Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Det som fikk meg til å ta ordet, var statsråd Sanners oppfordring til edruelighet, og det vil jeg slutte meg til, som min partikollega Helga Pedersen gjorde. Jeg skal ikke beskylde statsråden for å være drikkfeldig, men også han må vise edruelighet og være ærlig. Det er slik at når man gjør en sammenligning av kommuneopplegget og veksten i kommuneopplegget i Bondevik II-regjeringen og Stoltenberg II-regjeringen, og når man opererer slik Sanner gjorde, med å si at det ikke er noen forskjell, så er det for så vidt riktig, men da inkluderer man også Stortingets forslag – ikke regjeringens forslag – for det var et betydelig påslag i Stortinget under Bondevik II på regjeringens forslag til kommuneopplegg. Det er vel ingen i denne salen som har møtt en ordfører som har sagt at «dette er et fantastisk kommunebudsjett – vi har råd til alt vi har lyst til å gjøre». Jeg tror heller ikke vi kommer til å gjøre det i den kommende fireårsperioden – og heller ikke i de fire årene etterpå når Arbeiderpartiet vil sitte i regjering. Statsråden var også inne på hva som er «sentralisering». Jeg må innrømme at den definisjonen av «sentralisering» som ble gitt, var noe smal. For hvis sentralisering forholder seg til statlig overstyring og det å bruke politiske virkemidler gjennom det offentlige, så er dette en veldig smal definisjon. Sentralisering er en trend som oppsto i det øyeblikk vi oppfant byene, og det er en megatrend og en global trend. Trenden er utpreget sterk i Europa, men den har heldigvis vært svakere i Norge enn i resten av Europa, og det handler bl.a. om politiske valg, det handler noe om å legge til rette for at det skal være mulig å bosette seg og ha et arbeid å gå til også i distriktene. Så deler jeg statsrådens bekymring for at konkurransekraften og konkurranseevnen til norsk næringsliv er avgjørende for hvordan vi skal skape verdier i dette landet, og jeg håper regjeringen har rett i sin analyse og i det som ligger til grunn for vurderingen om å øke oljepengebruken på neste års budsjett. For jeg bor og lever i et konkurranseutsatt fylke – vi har en stor prosessindustri, vi eksporterer fisk for mange milliarder kroner hvert eneste år – og utslag i renten og svekkelse av konkurranseevnen vil slå direkte ut på antallet arbeidsplasser i mitt hjemfylke. Så jeg deler bekymringen, og jeg håper som sagt at regjeringen har rett i sin analyse, og at dette ikke vil være begrensende eller vil svekke konkurransekraften. Så bare noen korte kommentarer til slutt: Jeg er glad for at vi har fått en representant på huset som blir «fjetret» av kommunalkomiteens debatter. Representanten Heggelund var inne på at kommunestrukturen er i endring, og at man i framtiden bor i én kommune og jobber i en annen, men jeg kan opplyse representanten om at det skjer faktisk i dag – faktisk i veldig stor utstrekning, og kanskje spesielt i dette området. Jeg synes også representanten Kapur går veldig langt når han hevder at det er boligmangel i Norge, og at det må den rød-grønne regjeringen ta ansvar for. Ja, det er riktig at det har vært bygd for få boliger i forhold til etterspørselen over mange år nå, men å hevde at det er en sterk boligmangel og krise i landet er å trekke det vel langt.