Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2015-12-12:
Når vi ser fram mot budsjettåret 2016, er det mange utfordringer å løse på kommunal- og forvaltningskomiteens områder. Derfor er det skuffende å se en regjering og et flertall på Stortinget som velger å bruke det økonomiske handlingsrommet til nye skattekutt framfor å bruke den økonomien som faktisk ligger der, på en måte som hadde kommet fellesskapet mer til gode. Det kan ikke være noen særlig tvil om at kommunene trenger sterkere og bedre økonomi dersom de nå skal kunne løse de oppgavene vi har gitt dem, og ikke minst de oppgavene vi ser komme til kommunene. Da handler det om helse, omsorg og utdanning, da handler det om næringsutvikling og forutsetninger for å lage attraktive lokalsamfunn som tiltrekker seg nye innbyggere og nye arbeidsplasser. I veldig mange kommuner sitter man i disse dager og kutter i disse viktige samfunnsoppgavene. Med stortingsflertallets budsjettforslag settes de fleste kommunene og fylkeskommunene i en vanskelig situasjon, og vi ser og hører eksempler på at samfunnsutviklerrollen ikke kan prioriteres der ute i Kommune-Norge. Det er synd, og det burde være unødvendig. I en tid med økende arbeidsledighet burde nærings- og samfunnsutvikling i kommunene fått langt bedre vilkår. I Arbeiderpartiets alternative forslag ville mulighetene til dette vært vesentlig større. Vi har opp mot 4 mrd. kr mer til kommunesektoren, og det hadde utløst god, nyttig aktivitet i landets kommuner og kommet alle til gode. Da snakker vi om aktiviteter og arbeid innen bosetting, integrering, skole, helse og utvikling av lokalsamfunnet. Signalene fra kommunene er ganske tydelige: Det må mer statlig innsats til for at oppgavene kan løses. Regjeringen har vist seg å lytte lite til kommunene og mye til dem som nå igjen kan vinne på store skattekutt. I innstillingen viser Arbeiderpartiet til at vi vil bidra til en bredest mulig politisk enighet om videreutviklingen av en streng, rettferdig og human asylpolitikk. Det betyr raske returer av grunnløse asylsøkere, men det betyr også godt samarbeid om internasjonale avtaler og gode europeiske løsninger som fordeler forpliktelser og ansvar på en mest mulig rettferdig måte. Det betyr en god integreringspolitikk for dem som skal bli i landet. Det betyr plikter, krav og rettigheter for stat, kommune og den enkelte. Det krever også kartlegging av ressurser, gode, effektive løsninger for innkvartering, språkopplæring, helsetjenester, skoleplasser og muligheter for å komme i arbeid så raskt som mulig. Dette vil kreve store innsatser, også økonomisk. Da holder det ikke at vi har en regjering som ikke reagerer raskt nok. En vente-og-se-holdning, som vi har vært vitne til fra regjeringen i sommer og høst, holder ikke mål. Da vil vi komme i bakevja på viktige områder som bosetting, språk- og samfunnsopplæring osv. Så må jeg også få omtale det kuttet som Sametinget opplever. I høringen til dette budsjettet ble det sagt klart fra om fra Sametingets egne representanter at de er skuffet over regjeringens manglende satsing, og de uttrykte en veldig klar skuffelse over at regjeringen velger å kutte hardere i Sametinget enn man gjør på øvrige områder. Det vil selvfølgelig få konsekvenser i et dårligere tilbud til den samiske befolkningen. Arbeiderpartiet har i sitt alternative forslag til budsjett lagt inn opprettholdelse av Sameskolen for Midt-Norge i Hattfjelldal, vi har midler til samiske læremidler, og vi har midler til samiske næringsformål. At Fremskrittspartiet lenge har hatt et klart ønske om å økse samiske formål og Sametinget økonomisk, er ingen nyhet, men at Fremskrittspartiet nå får dratt de andre samarbeidspartiene med seg i dette, det får vi bare ta til etterretning. Vi behandler et budsjettforslag her i dag som kunne sett annerledes ut. Det kunne vært sterkere satsing på kommuneøkonomi, på arbeidsplass- og næringsutvikling, det kunne vært et budsjett som tok for seg å bruke fellesskapets midler og løse de viktigste oppgavene først – skole, helse, bolig, arbeid. Flertallet vil det annerledes. 2016 blir et utfordrende år for mange på ulike måter. Svaret fra regjeringen er fortsatt kutt i skatter til dem som har mest fra før, og de finansierer det med å grave dypere i oljefondet enn noen regjering har gjort før noen gang. Det vitner om dårlig evne til å prioritere, og det fører oss i feil retning.