Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Saken interpellasjonen berører, er viktig, for vi skal finne gode løsninger på de utfordringene disse familiene har. Kaasa-utvalgets innstilling, som nå er på høring, peker på noen løsninger, og i høringene kan en kanskje komme på flere. Graham var inne på momenter som hun mente kunne hindre god og kjærlig foreldreomsorg for barna, og pekte på likestilling og arbeidsdeltakelse som motsetninger til dette. Etter mitt syn er det tvert imot. Omsorgsgoder og -byrder skal fordeles på en likeverdig måte, og verken kvinner eller menn med omsorgsoppgaver skal isoleres fra hverdagsliv, arbeid, fritidsaktiviteter og sosial omgang med hverandre. Alt henger sammen, og for Arbeiderpartiet er dette et viktig grunnlag for samfunnets evne til verdiskaping og bærekraft og muligheter til å opprettholde velferdsordningene i framtida. Det er en politikk som har frigjort oss fra privatomsorgens svøpe, der kvinner i generasjoner var låst til ulønnede arbeidsoppgaver i hjemmet. Foreldrepermisjon, likestilling, sykelønn og retten til å være hjemme med tyngende omsorgsoppgaver er slik politikk i praksis. Her er det politiske forskjeller. Høyres og Fremskrittspartiets politikk er etter mitt syn mer fragmentert. Graham var også inne på en annen side i sitt innlegg, at man skulle være raus. Det kan jeg være enig i. Så pekte hun på forhold som kunne oppfattes som motsetninger til raushet og til barnets behov. Likestilling og arbeidsdeltakelse var forhold hun trakk fram. Er dette motsetninger? Ikke i mitt hode. Likevel vil Høyre kutte i sykelønnsordningene f.eks., selv om, slik som Graham pekte på, økt sykelighet er et av resultatene for pårørende i familier som har tyngende og alvorlig lidelse i sin midte. Regjeringen vil at familier med behov for fellesskapets støtte skal møtes med helhetlige, rettferdige og forutsigbare løsninger som holder over år. Vi vil ikke lappe på noe her og noe der. Utfordringene må ses i en større sammenheng, på sikt, også for disse barna og deres familier. Endringene som skjer innen behandling, teknologi og medisinsk utvikling, krever bedre samordning og ny og grundig vurdering. Dagens regler fungerer ikke godt nok, og derfor må de fornyes – ikke stykkevis og delt, men helt. Tidsaspektet har vært tatt opp, og jeg er enig i at det har tatt lang tid. Det er lang tid for foreldre som slites i hverdagen mellom det å være gode omsorgspersoner og det å ha en stressende og krevende hverdag. Det er også langt fram. I mellomtida forventer jeg at ledelsen innenfor helsetjenesten, kommunene og Nav samarbeider godt når det gjelder disse familiene, og at de tar på alvor den økte belastningen som disse familiene har i sin hverdag. De bør og må etter mitt syn sette alle ressurser inn på å hindre at familiene blir kasteballer, og at saksbehandling tar lang tid. Jeg er trygg på at de forslagene som er på høring, og de forslagene som kommer under høringen, vil danne grunnlag for helhetlige svar på utfordringene som Graham tar opp i interpellasjonen. Det er viktig politikk, også med tanke på de momentene som Toppe var inne på i sitt innlegg, nemlig at pårørende spiller en viktig rolle, og ikke minst at pårørendes opplevelser og synspunkter må tas med i vurderingen av de tiltakene som skal iverksettes.