trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2001-05-02:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helseministeren: «Helsevesenet vil, ifølge Bergensavisen 23. april 2001, ikke bruke 200 000 kroner på en ryggoperasjon i Sverige som kan bringe en 30 år gammel mann tilbake i arbeid. I Norge får vedkommende tilbud om rehabilitering og omskolering over 2 år. For at han skal komme til dette tilbudet, dekker det offentlige drosjeregninger for 160 000 kroner i året. Vil statsråden sikre at norske ryggpasienter som kan ha nytte av det, får tilbud om behandling, om nødvendig ved svenske sykehus hvor ekspertisen på dette området er større?»
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2001-05-02:
Jeg takker helseministeren for det positive svaret. Det er gledelig at det nå blir tatt et initiativ til at vi kan få en såkalt second opinion ved svenske sykehus, som har større og bredere kompetanse på dette området. Det synes jeg var svært positivt. Det er også gledelig at man vil få en oppfølging ett til to år etter at en sånn behandling har vært gjennomført i Sverige. Det er jo som helseministeren var inne på, en del faglig uenighet på dette området. Her i Norge er det stort sett nevrologer som vurderer, mens det i andre land er ortopeder. Det kunne være interessant å høre om helseministeren mener det kunne vært mulig å arrangere en konsensuskonferanse, rett og slett for å få på bordet hva som er ulikhetene i de faglige vurderingene mellom det norske fagmiljøet og det internasjonale fagmiljøet når det gjelder rygg- og nakkeskader.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2001-05-02:
Vi har jo fra andre kompliserte, vanskelige spørsmål i helsetjenesten, og kanskje spesielt der hvor det har vært en faglig uenighet, sett at nettopp en slik konsensuskonferanse kan frembringe ny kunnskap og få en debatt også i det faglige miljøet. Avslutningsvis har jeg lyst til å si at jeg er fornøyd med det opplegget som helseministeren nå har tatt initiativ til i forhold til Sahlgrenska. Da har iallfall dette spørsmålet ført til noe positivt for ryggpasientene i Norge, og til at vi kan komme et skritt videre for å bedre dette tilbudet som, slik helseministeren selv var inne på, har vært underprioritert.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg ber om forståelse for at jeg ikke kommenterer den konkrete saken det refereres til, men forholder meg til det spørsmålet representanten Sjøli har stilt. Utgangspunktet er at norske ryggpasienter skal få tilbud om god behandling i Norge. I den utstrekning det ikke skjer, f.eks. på grunn av manglende kapasitet eller kompetanse, er det viktig å gjøre noe med det. Det er grunnlag for å hevde at omsorgen for ryggpasienter i Norge har vært for lavt prioritert. Det ble derfor i budsjettet for 1999 vedtatt å etablere et nasjonalt ryggnettverk for å styrke den faglige kompetansen i landet. Det arbeides nå også med å få etablert en landsfunksjon for kompliserte rygglidelser ved Regionsykehuset i Trondheim. Målet er som nevnt at norske ryggpasienter skal få god behandling i Norge. Når det ikke alltid kan skje, er det viktig å sikre at de alternativt kan få den behandling de trenger i utlandet. Det er i dag etablert en ordning for å sikre dette. Forutsetningen er at det foreligger en henvisning til slik behandling fra spesialist på regionsykehusnivå. Søknaden stiles til Rikstrygdeverket som vurderer og konkluderer. Ved eventuelt avslag har søker anledning til å få saken vurdert av en egen klagenemnd for utenlandsbehandling. Ryggoperasjoner kan ofte være omfattende og kompliserte. Det er betydelig medisinsk uenighet om hvilke pasienter som vil ha nytte av slike operasjoner. Det er tilfellet også i andre land. Erfaringer viser også at langt fra alle operasjoner gir de ønskede resultater. Nå er det lett å forstå at ryggpasienter som får avslag på operasjon, ikke uten videre vil slå seg til ro med den medisinske vurderingen. Jeg har derfor tatt initiativ til at pasienter som søker Rikstrygdeverket om operasjoner i Sverige og som får avslag, skal få en annenhånds vurdering – en såkalt second opinion – ved Sahlgrenska universitetssjukhus i Göteborg. Dette er et velrenommert universitetssykehus med høy kompetanse på behandling av og forskning på ryggsykdommer. Med dette initiativet håper jeg å gi et konstruktivt bidrag til å fremskaffe ny viten om hvilke pasienter som vil ha virkelig nytte av disse omfattende inngrepene. Jeg tar også sikte på at avtalen om second opinion ved Sahlgrenska skal inneholde en oppfølging av pasientene etter ett til to år, slik at de på denne måten kan få bedre kunnskap om hvilke pasienter som virkelig vil ha nytte av operasjonene. Initiativet medfører at vi også vil få belyst hvilke pasienter som vil ha mest nytte av annen form for behandling. Medisinsk sett er dette et komplisert og utfordrende område. Det er derfor svært viktig å velge ut pasienter til operasjon etter så gode kriterier som mulig. Jeg mener at det opplegget vi nå har med mulighet til undersøkelse og behandling i Sverige, sammen med en styrking av kapasitet og kompetanse ved norske sykehus, vil sikre at norske ryggpasienter får den type tilbud som representanten Sjøli ber om.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Uten at jeg her og nå skal ta stilling til spørsmålet om innkalling til en slik konsensuskonferanse, vil jeg i hvert fall si at det er satt søkelys på et problemområde innenfor de norske fagmedisinske miljøer som vi erkjenner har vært underprioritert tidligere. Jeg har tro på at vi både gjennom det nettverk som er etablert, og arbeidet med etablering av landsfunksjonen ved Regionsykehuset i Trondheim, og ikke minst gjennom det samarbeid som nå etableres med det medisinske fagmiljøet i Sverige, vil få en oppmerksomhet omkring de faglige problemstillinger som her reises, som ikke har vært der tidligere, og som selvfølgelig vil være til beste for ryggpasientene i Norge. Om det skulle vise seg ønskelig å arrangere en spesiell konferanse på området, skal ikke helseministeren være noen bremsekloss i så henseende, men jeg tar med meg forslaget og vil gå videre med det i kommunikasjon med fagmiljøene.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Helseministeren er ikke tillagt noen rolle i denne typen saker, verken når det gjelder medisinsk-faglige sider eller andre forhold ved saksbehandlingen. Det tilligger heller ikke helseministeren å bedømme de vurderinger UDI foretar i de enkelte saker. På bakgrunn av det spørsmålet representanten Næss har stilt, har jeg likevel innhentet opplysninger fra UDI om behandlingen av saken. Det er opplyst at UDIs avgjørelse er påklaget, og at UDI vil vurdere nye opplysninger i klageomgangen.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg deler de faglige vurderinger som her er kommet fra de institusjoner som det er referert til, og som også Helsedepartementet har et administrativt overordnet forhold til. Jeg har også sørget for at de opplysninger og vurderinger som her er kommet til uttrykk, er kommet UDI til kunnskap.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg har merket meg de synspunkter representanten Are Næss her fremfører. Jeg må igjen understreke at det jo ikke tilligger helseministeren noen formell rolle i behandlingen av slike saker, og at jeg heller ikke kan begi meg inn i noen vurdering av de konklusjoner som UDI kommer til. Men det er ikke unaturlig at jeg forsikrer meg om at den informasjon som foreligger i saken, er kommet til behandlernes kunnskap og behørig vurdert før endelig avgjørelse i klagebehandlingen faller.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Den søknad representanten Nesvik refererer til, er til behandling etter de retningslinjer som følger av forskrift om medisinsk laboratorie- og røntgenvirksomhet. Det innebærer at den er sendt til Statens helsetilsyn for en vurdering av krav til forsvarlighet og de medisinskfaglige sidene ved den driften som Sunnmøre MR-klinikk planlegger å etablere. Statens helsetilsyn er gitt en frist til å komme med sin vurdering i løpet av siste halvdel av mai. Jeg vil ikke gå inn i noen saksbehandling av denne søknaden her og nå. Men jeg kan love at søknaden gis en behandling på lik linje med og med lik prioritet som andre lignende søknader, og at en avgjørelse vil bli tatt kort tid etter at vurderingene fra Helsetilsynet er mottatt.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
For det første vil jeg med en gang forsikre om at det ikke blir aktuelt med en saksbehandlingstid for denne saken som kan sammenlignes med den som var tilfellet for Medi 3s vedkommende. Jeg vil vise til at da den saken kom til behandling på mitt bord, ble den også behandlet. Jeg skal som sagt sørge for at denne saken får en rask behandling så snart de faglige vurderinger som skal gjøres av Helsetilsynet, foreligger. Jeg er ikke av den oppfatning at det nåværende tilbud, med de ventetider det innebærer i Møre og Romsdal, er tilfredsstillende. Det er også derfor denne saken behandles med den prioritet som den fortjener, også i forhold til andre søknader.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg er generelt sett for et godt og effektivt samspill mellom den offentlige helsetjeneste og private aktører også på dette området, og ser med blide øyne på alle saker som kan bidra til å styrke den samlede kapasitet, til beste for hele befolkningen og de pasienter som trenger den undersøkelsen som det her er snakk om.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Først vil jeg si at vi nå har tilskrevet landets primærleger og orientert spesielt om mulighetene for behandling i utlandet, slik at også de, og ikke bare sykehus og spesialisthelsetjeneste, skal være fullt orientert om og oppmerksom på de muligheter vi har til å henvise til behandling i utlandet i tilfeller hvor ventelistene enten er lange eller kompetansen i den norske spesialisthelsetjenesten eventuelt anses for å være utilstrekkelig. Jeg ønsker å følge aktivt opp de enkelte fylkeskommuner eller sykehus når det gjelder omfanget av henvisninger, bl.a. ved å sammenholde dette med ventetid for behandling ved de sykehus dette gjelder. Det er slik sett nyttig å få all den informasjon som det her vises til. Primært vil det nok være riktig av pasienter å henvende seg til Rikstrygdeverket når de er i den situasjon som representanten Alvheim her refererer til.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg har ikke gjort meg opp noen formening – i hvert fall ikke på analytisk grunnlag – om det. Det jeg har sett som det viktigste, har vært å få til et tilbud som fungerer slik at de som står på venteliste, og har stått der altfor lenge, får dette tilbudet. Det mener jeg er viktig, uavhengig av hvilke besparelser som måtte ligge i det. Men selvfølgelig er jeg klar over det representanten Alvheim viser til, at det også representerer god økonomi i de tilfeller hvor pasienter på denne måten blir raskere behandlet og kommer raskere tilbake til et normalt liv i Norge. Men jeg må si at det er ikke først og fremst hensynet til den type besparelser som har vært motiverende. Det viktigste er, og må tross alt være, at vi har et ansvar for å gi norske pasienter den behandling de har krav på, så raskt som overhodet mulig.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Rogaland fylkeskommune har i likhet med de andre fylkeskommunene et selvstendig ansvar for etter spesialisthelsetjenesteloven å gi barn og ungdom nødvendige psykisk helseverntjenester. Jeg må understreke at dette er et ansvar som gjelder generelt, og uavhengig av de mål og tiltak som følger av Opptrappingsplan for psykisk helse. Gjennom opptrappingsplanen gir staten ekstra tilskudd for at fylkeskommunene raskere og bedre skal kunne ivareta dette ansvaret. Det er i dag store ulikheter mellom fylkene i tjenestetilbudet innen psykisk helse. Størst er ulikhetene i tilbudene til barn og ungdom. Ulikhetene skyldes bl.a. ulik prioritering fra fylkeskommunene av dette feltet. Rogaland er av de fylkeskommunene som ligger dårligst an, og som derfor har de største utfordringene i å nå målet om en dekningsgrad på 5 pst. av gruppen barn og ungdom. Sosial- og helsedepartementet har nå med visse merknader godkjent Rogaland fylkeskommunes plan for hvordan målene i opptrappingsplanen skal nås. I planen går fylkeskommunen inn for å styrke tilbudene til barn og unge med etablering av desentraliserte poliklinikker samt en nødvendig styrking av døgntilbudene. Departementet anser denne hovedstrukturen for tilfredsstillende, og den kan legges til grunn for det videre arbeidet. Men departementet har pekt på at de polikliniske tilbudene i større grad må desentraliseres, og antall polikliniske stillinger bør økes mer enn planen legger opp til, dersom opptrappingsplanens målsetting om en dekningsgrad på 5 pst. skal nås. Godkjenning av planen innebærer at fylkeskommunen vil få utbetalt tilskudd til drift etter objektive kriterier. Videre vil fylkeskommunen få tilskudd til godkjente investeringsutgifter for prioriterte byggeprosjekter. Tilskudd til drift over opptrappingsplanen fordeles etter samme nøkkel som rammetilskudd fra Kommunal- og regionaldepartementet. Dette innebærer at Rogaland fylkeskommune på linje med de andre fylkeskommunene vil få sin andel av opptrappingsmidlene sett i forhold til bl.a. folketall. Det tas altså ikke hensyn til den lave dekningsgraden i tilbudet til barn og ungdom når driftstilskuddene måles ut. Etterslepet må tas igjen ved en sterkere prioritering av dette feltet fra Rogalands side i den gjenstående delen av opptrappingsperioden, fram til 2006.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
For det første kan jeg si meg enig i det som her blir sagt, at situasjonen er uakseptabel. Det er den generelt sett innenfor det psykiske helsevern i Norge, ikke bare i Rogaland. Det er den generelle situasjonen. Det var også situasjonen den gangen Stortinget vedtok en omfattende opptrappingsplan for over en periode på åtte år å bringe situasjonen til et nivå som vi kunne betegne som akseptabelt. Det følger faktisk av det, så ille det enn høres, at fram til denne planen er gjennomført etter forutsetningene, vil det være uakseptable tilstander innenfor det psykiske helsevern. Det er en tragisk situasjon, men jeg har ikke et godt svar på hvordan man på en fornuftig måte kan forsere opptrappingen utover det som er vedtatt av Stortinget. Det er en stor oppgave og et stort ansvar å gjennomføre den opptrappingsplan som er vedtatt. Det er førsteprioritet nå. Jeg skal selvfølgelig se på og vurdere andre muligheter til å komme raskere fram, enten det er for Rogalands del eller andre, men jeg kan ikke her og nå love noe om hvordan det kan skje.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Det ligger ikke i de forslag som nå er fremmet for Stortinget om en statlig overtakelse av spesialisthelsetjenesten, noe konkret forslag om en forandring i fordelingskriteriene for de midler som følger av opptrappingsplanen for psykisk helsevern. Vi vil fortløpende vurdere gjennomføringen av den planen for å sørge for at de midlene på best mulig måte kommer dem som trenger det, til gode rundt omkring i landet. Det er ikke slik at noe er helt fastlåst i en slik sammenheng. Det viktigste må tross alt være også her å få mest mulig ut av midlene til fordel for befolkningen og for pasientene som trenger det, og i det ligger også at vi må se hvordan vi best mulig kan fordele midlene mellom de enkelte områder av landet. Men utover det kan jeg ikke her love en bestemt eller en konkret endring i forhold til den plan som nå gjennomføres.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Stortinget vedtok en engangsavgift på 2 000 kr pr. bruker ved utlån av standard datautstyr i forbindelse med statsbudsjettet for 2001. Bakgrunnen var at slikt datautstyr er blitt så alminnelig at tiden var inne til å vurdere det på linje med alminnelige «hvite- og brunevarer» i hjemmet, som kjøleskap, komfyr, fjernsynsmottaker mv. Det gis generelt ikke stønad til hjelpemidler som vanligvis også brukes av mennesker uten funksjonshemninger. Avgiften betales ved førstegangs utlån eller ved utskiftning av standard datautstyr. Hjelpemiddelsentralene låner ut datamaskiner av høy standard og med lang levetid, slik at det vil gå mange år mellom hver gang bruker måtte betale denne avgiften. I etterkant av stortingsvedtaket har det kommet fram at å pålegge brukere, dvs. elever, denne engangsavgiften kan være i strid med opplæringsloven. Sosial- og helsedepartementet har derfor tatt kontakt med Kirke- og utdanningsdepartementet for å få dette nærmere avklart. Kirke- og utdanningsdepartementet legger til grunn at i den grad en ytelse eller et hjelpemiddel er et ledd i oppfyllelsen av retten til grunnskoleopplæring, skal hjelpemiddelet være gratis for eleven. Tilsvarende gjelder for videregående opplæring og videregående opplæring spesielt organisert for voksne. Sosialministeren er på dette grunnlag innstilt på å vurdere saken på ny og komme tilbake til Stortinget på egnet måte.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Den behandling som i hvert fall nå skjer av denne saken, er et uttrykk for at man for det første vel må erkjenne at det ikke har vært en god nok samordning i utgangspunktet, men at det nå er en slik samordning, som også vil føre til at dette spørsmålet blir vurdert på nytt, og det blir lagt fram for Stortinget på egnet måte. Hvorvidt det blir i en salderingsproposisjon senere i år, eller det vil bli i forbindelse med neste års budsjett, kan jeg ikke svare på nå, men det vil i hvert fall bli gjort på en slik måte at også det som eventuelt er gjort feil i denne saken, vil bli rettet opp, slik at det ikke skal bli til noen skade eller ulempe for dem det gjelder.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg er oppmerksom på de problemer som de forholdene som representanten peker på, her skaper for dem det gjelder, ikke minst for barn og ungdom med lese- og skrivevansker og dysleksi. Jeg er i dag gjort ytterligere oppmerksom på det ved denne ordvekslingen, og jeg lover at jeg skal ta de synspunkter som her er kommet, behørig med i den videre behandling av denne saken.
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helseministeren: «I en kosovoalbansk familie i en flyktningleilighet i Narvik er en 3 år gammel jente og hennes mor under behandling for tuberkulose. Ifølge media mener UDI at sykdommen ikke gir grunnlag for opphold på humanitært grunnlag, og vil sende familien ut av landet. Hvilket medisinsk-faglig grunnlag har UDI for denne beslutningen, og er statsråden enig i UDIs vurdering?»
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er klar over hans manglende rolle i slike saker, men her dreier det seg om forholdet mellom UDI og kompetente helsefaglige vurderinger, og jeg merket meg at statsråden ikke sa noe om UDIs medisinsk-faglige grunnlag for denne beslutningen. Tuberkulose krever som kjent langvarig behandling og oppfølging, og Det sentrale tuberkuloseregisteret har gjennom Statens helseundersøkelser sendt ut melding om at flyktninger og asylsøkere med tuberkulose bør bli i Norge inntil behandling er fullført. Det er skjedd på grunnlag av flere tilfeller der flyktninger og asylsøkere som får tuberkulosebehandling, blir sendt ut av Norge. «Dette er medisinsk-faglig uforsvarlig», skriver Det sentrale tuberkuloseregisteret og Statens helseundersøkelser. Er statsråden enig i denne vurderingen fra vår fremste fagkompetanse, og vil han se til at UDI forholder seg til slike medisinsk-faglige vurderinger?
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Tuberkulosens historie har vist betydningen av sosiale og økonomiske forhold også etter avsluttet medikamentell behandling. I den aktuelle saken fraråder behandlende barnelege at treårige Ilirida sendes tilbake til Kosovo. Den finske legen som har ansvaret for FNs helseadministrasjon i Kosovo, beskriver behandling og oppfølging av tuberkulose der som gammeldags. UDI ser bort fra eller overprøver også disse faglige vurderinger, men med bakgrunn i statsrådens positive svar på mitt hovedspørsmål, håper jeg han vil se til at UDI for fremtiden respekterer legeerklæringer og andre faglige vurderinger som de selv ikke har kompetanse til å overprøve.
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Det er et alvorlig anliggende som interpellanten tar opp, og etter at denne interpellasjonen ble kjent, har også jeg fått henvendelse fra en person som er blitt offer for en slik sak. Denne henvendelsen bekrefter den problemstillingen som interpellanten har tatt opp. Problemet for en yrkesskadd arbeidstaker er også at hun eller han synes å stå ganske alene mot en formidabel motstander, og det etter at yrkesskaden i første instans er vurdert av Trygdeverket, og innvilget. Det må være mulig å unngå dette dobbeltkjøret. Jeg har merket meg justisministerens positive svar. Hun sier at situasjonen for yrkesskadde ikke er tilfredsstillende, og statsråden påpekte i sitt innlegg en rekke svakheter ved det någjeldende regelverk. Jeg håper at det utvalgsarbeid som statsråden skisserte, resulterer i et enklere regelverk innen overskuelig fremtid. Jeg hadde tidligere i dag, i spørretimen, et spørsmål som gjaldt kompetanse og overprøving av helsefaglig kompetanse i forbindelse med UDIs vurdering av legeerklæringer når det gjelder hjemsending av asylsøkere og flyktninger som har fått påvist tuberkulose. På dette området vi snakker om her, mener jeg Rikstrygdeverket har kompetanse. Jeg bestrider heller ikke den kompetanse som innehas av legene som er tilknyttet forsikringsselskapene, men disse er jo på en måte part i saken, og etter mitt skjønn ville det være ryddigere dersom en fikk fjernet denne doble saksgangen, både med hensyn til tilliten til systemet og med hensyn til tryggheten for den enkelte yrkesskadde arbeidstaker.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-05-02:
Jeg vil få lov til å stille følgende spørsmål til helseministeren: «Sunnmøre MR klinikk AS har i søknad av 19. februar 2001 søkt om etablering og driftstillatelse til å drive medisinsk virksomhet i Ålesund. Virksomheten har som mål å tilby medisinsk bildediagnostikk ved hjelp av magnetisk resonanstomografi(MR) (MR) Vil statsråden sørge for en rask godkjenning for en slik etablering til nytte for fylkets innbyggere?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-05-02:
Grunnen til at jeg løfter denne saken opp hit allerede nå, er at sist gang jeg hadde flere spørsmål, gjaldt det Medi 3 i Ålesund, der man også fulgte de såkalte saksbehandlingsreglene. Det tok mange år før de fikk svar på sin søknad. Dette er en situasjon som man ikke kan komme opp i igjen. Møre og Romsdal har som sagt pr. 1. januar én MR-maskin ved Sentralsjukehuset i Møre og Romsdal, mens man i fylket har en befolkning på bortimot 300 000 mennesker. Synes helseministeren at dette er et tilfredsstillende tilbud til en befolkning på rundt 300 000 mennesker?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-05-02:
Jeg takker statsråden for svaret og håper at dette er en sak som kan få et positivt utfall, slik at det kan komme befolkningen i Møre og Romsdal til gode. Det finnes i dag ca. 40 MR-maskiner i Norge. 16 av disse er plassert i Oslo. Selv om noen av hospitalene i Oslo har landsfunksjon, er dette en meget skjev fordeling i forhold til Møre og Romsdal. Hvis man sammenligner med Vest-Europa, er dette blant den dårligste MR-dekningen i hele dette området. Da er det viktig at man får til et samspill mellom det private og det offentlige, og jeg håper at statsråden vil se med positive øyne på den søknaden som ligger her, nettopp med tanke på befolkningen i Møre og Romsdal og den lange ventetiden, som faktisk pr. 5. mars var på 157 dager. Dette er noe vi må få slutt på.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-05-02:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er positivt å høre at det er igangsatt et arbeid, og at man nå vil følge opp en del av disse problemstillingene fra Regjeringens side. Jeg vil si at det faktisk er på tide. Dette er problemstillinger som sikkert har vært kjent i flere år, og regelverket har vært veldig komplisert. Det som er viktig nå – og jeg håper i hvert fall at utvalget vil få til det – er at regelverket og ordningene medfører at det her blir forutsigbarhet. Det må kunne bli enklere for arbeidstakere å sette seg inn i hvilke rettigheter man har, og hvordan ting fungerer dersom en slik skade som her omtales, oppstår. En annen ting som jeg håper statsråden også kan be utvalget om å se på, er hvilken rolle arbeidsgiver skal ha i dette, for et av de største problemene for mange arbeidstakere er nettopp den ansvarsfraskrivelsen som arbeidsgiver viser. Det er viktig at man har hjelp i forbindelse med en slik sak, og at man ikke føler seg «skutt ut i intet». Det er derfor viktig at man ser på denne biten, nettopp med tanke på denne problemstillingen, for når en arbeidstaker går ut mot en forsikringsgigant, vet vi alle at det vil ta rimelig lang tid, og det koster penger for en person som eventuelt må engasjere sin egen advokat. Jeg håper at man vil se på dette som veldig viktig. Samtidig håper jeg også at man sørger for at dette utvalget ikke bruker flere år på sin utredning. Det er dessverre ofte slik når man ber om utredninger, og gjerne store utredninger, på en del kompliserte områder, at det tar lang tid. Jeg håper at man her får et utvalg som kan jobbe rimelig raskt, slik at man i framtiden unngår slike vanskeligheter som det man til nå har hatt. For i Norge har vi en situasjon der det bl.a. ikke er så mange som kommer tilbake etter skade og jobber i helsevesenet. Det er et utpreget kvinneyrke, det er mange sykmeldinger og mange som blir skadet på jobb, særlig innenfor psykiatrien. Det er et dumt signal å sende ut at dersom det oppstår en skade, tar det veldig lang tid før en eventuelt får et oppgjør. Derfor må vi få bedre løsninger på plass, slik at man føler at man har en trygghet for at man kan oppnå de rettighetene som man har krav på.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-05-02:
Først vil jeg bare gjenta det som jeg sa i sted, at jeg er veldig glad for at dette arbeidet nå ser ut til å være i gang fra departementets side, og at man vil begynne å se på disse problemstillingene. Statsråden var inne på at det ennå ikke er gitt noe mandat eller nedsatt noe utvalg, men at man har jobbet med det over tid. Oppfordringen min til statsråden vil da i hvert fall bli at man nå raskt utarbeider et mandat og setter ned det utvalget som vi har bedt om, nettopp for å få fortgang i dette arbeidet, for det er klart at jo lengre tid det går før man blir enig om hvilket mandat utvalget skal ha, og før utvalget blir nedsatt, jo lengre tid vil det ta før man får en avgjørelse, og før man får dette på plass. Det sier seg selv. En av de tingene som har vært lite omtalt av andre enn meg selv, er nettopp denne følelsen som arbeidstaker har når man står alene i denne kampen, og den skal man ikke kimse av, for man føler seg veldig ofte maktesløs og får store problemer når man skal gå inn i en slik kamp alene. Det er riktig at arbeidsgiver er motpart i denne saken, men arbeidsgiver har et ansvar overfor arbeidstaker nettopp fordi det er arbeidsgiver som på vegne av arbeidstaker har tegnet forsikringen. Og så lenge det er arbeidsgiver som står inne for de forsikringsvilkårene som gjelder, og for de ordninger som gjelder for den enkelte ansatte, har arbeidsgiver et vesentlig ansvar for å følge opp i disse sakene. Jeg håper at den biten ikke blir stående igjen når man skal se på de ordningene som er, og hvordan man skal gripe fatt i dette. En ordning kan f.eks. være at arbeidsgiver må være med og dekke en del av de utgifter som man har i forbindelse med advokatbistand dersom advokat oppnevnes på vegne av arbeidstaker for eventuelt å kunne bistå denne. Jeg håper at dette utvalget som skal bli nedsatt nå, blir nedsatt, og at man begynner å jobbe, slik at dette går raskt, og at det ikke går både vinter og vår både en og to og tre ganger før noe skjer. Det håper jeg at man nå tar ansvaret for.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2001-05-02:
Mitt spørsmål går til helseministeren: «Pasientbroen til utlandet finansiert av «utlandsmilliarden» har ikke fått det omfang det er behov for. Saboterer de offentlige sykehus pasientbehandlingen i utlandet som Stortinget har vedtatt, og hva vil statsråden gjøre med dette?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2001-05-02:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er veldig fornøyd med den måten denne saken er blitt taklet på fra departementets side og fra Rikstrygdeverkets side. Ikke desto mindre har jeg de seneste ukene nesten daglig fått inn meldinger fra pasienter som ikke blir henvist til utenlandsbehandling selv om de ønsker dette. De føler faktisk situasjonen slik at verken deres egen allmennlege eller deres nærmeste sykehuslege er interessert i, eller de er meget negativt innstilt til, å henvise til eller skrive søknad om behandling i utlandet. Da er mitt første oppfølgingsspørsmål til helseministeren: Hvor skal disse pasientene som møter en slik innstilling både hos sin allmennlege og hos sitt nærmeste sykehus, henvende seg?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2001-05-02:
Jeg takker igjen statsråden for et positivt svar. Faktum er vel, som vi også har hørt tidligere i spørretimen i dag, at jo flere pasienter vi tar ut av den norske helsekøen slik at de kan komme tilbake til arbeidslivet innen rimelig tid, jo mer penger sparer det norske samfunn. Med tanke på at det antydningsvis er 10 000 pasienter som skal behandles i utlandet, er det ikke ubetydelige midler det norske samfunn sparer ved å få disse pasientene ut av helsekøen – i tillegg til den rent menneskelige faktor. Har helseministeren gjort seg opp noen formening om hvor stor besparelsen kan være ved å bruke 1 milliard kr på behandling av norske pasienter i utlandet?
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Jeg har tillatt meg å stille dette spørsmål til sosialministeren, men jeg er glad for at helseministeren svarer: «Fra 1. januar 2001 ble det innført egenandel på datautstyr som hjelpemiddel for funksjonshemmede. Datautstyr er viktig for å kompensere for en funksjonshemning, for å gjøre graden av funksjonshemningen minst mulig og for å lære å leve med sin funksjonshemning på en verdig måte. Egenandelen har ført til at mange av økonomiske grunner ikke får datamaskin verken på skolen eller hjemme. Er egenandelen i strid med prinsippet om gratis skolegang i opplæringsloven, og vil egenandelen på datautstyr bli fjernet?»
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Jeg takker for svaret og er glad for at dette skal vurderes på nytt, og at det da vil komme tilbake til Stortinget. På hvilken måte det skal gjøres, tror jeg også vi trenger en debatt om da. Det å være funksjonshemmet i forhold til skriftspråket er en stor utfordring, og feilbehandling og mangelfull behandling kan være livstruende. Da tenker jeg på de lese- og skrivehemmede spesielt, som er noen av storforbrukerne, for en stor gruppe av dem låner datautstyr. Det er skolevesenet og ikke helsevesenet som diagnostiserer, behandler og kan påvirke graden av funksjonshemning i forhold til det informasjons- og kompetansesamfunnet som vi lovpriser, og det er meget uheldig at Utdanningsdepartementet og Sosial- og helsedepartementet ikke samkjører sine tiltak for denne gruppen funksjonshemmede. Vi har sett tidligere eksempler på det. Vil statsråden påse at det blir et tettere samarbeid mellom departementene?
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Jeg er, som jeg sa, fornøyd med at det er helseministeren som svarer, rett og slett fordi en del av bivirkningene ved feilbehandling og mangelfull oppfølging av de med spesifikke lese- og skrivevansker/dysleksi – i tillegg til atferdsproblemer og lærevansker som det mest framtredende – også er at man blir mentalt trett eller deprimert. Denne gruppen sliter med å få dette akseptert og bli tatt på alvor, og disse problemene begynner veldig tidlig i skolen. Så jeg håper at statsråden også kan ta det med tilbake og se litt på hvordan det kan ordnes i forhold til både psykologer og psykiatere, som bør ha kunnskap om denne type funksjonshemning. I tillegg har man døgnåpne saksbehandlingstilbud via Internett, bl.a. Rikstrygdeverket ser ut til å legge mer og mer informasjon ut på den måten. Det er en ny barriere for denne gruppen. Vil statsråden se på det også?
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Planlegging av E16 mellom Wøyen og Bjørum har i de siste ti årene skjedd med bakgrunn i en miljørevisjon av tidligere godkjent kommunedelplan. Statens vegvesen Akershus har utarbeidet et forprosjekt i flere alternativ basert på tidligere plan, men med flere tunneler. Skui Vel har lansert et alternativt forslag basert på en lang tunnel fra Økri til Bjørum. Formannskapet i Bærum har i vedtak 1. november 2000 bedt om at videre planlegging skulle skje i tråd med godkjent kommunedelplan for Wøyen–Bjørum, dog slik at linjeføringen følger Skui Vels forslag i tunnel gjennom terrengets høyeste punkter. Vegvesenet har tatt med en tilpasset versjon av Skui Vels forslag i den videre planleggingen, som også er tilpasset godkjent kommunedelplan. Det opprinnelige forslaget fra Skui Vel vil føre til høyere anleggs- og driftskostnader og avviker dessuten vesentlig fra godkjent kommunedelplan. Dette kan medføre krav om full konsekvensutredning, noe som vil føre til forsinket gjennomføring av prosjektet. Flere løsninger blir nå vurdert. Endelig valg vil bli gjort av Bærum kommune, etter plan- og bygningslovens bestemmelser.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Etter mine informasjoner er det slik at vegsjefen har tatt med seg denne planen i sin planlegging, og at hovedpunktene i planen nå er med i forhold til de forslag vegsjefen presenterer i reguleringsplansammenheng. Identisk med velets plan er det – så vidt jeg har fått opplyst – ikke, men de vesentligste punktene er med. Det som er viktig, er selvsagt å få til to ting. Det ene er å få en linjeføring og en plan som man er tilfreds med lokalpolitisk, og selvfølgelig også de som bor i området, samtidig som det haster veldig med å få gjort noe med E16. Da må vi kombinere dette med at vi må forholde oss til plan- og bygningsloven. Og da er det selvsagt slik at det er ønskelig å unngå full konsekvensutredning, fordi det vil ta en god del tid. Det er alle disse hensynene vegsjefen samtidig forsøker å hensynta. I siste runde vil det jo også være slik at det er kommunestyret i Bærum som skal vedta reguleringsplanen, og er det da slik at man ikke har tatt hensyn til kommunen, vil det helt klart komme fram i den sammenheng.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Det er nesten oppsiktsvekkende å be om at man utreder en plan som forutsetter en ny konsekvensutredning, for det vil ta ytterligere to år. Og jeg er uhyre opptatt av at vi får gjort noe med forholdene rundt E16, fordi befolkningen der bl.a. gjennom aksjoner har markert at de ønsker hurtig framgang i dette prosjektet. Vi må klare å kombinere det med å ta med oss de vesentligste hensynene i den planen som Skui Vel har lagt fram, i den hensikt at vi kan få oppslutning om planen i kommunestyret. Det har vegsjefen lagt opp til. Jeg har tillit til at han også legger det til grunn i det videre arbeidet fram mot behandlingen av reguleringsplanen, med sikte på at vi skal få en god løsning i dette området.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
I sluttfasen av arbeidet med Nasjonal transportplan 2002-2011 reiste Jernbaneverket tvil om lønnsomheten ved og tidspunktet for flytting av godsterminal fra Brattøra til Leangen. Samferdselsdepartementet valgte i transportplanen å legge til grunn at godsterminalen skulle flyttes, men varslet om at Jernbaneverket skulle gjøre en fornyet vurdering av prosjektet, i nært samarbeid med Statens vegvesen og Trondheim kommune. I den fornyede vurderingen konkluderte Jernbaneverket med at tidspunkt for investering i ny terminal på Leangen bør utsettes og tas opp til ny behandling i revisjonen av Nasjonal transportplan 2006-2015. Jernbaneverket mener at det ut fra en isolert jernbanefaglig vurdering ikke er rasjonelt å bygge ny godsterminal nå, så lenge kapasiteten på Brattøra anses tilfredsstillende, og sett i sammenheng med andre høyt prioriterte oppgaver for jernbanen. Jernbaneverket understreker imidlertid at Leangen fastholdes som lokaliseringsvalg. Flytting av godsterminalen må ses i sammenheng med byggingen av Nordre avlastningsveg i Trondheim. Den foreslåtte vegløsningen forutsetter at jernbanespor som frigis på Brattøra ved flytting av godsterminalen, skal benyttes til vegtrasé. Når en skal vurdere valg av løsninger, kan en derfor ikke betrakte godsterminalen isolert, slik det er gjort i den SINTEF-rapporten som er bakgrunnen for representanten Djupedals spørsmål. Av den nevnte fornyede vurderingen framgår at en utsettelse av flyttingen vil gi merkostnader for Nordre avlastningsveg i størrelsesorden 220 mill. kr ved valg av en midlertidig vegløsning. Jeg mener at en slik fordyring av prosjektet for å kunne utsette investeringen i ny godsterminal, er dårlig samfunnsøkonomi. Jeg vil også peke på at det vil være svært uheldig for Trondheim kommune dersom det oppstår usikkerhet rundt flyttingen av godsterminalen og gjennomføringen av Nordre avlastningsveg, som er det viktigste miljø- og byutviklingsprosjektet i Trondheimspakka. På denne bakgrunn bad Samferdselsdepartementet i brev av 25. april 2001 om at Jernbaneverket ved endelig fastsettelse av sitt handlingsprogram for perioden 2002-2011 legger inn midler til bygging av ny godsterminal på Leangen i henhold til de opprinnelige forutsetninger i Nasjonal transportplan.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Det framgikk ikke av mitt svar at jeg sa at godsterminal på Leangen vil være ulønnsom. Det framgikk derimot av mitt svar at Jernbaneverket har gitt uttrykk for at den ikke er lønnsom nå. Derimot er det åpenbart at Brattøra har begrensninger over tid. Det er ingen tvil om at hvis man virkelig vil satse på å få gods fra veg over på bane, må man satse på knutepunkter. Man må satse på utvikling av terminaler så vel i Trondheim som andre steder. Det er dette det dreier seg om. Det har vært en lang fight i Trondheim, og det er åpenbart at den fighten ikke er slutt. Det har også preget bl.a. kommunevalget. Jeg legger til grunn at det er lokalpolitisk avklart at godsterminalen skal lokaliseres til Leangen. Jeg er ikke i tvil om at det å bygge en godsterminal i Trondheim vil over tid styrke jernbanetransporten. Jeg ser det slik at dersom man ikke tar sikte på å gjøre det, vil det motsatte skje, og jeg trodde jeg hadde en forbundsfelle i Sosialistisk Venstreparti i å utvikle dette. Tidspunktet må ses i lys av Nordre avlastningsveg, og jeg er redd for at en utsettelse er en varig utsettelse. Derfor må vi velge, og vi må velge det samfunnsøkonomisk beste.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Det jeg sa i mitt hovedsvar, er at det er samfunnsøkonomisk ulønnsomt å vente med å bygge terminalen, fordi det vil fordyre vegprosjektet Nordre avlastningsveg, som det for øvrig er bred oppslutning om. For øvrig gleder det meg at vi er enige om at det skal bli en terminal i Midt-Norge. Så sier representanten Djupedal at begrensningene på Brattøra ligger et stykke fram i tid. Jeg er helt sikker på at representanten Djupedal vet bedre enn meg hvor lenge man har diskutert lokalisering av godsterminal for jernbanen i Trondheim. Hvis man skal bruke den tiden man hittil har brukt for å komme fram til Leangen, på å komme fram til et alternativ, blir det neppe i vår tid. Jeg tar sikte på å gjøre noe med jernbanetransporten i vår tid, og da ser jeg at dette er veien å gå nå, både for Jernbanen totalt sett på lengre sikt og også samfunnsøkonomisk sett på kortere sikt.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
I rammeoverføringene til fylkeskommunene blir utgifter knyttet til lokal rutedrift fordelt etter seks kriterier, herunder «antall kilometer rutenett til sjøs». I spørsmålet vises det til at dette kriteriet bidrar til å diskriminere sjøruter i sentrale strøk med mange passasjerer. Etter min mening bør en se på den samlede virkningen av alle kriteriene, da de ulike kriteriene drar i ulik retning. Som eksempel kan jeg vise til kriteriet «antall innbyggere», som i dette tilfellet trekker i en annen retning enn det forhold som blir påpekt i spørsmålet. Representanten Lind spør om jeg vil bidra til mer kollektivtransport på Oslofjorden. Som kjent er ansvaret for driften av lokale ruter i vårt system tillagt fylkeskommunene. Jeg må derfor be om forståelse for at jeg ikke kan ta stilling til spørsmål som angår konkrete rutestrekninger. Staten har imidlertid et ansvar for å sikre fylkeskommunenes økonomi, slik at de blir i stand til å gi befolkningen et tjenlig kollektivtilbud. Jeg vil i denne sammenheng vise til den styrkingen av kommuneøkonomien som denne regjeringen har bidratt til. Når det gjelder kriteriene som inngår i rutedelen av kostnadsnøkkelen for rammeoverføringene til fylkeskommunene, varslet Regjeringen i kommuneøkonomiproposisjonen for 1997 at den ville sette i gang utredningsarbeid på dette området. En orientering om status og videre framdrift i dette arbeid vil bli gitt i kommuneproposisjonen 2002.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg vil gjenta fra mitt hovedsvar at i den proposisjonen som ble bebudet rundt kommuneøkonomiproposisjonen 2002, vil vi komme med status omkring dette arbeidet som ble igangsatt etter varslingen i 1997. Det vi tar sikte på i dette arbeidet videre, er å innrette all kollektivstøtte slik at man får flest mulig over på kollektive transportmidler. Vi må altså kort og godt gå gjennom alle støtteordningene med sikte på å innrette dem slik at vi stimulerer til å hente nye passasjerer, og ikke minst sørge for å frakte de nåværende passasjerene på en god måte, enten gjennom å forbedre eksisterende ruter eller gjennom å legge opp ruter slik at man nettopp når dette målet. Selvsagt vil dette være spesielt viktig i de mest folkerike områdene våre, og det er jo ikke minst dette området.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Årsaken til at NSB i en kort periode har kjørt buss istedenfor lokaltog mellom Rena og Hamar, har sammenheng med at togekspeditører som i dag brukes for å styre trafikken på Rørosbanen, for en kortere periode måtte flyttes over til Dovrebanen for å styre trafikken på strekningen Jessnes–Rudshøgda mens signalanlegget på Brumunddal stasjon har vært ute av drift. Fra og med i dag – 2. mai – kjøres alle tog på Rørosbanen i henhold til ruteplanen for strekningen. Som varslet i St.meld. nr. 46 for 1999-2000 Nasjonal transportplan 2002-2011 vil departementet i samband med inngåelse av ny rammeavtale med NSB BA foreta en nærmere vurdering av statens kjøp av persontransporttjenester for region- og lokaltog for perioden 2002-2005. I den sammenheng vil det også være naturlig å se på hvilke strekninger buss kan være et godt alternativ for, i forhold til tog.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
La meg først understreke at selv om NSB i en periode har satt inn buss, vil det i seg selv ikke være en argumentasjon for å legge om fra tog til buss. Det må være en total gjennomgang av hva som er mest tjenlig for passasjerer og for samfunnet, når man skal beslutte hvorvidt man skal transportere mennesker med tog eller med buss. Men under alle omstendigheter er det mitt mål at vi må få flest mulig mennesker over fra privatbil til kollektivtransport. Jeg ser gjerne at vi kan bygge på toget, men det er åpenbart at som et alternativ til privatbilen er bussen langt å foretrekke, idet det er best å få folk over på kollektivtransport, både av hensyn til miljø og ikke minst av hensyn til trafikksikkerhet og dermed passasjerene selv.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Det er særdeles krevende å bekrefte snev av realisme, for det må nesten være slik at enten er det riktig, eller så er det ikke riktig. Men jeg vil bekrefte at vi vil gå inn og se nettopp på kostnadene. Det er en viktig side ved det, likeså vel som det er en viktig side å se på hva som tjener passasjerene for at vi skal få fram den totalitet som vi vil ha, nemlig et godt kollektivtilbud som folk vil bruke. Da er det også om å gjøre at vi bruker pengene på den beste måten. Men jeg vil føye til at det er i og for seg ikke noe mål i seg selv å bruke minst mulig penger til kollektivtransport. Målet må være å få flest mulig til å reise kollektivt, og da på en bekvem, god og effektiv måte. Det må være hovedmålet, ikke nødvendigvis å bruke minst mulig penger.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Statistikken for 1. kvartal i år, som er den sist tilgjengelige, viser en liten økning i antall kjøretøy for dette ferjesambandet sammenliknet med samme periode i fjor. Rederiet har registrert at 0,7 pst. av kjøretøyene ikke kom med første avgang. I ferjesamband som dette er målet å avvikle trafikken med mindre enn 3 pst. gjenstående kjøretøy. For i år har rederiet og Statens vegvesen avtalt en mindre økning i rutetilbudet fredager–søndager fra 1. mai og resten av året. Verken denne eller andre anbudskontrakter Vegvesenet har med rederiene, hindrer tilpasninger i rutetilbudet når trafikken endres. Anbudskontrakter hindrer heller ikke skifte av ferje dersom endringer i trafikken gjør dette nødvendig.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
La meg først si at hva som skjedde den 25. april, har jeg forsøkt å bringe på det rene, men det er faktisk slik at fordi det var veldig mange som var opptatt nettopp med å åpne Trekantsambandet, har det rett og slett ikke vært tid til å få fram svarene på hva som skjedde den dagen. Jeg vil gjerne komme tilbake til det hvis det er noe spesielt. Så til representantens konkrete spørsmål. Ja, det er mulig både å rokere ferjer og endre rutetilbudet, men det må da selvfølgelig være ut fra en konkret vurdering av hvor mange som har stått igjen – som jeg sa i mitt hovedsvar, 1. kvartal 0,7 pst. Men det er åpenbart at vegkontoret både må og skal følge utviklingen fremover, og jeg forutsetter at vi også får fram den informasjonen jeg her gir, at det er mulig med den type fleksibilitet og rokeringer.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Etter at Stortinget fattet sitt vedtak 4. november 1996 om videre planlegging av Ringeriksbanen, har Jernbaneverket gjennomført en omfattende og grundig hovedplanutredning for to korridorer for Ringeriksbanen: over Kroksund og via Åsa. Jernbaneverket opplyser at planarbeidet har fulgt plan- og bygningsloven hva angår krav til åpenhet, informasjon, samarbeid, medvirkning og høringsprosesser. Når det gjelder kvalitetssikring, er dette gjennomført for trafikkprognosene, kostnadsoverslagene og de samfunnsøkonomiske analysene. På bakgrunn av kvalitetssikringen av kostnadsoverslagene og de samfunnsøkonomiske beregningene ble det høsten 2000 foretatt en revisjon av nytte-kostnadsberegningene. Ytterligere gjennomgang av materialet vil bli gjennomført før saken fremmes for Stortinget. Sett på bakgrunn av det omfattende utredningsarbeid som er gjennomført, inklusive Jernbaneverkets selvpålagte eksterne kvalitetssikring og at selve prosessen er gjennomført i henhold til plan- og bygningsloven, er Samferdselsdepartementet så langt av den oppfatning at saken er tilstrekkelig belyst til at det nå kan tas stilling til hvilken trasékorridor som skal legges til grunn for det videre arbeid med Ringeriksbanen.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Etter min oppfatning er det viktig å avklare korridor og trasé for Ringeriksbanen, nettopp fordi man her skal gi de omkringliggende kommuner grunnlag for en god arealplanlegging, og det er åpenbart at den båndleggingen av arealer som vi opplever så lenge det er uavklarte forhold rundt Ringeriksbanen, på ingen måte er av det gode for kommunene. Derfor er det viktig og riktig å avklare traseen. Så er det også riktig og viktig å legge denne jernbanestrekningen inn i prioritet i forhold til de øvrige utfordringene vi har. Og vi har da, som tidligere meddelt, kommet til at den skal legges inn i prioritet etter utbyggingen av dobbeltspor til Asker. Jeg vil også understreke at selv om det kan synes forholdsvis langt fram til disse er ferdige, om snaut ti år, tror jeg det er viktig å ha planleggingen i gang også på Ringeriksbanen.