Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-14:
Med denne innstillingen følger vi opp ett av de vedtakene vi gjorde i forbindelse med Innst. S. nr. 214 for 1998-1999 – et nasjonalt vurderingssystem. Jeg kan ikke dy meg, men må vise til Innst. S. nr. 186 for 1990-91, der SV foreslo et tilsvarende senter som det vi nå oppretter. Den gangen fikk dette bare SVs stemmer, men vi er jo vant med at det tar ti år fra vi foreslår et godt tiltak til vi får flertall for det i Stortinget. Så vi er veldig glad for at vi får det i dag, dvs. vi fikk jo egentlig flertall for det i forbindelse med behandlingen av Innst. S. nr. 214. Dette er en viktig sak, fordi vi med dette retter blikket bort fra de strukturelle forholdene og over til innholdet i skolen, både i grunnskolen og i videregående skole. Av erfaring vet vi at det er lettere å få gjennomført strukturelle endringer enn å få til innholdsendringer. Det er ikke nok å vedta nye læreplaner og så regne med at resten går av seg selv. Dette vet vi en god del om først og fremst på bakgrunn av den følgeforskning som ble gjort i forbindelse med Reform 94. Vi vet at det i videregående skole går sent med å få til en demokratisering av arbeidet i klasserommet og i verkstedet. Elevene deltar lite når det gjelder planlegging, gjennomføring og vurdering av undervisningsarbeidet. Fortsatt er læringsarbeidet altfor lærersentrert. Det går sent med å få inn nye arbeidsformer, som tverrfaglige prosjektarbeid. Skolen praktiserer i for stor grad arbeidsformer som arbeidslivet har forlatt. Nye arbeidsformer som skal stimulere til kreativitet og nysgjerrighet, blir for lite tatt i bruk. Organiseringen av skoledagen og skoleåret følger gamle mønstre både når det gjelder inndeling i fag og i timer. Dette vet vi mye om i videregående skole, og det er grunn til å tro at situasjonen i grunnskolen, i hvert fall for ungdomstrinnet, er den samme. Det er disse tingene dette nye læringssenteret, og de som er ansatt der, skal ta fatt i og være med på å utvikle. Endringene må komme nedenfra dersom de skal slå rot og lærerene skal få et eiendomsforhold til det nye. Det er den enkelte skole som gjennom prøving og feiling skal utvikle nye arbeids- og organisasjonsformer. Det nye senteret skal stimulere og hjelpe fram nye ideer. Det skal være et bindeledd mellom gode utviklingsprosjekter og skoler som trenger inspirasjon til å prøve ut nye læringsmodeller. Etableringen er også med på å trekke ut deler at departementets arbeid, og vi vil på denne måten få satt utviklingsarbeidet i fokus. En kan ikke lenger dekke seg bak tunge forvaltningsoppgaver og la utviklingsoppgavene bli liggende. Det er derfor spesielt viktig igjen å understreke det komiteen sa i Innst. S. nr. 214 for 1998-99, at Læringssenteret skal rendyrke utviklingsoppgavene, og at forvaltningsoppgavene skal reduseres til et minimum. Vi vet av erfaring at organer som får utviklingsoppgaver og forvaltningsoppgaver, lett utvikler seg til å bli rene forvaltningsorganer. Det er lettere å forholde seg til og gripe fatt i det enn i de mindre konkrete utviklingsprosjektene. Men her etablerer vi et senter der vi har understreket at det er utviklingsoppgavene som det skal tas fatt i, her skal en ikke sitte med forvaltningsoppgaver – de skal i hvert fall gjøres til et minimum. I tiltredelseserklæringen gjorde statsministeren dette med en enklere og mer effektiv offentlig sektor til et hovedpoeng, og gjorde det klart at det er en viktig sak for den nye regjeringen. Vi i SV er enig i dette, og vi er villig til å se på offentlig sektor med sikte på forenkling og fornying. Det vi nå gjør, er å opprette et nytt organ. La meg likevel presisere, for ikke å bli misforstått, at det ikke er snakk om nye stillinger. Det er en samordning av to statlige kontorer, Eksamenssekretariatet og Nasjonalt læremiddelsenter samt deler av departementet. Denne omorganiseringen bør vi likevel benytte for å se om ting kan gjøres annerledes i den samlede offentlige forvaltning som har ansvaret på ulike nivåer for skoleutvikling. Det er etter min oppfatning mange grunner til å vurdere rollen til de statlige utdanningsdirektørene og deres ansvar i forhold til skoleutvikling. Det er grunn til å diskutere hvilke oppgaver de skal ha, hvilket ansvar de skal ha, og hvorledes de skal forholde seg til dette nye senteret som vi nå etablerer – hvem som skal ha ansvaret direkte i forhold til kommunene og fylkeskommunene. Jeg håper statsråden går inn og ser litt på dette forholdet, ser på de ulike nivåene og hvem som skal gjøre hva, og ser på om vi kan effektivisere og rasjonalisere en del av dette. Jeg tror det der ligger et potensial både for å få til en mer effektiv virksomhet, og også for å styrke selve utviklingsbiten i skolen. Utdanningsdirektørene har både tilsynsoppgaver og utviklingsansvar overfor kommunene. Uten å gi de endelige svarene i dag er det mange grunner til å vurdere hvilke posisjoner og oppgaver dette leddet skal ha når det gjelder fremtidig utviklingsarbeid i skolen. Det er viktig at vi får senteret på plass, og alt tyder på at vi får dette på plass nå til høsten, slik at det da kan være oppegående. Jeg tror, jeg er helt sikker på, at det har viktige og spennende oppgaver foran seg.