trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2011-12-16:
Presidenten var villig til å gi statsråden en ny start. Det er også Høyre, ved at vi nå kunne fått en ny gjennomgang av saken, men så villig er altså ikke statsråden. Jeg vil innledningsvis vise til Ingjerd Schous redegjørelse for Høyres synspunkter. Men jeg må si at jeg er svært skuffet over regjeringspartiene som ikke er villige til å se på saken på nytt og sørge for at kvalitetssikret informasjon kommer på bordet. Tvert imot – de sier at de føler seg trygge på at den traseen de har valgt, er den beste, og at det er godt nok utredet. Men det står i sterk kontrast til hva representanten Langeland fra SV sa til Dagens Næringsliv i går – nemlig at politikerne bevisst er forledet av Jernbaneverket. Han er enig med Høyre i at vi burde gått en runde til i denne saken. Han uttaler også at politisk tautrekking har gitt et alternativ som ikke er i samsvar med Stortingets vedtak om bare å bygge jernbane som kan holde 250 km/t. Det kan heller ikke kjøres godstransport på strekningen. Dermed vil den bli tvunget ut på E6 og miljøet vil bli ytterligere forringet. Det er nå tydelig for all verden at Arbeiderpartiet og Senterpartiet har feid SV av banen i denne saken. Regjeringen har strammet kraftig inn når det gjelder bygging i strandsonen ellers i landet, men når det gjelder strandsonen langs Vorma, fra Eidsvoll til Minnesund og langs Mjøsa til Tangen, vil de bygge ned store deler av strandsonen. Regjeringen har i tillegg droppet kvalitetssikringer, som flere har vært inne på. Det er så mange usikkerhetsmomenter i denne saken at det vil være uforsvarlig å ikke ta en ny gjennomgang og få avklart de spørsmålene som gjelder både miljø, økonomi og de andre tingene som Høyres representanter har vært inne på. Vi har nå en historisk mulighet til å berge strandsonen langs Mjøsa og ta vare på miljøet og det unike landskapet. Isteden blir store strekninger rasert, totalt rasert. Det vil bli opptil en 15 meter høy og 50 meter bred steinfylling mange steder som skal fundamentere dobbeltsporet jernbane for saktekjørende tog. Der steinfyllingen ikke går i strandsonen, vil de store steinfyllingene bli lagt ut i Vorma og i Mjøsa. Dette blir norgeshistoriens største enkeltinngrep i strandsonen, helt fra Eidsvoll til Tangen. Det er et overgrep mot lokaldemokratiet, mot naturen, mot miljøet og mot befolkningen. De siste dagene har det, som sagt, fremkommet betydelig usikkerhet og mange uklarheter både når det gjelder prosjektet og kostnadene. Høyre mener at jernbanebyggingen ikke må starte før de forhold som er kommet fram, er utredet og avklart, og at det foreligger et forsvarlig beslutningsgrunnlag. Men det kommer da tydeligvis til å bli nedstemt. For meg kan det se ut som om det har gått betydelig prestisje i denne saken fra regjeringens side. Det kan komme til å koste både miljøet, befolkningen, grunneierne og samfunnet dyrt.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2011-12-16:
Jernbaneverket planlegger nå strekningen mellom Eidsvoll og Minnesund. Jernbanen vil gå rett gjennom et vernet område langs Vorma. Politikerne i Eidsvoll sier nå at de ikke forsto hva de sa ja til da hovedtraseen på jernbanestrekningen Eidsvoll–Minnesund ble vedtatt i kommunestyret i 2009. I kommunedelplanen hadde man et slingringsmonn på 50 meter til hver side av traseen som går delvis i dagens jernbanelinje. Men hva gjør Jernbaneverket? Jo, de velger å legge seg ut i østlig retning og havner i Vorma med en massiv steinsetting. Nå sier både Arbeiderpartiet og Høyre i Eidsvoll at dersom kommunestyret nå sier nei til reguleringsforslaget som Jernbaneverket fremmer over nyttår, må staten regulere. Det er en ganske klar melding til regjeringen. Miljøet langs Vorma, fra Eidsvoll til Minnesund, er svært sårbart, og det er vernet. Jeg vil sterkt oppfordre statsråden og regjeringen til i det minste å sørge for at jernbanetraseen fra Minnesund til Eidsvoll tar hensyn til de vernede områdene, til miljøet, til lokalbefolkningen og til lokaldemokratiet. Jeg bor selv på Minnesund, jeg bor mitt oppi dette området hvor det nå skal bygges. Jeg er på vegne av fremtidige generasjoner faktisk sterkt bekymret for det som nå skjer. Som sagt vil jeg oppfordre statsråden til nå å gå inn og se på denne strekningen, fra Minnesund til Eidsvoll. Helt til slutt: Det ligger i innstillingen, som saksordføreren tok opp, en togstasjon – et togstopp – på Minnesund. Det har det vært jobbet mye med både fra kommunestyret i Eidsvoll og fra lokalbefolkningen ellers. Det vil være et fornuftig prosjekt både ut fra et miljøperspektiv og ut fra et fremkommelighetsperspektiv ved at folk kan benytte toget framfor bilen. Jeg ser av innstillingen at regjeringspartiene sier at dette må følges nøye, og at en ny stasjon må bli vurdert når befolkningsgrunnlaget tilsier det. Jeg tror det er viktig nå av to grunner at denne togstasjonen bygges samtidig med jernbaneprosjektet. For det første betyr det en viktig infrastruktur for å få folk til å flytte til Minnesund, vi vil gjerne ha flere til å bo der, og for det andre mener jeg at det vil være kostnadsbesparende å ta denne utbyggingen samtidig som jernbanen bygges.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2011-12-16:
Denne kraftsalven fra Kielland Asmyhr faller på sin egen urimelighet. Høyre foreslo å utsette saken til vi fikk svar på noen spørsmål fra statsråden. Det fikk vi. De ble lagt inn i innstillingen, og vi så da ingen grunn til å utsette. Men senere, etter at innstillingen var avgitt, har det kommet nye opplysninger som gjør at vi har fremmet det forslaget som vi har gjort i dag. Så hørte jeg representanten Sønsterud fra Arbeiderpartiet nærmest hånlig og uten respekt refset lokalpolitikere fra Arbeiderpartiet når det gjelder Jernbaneverkets forslag til trasé mellom Eidsvoll og Minnesund. Det er Arbeiderpartiet som har uttalt seg sterkest i denne saken – med støtte fra Høyre – og forslaget fra Jernbaneverket er blitt noe helt annet enn det det var da kommunestyret ga sin tilslutning i 2009. Så om ikke Sønsterud fra Arbeiderpartiet har respekt for lokaldemokratiet, håper jeg i det minste at statsråden og Senterpartiet har det.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2011-12-16:
Jeg hadde aldri trodd jeg skulle høre representantene Hoksrud, Sortevik og Godskesen argumentere som SV-ere med en rørende omtanke for strandsonen langs Mjøsa. Fremskrittspartiets argumentasjon i denne saken viser hvordan man kan ta argumenter man vanligvis er imot, og bruke dem til egen fordel når det passer. Fremskrittspartiet er vanligvis liberale i strandsonespørsmål, nå er de plutselig veldig opptatt av strandsonen langs Mjøsa. I saken vi behandler, frigjøres 8,5 km strandsone. Dovrebanen er en barriere for strandsonen i dag, og det nye dobbeltsporet legges lenger opp. Det er også andre momenter i forhold til strandsonen. Så er representanten Hoksrud veldig bekymret for hastighet. Mitt spørsmål tilbake til representanten er: Når ble plutselig Fremskrittspartiet opptatt av hastighet? Det er ikke mer enn en drøy uke siden vi behandlet samferdselsbudsjettet. Da brukte Fremskrittspartiet og representanten Hoksrud tid på å argumentere imot høyhastighet. Når de må bruke de argumentene til egen fordel, så gjør de det – de snur kappen etter vinden. Så mener Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre at det har kommet mange nye momenter i saken. Jeg klarer ikke helt å se hvilke nye momenter det er som har kommet. Det har vært kjent i lang tid at KS1-prosessen ikke ble fullført på den måten vi kjenner KVU/KS1- og KS2-prosesser i dag. Utbyggingen av Dovrebanen var et pilotprosjekt på KVU/KS1 på jernbanen. Inntil jeg nå gikk på talerstolen hersket det en – for meg – ganske stor forvirring om hva disse partiene nå kommer til å gjøre, og hvordan Høyre kommer til å stemme i denne saken – om de kommer til å gå for den saken som ligger, eller om det fremmes et forslag. Da jeg gikk opp, så jeg at det ble omdelt et forslag. Jeg synes det er litt uryddig at vi nå har hatt en debatt i lang tid der det ikke har ligget noe alternativt forslag på bordet. Det gjør det litt vanskelig når forslaget dukker opp nå langt ut i debatten.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2011-12-16:
Hver vinter overskrides grenseverdiene for svevestøv og NO2 i de største byene våre. En viktig årsakskilde til det er veitrafikken. Miljøfartsgrenser alene kan ikke løse problemene med forurensning i byene, men det er ett tiltak av flere for å gjøre byene våre renere. Miljøfartsgrense i Oslo ble første gang utprøvd vinteren 2004/2005 etter et lokalt initiativ. Man skiltet om rv. 4, fra Sinsen til Grorud, fra 80 til 60 km/t. Evalueringen, som Norsk institutt for luftforskning var faglig ansvarlig for, viste følgende resultater av forsøksprosjektet den vinteren: Gjennomsnittlig kjørehastighet ble redusert med om lag 10 km/t, og svevestøvkonsentrasjonen ble redusert opp mot 39 pst. den vinteren sammenlignet med vinteren før. Responsen fra publikum var mer positiv enn ventet, og i en spørreundersøkelse svarte fire av fem at miljøfartsgrense er et akseptabelt tiltak hvis det medfører bedre luftkvalitet. Hastighetsnedsettelsen førte ikke til dårligere trafikkavvikling på strekningen. Støymålingene viste også noe redusert støy. Det er senere blitt skiltet med miljøfartsgrense på flere veier i Oslo om vinteren, og resultatene viste at redusert hastighet gir redusert oppvirvling av støv langs veiene. Dette kommer også fram i internasjonale undersøkelser, bl.a. fra Nederland. I representantforslaget fra Fremskrittspartiet foreslås det å fjerne miljøfartsgrensene i Oslo. En hovedbegrunnelse er de uklare forholdene rundt det juridiske grunnlaget for miljøfartsgrensene. La meg si det med en gang: Det er på høy tid at man får klarhet i dette én gang for alle. Veimyndighetene mener det er hjemmel i vegtrafikkloven og i skiltforskriften. Politiet har tvilt på om de har rett til å håndheve dette. Nå er det jammen på tide at man får klarhet i det. Jeg er glad for at representanter for Justisdepartementet og Samferdselsdepartementet nå har satt seg sammen for å rydde uklarhetene av veien. Jeg forventer at vi får resultatene derfra snart, og at man raskt får på plass nødvendige tiltak dersom det viser seg nødvendig. Vi kan ikke bruke mer tid på dette nå. Men så vil jeg legge til: Det å bruke uklarheter rundt håndhevingen som et argument for å avskaffe miljøfartsgrensene synes jeg blir et vikarierende argument. Hvis spørsmålet om håndhevingen er problemet, må vi sørge for å gjøre noe med det, som vi nå gjør, og ikke avskaffe miljøfartsgrensen. Jeg tror Fremskrittspartiet er imot miljøfartsgrense fordi de er imot tiltak som begrenser hastigheten på veiene. Det at det heter «miljøfartsgrense», bidrar vel heller ikke til at Fremskrittspartiet ser positivt på dette. Miljø er som kjent ikke noe de vanligvis bryr seg mye om. Miljøfartsgrenser har sin misjon. Det er et tiltak som bidrar til bedre luft og bedre livskvalitet i byene. De må ikke avskaffes, men det haster med å få på plass klarhet i håndhevingen av regelverket.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Som representant for Finnmark og med den politikken som dagens regjering fører, blir det å diskutere jernbane omtrent like meningsløst som å vente på hurtigruta på Hamar. Av og til i politikken er det slik at det er tid for litt ettertanke. Svært ofte snakker vi både om forutsigbarhet og om hvor viktig det er å ivareta prosesser og beslutninger. Det er vanskelig å forstå forutsigbarheten i den politikken Høyre og Kristelig Folkeparti presenterer i denne saken. Nær sagt som vanlig følger de opp Fremskrittspartiets merknader, men ønsker, nær sagt som vanlig, ikke å gå inn i våre forslag, men velger å støtte regjeringens forslag. På godt norsk kan man kalle dette for «god dag, mann – økseskaft», eller skal vi kalle det for en helgardering. Det regjeringen foreslår og går inn for, er å bygge et såkalt dobbelt dobbeltspor med en begrensning flere steder på 130–140 km/t. Ingen kan kalle dette for høyhastighet. Men så er det også slik at Fremskrittspartiet aldri har vært den største tilhengeren av såkalte lyntog med en fart på 320 km/t, og det er mange årsaker til det. Derfor er det interessant å se at Fremskrittspartiet er det eneste partiet som tar til orde for den østlige traseen – den eneste traseen som kunne blitt en løsning for framtidig høyhastighetstog, og den beste løsningen totalt sett. Men når regjeringen, med støtte fra Høyre og Kristelig Folkeparti, ønsker å bygge traseen i strandkanten til Mjøsa, medfører dagens behandling at lyntogfantasiene blir gravlagt, og det dypt en gang for alle – noe sikkert både representanten Halleraker og representanten Langeland må være svært fornøyd med. For når regjeringen sier nei til østlig trasé, sier man også nei takk til lyntog mellom Sør-, Midt- og Nord-Norge. Lyntoget er gravlagt en gang for alle.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Det er ikke av ny dato at Høyre har uttrykt bekymringer for prosjektet. I innstillingen blir det sagt i en merknad hvor også Høyre er med: «Dette flertallet har fått signaler om at det kunne komme ytterligere kostnadsøkninger i milliardklassen knyttet til fundamentering i strandsonen, og vil samtidig vise til at Jernbaneverkets foretrukne parsell forutsetter en fremtidig utbedring på 3 mrd. kroner av flaskehalsen mellom Eidsvoll og Venjar.» Det er slik at nær sagt alt av opplysninger hadde vi fått da denne saken var til behandling. Vi ser også at saken har pågått i ti år, og Høyre hevder her i denne sal at det er utviklingen de siste åtte dagene som er avgjørende for det valget vi skal ta. Jeg tror faktisk ikke på det. Det Høyre gjør, er å støtte en østlig trasé i sine merknader, samtidig som man går inn for regjeringens forslag. Det er grenser for hvor lenge man kan holde på med selvoppnevnte helgarderinger i politikken. Av og til må man også beslutte.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Ja, det er faktisk slik at vårt forslag vil utsette jernbanen noen tid. Det er heller ikke slik at man ikke har utredninger på området. Det har man. Men Høyres forslag vil utsette hele saken, også E6. Når representanten Schou er oppe og sier at dette er nye opplysninger, er det faktisk slik at komiteen har vært fullstendig klar over – det står også i merknads form – at det ville være rimeligere å kunne bygge ut den østlige traseen med henvisning til Deutsche Bahns forslag. Dette er ikke noe som er kommet opp i debatten i dag. Det er noe komiteen har visst om da det var til behandling.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Jeg er glad for at jeg fikk tid til å få i meg litt kaffe i morges, og det kurerer ganske mye, som vi alle sammen vet. Det er jo ulike måter å se for seg sitt ideelle samfunn på. Noen mener altså at det er riktig – moralsk, etisk – at man til enhver tid skal bruke alle andres penger for å bygge ut det som i prinsippet er en statlig oppgave. Noen mener faktisk at bilisten er den nyttigste melkekua vi har i vårt samfunn. Da vil jeg minne om at da NTP 2009–2019 ble vedtatt, ble det også vedtatt at vi skulle bygge ut veier i Norge for ca. 219 mrd. kr. Innenfor den samme tidsrammen – 2009–2019 – innkrever staten av bilistene avgifter, skatter, bompenger, for 700 mrd. kr. Dette er departementets egne tall. Mener man det er riktig at bilistene skal merfinansiere våre veier tre og en halv gang? Nei, tydeligvis ønsker man at de skal gjøre det både fire og fem ganger, for det er jo så godt når alle andre kan betale for de oppgavene som staten har et definert ansvar for. Da snakker vi om en stat som har hatt ca. 140 mrd. kr i overskudd siste år, så det er ikke slik at det er mangel på penger i vårt samfunn. Men når vi snakker om penger og bruken av dem – og mange ønsker å framstille Fremskrittspartiet som meget uansvarlig – så er det altså slik at i forrige sak vi diskuterte, hadde man en sprekk i budsjettet på 3 mrd. kr. Forholder man seg til våre kampfly, så ligger det an til at det kan bli en sprekk på både 80 og 90 mrd. kr. Så jeg vet ikke hvor vi skal henge ansvarlighetslappen under denne debatten i dag.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
La meg komme med et lite sukk sett utenfra. Jeg er ikke medlem av transport- og kommunikasjonskomiteen, men jeg stiller meg store spørsmål ved saksbehandlingen i denne komiteen. Faktum er at opposisjonspartiene har flertall i komiteen, og så benytter altså ikke det samme flertallet seg av muligheten under komitébehandlingen til å fremme de forslag som er nødvendig i denne saken. Jeg ser jo at Fremskrittspartiet har fulgt godt opp i forhold til de innsigelser som er kommet i løpet av denne prosessen, men at Høyre og Kristelig Folkeparti ikke benytter seg av komitébehandlingen når det gjelder opplysninger som har vært godt kjent lenge, stiller jeg meg undrende til. I denne saken har representanten Sonja Irene Sjøli vært et bevegelig mål. Hun går først ut over to sider i Romerikes Blad med alle mulige argumenter lenge før avgivelse av saken og sier at saken må utsettes. Dagen etterpå kommer samme representant i samme avis og sier: Nei, Høyre vil likevel ikke gå for utsettelse. Og så har vi denne seansen som vi har her i dag. Dette er ikke politikken verdig, og i forhold til lokalbefolkningen, som har ventet på disse traseene i lang tid, er det heller ikke verdig. Det mest interessante som har vært sagt i denne debatten så langt, er det statsråd Kleppa uttalte i et replikkordskifte – mener jeg – at hun ikke vil utelukke en egen østlig høyhastighetstrasé på et senere tidspunkt. Da vil jeg stille spørsmål ved hva slags kvalitetssikringer det er vi driver med i dette samfunnet. Norge burde ha alle muligheter for å kunne kvalitetssikre alle sider ved et slikt prosjekt, med den kompetansen vi har f.eks. fra sokkelen, med store, tunge investeringsprosjekter. Hva vil det bety for dette lokalsamfunnet å få enda en trasé gjennom kommunen med de sikkerhetssoner osv. som vi vet en høyhastighetsbane vil ha? Denne saken er vi nødt til å ta stor lærdom av. Når man får forskjellige kostnadsoverslag fra forskjellige aktører, er det vanskelig for en politiker å vite hva som egentlig er riktig. Men at vi er gode på kvalitetssikring, kan vi ikke si etter denne debatten.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Innleggene fra representanten Halleraker kan ikke stå ubesvart. Jeg har fulgt denne saken gjennom svært mange år, både som fylkestingsrepresentant i Akershus og siden 2005 som stortingsrepresentant fra Akershus, og jeg har vært godt kjent med svært mange av, omtrent alle, disse argumentene hele tiden. Så det overrasker meg at en etter hvert så erfaren parlamentariker som representanten Halleraker ikke forstår at man er nødt til å bruke de muligheter som komitébehandlingen gir, til å fremme nødvendige forslag. Det synes jeg er merkelig. Det er det jeg har tillatt meg å påpeke når jeg viser til at Fremskrittspartiet etter sine merknader i komiteen har fremmet de nødvendige forslag. Jeg synes det er rart at Høyre og en så erfaren parlamentariker som representanten Halleraker ikke ser det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Jeg må ta ordet for å synliggjøre at det er folk fra Rogaland som har et annet synspunkt enn representanten Langeland og statsråd Meltveit Kleppa, for det er ikke slik at det er et stort folkekrav i Rogaland om å få bompenger. Det er ingen som ser på bompengeringen på Nord-Jæren som en verdi i seg selv. De bomstasjonene er et symbol på politisk handlingslammelse i regjering og i stortingsflertallet, fordi en ikke klarer å dekke det behovet som en har for transport og veier fra myndighetenes side, til tross for at det er myndighetenes ansvar. De lokale initiativene, som statsråd Meltveit Kleppa gir inntrykk av at dette er, er et symbol på at regjeringen ikke har gjort jobben sin. Det er i praksis en utpressing statsråden tar til orde for når hun sier at dersom du har bompengefinansiering trygt forankret, står du tryggere på kølista enn om du ikke har det. Ja, for alle som vil noe i dette samfunnet, er det et signal om at hvis du ikke gjør slik som regjeringen sier, og innfører bompenger, blir du ikke prioritert. Da er det å si at dette er et lokalt initiativ og ønske, like relevant som å si at det er et kvalitetstegn for norsk helsevesen at folk tegner privat sykeforsikring. Det er nettopp også et symbol på at regjeringen ikke gjør jobben sin i helsepolitikken. Det er ikke et kvalitetsargument i seg selv å ha en privat helseforsikring. Det er ingen som bruker det som statussymbol, men de gjør det fordi de ser at deres liv og deres tid er mer verdt enn den innsatsen regjeringen gjør for å gjøre dem friske hvis de blir syke. Jeg synes det er litt tragisk at Rogaland, med et blått flertall på stortingsbenken, har en knallrød politiker som prøver å gi uttrykk for hva som er gode løsninger for vårt fylke. Han representerer ikke de løsningene som fylket trenger. Han har nå vaset bort snart åtte år på løsninger som fylket ikke bør ha, men der vi heller ikke får alternativene på plass. Jeg vil gi ros til Arbeiderpartiet for at de har snudd i bybanesaken og sett hva som er fornuftig bruk av penger. De bør ikke få kjeft for det, de bør få ros for at de har vært løsningsorientert og kastet vekk luftslott. Det er ikke lyntog Rogaland trenger for å få folk ut av kø, inn og ut av Stavanger by hver dag. Lyntog er en erstatning for folk som skal til flyplassen på Sola, ikke for folk som skal på jobb i sentrum. Det bør vi også ta inn over oss når vi diskuterer dette. Rogaland er et vekstfylke. Vi har et næringsliv som står på, som er internasjonalt rettet, og som driver med oljeindustri som er enormt lukrativt for landet. Våre ingeniører blir ikke mer produktive av at de må sitte i kø en time ekstra hver dag fordi man ikke får løst disse utfordringene. Vi har spredt bosetting i fylket. Vi kan ikke ha den samme trikketilnærming eller busstilnærming som man har i Oslo, og som funker i Oslo, rett og slett fordi bosettingsmønsteret er annerledes. Det må vi ta inn over oss. Når vi bygger veier, må vi bygge dem med kapasitet til å ta unna trafikken, ikke sånn som det er gjort på Solasplitten, ved å bygge tofelts vei der det burde vært firefelts, for å spare 10 pst. av utgiftene.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Det er ikke lett for representanten Langeland å følge med i virkeligheten, for én ting er at vi sitter med en fylkesvaraordfører som har hatt sin posisjon i to måneder, en annen ting er at vi fortsatt er motstandere av bompengering. Vi får altså ikke flertall fordi Høyre og andre vil ha bompengene. Men det er riktig hyggelig å høre at Langeland med sin logikk har satt seg selv i posisjonen som en av Norges fremste forkjempere for å være med i NATO og for å opprettholde EØS-avtalen.(Munterhet i salen) (Munterhet i salen) Så er det interessant å høre at en sier at bompengefinansiering er et spleiselag. Hvis en hadde brukt det samme prinsippet for kommunal saksbehandling, at den som betaler mest, får saken sin først behandlet, hadde en blitt buret inne.
Ida Marie Holen (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Det er vel en kjent sak i denne salen at vi i Fremskrittspartiet er imot bompenger, så det har jeg ikke tenkt å snakke om. Men jeg vil si noe om disse belønningsmidlene. I innstillingen til saken står det at flertallet ser veldig fram til at Nord-Jæren skal søke om belønningsmidler. Statsråden har også nevnt belønningsmidlene fra talerstolen. Det jeg da vil gjøre, er å sende en advarsel til den styringsgruppen som skal sende denne søknaden, for der ligger det veldig mye pisk og ikke så veldig mye gulrøtter. Belønningsordningen tildeler altså statlige kollektivmidler basert på bilreduserende tiltak. Det blir også sagt i salen at disse bilreduserende tiltakene kommer etter mye lokalt initiativ. Men jeg vil våge å påstå at det er mye lokal pisk. Ett eksempel på regjeringens belønningstiltak har vi i Buskerud. Og hør godt etter: Det er faktisk sånn at i Drammen i Buskerud asfalterer de vekk alle busslommer i veiene. Hvorfor gjør de det? Jo, det er fordi folk ikke skal få lov til å kjøre bil, for det dette gjør, er at hver eneste gang bussen stopper og skal ta med seg folk, lager den lange, lange køer etter seg. Jeg håper ikke at man i denne saken utsetter seg selv for akkurat det samme, for det er ikke mye miljø i dette.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2011-12-16:
Ikke en transportdebatt uten en bompengedebatt, det ser ut til å være regelen her i salen. Det er for så vidt greit. Men veldig mange av argumentene har vi hørt før, og når Fremskrittspartiet beskylder Arbeiderpartiet og andre for å vri debatten, er det vel i stor grad Fremskrittspartiet selv som har vridd denne debatten. Da benytter jeg selvfølgelig anledningen til å diskutere politikk ut fra et større perspektiv, for alt henger jo sammen med alt. Når Fremskrittspartiet kaller bompenger utpressing – skatter og avgifter har de også i stor grad kalt utpressing, historisk sett – kaller vi det for spleiselag. I samme gate snakker ofte Fremskrittspartiet og høyrekreftene – men særlig Fremskrittspartiet – om misunnelse, når vi snakker om fordelingspolitikk. I dette ligger det to vidt forskjellige måter å tenke samfunn på. Fremskrittspartiet har stort sett penger til alt. Men når en kommer i nærheten av makt, og når en begynner å se på realitetene i politikken til Fremskrittspartiet, handler det jo om skattekutt, velferdskutt og en urettferdig politikk. Fremskrittspartiet er det største bompengepartiet i denne salen, for resultatet av Fremskrittspartiets politikk blir jo bompenger på de fleste samfunnsområder på sikt. Med en privatisering av helsevesenet, av skolen osv., osv., vil det jo tvinge seg fram en egenbetaling – og bompenger – i en helt annen skala enn det bilistene i Norge må betale av bompenger på veiene. Så det som virkelig er bompengepartiet i denne salen, er Fremskrittspartiet. Hvis vi skal ha en utvidet debatt om bompenger, så kan vi godt ta den også. Men for oss handler skatte- og avgiftspolitikken om spleiselag – om å få til ting sammen – og å få til god utbygging av infrastruktur og en rettferdig fordeling av byrdene i så måte. Så har jeg også lagt merke til i dag at det borgerlige samarbeidet slår sprekker. Her har det gang på gang vært pisket i alle retninger, så hvordan en skal komme til enighet på disse områdene – som bl.a. bompenger er et eksempel på – skal det bli spennende å se. Avstanden er i hvert fall i dag veldig stor.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2011-12-16:
Når jeg hører Fremskrittspartiets voldsomme engasjement og høye stemmebruk når det gjelder bompenger, tenker jeg: Tenk om Fremskrittspartiet kunne engasjere seg like mye i urettferdigheten ute i verden! Men da får en svar fra representanten Hoksrud, for da kommer den vanlige fremskrittspartivisa om at det er de aller fattigste i verden sin skyld, og at det er overfor dem vi i tilfelle skal kutte, hvis vi skal bruke mer penger til vei og andre ting i våre budsjetter. Det er et av de få områdene som Fremskrittspartiet faktisk kutter på, det er til de aller fattigste. Jeg tror vi skal være stolte av at vi har verdens beste land å bo i. Jeg tror vi skal være stolte av at vi bruker mer penger enn noensinne på velferd i dette landet. Det gjør vi fordi vi fordeler godene godt, og fordi vi har et spleiselag. Fremskrittspartiets samfunnsmodell er helt annerledes – ja. Til representanten Svendsen: Ja, det vil sannsynligvis bli en mer usikker verden med Fremskrittspartiets politikk – både sikkerhetspolitisk, miljøpolitisk og bistandspolitisk. Ja, det er ingen som helst tvil om det. Det vil skape større konflikter. Jeg tror vi kan være stolte av den samfunnsmodellen vi har i Norge. Fremskrittspartiet vil noe helt annet. Jeg registrerer òg at representanten Svendsen tok ordet på grunn av mitt innlegg. Da kan jeg gjerne gjenta det: Ja, Fremskrittspartiet er Norges største bompengeparti. Ja, Fremskrittspartiets privatisering av en rekke velferdsområder vil tvinge fram en egenbetaling for veldig mange tjenester – slik som vi ser i andre land – som er noe helt annet enn de usle, små bompengene en betaler for å kjøre på veiene i Norge i dag. Da snakker vi virkelig om store bompenger. Det er urettferdig politikk, det er bompengepolitikk på det mest usosiale. Det er Fremskrittspartiets samfunnsmodell. Så – ja, Fremskrittspartiet er det fremste bompengepartiet her i salen.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2011-12-16:
Så var det det med saklighetsnivået. Jeg skal svare på utfordringene – jeg skal ta et par samfunnsområder nå raskt. Skolesektoren: Fremskrittspartiet åpner for full privatisering. Alle kommersielle aktører som ønsker å komme til på skoleområdet, får lov til det. De var imot da vi lagde begrensinger i den nye privatskoleloven. Skolene skal få lov til å ta inn så mye skolepenger de vil – det er også Fremskrittspartiets politikk, det har vært flere runder om det også her i salen. Det samme med eldreomsorgen: Vi ser en rekke kommuner med blått flertall som ønsker å privatisere og bygge private sykehjem, drifte de privat osv., med kommersielle aktører. Det er ikke det at det er ulovlig i dag, men en ser en akselerasjon av det. Vi har penger i bøttevis, sies det, og en gleder seg til neste valg. Jeg er ikke så sikker på at Høyre gleder seg til neste valg i så måte, hvis Høyre skal samarbeide med Fremskrittspartiet, som skal fjerne bompenger og gjøre alt det de sier de skal gjøre, i forhold til å bruke penger i bøtter og spann.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Jeg satt på kontoret mitt og ante fred og ingen fare og hadde bestilt et tidlig fly hjem, men det må jeg ombestille. Det som fikk meg til å ta ordet, var Freddy de Ruiters innlegg om at Fremskrittspartiet hadde ansvaret for at det ble bompenger, at vi skulle privatisere helsevesenet, osv., osv. Det er vel vi som har skylden for all uro i verden også, hvis han får fortsette med dette. Jeg hører så sakens ordfører legge fram at jeg har fått tre veikryss på Fauske. Nei, jeg har ikke fått tre veikryss på Fauske, jeg har fått helt ny vei tvers gjennom Fauske – og, vet du hva, uten fem øre i bompenger! Siden SV kom inn, har man altså hatt tre nye prosjekter i området rundt oss – alle med bompenger – 80–90 pst. betalt av bilistene. Så prater han om samhandling og spleiselag. Spleiselag! Bilistene betaler inn 60 mrd. kr i avgifter for å bruke bilen, pluss at de rød-grønne tar inn 6 mrd. kr i bompenger i tillegg, og bilistene betaler altså 80–90 pst. Og det er et spleiselag! Så var det om lokal enighet. Vel, det var lokal enighet før valget om at man skulle ha en veipakke på Helgeland. Velgerne sa så sitt: Det vil vi ikke. Hadsel og Vefsn har nå gått ut av den veipakken, de vil ikke ha den veipakken. Nå reiser altså statsrådens forlengede arm, veisjefen, rundt i disse kommunene og på en måte tvinger og presser igjennom at de skal inn i veipakken igjen – ellers får de ikke veier. Hvem sitt ansvar er det å bygge veier i dette landet? Er det bilistene, eller er det staten? Man legger ansvaret over på bilistene. Det er helt uakseptabelt. Så prater man om at man ikke har penger nok, man prater om press i økonomien hvis man bruker penger. Hvorfor tror dere Norges Bank setter ned renten? Er det for å få mindre aktivitet i Norge? Nei, det er for å få mer aktivitet i Norge. Og hva gjør staten? De vil ikke bruke penger på veier. Vi kunne altså ha økt aktiviteten til neste år, vi kunne økt aktiviteten så mye at man hadde sluppet å sette ned renten. Men saken er at det vil ikke Stortinget. De vil ikke bruke mer penger. De har hektet seg opp i at vi skal ha skattenivået fra 2004. Istedenfor å øke skattene øker man bompengene – som i realiteten er en skatt – slik at skattenivået i Norge er langt over 2004-nivå. Som om ikke det skulle være nok, har man gitt beskjed om at kommunene kan øke eiendomsskatten – igjen for at staten skal slippe unna. Men skattene skal opp. Når skal dette slutte? Jeg lurer. Jeg gleder meg til det blir valg igjen.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Jeg må få ned pulsen litt. Det som fikk meg til å ta ordet her, er saklighetsnivået som Freddy de Ruiter legger for dagen her. Her ramser han opp i hopetall at vi ønsker privatisering av velferdsgoder. Jeg vil gjerne at Freddy de Ruiter nevner noen eksempler på at vi ønsker private løsninger. Vi ønsker konkurranseutsetting, men vi ønsker ikke private løsninger. Han nevner at vi kommer til å øke egenandelene. Vel, det er jo vi som foreslår å redusere de egenandelene som Freddy de Ruiter og Arbeiderpartiet øker. Så nevner han u-hjelp. Her ønsker vi å gjøre investeringer i u-land så de kan handle med oss. Det er akkurat slike ting som har brakt Sør-Korea ut av fattigdom, og som er på god vei til å bringe Kina og India ut av fattigdom. Det ser vi virker. Så gjør han et poeng av at vi kommer til å være med på å øke konfliktnivået i verden. Jeg går ut fra at han da sikter til vårt ønske om fortsatt medlemskap i NATO, og at han legger det til grunn, det som hans kamerat i SV ønsker å gå ut av. Så det er vel slik at han ønsker det. Jeg skal ikke si noe mer enn bare å slå fast at Freddy de Ruiters siste innlegg er et tydelig bevis på at skolepolitikken har vært mislykket.(Munterhet i salen.) (Munterhet i salen.)
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Det siste innlegget til Freddy de Ruiter er nok et bevis på en mislykket skolepolitikk. Han snakket om private skoler. Ja, det stemmer: Vi ønsker private skoler betalt av staten – stykkpris. Han snakket om private sykehjem. Ja, det ønsker vi også – i konkurranse og betalt av staten. Det betyr ikke privatisering. Det betyr konkurranseutsetting. Så her har skolen mye å gjøre.
Lars Myraune (Høyre), 2011-12-16:
Jeg er glad for at statsråden refererte til Nord-Trøndelag, som har gjort mye bra i forbindelse med utbygging av bredbånd. Nå er det også slik der at det er en del hindringer i veien for å få dette til ordentlig. De som har stått for dette, har nok ikke tjent penger ennå. Statsråden nevnte at vi ligger godt an i europasammenheng. Det som vi er blitt kjent med i komiteen, er at vi sakker akterut i forhold til andre land. Det må vel bekymre statsråden litt. Selv om vi var tidlig ute på de lavere hastighetene og tok i det i bruk, er vi i hvert fall nå mange som er redd for at dette går den gale veien. Kan statsråden si noe om hvordan hun har tenkt å sørge for at vi er med på karusellen og ikke blir dårligst i klassen.
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Da miljøfartsgrensen ble innført på E18 i Oslo vest, altså på strekningen fra Filipstad til Lysaker, viste målingene i etterkant at fartsnivået var gått ned med 4 km/t på tross av at fartsgrensen var satt ned med 20 km/t. Tidlig i dag morges kjørte jeg bil hjemmefra og til Stortinget. En del av ferden foregikk langs Ring 3, hvor det også er miljøfartsgrense. Der gikk det jevnt og trutt i 70 km/t i høyre fil og ca. 80–90 km/t i venstre fil. På grunnlag av dette vil jeg gjerne spørre: Er samferdselsministeren fornøyd med måten miljøfartsgrensen virker på?
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
Jeg spurte om hvorvidt statsråden var fornøyd med måten dette i dag praktiseres på, og jeg kan altså føye til at det at farten jevnt og trutt går i 70 km/t i høyre fil og i 80/90 i venstre ikke er noe nytt som har skjedd etter lagmannsrettens kjennelse for noen uker siden. Men jeg har lyst til å stille følgende spørsmål: Mener statsråden at det er riktig å opprettholde en fartsgrenseordning som det er diskutert lovligheten av, eller er statsråden enig i at det vil være riktig å fjerne miljøfartsgrensen inntil det er avklart om det er lovlig å ha en slik miljøfartsgrense?
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2011-12-16:
For de fleste av oss er det noe himmelropende ulogisk i at man skal holde seg under 60 km i timen på en vei med tilnærmet motorveistandard, med midtdeler og planskilte kryss. En så lav fartsgrense må derfor ha en klar og konkret begrunnelse og en beviselig gunstig effekt. Samferdselsministeren viser til en undersøkelse som ble gjort i forbindelse med en forsøksordning med lavere fartsgrense for 11 år siden, der det ble konkludert med at «det hadde en viss støvreduserende effekt». Og jeg føyer til, for oss som husker så langt tilbake i tid, at den effekten var knapt målbar. Videre opplyser statsråden at «samvirke av andre tiltak og gunstige værforhold kan også ha hatt medvirkende effekt». Ja, selvsagt. Det har jo skjedd flere ting, bedre bilmotorer, mer salting som gir flere dager enn før med våte veier, og bedre feiing – og dette har vært mye viktigere for å redusere svevestøvet. Grenseverdiene er at ikke mer enn 35 dager per år er det tillatt med mer enn 50 mg støv per m3 luft. Men dette ble overholdt også før miljøfartsgrensene ble innført. Det foreligger med andre ord ingen dokumentasjon på at miljøfartsgrensen har hatt noen effekt på svevestøv. Statsråden skriver også at miljøfartsgrensen ikke har hatt noen negativ effekt på avvikling av kritikken. Som jeg var inne på i én av mine replikker, selvfølgelig har den ikke det. Den har vel knapt ført til noen registrerbar reduksjon av farten siden trafikkbildet i hovedsak er som før. På E18 i vest ble fartsgrensen satt ned fra 80 km i timen til 60 km i timen, mens farten bare gikk ned med 4 km i timen. Jeg er tilhenger av nedsatte hastigheter. Når veiene blir såpeglatte som følge av underkjølt regn, bør fartsgrensen ned – ikke til 60 km i timen, men til 40 km i timen eller til 30 km i timen. Et godt virkemiddel er styrbare fartsgrenseskilt, slik man har på E18 i Oslo vest, og i de fleste veitunnelene i Oslo. Men disse brukes jo ikke til annet enn å innføre miljøfartsgrenser. Min oppfordring er: Ta disse systemene aktivt i bruk og innfør variable fartsgrenser på resten av de ganske få milene som vi har med riksveier i Oslo. Den generelle nedsatte fartsgrensen uansett vær og føreforhold er skivebom. Det skaper bare irritasjon og mindre respekt både for fartsgrenser og for skilting i sin alminnelighet.
André Oktay Dahl (Høyre), 2011-12-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg tviler ikke på engasjementet, for jeg vet at dette er noe statsråden er opptatt av, i likhet med undertegnede og flere andre her. Jeg skulle ønske at det var enda flere. Det er et tema som skaper noen overskrifter innimellom, men det er liksom ikke det folk går og tenker på når kameralysene er slått av. Derfor er det så viktig at denne lille gruppen, som har opplevd de verste ting, debatteres her i dag og tas på alvor av statsråden. Det er veldig bra at det skal forskes og skaffes bedre oversikt, men jeg nevnte at det har vært en del ubehjelpelige forsøk på å skaffe seg oversikt. Jeg skal ta ett eksempel. Når man f.eks. sender ut spørreskjemaer for å finne ut noe, kan man ikke la elevene rett og slett sitte i klassen, sitte ved siden av andre fremmedspråklige elever og fylle ut, sånn at de kan kikke over skulderen på hverandre. Da blir det sånn at som man roper i skogen, får man svar. Driftsstøtten til Skeiv Verden er bra, for det er en veldig krevende oppgave for en slik organisasjon å jobbe med den medlemsmassen man har, som har liten organisasjonstilknytning, liten erfaring med hva man egentlig gjør i et styre, hvordan en del forhold fungerer i et såpass utviklet samfunn som Norge. Det er veldig bra. Jeg har lyst til at statsråden skal si noe om asylproblematikken. Alle her er enige om at man skal ha en streng og rettferdig asylpolitikk, og vi behandler ikke enkeltsaker i denne salen. Men kan statsråden si noe om man vil se på det at man sender åpne homoaktivister i Norge ut av landet og forutsetter at de skal leve i skjul. Det er ikke så veldig lett å leve i skjul etter at man har vært åpen homofil i et land med mange tv-kameraer og medier som har vist dette frem, og hvor man har engasjert seg for å endre lovgivningen for å skape bedre forhold. Da er det en ganske stor utfordring å bli sendt tilbake til et land hvor man garantert ikke kommer til å få noen spesielt varm velkomst, og det er ganske vanskelig å skjule seg. Så et spørsmål knyttet til hiv. Jeg vet at det er hiv-strategier, men denne gruppen har ikke noe spesielt fokus i regjeringens strategi. Skolen er først og fremst et kommunalt ansvar. Men vi vet at f.eks. her i Oslo-skolen og i en del andre kommuner er det stor grad av mobbing og trakassering som skoleledelsen tar veldig lite på alvor. De har ikke som utgangspunkt at det finnes en person med f.eks. muslimsk bakgrunn som også er homofil, og lar dette rett og slett bare foregå, og så sitter disse personene der alene. Når det gjelder hatkriminalitet, har vi underrapportering generelt. Her har vi en gruppe som ikke tør å gå til politiet på grunn av den sosiale kontrollen. Det er eksempler på at de reiser til Sandefjord og Vestfold for å melde fra om skader de har fått på kroppen etter å ha blitt utsatt for vold fra nær familie. Men jeg har lyst til å takke for åpenheten fra statsråden. Fra Høyres side ønsker vi et bredt samarbeid for å gjøre situasjonen bedre for en gruppe som veldig sjelden får den oppmerksomheten den fortjener.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-16:
Jeg er enig i flere av de tingene representanten nå tok opp. Det er ingen tvil om at det har vært en del forsøk på å hente inn kunnskap om dette som vi ikke uten videre kan stole på. Dette handler om å ta særlig hensyn til hva slags metoder man bruker overfor en gruppe som i utgangspunktet sjelden tør å være åpen om egen identitet. Jeg vet det har vært dialog med Kunnskapsdepartementet, at de også er kjent med problemstillinger rundt elevundersøkelsen og mulighetene for faktisk å få gitt sannferdig informasjon. Det vil man selvfølgelig ikke gjøre hvis man frykter at noen står og ser over skulderen på en. Jeg vet også at departementet har tatt kontakt med Oslo kommune for å diskutere det nærmere, etter noen konkrete eksempler i Oslo-skolen. Når det gjelder hivstrategi, tenker jeg at det er nettopp et eksempel på et tema som vil passe godt å diskutere i forbindelse med evaluering av LHBT-handlingsplanen, for mitt mål er at vi fortsatt skal klare å få et arbeid på dette feltet som med tyngde mobiliserer bredden av departementenes handlingskraft. Det er ikke noe som mitt departement kan gjøre alene. Vi kan koordinere det, men vi trenger å ha andre departementer med. Da er det nyttig å få opp disse eksemplene også på andre fagområder, så det skal jeg ta med meg. Det gjelder også spørsmålet om asylpolitikken. Det er et felt som ligger under Justis- og politidepartementet. Jeg skal passe meg for å gå for langt på vegne av et annet departement, men jeg tror jeg kan si likevel at vi vil se på den problematikken, og legge til at jeg mener at det er et svært viktig spørsmål. Jeg noterer meg også med stor interesse de signalene som kom fra UDI i går, der de nettopp peker på mulige løsninger her. Det vil det være naturlig at vi følger opp med en politisk diskusjon rundt. I sitt første innlegg tok interpellanten opp også et par andre spørsmål. Jeg mener det er en interessant diskusjon hvordan vi forholder oss til en del religiøse miljøer, fordi vi gjør kanskje – i integreringsdebatten generelt og kanskje i denne debatten spesielt – av og til et for stort nummer av å gjøre de religiøse ledere til kommunikasjonspunkter for storsamfunnets dialog med en ikke ubetydelig del av vår befolkning. Det er et stort tankekors, for vi bruker sjelden prestene i Den norske kirke som en primær målgruppe for å diskutere med alle som er medlemmer av statskirken. Jeg tror det er en riktig observasjon at det ikke nødvendigvis er de samme som er mest religiøst aktive som står for den brutale trakasseringen. Derfor må vi tenke gjennom vår måte å kommunisere på og hvem vi kommuniserer med. Jeg er også opptatt av det som er tatt opp om vårt internasjonale arbeid. Det kan jeg komme tilbake til.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-16:
Grønland er mitt eget nabolag, men det er sånn at ikke alle føler seg like velkomne der som det jeg gjør. Flere talere har tatt opp Pride-paraden, som de to siste årene har begynt i Grønlandsleiret. Jeg mener det har vært viktig. Det har skjedd som følge av tilfeller av hat, vold og sosial kontroll i den bydelen. Det er et viktig signal for å demonstrere, noe jeg også prøvde å gjøre tidlig i min periode som inkluderingsminister ved å gå over Grønland sammen med Amal Aden, en profilert samfunnsdebattant som ikke tør å gå der alene. Det finnes ingen unntak i Norge for de lover og regler som vi ønsker å bygge dette landet på. Ingen byer, ingen strøk, ingen gater i vårt land er unntatt disse. Men jeg merket meg akkurat det samme som det representanten Oktay Dahl gjorde, at da vi hadde gått et stykke i årets parade, var den eneste åpne protesten en enmannsdemonstrasjon med bibelsitater. Det kan være en nyttig påminning til oss alle om at konservative, reaksjonære holdninger ikke er forbeholdt én religion. På samme måte som vi historisk har støttet, og fortsatt må støtte, dem som har kjempet for et mer liberalt syn innenfor kristendommen, f.eks. Åpen Kirkegruppe og andre, så trenger vi å utvide solidaritetsperspektivet til dem som kjemper for mer liberale tolkninger av islam, det være seg medlemmer av Skeiv Verden eller en annen organisasjon som nylig har kommet inn på statsbudsjettet, nemlig nettverket LIM – Likestilling, integrering og mangfold – som i hovedsak består av liberale og sekulære muslimer. Vårt arbeid internasjonalt har vært tatt opp. Det er en tøff, men viktig jobb Norge gjør i mange internasjonale fora ved å ta opp LHBT-perspektivet. Det er ikke populært, men jeg mener det er noe vi kan være stolt av at vi er konsekvent på å gjøre det. Det betyr mye for mange at det finnes land som tør å snakke om disse tingene. Jeg lover å gjøre mitt for å følge opp denne debatten i arbeidet med videreføringen av vår handlingsplan for LHBT-befolkningen. Jeg tar svært gjerne imot innspill fra alle Stortingets partier. Jeg er veldig glad for den brede deltakelsen i denne debatten. Det er et påfallende unntak. Jeg må si jeg synes det er trist at Stortingets nest største partigruppe ikke fant en enste representant som hadde tid til å delta i denne debatten. Hva det betyr, får de forklare selv. Men det er et signal som stiller bl.a. deres egen retorikk i innvandrings- og integreringsdebatten i et svært spesielt lys. Takk for en god debatt.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-16:
Først vil jeg si at vi alle kanskje har fått et mer eller mindre anstrengt forhold til metadebatter i høst etter debatten om debatten om debatten – men det var ikke det jeg skulle kommentere. Først vil jeg takke interpellanten for en viktig interpellasjon om et viktig tema, og jeg vil takke statsråden for et godt svar. Det er sterke historier som kommer fram, og det er sterke historier som Skeiv Verden forteller oss, kanskje særlig om det å være ung homofil med minoritetsbakgrunn i norsk skole i dag, og de problemstillingene man lever med der. Jeg vil oppfordre statsråden til å ha tett kontakt med Kunnskapsdepartementet om disse problemstillingene. Selv er jeg med i et parti som alltid har stått foran i kampen mot diskriminering, og det er jeg stolt av, for det er en av de grunnleggende diskusjonene og kampene vi har i samfunnet. Når representanten Røe Isaksen sier at det er en grunnleggende norsk verdi, er det kanskje blitt sånn i dag, men jeg har lyst til å si at det har vært en kamp for at det skal bli en norsk verdi. Det er ikke mer enn 40 år siden det var forbudt ved norsk lov å være homofil i Norge. Det viser at verdier er ikke hugget i stein, vi må kjempe for det vi mener er riktig. Det er ikke slik at alle etniske nordmenn er fordomsfrie. Vi har fortsatt en ganske lang vei å gå. Det er noe av det denne debatten også handler om, nemlig hva som skjer når rasisme og homofobi møtes, og hvordan vi slåss begge disse kampene samtidig. Ellers har jeg lyst til å trekke fram Frank Mugisha og Sexual Minorities Uganda, som også representanten Røe Isaksen var innom, som en utrolig viktig og flott stemme. Det er eksempel på det både interpellanten og statsråden var inne på, at dette er ikke mennesker som er svake eller stakkarslige på noe vis, men de er kanskje de sterkeste menneskene vi har i verden. Det vitner også om at det er ekstremt viktig at Norge er en pådriver i det internasjonale arbeidet for å sikre rettigheter og bedre livsvilkår for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner. Til slutt vil jeg si noe i forbindelse med det som er sagt om asyl. Jeg synes det er utrolig paradoksalt at i et land der vi til stadighet kappes om hvem som er mest for ytringsfrihet, sender man folk tilbake, ut av landet – og dermed pålegger dem å leve i skjul. Nå er det sånn at flere europeiske land har endret praksis på dette feltet. Det bør Norge også gjøre. Vi bør lytte til de anbefalingene som FN gir oss, og vi bør endre den praksisen – noe annet kan vi ikke leve med.