Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2010-05-28:
Interpellanten tar opp et stort problem som han selv presiserer ikke er det gode arbeidsliv. Det er jeg helt enig i. Det er ikke så lett å forsvare den virkeligheten som også vi har fått tilbakemeldinger på. Det er jo litt spesielt når det er staten selv som er arbeidsgiver. Det er kanskje det mest spesielle. Det er mer problemer med midlertidige ansettelser, stillingsvern, også i forhold til gravide og tillitsvalgte. Et trygt arbeidsforhold gir forutsigbarhet og trivsel, og ikke minst stabilitet. Det å være fast ansatt bidrar til det. Derfor mener Arbeiderpartiet at midlertidige ansettelser skal være unntaket, og ikke hovedregelen. For Arbeiderpartiet er det en regel som også burde gjelde for leger. Det samme gjelder vernet for gravide. Men som statsråden, og også interpellanten, viser til, er det historiske avtaler – som er godt begrunnet her tidligere – som har gjort at helsevesenet har slike midlertidige ansettelser. Det statsråden viser til, understreker jo akkurat det med å få folk rundt, det å få undervisning. Men når det er sagt, bør jo arbeidsmiljøloven fra 2006 gjelde. Den er ganske fleksibel om den bare får lov til å brukes. Der kan man være midlertidig ansatt under visse kriterier, samtidig som vi kan sørge for at utdanningskapasiteten holdes oppe. Loven gir muligheter, men den strammer inn. Jeg er likevel forundret over interpellantens bekymring over akkurat denne gruppen. Er det bare denne gruppen som interpellanten er bekymret for når det gjelder midlertidige ansettelser? Etter det jeg vet, lå det, da vi tok over i 2005, åpning for flere midlertidig ansatte fra Bondevik II-regjeringen. Det ville gitt flere muligheter for slike ansettelser som her er tatt opp. Den rød-grønne regjeringen forandret loven før den trådte i kraft og før noen så konsekvensene av den, for vi ønsket ikke utviklingen av et arbeidsliv som interpellanten beskriver fra legeverdenen, i alle sektorer. Det foreligger også nå en sak til behandling etter hvert her i Stortinget som ytterligere strammer inn muligheten for midlertidige ansettelser. Jeg regner med at Høyre kommer til å stemme for den i tråd med denne interpellasjonen. Jeg minner også om at det er greit å huske på hva som lå klart fra den borgerlige regjeringen: Undergraving av normalarbeidsdagen, åpning for avtaler med inntil 13 timers arbeidsdag, og 60 timers arbeidsuke uten overtid. Det ville åpnet for større bruk av midlertidige ansettelser, svekket stillingsvernet og de tillitsvalgtes innflytelse. Hva har så endret seg for Høyre siden 2005? Jeg tror ikke de har endret syn på dette, men det kunne være artig å vite. Kanskje det gjelder ansettelser i andre bedrifter, men ikke i helsevesenet. Høyrepartiene, og særlig Fremskrittspartiet, som Høyre har lyst til å regjere med, mener at i utgangspunktet er arbeidsgiver og den enkelte arbeidstaker likeverdige parter, og de skal ha en avtalefrihet som det er utidig at andre blander seg inn i, altså uten bruk av LO eller trepartssamarbeidet som vi i Arbeiderpartiet mener er så viktig. Det resulterte i at Høyre stemte i mot de forslagene vi hadde om midlertidige ansettelser, og de har stemt i mot de fleste forslag som de rød-grønne har hatt for å fremme bedre arbeidsforhold og motvirke sosial dumping. Nei, noen ganger kan en undre seg litt over sakene som kommer, og innholdet av dem. Men jeg er veldig fornøyd med statsrådens tilnærming og svar. Jeg er trygg på at hun kommer til å følge dette opp, for det er klart at det er grunn til bekymring. I tråd med det jeg nå har sagt, er det grunn til at vi bør se nøye på det. I tråd med vår politikk skal vi ha trygge arbeidsplasser, vi skal ha flest mulig ansatte i hele stillinger, og det bør gjøres grep for å få flest mulig fast ansatte og rydde opp i den kulturen som kanskje har vokst seg fram, og som jeg forstår statsråden kommer til å se nærmere på. Staten må, som andre arbeidsgivere, følge de lover og regler som fins, enten det gjelder ansettelsesforhold, arbeidstid eller arbeidsvern. Forutsigbarhet og trygghet er viktig. Sammen med fleksibiliteten som arbeidsmiljøloven gir når det gjelder midlertidige ansatte, kan vi oppnå det gjennom å bruke loven, også når det gjelder utdanningskapasitet og det helsevesenet etterspør.