trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Nå er det jo litt variabelt i hvilken grad tidligere fylkesmann Willoch er en autoritet i Høyre i alle spørsmål, men jeg har ikke store prinsipielle motforestillinger mot det han her har ytret – jeg ser det som riktig at offiserer deltar i en offentlig debatt om Forsvaret. Men det er klart at når militære sjefer på høyt plan deltar i en sluttet saksbehandling fram mot en samlet innstilling i en helt konkret sak, eller en gruppe av konkrete saker, er det ikke like aktuelt at de samme generalmajorer og brigaderer, hvis de eventuelt er misfornøyd med den samlede avveining, går ut mot forsvarssjefen. Det har jeg forståelse for. Der er det etter min oppfatning en parallell til saker i embetsverket for øvrig, hvor vi som statsråder ikke tar det for gitt at byråsjefer og ekspedisjonssjefer og andre deltar i en offentlig diskusjon. Og her er ikke skillet fullt så klart, føler jeg, mellom departementenes politiske ledelse og embetsverk på den ene side og forsvarssjefens og hans nærmeste på en annen side. Det er i noen grad sammenfallende prinsipper. Men jeg gjentar: Jeg ønsker at offiserer på generelt grunnlag skal delta i debatten om Forsvaret. Men det er noe annet enn å «ta livet av» forsvarssjefen på et konkret punkt hvor man er uenig i hans avveininger.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg viser til det jeg har sagt, og jeg tror det er ganske stort sammenfall i synspunkter her hos representanten og undertegnede. Samtidig er det klart at jeg tror ingen av oss, verken i egenskap av medlem av forsvarskomiteen, tidligere medlem av forsvarskomiteen eller statsråd, føler at vi ikke får tilgang på synspunkter som høye fagmilitære har. Det er ikke det samme som at de skriver avisartikler hver dag, men jeg føler at jeg har god tilgang til underliggende synspunkter, på samme måte som jeg har erfaring for at ledende offiserer i kontakt med forsvarskomiteen, for å nevne det spesielle organet, er meget åpne i sine synspunkter. Og det syns jeg er viktig.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg kan vanskelig vurdere det så konkret. Jeg tror representanter for den daværende regjering svarte etter beste evne og med basis i de medisinske anbefalingene som kom, bl.a. fra de institusjoner jeg nevnte i mitt innledende svar. Jeg har ingen grunn til å tro at man har underslått eller feilbedømt informasjon på politisk nivå i den tidligere regjering. Slik sett vil jeg ikke gi noen ammunisjon til representanten på det punkt.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Det følger av mitt svar at vi er meget oppsatt på å se på informasjonsflyten både internt mellom NATO-landene og mellom de respektive militære myndigheter i de enkelte NATO-land, departementene og alle berørte instanser, og jeg vil i så fall være den første til å beklage det om noen statsråd, enten det er av den ene eller andre regjering, har uttalt seg på et uinformert grunnlag. Men det vil jeg gjerne gå nøyere etter i sømmene før jeg så å si underskriver på representantens versjon av det forløpne. Det får vi rik anledning til å komme tilbake til kommende uke, og jeg takker sånn sett for innspillet som en advarsel om hva det må gis et tilfredsstillende svar på, når vi kommer så langt.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-10:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «Ifølgje Stavanger Aftenblad 3. januar 2001 slit mange norske soldatar som deltok i Golfkrigen for 10 år sidan, med helseplager. Somme av desse plagene blir kalla Golfsyndromet. Det er kjent at også soldatar frå andre land, som til dømes USA og Canada, har liknande plager. Kva blir gjort for dei norske veteranane som deltok i Golfkrigen, eventuelt kva blir gjort for at ikkje det same gjentek seg med soldatane som deltek på Balkan?»
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-10:
Jeg takker forsvarsministeren for svaret. Fra SVs side er vi glade for at det nå tilbys omfattende helseundersøkelser for dem som har deltatt i disse oppdragene og kan ha vært utsatt for utarmet uran, men vi synes det er meget kritikkverdig at det kommer først nå. Det er jo eksempler på tjenestepersonell som har henvendt seg, uten å ha blitt tatt på alvor, gjennom en tiårsperiode. SV har vært opptatt av disse spørsmålene over lang tid. Vi synes det er oppsiktsvekkende at man er så overrasket nå over hva som kommer fram om mulige helseplager og miljøplager, både for militærpersonell og for sivilbefolkningen i de områdene det gjelder. SV henvendte seg den 7. juli til tidligere statsråd Dagfinn Høybråten og fikk som svar at det ikke var noen holdepunkter for å anta at norsk personell hadde vært utsatt for nivåer av utarmet uran i Kosovo som ville medføre noen helserisiko. Sett i ettertid, mener statsråden at dette er korrekt informasjon?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-01-10:
Det er i tilfelle ganske merkelig, for det svaret som Høybråten den gang gav, kom en uke etter at Forsvarets overkommando hadde blitt advart av generalstaben i det amerikanske forsvaret om kontakt mellom personell og kjøretøy som er bombet med utarmet uran og prosjektiler med det samme. Og ikke bare det, det er også slik at statsråd Tore Tønne i denne regjering så sent som 21. november 2000, for under to måneder siden, gjentok det svaret som statsråd Høybråten gav drøyt et år tidligere. Det er derfor veldig merkelig at den informasjonen som nå kommer fram i mediene, og som vi kan dokumentere har vært kjent i departementet, fører til store overraskelser nå og ikke har medført tiltak tidligere. Det er også kjent at den advarselen som de styrkene som har tjenestegjort i Kosovo, har fått, ikke har vært konsekvent og litt etter innfallsmetoden, selv om US Army og andre styrker har hatt helt andre forhåndsregler og har fått beskjed om det.
Petter Løvik (Høyre), 2001-01-10:
Eg tillèt meg å stille følgjande spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Utbygging og modernisering av varehandel og service er underlagt sterke restriksjonar. Det er etableringsstopp for nybygg og utviding av kjøpesenter. Nokre sentrale byområde er unnatekne denne ordninga, men handelen i mange av desse blir no til gjengjeld ramma av 24 pst. moms på parkering. I tillegg kjem den nye avgifta på 10 pst. på nybygg og modernisering. Meiner statsråden rammevilkåra for utvikling i desse viktige næringane er gode nok, eller vil ho bidra til å gjere dei betre?»
Petter Løvik (Høyre), 2001-01-10:
Eg takkar for svaret. Det er heilskapsbiletet som skremmer meg ein del når det gjeld rammevilkåra for varehandel og service. Lista over forverringa er lengre enn den eg fekk plass til i spørsmålet. Vi har fått auka elavgift, vi har fått ein likningsverdi på fast eigedom som er auka med over 25 pst. på to år, dessutan har vi fått redusert avskrivingssatsar. Avskrivingssatsane skal gi frådrag i skattepliktig inntekt og spegle av den verdiforringinga som skjer. Eg og familien min har drive varehandel på landsbygda i over hundre år, og vi har alltid hatt eit langsiktig perspektiv. Med dei nye avskrivingssatsane på 1 pst. av saldo vil det gå 418 år før vi har fått frådrag for alle utgifter til opptening av inntekt, når det gjeld dette bygget. Det vil seie at dersom mine forfedrar hadde vore så tidleg ute som i 1583 med å bygge huset, ville vi fått avskrive resten i dag. Synest statsråden desse satsane på toppen av dei andre er rimelege? Samsvarar det med intensjonane i lovverket og gode rammevilkår?
Petter Løvik (Høyre), 2001-01-10:
Om spørsmålet er stilt til rett eller feil statsråd, kan sjølvsagt diskuterast. Bakgrunnen min er at denne og fleire næringar føler seg omringa frå fleire forskjellige hald, fleire forskjellige departement. Vi har ei rask forandring i næringslivet vårt, og som statsråden sjølv sa i sitt svar: Vi vil ha eit omstillingsdyktig næringsliv. Men når då tettstader og bynære område blir ramma av etableringsstopp, når byane, som statsråden seier vi vil styrkje med dette lovverket, blir pålagde moms på parkering, som gjer at dei får dårlegare konkurransevilkår, og når landsbygda og resten av landet får rammevilkår som dei eg har vist til, både når det gjeld avskrivingssatsen og når det gjeld likningstaksten, vil eg gjenta spørsmålet mitt, som eg følte eg ikkje fekk svar på: Meiner statsråden at vilkåra er gode nok, eller vil statsråden medverke til at dei viktige næringane handel og service får betre vilkår? Vi skal hugse at rammevilkåra for varehandelen vår og for servicenæringa vår er eit veldig viktig element når vi snakkar om å få konkurransedyktige prisar i Noreg, både på varer og på tenester. Og her synest eg at det er veldig mykje ugjort som vi bør gjere.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Målet for næringspolitikken er å bidra til økt verdiskaping for å realisere overordnede mål om velferd og sysselsetting. Regjeringen vil på bred basis legge til rette for å styrke konkurranseevnen i økonomien. Næringslivet må evne å utnytte fremtidens muligheter. Dette krever en næringspolitikk som stimulerer til nyskaping, kreativitet og entreprenørskap. Vi vil ha et omstillingsdyktig næringsliv som arbeider under gode rammebetingelser. Dette gjelder for hele næringslivet, inklusiv handels- og servicenæringen. Den rikspolitiske bestemmelsen om en midlertidig etableringsstopp for kjøpesentre utenfor sentrale deler av byer og tettsteder ble fastsatt ved kgl. resolusjon av 8. januar 1999 med hjemmel i plan- og bygningsloven og fremmet av Miljøverndepartementet. Den midlertidige bestemmelsen har en varighet på inntil fem år og vil bli avløst da av fylkesdelsplaner for senterutvikling og detaljhandel. Dette innebærer at det er et betydelig regionalt ansvar for forvaltningen av ordningen. Formålet med denne bestemmelsen er å legge til rette for en sterkere regional samordning av politikken for etablering og utvidelse av større kjøpesentre. Hensikten er å styrke eksisterende by- og tettstedssentre og hindre økt bilavhengighet. Det langsiktige målet med ordningen er å oppnå en mer bærekraftig og robust by- og tettstedsutvikling. Imidlertid er det i praksis gjort unntak fra ordningen ut fra lokalt skjønn, bl.a. for forretninger som forhandler varegrupper som er plasskrevende, som f.eks. hagesentre, og ved salg av biler f.eks., trelast og større byggevarer. Fra 1. juli 2001 innføres en generell hjemmel for merverdiavgiftsplikt på omsetning av både varer og tjenester. Utleie av parkeringsplasser til parkeringsvirksomhet vil da også falle inn under denne ordningen. En generell avgiftsplikt på tjenester gjør at regelverket vil bli enklere og mer oversiktlig, og det vil også samsvare bedre med regelverket i andre land. Merverdiavgiften er en av de viktigste kildene til å finansiere velferdstilbudene i landet vårt. Tjenester utgjør også en stadig økende del av vårt forbruk, og for å unngå at inntektene fra merverdiavgiften forvitrer, er det nødvendig at også omsetning av tjenester fanges opp av dette systemet.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Nå gikk vel kanskje diskusjonen om det generelle avgiftssystemet over til feil statsråd. Det som i hvert fall er klart, er at vårt næringsliv, det norske næringsliv, faktisk klarer seg utmerket godt, og de gjør en formidabel innsats. Samtidig er næringslivet avhengig av at vi har gode velferdsordninger. Det har vært noe av bakgrunnen for at momssystemet også innføres på hele tjenestesiden når den tradisjonelle industrien reduseres, nettopp for å sikre at vi har inntekter til velferdsordningene våre, som igjen også næringslivet nyter godt av, og som de faktisk selv ofte uttaler kan være årsaken til at bedriften nettopp etablerer seg her, fordi vi skal ha en del av det som dreier seg om livskvalitet.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Med den økte globaliseringen av økonomien vår er det helt klart at Norge ikke kan ha særlig annerledes totale rammebetingelser enn andre land. Vi er fullstendig avhengig – ikke minst vår eksportindustri, men også mye av det som nå er innenfor varer og tjenester – av at vi kan konkurrere på like vilkår. Det vil nå bli en gjennomgang også av skatteordningene våre, som jo ble en del av det forliket som er inngått mellom sentrumspartiene og arbeiderpartiregjeringen. Men helt til slutt: Når det gjelder den etableringsstoppen som den forrige regjeringen innførte, var det nettopp for å sikre at det ble en samordning, slik at man ikke ved nye store etableringer gjorde at tettsteder ble fullstendig utarmet. Her bør man spille på lag, og det vil nettopp være det som kommer til å bli konsekvensen når denne ordningen utgår etter en periode.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
La meg først få si at jeg forstår den bekymring som ligger bak spørsmålet fra representanten Bastesen. Jeg er enig i at det er viktig å etablere forebyggende tiltak som kan redusere risikoen for at ulykker kan skje. Jeg vil fremheve at det er viktig at vi bruker havet som transportvei, og at vi legger forholdene til rette for dette. Sjøtransporten er et viktig alternativ og noen steder den eneste muligheten som er for transport. All form for transport innebærer imidlertid risiko for ulykker. Forebyggende og avvergende tiltak må ses i lys av så vel transportomfang og -karakter som geografiske og klimatiske forhold. For å fremme og sikre sjøtransporten som en miljøvennlig transportform er forebyggende tiltak av ulik art nødvendig. Når det gjelder overvåking av seilingsleder, er det i dag etablert tre trafikksentraler. Disse er: Oslofjorden trafikksentral i Horten, som overvåker Oslofjorden, Brevik trafikksentral, som overvåker innseilingen til Grenland i Telemark, og Fedje trafikksentral, som overvåker trafikken til og fra Sture og Mongstad i Hordaland. I tillegg har vi under bygging en trafikksentral på Kvitsøy i Rogaland, som forventes ferdigstilt i løpet av 2002. Kystverket skal gjennom trafikksentralene drive overvåking og håndheving av seilingsregler. Målet er å gi nødvendig informasjon og navigasjonsassistanse til fartøy som trafikkerer farvannene som dekkes av trafikksentralene. Vi må fortløpende vurdere behovet for farvannsovervåking ut fra utviklingen av skipstrafikken. Dagens trafikksentraler er etablert i områder hvor man hittil har dokumentert behov for trafikksentralene. Hvorvidt man bør etablere overvåking av trafikken til og fra Russland, bør vurderes ut fra trafikksituasjonen og den miljøtrussel som dette representerer. Fiskeridepartementet tok derfor høsten 2000 et initiativ overfor berørte departementer i forhold til den problemstillingen som representanten Bastesen reiser. Vi kartlegger nå hvilket omfang utbyggingen av oljeindustrien i Nord-Russland kan få. Gjennom dette gis vi et grunnlag for å vurdere hvor stor skipstrafikken kan bli. Vi må i denne sammenheng også vurdere opplysningene om transport av atomavfall i samme område. Mitt svar på representanten Bastesens spørsmål er derfor at vi allerede er i gang med å kartlegge den trafikk vi ut fra dagens opplysninger kan forutse. Når disse opplysningene foreligger, må vi vurdere hvilke tiltak som kan bli aktuelle for å verne kysten mot skipsulykker. Ett virkemiddel kan være etablering av trafikkovervåking. I denne sammenheng bør man etter mitt syn vurdere muligheten for en koordinert utnyttelse av de samlede norske ressurser for trafikkovervåking. Trafikkovervåkingen må som et forebyggende tiltak også ses i sammenheng med beredskapen for å begrense skadeomfanget ved ulykker. Når det gjelder statens oljevernberedskap spesielt, vil miljøvernministeren ta dette opp i sitt svar til representanten Svein Ludvigsen i neste spørretime.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Vi har selvfølgelig til kontinuerlig vurdering det behovet som vi har for losing langs kysten. Vi mener at det systemet som er etablert, med farledsbevis i kombinasjon med at man bruker los, gir en tilfredsstillende løsning i de aller fleste situasjoner. Vi vil imidlertid hele tiden vurdere om vi utnytter disse ressursene godt nok, og om sikkerheten kan bli større med en bedre utnyttelse av disse. Blant annet vil vi se på systemet for losformidling, om det er så effektivt som det kan være, eller om en forbedring i dette kan føre til at vi får en enda større utnyttelse av den losingskapasiteten som vi har. Men jeg er enig med representanten Bastesen i at den kompetanse som losene har på forholdene langs vår kyst, er det svært viktig å bruke på en fornuftig måte.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
: Jeg er også enig med Bastesen i at det er behov for å koordinere den innsatsen som man gjør når det gjelder å sørge for at vi har en god beredskap, og sørge for at ansvaret er fordelt slik at ting blir iverksatt når det er nødvendig. Jeg kan forsikre om at de berørte statsråder i løpet av svært kort tid vil møtes for å oppsummere den situasjonen som vi har fått etter de beklagelige ulykkene som vi har hatt på kysten den siste tid. Deretter vil vi vurdere om det systemet som er etablert, og som normalt fungerer tilfredsstillende, bør endres eller på annen måte korrigeres for å ivareta hensynet til sikkerheten langs kysten.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Regjeringen ønsker å legge forholdene til rette for utviklingen av Bjørvika-området til beste for Oslo, med de positive ringvirkninger dette kan ha både for byen, for regionen og for landet. Et viktig hensyn bak Regjeringens satsing er ønsket om å legge forholdene best mulig til rette for byggingen av ny opera i området. Bidrag fra alle grunneiere i området er, slik det er fastslått i Nasjonal transportplan for perioden 2002-2011, en forutsetning for å kunne fullfinansiere senketunnelen under Bjørvika og dermed realisere byutviklingen. Regjeringen har nylig gjennom behandling av saken lagt føringer for det videre arbeid med saken fra statens side. Arbeids- og administrasjonsdepartementet har i denne forbindelse overtatt det statlige koordineringsansvaret for utviklingen av området fra Miljøverndepartementet. Departementet arbeider for tiden med å forberede det nødvendige materiale som grunnlag for samtaler og forhandlinger med grunneierne i området med sikte på å danne et felles utviklingsselskap for Bjørvika-området. Før dette forarbeidet er sluttført, er det for tidlig å si noe om hvordan arbeidet med å starte selskapet konkret skal legges opp. Jeg vil presisere at staten som sådan ikke skal involvere seg med forpliktelser i dette selskapet. Selskapet vil ha som formål å drive med generell byutvikling i Bjørvika-området, utover eventuelle statlige grunneiere som ønsker å engasjere seg på et kommersielt grunnlag, som f.eks. NSB Eiendom. Departementet arbeider med sikte på å komme godt i gang med og forhåpentligvis sluttføre forhandlingene om et slikt selskap i løpet av første halvår eller i begynnelsen av annet halvår i år.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Det er nettopp det som er hensikten med å etablere dette utviklingsselskapet, at staten gjennom de ulike aktørene skal ha en mulighet til å koordinere sin samlede innsats.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Det er underhåndskontakt mellom departementet og Oslo kommune. Kontaktene ser positive ut. Disse foreløpige drøftingene er ennå ikke behandlet på politisk plan, verken i departementet eller i Oslo kommune, men det er klart at det er min og Regjeringens ambisjon at dette selskapet skal bli fullstendig, dvs. inkludere både statlige og kommunale eierinteresser. Det er det vi mener vil føre til det beste resultatet. Drøftingene og – unnskyld at jeg sier det – Oslo kommunes holdning til disse problemene vil være avgjørende for om vi når fram til et felles mål.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg har et spørsmål til vår ærede sosialminister: «For første gang leverte Borg Bryggerier i Sarpsborg juleøl til Strømstad og andre grensebyer. Sarpinger kan ved å kjøre etter bryggeribilen til Strømstad krympe prisen fra 23,80 kroner til 14,50 kroner per flaske. Forklaringen er både det særnorske avgiftsnivået og større fortjenestemarginer hos Vinmonopolet. Mener statsråden det er fornuftig at Vinmonopolet som monopolbedrift tar ut en høyere fortjeneste enn Systembolaget?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker statsråden for svaret, og for at hun har gått inn i problematikken og sett på detaljene. Men det løser likevel ikke problemene. Borg Bryggerier har kjent sitt marked. 80-90 pst. av det juleølet som ble omsatt i Sverige, gikk til nordmenn som handlet varer i nabolandet. Det er jo faktisk slik – det nevnte statsråden selv – at prisforskjellen er ca. 9 kr pluss pant, og da kommer vi vel over 10 kr. Den norske stat taper på grunn av dette betydelige salget i vårt naboland betydelige avgiftsinntekter. Jeg vil også nevne at ølavgiften i Norge ligger på europatoppen. Ville det ikke være fornuftig i et samfunn der folk reiser mer og mer og kan handle der de får produktene billigst, uavhengig av alkoholpolitikken som begynner å bli foreldet, at man nå så på avgiftsnivået, ikke bare for konsumentene, men også for at staten skal få en større prosentuell andel av avgiftsinntektene?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er jo helt klart at våre naboland ser dette annerledes, når de har til de grader lavere alkoholavgifter. Fra 1. januar 2004 vil Sverige, Danmark og Finland harmonisere innførselskvotene for alkohol med det som er vanlig i EU. Det betyr i praksis at avgiftsforskjellene vil øke mellom Norge og våre naboland. Handelen med alkoholholdige produkter vil selvfølgelig da øke, med innførsel fra Sverige, Danmark, Finland og andre land. Hvordan vil Regjeringen møte disse problemstillingene i tiden framover? Vil man ta dette med når man vurderer alkoholpolitikken?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Vi fortsetter med avgifter. Selv om mitt spørsmål til finansministeren for så vidt allerede skal være avklart, vil jeg få lov til å stille følgende spørsmål til vår finansminister: «10 000 arbeidere i bygningsbransjen kan miste jobben på grunn av den nye konjunkturavgiften på 10 pst. på private næringsbygg, ifølge Byggenæringens Landsforening. Byggenæringens Landsforening har beregnet at bygg for 11 mrd. kroner ikke blir bygget i år på grunn av avgiften. Resultatet kan bli økte offentlige utgifter på grunn av oppsigelser og permitteringer i byggebransjen i år og sterkt press i byggemarkedet i 2002 når avgiften bortfaller. Hvordan vil Regjeringen forholde seg til en slik utvikling?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er selvsagt godt fornøyd med at denne både svært skadelige og meningsløse avgiften ikke blir noe av, etter at både Arbeiderpartiet og sentrumspartiene nå har slått full retrett og kapitulert nesten betingelsesløst etter sterkt press, slik det ble nevnt. Det er jo selvsagt vel og bra at man i siste liten erkjenner sine tabber og endrer syn, men det er skapt mye unødvendig oppstyr i forbindelse med dette. Det er jo grunn til å spørre hvordan i all verden det var mulig å vedta denne, skal man si, underlige avgiften som alle måtte forstå ville føre til bom stopp i byggingen av nye private næringsbygg – for øvrig akkurat det som Fremskrittspartiet påpekte hele tiden. Var formålet å dempe byggeaktiviteten, eller var formålet å få inn de 1,6 milliardene som man altså opererer med i provenyanslaget for 2001? Hvordan skulle man få inn 1,6 milliarder kr fra bygg som ikke noen ville bygge? Og hvordan var det mulig å ta så feil som man her gjorde, både for Arbeiderpartiet som forsvarte denne avgiften helt inn til nylig, og også for sentrumspartiene som fremmet forslaget, men som nå altså har angret på det?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker for svaret. Jeg ser at finansministeren har problemer med å forklare hvorfor Arbeiderpartiet gikk med på denne avgiften. Han har nå i sin etterpåklokskap sett at han ikke tør iverksette den. Men det må jo være pinlig å innrømme at han har vært helt på ville veier i denne sammenhengen, og at dette var et svært lite gjennomtenkt forslag fra første stund. Han ville ikke lytte til Fremskrittspartiet, som var imot denne avgiften. Her har man altså bommet til de grader. Det som er skummelt, er den mangel på kvalitetssikring, faktisk, som ligger til grunn for viktige deler av innholdet i budsjettforliket mellom Arbeiderpartiet og sentrum. Det må være pinlig for Arbeiderpartiet og sentrum å erkjenne at de her tok skikkelig feil. Nå piler de altså unna med halen mellom beina, etter at Fremskrittspartiet og Høyre hadde helt rett når de svært så tydelig påpekte de uheldige virkningene denne avgiften ville få. Finansministeren kan nå ikke nekte for at Fremskrittspartiet hele tiden hadde rett i denne saken, som i så mange andre saker for øvrig, og at Arbeiderpartiet her har gått på en skikkelig flause.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
For å dempe den sterke etterspørselsveksten i privat sektor og på den måten gi rom for økte bevilgninger på prioriterte områder foreslo Regjeringen i statsbudsjettet for 2001 å innføre en generell konjunkturavgift på 1,5 pst., på bl.a. samme grunnlag som arbeidsgiveravgiften. I budsjettforliket ble Regjeringens forslag erstattet med en langt mer avgrenset konjunkturavgift på 10 pst. på investeringer i næringsbygg. Avgiften gjelder for bygg som ferdigstilles i 2001, og når det er inngått kontrakt etter 18. november 2000. Avgiften har flere likhetstrekk med den avgiften som ble foreslått av regjeringen Bondevik i St. prp. nr. 1 for 1998-99 Skatte-, avgifts- og tollvedtak. Etter at avgiften ble vedtatt, har flere entreprenører og byggherrer varslet at planlagt byggeaktivitet i 2001 i betydelig omfang kan bli utsatt som følge av avgiften. I forståelse med de partiene som har inngått avtalen om statsbudsjettet for 2001, vil Regjeringen fremme forslag om å avvikle konjunkturavgiften på bygg. Det vil samtidig bli foreslått at investeringsavgiften avvikles fra 1. april 2002, i stedet for 1. januar som tidligere vedtatt. Proposisjonen om dette vil bli fremmet i statsråd 19. januar.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Kan jeg få lov til å gjøre representanten oppmerksom på og minne ham om at i det kabinettspørsmålet som tidligere statsminister Bondevik stilte i tilknytning til behandlingen av revidert nasjonalbudsjett i 1998, inngikk forslaget om en konjunkturavgift på bygg. Som kjent stemte Fremskrittspartiet, og forutsetningsvis også representanten Andersen, for det forslaget. Derfor kan de spørsmål som representanten Andersen stiller til undertegnede, også med full rett stilles tilbake til representanten Andersen. Hans parti og forutsetningsvis han selv har stemt for tilsvarende avgift tidligere.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
La meg først få minne om at Regjeringen som kjent ikke fremmet dette forslaget, men at det var et resultat av forhandlingen i Stortinget. Regjeringen har for sin del trukket den konklusjon at avgiften hadde klart negative virkninger, og har vært innstilt på at den burde avvikles. En avvikling forutsetter enighet mellom de partene som har inngått budsjettavtalen. En slik enighet er oppnådd i tråd med det som jeg refererte til, og i samsvar med det vil Regjeringen fremme forslag om avvikling av avgiften. Jeg må få lov til å minne representanten om nok en gang at han selv og hans parti har stemt for tilsvarende avgift i Stortinget på et tidligere tidspunkt. Derfor blir alle de spørsmål som han her reiser i forhold til de partiene som inngikk budsjettforliket i Stortinget i høst, også i høyeste grad gjeldende overfor ham selv og hans parti. Det er slik at alle partier i Stortinget på minst ett tidspunkt, med unntak av Kystpartiet og med et mulig unntak av SV – altså både Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet, Venstre og Arbeiderpartiet – har stemt for en slik konjunkturavgift. Så kan man i ettertid konstatere at det er mest fornuftig å avvikle den.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg vil stille følgende spørsmål til sosialministeren: «Ifølge folketrygdloven § 13-13 kan selvstendig næringsdrivende ikke tegne yrkesskadetrygd dersom inntekten er under 1 G. Uførepensjonister kan ha inntekt på 1 G i tillegg til trygden og er samtidig forsikret gjennom arbeidsgiver. Det virker urettferdig at uførepensjonister, som er selvstendig næringsdrivende med en inntekt på 1 G, ikke skal ha samme mulighet til forsikring som andre uførepensjonister. Vil statsråden fremme forslag om endring av § 13-13 slik at betingelsene blir like?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker statsråden for svaret, og jeg håper den vurderingen vil komme. Ikke minst håper jeg dette vil bli endret, og det med tanke på at her har man faktisk en forskjellsbehandling mellom arbeidstakere og selvstendig næringsdrivende. Problemet er ikke når man kommer over 1 G, for da kan man tegne forsikring, men har man en inntekt som ligger under eller rett under 1 G, har man ikke muligheten for yrkesskadeforsikring. Jeg håper derfor statsråden kan komme raskt tilbake. Jeg vil også vise til et brev jeg har fått i hende fra Fylkestrygdekontoret i Østfold til Rikstrygdeverket, der man bl.a. påpeker dette overfor Rikstrygdeverket og den forskjellsbehandlingen som her foreligger. Og det som er det interessante, er jo at Rikstrygdeverket faktisk skriver i brev tilbake til Fylkestrygdekontoret i Østfold følgende: Vi antar at –(presidenten klubber) (presidenten klubber) Jeg får ta det i neste spørsmål.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Da takker jeg nok en gang for svaret, og det får være nok.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Statens vegvesen har satt i gang et prosjekt for å utvikle et opplegg med nasjonale turistveger, jf. St.meld. nr. 46 for 1999-2000, Nasjonal transportplan 2002-2011. De utvalgte vegstrekningene skal gi den vegfarende en opplevelsesrik og variert kjøreopplevelse i det ypperste av norsk natur. De skal også være turistprodukter med høy nasjonal kvalitet, noe som er viktig i markedsføringen av Norge som reisemål for turister. Det foreligger forslag på forprosjektnivå for Ryfylkevegen og fire andre strekninger, Hardanger, Lofoten, langs Atlanterhavsvegen og i Geiranger/Trollstigen, som er til godkjenning i Vegdirektoratet. Basisen for godkjenning er kjøreopplevelsen. I samråd med Utvalget for nasjonale turistveger, og med tilråding fra faggruppen, har Vegdirektoratet kommet fram til at i Ryfylke kan strekningen fra Røldal til vestenden av Tysdalsvatnet innenfor Tau være interessant som nasjonal turistveg. Når vi skal velge ut de nasjonale turistvegene, har vi en grundig prosess hvor det benyttes rådgivere og fagpersoner med forskjellig bakgrunn og erfaring. I Utvalget for nasjonale turistveger deltar representanter fra bl.a. Norges Turistråd, Reiselivsbedriftenes Landsforening, Norges Automobil-Forbund, Direktoratet for naturforvaltning og Kommunenes Sentralforbund. I tillegg deltar en spesialistgruppe av erfarne fagfolk med god kjennskap til satsingsområdet. Det er viktig å legge faglige vurderinger til grunn. Med bakgrunn i bl.a. stort lokalt engasjement vil jeg imidlertid be Vegdirektoratet foreta en ny gjennomgang av denne saken hva angår turistvegen i Ryfylke.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Vi legger til grunn de rammene som er trukket opp så langt, og det er også det som er vektlagt i Regjeringens framlegg i forhold til Nasjonal transportplan. Jeg er for øvrig enig i at det må være turistopplevelsen – kjøreopplevelsen, om man vil – som er det grunnleggende, og derfor skal status som turistvei henge høyt. Men det er samtidig viktig at man ser dette som en stimulans til lokalt næringsliv og lokalt reiseliv, og derfor er det også riktig å vektlegge det lokale engasjement og de lokale holdninger. Og det er særlig med basis i det siste at jeg vil be Vegdirektoratet om en ny gjennomgang av saken vedrørende Ryfylke.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Jeg vil si det slik at lokalt engasjement vil bli tillagt vekt. Det vil jeg be om at Vegdirektoratet gjør, og da forutsetter jeg at man trekker inn relevante faglige og andre lokale instanser i den vurderingen.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Den svenske regjeringen vil om kort tid legge fram for Riksdagen en proposisjon om sin rovviltpolitikk. De svenske forslag til bestandsmålsettinger innebærer for ulv et såkalt etappemål om ca. 20 ynglinger pr. år i Sverige, eller ca. 200 individer. Det foreslås en bestand på nærmere 500 individer av ulv som et langsiktig mål. Innen etappemålet nås, skal skadefelling i Sverige bare tillates i et begrenset omfang. Det skal videre tillates etablering av familiegrupper av ulv i hele Sverige, med unntak av i helårs reindriftsområder. For jerv legges det opp til et mål om 90 ynglinger årlig. Dette er en økning i forhold til senere år, hvor jervebestanden i Sverige er redusert fra 70 til vel 40 ynglinger i løpet av få år. For bjørn og gaupe betyr ikke det svenske forslaget til bestandsmål som legges fram for Riksdagen, noen vesentlige endringer i forhold til dagens bestander. Det er opp til det enkelte land å fastsette sine bestandsmål for store rovdyr innenfor de internasjonale rammer som gjelder. Derfor har også Norge gjennom St.meld. nr. 35 for 1996-1997 fastsatt våre bestandsmål for de samme rovdyrene. Siden dette i stor grad dreier seg om felles bestander med Sverige, er det en fordel å komme fram til bestandsmål i de to land som er forenlig når det gjelder å sikre levedyktighet, og når det gjelder å redusere tap og konflikter. Fra norsk side står målsettingene fra St.meld. nr. 35 for 1996-1997 fast. Det innebærer for ulv et mål om minimum åtte-ti familiegrupper i Sør-Skandinavia. Norge bør ta sin andel av disse åtte-ti familiegruppene. Det har i høst blitt gjennomført flere møter mellom forvaltningsmyndighetene og departementene i de to land for å sikre god kontakt og gjensidig informasjon. Fra norsk side er det på disse møtene lagt spesiell vekt på å formidle synspunkter på hvilke problemer norske myndigheter vil stå overfor ved voksende rovviltbestander i våre naboland.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Når det gjelder spørsmål knyttet til eventuell felling av ulv, er det slik at Direktoratet for naturforvaltning har varslet at det kan bli aktuelt, men at det gjenstår arbeid rundt telling av bestander før direktoratet eventuelt fatter vedtak i saken, så også når det gjelder jaktmetode. Utover det er det ikke mulig for meg i dag å ha noen vurderinger knyttet til jerv og andre rovdyr hva angår felling.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Disse spørsmålene er viktige, og de er konkrete, og da også konkrete av en slik art at jeg regner med forståelse, også hos representanten Korsberg, for at jeg vil bringe synspunktene fra representanten Korsberg tilbake til Miljøverndepartementet.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Det pågår i dag et interessant genetisk forskningsarbeid for å belyse viktige spørsmål knyttet til den skandinaviske ulven. Det arbeides bl.a. med å finne svar på hvilket slektskap det er mellom ulike bestander av ulv, og om det forekommer genetisk utveksling mellom bestander. Fortsatt er dette arbeidet bare i startgropen, og det vil ta noe tid før resultater foreligger. Forskning viser at den skandinaviske ulvestammen har vært fåtallig over en lengre periode. For å sikre levedyktighet over tid er det for det første behov for å sikre en minimumsbestand med individer som gir avkom. For det andre vil det være nødvendig å sikre et genetisk mangfold som gir levedyktighet. Dette tilsier at det over tid kan være behov for en viss genetisk utveksling med andre ulvestammer. Det er ikke aktuelt å foreta en genetisk utveksling gjennom aktiv import av ulv fra andre bestander. Min utfordring er å sikre den skandinaviske ulvebestandens overlevelse over tid, samtidig som hensynet til andre interesser kan ivaretas. Dette krever bl.a. et nært samarbeid med myndighetene i våre naboland.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Det er riktig, som representanten Bredvold sier, at det av og til oppstår rykter om utsetting av ulv i Skandinavia og i nærområdene. For det første har det aldri vært gitt tillatelse til slik utsetting, for det andre er det ulovlig ifølge viltloven, og sett med norske myndigheters øyne er det heller ikke aktuelt å gjennomføre slik utsetting.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Det er én av de faktorene som må vektlegges. Men det er også viktig å følge den genetiske utviklingen, fordi det er ulike oppfatninger både når det gjelder mengder rovvilt, og også om hvor slikt vilt skal tillates å leve ifølge norske myndigheter. Men det er i alles interesse når disse spørsmålene er avklart, at det rovviltet som skal leve, får en livskraft som gir viltet en framtid. Derfor er det viktig å fortsette forskningen på dette området, og det er viktig å vurdere bl.a. dette, slik at man ikke hindrer naturlig vandring. Men jeg gjentar det jeg sa i mitt hovedsvar, at det ikke er aktuelt med import eller utsetting av dyr for å sikre dette.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg har følgende spørsmål: «Svenske myndigheter vil øke sine rovdyrstammer. Forslaget går ut på at antall ulv økes fra 70 til 500, jervestammen økes fra 270 til minimum 400, samt at bjørnestammen skal være på minimum 1 000 dyr og gaupebestanden holdes på ca. 1 500 dyr. Konsekvensen av den svenske rovdyrpolitikken vil bli en økt innvandring av svenske rovdyr på norsk jord, noe som vil medføre store tap for sauebønder og tap av annet jaktbart vilt som for eksempel elg og hjort. Hva vil statsråden gjøre med dette problemet?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er riktig, som statsråden sier, at det her er snakk om en felles bestand, og når svenskene øker antallet rovdyr, vil det gå ut over den norske sauebonden og bestanden av elg og hjort. Vi bruker i dag rundt 120 mill. kr både i form av erstatning og forebyggende tiltak. Slik jeg vurderer det, vil jo dette måtte kunne økes så lenge det er nok av husdyr å forsyne seg av for rovdyrene. Nå skal det settes i gang ulvejakt ved bruk av helikopter og snøscooter. Spørsmålet mitt, med tanke på jerv og gaupe, vil være: Vil myndighetene åpne for at man også kan bruke helikopter og snøscooter ved jakt på gaupe og jerv?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker for svaret, og jeg skjønner at statsråden kan ha litt problem med å svare på disse sakene, som kanskje ligger litt langt inne i departementet. Men jeg vil vise til at man benyttet helikopter til jervejakt i Nordland for en tid tilbake, og at det var vellykket. Det som vil være viktig, er å få tatt ut de kvotene som er satt for gaupe og jerv, for det er disse rovdyrene som utgjør den største trusselen mot sauebøndene. Jeg kunne tenke meg å stille spørsmål om det også vil være mulighet for å vurdere forlengelse av jakttiden når det gjelder gaupe og jerv, for å få tatt ut de kvotene som er satt, og om man da kan vurdere en kraftig skuddpremie så det blir mer attraktivt å jakte på disse rovdyrene.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg har et spørsmål til landbruksministeren: «I Gausdal kommune pågår en debatt om fjellstyrenes rolle. Fjellstyrets medlemmer er oppnevnt av kommunestyret, men velger allikevel å holde sine møter lukket for innsyn. Kan statsråden gi en begrunnelse for hvorfor fjellstyrene er de eneste kommunale folkevalgt oppnevnte styrer som fortsatt kan holde sine møter lukket?»
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg takker for svaret. Jeg må jo si at den stilling som fjellstyret har, er noe spesiell. Man har som begrunnelse at fjellstyret skal fremme næringsliv og friluftsliv, og at det er et spesielt organ. Jeg kan ikke helt se at fjellstyret er et noe mer spesielt organ enn alle andre utvalg og organ i dette landet, så jeg har litt vanskelig for å forstå dette. Det er helt klart at de kan holde åpne møter, som det sies, hvis de vil. Men hva vil statsråden gjøre i de tilfellene hvor man overhodet ikke vil åpne disse utvalgene? Det er det jeg spør om, og det er spesielt i én kommune, Gausdal kommune, hvor man overhodet ikke vil gi innsyn, og hvor det er en veldig betent debatt i bygda om å få innsyn i hva dette styret bedriver. Ser ikke statsråden betydningen av at vi kan få mer åpenhet i denne forvaltningen?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2001-01-10:
Jeg er veldig glad for at statsråden og jeg er prinsipielt enige. Og jeg forstår det sånn at statsråden vil ta fatt i denne saken, slik at vi kanskje får en løsning på dette, slik at det blir mer åpenhet i fjellstyrene. Er det slik jeg kan forstå statsråden, at han og jeg er prinsipielt enige på dette punkt?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Av fjelloven § 3 følger at det skal være et fjellstyre i hver kommune der det er statsallmenning. Fjellstyret skal administrere utøvelsen av de bruksretter som foreligger, så som retten til seter og beite samt jakt og fiske i statsallmenningen. Fjellstyret skal også sørge for at allmenningen blir brukt på en måte som fremmer næringslivet i bygda, og som tar vare på naturvern og friluftsinteressene. Virksomheten skal forutsetningsvis skje i samråd med Statskog SF, som bl.a. ivaretar statens interesser som grunneier i statsallmenningene. Fjellstyret oppnevnes av kommunestyret, og det skal settes sammen slik at bruksrettsinteressene samt jakt-, fiske- og friluftsinteressene blir representert. Fjellstyret er et helt spesielt organ, som ikke kan karakteriseres som et rent kommunalt eller statlig organ, eller som en nemnd. Oppgavene er beskrevet i fjelloven, og fjellstyret må sies å være gitt en relativt selvstendig stilling. Utover oppnevnelsen har ikke kommunen annen myndighet over fjellstyret enn å fastsette medlemmenes godtgjørelse, som utredes av fjellstyrets egne midler, ikke kommunens. Kommunen kan ikke instruere fjellstyret, og har heller ingen innflytelse på hvordan fjellstyrets inntekter skal disponeres. Fjellstyrets selvstendige stilling understrekes av at det kan være part i tvister for domstolene, og dessuten arbeidsgiver for sine ansatte. For fjellstyrets saksbehandling gjelder imidlertid forvaltningslovens regler om saksforberedelse og begrunnelse av vedtakene, og dessuten reglene om dokumentinnsyn. De vedtak fjellstyret fatter, kan etter fjelloven påklages til departementet. Klagebehandlingen er nå delegert til Statens landbruksforvaltning. Når en ikke kan karakterisere fjellstyret som et kommunalt organ i kommunelovens forstand, må konklusjonen bli at fjellstyret heller ikke er forpliktet til å følge kommunelovens regler om å holde møtene for åpne dører. Generelt er det imidlertid etter min vurdering en fordel med stor åpenhet i forvaltningen. Dersom det enkelte fjellstyret selv ønsker å holde åpne møter, er det ikke noe i veien for dette, med mindre særlige forhold i den enkelte sak skulle tilsi at fjellstyret har taushetsplikt.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Som jeg også sa i mitt hovedsvar, tror jeg prinsipielt spørreren og jeg langt på vei er enige om at åpenhet absolutt er den veien utviklingen bør gå i retning av. Men i spørsmålet fra spørreren ber han meg komme med en «begrunnelse» for hvorfor fjellstyrene er de eneste kommunale folkevalgt oppnevnte styrer som fortsatt kan holde sine møter for lukkede dører. Og begrunnelsen for det er at fjellstyret er oppnevnt med basis i en annen lov, og at det ikke er omfattet av kommunelovens bestemmelser. Og den generelle bestemmelse som gjelder i kommuneloven om åpne møter, er ikke styrende for fjellstyrets møtevirksomhet. Når Nistad spør om hva vi eventuelt kan gjøre med det, hvis vi ønsker det, er svaret at vi i så fall må gjøre noe med fjelloven.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Det er av ulike grunner antakeligvis fornuftig å se på visse sider av fjellloven. Så det å starte et arbeid med å vurdere fjellovens utforming i framtiden er aktuelt. Og spørreren kan føle seg trygg på at når vi kommer i gang med det arbeidet, vil spørsmålet om åpenhet også i fjellstyrets møter tas med i vurderingen knyttet til lovarbeidet.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2001-01-10:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Spørsmål om aktsomhetsnormen i vegtrafikkloven § 3 og straffeloven § 239 ved dødsulykker i trafikken ble behandlet i Stortinget 31. mai 1999. Konklusjonen ble da at man ville se an Høyesteretts videre praksis. I Høyesteretts kjennelse av 8. november uttales at en annen aktsomhetsnorm etter straffeloven § 239 enn etter vegtrafikkloven § 3 forutsetter at lovens ordlyd endres. Er det nå grunn til å endre loven, slik at det bare blir mulig å straffe for uaktsomt drap ved bruk av motorvogn ved grove regelbrudd?»
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2001-01-10:
Jeg takker for svaret, som jeg er tilfreds med i den forstand at det nå vil komme en bred gjennomgang av dette, slik jeg forstår statsrådens svar. Bakgrunnen for at jeg reiser spørsmål om dette igjen, er at jeg savnet et initiativ fra departementet i fortsettelsen av det som vi hadde oppe i interpellasjonsdebatten i mai 1999, fordi det nå har skjedd et par – jeg vil kalle det – nesten litt oppsiktsvekkende dommer. Begge to skjedde i november. Den ene var i Borgarting lagmannsrett etter prosedyre i Drammen tinghus, hvor aktor plutselig frafalt sin påstand og gikk for den frifinnelse som var blitt vedtatt tidligere. Det andre gjelder høyesterettsutsagn om at hvis de skal endre sin praksis, må stortingslovgiverne si noe om det.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2001-01-10:
Jeg takker for det. Jeg vil bare understreke at det i debatten i mai 1999 var stort flertall for at man ønsket å ha en noe mildere holdning til disse spørsmålene enn det som hadde utviklet seg. Stortinget mente ikke at nesten enhver form for hverdagsatferd i trafikken som kunne resultere i påkjørsler med døden til følge, skulle straffes, og at man så å si skulle slås i hartkorn med vanlige drapsmenn for øvrig. Arbeiderpartiet var, ved representanten Rasmussen i debatten da, sågar klar til å foreta lovendringen på det tidspunktet. Og jeg personlig vil gjerne føye til at jeg synes det nå er nødvendig, ettersom Høyesterett ikke har lagt seg på en entydig praksis, å endre loven.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Daværende justisminister Dørum uttalte i interpellasjonsdebatten 31. mai 1999 at han var enig i at ikke den minste uaktsomhet skal føre til domfellelse for uaktsomt bildrap, og at praksis den første tiden etter lovendringen i 1988 var for streng. Dette er jeg enig i. Statsråd Dørum gav videre uttrykk for at praksis hadde blitt slik at det nå skal mer til for å domfelle for uaktsomt bildrap, og at det av den grunn ikke burde foretas noen lovendring, men at departementet ville holde spørsmålet under oppsikt. Disse synspunktene fikk oppslutning i Stortinget. Departementet har i tiden etter interpellasjonsdebatten innhentet nærmere opplysninger om både retts- og påtalepraksis og har vurdert ulike løsninger. Departementet var for så vidt også klar til å gi en vurdering av det til Stortinget i høst, men ønsket, fordi vi var kjent med at de høyesterettskjennelsene som kom 8. november, var på vei, å avvente også de kjennelsene. På bakgrunn av også de kjennelsene vil jeg i løpet av kort tid i full bredde komme tilbake til spørsmålet om hvorvidt det er behov for å endre straffeloven § 239. Når det gjelder den konkrete uttalelse fra Høyesterett om hvilken aktsomhetsnorm som gjelder etter straffeloven § 239, vil jeg bemerke at det fortsatt er slik at domfellelse etter denne bestemmelsen forutsetter at man også har utvist uaktsomhet med hensyn til dødsfølgen. Dette innebærer at man i en del tilfeller vil kunne dømmes for overtredelse av vegtrafikkloven § 3 der man har opptrådt uaktsomt i forhold til risikoen for skade i sin alminnelighet, uten at den trenger å gi grunnlag for straff etter straffeloven § 239. Mitt svar er med andre ord at jeg i løpet av kort tid i full bredde vil komme tilbake til spørsmålet overfor Stortinget om hvorvidt det er behov for å endre straffeloven § 239.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-01-10:
Det er nettopp den nye høyesterettskjennelsen som gjør at vi har hatt behov for å gå gjennom praksis en runde til, for også å innarbeide i arbeidet det som er Høyesteretts vurderinger i kjennelsen av 8. november. Det arbeidet er på det nærmeste avsluttet og vil altså bli fremlagt for Stortinget i løpet av relativt kort tid.