trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-04-05:
Nei, jeg ser ikke noen klar parallell her. Og jeg gjentar: Man skal være veldig forsiktig med å uttale seg om hva befolkningen langs kysten eller her og der mener, for så er disse egentlig bare partifeller i ulike kommuner, eller de som mener det samme som en selv, og det er det man refererer til. La oss erkjenne at det er delte meninger om både rovdyr- og scooterpolitikken i Norge. Det finnes noen ytterpunkter, men det store, brede flertallet er imellom og ønsker en balanse i det. Jeg refererer til meningsmålinger som er foretatt i 2001, 2008 og 2010, og de viser i bunn og grunn det samme resultatet, nemlig at et stort flertall er imot en generell liberalisering av snøscooterpolitikken i Norge. Man ønsker snøscooter for visse spesifikke formål, og man ønsker også å ha anledning til å kunne gå på skitur og gjøre andre ting i fred og ro uten den forstyrrelsen som en snøscooter representerer. Og det skal være de samme menneskene som ønsker både det ene og det andre.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-04-05:
Det var nettopp fordi Høyre og Fremskrittspartiet brakte dette inn i innstillingen at jeg følte det var nødvendig å ta til motmæle på akkurat det punktet. Jeg skal innrømme at jeg ikke alltid har lest alle stortingsdokumenter like godt, men i dette tilfellet har jeg lest innstillingen veldig grundig. Et av de interessante fenomenene er jo igjen at det er et bredt flertall her i Stortinget, som inkluderer Kristelig Folkeparti, og det er en Høyre–Fremskrittspartiet-allianse på område etter område i miljøpolitikken. Det ser nå ut til å bli et systematisk bilde. Det tror jeg ikke Fremskrittspartiet har store problemer med. Men jeg tror Høyre har problemer med systematisk å stille seg sammen med Fremskrittspartiet på nær sagt alle områder i miljøpolitikken.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-04-05:
Da jeg hørte på debatten, fikk jeg også behov for å komme med en syndserkjennelse, og den er at i likhet med representanten Astrup har jeg også vært på Theatercaféen. Det var riktignok ikke i formiddag, som i Astrups tilfelle. Jeg tror det var tre år siden jeg var der sammen med kona. Men jeg har vært der, og jeg må bare erkjenne den synden. Jeg vil gå litt lenger og si at jeg skulle gjerne ha vært der oftere, for det er et hyggelig sted hvor det er fint å være, og man kan ha mang en hyggelig prat. En av grunnene til at jeg får vært der veldig sjelden, er at jeg reiser mye i Distrikts-Norge. Jeg tror jeg har vært i 400 av landets kommuner. Nå hører jeg at Fremskrittspartiets talere er mye mer kjent i Distrikts-Norge enn det jeg er, så jeg vil egentlig bare utfordre til en litt fredelig kappestrid for å få vite hvem av representantene i Fremskrittspartiets stortingsgruppe som har vært i mer enn 400 kommuner. Det er flere representanter her som kan sende over den listen. Så kan vi sammenligne hvor mye rundt i Distrikts-Norge man har vært. I morgen skal jeg for øvrig til Flekkerøya ved Kristiansand for å gå inn i et miljøspørsmål som folk er opptatt av på Sørlandet. Det er fint å besøke det også, ikke bare Nord-Norge. Når det gjelder debatten ellers, vil jeg si at det er holdt mange gode innlegg. Jeg vil særlig framheve en del av innleggene fra representanter for Arbeiderpartiet – Thomas Breen, Kåre Simensen, og det har vært flere – som alle har vært nyanserte. Det er nettopp det vi ønsker å være. Vi må finne en riktig balanse på dette området. Jeg tar helt avstand fra dem som mener at dette er et enten–eller. Vi skal ha scooterkjøring for en del bestemte formål, også for glede, men vi skal også ha klare restriksjoner som gjør at de som ikke ønsker å kjøre scooter, eller de som kjører scooter den ene dagen, men som ønsker å gå fredelig i fjellet den andre dagen, skal få lov til å gjøre det. Det er den balansen som regjeringen arbeider med. Vi har myket opp på noen områder for å få til en bedre balanse, og vi vil komme tilbake til Stortinget med nye innspill på dette området. Selvfølgelig vil vi da bl.a. ta inn de mange nyanserte synspunktene som har vært i denne debatten.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-04-05:
La meg først uten å hovere bare si at jeg er glad for at Fremskrittspartiet uttrykker glede over nasjonalparkene. Veldig, veldig mange av dem er kjempet gjennom av helt andre politiske krefter mot Fremskrittspartiets vilje. Men når de først er der – som Ytre Hvaler er et godt eksempel på – er jeg glad for at Fremskrittspartiet da ser betydningen av dem. Men det ville hjelpe miljødebatten om Fremskrittspartiet var hjelpsomme også da vi kjempet dem gjennom, ikke bare i ettertid. Når det gjelder spørsmålet om vern gjennom bruk, så er jeg en grunnleggende tilhenger av det. Jeg tror det aller meste blir best tatt vare på hvis det brukes. Det gjelder kulturminner og det gjelder natur. Det gir en mye sterkere lokal oppslutning om det, og det gir sterkere fundament for vern. Når det gjelder naturområder og også kulturminner, må det selvsagt være på en slik måte at bruken ikke ødelegger for det som er formålet med vernet, enten det er urørt natur, kulturminner eller det er spesielle naturtyper. Så sant man bare kan tilpasse bruken til verneformålet, er vern gjennom bruk det beste vern – som også Fremskrittspartiet sier.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-04-05:
La meg dele Trine Skei Grandes fascinasjon for USA. Nasjonalparkideen oppsto jo i USA. Verdens første nasjonalpark, Yellowstone, er i USA. Jeg tror Roosevelt en gang sa: «There is nothing so American as our national parks.» Så amerikanerne har absolutt en stor del av æren for denne ideen. Jeg har også stor sans for ideen om det man kaller nasjonale monumenter, men jeg tror ikke de kan oppstå ved at jeg vedtar dem eller ved litt tilfeldige prosesser. Skulle man sette i gang det, må det først være en grundig faglig vurdering av hva som har de kvalitetene ved seg. For det andre ville det også i stor grad være et spørsmål om hva den norske befolkning selv føler er de tingene vi har størst grunn til å være stolte av, enten det er kulturminner eller naturminner. Men en prosess og en tenking rundt det vil jeg bare se positivt på.
Willy Pedersen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Det er sjelden det er debatter som er mer engasjerende enn debatter om ferdsel i utmark. Jeg tok ordet fordi det ble referert til noen statistikker tidligere i debatten, der man sa at det var et stort flertall som ønsket mer ferdsel i utmark. Vel, man spurte 1 000 stykker i Finnmark, fylket jeg kommer fra, hva de syntes om motorisert ferdsel i utmark. Over halvparten sier at det må vi redusere, rundt 10 pst. ønsker mer. Vi må få fram det riktige bildet i denne debatten. Hvis vi skal drive med ferdsel i utmark, må vi vekte det opp mot ulike hensyn. Hvis vi tar Finnmark, som er et svært fylke, er det ironisk nok et fylke som har næringer som krever mye areal. Da er det ikke udelt positivt å slippe løs en liberalisering av scooterløyper i øst og vest, bokstavelig talt. Det går ut over bl.a. reindriftsnæringen og andre typer næringer. Det er derfor jeg mener at regjeringens politikk på dette området er fornuftig – den vektlegger ulike behov. Den tar hensyn til rekreasjon, men den tar også hensyn til næringer. Den tar også hensyn til dem som er avhengige av barmarkskjøring for å kunne drive sin type næring. Jeg tror at den liberalisering som Fremskrittspartiet ofte snakker om i denne typen saker, ikke er heldig, i hvert fall ikke for Finnmark, mitt fylke. Jeg tror ikke det er heldig for Nordland heller, fordi man ikke vekter de hensynene som det er viktig å ta, nemlig miljøvern, næringer og folks velferd. Mine anbefalinger til statsråden er å følge opp det gode arbeidet. Han skal også vite at det er ulike syn på denne saken. Det er ikke alltid sånn at det store flertallet ønsker en stor, stor liberalisering. Arbeiderpartiet har nok flertall i hvert fall i Finnmark fylke for å kunne si at det motsatte er tilfellet.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Støy, skade på natur, forstyrrelser av dyrelivet og potensielle konflikter med friluftsinteresser er potensielle konsekvenser av motorferdsel i utmark. Motorferdsel i utmark er forbudt i dag, med mindre særlige unntak foreligger. Det er klart at bruk av motorkjøretøyer i utmark har positive sider også, og tjener gode formål bl.a. i reindriftsnæringen og i annen forvaltning av utmark. I tillegg er det viktig for politi og redningstjenester. Det er viktig å ha balanse mellom disse hensynene. Regjeringen skriver i Soria Moria II at den vil fullføre gjennomgangen av lov om motorferdsel i utmark og vassdrag. Basert på denne gjennomgangen skal det vurderes om det er behov for flere justeringer eller endringer i eksisterende regelverk utover det som ble gjennomført sommeren 2009. I 2009 endret vi forskriftene om adgang til næringskjøring, gruppeturer med snøscooter og kommunalt organiserte akuttiltak for å redusere påkjørselsrisiko for elg og annet hjortevilt. Miljøverndepartementet er nå i gang med gjennomgangen av problemstillinger som gjenstår i Direktoratet for naturforvaltnings tilrådning fra 2008. Jeg er opptatt av at vi skal finne en løsning som legger til rette for en balanse mellom enkelte gruppers behov for bruk av motorkjøretøyer i utmark og beskyttelse av natur og friluftsliv. Motorferdsel i utmark er omstridt. Jeg registrerer likevel at flere undersøkelser mellom 2001 og fram til nå viser at et klart flertall i befolkningen er imot en mer liberal lovgivning på dette området. Særlig hensynet til friluftsliv trekkes fram i undersøkelsen som en grunn til en restriktiv holdning. En vesentlig mer liberal holdning til dette vil kunne gi interessene til et mindretall forrang framfor interessene til flertallet. Jeg registrerer også at Fremskrittspartiet viser til en undersøkelse om disse forholdene, og at denne undersøkelsen er foretatt i de syv mest scooterrike fylkene i landet vårt. Miljøverndepartementet startet en forsøksordning, som saksordføreren var inne på, med ny forvaltning av motorferdsel i utvalgte kommuner i 2000. Kommunene Sirdal, Vinje, Stor-Elvdal, Lom, Røros, Hattfjelldal, Fauske og Kautokeino var med i ordningen. Kautokeino trakk seg senere ut av ordningen. I disse forsøkene overførte man mer forvaltningsmyndighet til kommunene. Det er, som saksordføreren sier, påvist gode resultater fra forsøket, men det er ikke helt entydige resultater heller. Evalueringen av resultatene vil inngå i regjeringens videre arbeid i saken. For Arbeiderpartiet har det i denne saken vært viktig å finne den gode balansen mellom hensynet til nødvendig motorferdsel i utmark og hensynet til friluftsliv og ivaretagelse av landskapet. Det kommer vi også til å legge til grunn når vi skal behandle saken videre når regjeringen kommer med sin evaluering.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
I forrige sak fikk vi flere utbroderinger av hvor vakker natur vi har i Norge, og det er jo sant. Norge er et land med utrolig mye fin natur og viktige naturverdier. Det er viktig at vi kan bevare og forvalte disse på en måte som gjør naturen tilgjengelig for folk nå og for framtidige generasjoner. Jeg er veldig glad for at vi nå er i sluttfasen i gjennomføringen av nasjonalparkplanen. Planen har vært et tverrpolitisk prosjekt som jeg opplever har hatt stor tilslutning fra flere regjeringer av ulike farger, fra 1993 og fram til nå. Friluftsliv og bevaring av naturen for framtidige generasjoner er noe som Arbeiderpartiet er veldig opptatt av. Å legge til rette for friluftsliv er den beste investeringen vi kan gjøre med tanke på folkehelsen. Jamfør forrige sak: Jeg har aldri hatt snøscooter, så jeg er en av dem som har tvunget barna mine ut på ski, ut i snøen, med skikkelige sko, ute i heia. De var ikke veldig glade da, men nå er de veldig glad for at de har lært seg å bruke naturen, og de skjønner hvor viktig den er for folkehelsen. Det er også slik at det har vært mye snakk om samfunnsøkonomisk lønnsomhet i vinter i vår komité, og investering i friluftsliv er i alle fall et tiltak som er samfunnsøkonomisk lønnsomt. Nasjonalparkplanen er ikke en komplett liste over alle verneverdige naturområder i Norge, men det er en start. At vi nå så å si markerer sluttføringen av planen med et forslag om å legge til rette for enda en nasjonalpark, synes jeg er veldig positivt. Lokal forankring er sentralt for å få på plass gode løsninger og gode prosesser rundt vern av områder. Arbeiderpartiet er fullt klar over at verneprosesser ofte er omstridt. Nettopp derfor har det vært viktig for oss å sikre lokal forankring og medvirkning og sikre at lokale krefter får styring med forvaltningen av nasjonalparker når de er opprettet. Preikestolen er et viktig naturområde, og det betyr utrolig mye for oss i Rogaland. Det er gledelig at det er lokalt engasjement i denne saken. For Arbeiderpartiet er det viktig at vi har gode prosesser rundt disse sakene. Nettopp fordi vi vil sikre lokal interesse og støtte, er det veldig fint at det nå foregår et arbeid for å se om det skal startes nye verneprosesser i Norge. Inntil det arbeidet er sluttført, kan vi glede oss over det store arbeidet som er blitt lagt ned siden Stortinget vedtok nasjonalparkplanen. Vernearealet i Norge er nå på 16,5 pst. Etter regjeringsskiftet har det blitt opprettet 399 nye verneområder og 50 utvidelser. Naturmangfoldloven legger rammene for vern, og områder som er aktuelle for dette, må tilfredsstille de kravene som loven stiller til verneverdige verdier. Her må det også vurderes om naturtypene er dekket av andre vern. Jeg viser til innstillingen og til statsrådens brev, og anser saken som framlagt.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-04-05:
Jeg synes alltid det er interessant å høre EU-tilhengere belære andre i massiv overstyring av norske bygder, og å høre Høyre-medlemmer, med den historikken Høyre har på finansiering av kommunesektoren og tvangssammenslåing av kommuner osv. – tvang mot kommuner. At «tillit avler ansvar», har representanten Gundersen helt rett i. Det burde han kanskje ha tenkt over før han var med på å vedta datalagringsdirektivet i går – men jeg skal la det ligge. Representanten Sund må ha redegjort godt for flertallets syn i denne saken, som hun har gjort tidligere. Forrige gang vi debatterte denne saken, var i mai i fjor. Da haglet karakteristikkene fra en rekke Høyre-representanter. Det er grunn til å håpe på en litt mer edruelig debatt denne gangen, og gjerne uten at representanter omtaler materialet fra statens fagetater som søppel, slik tilfellet var i fjor. Jeg har tenkt å bruke litt tid på å justere det inntrykket en kan få av Fremskrittspartiets og Høyres ganske selektive bruk av meningsmålinger i sine merknader, og som viser at representanten Gundersens forestillinger om hvordan regjeringspartiene oppfatter norske distrikter, er helt ubegrunnet. Det er tvert imot representanten Gundersen som tar feil. I Nationens distriktsbarometer – og dette vet vi jo – spurte man folk både i by og bygd om de mener at det bør bli enklere å kjøre snøscooter i skogen og på vidda, og det er kanskje ingen overraskelse at det i byene var et stort flertall som var imot å liberalisere reglene. Men, som Nationen skriver, det er også mer enn 40 pst. i bygdene som sier at de er imot en oppmykning av reglene, i tillegg til alle dem som mener at regelverket i dag er bra. Det er altså ikke noe belegg for å hevde at det er et stort flertall og et stort folkekrav å ønske en liberalisering av disse reglene. Det er flere, både i bygdene og i byene, som ønsker at vi skal ha dagens regler, eller strengere regler. Noen tjener på å skape konflikter mellom by og bygd. Det ser vi også i debatten om rovdyr. Det er noe vi ser på begge sider i debatten: Man skaper et inntrykk av en slem sentralmakt som overkjører ofre i distriktene. Dette bidrar aktører på begge sider i debatten med. Men ingen er tjent med å prøve å sko seg på å lage permanente motsetninger i Norge, basert på geografi. Det synes jeg også vi skal være veldig forsiktige med å gjøre i stortingssalen. De aller fleste av oss er valgt inn fra fylker som både har urbane innslag og distriktsinnslag. Sånn er Norge. Å framstille det annerledes er uredelig. Høyre har f.eks. i tidligere debatter om dette temaet bl.a. omtalt SV som et kaffe latte-parti. Det er plump retorikk. Regjeringen skal fullføre gjennomgangen av lov om motorferdsel i utmark og vassdrag. Det betyr at vi vil få muligheten flere ganger til å debattere denne saken. Så håper jeg at det inntil neste gang blir litt mindre mistenkeliggjøring av meningsmotstandere, og at man ikke bare forholder seg til de meningsmålingene som viser de resultatene man selv ønsker seg i de mest snøscooterorienterte fylkene, men tillater seg å se hele bildet, uten å anklage noen for å være en slem, sentralistisk urbanist.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-04-05:
Det er litt av et arbeid som er gjort med nasjonalparkplanen, et arbeid som mange partier kan være stolte av, inkludert foregående talers parti. Det var et godt innlegg fra representanten Astrup. Debatten om nasjonalparker bidrar til å justere et bilde som noen ganger manes fram av enkelte i opposisjonen, av vern som et ubetinget onde. Tvert imot viser en sak som f.eks. Langsua at mange ulike hensyn kan forenes, og at man blir fornøyd med resultatet. Akkurat det er viktig, for ingen er tjent med en politisk debatt der vern kun diskuteres med interessekonflikter som premiss. Tvert imot mener jeg det er helt åpenbart at det er et ubetinget gode at vi tar vare på de ulike verdiene som vi har, og holder disse høyt også når de kolliderer med eventuelle muligheter for kortsiktig inntjening. Dette er det veldig mange som er enige i. Derfor ser vi med jevne mellomrom at ordførere og kommuner selv ønsker å sette i gang nasjonalparkprosesser. Det ser vi i Nord-Norge, og det ser vi f.eks. på verdens vakreste halvøy, Fosen. Det er et initiativ med opphav i lokaldemokratiet. Miljøverndepartementet går nå gjennom den naturfaglige evalueringen av norske verneområder, bl.a. for å vurdere behovet for å sette i gang nye verneprosesser. Samtidig er det utrolig viktig at forankringen av nye store verneprosjekter kommer nedenfra, slik at avklaringer mellom ulike hensyn kan skje på et så lavt nivå som mulig, og for at så mange som mulig skal kunne føle eierskap til et eventuelt nytt prosjekt. Det siste er kanskje spesielt viktig. Det er ingen tvil om at Preikestolen er et fantastisk område, med en rekke store verdier. Derfor er jeg tilfreds med at statsråden har varslet at Preikestolen vil inngå i en eventuell vurdering av nye verneprosesser, og at statsråden har gitt et godt og positivt svarbrev til komiteen. Jeg vet f.eks. at mine partifeller i Rogaland SV er svært positive til et arbeid for å gjøre Preikestolen til nasjonalpark, og jeg synes det er klokt nå å legge til rette for at det lokale arbeidet kan fortsette. Det er et lokalt forankret arbeid, med stor entusiasme, som gjør – beklager ordbruken – det surmagede innlegget fra Fremskrittspartiet ganske uforståelig. Det må gå an å smile litt også når man snakker om slike saker, når det vekker lokal begeistring.
Knut Magnus Olsen (Senterpartiet), 2011-04-05:
I Soria Moria II slås det som kjent fast at regjeringen vil fullføre gjennomgangen av lov om motorferdsel i utmark og vassdrag. Senterpartiet er opptatt av å få sluttført denne saken i regjering. Men selv om det fortsatt er gjenstående avklaringer som må tas i dette spørsmålet, må det også sies at mye er gjort. Som kjent inneholdt Direktoratet for naturforvaltnings forslag til nytt regelverk for motorferdsel en rekke forslag til innstramminger. Disse ble til dels kraftig kritisert fra mange hold, og denne kritikken er tatt på alvor. Hele 20 av innstrammingsforslagene er tatt bort. Blant dem er følgende: Det blir fortsatt lov å kjøre på snødekt innmark, det er fortsatt lov for hytteeiere å kjøre til hytta dersom det er over 2,5 km dit, det er fortsatt fri løypekjøring i Nord-Troms og Finnmark, og lovforslagets formål å begrense motorferdsel til et minimum, droppes. I tillegg har regjeringen liberalisert på flere områder: Næringsdrivende i utmark har fått utvidet adgang til kjøring. Regjeringen vurderer å åpne for rekreasjonsløyper for scooter i hele landet, og det er blitt lettere å arrangere snøscooterturer for pensjonister og bevegelseshemmede. Senterpartiet er opptatt av lokal styring, også her. Forholdene varierer enormt fra kommune til kommune, og lovverket må gjenspeile det. Motorferdselsloven må ta hensyn til næringsutvikling i utmark, og til utøving av tradisjonell høsting. Kommunene må få mulighet til å opprette avgrensede løyper for fritids- og rekreasjonskjøring med snøscooter. Sagt med andre ord: Vi ønsker et lovverk som er praktisk, i tråd med folks rettsoppfatning og minst mulig byråkratisk. Senterpartiet er godt fornøyd med det som så langt er gjort i denne saken. Men bl.a. spørsmålet om rekreasjonskjøring er, som nevnt, ikke avklart ennå. Selv om vi langt på vei har fått en lov som ivaretar praktisk og nødvendig bruk av naturen, er vi i Senterpartiet opptatt av at også dette kommer på plass.
Knut Magnus Olsen (Senterpartiet), 2011-04-05:
Det er en grunnleggende verdi for Senterpartiet at vi skal overlate jorden til neste generasjon i minst like god stand som den var da vi selv overtok den. Forvaltertanken og samspillet mellom mennesker og natur ligger i bunnen for vår miljøpolitikk. Vern og sikring av naturen er et nasjonalt ansvar. Det er nødvendig å ta vare på det biologiske mangfoldet for at mennesker skal kunne høste av naturens fornybare ressurser. Men samtidig ser vi at klok bruk ofte kan være det beste vern. Bærekraftig bruk, der mangfoldet ivaretas, kan være den beste måten for å ta vare på det biologiske mangfoldet og verdiene for de framtidige generasjoner. Derfor er det for Senterpartiet viktig å lytte nøye til dem som har forvaltet disse verdiene gjennom generasjoner, når framtidig vern skal vurderes. Det gjelder både grunneierne og de lokale folkevalgte organene. Hvis Preikestolen skal vernes, er det sentralt for Senterpartiet at det er ønske om det lokalt. Et eventuelt vernevedtak må være forankret lokalt, og det må være lokal forståelse for verneformål og vernetiltak. Det er ikke gitt at vern, slik Venstre ønsker, er den beste løsningen for å ta vare på disse verdiene.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-04-05:
Kristelig Folkeparti mener at det fortsatt skal føres en restriktiv nasjonal politikk for motorferdsel i utmark. Vi ønsker å verne sårbar natur mot skader som følger av motorisert ferdsel i form av barmarkskjøring eller snøscooterkjøring i utmark. Vi ønsker å ivareta folks behov for stillhet og ro når de ferdes ute i naturen. Vi ønsker også å verne dyrelivet mot skadelig støy. Samtidig mener Kristelig Folkeparti at det må være gode ordninger for forsvarlig nyttekjøring og for kjøring til og fra hytter. Kristelig Folkeparti mener også at det bør kunne åpnes traseer for snøscooterklubber o.l. i områder der det ikke har store negative miljøkonsekvenser. Norge er et langstrakt land med varierende befolkningstetthet og ulike behov. Klimatiske forhold tilsier også at det er behov for en differensiert politikk på dette området, fra Lindesnes i sør til Nordkapp i nord. Kristelig Folkeparti er enig med forslagsstillerne i at mennesker med redusert førlighet, slik som eldre og funksjonshemmede, må ha mulighet til naturopplevelser, selv om de vil være avhengige av motorisert framkomstmiddel for å oppnå dette. Her må vi finne enkle og ubyråkratiske ordninger. Regjeringen har, i løpet av de 5½ årene de har styrt landet, gitt svært sprikende og uklare signaler om politikken de ønsker å føre når det gjelder motorferdsel i utmark. På oppdrag fra Miljøverndepartementet utarbeidet Direktoratet for naturforvaltning et lovforslag som ble sendt på høring sommeren 2007. Basert på dette sendte direktoratet i mars 2008 inn sitt forslag til ny lov om motorferdsel i utmark til regjeringen. Lovforslaget innebar kraftige innstramminger i politikken. Regjeringen hadde da i lang tid allerede forberedt et lovforslag, først gjennom forsøksprosjektet Motorferdsel og Samfunn, i perioden 2000–2005 – et forsøk med økt lokalt selvstyre i åtte utvalgte kommuner, og en evaluering av det i ettertid. Da saken viste seg å skape mye støy i valgkampen i 2009, valgte regjeringen å stanse hele prosessen. Nå skal man altså fullføre det man en gang satte i gang, med en gjennomgang av regelverket, som det heter i brevet fra statsråden til komiteen. Kristelig Folkeparti ønsker å videreføre hovedlinjene i dagens regelverk for motorferdsel, med enkelte tilpasninger for å sikre større grad av kommunalt selvstyre og for å videreføre noe av den fleksibiliteten i forhold til lokale behov som forsøksordningen viste det var mulig å få til. Kristelig Folkeparti støtter flertallet i at representantforslaget vedlegges protokollen, og vi venter i spenning på regjeringens vurdering av de gjenstående behov for eventuelle endringer i eksisterende lover og forskrifter.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Det er mulig å tolke statistikk på forskjellige måter. Vi kunne sikkert holde på mange dager og fortelle om hva som er godt, og hva som er dårlig. Men det som folk i innlandskommunene har veldig vanskelig for å forstå, er at man ikke kan drive mer med rekreasjonskjøring etter oppmerket løype enn det som er tilfellet i dag. Da sammenligner de gjerne med skjærgården om sommeren. Alle slags typer båter ferdes da langs kysten, de har mange hestekrefter og lager mye bråk. Det synes befolkningen i innlandet er rart. Synes statsråden at det er en skjevhet her, slik at man enten må forby båttrafikken langs sørlandskysten, eller så må man være litt mer lempelig med hensyn til snøscootertrafikken i innlandskommunene?
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Representantforslaget om motorferdsel i utmark, og utfallet av dagens debatt, er en test på hvordan regjeringen håndterer lokaldemokratiet. Lokalpolitikerne kan best vurdere om og hvor snøscooterkjøring kan utøves. Forsøksprosjektet med ny forvaltningsordning for motorferdsel i utmark i åtte kommuner startet i 2000 og ble evaluert av Norsk institutt for naturforskning, NINA, i 2005. Evalueringen ble grunnlaget for NINAs forslag til nytt regelverk. I mitt hjemfylke, Vest-Agder, har Sirdal vært en forsøkskommune. Kommunen utarbeidet i 2002 plan for motorferdsel i utmark. Sirdal kommune er en meget stor hyttekommune. Sirdals politikere la i utarbeidelsen av planen stor vekt på at mesteparten av kjøringen var basert på næringskjøring. Planen skulle virke i tre år og fornyes årlig. Nå gjelder planen som ble laget i 2002, inntil videre. Basert på erfaringene fra prøveprosjektet ønsker politikerne i Sirdal å revidere planen, med bl.a. områder for rekreasjonskjøring. Både innbyggerne og politikerne i innlandskommunen har problemer med å forstå forbudet mot rekreasjonskjøring når de sammenlikner dette med båtkjøring i skjærgården i sommerhalvåret. Spørreundersøkelsen fra TNS Gallup i august 2007 viser, som det er nevnt tidligere, at 80 pst. sier det må være lov å bruke scooter til og fra egen hytte, 75 pst. mener at kommunene kan få merke opp egne scooterløyper, og 62 pst. sier at kommunene må overta reguleringen av snøscootertrafikken. Fremskrittspartiet mener at alle kommuner bør få retten til å forvalte loven om motorferdsel i utmark. Når lovforslaget foreligger, skal det bli meget interessant å se om departementet har tatt hensyn til de klare og entydige galluptallene. Fremskrittspartiet er opptatt av at mer makt blir overført fra sentrale myndigheter til kommunepolitikerne. Lov om motorisert ferdsel i utmark blir en test. Norge er et stort land. Gode prosedyrer og et strengt regelverk må gjøre det mulig å legge opp til omfattende sammenhengende rekreasjonsløyper for snøscooterkjøring. Ingen kjenner sine områder bedre enn lokalpolitikerne. Derfor bør politikerne bestemme bl.a. om snøscooterkjøring. Den rød-grønne regjeringen har vist gjennom skjerpingen av plan- og bygningsloven og innføring av INON-begrepet i arealhåndteringen i naturmangfoldloven at sentralmakten skal styrkes på bekostning av lokaldemokratiet. Regjeringspartiene hevder at dette ikke er tilfellet. Derfor utfordres nå de samme politikerne til å snu denne utviklingen. Blir lokalpolitikerne gitt råderett til å håndtere lov om motorferdsel i utmark, vil dette være et godt signal til lokalpolitikerne.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Det har vært en interessant debatt. Det har vært svært interessant å høre på de representantene fra Arbeiderpartiet som fullt ut er enig med folk flest, som er Fremskrittspartiets syn. Det er SV og – skal vi si – få representanter fra Arbeiderpartiet som er uenig med Fremskrittspartiet. Det er ikke snakk om arroganse, dette her er snakk om realpolitikk. Jeg forstår godt at man ikke ønsker snøscooter i Nordmarka, og heller ikke ulv, tror jeg. Men landet er så stort, det er så mye plass. Jeg nevnte i mitt innlegg gode prosedyrer og strengt regelverk. Når en skal legge opp til kjøreløype, er det masse plass. Det er jo viktig å tenke på at desibelene som kommer ut fra snøscootere, kanskje ikke er noe særlig større enn desibelene som kommer ut fra Kenneth Svendsens og min båt når vi kjører på sommeren – og det går fort også. Men det kan tillates – enn så lenge, gudskjelov. Vi må forsøke å se at bruk at scootere til rekreasjonskjøring også er en del av trivselen på landet. Det kan godt være det er slik Breen sier: Vi har masse kultur, basarer og møter. Jeg har også vokst opp på landet, så det har vi. Men vi har også behov for snøscooterkjøring, og det bør kunne tilpasses. Det kan ikke være sånn at alt som smaker av fornøyelse når det skjer ute på landsbygda, skal være forbudt, fordi det er noen få – om de sitter på den ene eller andre kafeen, skal være usagt – politiske mennesker som sier at dette ikke er brukbar politikk. Fremskrittspartiet, sammen med store deler av Arbeiderpartiet og Høyre, er enige om at her må vi bruke fornuften, og her må rekreasjonskjøring kunne gå hånd i hånd med yrkeskjøring dersom prosedyrene ligger innenfor regelverket. Det er ingen som vil slippe dette løs, heller ikke vi. Men vi må være litt mer liberale enn det det legges opp til fra SVs side.
Nikolai Astrup (Høyre), 2011-04-05:
Takk for den påminnelsen. Den var nok snarere rettet mot statsråden enn mot denne representanten, for jeg har tenkt å forholde meg til temaet. Man kan lure på om statsråden har lest innstillingen som i dag foreligger, hvor det er gjengitt både hva forslaget består i, som jo er økt lokalt selvstyre innenfor nasjonale retningslinjer for motorferdsel i utmark, og en evaluering av det forsøksprosjektet som man hadde i åtte utvalgte kommuner i perioden 2000–2005. Det er altså ikke grunnlag for å snakke i så store bokstaver om andres politikk som det statsråden her har gjort. Så er det også gjengitt i innstillingen en meningsmåling som kanskje representerer det tause flertallet som statsråden er opptatt av, nemlig at 80 pst. sier at det må være lov å bruke scooter til og fra egen hytte. 75 pst. sier at kommunen må kunne merke opp egne scooterløyper. 68 pst sier at snøscooterkjøring på skogsbilveier bør være lov. 65 pst sier at snøscooterkjøring på islagte vann bør være lov. 62 pst. sier at kommunene skal overta reguleringen av snøscootertrafikken.
Nikolai Astrup (Høyre), 2011-04-05:
Debatten i denne saken har utviklet seg på et interessant vis, for hvis representanten Strøm, som det som vanlig var kraft i, og representanten Rudihagen stemmer som de prater, har jo disse forslagene flertall. Det gleder meg stort, for representantene Strøm og Rudihagen har forstått hva vi egentlig debatterer. Vi snakker om økt lokalt selvstyre innenfor nasjonale retningslinjer. Det er det vi er bedt om å ta stilling til her i dag. Statsråden, derimot, svarer på spørsmål som aldri er blitt stilt, reiser opp stråmenn og argumenterer mot dem, istedenfor å ta stilling til den innstillingen som ligger til grunn for debatten. Det er svært skuffende, og, jeg vil også si, overraskende lettvint av statsråden. Det han også gjør, er å skyve det såkalte tause flertallet foran seg. I innstillingen er det også referert til en god del meningsmålinger som klart fastslår at dette samme flertallet ønsker at det skal være økt lokalt selvstyre. De ønsker at de som har skoen på, og som vet hvor den trykker, selv skal få lov til å forvalte dette innenfor nasjonale retningslinjer som ivaretar de forpliktelsene vi har til å ta vare på naturen og nærmiljøet. Det er noe statsråden velger ikke å kommentere. Isteden fremmer han – hva skal man si – litt overdrevne påstander om andre partiers politikk. Og det var en forsiktig karakteristikk. Det kunne være en fordel for debatten om også statsråden hadde fulgt eksemplet til representantene Strøm og Rudihagen og faktisk holdt seg til det vi her diskuterer, i stedet for å diskutere rovviltpolitikk, landbrukspolitikk og andre saker som statsråden åpenbart synes å være svært interessert i i dag. I dag diskuteres det også hvorvidt vi skal tillate at kommuner skal få praktisere økt kommunalt selvstyre innenfor nasjonale rammer, slik det ble gjort i åtte utvalgte forsøkskommuner – med svært gode resultater. Statsråden har altså valgt ikke å forholde seg til det vi i dag diskuterer, og isteden føre en polemikk basert på et skremmebilde av andre partiers politikk. Det er skuffende.
Nikolai Astrup (Høyre), 2011-04-05:
Jeg må innrømme at jeg spiste lunsj på Theatercaféen i dag. Det viser at det er mulig å kombinere standpunktet til Høyre med det å spise på Theatercaféen. Det motbeviser en påstand som er hevdet i et tidligere innlegg. Jeg må også innrømme at jeg er enig med Thomas Breen, og der slutter jeg meg til en lang rekke av talere. Men jeg håper han er mer fornøyd med at jeg er enig med ham enn han var med de tidligere. For Arbeiderpartiets representanter her i dag har nesten utelukkende argumentert sterkt for de to forslagene som Høyre har fremmet. Det er nokså forunderlig at ikke Arbeiderpartiets representanter tar konsekvensen av de argumenter som de har fremmet konsekvent gjennom debatten, og stemmer for disse forslagene, noe som jo ville sikret dem flertall. I går var jeg nokså lite tilfreds med denne alliansen mellom Høyre og Arbeiderpartiet. Men i dag føler jeg at vi kunne ha kommet frem til noe positivt sammen hvis de hadde stemt for, og da hadde det sikret et bredt flertall i denne salen av Arbeiderpartiet, Høyre og Fremskrittspartiet. Den muligheten har de altså senere i dag. Jeg oppfordrer representantene fra Arbeiderpartiet til å ta konsekvensene av sine standpunkter i denne saken. Så var representanten Breen også opptatt av at det ikke bare er positive elementer ved økt lokalt selvstyre, og at det er avveininger, og det er det helt åpenbart. Det er avveininger, jeg er helt enig i det. Men det er også viktig å vise til det Norsk institutt for naturforskning, NINA, konkluderte med når det gjaldt den prøveordningen som har vært gjeldende. De sier følgende: «Prøveordning med lokalt vedtatte snøscooterløyper etter plan- og bygningsloven viste at alle seks delmål for bedre motorferdsel ble helt eller delvis innfridd i forsøkskommunene.» Det viser at de kommunene som har fått ansvar, tar ansvar, og de kan forvalte det ansvaret på en god måte. Jeg tror vi skal ha tillit til kommunene og gjennomføre det forslaget som ligger, nemlig økt lokalt selvstyre innenfor nasjonale retningslinjer, som selvfølgelig også ivaretar de øvrige hensyn til viktige naturverdier og biologisk mangfold.
Nikolai Astrup (Høyre), 2011-04-05:
Regjeringen og Stortinget har et overordnet ansvar for å ivareta viktige naturverdier for kommende generasjoner. Biologisk mangfold og urørt natur er verdier som vanskelig kan måles i penger, og like vanskelig kan erstattes når de først er forringet. Viktige naturverdier må derfor forvaltes i et generasjonsperspektiv, tuftet på erkjennelsen om at dette er verdier som ikke bare er en arv fra våre forfedre, men like mye et lån fra våre barn. Det er en erkjennelse og et ansvar vi må ta alvorlig. Under Bondevik II-regjeringen ble det satt ny fart i vernearbeidet i Norge. Vernearealet på det norske fastlandet ble økt med nesten 50 pst. 350 nye verneområder ble opprettet, og 27 verneområder ble utvidet. Det ble etablert åtte nye nasjonalparker. Høyre merker seg at regjeringen har videreført satsingen på vern av viktige naturverdier. Det er positivt. Området som går under navnet Preikestolen, er usedvanlig vakkert og variert. Forslagsstillerne siterer Kristin Krohn Devold, leder i Turistforeningen, som mener at «Preikestolen og Lysefjorden er uten sidestykke i norsk natur». Området forbinder fjell og hav på en spektakulær måte. Landskapets variasjon, med loddrette stup, skog, lynghei og snaufjell, er spesielt og karakteristisk. Området er hjem for mange sjeldne planter og dyr, hvorav flere er oppført på den nasjonale rødlisten. Forslagsstillerne anfører derfor gode argumenter for opprettelsen av nasjonalpark i dette området. Høyre er imidlertid opptatt av at vern av nye områder gjennomføres med utgangspunkt i lokal interesse og støtte, noe som også må være tilfellet for en eventuell etablering av Preikestolen nasjonalpark. Foruten lokal forankring og støtte til opprettelsen av nye nasjonalparker og verneområder er det vesentlig at også forvaltningen foregår på lokale premisser. Det nasjonale ansvaret for å opprette og utvide vernede områder må ikke fortrenge det lokale og regionale ansvaret for å ivareta forvaltningen av verneområder etter naturmangfoldloven. Den sentrale forvaltningen må ha tillit til at kommunene vil og kan ta ansvar for egne naturområder. Det er kommunene som er direkte berørt av begrensningene vernet fastsetter. Staten skal fremdeles opprette vernet og utarbeide forskriften som regulerer bruk og forvaltning av området. Innenfor dette rammeverket må det være opp til kommunene selv å avgjøre hvilken bruk av området som er gunstig for både verneformål og befolkning. Mange kommuner vil foretrekke vern gjennom bruk fremfor vern gjennom hermetisering. Vern gjennom bruk bidrar gjerne til å sikre verneformålets legitimitet og oppslutning. Kommunene må derfor selv ta aktivt del i egen utvikling, noe som forutsetter et større handlingsrom enn det som er tilfellet i dag, og at forvaltningen av nasjonalparker, landskapsvernområder, naturreservat og andre verneområder legges til de berørte kommunene. Dette vil styrke det lokale selvstyret, uten at naturverdiene forringes.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
De spørsmålene som omtales i denne saken, er noe som engasjerer mange. Særlig er dette et viktig tema i distriktene – forståelig nok. For befolkningen i distriktene er utmarka ofte både et næringsområde, en arbeidsplass og et område for rekreasjon og fritid. Utmarka er en ressurs som kan gi svært mye, men den må behandles med omhu, og den må pleies. Vi vet at store skader i slike naturområder trenger lang tid for å bli rettet opp, særlig i arktiske strøk. Derfor er det viktig å kunne kombinere bruken av utmarka med god ivaretakelse av naturen, slik flere har nevnt her i dag. Jeg føler meg trygg på at dette ligger i bunnen for departementets arbeid med dette spørsmålet. Dette er både en kommunal, regional og nasjonal sak. Mye er gjort, slik representanten Knut Magnus Olsen nettopp listet opp. For Arbeiderpartiet er det viktig å styrke allemannsretten og å sikre alle tilgang til rekreasjonsarealer. Vi ser det som viktig å forvalte naturen på en måte som sikrer nåværende og framtidige generasjoner mulighet til å kunne oppleve naturen på en god måte. Samtidig er også utmarka viktig for de naturbaserte næringene og for flere distriktsnæringer. For å kunne ivareta og kombinere disse interessene er det viktig med en god og samordnet arealpolitikk. Vi er i likhet med forslagsstillerne opptatt av å finne gode løsninger for dette. Vi som bor ute i distriktene og helt inntil utmarka, er opptatt av disse spørsmålene og av å kunne benytte framkomstmidler for å komme ut i marka til forskjellige gjøremål. Jeg tror at alle, ikke minst naturen selv, er tjent med å få flere egne merkede løyper for snøscooterkjøring. Dette vil redusere problemet med ulovlig og uvettig kjøring overalt, også i områder der det overhodet ikke bør være slik trafikk. Slike ordninger vil også gjøre det lettere å finne løsninger for dem som vil bruke scooter til egne eiendommer – og til næringsformål. Jeg er også opptatt av at folk som av helsemessige grunner ikke kan ta seg ut i naturen ved egen hjelp, skal få mulighet til å nyte naturens kvaliteter. Derfor må det også planlegges løyper og traseer, slik at det kan bli mulig også for disse menneskene å komme ut i naturen. Vi har alle behov for naturopplevelser, og vi bør alle ha rettigheter i denne sammenheng, men på en måte som ivaretar både naturen og de som søker ro i naturen, enten det er i utmarka eller på fjorden.
Lars Myraune (Høyre), 2011-04-05:
Det beste som har skjedd meg i dag, er å høre statsråden si at han skal slutte å lytte til naturvernerne som sitter på sine kafeer i byene og har liten kontakt med naturen ute i Distrikts-Norge. Det var gledelig, og det håper jeg virkelig han fortsetter med. Vi er alle opptatt av at vi skal bevare naturen, vi skal beskytte dyrelivet og vi skal unngå skadelig støy ute i naturen. Derfor var det nødvendig i sin tid å få et nasjonalt regelverk. Det mener vi alle. Nå er det slik at det regelverket ikke gjorde noen forskjell på en kommune som Oslo og Finnmarksvidda, i og for seg. Men vi vet alle at det må være en forskjell her, og det tok ikke det regelverket hensyn til. Derfor hører vi stadig om tilfeller der lokale myndigheter blir overkjørt av fylkesmannen i saker der kommunen ber om moderat tillatelse til aktivitet. Det kan gjelde f.eks. forespørsel om rekreasjonskjøring for mennesker med nedsatt funksjonsevne, eller begrenset næringskjøring. Jeg var på besøk i Lierne og Røyrvik kommuner i forrige uke. I begge disse kommunene var motorisert ferdsel i utmark et hovedtema. Og når Senterpartiet sier at de er fornøyd med den måten dette er gjort på, så kan jeg love at ikke alle senterpartiordførere utover i distriktene er like godt fornøyd, og heller ikke alle senterpartivelgere. Hver uke, rett før helgen, kjører lange rekker av biler med scooter på tilhenger over til Sverige. De passerer Lierne, de passerer Røyrvik. De kunne hatt en næringsutvikling i de to kommunene, som ville vært et kjærkomment tillegg til det spede grunnlaget for næring ellers der oppe. Og det ville vært mulig å gjennomføre det uten å ødelegge naturen. Scooterkjøring opp til fiskevann har vært tillatt i en del kommuner – bl.a. i Røyrvik og i Lierne – hvis du har med deg fiskesnøre og fiskekort, men kun til enden av vannet. Noen av disse vannene er så store at du må gå kilometervis for å komme inn til fiskeplassen, fordi det ikke er lov å kjøre på det islagte vannet. Noen av oss skjønner ikke dette. Det er helt uforståelig. Det er riktig at det nå synes som om flertallet i byene – og vi kommer til å ha et enda større flertall i byene etter hvert – skal få enda større makt til å forvalte områder der andre bor. Det er jo heller ikke slik at de som bor i distriktene, forvalter og bestemmer over dem som bor i byene. Så det bare å telle antall individer rundt omkring, i forhold til flertallet – «det tause flertall», som ministeren kalte det – synes vi ikke blir riktig. Vi i Høyre mener at forvaltningen av den type aktivitet bør gis til kommunene, innenfor rammen av statlige lover.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Jeg tror det er én ting vi kan være veldig enige om: I hvert fall der jeg kommer fra, Nordland fylke, har vi god plass. Vi har mye natur, og det er plass til veldig mange. Behovet for en justering av lov om motorferdsel i utmark har vært stort i lang tid, og arbeidet startet med nasjonal forskrift allerede i 1987. Siden er det blitt fulgt opp av flere utredninger og forsøk. Det er riktig som representanten Knut Magnus Olsen fra Senterpartiet sier her, at det har skjedd fremskritt i dette arbeidet. Men vi er som sagt ikke i mål ennå. Flere kommuner i Norge – også i Nordland, der bl.a. Hattfjelldal og Fauske har vært forsøkskommuner i snart ti år – har gjennom sine forsøk vist at dette er et område som kommunene styrer på en veldig god måte. Etter det jeg kjenner til, er det vel åtte kommuner som er med i dette prøveprosjektet. Og når man skal ta lokaldemokratiet på alvor, tror jeg det også er viktig at man lytter til disse kommunene og hører hvordan disse forsøkene har gått. For det har gått veldig bra. Forsøkene viser at kommunal styring har skapt større bolyst, optimisme i bygdene og i forsøkskommunene, spesielt hvis du snakker med unge mennesker. Og det er svært viktig. Det er svært viktig i forhold til næringsliv, sysselsetting, og ikke minst bosetting. En annen ting som jeg synes vi må ta inn over oss når vi skal gå videre med dette, er at det også er skapt flere nye arbeidsplasser, og nye planer foreligger. Men det krever at rammebetingelsene blir forutsigbare med et permanent lovverk som gir rom for bruk av snøscooter i faste løyper, hvor det ikke minst åpnes for rekreasjonskjøring, som flere har vært inne på i dag, slik at alle som vil og har muligheter til det, kommer seg ut. Det er viktig å ha med dette i det videre arbeidet. Forsøkene viser også at nye kommuner har et betydelig potensial innenfor turistnæringen ved å legge til rette for bruk av snøscooter. Det gjelder spesielt på innlandet i Nordland, men også andre steder. Derfor er det desto viktigere nå at man fra regjeringens side legger fram for Stortinget et forslag om justeringer i lov om motorferdsel i utmark. Dette innebærer at det blir en del av kommunenes arealplanlegging, slik at det kan åpnes for å regulere inn løyper også for rekreasjonskjøring. Det handler om lokaldemokratiet, det handler om arbeidsplasser, det handler om bosetting, og det handler ikke minst om distriktspolitikk. Og jeg er sikker på at denne regjeringen vil klare å finne gode løsninger for å gå videre med dette arbeidet, slik at man får en god sak som kan fungere godt for disse distriktene. Disse forsøkskommunene har vist at de har tatt sitt ansvar, og det tror jeg også at alle sammen vil gjøre.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å ta ordet i debatten. Men jeg satt på kontoret mitt og hørte statsråden svare i replikkordskiftet, og som vanlig registrerte jeg at statsråden overhodet ikke svarte på de spørsmålene han fikk fra representantene – han begynte å trekke inn landbrukspolitikken til Fremskrittspartiet. Og dette er, som vi vet, ikke en landsbruksdebatt, men en snøscooterdebatt. Jeg vil gjerne komme med et eksempel på hvorfor snøscooter er viktig for landbruket, siden man bl.a. trekker det inn. Jeg vil ta et eksempel fra Troms. Der var det en bonde som drev med turistnæring, og det gikk dårlig. Han kjører turister opp med traktor om sommeren, på en traktorvei som han har laget. Han lar turistene få fiske, så lager han mat til dem etter at de har fått fisk, og så frakter han dem ned igjen, og tjener penger på dem. Når det blir vinter, ønsker han å gjøre det samme med scooter – trekke dem opp til vannet med scooter, drive næringsvirksomheten sin og få inntekt til familien, slik at de kan leve av det. Men hva skjer da? Jo, da kommer Solheim inn med sitt reglement og sier at man ikke får lov til å kjøre med snøscooter på den veien som er ubrøytet. Men man kan selvfølgelig brøyte veien 13 kilometer opp. Det er klart at hvis man er vant til å sitte ved et bord på Theatercaféen og finne ut hvordan Norge er bygd opp, slik som statsråd Solheim tydeligvis gjør, blir dette galt. Det er kanskje på tide at Solheim tar seg en tur ut i distriktene og ser hva de sliter med der, og ikke verner alt man ser, stopper all rekreasjon og all næringsutvikling som er i Nord-Norge. Jeg kan ta et annet eksempel – jeg kunne tatt mange eksempler – og da går vi til der jeg kommer fra, Narvik i Nord-Norge, der det er 18 500 innbyggere. Det er registrert 600 scootere i den kommunen med 18 500 innbyggere! Hvor tror Solheim at de scooterne havner hen? Fem mil unna er Sverige. Der bygger de ut for milliarder – næringslivet i Sverige blomstrer, mens næringslivet i Nordland går nedover. Det gjør det, selvfølgelig, med Solheim i førersetet. Det blir litt tragikomisk å høre på representantene Arnesen og Strøm fra Nord-Norge. Jeg hører at de vil jo så gjerne gjøre noe med dette, men de sitter som gissel for statsråd Solheim, som oppholder seg på Theatercaféen i stedet for å være ut i distriktene og se hva distriktene sliter med. Det jeg foreslår, er egentlig at man gir Solheim en enveisbillett opp til distriktene for å se hva som skjer der, og at han sier opp bordet sitt på Theatercaféen.