Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2009-04-23:
Det er spesielt to kjernepunkter innlemmelse av tjenestedirektivet berører, nemlig – iallfall for vår del – at i Norge er det norske lønns- og arbeidsvilkår som skal gjelde, og at i Norge er det norske, demokratisk valgte myndigheter, i samarbeid med fagorganisasjonene, som skal fastsette spilleregler og lover knyttet til dette. Dette er etter vårt skjønn på kollisjonskurs med det som er det overordnede prinsippet i tjenestedirektivet, nemlig at det er EU-rett som skal gjelde på disse områdene. EU-rett er som kjent bestemt av EUs organer. Der deltar ikke Norge. Hvis Norge skulle ha deltatt, ville vi ha utgjort en forsvinnende liten del av det som må til for å kunne skape et flertall. Så er det også slik at hele dynamikken i tjenestedirektivet er rettet inn mot akkurat økt handel, økt utveksling av tjenester og økt konkurranse landene imellom nettopp for å kunne konkurrere på lønns- og arbeidsvilkår i de ulike landene. Videre er det slik at flere her i dag har tatt opp tilgangen til EU-markedet som et viktig poeng for å støtte innlemmelse av direktivet. Senterpartiet er enig i at tilgang til markeder er viktig. Men det er også viktig å understreke at det finnes andre tilnærminger enn EØS-avtalen. Vi er gjensidig avhengig av hverandre. Vel er EU en stor mottaker av norske varer og tjenester, men det er verdt å merke seg at det er varer og tjenester som EU i høy grad er avhengig av. Vi eksporterer nesten like mye olje og gass til EU som det Russland gjør, og Norge har ingen grunn til å stå med lua i hånden og si: Vær så snill, kan vi få eksportere denne oljen og gassen. Vi er nødt til å anerkjenne det som er vår strategiske posisjon og være frimodig nok til å stå fast på norske krav og norske interesser. Handelen med EU økte også i perioden 1972–1993, da vi hadde en frihandelsavtale. Vi vet også at Sveits, i hjertet av Europa, har oppnådd mye av det samme som Norge, men med en helt annen avtale og en helt annen dynamikk enn det vi har valgt gjennom EØS-avtalen. Så det må bli slutt på denne svart-hvitt-tilnærmingen, der EØS-avtalen blir framstilt som det eneste saliggjørende og den eneste løsningen for vårt forhold til Europa. Noe av det oppsiktsvekkende ved dette er at komiteen i innstillingen slår fast at det er reglene i etablererstaten som gjelder. Det er også grunnlaget for direktivet – harmonisering og overnasjonalisering av regelverket. Vi er enig i at det er intensjonen i direktivet. Vår konklusjon er derfor at vi tar dissens i regjering og anbefaler Stortinget å stemme imot. Det er nærmest mer oppsiktsvekkende at partier som Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti erkjenner at slik er det, men likevel velger å stemme for innlemmelse av direktivet. Jeg synes at disse partiene dermed tar på seg et stort ansvar. Det er også slik at flertallet etter vårt syn underslår EØS-avtalens dynamikk. Det er iallfall slik at de garantiene som ble gitt fra denne talerstolen ved inngåelse av EØS-avtalen i 1993, har vist seg å ikke holde stikk. For å nevne noen eksempler: Det ble garantert at hjemfallsinstituttet skulle holdes utenfor. Den differensierte arbeidsgiveravgiften skulle ikke påvirkes. Vinmonopolets stilling i det norske samfunnet skulle ikke påvirkes. Og spørsmål knyttet til eiendomsrett i Norge skulle ikke påvirkes. Så historien har vist at alle disse spørsmålene ikke bare har blitt påvirket, men også endret og utfordret av EU-retten gjennom en svært dynamisk EØS-avtale. Det er derfor oppsiktsvekkende at flertallet sier at dette ikke er noe problem. Ensidig erklærer man at dette ikke er et problem, og garanterer for at norsk rett og norske arbeids- og lønnsvilkår vil bestå i Norge for all framtid. Historien viser at flertallet tar feil på dette punktet. Nok en gang: Man påtar seg et stort ansvar. Når det gjelder Kristelig Folkepartis forslag, kommer Senterpartiet ikke til å støtte det, fordi det har en formulering der man gir uttrykk for at det finnes en slags angrefrist i EØS-avtalen: Hvis man ikke liker resultatet, kan man ta det opp til ny vurdering. Slik er det selvsagt ikke. Dette er enveiskjøring. Hvis vi implementerer dette direktivet, overlater vi styringen på dette området til andre organer enn de norske.