Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-15:
Dette er en historisk dag. Det innføres en obligatorisk tjenestepensjon som bidrar til å sikre de mange arbeidstakerne i Norge som dessverre ikke har en tjenestepensjonsordning, en slik mulighet. Det gjør også at man på denne måten følger opp det forliket om pensjonsreformen som det var bred enighet om i Stortinget i vår, og som er ført opp i Soria Moria-erklæringen, som er Regjeringens politiske grunnlag. Jeg synes det er grunn til å merke seg at Fremskrittspartiet er det eneste partiet som har gjort det klart at de er uenig i å innføre en slik obligatorisk tjenestepensjon. Jeg synes det er rimelig oppsiktsvekkende at et parti som ynder å framstille seg som en representant for alminnelige folk, for arbeidsfolk, og i hele sin argumentasjon tar hensyn til de økonomiske virkninger for næringsdrivende, ikke vektlegger det behov som er for at de som i dag ikke har tjenestepensjonsordning, skal få mulighet til å få det. Imidlertid er jeg desto mer glad for at det er et bredt flertall i Stortinget som i dag slutter seg til at en slik obligatorisk tjenestepensjon skal innføres. Så er det jo slik at det som nå innføres, er minimumsordninger, minstekrav. Det er opp til partene å bli enige om pensjonsordninger som er bedre enn det. Jeg synes likevel at det er grunn til å understreke at det ikke er intensjonen å svekke de ordningene som allerede eksisterer i dag, og som er bedre enn minstekravene. Vi har dessverre fått flere signaler om at en del arbeidsgivere tar sikte på å redusere sine tjenestepensjonsordninger i retning av den minimumsordningen som foreligger her. Det er ikke intensjonen. Tvert imot må utgangspunktet være at dette skal være en plattform å arbeide videre ut fra, slik at man kan utvikle bedre tjenestepensjonsordninger. Et vesentlig spørsmål er hvordan man sikrer en rimelig avkastning av pensjonsmidlene, og hvordan man reduserer administrasjonskostnadene slik at mest mulig kommer pensjonistene til gode. Jeg registrerer at det synes som om en del søker å markedsføre sine tilbud slik at man reduserer administrasjonskostnadene for arbeidsgiver. La meg understreke det som er forutsetningen i proposisjonen, at administrasjonskostnadene altså skal komme i tillegg til innskuddene og skal ikke belastes arbeidstakersiden. Jeg synes også det er grunn til å peke på det forhold at det er mulig for arbeidstakerne og arbeidsgiverne å organisere tjenestepensjonsordningene på en slik måte at man også reduserer administrasjonskostnadene. Flertallet i komiteen, Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, har derfor også på det punktet fulgt opp Soria Moria-erklæringen ved å be Regjeringen legge til rette for ikke-kommersielle tjenestepensjonsordninger, med best mulig tilbud til arbeidstakere og bedrifter. Målsettingen med å innføre obligatorisk tjenestepensjonsordning i arbeidsforhold er å sikre pensjonsytelser utover folketrygden. Flertallet i komiteen og også i Stortinget legger til grunn at det prinsipielle utgangspunktet må være at alle som omfattes av ordningen, skal sikres obligatorisk tjenestepensjon etter den ordinære pensjonsalderen på 67 år. Det gjelder selvfølgelig også bl.a. sjøfolk. Samtidig sier avtalen om pensjonsreformen ikke stort om spørsmålet om obligatorisk tjenestepensjon i privat sektor sett i forhold til særaldersgrense. Det er viktig at departementet vurderer hvordan det skal behandles, herunder spørsmålet om partene skal kunne avtale utbetaling fra et tidligere tidspunkt, og spørsmålet om obligatorisk tjenestepensjon skal kunne utbetales over en lengre periode for arbeidstakere som har særaldersgrense. Dette er spørsmål som vi mener at det er viktig at Regjeringen legger fram for Stortinget i revidert nasjonalbudsjett, slik at det blir avklart. Hele tiden må det imidlertid tas utgangspunkt i det prinsipielle forhold at alle som omfattes av ordningen, skal sikres obligatorisk tjenestepensjon etter den ordinære pensjonsalderen på 67 år, og at det også må gjelde dem som har ordninger som f.eks. sjøfolk. Det er behov for en samlet vurdering av spørsmålet om tjenestepensjon for selvstendig næringsdrivende. I finanskomiteens flertallsinnstilling om pensjonsreformen ble det uttalt: «Også for de med frivillig tilslutning til en kollektiv tjenestepensjonsordning, må det gis større skattemessig likebehandling med ordninger med tjenestepensjon for arbeidstakere, blant annet med fradrag for premien i skattbar næringsinntekt.» Det kan tilsi at adgangen til å ha innskuddspensjonsordninger ikke begrenses til minimumsgrensen i forslaget til obligatorisk ordning. Finanskomiteens flertall bad Finansdepartementet om å arbeide videre med det. Det er viktig at Regjeringen foretar en ytterligere gjennomgang av dette spørsmålet, bl.a. sett i lys av at arbeidsgiver og arbeidstaker i den obligatoriske ordningen også kan avtale at arbeidstakere i tillegg skal betale inn et innskudd eller en premie i pensjonsordningen. Derfor har vi bedt om en særskilt vurdering av å øke grensen til 4 pst., og at det legges fram i revidert nasjonalbudsjett, slik at en eventuell utvidelse av ordningen kan gjøres gjeldende for 2006. La meg avslutningsvis oppsummere med å si: Dette er en historisk dag. Man følger opp den enigheten som var om pensjonsreformen. Vi gir hundretusenvis av arbeidstakere en mulighet til å få en tjenestepensjonsordning. Det er viktig at den minimumsordning som her legges til grunn, ikke ses som en norm, men tvert imot at de som har bedre ordninger, beholder dem. Det er videre viktig at man legger til rette for ikke-kommersielle tjenestepensjonsordninger som gir et best mulig tilbud til arbeidstakere og bedrifter. Det prinsipielle utgangspunkt må være at alle som omfattes av ordningen, skal sikres en obligatorisk tjenestepensjon etter den ordinære pensjonsalder på 67 år. Vi må også få en vurdering av spørsmålet om tjenestepensjon for selvstendig næringsdrivende. På dette grunnlag anbefaler jeg komiteens innstilling.