trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-05:
Jeg mener at solidaransvar svekker det alminnelige rettsprisipp som gjelder for øvrig i Norge, om at det er den som bryter lov, som skal straffes ved at en oppdragsgiver gis ansvar for å rette opp lovbrudd begått av en underleverandør. Jeg, og Høyre, tror ikke at dette vil bidra til mindre useriøsitet hos useriøse underleverandører. Snarere tvert imot, vi tror det motsatte kan være tilfellet. Erfaringene fra andre land tyder på at dette ikke er noe veldig godt egnet virkemiddel. Vi har betydelig større tro på at det som vi har kalt en sjekkliste, som også er nevnt i innstillingen, er et virkemiddel som kan egne seg bedre. Men hvis dette er så fortreffelig som representanten Henriksen forsøker å fremstille det som – jeg ser han nikker intenst – er jeg litt overrasket over at man ikke allerede har vedtatt dette, og heller ikke i dag er i stand til å si at det skal vedtas, men bare foreslår at det skal utredes.
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-05:
Nei, det gjør vi definitivt ikke – dessverre. Med det vårt alternative statsbudsjett inneholder, er for det første en rekke konkrete tiltak som gjør at det vil skapes flere jobber. Det betyr at flere av dem som blir ledige, faktisk lettere vil finne seg en ny jobb. For det andre omprioriterer vi fra dette til det som kalles Program for basiskompetanse i arbeidslivet, som vil bidra til at de som mister jobben, får tilført ny kompetanse og lettere kan komme seg over i ny jobb. Det som egentlig er poenget, er at det ikke kan være slik at forskjellen mellom en sosial og en usosial arbeidsledighetspolitikk handler om hvorvidt det tar kort eller lang tid å få seg ny jobb. Problemet er jo at Regjeringens skatteskjerpelser kommer til å tvinge en del bedrifter over ende, slik at flere blir arbeidsledige. Det ønsker ikke vi. Derfor føler vi at vårt budsjett er det som er forsvarlig og fornuftig.
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-05:
Den populistiske skatteplata kan representanten Karin Andersen like godt legge av seg med én gang. Hun beskriver Høyres politikk på en helt karikert måte. Det er ikke det vi foreslår. Vi er opptatt av en skatte- og avgiftspolitikk som gir større handlingsrom for dem med lavere og midlere inntekter. Når hun peker på dette med formuesskatten, er det altså slik at Statistisk sentralbyrå ikke sier at økning i skatten er fornuftig i denne situasjonen. For det er jo faktisk det Regjeringen foreslår overfor en rekke små og mellomstore bedrifter, som må ta penger ut av arbeidsplassene og bedriftene, svekke egenkapitalen, for at det skal bli mulig å betale formuesskatt ut fra verdier som ikke lenger er til stede. Det er grovt urimelig, og det er det siste næringslivet trenger i den situasjonen vi står overfor. Det vil bare skape ytterligere tusener av arbeidsledige, og jeg forstår ikke med min beste vilje at Regjeringen med åpne øyne manøvrerer seg inn i en slik situasjon at man nå gir det puffet i ryggen til mange småbedrifter som står på kanten av stupet. Det burde man vært spart for.
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-05:
Den gang Stortinget behandlet siste lovproposisjon om sosial dumping, sa Regjeringen nei til solidaransvar, med henvisning til at dette bl.a. var et for sterkt virkemiddel. Det vil si at konsekvensene av å innføre det ville være for store i næringslivet. Derfor er det med forundring jeg ser at Regjeringen nå foreslår å utrede dette, og Regjeringens støttespillere i Stortinget har vist stor begeistring for dette forslaget. Utredningen er på gang. Vi har ikke sett fullt ut effekten av de iverksatte tiltakene og vurdert dette. Erfaringene fra Tyskland viser at solidaransvar er en kostbar og byråkratisk ordning med begrenset effekt. Det jeg lurer på, er om statsråden mener at å innføre solidaransvar, kombinert med Regjeringens næringsfiendtlige skatteskjerpelser, er en god oppstart i forhold til den dramatiske økonomiske utviklingen vi nå ser.
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-05:
Det er en ganske godt kjent debatteknikk å betjene seg av følgende strategi i en politisk debatt: Først setter man frem en rekke udokumenterte, feilaktige påstander om en politisk motstander, og så gir man seg i kast med å argumentere mot de påstandene for å gi et inntrykk av at det er det den politiske motstanderen mener. Det har vi sett flere eksempler på i denne debatten. Jeg tror at det er et debattknep som flere av dem som har deltatt i denne debatten, har lært enten på LO-skolen eller på AUFs sommerleir. Det hadde tjent den politiske debatten til ære hvis man kunne lagt seg på et litt annet nivå i den politiske debatten og betjent seg av argumenter som var korrekte, og ikke holdt et saklighetsnivå som egner seg best på et opphetet skolevalgsmøte i en valgkampinnspurt. Det er bl.a. påstått at Høyre nærmest er tilhenger av sosial dumping – det er i hvert fall det inntrykket man forsøker å etterlate. Da vil jeg minne om at Høyre gjentatte ganger, i tre budsjett på rad nå, har foreslått en styrking av Arbeidstilsynet utover det Regjeringen har foreslått, og vi har vært med på en rekke av de tiltakene Regjeringen selv har foreslått, som gjelder tiltak mot sosial dumping – la meg bl.a. nevne id-kort i bygg- og anleggsbransjen. Vi er også tilhengere av id-kort i renholdsbransjen. Vi har en rekke ganger foreslått at oppdragsgiver ved kontraktsinngåelse skal kreve dokumentert hos bemanningsforetak eller underentreprenør dokumentasjon for at underentreprenøren har avgitt løfte om å følge kravene til lønns- og arbeidsvilkårene i allmenngjøringsforskriftene. Videre skal det dokumenteres at underentreprenøren er registrert hos og har sendt opplysninger til skattemyndighetene, og at underentreprenøren er registrert i Brønnøysundregistrene. Det skal fremlegges skatteattest og det skal fremlegges firmaattest fra hjemlandet, for å nevne noe. Vi er altså tilhengere av en rekke forslag, og har også på flere områder gått lenger enn Regjeringen. Men det at vi ikke er tilhengere av enkeltforslag, benyttes altså på en nokså primitiv måte, som vi har sett eksempler på i denne debatten. Jeg beklager å måtte si det. Når det gjelder spørsmålet knyttet til kollektive lønnsavtaler innrømmer jeg gjerne på vegne av Høyre – og understreker – at det er mange store fordeler knyttet til at både bedrifter og ansatte er organisert, og at det på den måten er ryddige forhold i arbeidslivet. Det er veldig bra. Men det er faktisk sånn at det fortsatt er organisasjonsfrihet i dette landet, både for arbeidsgivere og arbeidstakere, og da kan det ikke fremstilles slik at alt som ikke er allmenngjort eller omfattet av kollektive tariffavtaler, er det samme som sosial dumping. Det er det man kan få inntrykk av når man hører en del av argumentene her.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-12-05:
Komitélederen bruker å ha et sterkt engasjement både for familier og enkeltpersoner som møter store utfordringer i hverdagen. Det skal hun ha ros for. Kristelig Folkeparti har i budsjettet hatt fokus på familier med funksjonshemmede barn. I noen tilfeller er omsorgsbehovet så stort at foreldrene må hjelpe til på heltid, og da gis det pleiepenger. Men i motsetning til hvordan det er med de aller fleste trygdeordningene, følger ikke pleiepengene utviklingen i folketrygdens grunnbeløp. Blir en avhengig av dette over lang tid, står beløpet nominelt uendret. Kristelig Folkeparti ønsker at pleiepengene skal indeksreguleres dersom personen har mottatt dem i mer enn tolv måneder. Synes ikke representanten denne ordningen er usosial, og har ikke disse foreldrene et legitimt krav på samme behandling som andre når det gjelder G-regulering?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-12-05:
Jeg tror vi alle er bekymret for det som nå skjer rundt om i landet, med permitteringer og nedbemanninger ved store bedrifter som Posten, Notar og Hydro på Karmøy. Ledigheten øker, og nye tall fra Statistisk sentralbyrå viser at det kan bli 120 000 ledige til neste år. I en slik situasjon er det merkelig at Regjeringen kan sitte i ro og ikke straks få på plass en tiltakspakke mot ledighet, slik som Kristelig Folkeparti foreslo for allerede en måned siden. Vi foreslo økt satsing på investeringer og vedlikehold i samferdselssektoren, i omsorgssektoren og i undervisningssektoren, og å målrette investeringslysten i næringslivet gjennom reduserte avskrivingssatser. Ligger ikke dette tett opp til det man forventer å legge fram til neste år? Hvorfor ikke gi kommunene, som har planene klare – de ligger ferdige for mye av dette – en slik julegave?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-12-05:
Nei, det er ikke en oppsigelse av IA-avtalen, men fordi vi ser at IA-avtalen ikke har virket – det har ikke vært noen endring i det hele tatt – ser vi på om vi kan gjøre nye grep. Dessuten sies det i en rapport fra Riksrevisjonen at det ikke er noen oppfølging. 72 pst. av dem som går på tidsbegrenset uførestønad, får ikke oppfølging. Derfor har vi foreslått å gjøre denne endringen. Men ingen mister noen rettigheter – det synes jeg er viktig. Og vi kommer til å følge dette nøye. Vi har også gitt mer penger til Nav, slik at de kan følge opp flere, ikke bare dem som er syke, men også dem som etter hvert blir arbeidsledige. Vi ser problemer framover som vi ønsker å være med og løse på en god måte.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-12-05:
Først vil jeg si at hadde Kristelig Folkepartis alternative budsjett blitt vedtatt, hadde vi hatt 58 mill. kr mer. Da tror jeg faktisk at jeg hadde ønsket å omprioritere den inndekningen. Når vi likevel støtter forslaget fra Regjeringen, er det fordi blinde og svaksynte i dag ikke får noe tilbud, de får ikke noe tilskudd. Jeg synes det er viktig at de skal kunne kommunisere med omverdenen gjennom IKT, slik at de kan følge med og få informasjon på lik linje som oss andre. Samtidig er jeg glad for de forslagene som Framskrittspartiet og Kristelig Folkeparti har sammen i budsjettet for å hjelpe nettopp den gruppen. Jeg tenker på merking av glassflater, vi ønsker å oppheve taket for lese- og skrivehjelp, og vi ønsker å innføre tidsfrister i tilknytning til IKT.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-12-05:
Kristelig Folkeparti er stolt over at vi har greid å få lagt dette inn i budsjettet, og vi har lagt inn penger til det. Jeg synes det er viktig at selvstendig næringsdrivende får de samme rettighetene, spesielt kvinner som har barn. De sliter med å drive egne bedrifter, for når barn blir syke, har de ikke rettigheter. Jeg synes at Senterpartiet burde være med på det – hvis ikke må man øke tilleggsforsikringen. Da får de bare 65 pst., mens med vårt budsjett betyr det at de får 100 pst. fra første dag. Det tror jeg ikke minst vil være med på å skape kvinnearbeidsplasser i distriktene, som Senterpartiet normalt er opptatt av.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-12-05:
I andre kvartal i år oppgav over en halv million personer at de har helseproblemer som kan medføre begrensninger i det daglige liv. Av disse er ca. 45 pst. i arbeid, men av de 300 000 med nedsatt funksjonsevne, som ikke var i arbeid eller var arbeidsledige, oppgav 90 000, altså 30 pst., at de ønsket arbeid. Kristelig Folkeparti ønsker så inderlig at de skulle lykkes. Derfor synes vi det er trist at denne gruppen sier at de blir møtt med lave forventninger i Nav, bare passive stønader og til dels negative holdninger. Kristelig Folkeparti tror at det kan skyldes mangel på kunnskap og kompetanse hos de ansatte. Hva gjøres for å forbygge at det ikke blir slik i de 180 kontorene som skal etableres til neste år? Er det satt i gang tiltak allerede, eller er det slik at Regjeringen har andre tiltak klare for denne gruppen med nedsatt arbeidsevne?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-12-05:
Først vil jeg ønske statsråden lykke til med ratifisering av FN-konvensjonen. Mitt spørsmål gjelder anti-diskrimineringsloven, som var et stort framskritt når det gjelder å legge til rette for et samfunn som er tilgjengelig for alle. Men loven går ikke langt nok. Ta f.eks. døve og hørselshemmede. De ønsker teksting av film og tv-sendinger, slik at de kan få informasjon og følge med. Kristelig Folkeparti foreslår derfor sammen med resten av opposisjonen at all film og alle tv-sendinger må tekstes av hensyn til de hørselshemmede. De vil ha slutt på diskrimineringen som fører til at over 600 000 mennesker ikke får med seg viktig informasjon på tv. Hva vil Regjeringen gjøre? Regjeringspartiene har som et av sine slagord: «Alle skal med.» Det er vel og bra, men når skal alle med?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
Tidligere denne uken var jeg på et stort møte i Madrid, det europeiske sosialistpartiets møte, hvor en forberedte manifestet fram mot valg til EU-parlament neste år. Gordon Brown var en av arkitektene bak det manifestet, og det det inneholder fra A til Å, er forslag til å regulere markedskreftene, nettopp fordi markedsliberalismen har spilt fallitt. Det kan godt hende at Gordon Brown har brukt litt tid til å tenke seg om, men det var det entydige og klare budskapet fra det møtet, og der var jeg altså selv til stede. Når det gjelder det forslaget som er lagt fram i salen, går ikke det bare på å kunne overføre penger. Forslaget som ligger i salen her nå, sier til Regjeringen: Hvis det skjer uforutsette ting, eller utfordringene vokser raskere enn vi hittil har klart å forutse, kan Regjeringen bruke arbeidsmarkedstiltakene i et høyere tempo enn det som er forutsatt, og da vil det i så fall bli fylt på med mer penger etter hvert. Så det er en del av beredskapen.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
Det er nok en feil oppfatning hvis representanten Engeset har den formening at jeg er strålende fornøyd med tingenes tilstand. Jeg er også i stand til å se de mørke skyene i horisonten. Det som er mitt poeng, er at den beskrivelsen som opposisjonen gir av manglende handlekraft og at ingenting er skjedd, er feil, og det kommer vi selvfølgelig fortsatt til å ønske å rette opp. Samtidig har vi jo gjennom det at vi har varslet at det kommer ytterligere krisepakker over nyttår, sagt at vi tror ikke at dagens budsjett er nok til å kunne møte den situasjonen som kommer. Men foreløpig er det altså for tidlig å si noe om akkurat hva som er de mest målrettede tiltakene. Regjeringen følger situasjonen fra dag til dag og kommer med målrettede tiltak i nye pakker.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
Mange av den type tiltak som representanten Åse Gunhild Woie Duesund nevner, ligger jo allerede inne i statsbudsjettet, f.eks. ligger vi jo nå 2,4 milliarder kr over på rammene for Nasjonal transportplan på samferdselssektoren. Vi vet at 1 milliard kr investert i samferdsel gir ca. 1 000 nye arbeidsplasser. Som vi tidligere har understreket, ligger ledigheten foreløpig på 1,8 pst. Vi vet ikke helt hvor ledigheten kommer til å slå til. Den kommer til å variere geografisk rundt omkring i landet, og den kommer til å variere fra bransje til bransje. Det er altså ennå for tidlig å si at de helt målrettede tiltakene skal settes inn akkurat der og der. Men Regjeringen følger, som sagt, situasjonen nøye, og kommer med nye tiltak når en vet hvilke tiltak som er påkrevd. Og det er det, som sagt, litt for tidlig å si ennå.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
I finansinnstillingen sier Venstre at det er avgjørende med generelt gode rammevilkår for alle deler av næringslivet. Jeg har et spørsmål som går på akkurat det. På vårt rammeområde fremmer Venstre en egen fattigdomspakke som representanten Skjelstad har redegjort for i sitt innlegg. Men det er én hake ved det, og det er at den fattigdomspakken i sin helhet finansieres ved å avvikle nettolønnsordningen for sjøfolk. Det er jo en ordning som ikke bare sikrer sysselsetting for den enkelte sjømann eller -kvinne. Det er også en ordning som sørger for at vi beholder rederier i Norge, med de ringvirkninger det kan få for andre deler av maritim næring som verft, skipsutstyrsleverandører, forsikring mv. Spørsmålet mitt til representanten Skjelstad er: Ser ikke Venstre de konsekvensene en avvikling av nettolønnsordningen får for deler av maritim næring i Norge, eller er ikke Venstre opptatt av den næringen i det hele tatt?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
Bare noen små kommentarer på slutten av en lang debatt. Det var egentlig replikken fra Kari Kjønaas Kjos til barne- og likestillingsministeren som fikk meg til å tegne meg i første omgang. Når det blir framsatt påstander her om at det kommer til å ta mange hundre år før universell utforming er gjennomført i Norge, synes jeg ikke det kunne bli stående uimotsagt, selv om det var i form av sitat fra en annen person. For det kommer jo, som statsråden var inne på, en handlingsplan hvor det vil bli prioritert, hvor vi etter hvert vil få frister. Jeg synes at vi i denne diskusjonen heller ikke skal glemme effekten av ny plan- og bygningslov, med plandelen, som er vedtatt, og hvor det er klare pålegg om å hensynta mennesker med nedsatt funksjonsevne, og ikke minst den delen av ny plan- og bygningslov, byggesaksdelen, som skulle vært behandlet her i salen 20. november, men som opposisjonen sørget for å få utsatt i hvert fall til slutten av februar. Så der er jo noen måneder tapt, men i forbindelse med loven og forskriftsarbeidet til den kommer det også til å bli mer konkretisert. Men igjen ser jeg at opposisjonen på en måte ikke helt greier å samle seg i kritikkene her, for her spriker en også igjen i alle retninger. Fremskrittspartiet viser til eksisterende bygg i 2025, Kristelig Folkeparti i 2019, Venstre i 2020 – og har i tillegg lagt på at eksisterende transportmidler skal være universelt utformet i 2025. Så igjen greier en altså på en måte ikke helt å samle seg. Så har jeg sett at Robert Eriksson har tegnet seg etterpå. Det er bra, for jeg har en liten utfordring til Fremskrittspartiet fordi budsjettet deres er helt urealistisk. Det blir ikke gjennomført. Det har Høyre og andre potensielle samarbeidspartnere sagt klart og tydelig: Fremskrittspartiet kommer ikke til å få rent flertall i denne salen. Vi kan ta utgangspunkt i den artikkelen i Aftenposten i dag hvor SSB varsler mulig 120 000 nye arbeidsledige hvis ingen ting blir gjort, og så tar vi de andre opplysningene som stod i samme artikkel, nemlig om 19 milliarder i skattelette og 2 500 arbeidsplasser – en indirekte vei altså – 7,6 mill. kr for å skape én arbeidsplass via skattelette. Fremskrittspartiets forslag skulle da gi ca. 3 684 arbeidsplasser. Hvis en bruker pengene til kjøp av varer og tjenester, får en fire ganger så mange arbeidsplasser ut av dem. Hvis en bruker pengene direkte inn i offentlig sysselsetting, får en 16 ganger så mange arbeidsplasser for de pengene. Så en utfordring til Fremskrittspartiet må være: Hva med å bruke de 28 milliardene deres til offentlig sysselsetting, istedenfor til skattelette? Det ville gitt 59 000 arbeidsplasser i henhold til tallene fra SSB. En liten visitt til Høyre til slutt: Deres 6,4 milliarder kr i skattelette brukt på en annen måte kunne gitt 13 500 nye arbeidsplasser.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Jeg synes det er interessant å høre på den virkelighetsoppfatningen som regjeringspartiene har. Jeg har to spørsmål. Representanten Christoffersen viser til markedsliberalismen og skattepolitikken. I forbindelse med G20-møtet gikk Gordon Brown ganske krystallklart ut og sa at vi måtte ha en betydelig skattelettepakke for å få økonomien på plass igjen. Det G20-møtet vedtok, var jo faktisk å prøve å rette opp en del av feilreguleringene i markedet – ikke begynne å begrense markedsmekanismene, men feilreguleringene. Spørsmål 1: Er Lise Christoffersen enig med Europas kanskje største sosialdemokrat, Gordon Brown? Spørsmål 2 går på det forslaget som flertallet nå har lagt fram i salen. Slik jeg leser budsjettinnstillingen, er dette midler som kan overføres. Det er jo allerede i dag lagt inn at man kan disponere slik som regjeringspartiene foreslår. Kan Christoffersen tydeliggjøre hva man mener med å iverksette arbeidsmarkedstiltak på et riktig tidspunkt? Betyr det at man i dag ikke gjør det?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Jeg registrerer at også Senterpartiets representant er mer opptatt av å snakke om Fremskrittspartiets politikk enn om egen politikk. Han avslutter innlegget sitt med å si at han er veldig opptatt av de svakeste. Jeg husker tilbake til før stortingsvalget 2005. Da gikk Senterpartiet kraftig ut og var i harnisk over at den daværende regjering valgte OECDs fattigdomsdefinisjon. Det kommer tydelig fram i det som Magnhild Meltveit Kleppa uttalte til Aftenposten den 10. september 2004, der det stod at Regjeringen «komfortabelt nok har valgt den metoden som gir klart færrest fattige» – når det gjelder definisjonsvalg. Samtidig registrerer jeg at da Regjeringen la fram sin handlingsplan mot fattigdom, valgte også Regjeringen å bruke OECDs fattigdomsdefinisjon. Hva er det som gjør det mer riktig å bruke den definisjonen nå, når man sitter i regjering, i forhold til da man ikke satt i regjering? Betyr det at også den sittende regjering har valgt den mest komfortable definisjonen?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Vi takker for alle utfordringer, og vi skal prøve så langt tiden strekker til, å kvittere ut dem også. Men det første jeg vil rette oppmerksomheten mot, var det som ble sagt innledningsvis tidligere i dag, både av representanten Karin Andersen og representanten Lise Christoffersen. Jeg merket meg at representanten Lise Christoffersen viste til at den forrige regjeringen nærmest ikke hadde gjort noen ting for å bekjempe fattigdom, og at fattigdommen hadde økt sterkt under den tiden. Da synes jeg det er interessant å lese Adresseavisen av 8. mai i år, der det står: «Den rødgrønne regjeringen sliter med å avskaffe fattigdom. Ferske tall viser at Norge fikk 10 000 flere fattige det første året med rødgrønn regjering.» Så leser man videre i samme artikkel: «(…) Statistisk sentralbyrå la fram tall som viser at 196 000 levde i fattige husholdninger etter ett år med rødgrønn regjering, mot 185 000 i det siste året med Bondevik II-regjeringen.» (…) Så her synes jeg faktisk at regjeringspartiene bør vise en viss form for ærlighet og redelighet, når man henviser til tall fra denne talerstolen. Jeg blir – med respekt å melde for alle politiske partiers egen politikk – litt skuffet over mye av den debatten som er skapt så langt. Jeg blir skuffet over at enkelte representanter prøver å komme med karakteristikker – som også representanten Engeset var inne på – av andre partiers politikk som er tatt fullstendig ut av en virkelighetsbeskrivelse, som ikke har rot i virkeligheten i det hele tatt. Jeg synes regjeringspartiene her i dag har framstått mer som Komiske Ali under Amerikas innovasjonskrig i Irak. Man så den gangen også at amerikanerne var på tur inn, og at bomberegnet haglet ned i Irak. Men det ble påstått at ingen amerikanere var i nærheten av landet. På samme måte prøver disse regjeringspartiene å plante feilaktig virkelighetsbeskrivelse av politikk inn i de andre partiene. Så til slutt: Når det gjelder fattigdomsbekjempelse, har Fremskrittspartiet vært med på å gjøre noe med minstesatsene for rehabilitering. Vi har gjort noe med minstesatsene for attføring, og vi har gjort noe med minstesatsene for unge uføre. Ja, Fremskrittspartiet har også til og med i årets statsbudsjett valgt å foreslå økt minstepensjon med opp til 2 G, og det skal ikke gå over flere år, men skal skje på ett år. Det har vi gjort flere år på rad uten å få støtte i denne salen. Men den store forskjellen, og motsetningen mellom Fremskrittspartiet og de øvrige partiene, er at Fremskrittspartiet bevilger de konkrete midlene som må til for å få plass disse ytelsene, og for å få ytelsene opp på det nivået man ønsker – i motsetning til flertallet i denne salen, som sender regningen til det norske folk: til uførepensjonister, etterlattepensjonister og alderspensjonister, ved å ta fra dem.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
Den 25. november hadde vi en interpellasjonsdebatt om Nav her i salen, og i et av sine innlegg forsvarte representanten Svendsen det at Fremskrittspartiet gjentatte ganger har ønsket å kutte i driften til Arbeids- og velferdsetaten, og han begrunnet det med at Fremskrittspartiets politikk, med store skattelettelser, ville føre til at mange flere kom i arbeid, noe som for øvrig SSB tilbakeviser i dagens Aftenposten. Jeg har lyst til å spørre representanten Svendsen om på hvilken måte Fremskrittspartiet ønsker å gjennomføre kuttet i Arbeids- og velferdsetaten – eller å effektivisere, som de kaller det. Skal det kuttes i antall ansatte? Og hvis ikke, hvor ønsker man å gjennomføre kuttet?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
Jeg er enig med Høyre i at arbeidsinnvandring og fri bevegelse av arbeidskraft i seg selv er et gode, men sosial dumping er en uønsket nisse som følger med på lasset. Arbeiderpartiet og denne regjeringen har satt mye inn på å stoppe sosial dumping. Forslaget om solidaransvar er et ledd i dette. Vi har sett altfor mange eksempler på arbeidstakere som ikke får den lønnen de skal ha, og at uærlige arbeidsgivere fordufter. Jeg mener det skal være mulig for disse arbeidstakerne å følge kontraktskjeden oppover, dvs. at man følger pengestrømmen for å få ut pengene som man har krav på. Dette er i tråd med EUs utstasjoneringsdirektiv, der vi er forpliktet til å sørge for at utstasjonerte arbeidstakere får den lønnen de skal ha og anstendige arbeidsvilkår. Høyre er imot dette sies det i merknadene, og representanten Engeset har også bekreftet dette. Med hensyn til dem som må svi fordi de har hyret inn useriøse underleverandører, har vi i dag solidaransvar for skatter og avgifter i enkelte typer kontraktsforhold. Er det sånn at Høyre har gått imot disse former for solidaransvar da de ble vedtatt, eller er det bare når det er snakk om arbeidsfolks lønn at Høyre er imot solidaransvar?
Anita Orlund (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
IA-avtalen er en bytteavtale mellom Regjeringen og arbeidsgiversiden hvor endringer skal skje gjennom forhandlinger. Gjennom IA-avtalen har man dialogmøter for å følge opp sykmeldte, som representanten sier. Jeg slutter meg helt til den vurderingen at fokuseringen på disse dialogmøtene må bli større. Kristelig Folkeparti foreslår å avkreve både arbeidsgiver og/eller arbeidstaker et medvirkningsansvar på 10 pst. – uten forutgående forhandlinger – hvis betingelsene for disse dialogmøtene ikke overholdes. Med andre ord: Man foreslår å kutte i sykelønnsordningen. Min erfaring med dialogmøter er at det nettopp er arbeidsgiver og arbeidstaker som er pådrivere for møtene. Utfordringen er faktisk at man sliter med å få de andre partene til bordet, som leger og representanter fra Nav. Mitt spørsmål blir derfor: Ser Kristelig Folkeparti at de med sitt forslag rammer økonomisk grupper som faktisk er pådrivere for dialogmøter, samtidig som forslaget i realiteten er en oppsigelse av IA-avtalen? Er det dette Kristelig Folkeparti ønsker?
Anita Orlund (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
Jeg må si som en møtende vararepresentant at det er veldig kaldt her. Vi har i Norge lange og gode tradisjoner med trepartssamarbeid innenfor arbeidslivet, og i 2001 inngikk vi IA-avtalen, som alle er kjent med. Kanskje kan vi beskrive visjonen i IA-avtalen på følgende måte: Vi skal ta vare på det beste i velferdsstaten, men være kloke forvaltere av de felles goder. Vi skal utvikle arbeidslivet til en inkluderende plass ved å tilpasse arbeidet til menneskene istedenfor menneskene til arbeidet. For å nå denne visjonen må det arbeides på ulike nivåer innenfor reparering, innenfor forebygging og innenfor utvikling. Dette krever endring av rutiner, teknologi, kompetanse og etter hvert kultur. Først når alt dette er en del av vår kultur, kan vi si at vi har fått til en endring. De siste års arbeid har ført til en mye større fokusering på avtalens områder. Vi har større søkelys på måltall, personlig oppfølging og tilrettelegging, og erfaringen viser klart at jo tettere og raskere oppfølging vi klarer, jo raskere kommer folk tilbake på jobb. Hele IA-avtalen er jo en avtale, et bytte mellom regjeringen og arbeidsgiversiden. Avtalen skisserer ganske klare prosedyrer for arbeidet, og den inneholder til dels ganske omfattende bindinger for partene. Det er derfor jeg må gjenta hvor overrasket jeg er over forslagene fra Kristelig Folkeparti i budsjettinnstillingen om å avkreve arbeidsgiver og/eller arbeidstaker et medvirkningsansvar på 10 pst. hvis betingelsene for et dialogmøte i sykefraværsperioden ikke overholdes. Jeg gjentar: Dette er enkelt sagt et kutt i dagens sykelønnsordning. Forslaget er etter min mening et klart brudd på forutsetningene som ligger i IA-avtalen. Forslaget sier nemlig at Stortinget skal be Regjeringen utarbeide og fremme forslag, uten forutgående forhandlinger mellom partene. Da vil hele grunnlaget for avtalen falle bort. Det forundrer meg at Kristelig Folkeparti ønsker å sette dette samarbeidet på spill, og jeg registrerte også at jeg ikke fikk svar fra Kristelig Folkepartis representant i en tidligere replikk om dette faktisk var hensikten. Min erfaring med dialogmøter viser at det ikke nødvendigvis er arbeidsgiver eller arbeidstaker som uteblir fra møter. Ufordringen er derimot stor når det gjelder andre aktører, som legestanden og representanter fra staten ved Nav. Da blir det etter min mening enda mer meningsløst å avkorte sykelønnen overfor de to partene som faktisk er de som er pådrivere i arbeidet. Utfordringene innenfor IA-avtalen er store. Mange parter gjør arbeidet krevende. Men sett fra mitt ståsted vil det være umulig ikke å fortsette arbeidet og møte de utfordringene vi står overfor, på en positiv og offensiv måte. Kanskje skal vi snu på problemstillingen og stille oss selv følgende spørsmål: Hva er det som gjør at folk står i jobb? Hva er det som gjør at vi hver dag står opp og gjør vår innsats? Gjennom slike debatter vil vi få nye muligheter til å tilrettelegge og forebygge i enda større grad enn i dag, istedenfor å holde fokus på forslag som fører debatten i en helt gal retning.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Blinde og svaksynte får innenfor dagens regelverk ikke stønad til synstekniske hjelpemidler som f.eks. leselys og tale- eller forstørringsprogram til bruk på pc-en. Regjeringspartiene vil tilby dette, men mener at det bør finansieres ved å øke egenandelen på datautstyr til personer med nedsatt funksjonsevne. Jeg er litt overrasket over at Kristelig Folkeparti støtter dette. Er det slik å forstå at Kristelig Folkeparti nå har endret politikk, ved å innføre omprioriteringer mellom svakere grupper?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
For en tid tilbake ble jeg fortalt en historie om en person med nedsatt funksjonsevne som i månedsvis hadde frekventert sitt Nav-kontor med et ønske om å komme i arbeid. Til slutt tok hun kontakt med et privat arbeidsformidlingsbyrå, og dette byrået skaffet henne en jobb i løpet av to uker. Nav-kontorene sliter i disse dager voldsomt med saksbehandlingstiden. Dette er bekymringsfullt med tanke på den økende arbeidsledigheten som vi ser i disse dager. Vil statsråden åpne for at private arbeidsformidlingsbyråer kan overta en del av denne jobben, på linje med det systemet som man har innført i Danmark, for å sikre at folk flest får den hjelpen som er riktig og nødvendig for å komme raskest mulig ut i jobb igjen?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
På Norges Handikapforbunds nettsider kan vi lese at generalsekretæren, Lars Ødegård, mener at det vil ta mange hundre år før alle publikumsbygg er tilgjengelige for alle. Dette sier han med henvisning til manglende oppfølging av diskriminerings- og tilgjengelighetsloven i dette budsjettet. Er statsråden stolt av at Regjeringen allerede har glemt den nye loven?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Det var noen påstander fra Steinar Gullvåg som fikk meg til å ta ordet – og nå var Lise Christoffersen litt innom det også, dette med at skattelettene skulle gi så veldig liten effekt. Og så ble det vist til at dette kanskje ville gi bare 2 500 arbeidsplasser. Jeg reagerer faktisk på slike karakteristikker om bare 2 500 arbeidsplasser. Det er altså 2 500 mennesker som ville få et bedre liv. Hvis vi antar at disse er en del av en husholdning på fire, treffer det altså 10 000 mennesker i landet vårt. Så var det den andre påstanden, at da ville man antakelig bare nedbetale lån. Ja, det er altså fryktelig mange rundt om i landet vårt som ikke greier å betjene lånene sine i dag. Det ville jo være fantastisk hvis de kunne greie å betjene lånene sine istedenfor å måtte selge boligen med tap. Ting må henge litt sammen, synes jeg, når man diskuterer. Skattelettene er ikke bare foreslått for enkeltmennesket. Det handler om at bedrifter skal overleve. Når jeg hører Lise Christoffersens regnestykke om hvor mange arbeidsplasser det kunne blitt ved å gjøre det annerledes, har jeg bare lyst til å si at hvis vi ser litt lenger fram enn to, tre år, kan ikke landet overleve hvis absolutt alle skal jobbe i offentlig sektor, og alle private bedrifter blir lagt ned. Det er nemlig de som skaper veldig mye av den velferden som vi bruker av. Og igjen: 2 500 arbeidsplasser er veldig viktig for de 2 500 vi snakker om.
Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2008-12-05:
Jeg registrerer at Kristelig Folkeparti i sitt budsjett går inn for å gi selvstendig næringsdrivende den samme rett til sykepenger, omsorgspenger, pleiepenger og opplæring i forbindelse med graviditet og fødsel som ordinære arbeidstakere har. Dette er et prisverdig tiltak, men det er vanskelig å se hvordan Kristelig Folkeparti vil dekke inn disse merutgiftene. Da Regjeringen foreslo lignende tiltak, dekket man det inn ved å øke trygdepremien. Jeg kan ikke se at Kristelig Folkeparti har gjort det. Spørsmålet er: Skal dette dekkes inn ved ordinære kutt i bevilgningene til de øvrige arbeidstakerne?
Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2008-12-05:
Jeg kan ikke gå inn i den debatten som var før jeg kom inn som stortingsrepresentant. Jeg kjenner ikke til argumentasjonen. Jeg bare konstaterer at vi i dag har et betydelig fattigdomsproblem, som Regjeringen tar høyde for og møter på best mulig måte. Vi har vel ikke til dags dato vært flinke nok, men vi jobber fortsatt med å løse de store utfordringene vi har på den siden.
Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2008-12-05:
For det første vil svaret på det spørsmålet være at Senterpartiet fortsatt er opptatt av småbedrifter og deres forhold i Bedrifts-Norge i dag. Det kan godt være at den skattepolitikken som føres, ikke har den positive effekten for bedriftene som Venstre-representanten her refererer til. Men hvis man ser seg rundt om i verden, og ser til det land der den nedgangstiden vi er inne i, startet, har man der nettopp ført en skattelettepolitikk som er langt sterkere enn den vi har i Norge. Og det er få – hvis det i det hele tatt er noen – som ser at den skattepolitikken har gitt et positivt resultat. Så jeg tror vi skal ha et edruelig forhold til både skattepolitikken og andre tiltak i denne situasjonen.
Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2008-12-05:
Nei, det akter ikke Regjeringen – og heller ikke Senterpartiet – å gjøre. Vi er vel kanskje rimelig enige når det gjelder å definere hvilke utfordringer vi står overfor, men det er forskjell på de tiltak vi ønsker å sette inn. Det er forunderlig at man uten å definere klart hvilke tiltak man tror virker, ser bort fra det forhold at det er markedet som svikter. Det er markedet som ikke etterspør de varer som produseres i dag, og som vi i hovedsak eksporterer. Det kunne vært interessant å få diskutert i denne sal hva Fremskrittspartiet akter å gjøre med markedet for å bedre situasjonen. Den medisinen tror jeg ikke vi har.
Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2008-12-05:
Senterpartiet er opptatt av å begrense adgangen til midlertidige ansettelser. Fast ansettelse må opprettholdes som norm i norsk nærings- og arbeidsliv. Dårlige tider kan føre til et tøffere arbeidsliv. Det er nå viktig å få et bolverk mot sosial dumping på plass. Handlingsplan 2 mot sosial dumping ble lagt fram i dette statsbudsjettet. I Senterpartiet er vi opptatt av at Norge til enhver tid skal holde seg med det lovverket mot sosial dumping landet finner nødvendig for å sikre et sunt næringsliv. Vi styrker kampen mot sosial dumping bl.a. ved å styrke Arbeidstilsynet. Forunderlig er det derfor at enkelte partier vil kutte i bevilgningene til Arbeidstilsynet, Petroleumstilsynet og STAMI – Statens arbeidsmiljøinstitutt. Tilrettelegging er viktig for å gjøre arbeid og utdanning tilgjengelig for personer med nedsatt funksjonsevne. Diskriminerings- og tilgjengelighetsloven innførte plikt til individuell tilrettelegging av arbeidsplass og arbeidsoppgaver for arbeidsgivere og av lærested og undervisning for skole- og utdanningsinstitusjoner. For at vi skal kunne fylle intensjonen i loven, må ordningene for hjelpemidler fungere godt og med så korte ventetider som praktisk mulig. Avslutningsvis vil jeg sette fokus på noen mindre, men allikevel viktige tiltak i dette omfattende budsjettet. Blinde og svaksynte har ikke fått stønad til synstekniske hjelpemidler som leselist, tale- eller forstørringsprogram til bruk på PC. Nå er det ordnet. Det er vi veldig glade for, fordi slike hjelpemidler er helt avgjørende for at denne gruppen skal kunne bruke PC i hverdagen. Det er svært mye av privatlivet vårt som etter hvert også organiseres fra PC-en. Det er derfor ikke rimelig at slike hjelpemidler kun knyttes til arbeid og utdanning. Jeg synes det er godt at vi får være med på å videreføre et forsøk med opptrening av servicehunder. Det er ingen grunn til å legge skjul på at vi er utålmodige etter å få dette inn i mer faste former. Det er fantastisk å se disse hundene i aksjon. Servicehunder kan hjelpe til med av- og påkledning, klesvask og sengeskift. De kan bære, åpne dører, flytte personer, hente gjenstander, alarmere ved anfall og gi økt selvstendighet. Jeg tror dette på sikt vil vise seg å være samfunnsøkonomisk lønnsomt. Det gir også økt trivsel, selvstendighet og følelse av trygghet, som er viktig for de menneskene det gjelder.
André N. Skjelstad (Venstre), 2008-12-05:
Til å begynne med lurte jeg på om representanten Samuelsen hadde tatt med seg et innlegg fra tidligere tider da også Senterpartiet ville hegne om småbedrifter og enkeltmannsforetak. Det kan jo på det nåværende tidspunkt se ut som om det er en politikk som Senterpartiet har forlatt. Men over til det jeg vil spørre om. Det er et økende antall konkurser i Kommune-Norge, spesielt distriktene blir hardt rammet. I mitt eget fylke er økningen på 164 pst. i forhold til tredje kvartal i fjor. Ser ikke Senterpartiet at Regjeringens skattepolitikk fører til at flere mister arbeidsplassene sine i distriktene? Hadde det ikke da vært bedre å gi en målrettet skattelette til bedriftene enn det som gjøres pr. i dag?
André N. Skjelstad (Venstre), 2008-12-05:
Venstre er veldig opptatt av maritim sektor, og ikke minst skipsfart. Vi støtter det i forhold til våre rammer totalt sett, og mener at dette også vil bidra til en positiv utvikling for næringslivet. Vi ønsker en mye sterkere og presis inngang enn det Regjeringen har lagt opp til. Jeg må påpeke at slik det har vært nå, er det ikke tvil om at de grepene Venstre har skissert i sitt alternative budsjett, har vært riktige. Jeg bare stusser litt over hvordan dette blir, for Regjeringen kom sent på banen, og vi hører også i salen i dag at det skal komme ekstra tiltak til – det er varslet at i løpet av februar kommer det på en måte et nytt budsjett. Hva er det vi vedtar i dag? Er det et skinnbudsjett, eller er det realiteter som ligger bak det? Uansett mener vi at Venstre har en riktig tilnærming til det som representanten spurte om.
André N. Skjelstad (Venstre), 2008-12-05:
Venstre er mer målrettet i sitt arbeid. Vi øker antall tiltaksplasser for yrkeshemmede med 200. De yrkeshemmede er lengst unna arbeidsmarkedet. Vi skriver også at hvis det blir nødvendig å sette inn tiltak på et senere tidspunkt, vil vi komme tilbake til det. Uavhengig av det stusser jeg over at det tidligere her i debatten er pekt på tiltak etter tiltak, men det beste tiltaket, uansett, er å ha en næringspolitikk som vil fungere ved at man gir bedriftene skikkelige, gode rammevilkår, slik at vi får et arbeidsmarked der vi ikke har arbeidsledighet i så stor grad som vi ser en økende tendens til i dag. Jeg tror at det nå hadde vært riktig å vurdere – noe ikke Regjeringen gjør, men som de borgerlige partiene gjør – å gi skikkelige, gode rammevilkår til bedriftene, slik at vi holder flest mulig i arbeid. Det ser vi dessverre lite av fra regjeringspartiene.
André N. Skjelstad (Venstre), 2008-12-05:
Det er vel ingen her som mener at noen skal gå ned i lønn. Jeg legger merke til at representanten Andersen ikke har den samme inngangen til meg som hun hadde til representanten Svendsen. Jeg vil svare representanten Andersen på følgende måte: Hvis man ser på det generelle, synes jeg også – med egen erfaring fra næringslivet – at det på mange måter er beklagelig at vi har en slik holdning til enkeltmannsforetak og småbedrifter, som er med på å skape disse arbeidsplassene. Det synes jeg er et problem med tanke på dem det gjelder, for dette er ingen rikmannsklubb, som SV i ulike ordelag har henvist til. Det er disse som på mange måter skaper verdiene og er byggeklosser ute i distriktene. Dette savner jeg i den retorikken som kommer fra regjeringspartiene. Det synes jeg er meget beklagelig.
André N. Skjelstad (Venstre), 2008-12-05:
De siste rapportene fra Statistisk sentralbyrå viser at veksten i norsk økonomi er kraftig redusert, og at arbeidsledigheten i det siste har begynt å øke kraftig. Hvorledes møter Regjeringen denne situasjonen? Jo, de gjennomfører en symbolpolitikk som sender signaler til næringslivet om at arbeidsplassene i det private næringsliv ikke betyr så mye. Det blir vanskeligere for små og mellomstore bedrifter å beholde sine ansatte med de skatteskjerpelsene som har skjedd. For Venstre er næringspolitikk også sosialpolitikk. Og så til spørsmålet: Hvorledes vil Nav greie å håndtere arbeidsledigheten når mange bedrifter nå kommer til å gå konkurs i den nærmeste tiden? Hva slags konsekvenser mener statsråden det bør få hvis Nav ikke greier å håndtere den arbeidsledigheten vi står foran?
André N. Skjelstad (Venstre), 2008-12-05:
Det er ikke så lenge siden vi i en annen sal hadde en åpen spørretime for barn. I disse vanskelige tider er det ingen tvil om at barn i lavinntektsfamilier i mindre grad kan være med på fritidsaktiviteter enn barn i andre familier. Dette er med på å skape en stigmatisering. Nå ser vi, som vi tidligere har vært innom, en rekke konkurser og at mange mister sine jobber. Jeg skal ikke stille noe næringsrelatert spørsmål til ministeren, men er hun enig med meg i at det er viktig å fokusere på dette nå når vi vil se at flere vil ha et utenforskap når det gjelder aktiviteter – flere barn som har det litt vanskelig hjemme?
André N. Skjelstad (Venstre), 2008-12-05:
Det oser av mistillit mot det private næringsliv. Jeg skal ikke gå inn på det Gullvåg brakte inn i sin store tiltro til en tidligere svensk kommunistleder, men jeg vet ikke om nykollektivisme er svaret for framtiden. Jeg er svært takknemlig for at vi har godt lesestoff i småbedriftene, og det kunne jo være et håp om at det stod noe som var positivt der også – det håper jeg jo, men jeg har ikke lest det ennå. Venstre er som sagt glad i disse småbedriftene. Så får vi håpe at den kjærligheten kanskje også kan bre seg til regjeringspartiene etter hvert. Jeg kan ikke la være å komme inn på statsråd Andersens harang mot Venstres næringskapittel, som jeg ønsker å knytte noen få kommentarer til. Utover Regjeringens forslag styrker faktisk Venstre næringskapitlet med nesten 4,6 milliarder kr, så at det ikke blir uimotsagt at vi selvfølgelig gjør noen prioriteringer, det er en selvfølge i så måte. Venstre støtter næringslivet med 4,6 milliarder kr mer enn det dagens regjering gjør. Til slutt vil jeg bare kort si at Venstre kommer til å støtte forslag nr. 41. Selvfølgelig gjør vi det, ut fra at situasjonen er som den er, og hvis vi også skal revidere i februar. Vi hadde jo tiltro til at vi hadde et budsjett å forholde oss til nå, men det kan virke som om vi er nødt til å revidere det mange ganger.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
Svaret på spørsmålet er å få til en mer effektiv og raskere saksbehandling i Nav. Det viktigste vi kan gjøre for det, er jo å sørge for at de vedtak som Fremskrittspartiet inviterer til, ikke blir vedtatt. Det er ganske spesielt stadig å være i diskusjon med bl.a. Fremskrittspartiet – mange andre partier er ordentlig opptatt av Nav – som i årets budsjett har kuttet over en halv milliard kr på Nav, og som til neste år også foreslår et kutt på Nav, men da bedre kamuflert. Jeg registrerer at Fremskrittspartiet ønsker å kamuflere sin politikk på det området. Det er kamuflert ved endringer i forholdet mellom sykeforvaltning og de ordningene som nå ligger i Nav. Men det viktigste vi kan gjøre, er å styrke Nav. Det betyr altså å avvise de kuttforslag som Fremskrittspartiet legger fram, og å oppnå de resultater som vi nå begynner å se, at restansene går ned, og at antallet kvalifiseringsprogram, som Fremskrittspartiet foreslår å kutte helt ut, økes gjennom året og til neste år.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
For det første er den bemerkningen om skatteskjerpelse helt på … ja, det er helt feil, for det er ikke noen skatteskjerpelser i årets statsbudsjett. Det er en omfordeling av skattebyrden, slik at de som har minst å betale med, skal betale mindre skatt, og de som har mest å betale med, skal betale litt mer skatt. Det er ingen skatteskjerpelse. Tvert imot er avskrivningsreglene for installasjoner i industribygg f.eks. redusert, noe som har vært et viktig krav for næringslivet i lang tid. Men når det gjelder solidaransvar, kan jeg si at Høyre var imot tiltak mot sosial dumping da vi la fram handlingsplan 1, og Høyre fornekter seg ikke og er fremdeles imot tiltak mot sosial dumping når vi legger fram handlingsplan 2. Handlingsplan 1 har vist seg å virke ved å avsløre mange tilfeller av sosial dumping, og den har bevist at vi trenger flere virkemidler. Derfor fremmer vi nå handlingsplan 2, der solidaransvar er aktuelt å innføre. Jeg er uenig i representantens beskrivelse av erfaringene fra Tyskland. Tvert imot bidrar solidaransvar til å ansvarliggjøre arbeidsgivere i forhold til å ha seriøse underleverandører.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
Når vi nå slår sammen både inntektsgrunnlaget som man har gjennom å være tilskuddsberettiget gjennom Nav, og de virkemidlene Nav skal bruke for å hjelpe folk tilbake til jobb, er det min oppfatning at den gruppen som representanten Woie Duesund nevner, vil få et bedre tilbud. Det er hele ideen med Nav-reformen, som jeg vet vi to deler fullt ut. Det er en gledelig utvikling når vi ser på perioden fra 2005 til tredje kvartal 2008, at 10 000 færre yrkeshemmede er arbeidsledige. Så vi begynner å oppnå ting på det området. Jeg er enig med representanten i at vi skal være utålmodige. Og nettopp nå, i en situasjon der arbeidsledigheten øker, skal vi fokusere spesielt på dem som er spesielt utsatt på arbeidsmarkedet, både de som er funksjonshemmet, og andre utsatte grupper.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-05:
Fremskrittspartiet har meg bekjent foreslått å fjerne tilskuddet til kvalifiseringsprogrammet. Når det gjelder sysselsettingssituasjonen, er det helt riktig som representanten sier, at en først får signalene, og så får en statistikkene som viser at folk blir ledige. Nettopp derfor har vi lagt fram et statsbudsjett denne gangen som skiller seg ut fra andre, tidligere statsbudsjett ved at vi nå faktisk spør etter mer sysselsetting. Hovedgrepet til Regjeringen er å legge fram et statsbudsjett som punkt 1 kan føre til rentenedgang, og som altså går mot det Fremskrittspartiet gjør, å øke pengebruken slik at vi ville fått en renteoppgang, og punkt 2 prioriterer f. eks. istedenfor skattelette å ta oss råd til å bruke 14 milliarder kr ekstra på å etterspørre arbeidskraften til de snekkerne som mister jobben, til elektrikerne som mister jobben, til murerne som mister jobben, eller til anleggsarbeiderne som mister jobben, ved å øke bevilgningene til vei og jernbane. Det er aktiv motkonjunkturpolitikk.