Ola Røtvei (Arbeiderpartiet), 2000-12-13:
2001-budsjettet er det siste innenfor de fireårige planene for vei, jernbane, luftfart og kystsektoren i perioden 1998-2001. Disse planene ble behandlet av Stortinget våren 1997 og hadde en planleggingshorisont på ti år. Nå er det tid for å gjøre opp status og se hvordan det har gått disse fire første årene. Når jeg tenker tilbake på behandlingen av planene i 1997, er det mange tanker som gjør seg gjeldende. Jeg skal nøye meg med følgende betraktning: Som mangeårig medlem av samferdselskomiteen er det selvfølgelig lett også for meg å ønske mer penger til Samferdsels-Norge. Men – og det er kanskje fordi jeg har vært med på så mange budsjettbehandlinger her i huset – jeg synes at det er mye viktigere å legge fram planer på et nivå som faktisk gjør det mulig å gjennomføre dem, enn å være med på en konkurranse om hvem som klarer å tenke på det høyeste tallet. Det er vel kanskje også det som er erkjennelsen for de aller fleste partier her i huset når vi nå de siste årene har lagt til grunn Jagland-regjeringens rammer fra 1997 for de årlige budsjettproposisjonene. På flere områder er samferdselsbudsjettet for neste år et stramt budsjett. Jeg er likevel glad for at vi har funnet rom for en økning når det gjelder drift og vedlikehold, bl.a. på veisiden. Det betyr mer asfalt, som gir bedre veidekke, og som har betydning for sikkerheten for bilistene. Vi holder oppe tempoet i de veiprosjektene som er under arbeid, slik at vi unngår kostnadsøkninger som dem vi har hatt i noen av årene i denne perioden. Budsjettet gir ikke rom for mange nye prosjekter, men jeg har lyst til å si at helt blakke er vi ikke. Vi skal tross alt bruke 18,5 milliarder på samferdselssektoren neste år. Når det gjelder veisektoren, blir oppfyllingen i forhold til planene etter budsjettforliket totalt sett på 98,1 pst. For jernbanesektoren oppnår vi en oppfylling på 93,5 pst, og for havner, fyr og merker har vi en oppfylling på bortimot 100 pst. Når det så gjelder luftfarten, vil jeg uttrykke en viss bekymring for Luftfartsverkets økonomi og muligheter for å investere i våre flyplasser. Nå er det viktig at vi framover bl.a. legger opp til et avkastningskrav og en utbyttepolitikk som gir Luftfartsverket større forutsigbarhet enn det som er tilfellet nå. Vi må ikke glemme at det er Stortinget som har lagt opp til at norsk luftfart skal være selvfinansierende, med unntak for kjøp av tjenester på innenlandske flyruter. Jeg er fornøyd med at vi har oppnådd et budsjettforlik med Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre. På noen av våre områder har vi fått viktige påplussinger. I denne sammenheng vil jeg først og fremst nevne økningen på 190 mill. kr til kollektivtrafikken, inklusiv 50 mill. kr til tilbakeføring til ekspressbussene. At ferjedriften har fått en reell styrking på 80 mill. kr, er også viktig for Kyst-Norge. Etter mange år i komiteen kan fristelsen være til stede til å trekke fram gamle sitater og standpunkter som ulike partier har hatt opp gjennom årene, men jeg føler at det nå er en mye større utfordring å bruke den forhåpentligvis tilegnede kunnskapen om samferdsel til å utforme politikken for årene framover. Derfor ser jeg fram til at komiteen skal avgi sin innstilling om Nasjonal transportplan på nyåret, hvor vi skal meisle ut samferdselspolitikken for de kommende ti år. Vi har store utfordringer å gripe fatt i innenfor sikkerhet. Vi må ruste opp eksisterende infrastruktur, og vi må legge til rette for at denne skal tilfredsstille brukernes behov langt inn i framtiden. Da er det viktig at vi i fellesskap skaper et bredest mulig flertall for de økonomiske rammene og de viktigste innretningene i planen. Så får heller uenigheten komme på de områdene hvor de politiske skillelinjene er en nødvendighet. Dette fortjener Samferdsels-Norge. Skal vi lykkes i distrikts- og næringspolitikken, er en god og tilfredsstillende infrastruktur en absolutt nødvendighet. Derfor oppfordrer jeg Regjeringen til å ta dette på alvor når langtidsprogrammet legges fram på nyåret.