Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-05-28:
Jeg skal forsøke å ta behørig hensyn til det. Jeg vil bare for ordens skyld replisere til siste taler at den opphevede ervervsloven ikke gjaldt finansinstitusjoner, så akkurat her er ikke det relevant. Men det er riktig at alle land med en velutviklet økonomi har særlige regler for hvem som kan eie finansinstitusjoner. Det skyldes at slike institusjoner har en særskilt rolle i samfunnsøkonomien og derfor skal sikres uavhengighet. Da Regjeringen foreslo endringer på dette punkt, var det ikke ut fra den begrunnelse at det forelå et massivt krav fra næringen. Det var heller ikke ut fra den begrunnelse at vi f.eks. åpenbart ville tape en sak for EFTA-domstolen, men ut fra en selvstendig vurdering av dagens regler, som hadde fungert i snart 15 år, var det naturlig med en evaluering og en revisjon av reglene etter hvert som markedene og regelverksutviklingen internasjonalt har forandret seg. Jeg har altså lyst til å understreke det. Det er faktisk slik at Regjeringen foretar selvstendige vurderinger og ikke bare gir etter for næringspress eller annet press. Dagens regler er forbudsbaserte. De nye reglene er mer skjønnsbaserte, men inneholder kriterier for skjønn som i hovedsak følger de regler som gjelder i ulike EU-land. Vi mener derfor at vi på denne måten får et mer moderne og tilpasset regelverk, som vil fungere godt. Så til spørsmålet om hvorvidt kriteriet distrikts- og regionshensyn skal tas inn. Jeg minner om at det ikke er et selvstendig kriterium i dagens regelverk, som også mindretallet omfavner, men det er ikke til hinder for at slike kriterier kan legges til grunn, og de har vært lagt til grunn. Det er jo ikke minst en del av de konkurransemessige hensyn som må tas, at det ikke etableres regionale situasjoner som gjør konkurransen dårligere, under enhver kritikk. Jeg har lyst til å legge til at det i noen av dagens aviser er en ganske kraftig uttalelse fra Hydros direktør om det norske marked som sådant, som han oppfatter som så politikerstyrt, på en uheldig måte, at det hindrer investeringer. Jeg skal la den kommentaren ligge, men bare applisere det til finansmarkedsområdet, altså norske finanskonsern, banker, forsikringsselskaper og andre. Jeg har også lyst til å understreke at det er ingen grunn til å gi tilsvarende karakteristikker på finansnæringens område. Vi vil nå få et regelverk som er internasjonalt, og jeg mener at vi langt på vei også i dag har et regelverk som er på linje med det som gjelder i andre vestlige land. Vi har innslag av utenlandsk og nasjonalt eierskap i et godt blandingsforhold, som i høyeste grad ikke er preget av noen form for proteksjonisme. Som flere talere har vært inne på, har vi store banker med sine hovedseter i andre nordiske land. Vi har store norske enheter – kanskje får vi også større – og vi har i tillegg et meget velfungerende lokalt marked, delvis basert på sparebanksystemet, men også mindre forretningsbanker. Dette er et mangfold som gir en ganske god tilgang til gode og varierte kredittvurderinger. Jeg har lyst til å understreke at mitt inntrykk er at utenlandske markeder – europeiske institusjoner og andre lands myndigheter – også etter hvert ser at dette er et godt marked, som i høyeste grad er internasjonalt sammenliknbart med noe av det beste også utenfor Norges grenser. Det er det viktig å understreke, fordi det kan gi en, etter hvert, prising av norske finansinstitusjoner på linje med hva som bør være reelle verdier, altså høyere enn i dag.