trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-03-24:
Jeg synes det er ganske irrelevant å vise til at de fleste husholdninger har pc. Jeg kjenner elever som har pc som de bruker. Den tar de med seg fram og tilbake til skolen, og den har et innhold som absolutt ikke samsvarer med det man eventuelt har på en hjemme-pc. Så jeg synes det på en måte er bortsnakk. Man må forsikre seg om at de elevene som trenger tilgang til denne type hjelpemiddel, faktisk får det også i framtiden. Stortinget og Regjeringen har vært opptatt av at elevene skal slippe å betale egenandel f.eks. når de skal på leirskole. Det skal de overhodet ikke få lov til, mens man her altså legger opp til en pc-ordning der man slett ikke kan være sikker på at det ikke kommer en tilleggsregning i posten til foreldrene. Jeg lurer som sagt fortsatt på hvordan disse satsene er satt, om det bare er en saldering av den posten i budsjettet som tilfeldigvis gjør at satsene blir som de blir. Jeg setter store spørsmålstegn ved om det faktisk er mulig å skaffe seg en god elev-pc for de prisene som Rikstrygdeverket og Nav er villige til å refundere.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2010-03-24:
Etter opplæringslova § 2-15 og § 3-1 har elevar i høvesvis grunnskulen og vidaregåande opplæring rett til gratis offentleg opplæring. Dette inneber at det er kommunen og fylkeskommunen som skuleeigarar som skal bere utgiftene. Dette er viktig for at alle elevar skal få moglegheit til å få grunnopplæring, uavhengig av dei føresette sin økonomi. Opplæringa skal tilpassast evnene og føresetnadene til den enkelte eleven. Elevar som ikkje har, eller ikkje kan få, tilfredsstillande utbyte av det ordinære opplæringstilbodet, har rett til spesialundervisning. Spesialundervisninga skal ha eit slikt innhald at det samla opplæringstilbodet kan gi elevane eit forsvarleg utbyte av opplæringa. Skuleeigar har ansvar for å stille det utstyret til rådvelde som er naudsynt for at elevane skal få eit forsvarleg utbyte av opplæringa, uansett om det er tale om spesialundervisning eller ordinær opplæring. I høve til retten til gratis opplæring vert det skilt mellom pedagogiske hjelpemiddel, læremiddel og utstyr som skuleeigar har ansvar for å tilby gratis til elevane, og andre tekniske hjelpemiddel og utstyr som ikkje er spesifikt knytte til opplæringa, og som skuleeigar ikkje er ansvarleg for. Grenseoppgangen mellom det utstyret som ligg under skuleeigar sitt ansvarsområde, og tekniske hjelpemiddel som høvesvis Hjelpemiddelsentralen kan vere ansvarleg for, kan likevel ikkje vere til hinder for at borna får tilgang til det utstyret dei treng, utan omsyn til foreldra sine økonomiske føresetnader. I spørsmålet vert det vist til tilskotsordninga til ordinært datautstyr i folketrygda. Ordninga gjeld i all hovudsak tilskot til standard pc for elevar med lese- og skrivevanskar. Etter 1. august 2007 er fylkeskommunen pålagd å halde elevar under vidaregåande opplæring med nødvendige digitale læremiddel og digitalt utstyr. Tilskotsordninga gjennom folketrygda gjeld difor fortrinnsvis for skuleelevar før dei kjem til vidaregåande skule. Som oftast er det behov for forholdsvis enkelt IT-utstyr til tekstbehandling. Når det gjeld utstyr til multifunksjonshemma og synshemma elevar med behov for meir avansert og spesialtilpassa utstyr, vert utstyret føreslått lånt frå Hjelpemiddelsentralen. Tal frå SSB viser at pc-tettleiken i befolkninga generelt no nærmar seg 90 pst. I hushald med barn er han endå høgare. Som ei naturleg følgje av at standard pc i stor grad har vorte allemannseige, har tilskotet frå folketrygda gradvis vorte redusert. Beløpet er no på eit nivå som normalt ikkje dekkjer heile utgifta til innkjøp av pc. Eg vil understreke at opplæringslova er klar på at kommunar ikkje kan krevje at elevar eller foreldre dekkjer utgifter i samanheng med grunnskuleopplæringa. I eit tilfelle der innkjøp av pc er naudsynt som følgje av korleis grunnskuleopplæringa ved ein skule er lagd opp, kan ikkje utgifta til dette innkjøpet krevjast dekt av foreldra. Til slutt vil eg vise til at problemstillinga representanten tek opp, er eit av fleire spørsmål som Hjelpemiddelutvalet, som er nedsett av Regjeringa, har fått i oppgåve å sjå nærare på. Utvalet skal vere ferdig med sitt arbeid innan utgangen av april 2010.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2010-03-24:
Som eg gjorde greie for i hovudsvaret mitt, vil dei som har behov for slikt utstyr – då tenkjer eg på dei meir funksjonshemma og synshemma som har behov for meir avansert og spesialtilpassa utstyr – få låne utstyr frå Hjelpemiddelsentralen. Den gruppa representanten er oppteken av, er elevar med ulike former for lærevanskar som sjølvsagt òg har eit behov, men som ikkje har behov for så spesialtilpassa utstyr. Me må òg ta med i berekningane, som eg sa, at dei aller fleste familiar i dag har pc-utstyr i hushaldet. På det grunnlaget har tilskotet frå folketrygda vorte gradvis redusert. Det er noko som ikkje kan verke heilt urimeleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2010-03-24:
Det er jo òg eit uomtvisteleg faktum at prisane på teknologi og teknisk utstyr har gått mykje ned i den seinare tida, og at det slik sett er mogleg i dag å skaffe seg ein pc for eit helt anna og lågare beløp enn det ein kunne berre for få år tilbake. Eg kan ikkje gå i detalj på korleis beløpet er rekna ut, eg ber om forståing for det, i og med at eg ikkje er fagstatsråd og derfor ikkje har hatt moglegheit til å gå inn i dei utrekningane. Men berre ved å vere ein alminneleg observatør av dei tallause flygeblada som kjem kvar veke, ser ein jo at det å skaffe seg ein pc av det ein kan kalle normal standard, kan ein gjere for ein forholdsvis rimeleg penge. Eg vil igjen minne om at Hjelpemiddelutvalet, som er oppnemnt av Regjeringa, og skal leggje fram sitt arbeid no i vår, skal drøfte dette, og eg er heilt sikker på at dei òg vil sjå både på prisutrekninga og på behovet for eventuelt å styrkje denne posten ytterlegare.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2010-03-24:
Kommunesektoren si gjeld har auka dei siste åra. Høgare gjeld er likevel ikkje det same som dårlegare økonomi. Gjeldsauken speglar det høge investeringsnivået som kommunane og fylkeskommunane har hatt dei seinaste åra. Investeringane går til nye sjukeheimsplassar, fleire omsorgsbustader, nye skular og oppgradering av vegane, med andre ord ei ynskt satsing for å gi folk i hele landet eit betre velferdstilbod. Tal frå Statistisk sentralbyrå for innanlandsk bruttogjeld viser at kommunesektoren hadde ei samla gjeld på vel 260 milliardar kr ved utgangen av januar i år. Dette talet gir likevel ikkje utan vidare uttrykk for gjeldsbyrda til kommunesektoren på ein god måte. Mest halvparten av gjelda er knytt til høve som ikkje, eller berre delvis, belastar kommuneøkonomien. Staten dekkjer renteutgiftene på lån innan kompensasjonsordningane for skule og kyrkjebygg. Innan sjølvkostregulerte område som vatn, avløp og renovasjon vert renter og avdrag dekte av gebyr som innbyggjarane betalar. Nokre av låna til kommunesektoren vert formidla vidare til privatpersonar og selskap, og kommunesektoren har heile tida ein del av dei samla låneopptaka ståande ubrukte på eigne konti. I tillegg har kommunesektoren dei siste åra hatt ein sterk inntektsvekst, noko som gjer han betre i stand til å handtere ei høgare gjeld. Talet på kommunar og fylkeskommunar i økonomisk ubalanse ligg også på eit lågt nivå. Per mars 2010 er 51 kommunar oppførte i ROBEK. Tilsvarande tal ved utgangen av 2005 var 88 kommunar. Det er den einskilde kommunen og fylkeskommunen som ut frå sine økonomiske føresetnader sjølv må vurdere kor stor gjeldsauke ein kan handtere. Kommunane og fylkeskommunane må òg ta høgde for at rentenivået vil kunne stige framover. Kommunesektoren har fått ein monaleg inntektsvekst dei siste åra, noko som har gjort det mogleg med auka låneopptak. Trass i at det er naudsynt med ein noko strammare finanspolitikk framover, vil Regjeringa i tråd med Soria Moria-erklæringa i dei komande statsbudsjetta leggje opp til ytterlegare inntektsvekst for kommunesektoren.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2010-03-24:
Avviklinga av selskapsskatten vart gjort fordi ein ynskte ei jamnare fordeling av inntekter og ein mindre uføreseieleg inntektsinngang til kommunesektoren enn den selskapsskatten gav. Den var sjølvsagt sterkt avhengig av resultata i dei selskapa som ein hadde skatteinntekter frå, og som me ikkje minst har sett det siste året, kan dei inntektene variere betydeleg. Kommunesektoren, som skal finansiere dei viktigaste velferdsgoda me har i samfunnet vårt innanfor helse, eldreomsorg, barnehage og skular, må ha føreseielege inntekter, og det er viktig at ein ikkje får store variasjonar i desse inntektene frå eit år til eit anna. Om det vil verte aktuelt å vurdere selskapsskatten på nytt, får min kollega i Finansdepartementet svare på – det er ikkje mitt område. Men pr. i dag er det ikkje eit tema som er til diskusjon.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2010-03-24:
Kommunesektoren har etter at den raud-grøne regjeringa kom til makta, hatt ei heilt anna inntektsutvikling enn han hadde dei føregåande åra, då det knapt nok vart dekt opp for demografi. I fleire år vart det ikkje dekt opp for demografi, og ein var altså nøydd til å kutte i tenester rundt om i landet. Me har hatt ein annan situasjon, ein større inntektsvekst, og me har òg hatt reformer som kommunane har vore flinke til, og gjort ein god jobb for, å innføre, ikkje minst innanfor barnehagar. Det vil alltid vere ein diskusjon – eg trur eg nesten vil seie alltid, for det har vore slik med vekslande regjeringar bakover – om i kva grad dei ulike reformene er fullfinansierte eller ikkje. Eg har ei veldig klar målsetjing som kommunalminister om at kommunane skal ha føreseielege vilkår, og at dei oppgåvene dei får, skal fullfinansierast. Så den typen oversikt som representanten etterspør, finst ikkje, men det er heller ikkje slik at eg meiner at kommunesektoren er underfinansiert. Det har vore ein betydeleg vekst i frie midlar dei siste åra.
Abid Raja (Venstre), 2010-03-24:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til utenriksministeren: «Nylig møtte Tibets åndelige leder Dalai Lama den amerikanske presidenten Barack Obama i Washington, D.C. til sterke protester fra kinesiske myndigheter. På hvilken måte bidrar norske myndigheter til å skape en gjensidig akseptabel løsning på Tibet-spørsmålet både i og utenfor den norsk-kinesiske dialogen og sikre grunnleggende menneskerettigheter og reell autonomi for tibetanerne?»
Abid Raja (Venstre), 2010-03-24:
Jeg takker statsråden for et grundig og opplysende svar, og er glad for at utenriksministeren mener at Tibet-spørsmålet må løses. Kinesiske myndigheter hevder at menneskerettighetene for tibetanere i Tibet blir respektert til fulle, mens det fra tibetanernes side legges fram vitnesbyrd på at selv de mest grunnleggende menneskerettigheter, som ytringsfrihet, informasjonsfrihet, religionsfrihet og rettssikkerhet, på ingen måte blir respektert i Tibet. Slik situasjonen framstår nå, synes det avgjørende og maktpåliggende at situasjonen til tibetanerne i Tibet kan dokumenteres snarest mulig. Dette bør gjøres av én eller flere uavhengige tredjeparter. Spørsmålene mine er da: Vil statsråden ta initiativ til å få sendt uavhengige observatører til Tibet for å kartlegge den reelle situasjonen, eventuelt søke samarbeid om dette med andre lands myndigheter eller andre egnede institusjoner? Og hva konkret tenker statsråden eventuelt å gjøre?
Abid Raja (Venstre), 2010-03-24:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Jeg vet ikke om det er et parlamentarisk uttrykk, men jeg er glad for at heller ikke statsråden tar alt det Kina sier, for god fisk. I går nevnte utenriksministeren at enkelte bruker betegnelsen G2 om USA og Kina. I spørsmålet berører jeg det faktum at Kina protesterte sterkt da Barack Obama inviterte Dalai Lama til USA. Hensyntatt den økonomiske og militære stormakten Kina har blitt, vil jeg tillate meg et spørsmål til statsråden om i hvilket omfang og med hvilken styrke Norge engasjerer seg i brudd på menneskerettigheter i Kina, alt fra dødsstraffproblematikk, undertrykkelse av minoriteter, fravær av ytringsfrihet og manglende demokrati. Altså: Hvor langt kan Norge gå i å søke endringer på nevnte utfordringer før det skader Norges forhold til Kina? Og i forlengelsen av dette: Øver Norge i samtaler med USA det nødvendige presset slik at USA, i egen nasjons interesse, ikke unnlater å konfrontere, eller, slik det har vært uttrykt, unnlater å plage Kina hva gjelder menneskerettighetsspørsmål?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-03-24:
Jeg setter pris på at utenriksministeren går over til nye områder, og stiller følgende spørsmål, som egentlig var til miljø- og utviklingsministeren: «I månedsvis har forvaltningen drevet sitt spill. De klarte ikke å få tak i Galven-tispa, til tross for sporsnø og utstrakt bruk av alle tilgjengelige hjelpemidler, inklusive helikopter. Til slutt lovte statsråden at det ville bli åpnet for å skyte tispa om den ikke ble fanget innen den påfølgende helg. I løpet av noen få timer var tispa bedøvet og flyttet. Lokalt undres man på om det har vært reelle forsøk på å fange tispa tidligere eller om det har vært «spill for galleriet». Hvordan ser statsråden på dette?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-03-24:
Jeg takker for svaret. Det finnes veldig mange vikarierende motiver for og gode forklaringer på hvorfor man ikke får til det man ønsker. Det regner jeg med at utenriksministeren er kjent med fra sitt spesialområde også. Men det er ingen tvil om at man lokalt sitter igjen med et inntrykk av at her er det en miljøforvaltning som stort sett har lekt seg med alle de hjelpemidler som man nekter lokalbefolkningen i det hele tatt å være borti – helikopter, snøscooter og firehjulinger har altså vært brukt i utstrakt grad. Det er veldig uheldig. Man sitter igjen med et inntrykk av at det er en forvaltning uten styring – og en lokalbefolkning uten tillit og innvirkning på situasjonen. Det er i grunnen det jeg håper utenriksministeren kan ta med seg tilbake til sin kollega, at sånn kan vi ikke drive på hvis vi skal kunne få en troverdig forvaltning som også har tillit lokalt.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-03-24:
Jeg bestrider altså at man har gjort det man kunne få til, tidligere, og jeg vil sterkt understreke at det er en totalt manglende tillit mellom forvaltningen og lokalbefolkningen når det gjelder det som foregår. Det tror jeg er viktig for Regjeringen å ta med seg, fordi man på et sånt område er helt nødt til å finne politiske løsninger som gjør at man kan spille på lag med lokalbefolkningen. Det er uhyggelig mye igjen å gjøre på miljøsiden, og jeg vil henstille om at man går igjennom om forvaltningen faktisk følger opp Stortingets intensjoner og vedtak. Her trenger man en helt annen politisk styring av et område som er meget sensitivt der ute. Hvis utenriksministeren tar det med seg til sin kollega, så er jeg godt fornøyd.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
Forsvarets museer skal først og fremst ivareta den militære kulturarven samtidig som de skal styrke Forsvarets identitet og formidle Forsvarets funksjon og samfunnsmessige betydning. Forsvarets museer har en viktig rolle som kulturbærer, både innad i Forsvaret og overfor samfunnet for øvrig. I fjorårets stortingsmelding om kulturvirksomheten i Forsvaret framhevet også Regjeringen den store betydningen som våre sju forsvarsmuseer har. Politikken i denne gode og viktige meldingen ligger selvsagt fast. Jeg er opptatt av at vi forvalter fellesskapets midler på en god og forsvarlig måte, noe som også selvsagt må gjelde Forsvarets kulturvirksomhet. I fjor hadde budsjettkapitlet for Forsvarets kulturvirksomhet et betydelig merforbruk. Det er forsvarssjefens oppgave å håndtere slike utfordringer i tråd med gjeldende budsjettprosedyrer. I arbeidet med å få økonomien i balanse er det normal praksis at virksomhet som har overskredet bevilgningene, også må dekke inn overskridelsene. Dette innebærer at merforbruket må dekkes innenfor det samme budsjettkapitlet. Forsvarssjefen jobber med å finne de mest hensiktsmessige tiltakene. Tiltakene som omhandler Forsvarets museer, er rettet mot å skjerme den utadrettede publikumsvirksomheten i størst mulig grad. Forsvarssjefen opplyser at blant de tiltakene som han vurderer for å bringe balanse innenfor budsjettkapitlet for Forsvarets kulturvirksomhet, er å si opp leieavtalen for en hangar som i dag inneholder fem historiske fly. Dette er tiltak som er i tråd med de vedtatte målene i omstillingen av Forsvaret om å redusere omfanget av eiendom som koster mye, og som krever mye vedlikehold. Nettopp fordi jeg er opptatt av kulturen i Forsvaret, er jeg også opptatt av at vi styrer økonomien i Forsvaret på en god og forsvarlig måte som bærer på sikt. I dette viktige arbeidet har jeg full tillit til at forsvarssjefen finner fram til nødvendige tiltak for å bringe økonomien i balanse.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
Det er fristende å innlede med utenriksministerens ord til forrige spørrer om at alt henger sammen med alt, for her er det dessverre slik at det har funnet sted en overskridelse på budsjettkapitlet som er avsatt til kulturformål, og vi må finne en løsning som innebærer både at vi setter ambisjonen i forhold til ressursene som er tilgjengelige, og at vi finner tiltak som bringer oss tilbake til rammene budsjettet setter, raskest mulig. Det betyr at det også er på gang aktuelle tiltak med sikte på å løse den situasjonen som har oppstått innenfor våre museer, og som bl.a. også relaterer seg til tiltak knyttet til Bodø.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
Jeg kan forsikre at her er det ingen skjult agenda. Det er tvert imot et arbeid i gang med å identifisere tiltak for å bringe kapitlet for kulturformål i balanse raskest mulig. Jeg har derfor også gått gjennom forslaget fra spørreren nøye, og jeg vet jo også fra tidligere funksjon som justisminister at vi i denne situasjonen dessverre er nødt til å finne tiltakene selv innenfor egen budsjettramme. En slik løsning som er foreslått her med f.eks. mottak av innsamlede midler, er det ikke anledning til. At vi derfor jobber videre med å finne løsninger innenfor egen budsjettramme, er også noe jeg må bekrefte.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2010-03-24:
Spørsmålet er som følger: «Det er fremkommet opplysninger om at Eikåstunnelen på E39 forbi Vikaleitet i Åsane bydel i Bergen kan bli stoppet eller forsinket på grunn av EU-regler. Tunnelen på 600 meter skulle vært ferdig i løpet av 2011 og avlastet en svært trafikkfarlig veistrekning. Tunnelen skal vurderes opp mot EU-direktiv for sikkerhetsgodkjenning av tunneler. Det er trafikkmengden på rundt 18 000 i døgnet som gjør at EU-direktiv med grense på 12 000 slår inn. Dette kravet kom i 2006. Hvordan vil statsråden sikre at Eikåstunnelen blir bygget?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2010-03-24:
Takk for svaret. Det er bra at statsråden iallfall vil vurdere saken. Det er riktig, som statsråden sier, at Eikåstunnelen er viktig. Den har stått på kommunale, fylkeskommunale og for så vidt også på statlige prioriteringslister i snart 20 år. Jeg er kjent med at det nylig har kommet uttalelser fra fylkeskommunen om at Eikåstunnelen må realiseres nå. Det er også kjent gjennom dagens utgave av Bergens Tidende at byrådet i Bergen har sendt brev til statsråden og bedt om akkurat det samme. Jeg oppfatter av svaret at dette dels går på eget nasjonalt regelverk, men også på regelverket i EU. La meg da presisere: Tunnelen er 580 meter lang, altså 80 meter lengre enn det forskrifter og EU-regelverk omtaler. Er det slik at norske myndigheter ikke har handlingsrom innenfor rammen av 80 meter?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2010-03-24:
Jeg takker igjen for svaret, som jeg fortsatt oppfatter som positivt. Jeg ber statsråden om å ta med seg en enighet om at det er mange direktiv fra EU vi gjerne skulle ha vært foruten. Der er jeg hjertens enig med statsråden. Men jeg er også opptatt av at vi ikke praktiserer dem firkantet. Jeg er opptatt av at vi bruker det handlingsrommet som faktisk finnes, og jeg ber da statsråden om å legge vekt på de 80 meterne. Det må være mulig for nasjonal myndighet å ha handlingsrom innenfor rammen av 80 meter. Jeg ber også statsråden om å ta med seg at Statens vegvesen, slik jeg iallfall har fått opplyst, sammen med redningsetatene har gjort en risikovurdering av prosjektet slik det foreligger nå, og kommet til at sikkerheten er tilfredsstillende ivaretatt. I tillegg har vi flere eksisterende tunneler i Bergensområdet som har en årsdøgntrafikk på langt over 12 000, og de fungerer og brukes daglig. Det ville jo være paradoksalt om man skal stoppe nye tunneler når man tillater gamle.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-24:
Etter tunneltryggleiksforskrifta av 15. mai 2007 er det eit krav at tunnelar som i løpet av ein 15-årsperiode vil koma opp i ein årsdøgntrafikk på over 20 000 køyretøy, skal ha to løp med to køyrefelt i kvar retning. I dei norske vegnormalane er det stilt krav om bygging av to løp viss årsdøgntrafikken kjem opp i 12 000 køyretøy i løpet av ein 20-årsperiode. EU-direktivet gjeld for det transeuropeiske vegnettet som E39 er ein del av, medan tunneltryggleiksforskrifta gjeld for heile riksvegnettet. Reguleringsplanen for Eikåstunnelen oppfyller ikkje krava i dette regelverket. Statens vegvesen Region vest har søkt Vegdirektoratet om fråvik frå gjeldande krav for å byggja ein tunnel som har lågare standard enn krava i regelverket. Vegdirektoratet har nyleg avslått denne søknaden med grunnlag i gjeldande tryggleikskrav i direktivet og i at eit eventuelt fråvik ikkje kan gjerast utan godkjenning i ESA. Prosjektet E39 Vågsbotn–Hylkje er eit viktig trafikktryggleiksprosjekt. Det er eit prosjekt med ei lang historie. Eikåstunnelen er sterkt ynskt av både lokale og regionale styresmakter og ikkje minst etterlengta av innbyggjarar langs dagens veg. Eg vil vurdera alle sider ved denne saka, inklusiv forholdet til Nyborgtunnelen før endeleg avgjerd blir teken.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-24:
Eg er no i ein situasjon der eg står og forsvarer eit direktiv som vi svært gjerne skulle ha unngått, i lag med veldig mange andre direktiv. Når eg seier at eg vil sjå på alle sider av denne saka, inkluderer det òg Vegdirektoratet si vurdering og deira avslag, og også på kva grunnlag og ut frå kva erfaring dei har gitt dette avslaget, inklusiv at det her er snakk om ein 80 meter for lang tunnel. I tillegg inkluderer det at eg vil ha kontakt med både fylkeskommunale og lokale styresmakter i denne saka, og både drøfta to løp og sjå på samanhengen med Nyborgtunnelen.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-24:
Det er nok nettopp med bakgrunn i denne lokale vurderinga frå Statens vegvesen at ein har søkt dispensasjon. I forhold til andre tunnelar er det eit faktum at denne forskrifta frå 2007 her seier at det kan vera forskjell på eksisterande tunnelar og nye. Eg skal ta med meg Sortevik sitt råd om ikkje å praktisera forskrifter firkanta. Lat meg likevel streka under at det er nok krevjande for ein statsråd å overprøva Vegdirektoratet på tryggleik, men det er òg noko vi skal drøfta nærmare. Dette med tryggleik er jo spesielt aktuelt når det gjeld denne tunnelen, òg fordi det her er mykje farleg last frå Mongstad som passerer. Men vi tek altså ein ekstra runde for å sjekka ut alle sider ved denne saka.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-24:
Vegnettet i Noreg er slik at mange verksemder blir liggjande lite synlege frå hovudvegane, sjølv om avstanden til verksemda er kort. Riksveg 20 i Hedmark, som har fleire kryss og avkjørsler, som toplanskrysset på Braskereidfoss, er ei slik vegstrekning. Eg har fått opplyst frå Statens vegvesen at det ut frå trafikkgrunnlag og trafikktryggleik ikkje ligg føre planar om å byggja om dette krysset no. Serviceskilt og skilt med verksemdvisning har stor verdi for lokalt næringsliv og turisme. Kundar og besøkande skal òg kunna finna fram til bedrifter og verksemder som ikkje ligg like ved hovudvegnettet. Offentlege vegvisingsskilt har likevel ikkje som hovudformål å marknadsføra verksemder, men skal gjera det lettare å finna fram. Nokre verksemder er viktige for mange trafikantar, og vegstyresmaktene godkjenner og set opp mange skilt til bedrifter og verksemder kvart år. Dette gjeld bl.a. bensinstasjonar. Statens vegvesen har opplyst at dei berre kjenner den aktuelle saka med bensinstasjonen på Braskereid frå media. Eg har fått forsikringar om at den lokale fylkesavdelinga i Hedmark no vil ta kontakt med eigaren av bensinstasjonen med eit forslag til løysing når det gjeld skilting langs rv. 20 frå sør.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-24:
Svaret er ja. Det vil skje noko. Eg vil leggja til at Østlendingen si framstilling av denne saka er ei påminning om at det faktisk er viktig å visa romslegheit når det gjeld skiltforskrifter. Det er slik at Noreg er så mangfaldig. Nokre plassar ligg det éi verksemd i tilknyting til ein hovudveg, andre plassar kan det liggja fleire. Men her er det behov for, som eit ledd i dette med å finna fram, til tider å få opplysing nettopp om næringsverksemd. Så eg er fornøgd med dette. Eg synest òg Bredvold skal vera fornøgd med at her blir det ei løysing.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-24:
Lat meg innleiingsvis understreka at denne saka ikkje har vore til handsaming i EU-systemet, slik spørjaren gjev uttrykk for. Som eg har gjort greie for i mitt svar på spørsmål 5, frå representanten Arne Sortevik, har Vegdirektoratet nyleg avslått søknad om fråvik frå gjeldande krav for å byggja ein tunnel med lågare standard enn krava i regelverket. Dette har si årsak i krava i forskrift om minimum krav til tryggleik i visse vegtunnelar. Årsdøgntrafikk på strekninga er i dag om lag 18 000 køyretøy, og det er gjort utrekningar som viser at årsdøgntrafikk i Eikåstunnelen kan auka til om lag 22 000 køyretøy i perioden før opning av Nyborgtunnelen. I Nasjonal transportplan 2010–2019 er det vurdert som aktuelt å prioritera statlege midlar til prosjektet E39 Nyborg–Klauvaneset i siste seksårsperiode under føresetnad av at det blir tilslutning til eit opplegg for delvis bompengefinansiering av prosjektet. Dei endelege prioriteringane etter 2013 vil skje gjennom arbeidet med Nasjonal transportplan for perioden 2014–2023. Prosjektet inngår i den konseptvalutgreiinga som no er under utarbeiding for Bergensområdet. Prosjektet E39 Vågsbotn–Hylkje er, som eg òg sa i mitt svar til representanten Sortevik, eit viktig trafikktryggleiksprosjekt. Det er eit prosjekt med ei lang historie. Eikåstunnelen er sterkt ynskt av både lokale og regionale styresmakter, og ikkje minst etterlengta av innbyggjarane langs dagens veg. Eg vil vurdera alle sider ved denne saka, inklusiv forholdet til Nyborgtunnelen, før endeleg avgjerd blir teken.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-24:
Til dette med åtskilde køyrefelt: Det er vel her ei vurdering av korleis ein skal utforma dei i dette tilfellet og kva kostnader det vil medføra når det gjeld to løp. Men det er noko som eg vil ta med meg i det arbeidet som no skal gjerast. Så til Nordhordlandspakken. Eg har sjølv prøvd å finna ut – på kort tid – når han er ferdigbehandla lokalt. Så er det slik at eg må halda meg til prosjekt som i dag ligg inne i fyrste periode, og òg til prosjekt som er rekna inn etter revideringa av Nasjonal transportplan. Men det er noko som eg skal koma tilbake til. Vi skal sjå desse prosjekta i samanheng.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-03-24:
Det er ikkje minst historia til dette prosjektet som gjer at eg skal gå dei rundane som eg må for å sjå på kva for løysing vi kan finna fram til. Eg har høyrt at her er det ei historie tilbake til 1992. Det ligg altså ei oppstartsløyving inne på budsjettet frå 2009, men då med eit usikkert kostnadsoverslag på 200 mill. kr. Til trafikkprognosane: Det kan nok her vera litt forskjellige utrekningar. Her er det snakk om utvikling av området nord for Eikåstunnelen, med berekningar som kan innebere at det òg er stor trafikk etter opninga av Nyborgtunnelen. Men omsynet til lokalbefolkninga – og ikkje minst omsynet til mjuke trafikantar – tilseier at vi skal vurdera alle sider i denne saka.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2010-03-24:
Jeg har et spørsmål til samferdselsministeren om et tema det har vært snakk om tidligere i dag: «Utbyggingen av Eikåstunnelen drar nå ut i tid fordi Samferdselsdepartementet igjen skal gå gjennom planene, etter avslag i EU. Som kjent er Eikåstunnelen et meget viktig vegprosjekt for Bergen. Nyborgtunnelen, som er en del av Nordhordlandspakken, er planlagt i samme område, noe som vil ha følger for trafikkmengdene gjennom Eikåstunnelen når denne realiseres. Vil statsråden ta initiativ til at disse prosjektene blir sett i sammenheng, slik at man får realisert Eikåstunnelen snarest, uten fordyrende nye krav?»
Øyvind Halleraker (Høyre), 2010-03-24:
Jeg takker for svaret. Jeg skal forsøke å holde meg til temaer som statsråden og tidligere spørrer ikke var inne på, men som er viktige. Det gjelder forutsetningene for et slikt EU-direktiv, og det som går på adskilte kjørefelt, som det heter. Det er nemlig ikke krav om to løp og dermed fire kjørefelt. Dette er en viktig presisering, som jeg tror statsråden bør benytte seg av i sitt arbeid med å få gjennomslag for å utøve et fornuftig skjønn. Det er også slik at når det gjelder Nordhordlandspakken, regner man med godkjente reguleringsplaner i 2011 og mulig byggestart i 2012 og 2013, og kanskje ferdigstillelse i 2016. Vi snakker egentlig bare om et tidsvindu på fire år, som man bør ha mulighet til å dispensere fra. Vil statsråden se nærmere på dette?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2010-03-24:
Takk for svaret. Jeg vil også benytte anledningen til å takke for statsrådens vilje til å forsøke å finne en løsning. Her har hun i alle fall full støtte fra Høyre. Trafikkforholdene for myke trafikanter er i dag ikke uproblematiske, og det vil heller ikke bli så mye enklere hvis man skal gå fra fire til to felt på begge sider av tunnelen. I tillegg er det slik at i dag har vi en trafikk over Nordhordlandsbroen på 15 000 kjøretøyer i døgnet, av en totaltrafikk på den aktuelle parsellen på 18 000. Det betyr at det blir et bortfall av trafikk på nesten tre fjerdedeler om fire år. Så istedenfor å fokusere på at man skal forholde seg til et trafikktall i et 20-årsperspektiv, bør man kanskje her prosedere på at man faktisk får et betydelig bortfall av trafikk i et 20-årsperspektiv – og vi får en sikrere veg.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
Regjeringen har som mål å redusere sosiale helseforskjeller. Alle skal ha et likeverdig tilbud av helsetjenester. Ventetidene for rekonstruksjon etter brystkreftoperasjoner varierer. I en tilbakemelding jeg har fått fra de regionale helseforetakene nylig, meldes det om ett års ventetid i Helse Nord og i Helse Midt-Norge, 6–15 måneder i Helse Vest og i overkant av tre år i Helse Sør-Øst. De regionale helseforetakene gjør i sin tilbakemelding oppmerksom på at pasienter som har gjennomgått strålebehandling, bør vente ett år før kirurgi kan gjøres, fordi huden må gis tid til å normalisere seg etter strålebehandlingen. Lov om pasientrettigheter og forskrift om prioritering av helsetjenester skal bidra til at de pasientene som trenger det mest, skal komme raskest til den riktige helsehjelpen. Helsedirektoratet er i ferd med å utvikle veiledere for rettighetstildeling og fristfastsettelse innenfor 30 fagområder i spesialisthelsetjenesten. I 2009 ble det utarbeidet en prioriteringsveileder for plastikkirurgi. I henhold til denne veilederen har brystkreftopererte kvinner som ønsker rekonstruksjon av bryst i dag, som hovedregel ikke rett til nødvendig helsehjelp. Det presiseres imidlertid i veilederen at det innenfor enkelte av tilstandene kan være individuelle forhold ved enkeltpasienter som kan tilsi at hovedvilkårene i prioriteringsforskriften likevel er innfridd. Som eksempel er nevnt kvinner som har fjernet brystet på grunn av kreft, og som har betydelig redusert livskvalitet som følge av det. Disse prioriteringsveilederne vil bli revidert på grunnlag av de erfaringene som gjøres, og i tråd med utviklingen på fagområdene. Generelt vil jeg si at det er viktig at pasientene får god informasjon om både grunnsykdom og de forhold av individuell karakter som det må tas hensyn til når gjenoppbygging av et bryst som er fjernet på grunn av kreft, skal vurderes. Dette kan bety at det ut fra en faglig vurdering ikke kan lages et felles regime for når det er naturlig å gjennomføre et slikt inngrep. Helse Sør-Øst RHF, som har den lengste ventetiden for denne typen operasjoner, opplyser at det skal opprettes et eget fagråd for kreft som skal komme med en samlet vurdering av funksjons- og oppgavefordelingen innenfor kreftområdet før sommeren. Helse Sør-Øst opplyser videre at fagrådets forslag til funksjonsfordeling vil bli lagt til grunn for det videre arbeidet i regionen med å bedre kapasiteten for rekonstruksjon etter brystkreft. Departementet har tatt opp med Helsedirektoratet at rekonstruksjon etter brystkreftoperasjon vurderes i Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsetjenesten. Jeg har fått bekreftet at dette temaet i løpet av året vil bli fremmet for Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsetjenesten for nærmere råd om prioritering.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
Jeg tror jeg skal begrense svaret til å si at jeg tar med meg denne henstillingen. Så ligger det da som et svar som helseministeren forholder seg til, den anbefalingen som kommer.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
Jeg vil bare avslutte med å si at det er vi enige om, dette må være en forferdelig situasjon å være i. Jeg skal sørge for at statsråden får et referat fra dette, og hun vil da ta med seg det som nå blir sagt. Så er det opp til henne å vurdere det nærmere.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
Barn som søker asyl, er en særlig sårbar gruppe. Regjeringen er opptatt av at deres behov skal ivaretas på en god og forsvarlig måte, enten de kommer sammen med foreldre eller alene. Både asylmottakene og omsorgssentrene for enslige mindreårige under 15 år er frivillige tilbud. Dersom noen ønsker å forlate mottakene, kan de i utgangspunktet ikke holdes tilbake med tvang. Stortinget sluttet seg til dette prinsippet ved behandlingen av Ot.prop. nr. 28 for 2007–2008. I juli 2009 sendte Regjeringen på høring forslag om en ny bestemmelse i barnevernsloven som åpner for midlertidig plassering av barn uten samtykke på institusjon i tilfeller der det er fare for at barnet utnyttes til menneskehandel. Det arbeides nå med å utarbeide en lovproposisjon. De fleste enslige mindreårige som forsvinner fra mottak, gjør det i den innledende fasen av asylprosessen. Hvor mange av dem som reelt er mindreårige, er uklart. Erfaring tilsier at en god del av dem som oppgir å være enslige mindreårige, ikke vurderes å være det etter gjennomført aldersundersøkelse. At enslige mindreårige forsvinner fra mottak, betyr ikke nødvendigvis at det ligger noe kriminelt bak. Frykten for at enslige mindreårige som forsvinner, kan være ofre for menneskehandel, har imidlertid ført til et økt fokus på slike forsvinninger. Ved ankomst til mottak for enslige mindreårige gjennomføres en kartlegging av barnas bakgrunn, og de følges tett opp av ansatte. Bemanningen ved mottak for enslige mindreårige asylsøkere mellom 15 og 18 år er økt de siste årene. UDI og mottakene har rutiner for identifisering, varsling og oppfølging dersom det er grunn til å tro at ungdommene er eller kan bli utsatt for menneskehandel. Politi og barnevern skal varsles, og barnevernet skal vurdere om det er aktuelt med en omsorgsovertakelse. Mottakene har også tydelige retningslinjer for varsling og etterlysning dersom et barn ikke kommer tilbake til mottaket til avtalt tid. Beskyttelse av ofre for menneskehandel er ivaretatt i straffeloven og den nye utlendingsloven og i forskriften som trådte i kraft 1. januar i år. Utlendings-, politi- og barnevernsmyndighetene arbeider alle systematisk for å forebygge og avdekke menneskehandel blant enslige mindreårige asylsøkere.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
I hovedsak viser jeg til det svaret jeg har gitt, som innbefatter bl.a. det økte antallet ansatte på disse asylmottakene for mindreårige, den tette oppfølgingen man har med politiet, utlendingsmyndighetene og barnevernet for å følge opp dette, samt den lovproposisjonen man arbeider med for å kunne ta et tvungent grep for å omplassere barn og ungdom, slik at man har et redskap om de ikke ønsker å være på mottaket.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
Vi kan være helt enige om at det ikke er greit. Det tror jeg også jeg kan svare på vegne av justisministeren – med bred penn. Når det gjelder det konkrete spørsmålet, om jeg her vil følge anbefalingen, så vidt jeg forsto, fra barnevernet: Det kan jeg ikke svare på på vegne av justisministeren, men jeg skal sørge for at justisministeren besvarer det skriftlig i etterkant til representanten.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
Alle som hadde vedtak om rehabiliteringspenger, attføringspenger eller tidsbegrenset uførestønad som gikk utover 1. mars 2010, ble fra dette tidspunktet overført til arbeidsavklaringspenger. Mottakere av arbeidsavklaringspenger får ikke rett til skattemessige særfradrag på grunn av alder og uførhet, og barnetillegg gis etter fast sats. Departementet har derfor, som varslet i Ot.prp. nr. 4 for 2008–2009, Om endringer i folketrygdloven og i enkelte andre lover(arbeidsavklaringspenger, arbeidsevnevurderinger og aktivitetsplaner) (arbeidsavklaringspenger, arbeidsevnevurderinger og aktivitetsplaner) Kompensasjonen for bortfallet av det behovsprøvde barnetillegget fastsettes ved at det barnetillegget som en ville hatt krav på dagen før den nye ytelsen trer i kraft, fryses. Det medfører at kompensasjonen ikke justeres opp eller ned hver gang det skjer endringer i mottakerens økonomi. Bortfallet av det halve særfradraget blir etter overgangsreglene kompensert fullt ut.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
Jeg kan ikke være sikker på om de henvendelsene du har fått, er feil eller ikke, for jeg har jo ikke sett de henvendelsene. Jeg må ta det forbeholdet. Det jeg er gjort oppmerksom på og har kjennskap til, er at det, i tråd med det som er varslet til Stortinget, er laget overgangsordninger som skal kompensere for det, slik at det ikke skal bli noen nevneverdige forskjeller fram til 2012. Hvis representanten har konkrete tilfeller hvor det faktisk ikke gjennomføres slik, må jeg be om å få komme tilbake til representanten når jeg – på en eller annen måte – får den informasjonen, og så skal jeg selvfølgelig gjøre de undersøkelser som er nødvendig for å se om det er en eller annen feil i systemet.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-24:
Jeg vil ikke nå si noe om hva jeg vil mene før jeg har sett hva som eventuelt er den praktiske følgen av det som påpekes av representanten. Etter regelverkene skal det kompenseres for disse tapene i en periode, og det forholder jeg meg til nå. Så får vi undersøke de konsekvensene, som jeg forhåpentligvis får på en eller annen måte fra representanten, og så får vi snakke om det når jeg har fått det på bordet. Jeg gir altså ingen løfter om å endre på ting som jeg i utgangspunktet tror fungerer som det skal, men jeg er åpen for å se på det.
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2010-03-24:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justisministeren, som her blir besvart av arbeidsministeren: «I Asker og Bærum Budstikke den 26. og 27. februar 2010 kunne en lese at 21 mindreårige asylsøkere forsvant sporløst fra transittmottaket på Hvalstad i 2009. Naboer og mottaksleder er bekymret for at disse barna kan være ofre for menneskehandel. Hva vil statsråden og UDI gjøre for å sikre at barn som kommer til Norge som asylsøkere, ikke lider overlast?»
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2010-03-24:
Jeg takker statsråden for svaret, men jeg ønsker jo å formidle at folk i området rundt mottaket i Asker er bekymret. Noen frykter at det foregår en form for lyssky virksomhet. Flere har registrert at unge asyljenter plukkes opp av menn i blankpolerte, dyre biler, og noen timer senere er jentene tilbake og forlater bilene. Dette er rapportert både til mottaket og til politiet. Mottaket selv gjør mye. De tar dette på alvor, og det ble etablert et menneskehandelsteam der i 2008, som prøver å identifisere mulige risikobarn i forhold til menneskehandel. Likevel forsvant 21 mindreårige sporløst fra mottaket i fjor. Så jeg lurer på: Hvilke ytterlige sikkerhetstiltak vil man sette i gang, i samarbeid med UDI?
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2010-03-24:
Barnevernet i Asker er inne i bildet her, og de undersøkte alle bekymringsmeldingene som kom inn med hensyn til mulige ofre for menneskehandel i 2008 og 2009. De konkluderte bl.a. med at hvis transittmottaket på Hvalstad hadde ligget i et mindre sentralt område og ikke hadde hatt så mange plasser – de har lov til å ha 140, i et tettbebygd område – så hadde barnevernet hatt færre plasseringer i barnevernstiltak av frykt for at barn skal bli hentet av bakmenn. Mitt spørsmål er derfor: Vil statsråden ta anbefalingen fra barnevernet på alvor og gjøre noe med størrelsen på mottaket, eventuelt flytte det til et mindre sentralt sted? For det er vel ikke greit at barn bare forsvinner sporløst, og at man ikke helt vet hva som skjer med dem?
Siri A. Meling (Høyre), 2010-03-24:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «NVE har til behandling 6 konsesjonssøknader for mikro-, mini- og småkraftverk i Bjerkreimsvassdraget. Disse søknadene har vært til behandling i alle relevante instanser, og det ble gjennomført befaringer sommeren 2009. Alt skulle således ligge til rette for en effektiv behandling i NVE. På grunn av interne omprioriteringer i NVE er disse søknadene nå lagt på vent til september 2010. Vil statsråden ta grep som sikrer en bedre fremdrift i saksbehandlingen av disse seks søknadene samt tilsvarende saker?»
Siri A. Meling (Høyre), 2010-03-24:
Jeg vil takke for svaret. Jeg registrerer at statsråden henviser til den økte saksbehandlingskapasiteten i NVE. Det er bra, men spørsmålet er om det er nok. Småkraftforeningen hadde sitt årsmøte i Haugesund sist uke. De kunne fortelle at 550 kraftverk står i kø hos NVE i dag, og at det behandles ca. 100 søknader i året – altså en saksbehandlingstid på over fem år. Spørsmålet er om dette er godt nok. Jeg registrerer at også NVE sier at Ørsdalen kraftverk skal få komme tidligere enn de andre. Spørsmålet er om statsråden kan si noe mer nøyaktig om når det skal komme. Ørsdalen er i den situasjonen at de er sårbare når det gjelder forsyningssikkerhet – i vinter har de til dels vært avsperret på grunn av rasfarlige veier osv. Så det å få en tillatelse til konsesjon for Ørsdalen småkraftverk er selvfølgelig mest viktig – men de andre er òg viktige. Grunneierne er skuffet over at NVE ikke klarer å ta unna disse sakene fortere.
Siri A. Meling (Høyre), 2010-03-24:
Det er riktig at det å øke bevilgningen ikke alltid nytter, derfor har Høyre foreslått at en overfører saksbehandling for minikraftverk til kommunene. Regjeringen og statsråden selv har vært ute og foreslått at minikraftverk skal kunne overføres til fylkeskommunal behandling. Det betyr jo at en vil avlaste NVE i saksbehandlingen, og det vil kanskje være en bedre fordeling av saksansvar og prosesser, som vil gjøre at grunneierne som står bak disse og andre småkraftverk, får svar – og behandling – raskt. Kan statsråden si noe om hvordan situasjonen er i forhold til overføring til fylkeskommunen? Og, igjen vil jeg spørre om statsråden kan si noe mer når det gjelder Ørsdalen kraftverk, og når de kan forvente et svar på konsesjonssøknaden.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-03-24:
Departementet gir overordnede føringer for hvilke saker NVE skal prioritere i sin konsesjonsbehandling. I tildelingsbrevet for 2009 ble det forutsatt at NVE skulle «prioritere behandlingen av prosjekter som raskt kan bidra til å styrke forsyningssikkerheten, særlig i utsatte regioner». Hvordan NVE prioriterer mellom enkeltsaker, er derimot ikke noe departementet skal ha noe med, eller har noe med. Som representanten Meling påpeker, ligger det for tida seks konsesjonssøknader for Bjerkreimsvassdraget til behandling hos NVE. Jeg har blitt informert om at behandlinga av en av søknadene, som gjelder Ørsdalen kraftverk og som er en opprustning av et eksisterende kraftverk, så raskt som mulig skal sluttbehandles. De øvrige fem sakene ønsker NVE å behandle samlet for å kunne foreta en mest mulig helhetlig vurdering av virkningene når endelig vedtak skal fattes. Bjerkreimsvassdraget er, som kjent, vernet. Selv om det er fastsatt en egen grense for småkraftutbygginger i dette vassdraget, vil det være nødvendig å ivareta hensynet til viktige verneverdier også i Bjerkreim, når NVE foretar en endelig vurdering i disse sakene. Generelt vil jeg si at Regjeringa har styrket og effektivisert NVEs konsesjonsbehandling. Denne satsinga har ført til at behandlingstida pr. sak er redusert, og konsesjonsbehandlingskapasiteten totalt er doblet siden 2005. Det gir resultater. Det har bl.a. ført til at det har vært en økning innen gitte tillatelser til vannkraftutbygging, og at det i perioden 2006–2009 ble gitt tillatelse til utbygging av om lag 3 400 GWh, mens tilsvarende tall for perioden før var 2 650 GWh.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-03-24:
Det er to elementer i forhold til saksbehandling. Det ene er det med kø. Der er jeg helt enig med representanten Meling, kø er dumt, køen bør være så liten som mulig. Derfor har vi nå puttet inn så mye mer penger i NVE-systemet for å få raskere behandling. Som jeg sa i mitt første svar, ser vi at saksbehandlingstida nå har gått ned, og at vi får unna flere saker enn tidligere. Samtidig er det sånn at det er ikke bare å bruke mer penger og ansette nye folk. Folk skal læres opp, ting tar tid. Jeg tror vi skal ha en fase nå hvor vi ser at de menneskene som har kommet inn i NVE-systemet, faktisk produserer, slik at vi ikke uten videre øker volumet på antall mennesker umiddelbart. Når det gjelder det å bruke tid på sakene som sådanne, er det tosidig. De som er aktører i en sak, har krav på en seriøs og skikkelig saksbehandling.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-03-24:
Til det siste har jeg ikke noe mer å legge til. Når det gjelder det første, er situasjonen den at mens Høyre satt i regjering, gjorde ikke partiet noe for å overføre myndighet til lokale myndigheter når det gjaldt konsesjonsbehandling for de minste kraftverkene. Jeg har konkret lagt fram, og Stortinget har sluttet seg til, en endring som gjør at de minste kraftverkene får en saksbehandling i fylkeskommunen. Det er en strukturell endring. Jeg hører at representanten Meling og Høyre støtter det. Det er bra. Men jeg synes vi skal være såpass ærlige og edruelige i denne debatten at vi også er enige om hva som ikke ble gjort tidligere – for dette er en endring som jeg har kommet med, som er ny nå, og som jeg har store forhåpninger til. Den kunne ha vært foreslått tidligere, men det ble ikke gjort.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-06-16:
På vegne av representanten Borghild Tenden og meg sjøl vil jeg fremme et forslag om å innføre en gaveforsterkningsordning for norske museer.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-06-16:
Jeg tror, sånn rent historisk, at Venstre har ord på seg for ikke alltid å velge det som er lurt, men det som er rett. Jeg tror at veldig mange av de reformene som vi fronter – og som vi kan få «en trøkk i trynet» for at vi gjør – faktisk viser seg å bli rett over tid. Det tror jeg du kan gå i historiebøkene og se. Så også her. For det er ikke en avsporing av debatten at man faktisk diskuterer hvilke strukturer som skal til. Skal man ha god ledelse innenfor helse- og omsorgssektoren, må man ha enheter som har råd til å ha de lederne de trenger. Man må ha noen som finner fram de smarte løsningene lokalt. Man lager her en samhandlingsreform med en bestillingsfunksjon som man ikke har kompetanse til å utføre i kommunene, man må lage noen mellomledd. Og det er det jeg ikke skjønner, for jeg mener at Senterpartiet og Venstre har hatt en lik drivkraft med hensyn til lokaldemokrati i veldig mange år, men denne troen på at lukkede ordførerklubber skal overta for lokaldemokratiet med all mulig samordning – det skjønner jeg ikke at Senterpartiet kan være så for.