i slike saker, er noko som eg er oppteken av. Det som er vanskeleg for meg, er å gi signal om kor eg står i ei sak som eg har til behandling. Det kan eg først gjera når eg har tatt avgjerda mi.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-12-14:
Jeg takker for spørsmålet. Det er meget interessant, for Arbeiderpartiet er også det partiet som har stått last og brast med den forrige regjeringa om de nasjonale prøvene og om alle sider ved dem. Derfor er det ganske overraskende at Arbeiderpartiet går sammen med de andre regjeringspartiene i budsjettinnstillinga og sier at de nasjonale prøvene ikke har vært gjennomført som forutsatt. Vi innførte et system med nasjonale prøver, som altså er én av svært mange kvalitetsindikatorer i den norske skolen, nettopp for å sørge for mer og bedre læring for elevene. Så er det klart at det systemet må utvikles over tid, og ingenting er perfekt. Derfor var det også at Kristin Clemet som statsråd sa at hun kom til å innføre en pause i prøvene i 2006 for å gjøre dem enda bedre. Det skulle bare mangle at man ikke tar slike vurderinger når man ser at det verktøyet man ønsker å bruke, trenger en forbedring. Derfor er det enda mer interessant at denne regjeringa – og Anniken Huitfeldt tilhører et av regjeringspartiene – har signalisert at Skoleporten.no, som er det stedet hvor informasjon bl.a. fra de nasjonale prøvene og andre kvalitetsindikatorer legges ut, nå står i fare for å stenges. Det vil ikke føre til kunnskap om skolen og ikke til kunnskap i skolen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-12-14:
Representanten Anders Anundsen reiser et ganske viktig og interessant spørsmål. Det er et spørsmål som i hvert fall i vårt parti har vært gjenstand for diskusjoner i lang tid, fram og tilbake mellom en formening om at det skal være en viss egenandel nettopp for å styrke det private innslaget og det selvstendige initiativet, og det at man blir fullt statlig finansiert, som altså kan føre til at skolene mister mye av sin egenart. Det er en diskusjon som er levende i partiet, og det er en diskusjon jeg er villig til å ta med Anders Anundsen og Fremskrittspartiet når som helst, men kanskje ikke i svar på en ettminuttsreplikk. Men jeg syns det også reiser et annet spørsmål som det er viktig å tenke på, særlig i disse dager. Det er at svært mange av de skolene som i dag er i drift, og som ønsker å starte opp som alternativer til den offentlige skolen, nå står i fare for å strupes fullstendig økonomisk og miste godkjenningen de allerede har fått, basert på en begrunnelse som er ren politisk og ikke faglig. Det bekymrer meg i dag langt mer enn om finansieringen av friskoler er på 85 eller 100 pst.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-12-14:
Med all mulig respekt for min utmerkede komitekollega Rolf Reikvam tror jeg ikke han kan ha fulgt med i timen i den diskusjonen som har foregått. Det er altså svært mange veier til høyere utdanning i Norge. Man kan velge når man vil gå på videregående, man kan ta et teorifaglig påbyggingsår, man kan få realkompetansevurdering, og man har altså muligheten til på enkelte bestemte studier å gå f.eks. fra fagbrev i elektronikk og over til ingeniørstudier, som er spesielt tilpasset at de som kommer dit, ikke har generell studiekompetanse. Men dette må ikke ta fokuset vekk fra det som er hovedutfordringen, nemlig at veldig mange elever som begynner på høyere utdanning, sliter med grunnleggende ferdigheter. De har for dårlige forkunnskaper. Mange universiteter og høyskoler bruker mesteparten av tida si det første året på å gjenoppfriske spesielt matematikk som studentene burde ha lært på videregående. Vi må ikke underslå at det kreves visse teoretiske forkunnskaper for å ta en høyere akademisk utdanning. Det mener den nye regjeringa er et krav som man overhodet ikke skal stille. Man skal bare slippe alle inn og så sparke dem ut igjen etter et år eller to, når det viser seg at dette ikke fungerer. Praktisk talt alle som har uttalt seg om Regjeringas forslag om å innføre et system med studiekompetanse til alle, har uttalt seg negativt. Det er det en grunn til.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-12-14:
Først må jeg få rette opp en åpenbar misforståelse. Det er ikke Kristin Clemet som har foreslått den nye læreplanen i historie. Det er det Utdanningsdirektoratet som har gjort. Det skjer uavhengig av hvem som sitter i den politiske ledelsen. Anniken Huitfeldt nevnte et interessant poeng. Hun mente at direktørsønnen og arbeiderdatteren må få sitte side om side i skolen, og at det er viktig. Hele poenget er at dersom arbeiderens datter ønsker å bli direktør, må hun ha mulighet til det. Det er der den nye regjeringa skiller seg fra oss i sitt kunnskapssyn. Vi har lagt fram en stor reform, Kunnskapsløftet, som kommer til å bli innført fra neste skoleår. At ikke resultatene har kommet før reformen er innført, ser jeg som rimelig åpenbart. Dessuten – flertallsregjeringa vil la faglige råd gå foran, hører jeg Anniken Huitfeldt si. Da er det ganske merkelig at den nye regjeringa verken lytter til Statistisk sentralbyrå eller til tyske forskere når det gjelder diskusjonen om lærertetthet og gruppestørrelse.(Presidenten klubber.) Vil nå den nye regjeringa lytte til de faglige rådene og revurdere sine diskusjoner som stort sett bare handler om flere lærere og mer penger? (Presidenten klubber.)
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-12-14:
Jeg hører flere av representantene fra regjeringspartiene snakke varmt om at Regjeringa øker forskningsinnsatsen. Men Regjeringa arver forskningsinnsatsen fra den forrige regjeringa. På toppen av det hele gjør den altså et stort kutt i forskningsfondet. Og da det gjaldt som mest, greide ikke SV engang å innfri sine egne forslag fra forskningsmeldinga. Jeg trodde det var det partiet ville i regjering for å gjøre. Jeg siterer: «Stortinget ber Regjeringen i de årlige budsjettene fremme forslag om oppbygging av forskningsfondet slik at fondet den 1. januar hvert år har slik kapitalbase: 2006: 70 milliarder kr, 2007: 90 milliarder kr, 2008: 100 milliarder kr.» Vi la inn forslag om et forskningsfond som skulle være på 75 milliarder kr 1.1.2006. SV kjemper altså imot og foretar et kutt i den bevilgningen når de kommer i regjering. Dette er ikke å satse på forskning.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-12-14:
Jeg registrerer at statsråd Djupedal overhodet ikke svarer på spørsmålet fra representanten Anders Anundsen. Tilskuddet til friskolene reduseres i budsjettforslaget med 335 mill. kr på grunn av en anslagsendring. Statsråden presiserte i finansdebatten 24. november at dette ikke medførte regelendring, færre skoler eller lavere tilskudd. I tillegg ble det bebudet at det skulle komme en helhetlig gjennomgang og en ny lov våren 2006. I innstillingen fra komiteen presiseres det videre at «reduksjonen i overslagsbevilgningen ikke medfører noen regelendring». Innstillingen ble avgitt 7. desember. Det var med andre ord ingen grunn til å forvente denne hastverksbestemmelsen som kom i går. I tillegg har statsråden i brev til komiteen gjentatt, og betrygget oss, at dette ikke medfører noen endringer. Jeg ber statsråden klargjøre hvorfor ikke Stortinget ble informert under budsjettframleggelsen, under behandlingen i komiteen eller i brevet til komiteen om at nedjusteringen i realiteten er en regelendring som får umiddelbare og alvorlige konsekvenser, bl.a. for Steinerskolene og Montessoriskolene, for budsjettåret 2006.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-12-14:
Jeg vil begynne med noe jeg ikke alltid gjør, nemlig å gi statsråd Trond Giske ros. Det er rett og slett på grunn av de signalene som har kommet når det gjelder en folkeavstemning om kirke og stat. Det har jo vist seg å være en viss uenighet internt i regjeringspartiene og internt i Arbeiderpartiet, men jeg syns de signalene som kommer fra statsråden, er klare og gode. Kirken er, som jeg også nevnte i mitt hovedinnlegg, i en ganske spennende fase nå. Det skjer mye, og det kommer til å skje mye i nær framtid, og mye handler om forholdet mellom stat og kirke. Én av de hovedprioriteringene som har vært nevnt av opptil flere, er at Kirken fortsatt skal være åpen og inkluderende, og at det skal være en folkekirke som flere kan søke seg til. Da syns jeg det er merkelig at Regjeringa gjør det kuttet den gjør når det gjelder Kirkelig fellesråd. Statsråden må gjerne mene at den økte kommuneøkonomien og rammene er det som skal til for å øke også den kirkelige aktiviteten i kommunene, men realiteten er jo at dette er 11 mill. kr som kirkene hadde. Nå skal de altså ut og kjempe om budsjettmidler sammen med mange andre gode formål.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-12-14:
Flertall betyr ikke frihet til å fremme usanne påstander i stortingssalen. Jeg vil bare kort få lov til å rette opp en åpenbar misforståelse fra representanten Huitfeldt. Kristin Clemet og Høyre har aldri fremmet forslag om å kutte grunnutdanningen med ett år. Tvert imot var Kristin Clemet ute før stortingsmeldingen ble lagt fram og gav beskjed om at det var en uaktuell politikk. Det ble drøftet i det Kvalitetsutvalget som Anniken Huitfeldt selv var en del av, men det ble aldri fremmet som forslag. Det andre er at Kristin Clemet aldri har fremmet læreplaner for historie. Det er det Utdanningsdirektoratet som gjør, og de gjør det i utkasts form. Dermed burde den debatten være over. Ønsket om å velge noe annet enn den offentlige skolen burde være en grunnleggende rett for alle elever og foreldre i dette landet. Det forsøkte vi å gjøre noe med da vi innførte en friskolelov som satte kvaliteten i høysetet, og som lot det være mulig for alle, uavhengig av foreldrenes økonomiske bakgrunn, å velge noe annet enn den offentlige skolen. Det slår den nye regjeringen nå åpenbart bein under. Jeg må si jeg ble provosert da jeg så kunnskapsministeren på TV 2 i går kveld, som på et direkte spørsmål på pressekonferansen om hva de 40 skolene som nå har blitt godkjent, men som har fått trukket godkjenningen tilbake, forventes å gjøre når de har begynt å innrette seg etter det vedtaket som er fattet. Da stod statsråden og lo og sa at det er jo en risiko å innrette seg etter vedtak. Det skal ærlig talt ikke være en risiko å innrette seg etter offentlige vedtak som er gjort etter godkjente lover. Og hvordan skulle de vite at det lovforslaget kom i går? Som jeg sa tidligere, ble det i tilleggsproposisjonen varslet at det ville komme et lovforslag våren 2006. Det ble ikke varslet at det kom til å komme en hastelov 13. desember 2005. Det ble ikke varslet i brev til komiteen, og det ble heller ikke varslet i innstillingen fra komiteens regjeringspartier. Jeg har registrert at det i Aftenposten i dag er et intervju med Liv Greli, som er primus motor på danseinstituttet Spin Off. Greli kommer i intervjuet med følgende utsagn: «Jeg ringte juridisk avdeling i Utdanningsdirektoratet fredagen før regjeringsskiftet. De sa til meg at så lenge godkjennelsen min var gjort før regjeringsskiftet, kunne ingen ting gå tilbake på det». Jeg lurer på hva som har endret seg siden da? Derfor ser jeg det som nødvendig å stille spørsmålet igjen, og som komiteleder forventer jeg at statsråden gir meg et svar: Hvorfor informerte ikke statsråden Stortinget, enten i tilleggsinnstillingen, i finansdebatten eller i brevs form, om det hastevedtaket som ble presentert i går?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-12-14:
Jeg ber ikke om å få være med på regjeringskonferansen til den rød-grønne regjeringa, men jeg ber i all ydmykhet om at den informasjonen Stortinget skal ha, kommer til Stortinget, ikke minst et hastevedtak i Regjeringa som går utenom all normal saksbehandling og all normal forvaltningsrettslig praksis. Med all mulig respekt, til statsråd Djupedal, det komiteen har merket seg, og det vi kvitterte ut, er en helhetlig gjennomgang undergitt normal prosedyre, som var varslet våren 2006. Vi har ikke kvittert ut en hastelov med reell virkning fra 13. desember som får tilbakevirkende kraft for allerede godkjente skoler. Det har ikke komiteen kvittert ut, av den enkle årsak at vi ikke har fått noe informasjon om at et slikt vedtak ble fattet i Regjeringa mellom framleggelsen av tilleggsbudsjettet deres, behandlinga i komiteen og debatten i dag. Jeg konstaterer at statsråden ikke ønsket å informere Stortinget om dette. Og spørsmålet fra representanten Sanner står fortsatt like ubesvart: Hvilke nye informasjoner har statsråden fått som tilsier at de 40 godkjente skolene som Utdanningsdirektoratet har gått god for, plutselig nå er en trussel mot den offentlige skolen?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2005-12-14:
Det var bred enighet i det forrige storting om innføringen av nasjonale prøver. Men gjennomføringen hadde en så lav kvalitet at den forrige utdanningsministeren selv tok initiativ til pause i gjennomføringen av de nasjonale prøvene i høst rett før hun gikk av. Evalueringene peker på at man har forståelse for at foreldre og andre har reagert på prøvene, og prøvene i 2005 var av en lavere kvalitet enn året før. Hvordan kan Høyre ha troverdighet når de snakker om kunnskap, når deres eget prestisjeprosjekt var av svært lav kvalitet?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2005-12-14:
Det er ingen tvil om at Arbeiderpartiet gjennom flere år, sammen med Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, har vært en forsvarer av fagskolene. Det har vært en måte vi kan heve kunnskapen på for veldig mange innenfor de aktuelle yrkene. Nå har Fagforbundet og mange andre kommet med forslag som vil skape større grad av likestilling mellom fagskolene uavhengig av om de er såkalt kvinnedominerte eller mannsdominerte. Vi vil ha en grundig behandling av dette. Men hvis det var slik at representanten for Fremskrittspartiet var så rørende opptatt av de kvinnedominerte yrkene, kunne han ha vist det i samarbeid med regjeringspartiene den gang de hadde innflytelse.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2005-12-14:
Høyresidens logikk er at dersom fabrikkarbeiderdatteren skal bli direktør, er hun nødt til å gå på privatskole. Vi har en helt annen politikk, at alle skal ha like muligheter i den samme skolen. Mer penger og økt styrking av den offentlige skolen vil gi alle muligheter. De land som har stort innslag av privatskoler, har også større sosiale forskjeller. Vi akter ikke å hente ideer fra de land som har flere privatskoler. Vi akter å forsvare den offentlige fellesskolen. Det er betenkelig at den forrige regjeringen hadde så pass dårlig grep om dem som utformet Kunnskapsløftet. Det vitner om dårlig styring av kunnskapspolitikken i historiefaget og i mange andre fag. Læreplanene er og blir den forrige regjeringens ansvar. Vi skal rette dette opp gjennom klare kompetansemål, men fotarbeidet fra den forrige regjeringen, grunnarbeidet, er ikke godt nok.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2005-12-14:
Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har et bedre forslag når det gjelder 2. fremmedspråk, enn det vi hver for oss fremmet i denne salen i vår. Vi har nå et forslag som kombinerer strengere krav til dem som skal ta 2. fremmedspråk, men vi sier også at de som ikke har forutsetninger, i stedet skal få forsterkning i engelsk. Dermed øker vi kunnskapskravene til alle og sørger også for at de som har et svakere teoretisk utgangspunkt, lærer bedre engelsk. Det forundrer meg at høyresiden, som snakker om tilpasset opplæring, i dette spørsmålet har klokkertro på likhetskverna.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2005-12-14:
Det forundrer meg at Fremskrittspartiet unnlater å gjøre rede for sitt kuttforslag i dette budsjettet, som vil medføre en dramatisk endring av norsk skole. De tar nemlig opp Kristin Clemets og høyresidens gamle forslag om å kutte ett skoleår. Det vil åpenbart føre til en dramatisk reduksjon i kunnskap blant norske barn og ungdommer. 6-åringene skal lære det 7-åringene i dag kan. Man skal begynne på videregående når man er 14–15 år og være ferdig når man er 17 år. Mer effektiv barndom skal gi penger i Fremskrittspartiets kasse. Dette vil åpenbart ikke bidra til mer kunnskap i skolen, men mindre.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2005-12-14:
Jeg registrerer at Høyre har benyttet denne diskusjonen i Stortinget til total fraskrivelse av ansvar for det som har skjedd i utdanningspolitikken de siste fire år. Skole-Norge har vært rammet av store nedskjæringer. Dette statsbudsjettet legger grunnlaget for et milliardløft i skolen. Vi retter opp alle de kuttene som Høyre har hatt hovedansvaret for rundt omkring i landets kommuner. Høyre snakket mye om kvalitetssikring. Det var Kristin Clemets store prestisjeprosjekt. Men dette hadde hun altså en så dårlig politisk hånd med at det var nødt til å bli pause i prøvene – nesten det siste hun foreslo før hun gikk av. Dette er noe vi må rydde opp i. Det er i hvert fall ikke et godt grep om de store kunnskapsutfordringene i norsk skole hun etterlater seg. Når det så gjelder læreplanene: Også her har Høyre brukt denne diskusjonen til å løpe fra ansvaret for manglende politisk styring med læreplanene. Det er helt riktig at det er direktoratet som utarbeider læreplaner, men de opererer jo på politiske signaler. De politiske signalene fra Stortinget når det gjaldt læreplanene, var velkjent. Dette klarte ikke den forrige regjeringen å gjennomføre. Når det gjelder privatskoler, er det helt åpenbart at de land som har mange slike skoler, har større sosiale forskjeller – jf. forskningsrapport fra Sverige. I de områdene hvor det er store, høye inntekter, er det også et stort innslag av private skoler. Det blir et A- og B-system, hvor den offentlige skolen utarmes og de private skolene er et bedre tilbud for dem som er rike. Denne utviklingen ønsker ikke vi. Vi mener nemlig at det er en verdi i seg selv at vi har en skole der alle samfunnslag møtes. Det gir den beste kunnskapen for alle, ikke kunnskap kun for de få.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2005-12-14:
Fremskrittspartiet og Høyre står sammen om mange viktige verdier i utdanningspolitikken. En av de viktige verdiene er at vi ønsker et mangfold av skoler, helt uavhengig av hvem som eier dem. Vi står også sammen om friskoleloven. En av utfordringene med friskoleloven er at det fortsatt er slik at elevene forutsettes å finansiere en del av skolegangen selv gjennom en egenandel, fordi overføringene fra staten er satt til 85 pst. Fremskrittspartiet fremmer i denne innstillingen et forslag om at Regjeringen bes komme tilbake til Stortinget med forslag om en økning til 100 pst., og jeg registrerer at Høyre ikke støtter det. Jeg lurer på hvorfor Høyre fortsatt ønsker at det skal være en egenandel for elever som ønsker å benytte seg av en friskole.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2005-12-14:
Det forundrer meg at representanten Huitfeldt er forundret, for dersom representanten hadde lest f.eks. PISA-undersøkelsen og TIMMS-undersøkelsen, ville hun ha registrert at til tross for lengre læringstid er kunnskapsnivået til elevene redusert. Da henger rett og slett ikke resonnementet til representanten Huitfeldt på greip. En av årsakene til at Fremskrittspartiet tillater seg å fremme forslaget, er at vi ønsker økt kunnskapsformidling i den tiden elevene er på skolen. Det er Fremskrittspartiets politikk, ikke at barna skal være på skolen for å være der, men at de skal få noe igjen for å være der.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2005-12-14:
Fremskrittspartiet kutter i de bevilgningene som går til særtiltak for bl.a. den samiske befolkningen. Årsaken til det er at vi mener at vi er alle like. Vi har alle like rettigheter og like muligheter – uavhengig av kjønn, rase, religion og etnisk opprinnelse. Fremskrittspartiet mener det også skal gjenspeile seg i utdanningssystemet. Derfor mener vi det er uheldig å ha en rekke særordninger og særutdanningsløp for den samiske minoritetsbefolkningen.