Lars Sponheim (Venstre), 1999-03-26:
La meg først få gi uttrykk for det synspunkt at flertallet i dag synes å være enige om at det er vanskelig å balansere nasjonale interesser opp mot lokale interesser og lokale flertallsvedtak. Det er et vanskelig skjønn, som må utøves på en skånsom og forsiktig måte. Det er da også dokumentert både i innstillingen og i brev fra statsråden at det har vært en veldig forsiktig inngripen fra sentrale myndigheter når nasjonale interesser brukes i denne avveiningen, og det synes å være konstant mellom skiftende regjeringer når det er nødvendig å gripe inn for nasjonale myndigheter. Det vil skje svært sjelden, og det synes det å være bred enighet om. Når det gjelder den konkrete saken som representanten Akselsen stilte spørsmål om, som kanskje var beveggrunnen for at denne debatten kom opp, og som førte til at den prinsipielle problemstilling ble reist i dette Dokument nr. 8-forslaget, er det sikkert forståelse for at jeg i beskjeden grad har vært involvert i selve saksbehandlingen. Men fordi jeg tilfeldigvis er valgt representant fra akkurat dette området, har jeg i det minste fulgt det fra en slik synsvinkel. Jeg vil understreke at det også i den lokale debatten åpenbart har vært delte syn på dette naturinngrepet i innseilingen til Hardangerfjorden. Det har vært et betydelig engasjement som trekker i begge retninger, selv om det har vært en klar og tydelig holdning blant og har vært fattet et klart vedtak av de valgte organ i Jondal kommune. Det som her har vært avgjørende for Miljøverndepartementets og miljøvernministerens avveininger og skjønnsutøvelse, har bl.a. vært uttalelser fra Direktoratet for naturforvaltning, som har lagt veldig sterk vekt på hvilken rolle dette fjordlandskapet i Hardangerfjorden har i et nasjonalt og et internasjonalt perspektiv, og at Hardangerfjorden, sammen med et par andre norske fjorder, også er utpekt som helt vitale interesser i et internasjonalt perspektiv. Det går også fram av St.meld. nr. 29 for 1996-97, framlagt av den tidligere regjering, at nettopp landskapshensyn er svært prioritert i slike sammenhenger. Det er også blitt lagt avgjørende vekt på at et pukkverk lokalisert i det aktuelle området vil være et betydelig naturinngrep, kombinert med en betydelig usikkerhet når det gjelder hvilket bedriftsøkonomisk potensial som ligger i dette, og hvilke arbeidsplasser dette faktisk kunne gi. Det er viktig å få fram at denne type arbeidsplasser i en sånn sammenheng vil kunne bli satt opp mot andre og kanskje enda mer ekspansive næringsinteresser knyttet til reiseliv i området. Hardangerfjorden er av de utpekte nasjonale satsingsområder for reiseliv, og det betyr at nasjonale myndigheter åpenbart har en oppgave i å prøve å ivareta disse nasjonale hensyn. Og de som er lokalkjent, vet at et betydelig naturinngrep i dette området blir veldig tydelig akkurat her ved inngangsporten og innseilingen til Hardangerfjorden, hvor bl.a. cruisetrafikken har vist en gledelig utvikling de siste årene. Det er altså disse avveiningene opp mot den situasjonen at en her griper inn i lokale myndigheters beslutning, med den mulighet de har til å kunne bruke egne ressurser til om mulig å skaffe seg egne arbeidsplasser, som har vært foretatt av departementet, statsråden og Regjeringen, og som har gjort at en har falt ned på den siden – vi vet hva konklusjonen ble – som man har gjort.