Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Som den første saken på veldig lenge velger i dag et stortingsflertall å sende en sak tilbake til regjeringen. Vi avviser det spillet regjeringen har satt i gang. Natten før den store oljekonferansen i Sandefjord sender klimaministeren ut en pressemelding hvor hun sier at iskanten har flyttet seg. «Iskanten har flyttet seg selv», sa statsministeren. Nei, iskanten flytter seg ikke selv sånn som den vil, den har eventuelt flyttet seg etter klimaendringer vi mennesker står bak. Istedenfor at klimaministeren nærmest framstiller dette som en gladsak for oljeministeren, burde klimaministeren gjort jobben sin: dratt i alarmklokkene og brukt dette som et eksempel på hvor synlige klimaendringene er i vårt eget nærområde. I en tid hvor havområdene forandrer seg, hvor klimaet blir varmere og artene forandrer seg, blir det enda viktigere å legge vekt på et best mulig faktagrunnlag. Det har vi historisk sett klart i Norge, fordi vi har fått til et troverdig system med forvaltningsplaner. Forvaltningsplaner er vårt viktigste virkemiddel for å forvalte havområdene våre på en sikker og bærekraftig måte. All menneskelig aktivitet skal forvaltes i en større sammenheng. Vi skal være sikre på at det vi gjør, ikke ødelegger naturen og havets unike økosystemer. Vi er stolte av dette arbeidet. Vi kan si at dette er en av våre viktigste og fremste eksportvarer. Det er det vår utenriksminister med god grunn skryter av når han møter sine utenlandske kolleger. Det gjør at vi til enhver tid har best tilgjengelig kunnskap om havet og hva vi mennesker kan gjøre av aktivitet. Her har man altså lagt dette regimet til side. Det er det Stortinget i dag sier nei til. Aktiviteter i havområdene stiller oss overfor vanskelige dilemmaer, og det er politiske valg vi skal ta. Jeg mener historien har vist at vi har klart å gjøre relativt gode valg, og at vi har klart å forene viktige hensyn. Jeg tror dette mye skyldes at vi i Norge har noen av de fremste fagfolkene, som kan gi oss det beste grunnlaget. Jeg synes det er synd at regjeringen nå har lagt opp et løp som gjør at diskusjonen i dag og i ukene som har gått, har vært en diskusjon som i stor grad har handlet om hva som egentlig er fakta, ikke om hva som er de politiske prioriteringene. Det er forskjell i vurderinger mellom de forskjellige politiske partiene. Jeg tror også det internt i de fleste partier er diskusjoner om hvilke vurderinger vi skal gjøre. La oss ha de viktige debattene, men nå er det altså skapt en debatt om hva det er som er fakta. I den rød-grønne regjeringen og internt i Arbeiderpartiet har det vært diskusjoner om hva som skal være aktiviteten i havområdene, men det har alltid vært med et felles, omforent faktagrunnlag – det faglige, omforente grunnlaget. Jeg tror ingen tjener på en diskusjon om hva som egentlig er faktagrunnlaget å forholde seg til. Vi må alltid ha best tilgjengelig grunnlag. Det har klima- og miljøministeren det øverste ansvaret for. Det hun har levert i dag, er egentlig et regnestykke som hun ber Stortinget ta stilling til. På grunn av regjeringens samarbeidsavtale med Venstre og Kristelig Folkeparti fikk vi altså et hastverksarbeid, som nå alle partier utenom regjeringspartiene avviser. Hun må åpenbart selv være enig i at dette er en ganske svak sak, siden hun sier at det er helt uproblematisk at Stortinget nå avviser dette. Ola Elvestuen sa det ganske korrekt i sitt innlegg. Han sa at denne saken har egentlig ikke noe i Stortinget å gjøre, dette er opp til de fire partiene å forhandle om. Nå får vi altså høre at det skal være nye forhandlinger. Jeg synes man må kunne avkreve av ministeren at hun bekrefter, eventuelt avkrefter, at det nå skal være nye forhandlinger om områdene. Forvaltningsplaner er ikke skapt for å øke aktivitet. De er skapt for å sikre at vi tar hensyn til naturen og bærekraften og legger føre var til grunn. På grunn av klimaendringene er områdene i forandring. Is smelter, arter dør ut, og områder forandrer seg. Det gjør at vi hele tiden er nødt til å forbedre kunnskapen vår, sette kunnskapen inn i en større sammenheng. Det er sterke interesser for stor aktivitet av forskjellig art i havet. Dessverre er det ikke så sterke krefter som drar i retning av føre-var-prinsippet, som alle partier i utgangspunktet sier skal legges til grunn. Arbeidet med forvaltningsplaner skal være nettopp dette viktige redskapet, som skal legge føre var til grunn. Det er klimaministerens verktøy. I denne saken har hun ikke tatt det verktøyet i bruk.