trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2014-12-12:
Sidan det kan sjå ut som om debatten nærmar seg slutten, vil eg takka komiteen for ein god og engasjert debatt og tverrpolitisk einigheit på veldig mange punkt. Det er godt å sjå. Likevel er det enkelte område der me skil lag, og det vil eg ta opp i dette innlegget. Måten dette justisbudsjettet har vorte framstilt på, er litt som å få ein stillongs i julegåve, og så vert du fortalt at dette ikkje er ein stillongs; det er eigentleg ei dunjakke. Men uansett kor mykje du ser på den stillongsen, vert det ikkje ei dunjakke fordi ein kallar det ei dunjakke. Sjølv om ein kallar budsjettet formidabelt og historisk, er det ikkje nødvendigvis det. Ein har frå denne talarstolen framstilt det som om det jamt over er ei rein begeistring for dette justisbudsjettet, men eg har registrert at Politilederlaget f.eks. har gått tilbake på det dei har sagt om at justisbudsjettet er eit godt budsjett. Dei skriv sjølve i fagbladet sitt at det er ord som dei må bita i seg, og at dei er bekymra for drifta, slik som eg er. Det er heller ikkje begeistring å sjå hos interesseorganisasjonane som jobbar mot vald i nære relasjonar, og særleg vald mot barn. Det har me sett gjennom medieoppslag den siste tida. Så hadde statsråden og eg ei replikkveksling om lønnsnivået hos leiarane i POD. Det kan verka som om statsråden meiner at dette er eit lønnsnivå som ein er nøydd til å ha for å få dei beste leiarane. Eg er einig i at ein treng dei beste leiarane. Eg er ikkje nødvendigvis einig i at dette lønnsnivået er det som definerer korleis ein får dei beste leiarane. Eg er bekymra for at det skal eta opp det generelle budsjettet. Eg spør: Vil justisministeren gjera noko med det for å unngå at den generelle satsinga på politi vert eten opp, eller er det slik at det er politileiarene i POD som skal få dunjakke, medan polititenestemennene skal få stillongs? Så har det kome mange ord om soningskø. Soningskøen vart dramatisk redusert under Stoltenberg II. Eg er veldig spent på korleis soningskøen vil sjå ut når denne regjeringa er ferdig med sitt arbeid. Førebels er arbeidet for å få ned køen ganske svakt. Årsgjennomsnittet til Stoltenberg II var 93 soningsplassar i året, medan i budsjettet for i år er det 41 plassar. Det er mindre enn halvparten så mykje som Stoltenberg II leverte i året. 41 plassar er ein god stillongs, og det er nyttig, det. Det varmar når det er behov for det, men det er framleis ikkje ei dunjakke. Det er også symptomatisk at det er Storberget og Arbeidarpartiet som snakkar om f.eks. bruken av konfliktråd og om kor viktig det er, medan Høgre og Framstegspartiet og justisministeren snakkar om lukka fengselsplassar. Eg vil minna om at det ikkje er mogleg å fengsla seg til eit trygt samfunn. Ein må også leggja vekt på innhaldet i soninga, alternative soningsformer, alternativ konfliktløysing i tillegg til det. Eg har forventningar til at stortingsmeldinga som er varsla, og som kjem i neste veke, tek dette opp i seg.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2014-12-12:
Eg er glad for at me på tampen av debatten har fått katta ut av sekken. Justisministeren avslørar jo òg sitt syn på justis når han ikkje ser samanhengane i det justispolitiske arbeidet, eller heilskapen i det ein bør kunne forventa skal vera regjeringas arbeid. Som debatten har vist, tenkjer Arbeidarpartiet heilskap, og me jobbar for heilskap. Det har delteke representantar frå kommunal- og forvaltingskomiteen, frå arbeids- og sosialkomiteen og frå utanriks- og forsvarskomiteen. Me har tett samarbeid med familie- og kulturkomiteen, med kirke-, utdannings- og forskingskomiteen og dei andre komitéane, for dette handlar om dei lange linjene. Det me ser av budsjettet til regjeringa, er at dei legg opp til kutt i skattane. Det betyr at ein har mindre pengar til førebygging, men som det står i leiaren til den siste utgåva av bladet Politiforum: «Personlig kan jeg lett akseptere avgift på både campingvogner og båtmotorer hvis det kan sikre politiet nok ressurser til å drive god etterforskning.» Dei ser behovet for heilskap, og dei etterlyser behovet for heilskap. Når me gjev 3,4 mrd. kr meir til kommunane, er det eit krafttak for førebygging. Det har òg betydning for justissektoren.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2014-12-12:
Eg vil takka saksordføraren for ein god gjennomgang av betydinga dette har for Infoflyt-systemet. Det er det òg brei einigheit om. Eg tek ordet berre for å gjera merksam på at Arbeiderpartiet – eg har fått tillating til å seia dette òg på vegner av Senterpartiet – kjem til å stemma imot II om oppheving av ordninga med elektronisk kontroll som varetektssurrogat. Det er sterkt beklageleg at regjeringa vil oppheva denne ordninga. Noreg har ei rekkje bestemmingar om varetektssurrogat, og det går fram av straffeprosesslova § 188. Retten kan f.eks. vedta at den sikta vert framstilt for politiet til bestemte tider, eller at ein ikkje kan forlata ein bestemt opphaldsstad. Retten kan òg vedta at den sikta leverer inn pass, førarkort, sjøfartsbok, fartsbevis eller tilsvarande. I staden for fengsling kan retten treffa vedtak om plassering i institusjon eller kommunal bustadeining dersom institusjonen eller kommunen samtykker. Elektronisk kontroll som varetektssurrogat er dermed på linje med andre måtar å sikra varetekt på enn fengsling. Varetektsinstituttet er under stadig kritikk på grunn av dei negative konsekvensane det har for den fengsla. At varetektsinnsette vert sitjande for lenge i politiarrest, og at det er utstrakt bruk av restriksjonar i isolasjon, er gjengangarar i kritikken mot norsk fengslingspraksis. Det er kritikk som Arbeidarpartiet og Senterpartiet tek svært alvorleg. Eg vil òg leggja til at varetektsinstituttet har nær tilknyting til problema med soningskø og manglande fengselskapasitet. Oppheving av denne bestemminga vil derfor kunne føra til dårlegare fengselskapasitet over tid. Elles vil eg visa til departementet sine vurderingar i Prop. 71 L for 2012–2013.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2014-12-12:
Eg vil rosa saksordføraren for ei smidig handtering av ei sak som reiser ein del spørsmål, og takka komiteen for at ein klarte å handtera ho sånn at den delen det vart reist spørsmål om, kunne verta utsett på dette viset. Bakteppet for behandlinga er, som det har vorte nemnt, ei rekkje oppslag – særleg i avisa VG, men òg ein del andre plassar – der bl.a. samferdselsministeren gjennom sitata sine sår tvil om kva som var intensjonen bak forslaga, særleg knytt til behandlinga av personopplysningar. Eitt av sitata som samferdselsministeren stod for, var at det «kan ikke være slik at en politiansatt kan sitte på sitt kontor og snoke i registrene nærmest for moro skyld», og at det difor var behov for å leggja fram dette forslaget. Det var eit sitat som Politiets Fellesforbund reagerte veldig sterkt på. Sigve Bolstad reagerte sterkt. Kjetil Rekdal ved Hordaland PF reagerte og kalla utsegna «drøy». Eg er einig med Politiets Fellesforbund i denne saka, og det eg er nysgjerrig på, og som eg kunne håpa at ein kunne bruka denne ordvekslinga til, er om justisministeren kunne ha fortalt om han er einig med Politiets Fellesforbund, eller om han er einig med samferdselsministeren. For her har me ikkje høyrt kva han meiner.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2014-12-12:
I 2014 har Noreg hatt ein del utfordringar. Skogbrannane i Lærdal, i Flatanger og på Frøya ramma mange, og dei sette våre nød- og beredskapsetatar på prøve. Alle dei tre brannane vart sløkte utan tap av liv eller alvorlege personskadar. Ifølgje ein rapport frå PwC som nyleg vart lagd fram, har det heller ikkje kome fram informasjon som indikerer at brannane kunne vorte sløkte raskare, eller at skadeomfanget burde ha vore mindre. Særleg merka eg meg denne formuleringa i rapporten: «Den enkelte gjorde en betydelig innsats for å redde liv og verne verdier. Innsatsen og risikoviljen overstiger hva samfunnet kan forvente av både profesjonelle og frivillige mannskaper.» På vegner av justiskomiteen tillèt eg meg å takka alle som bidrog i sløkkings- og redningsarbeidet i Lærdal, i Flatanger og på Frøya. Me beundrar motet dykkar, me heidrar innsatsen dykkar, og me takkar for arbeidet dykkar. Når regjeringa vil setja av 10 mill. kr til særskilde driftsutgifter i forbindelse med skogbrannane denne våren og sommaren, støttar justiskomiteen det. PwC-rapporten inneheld sjølvsagt òg fleire læringspunkt. Dei legg eg til grunn at vert følgde opp. Denne proposisjonen tek òg for seg det økonomiske behovet etter terrortrusselen i sommar. Beredskapen vart mellombels heva, og tiltak vart straks sette i verk for å tryggja Noreg. Eg er trygg på at avgjerdene som vart tekne, var samvitsfulle. Eg er trygg på at alle tilsette i alle gjeldande etatar opptredde med djup respekt for det store ansvaret. Òg her vil eg takka på vegner av justiskomiteen for at polititenestemenn og -kvinner over heile landet gjer ein oppriktig og heilhjarta jobb i ein vanskeleg situasjon. Sidan det per i dag ikkje ligg føre noka heilskapleg evaluering av handteringa av terrortrusselen i sommar, går eg ikkje lenger i karakteristikken av handteringa. Eg meiner at det er riktig å venta på ei sånn evaluering, nettopp av respekt for det arbeidet som er gjort. Mi erfaring er at dei som sjølve utøver operativt politiarbeid, står i fremste rekke for å villa læra å gjera ting betre for kvar einaste gong. Me pliktar som ansvarlege politikarar å opptre med same læringsvilje. Då bør me ikkje kortslutta evalueringa ved å trekkja slutningar utan fagleg grunnlag. Takknemlegheita ber me med oss uansett. Når regjeringa foreslår å løyva 74,6 mill. kr og å gjera nokre omdisponeringar for å dekkja utgiftene som handteringa av terrortrusselen i sommar førte med seg, støttar ein samrøystes komité dette.
Anders B. Werp (Høyre), 2014-12-12:
Jeg vil starte med å rose representanten for engasjementet hun har vist rundt kultur og ledelse i politiet. Det er et engasjement jeg tror flere i salen sterkt deler. Det er to måter å nærme seg den diskusjonen på. Det ene er å ha en generell tilnærming og bruke klisjeer man kan finne i nesten alle lærebøker om ledelse. Det andre er å være konkret. Så mitt spørsmål til representanten er om hun kan være konkret: Hva mener Arbeiderpartiet er god ledelse og kultur i politiet?
Anders B. Werp (Høyre), 2014-12-12:
Jeg takker for spørsmålet. Det gir meg anledning til å utdype at det er gledelig at ventetiden for dommeravhør ved barnehusene går ned. Den er lavere enn under de rød-grønne, og vi har et mål om å få den ned til 20 pst. Per oktober i år er ventetiden 36 dager, og målet er at vi skal nå den lovpålagte ventetiden på 20 dager. Det framgår av budsjettmerknadene, og det står vi bak.
Anders B. Werp (Høyre), 2014-12-12:
Den økningen som Kontoret for voldsoffererstatning fikk etter 22. juli 2011, sto vi alle sammen her i Stortinget bak. Det var altså et samlet storting – inklusiv Senterpartiet – som den gangen ga et veldig tydelig signal om at det var et engangsløft for å ta unna økningen av saker, som kom som en følge av terroraksjonen. Vi har alle merket oss de signalene som kontoret har gitt i etterkant, da man så budsjettet for neste år. Vi mener at vi, med de merknadene og føringene som ligger i budsjettforliket mellom samarbeidspartiene, har lagt godt til rette for at kontoret kan utføre sin viktige jobb og videreføre den på en god måte.
Anders B. Werp (Høyre), 2014-12-12:
La meg først si at det er veldig hyggelig å delta i en justispolitisk debatt sammen med representantene Storberget og Håheim igjen. Jeg har mange gode minner fra tidligere debatter. Dette er et justisbudsjett som gjør Norge til et tryggere land. Vi kan aldri bli helt sikre. Det vil aldri være et mål for noen regjering, håper jeg. Vi må leve med risiko i samfunnet, men regjeringen leverer her et budsjett som tar viktige grep for å redusere risiko og gjøre landet tryggere. Foran oss har vi en politireform som justiskomiteen og deretter Stortinget kommer til å bruke mye tid på. Den vil trygge landet ytterligere. Et annet viktig tema vi har foran oss, er stortingsmeldingen om kriminalomsorgen. Den berører mange felt innenfor justissektoren. Og det var med bekymring vi for ikke lenge siden kunne lese at Oslo fengsel står i fare for kanskje å måtte stenge én eller flere avdelinger på grunn av mangelfullt vedlikehold. Dersom det skjer, vil presset i kriminalomsorgen øke ytterligere, soningskøene vil øke, og varetektsituasjonen vil bli ytterligere forverret for politiets etterforskningsarbeid. Dette er en følge av et vedlikeholdsetterslep som våre forgjengere i regjeringskontorene har ansvaret for. Det presser hele sektoren. Det må vi jobbe med. Vi tar de første grepene i dette budsjettet. Heldigvis har barnehusene hatt stor oppmerksomhet i denne debatten, og la meg si med en gang at jeg kom i skade for å si at det var 20 dagers frist for dommeravhør ved seksuelle overgrep. Det riktige tallet er naturligvis 14 dager – så da er det protokollert. Et av hovedangrepene fra Arbeiderpartiet er at regjeringen ikke øremerker midler til barnehusene. Vi deler nok intensjonene, opplever jeg i debatten, men jeg tok for ordens skyld en sjekk av justisbudsjettet for 2013, som er et rød-grønt budsjett. Der er ikke midlene til driften av barnehus øremerket. Så jeg kan med beste evne ikke se at det skal være noe stort politisk poeng. Jeg gjentar: Jeg opplever at vi deler intensjonene i debatten. Til representanten Vågslid om stalking: Det har vært en høring om den saken. Det er avdekket at gjeldende lov dekker veldig mange av de problematiske forholdene, og at Justisdepartementet jobber videre med dette, så her er det ingen konklusjoner som er trukket fra regjeringens side. Dette kommer vi tilbake til.
Anders B. Werp (Høyre), 2014-12-12:
Vi går mot avslutningen, og det er kanskje verken tid til eller stedet for å snakke om enigheten når vi nå egentlig dyrker uenigheten, men jeg konstaterer at regjeringen i samarbeid med samarbeidspartiene legger fram et budsjett som gjør landet tryggere. Det gleder meg. Så til representanten Vågslid: Jeg sa det ettertrykkelig. Jeg hadde ett budsjett for hånden. Det var budsjettet for 2013, ikke 2014. Jeg betviler ikke det representanten Vågslid sa, men i det rød-grønne budsjettet for 2013 er driften av barnehusene ikke nevnt med øremerkede midler i det hele tatt. Til beredskapssenteret og representanten Asphjell: Det undrer meg at man går så høyt på banen i en sak hvor foregående justisminister satt på informasjon med betydning for prosjektet, uten å informere Stortinget, samtidig som Stortinget hadde saker til behandling som gikk nettopp på beredskapssenteret. Det synes jeg er betenkelig.
Anders B. Werp (Høyre), 2014-12-12:
Jeg slutter meg helt til saksordførerens gode redegjørelse i saken. Når jeg ber om ordet, er det fordi terrortrusselen i sommer var en stor hendelse. Vi ble alle engasjert i spørsmålet, og jeg vil virkelig berømme måten dette ble håndtert på, og informasjonsformidlingen fra regjeringen og fra politiet. Man valgte en åpen informasjonslinje om situasjonen, og det skapte sikkert utrygghet hos en del, men så langt kan det tyde på at den kunnskapen også skapte betydelig ro og trygghet i befolkningen, som balanserte uroen. Det er ikke noe fasitsvar på hvordan slike situasjoner skal håndteres – det må vurderes av myndighetene i hvert enkelt tilfelle. Men jeg merket meg med tilfredshet at justisministeren allerede under den aller første pressekonferansen – allerede på dét tidspunktet – redegjorde for at man fra myndighetenes side hadde klargjort beredskapsressurser i politiet og samarbeidet med Forsvaret. Det viser en betydelig framgang og lærdom fra tidligere alvorlige hendelser. Så det er en godt beskrevet sak. Dette kommer vi trolig også tilbake til når vi får sett en evaluering i ettertid, men jeg slutter meg helt og holdent til saksordførerens innlegg.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-12:
La meg først takke komiteens leder for en grei gjennomgang av Arbeiderpartiets prioriteringer. Politikk handler om prioritering. Derfor er det bra at det kommer fram tydelige skillelinjer som viser hvor de forskjellige står hen, selv om komiteens leder påpekte at det var en videreføring av den forrige regjeringens politikk som lå til grunn for dette. Jeg synes også det står respekt av at man er opptatt av forebygging, man er opptatt av innholdet i soningen, og man er ikke minst opptatt av barnehus. Alt det skal Arbeiderpartiet ha honnør for. Jeg ser også at man i budsjettforslaget sitt foreslår å øremerke 100 mill. kr til barnehusene, som man tar fra de frie midlene til politiet. I den sammenheng er mitt spørsmål som følger: Hva slags oppgaver, som i dag for det meste blir lagt innenfor de frie midlene, er det Arbeiderpartiet mener politiet skal nedprioritere for å opprioritere barnehus?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-12:
Til dem som har store bekymringer i dag, skal jeg komme med en avklaring og en saksopplysning. Det er en reell sannsynlighet for at det vil bli gjort en revidering av dette budsjettet i mai/juni neste år. Så de bekymringene kan muligens settes i bero inntil da. Jeg ser heller ikke bort ifra at det også vil bli foretatt en saldering neste høst, så de store bekymringene som kommer til uttrykk i dag, kan man sannsynligvis komme tilbake til hvis det mot formodning skulle bli behov for det. Politikk handler om prioritering. Når jeg hører Arbeiderpartiet stå her og prate om barnehus, vil jeg si at jeg er 100 pst. enig i påpekningene de har, men det som skuffer meg aller mest, er hva de prioriteringene skal gå på bekostning av. Hvor i den frie rammen som politiet har i dag, er det rom for å fjerne 100 mill. kr og prioritere noe annet? For prioriteringen ligger på plass når det gjelder plussiden – den er grei – men på hvilken måte dette skal få utslag for dem som er avhengige av polititjenester, unngår man behendig. Jeg tilhører dem som er stolte av den norske rettstaten og rettsprinsippene vi har her. Vi har i utgangspunktet et veldig godt fundament. Det vil være diskusjoner om nyanser, slik det er nå, men sånn vil det bestandig være, for politikk handler om prioritering. Når jeg har hatt gleden av å besøke bl.a. Ila fengsel, har jeg besøkt de svakeste av de svake. Sett i lys av snakket her i dag om solidaritet lurer jeg på: Hvor er satsingen til Arbeiderpartiet? Etter åtte år i regjering er altså forholdene for de svakeste av de svake i norske fengsler fortsatt like dårlige som de var da Arbeiderpartiet tiltrådte etter Bondevik II-regjeringen. Er det det man er stolt av i dag, når man står her og roper over seg over egen fortreffelighet? Jeg oppfatter at det den nye regjeringen har gjort, er å ta tak der andre regjeringer har sviktet, ikke minst det justisministeren nå har gjort sammen med helseministeren: å ta grep slik at de innsatte får en bedre hverdag. For Fremskrittspartiet er det viktig å være tøff mot de tøffe, samtidig skal det være kvalitet for de mest sårbare, også innenfor kriminalomsorgen. Det er et annet element jeg har behov for å si noe om, nemlig frivilligheten: Jeg er utrolig stolt av å få være en del av en nasjonalforsamling i et land som har en sånn fantastisk frivillighet. Der tror jeg mange andre land har noe å lære av oss. Folk stiller opp og tar ansvar, uavhengig av om man bør eller må, men fordi man har en følelse av at det er plikten deres. Det er jeg jammen stolt av. La meg helt til slutt komme inn på et annet felt som også er viktig: hovedredningssentralene våre. Der er Fremskrittspartiet med på en flertallsmerknad som jeg håper statsråden har lest nøye, for jeg har tenkt å være forholdsvis avmålt og rolig i dag når det gjelder det feltet, men jeg lover statsråden at jeg har tenkt å følge med videre på dette. Hovedredningssentralene våre er en koordinerende faktor, som er helt avgjørende når kriser oppstår, og de fortjener enda mer oppmerksomhet enn de får i dag.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-12:
Jeg registrerer at representanten Vågslid fortsatt har en selektiv hukommelse. Jeg skal det ligge inntil videre. Den store diskusjonen nå går på hvem som er det beste sannhetsvitnet for virkeligheten. Det er vel et faktum at når Arbeiderpartiet honorerer egen fortreffelighet, så bør de kanskje ta med seg alle elementene. Det er vel ikke noen tvil om at tidligere justisminister Storberget har norgesrekord når det gjelder soningsrabatt. Det er vel ikke noen tvil om at den særrabatten som Bondevik II-regjeringen og Arbeiderpartiet inngikk, var tidenes frislepp for folk som burde ha sittet inne. Når fakta skal legges på bordet, bør man være forholdsvis etterrettelig, etter mitt skjønn. Det er også sånn at når Storberget og hans kompanjonger – hvis det er lov å si det – forteller om innsatsen man har gjort, så har det vel vært et ganske stort avvik mellom de behovene kriminalomsorgen har meldt, og de løsningene som har vært lagt fram. Jeg har oppfattet at det siste Stoltenberg-regjeringen gjorde, primært var å satse på åpning av åpne plasser: mye rimeligere og raskere, men til gjengjeld mye dyrere og derfor vanskeligere.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-12:
Dette er en sak som statsråden har vært i befatning med i sin tidligere funksjon på Stortinget, og som er prinsipielt viktig, etter mitt skjønn. At saken kommer tilbake til Stortinget i dag, og at man får et bedre juridisk hjemmelsgrunnlag, er etter mitt skjønn helt påkrevd, fordi det har vært litt vagt tidligere – og det konkluderte vel også utvalget med i sin tid. Samtidig har jeg, etter å ha lest proposisjonen, noen spørsmål som jeg håper at statsråden kan kommentere i sitt innlegg i dag. At kriminalomsorgen får tilgang til informasjon som de kan dele med politiet, med tanke på å forhindre og bekjempe kriminalitet, synes jeg er veldig positivt. Utfordringen er hva slags avgrensninger som ligger inne her. Betyr det f.eks. at hvis en tidligere statsråd besøker en innsatt i et norsk fengsel, så vil alt det de snakker om, være tilgjengelig, og det er opp til kriminalomsorgen å vurdere hvor mye av det man eventuelt skal dele med politiet, hvis man ser det som betimelig? Da er det iallfall greit å vite om det. En annen ting er på hva slags måte – om på noen slags måte – de som eventuelt er besøkende i et fengsel, vil være klar over at informasjon som de deler, kan bli brukt videre av andre offentlige etater. Som sagt er det i et system som vårt, hvor vi har stor grad av åpenhet og et system som er basert på kontradiksjon og ikke selvinkriminering, viktig å sørge for at det lovmessige grunnlaget er riktig. Derfor ser jeg fram til å høre om statsråden har gode svar på dette her. At loven er påkrevd, og at vi trenger den, er hevet over enhver tvil, men samtidig er jeg spent på å høre hva slags avgrensninger som ligger, sett fra statsrådens side.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-12:
Jeg vil også starte med å rose representanten Hadia Tajik for et godt innlegg og ikke minst for et godt samarbeid i året som har gått. Et felt som vi samarbeider godt på, er spesielt vold i nære relasjoner, der jeg opplever at Arbeiderpartiet har vært veldig offensive og bidrar til at vi har fått god politikk i fellesskap i denne sal. Et annet felt som er veldig viktig for Kristelig Folkeparti, er kampen mot menneskehandel. Jeg registrerer i merknadene at Arbeiderpartiet bare har en tilbakeskuende vilje – det de skriver om, er den forrige handlingsplanen, og så er det eventuelt kritikk av at det ikke ennå er kommet en ny. Den kritikken har jeg for så vidt delt, og jeg er glad for at det nå skal komme en ny handlingsplan. Men i forliket fikk Kristelig Folkeparti gjennomslag for 15 mill. kr ekstra og tydelig øremerking til at det skal opprettes lignende etterforskningsgrupper som Exit-gruppa i Hordaland, som har fått halvparten av menneskehandelsakene til nå. Hvorfor har ikke Arbeiderpartiet vært med på den offensive satsinga, og har ikke Arbeiderpartiet tenkt på en mer offensiv satsing for å bekjempe dagens slaveri?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-12:
Jeg kan i alle fall ta en fortelling om solidaritet versus nestekjærlighet – for det er viktig for meg. Nestekjærlighet er noe som strekker seg langt utover ens egen gruppe, mens jeg oppfatter solidaritet som noe som egentlig bare rommer oss selv og dem som er innenfor. Nestekjærlighet er grenseløs, og derfor er det riktig, som representanten sier, at vi bør ha et ekstra ansvar også for dem som er falt utenfor – dem som har gjort noe galt mot oss. Men nestekjærlighet betyr for meg ikke at man bare skal tilgi og si at alt er greit. De må sone sin straff, og derfor er det viktig med god kapasitet i fengslene, og derfor er det viktig med godt innhold. I mitt innlegg sa jeg at jeg var fornøyd med styrkingen av kriminalomsorgen. Men jeg la trykk på at vi endelig skal få kriminalomsorgsmeldinga, for den tror jeg er viktig. Jeg er bekymret for innholdet i kriminalomsorgen – på samme måte som jeg var det under de rød-grønne – fordi vi ikke har klart å styrke rehabiliteringen godt nok. Vi kan si at rehabiliteringen er god sammenlignet med andre land, men vi har en lang vei å gå. Og derfor kan jeg love representanten Henriksen at Kristelig Folkepartis stemmer og Kristelig Folkepartis merknader i forbindelse med meldinga, kommer til å gå på å løfte den biten.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-12:
Når en har en mindretallsregjering, er det i utgangspunktet sånn at regjeringa utarbeider sakene. Så kommer de til Stortinget, og så behandler vi dem der. Politireformen er kanskje en av de viktigste sakene Stortinget – i alle fall justiskomiteen – skal behandle. Derfor syntes Kristelig Folkeparti og Venstre at det var viktig å takke ja til den innbydelsen vi fikk fra justisministeren om å være med og utforme den. Men da vi skulle legge alle eller i hvert fall mange av premissene klare for Stortinget, var det viktig for Kristelig Folkeparti å få tilnærmet fullt gjennomslag for det vi mente var viktigst. Vi har ikke det samme utredningsapparatet som regjeringa har, derfor spilte vi inn og hadde en veldig god og konstruktiv dialog om hva som var viktig for Kristelig Folkeparti, og hva som var viktig for de andre partiene. Derfor er jeg trygg på at når reformen kommer, vet jeg godt hvor Kristelig Folkeparti står, og jeg kommer til å legge en tung innsats på å ha et tydelig nærpoliti. Men vi fikk ikke oppfylt de kravene vi hadde, derfor tenker vi at da er det bedre å ta en grundig og god behandling i Stortinget. Man får en høring, og Kristelig Folkeparti sammen med resten av Stortinget kan forhåpentlig sikre et bredt flertall for en kjempeviktig reform.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-12:
Som representanten er kjent med, har omtalen av barnehusene vært en tradisjon i statsbudsjettene, der en sier at et visst antall millioner kommer til å gå til dem, men at det samtidig er politidistriktene selv som får pengene og sånn sett prioriterer dem til barnehusene. Det betyr at når representanten sier at de var øremerket i de siste års budsjetter, så er ikke det riktig. For 2014 skulle det f.eks. ifølge merknadene fra Arbeiderpartiet være 60 mill. kr. Men pengene var ikke øremerket. Jeg har tatt en diskusjon med meg selv og andre i partiene om det er riktig å øremerke midlene. Det kan godt være et godt innspill, men det har ikke vært sånn før, og derfor har jeg stor trygghet for og forventning til at de midlene som det er snakk om her, 90 mill. kr, faktisk går til barnehusene. Men som jeg var inne på i mitt innlegg: Barnehusene er jo én ting, men det er også viktig å ha kapasitet – avhørsrom, utstyr osv. Hovedtyngden tror jeg vi nå må rette inn mot politiets innsats, slik at de har midler og folk og kan gjennomføre avhørene og prioritere det raskt nok.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-12:
Senterpartiet har også vært med på det løftet som har vært på barnehusene, og det er bra. Samtidig har det vært en diskusjon om flere barnehus, og jeg ser at Senterpartiet er opptatt av at det skal vurderes å bygge flere barnehus enn de ti vi har i dag. Nå har jeg vært i kontakt med flere av barnehusene, Barneombudet, UNICEF og andre som er opptatt av barnehusene, som mener at det er viktig eventuelt å bygge ut noen avhørsrom, der en kan gjennomføre avhør, og at det viktigste nå er å bygge opp kapasitet og kompetanse på de eksisterende barnehusene. Hvorfor er Senterpartiet uenig i den vurderingen, og hva er det som gjør at en allikevel ønsker å bygge flere barnehus nå? Det hadde vært interessant å høre om representanten kunne utdype det litt.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-12:
Jeg vil gi justisministeren honnør for innsatsen for å bekjempe vold mot barn, og spesielt innsatsen for å få ned ventetida ved barnehusene når det gjelder dommeravhør. Dette er jo ikke en sak som er ny. Jeg har selv hatt gjentatte spørsmål i denne sal, diskusjoner, og sett på ventetider som har vært ekstreme i mange, mange år. Og på tross av en stor økning i saker, som dessverre må omtales som gledelig fordi det er mye mørketall, er ventetida på vei ned. Jeg synes det er vanskelig å si meg fornøyd før vi er under den lovpålagte fristen når det gjelder seksuelle overgrep, på 14 dager, men det bør også være under det i saker med vold. Stortinget har fattet noen vedtak når det gjelder dommeravhør, og vi har et ønske om å få fortgang i flere tiltak. Blant annet etterlyser barnehusene å få på plass forskriften, slik at en får like regler, bl.a. når det gjelder medisinske undersøkelser osv. Kan justisministeren si noe om når den forskriften kommer?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-12:
Jeg vil også knytte noen kommentarer til dette. Jeg vil kanskje også si at det er uheldig at vi ender opp med å splitte, men jeg vil rose saksordføreren og resten av komiteen for at den faktisk gjør det når det oppstår usikkerhet, for vi kan vel heller ta litt selvkritikk, flere av oss, fordi vi ikke reagerte tydeligere, og jeg har ikke sett så mange oppslag fra andre heller, før det nevnte oppslaget kom i VG. Så jeg vil si at det komiteen har gjort, tror jeg er lurt, sånn at vi kan få en avklaring. Man kan se for seg en sak der en farlig drapsmann er på rømmen midt på natta. Er det da hensiktsmessig at politiet kan sjekke om han disponerer en bil, eller hva slags bil han disponerer, sånn at man kan stoppe ham? Ja, selvfølgelig vil det være det, det mener vi jo alle. Derfor ville det ikke hengt helt godt sammen dersom politiet kan sjekke folkeregisteret for å se om man er gift, eller om man eventuelt har unger, om man nettopp har flyttet, osv., mens man ikke kan sjekke hva slags bil man har. Jeg ser høringsuttalelsene fra f.eks. Politidirektoratet og Kripos, som er tydelige på at det kan skade etterforskinga og identifisering av gjerningsperson i voldtektssaker og andre seksualforbrytelser der kjøretøy har vært involvert. Man mister muligheten for direkte oppslag mot førerkort- og motorvognregisteret i operativ etterforskning av straffesaker osv. Så jeg mener at det komiteen har gjort, er fornuftig. Vi får en avklaring fra statsråden, og så behandler vi saken på en god måte når vi kommer på nyåret.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-12:
Jeg er glad for at representanten Henriksen sluttet der hun gjorde. Jeg opplever dette som et viktig vedtak og har egentlig ikke så stort behov for å lage stor polemikk om hvorvidt en er for en forskrift eller en lovendring. Jeg hadde tenkt å rose representanten Kari Henriksen, som gjentatte ganger i interpellasjoner og i andre saker har presisert hvor viktig det er å ta vare på barn av innsatte, som er en sårbar gruppe, og som rammes hardt når mor eller far dømmes til fengselsstraff. Jeg vil også rose saksordføreren, Ebbesen, som har gjort en god jobb i komiteen. Kriminalomsorgen har ansvar for å ta vare på ungene til innsatte. Derfor har vi ment at det er viktig at det utpekes barnansvarlig i fengslene. Heldigvis har veldig mange fengsler dette allerede. Vi må sørge for at dette gode arbeidet så raskt som mulig implementeres i hele kriminalomsorgen. Derfor valgte Kristelig Folkeparti i komiteen å gå inn for at dette bør gjøres i en forskrift – istedenfor å lovfeste det. En forskriftsfesting av ordninga med barneansvarlig i kriminalomsorgen vil gi et veldig tydelig signal. Det vil – som representanten Henriksen sa – være et krav om at barns rettsstilling skal styrkes. Forskriften vil komme raskt på plass. En lovendring ville tatt lengre tid, krevd høring, osv. Dette innebærer også at kriminalomsorgen får mulighet til å organisere seg og tilpasse arbeidet sitt etter de ulike behovene som er i hvert enkelt fengsel. Det avgjørende i saken – slik jeg ser det – er hvordan vi kan sikre barns beste. Kristelig Folkeparti mener at det gjøres gjennom å kreve barneansvarlig i hvert enkelt fengsel. Det er dette vi nå gjør, gjennom en forskriftsfesting.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-12:
Jeg er veldig glad for det justisministeren sier på slutten av sitt innlegg, for det var egentlig det jeg hadde tenkt å spørre ham om. Det kommer fram bl.a. i Aftenposten i dag at statsråden skal ha fått et brev fra Riksadvokaten for en uke siden, hvis jeg forsto det rett, om at påtalemyndigheten vurderte å gå vekk fra å anbefale forvaring og heller bruke vanlig fengselsstraff, fordi vilkårene for prøveløslatelse er for vide. Nå har jo Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Høyre merknader sammen, så et flertall ber om at en ser på det. Kan statsråden si litt mer om hvordan han ser for seg en eventuell endring eller hva han tenker rundt dette, for det er jo åpenbart at forvaringsinstituttet ikke virker som det er ment?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-12:
Da fullfører jeg mitt innlegg: Et annet moment er at den foreslåtte endringa av minstetida vil medføre at tidspunktet for når en kan søke om prøveløslatelse fra forvaring, vil være parallelt med når en kan søke om prøveløslatelse fra vanlig fengselsstraff med tilsvarende lengde. Men vilkårene for om prøveløslatelse skal innvilges – som jeg var inne på i stad – er ikke de samme, og paradoksalt nok er det lettere for våre farligste forbrytere å få innvilget prøveløslatelse fra forvaring enn om de kun var idømt ordinær fengselsstraff. Høyesterett har i tre ulike dommer påpekt at vurderingsnormen for prøveløslatelse fra forvaring skal være den samme som for å idømme forvaringa. Dette innebærer at påtalemyndigheten må føre bevis for at det foreligger nærliggende fare for gjentakelse ved løslatelse, noe som kan være svært vanskelig å bevise om den domfelte gjennom flere år har vært i fengsel i et kontrollert miljø og en dermed ikke har tilstrekkelig gode muligheter til å forutse hvordan vedkommende vil håndtere tilværelsen utenfor fengselet – og nettopp om det foreligger en faktisk fare for gjentakelse. Dette er annerledes enn for prøveløslatelse fra ordinær fengselsstraff, der kriminalomsorgen beslutter om prøveløslatelse vil være utilrådelig basert på en bred vurdering av omstendighetene i saken. Og som statsråden selv understreket, var det jo 40 saker der kriminalomsorgen egentlig anbefalte at det ikke skulle løslates. Som referert i dagens Aftenposten har Riksadvokaten engasjert seg i saken, tilskrev statsråden forrige uke og har tilkjennegjort at påtalemyndigheten vil være varsom med å legge ned påstand om forvaringsdom, selv når de formelle vilkårene er til stede, på grunn av den vide prøveløslatelsesnormen. Det er et viktig signal, som vi bør lytte til. Det er derfor etter Kristelig Folkepartis syn behov for en endring av vilkårene for prøveløslatelse fra forvaring for at en i tilstrekkelig grad tar hensyn til samfunnets behov for beskyttelse. Vi mener det må på plass et bredere vurderingsgrunnlag enn det som anvendes i dag. Vi er derfor glad for at Høyre og Fremskrittspartiet også støtter dette og sammen med Kristelig Folkeparti har bedt om en slik vurdering, og ut fra statsrådens svar på min replikk i stad har jeg gode forventninger om det. Det er altså flere svakheter ved forvaringsinstituttet. Jeg mener derfor at det egentlig er behov for en fullstendig gjennomgang av hele denne straffeformen, og å evaluere den, etter at den ble introdusert i 2001, og ikke bare reparere de åpenbare sviktene. Så er det også behov for en liten forklaring til stemmegivningen: Vi vil stemme for vårt primære standpunkt, som jeg sa i stad, og fremme forslagene om å oppheve muligheten for prøveløslatelse ved sonet minstetid, innføre obligatorisk ettervern for forvaringsdømte etter endt soningstid samt innskjerping av permisjonsreglene for forvaringsdømte. Men vi vil selvsagt subsidiært stemme for proposisjonen, som langt på vei imøtekommer det vi har vært opptatt av.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2014-12-12:
Me i justiskomiteen er einige om at ventetidene for avhøyr ved barnehusa må ned, og eg registrerer at tal frå i haust indikerer at ventetidene kanskje er på veg ned, noko som er positivt. Eg ser fram til å sjå årsgjennomsnittet for 2014, som kjem til å gje svar på om regjeringa har nådd målet sitt. Kva som er målet, er derimot noko usikkert. I justisproposisjonen, som me behandlar i dag, skriv regjeringa at dei skal ned til 30 dagar i ventetid for dommaravhøyr av barn, som eg trur er årsgjennomsnittstal, innan 2014. I tiltaksplanen «En god barndom varer livet ut», som kom ein månad etter budsjettet, var målet 40 dagar innan 2014. Det eg lurar på, er om representanten kan svare meg konkret på kva som er årsaka til at ein har redusert ambisjonane for å få ned ventetidene frå 30 til 40 dagar frå oktober til november?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2014-12-12:
Eg vil starte med å rose Kristeleg Folkeparti for det engasjementet og den innsatsen dei legg i arbeidet med førebygging av vald mot barn og med barnehus. I dei siste åra under den raud-grøne regjeringa var midlane til barnehusa øyremerkte og tydeleg prioriterte. Eg er glad for at Kristeleg Folkeparti i komitémerknadene til saka i dag etterlyste ei tydelegare prioritering av dette og slik sett òg hadde det som ei tydeleg kampsak i budsjettforhandlingane. Det eg lurer på, er: Arbeidarpartiet ønskjer å øyremerkje 100 mill. kr til barnehusa for å sikre at midlane går til barnehusa. Så seier representanten Ropstad i sitt innlegg at dei vil løyve 90 mill. kr. Då blir spørsmålet mitt: Korleis kan representanten vere sikker på at det er 90 mill. kr til barnehus, så lenge dei ikkje er øyremerkte?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2014-12-12:
Tidlegare justisminister frå Venstre Odd Einar Dørum var til liks med tidlegare justisminister Knut Storberget frå Arbeidarpartiet respektert og kjend for å ha eit breitt engasjement for arbeidet mot vold i nære relasjonar. No har me ein statsråd som har hausta mykje kritikk for å vere usynleg på feltet – kritikk både frå oss, frå media og frå interesseorganisasjonar. Mitt spørsmål er: Korleis kan Venstre vere komfortable med å støtte denne usynlegheita i arbeidet mot vold i nære relasjonar?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2014-12-12:
Det finst ein usynleg krig i Noreg som pågår kvar einaste dag – den usynlege krigen som øydelegg liv, og som tek liv. Jon Gangdal har kalla den siste boka si «Den usynlige krigen. Historien om Eva – og vold mot kvinner og barn i norske hjem». Eg har lyst til å snakke om den terroren som rammar tusenvis av ungar, kvinner og menn, og dei opplever det frå sine nærmaste. Eg vil snakke om grov kvardagskriminalitet – ja, for dette er kvardagskriminalitet. Det er først når me erkjenner at vald i nære relasjonar er kvardagskriminalitet, at me evnar både å gje det den oppmerksemda som det treng, og dei nødvendige prioriteringane dette krev. Vald i nære relasjonar er ikkje berre eit alvorleg samfunnsproblem, det er grov kriminalitet, og det må behandlast som det. Før Stoltenberg II-regjeringa fanst det ingen barnehus i Noreg. No har me ti barnehus, som eg veit har betydd utruleg mykje for barns rettssikkerheit. Og det er eit behov for å styrkje dette vidare. Derfor føreslår Arbeidarpartiet at 100 mill. kr skal øyremerkjast til barnehusa over justisbudsjettet. Me har skrive i merknadene, og gjentek i dag, at me saknar ei tydeleg prioritering av dette i justisproposisjonen, men me er veldig glade for at Kristeleg Folkeparti i komiteen har bidrege til både ei større merksemd om og gjennom forhandlingane sørgd for ei styrking av løyvingane saman med Venstre. Til representanten Ellingsen, som stiller spørsmål om korleis me kan forsvare ei slik prioritering, og kva me heller skulle ha prioritert ned, må eg seie at det innlegget får meg til å stille eit spørsmål. Representanten Ropstad sa at gjennom forliket fekk ein til 90 mill. kr til barnehusa. Det er veldig bra, og det skrytte eg også av i replikken min til Ropstad. Men no skjønar eg endå betre kvifor kritikken min om øyremerking framleis står seg. For innlegget til Ellingsen indikerer eigentleg at dei 90 millionane kanskje ikkje skal gå til barnehus – for viss dei skal det, må representanten Ellingsen stille det spørsmålet han stilte til Arbeidarpartiet, til seg sjølv. Det blei sagt av Anders B. Werp i eit innlegg tidlegare i dag at dei òg er fornøgde med styrkinga av skulehelsetenesta. Det er bra at det blir løyvd 200 mill. kr til skulehelsetenesta, men der har eg ei oppfordring, og det er at ein kanskje bør lære av nokre feil me gjorde då me sat i regjering. Når me ikkje øyremerkte midlar til skulehelsetenesta, blei ikkje midlane brukte slik det var tenkt. Arbeidarpartiet føreslår å øyremerkje 200 mill. kr til skulehelsetenesta. For å sikre at denne satsinga faktisk skjer, er det måten å gjere det på. Heilt til slutt: Ingenting gleder meg meir enn om justisministeren verkeleg viser engasjement i desse sakene. Eg vil berre minne om at kritikken mot justisministeren ikkje berre kjem frå Arbeidarpartiet, men òg frå interesseorganisasjonar og politiske kommentatorar i media.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2014-12-12:
Regjeringsplattforma seier at ein skal styrkje offeromsorga, og det er eg veldig einig i. Arbeidarpartiet støttar det målet. Trass i det blei det lagt opp til eit kutt i drifta til Kontoret for valdsoffererstatning frå regjeringa si side då budsjettet blei lagt fram i oktober. Dette vakte sterke reaksjonar frå bl.a. Landsforeningen for Voldsofre. Framstegspartiets leiar av valdsofferutvalet forsikra valdsofra i sommar i Dagsavisen at dei ikkje skulle bli taparane, og viste til at dei skulle gjere ein skikkeleg jobb med budsjettet. Me veit at kuttet kom likevel, og dersom det hadde blitt vedteke, hadde Kontoret for valdsofferserstatning stilt dårlegare enn før 2011. Nok ein gong er eg glad for at Kristeleg Folkeparti og Venstre gjennom budsjettforliket fekk til nokre endringar. Dessverre ligg det ikkje an til at ein får styrkt budsjettet for Kontoret for valdsofferstatning for neste år, slik Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV ynskjer, men eg er glad for at ein i merknads form skriv at ein vil unngå det planlagde kuttet på 10 mill. kr for 2016. Det støttar me. Eg er heilt einig med representanten Storberget i at barnehus berre er starten, men det må på plass, og det er veldig bra at Stortinget har vedteke – etter forslag frå Arbeidarpartiet – å gjere bruken obligatorisk. Det er fleire ting ein må gjere for å styrkje offeromsorga, og eg er einig med representanten Werp, som tidlegare i dag lyfta fram viktigheita av betre koordinering av hjelpeapparatet og betre samarbeid for å styrkje dette. Eg meiner me er nøydde til å styrkje fyrstelinjas møte med valdsoffer betre. Me bør setje oss ned og diskutere og evaluere besøksforbodet – om det fungerer etter hensikta – og me bør òg diskutere kode 6, med omsyn til alle dei som i dag bur på hemmeleg adresse, og kva situasjon dei har. Eit viktig tiltak for å gjere livet betre og tryggare for mange er òg å innføre den såkalla stalkingloven. Loven ligg på vent i departementet, høyringa var over for over eitt år sidan, og eg håpar me kan få han til Stortinget så raskt som råd er. Eg har registrert at Høgres Linda Hofstad Helleland har uttalt at Høgre er imot denne loven. Eg er litt usikker på kva som var svaret, så eg kunne godt tenkje meg å få ei klargjering frå Høgres justispolitiske talsmann i justiskomiteen om det stemmer. Eg meiner at me treng eit heilskapleg strafferettsleg vern for personar utsette for stalking og krenking av privatlivet, og eg trur òg at det kan vere veldig nyttig for politiet i deira arbeid med å straffeforfylgje personar som f.eks. ikkje gjev tidlegare voldsoffer fred, etter dom, etter utlevert valdsalarm. Til det siste – omvend valdsalarm: Det finst 40 av dei i Noreg. Éin av dei har blitt teken i bruk, og det synest eg i grunnen er litt lite. Eg meiner dette er eit veldig viktig og bra verkemiddel, som signaliserer veldig tydeleg at belastninga skal leggjast på gjerningsmannen og ikkje på offeret. Så dersom justisministeren kjem til å ta ordet i debatten i dag, kunne eg godt tenkje meg at han sa noko om korleis me kan få fleire til å ta i bruk omvend valdsalarm.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2014-12-12:
Eg skal vere kort. Til påstanden om at det ikkje blei øyremerkt eller sett av midlar til barnehusa i budsjettet for 2014 – det er feil. I proposisjonen som Stoltenberg la fram, blei det tydeleg omtalt under budsjettprioriteringar at det blir sett av 60 mill. kr for 2014. Det var til to nye barnehus, og det var til styrking av kapasiteten. No spissar me den styrkinga vidare som er i tråd med det vedtaket som blei gjort i denne salen i juni om å styrkje kapasiteten ved barnehusa ved å øyremerkje 100 mill. kr. Representanten Ellingsen kan ta det heilt med ro når det gjeld bekymringa hans for høyrselen min. Den er heilt i orden. Det eg registrerer, er at representanten Ellingsen ikkje ynskjer å svare på mitt spørsmål med tanke på at budsjettforliket også førte til nesten 100 mill. kr – 90 mill. kr – til barnehus. Når det er sagt: På eit kapittel med 13 mrd. kr vil eg jammen gå med på at 100 mill. kr skal gå til barnehus. Kanskje kan me kutte noko i dunjakkene, som representanten Tajik nemnde tidlegare.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-12-12:
Kontoret for voldsoffererstatning gjer ein stor og viktig innsats for voldsoffer, og det er sjølvsagt viktig at saksbehandlinga der går raskt og effektivt, slik at folk får avklart saka si så raskt som mogleg. Men med det opplegget som kjem frå regjeringa, og med forslaget til statsbudsjett for 2015, vil kontoret – som dei sjølv seier – måtte redusere kraftig i aktiviteten sin dei neste åra, noko som vil føre til at restansane igjen vil auke, og at folk som er voldsoffer, må vente lenger for å få svar på saka si. Kva meiner representanten Werp vil vere konsekvensen av det kuttet som han sjølv og regjeringa føreslår, i åra som kjem?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-12-12:
Viss eg høyrde rett no, sa representanten Leirstein at utfordringane var massive i justissektoren etter åtte år med raud-grønt styre. For det første kan ikkje Leirstein då ha fått med seg det som undervegs i vår periode har vore signala frå m.a. leiaren av Politiets Fellesforbund, som viste til eit historisk løft for politiet og mykje av det vi gjorde. Men det som er påfallande med påstanden, er at ein først viser til at det er massive utfordringar, og så fortel ein etterpå at det blir oppretta 41 nye fengselsplassar neste år – som om det skulle vere løysinga på massive utfordringar. Det blir påfallande. Eg har lyst å få vite kva som konkret skjer når det gjeld fengsel. Det ligg ingenting til fengsel i budsjettet for neste år. Når meiner Leirstein at eit nytt fengsel i Noreg skal stå ferdig?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-12-12:
No er det ikkje lenge før vi – anten før jul eller etter jul – får lagt fram ei politireform frå regjeringa som vi skal behandle her i Stortinget. Det er vi alle spente på. Eg registrerte at Kristeleg Folkeparti ikkje er med i innspurten av arbeidet med denne politireforma som skal leggjast fram for Stortinget. Dei har sjølve – slik eg oppfatta det – sagt at dei av frykt for nærpolitiet har valt ikkje å vere med på slutten. Senterpartiet og Kristeleg Folkeparti er opptekne av nærpolitiet og av å ha politi i heile landet. Spørsmålet mitt er om representanten Ropstad oppfattar at det stortingsfleirtalet som er no, med Framstegspartiet, Høgre og Venstre, er problematisk med tanke på å få på plass ei politireform som tek vare på heile landet.