Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-04-24:
Alle har vært veldig flinke og takket utenriksministeren for en utmerket redegjørelse, og det skal jeg også gjøre for egen del. Det er rett som det er sagt i debatten, at ingen behøver å være i tvil om hva som er Høyres mål. Det har representanten Vallersnes ganske tydelig understreket overfor forsamlingen. På den annen side synes jeg at Stortinget i dag ikke har benyttet seg av den utfordringen som utenriksministeren serverte Stortinget i sin EØS-redegjørelse. Når utenriksministeren frykter mindre gjennomslag i EU for norsk EU-politikk og norsk EØS-deltakelse, burde vi ha tatt den utfordringen litt mer inn over oss enn det denne debatten i dag tyder på. Jeg synes hver især benyttet denne anledningen til å snakke om «what’s in it for me», altså fordelene for de forskjellige partiene vi representerer, sett fra vårt eget ståsted, og man benyttet også anledningen til å se litt bort fra at Europa er i kraftig bevegelse. Tallet 28, som utenriksministeren pekte på i sin redegjørelse, er ganske interessant. Spørsmålet i dag, når EU-parlamentet nå får større politisk innflytelse, er hvordan vi fra norsk side skal være i stand til å beholde den innflytelsen vi allerede har i dag, hvor parlamentet blir politisk mer eller mindre likestilt med Ministerrådet. Det er vår store utfordring i en tid hvor de store spørsmålene tilsier at vi blir mer og mer avhengig av Europas forståelse, av Europas politiske deltakelse, og ikke minst av Europas politiske støtte. Som forrige taler, Nordtun, var inne på, gjelder de store utfordringene - i hvert fall i vår tid - miljø, energi, klima og ressurs. Vi har sett og vet at vår del av Europa kommer til å bli en av verdens største energiprovinser. Vi ser at vi kanskje kommer til å bli utfordret på dette området fremover. Vi har ingen uavklarte konflikter i vårt nærområde - ikke i norsk økonomisk sone. Vi har ikke engang en norsk økonomisk sone rundt Svalbard. Vi har en fiskevernsone på 200 mil. Da man forsiktig gjorde et forsøk på å etablere en økonomisk sone rundt Svalbard, fortjenstfullt gjort av daværende statssekretær Kjetil Skogrand, så vi at traktatpartnerne våknet opp og gjennomførte et møte uten norsk deltakelse. Derfor er det viktig at vi er oppmerksom på at med den situasjonen vi har rundt klima- og energiutfordringene, i spenningsfeltet mellom Europas deltakelse og Russland, må vi ha større forståelse og deltakelse fra Europa i disse spørsmålene. Disse utfordringene vil komme på løpende bånd fremover når det gjelder energietterspørselen. Vi kjenner tallene for hvordan denne etterspørselen vil øke. Europas og resten av verdens avhengighet i tråd med økt energietterspørsel kommer til å sette vårt område mer og mer i fokus. Da trenger vi en større debatt om hvordan vi skal beholde den politiske innflytelsen på dagens nivå. Ellers er alternativet, slik det kan se ut til, at den kommer til å bli enda mindre. Man kan gjerne snakke om deltakelse i Nordisk Råd og mene at det er viktig. Jeg synes også at vi skal slå ring om vår deltakelse i Nordisk Råd, og vi skal i vår nærområdedebatt også slå ring om deltakelse og samarbeid med Russland. Men jeg har en krypende fornemmelse av at våre naboland, Finland, Sverige og Danmark, mer og mer ser på deltakelsen i Nordisk Råd ikke som ikke nødvendig nok, men at det på mange måter blir et venstrehåndsarbeid, der de bruker sin politiske innflytelse og sine ressurser mer og mer i tråd med deltakelsen i den parlamentariske europeiske virksomhet. Europa skal de neste elleve-tolv årene investere 3 000-4 000, kanskje 5 000, milliarder kr i ny fornybar energi. Denne debatten, denne deltakelsen, må Norge være med på. Vi vet at vår politiske månelanding i energi-, klima- og miljødebatten - Kårstø, Mongstad, CO2-fangst og -lagring - er vi også avhengige av å få aksept, politisk forståelse og støtte for i Europa. På alle områder fremover må vi være villig til å ta inn over oss at Europa endrer seg, og takk og pris for det, men det må ikke endre seg så raskt at vi ikke klarer å annamme hva som er i ferd med å skje - jf. den debatten som er på Island i dag - og blir hektet av hele debatten. Jeg håper ikke det.