trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Helleland (Høyre), 2001-12-04:
Jeg tror ikke Høyre har snudd i forhold til synet på sivil verneplikt. Tvert imot har et av årets mest omdebatterte temaer knyttet til denne budsjettinnstillingen vært nedleggelse av forskolen på Hustad leir. Den har naturligvis vært et viktig tiltak, men både den forrige regjeringen og denne har gått inn for nedleggelse – riktignok for å overføre tilbudet i form av kortere kurs – og seminarvirksomhet. Høyre er naturligvis – og vil fortsatt være – et parti som er opptatt av at den enkelte skal utføre verneplikt, og fortrinnsvis innenfor det militære. Det er det ingen tvil om. Høyre mener at militærtjenesten er noe av det viktigste norske gutter kan være med og delta i, og det er en viktig del av dannelsen av det enkelte menneske. Men vi respekterer naturligvis at noen tar et annet valg, at noen ønsker å gjennomføre en sivil verneplikt. Da er det viktig at vi har en sivil verneplikt som gir den enkelte mening, og som gir noe tilbake til samfunnet. Det føler jeg at vi er med på å legge til rette for gjennom denne innstillingen. Vi er opptatt av at den sivile verneplikten skal være lengre enn militærtjenesten. Det skal ikke være noe lettere å gjennomgå en sivil tjeneste enn en militær tjeneste. Det har vært mye diskusjon om begrepet «sivil verneplikt». Personlig har jeg fortsatt den oppfatningen at det som er verneplikt, er i det militære. Men jeg aksepterer at Stortinget har valgt å forandre navnet til «sivil verneplikt».
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2001-12-04:
Jeg vil også berømme mine komitemedlemmer og komiteens leder i forhold til det arbeidet som er gjort i justiskomiteen. Kampen mot kriminalitet fortjener faktisk en så pass bred enstemmighet som man hadde, og for så vidt har, i justiskomiteen på mange områder. Jeg er glad for at mye av den justispolitiske debatten som har vært i samfunnet tidligere, har vi lagt til side og på mange måter klart å bli enige om de brede linjene. Særlig glad er jeg for at justiskomiteen har pekt på to årsaker til kriminalitet som man ønsker å gjøre noe med. Det er kampen mot fattigdom – og da særlig at vi må redusere de økte forskjellene vi ser i samfunnet – og kampen mot et økende alkoholforbruk. Jeg vil i så måte spørre komiteens leder, representanten Helleland, om hva slags tiltak Høyre i regjering tenker seg i forhold til å redusere forskjellene i Norge for igjen å redusere kriminaliteten, og hva slags tiltak man tenker seg for å redusere det økende rusforbruket vi ser, særlig i yngre aldersgrupper. Jeg må også i forhold til det representanten Helleland sa når det gjelder spørsmålet om en balansert ressurstilførsel til straffesakskjeden, spørre om hva som er årsaken til at Høyre og regjeringspartiene, som på tampen av komitebehandlingen ble enig med Fremskrittspartiet, faktisk ikke har fulgt opp det man skrev i innstillingen om at kriminalomsorgen nå trengte ytterligere ressurstilførsel. Hva er det som gjør at man da man flyttet 50 mill. kr på tampen av komitebehandlingen, ikke fant en eneste krone til kriminalomsorg, noe man vitterlig sa var noe av det viktigste man skulle gjøre?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2001-12-04:
Jeg er glad for at representanten Arnstad for så vidt gir styrke og bredde til det fundamentet som faktisk ligger i kriminalpolitikken i denne budsjettdebatten. Jeg er også glad for at representanten Arnstad når det gjelder årsaksbildet til kriminalitet, påpekte at det kanskje ikke først og fremst er kampen mot fattigdom i seg sjøl som det bør fokuseres sterkest på i denne sammenheng, men kanskje på kampen for å redusere forskjeller. Det er kanskje også en del av årsaken til at kriminaliteten, i hvert fall vinningskriminaliteten, vokser i perioder hvor folk bare har det bedre og bedre, men hvor forskjellene blir større. Det er der Regjeringa etter vår mening ikke tar grep. Men det som også kunne være interessant å spørre Senterpartiet om, er om enigheten også strekker seg inn mot de prinsipielle spørsmål som er reist i denne budsjettdebatten, og som bl.a. dreier seg om statens og myndighetenes viktige maktbruk, enten det er i biler, i rettssaler eller i fengsler, og om representanten Arnstad og Senterpartiet er enig med Arbeiderpartiet og SV i at man er ute på mildt sagt farlige veier når man skal privatisere fangetransport og også lukter på spørsmålet om å drifte og bygge fengsler i privat regi.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-04:
Jeg vil gi honnør til Høyre for at de er med på en svært grundig og etter mitt syn korrekt analyse av hva det er som forårsaker kriminalitet. I innstillingen til nytt budsjett for justissektoren skriver en enstemmig komite at kampen mot kriminalitet ikke alene kan føres innenfor de rammer justissektoren råder over, men krever en helhetlig politikk som gir like muligheter for utdanning og arbeid til alle, sosial trygghet og små forskjeller mellom folk. Videre skriver vi at kampen mot fattigdom er av særlig betydning. Slik jeg ser det, er dette forpliktende uttalelser som vil slå tilbake på oss sjøl dersom vi ikke nå styrer utviklinga i en kriminalitetsforebyggende retning, slik vi her har definert den. Med tanke på at Høyre er det største partiet i den nåværende regjering, og ifølge min partileder er det partiet som utformer politikken i denne regjering, vil jeg stille representanten Helleland følgende spørsmål: Føler han at hans parti med neste års statsbudsjett bidrar til en utvikling som i mindre grad produserer kriminalitet? Eller har representanten Helleland behov for å ta noen telefoner for å fortelle sin regjering hvordan justiskomiteen ser på dette, slik at vi ved neste korsvei kan få et budsjett med en noe større touch av sosial profil?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-04:
SV og Arbeiderpartiet har hatt et særdeles godt samarbeid i denne budsjettprosessen, men jeg er dessverre nødt til å uttrykke skuffelse over at også Arbeiderpartiet har bestemt seg for at Forskolen på Hustad skal nedlegges. I løpet av den tiden som har gått fra arbeiderpartiregjeringen avgav sin budsjettinnstilling og fram til justiskomiteen endelig avgav sin, har vi fått utallige henvendelser fra representanter for forskolen, ansatte, fagbevegelsen, de sivile vernepliktiges tillitsmannsapparat og fra Fræna kommune. De viser alle til at en nedleggelse vil medføre store konsekvenser, selvsagt for Fræna kommune som mister 12 arbeidsplasser, men ikke minst for selve utviklingen av innholdet i den sivile verneplikten. I løpet av de 17 årene forskolen har eksistert, har den ytt store bidrag til hvordan den sivile verneplikten skal utvikle seg. Ved skolen har f.eks. VOKT – volds- og konfliktforebyggende tjeneste – blitt til, og den har hatt verdifulle innspill til det såkalte ByPass-opplegget ved Dillingøy. De sivile vernepliktige får god opplæring i temaer som vold og årsaker til vold, tiltak mot mobbing og kriminalitet, unge sosiale nettverk – sårbarhetsfaktor, rusbruk og identitet – kommunikasjon med barn og ungdom, konfliktløsing og taushetsplikt. Jeg vil gjerne spørre Arbeiderpartiet om de synes vurderingene som ble lagt til grunn for beslutningen om å nedlegge denne skolen, virkelig var gjennomtenkte, og om man egentlig tror at man får gjennomført en tilsvarende kompetanseutvikling videre framover uten å måtte pøse på med ekstra midler. Jeg vil særlig spørre om man ikke syns det ville vært realt å gi de ansatte ved forskolen, de tillitsvalgte blant de sivile vernepliktige og Fræna kommune sjøl en mulighet til å uttale seg i forkant av en så vidt dramatisk beslutning. Kunne de ikke i det minste få et år på å omstille seg dersom det er slik at man mener at Forskolen er for dårlig innholdsmessig? Eller er dette bare et sparetiltak fra den forrige og den nåværende regjerings side?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-04:
Jeg er i og for seg fristet til å spørre om Fremskrittspartiet med den innstillinga vi har avgitt, og hvor vi har skrevet oss med på en analyse hvor kampen mot fattigdom og sosiale forskjeller står sentralt, nå har endret sin holdning til dette – men jeg skal la det være! I stedet vil jeg spørre representanten Ellingsen om hva som er årsaken til at hans parti har latt være å skrive seg med på komiteflertallets merknad om at man er glad for at det i disse dager er på høring et forslag om hjemmel for politiet til å fjerne voldsmenn fra sine hjem. Er det slik at Fremskrittspartiet er lei seg for at dette forslaget er på høring? Eller har partiet andre forslag til rask reaksjon overfor denne relativt store andelen av befolkningen, som samtidig ivaretar kvinners og barns mulighet til å bli boende hjemme, slik at de ikke skal måtte reise på et krisesenter? Til opplysning kan jeg nevne at for disse kvinnene og barna oppleves det ofte som et ekstra overgrep at det er de som må flytte, og ikke han som har forårsaket krisen, samt at de barna det gjelder, rives opp fra nærmiljøet sitt. I tillegg føler de ofte skam over å måtte forklare for sine venner hvorfor de f.eks. tar taxi eller buss til skolen i stedet for å gå sammen med vennene sine slik som før.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-04:
Først vil jeg takke for rosen fra representanten Gunn Karin Gjul. Hun har helt rett i at vi er nødt til å prøve å finne ut hvordan vi kan forhindre at disse mennene bruker vold. Ett mulig tiltak er Alternativ til Vold med sin avdeling i Oslo som Arbeiderpartiet og SV forsøkte å bevilge penger til i vårt alternative budsjettforslag, fordi vi mener at vi må gjeninnføre det spleiselaget som Oslo kommune og staten tidligere stod for, og som innebar at også menn utenfor Oslo kommune kunne få det tilbudet om hjelp med sine voldsproblemer. Det som var tragisk da staten trakk seg ut av det prosjektet, var at Oslo kommune stilte krav om at kun Oslos borgere skulle få lov til å benytte seg av tilbudet, og for min del, som kommer fra Vestfold, innebar det at ingen menn fra Vestfold lenger kunne få hjelp med voldsproblemene sine, bl.a. fordi familievernkontorene ikke er i stand til å ta seg av det, og psykiatrien er jo nede i knestående, som vi vet. Femti Akershus-familier mistet det tilbudet de hadde. Vi er nødt til å ha en målrettet innsats som går på hvordan vi kan hjelpe dem som har et voldsproblem, enten de er dømt for det, og da ligger det inn under kriminalomsorgen, eller de ikke er dømt for det, men sjøl søker hjelp. Og jeg vil be representantene fra de andre partiene om å være med på at det skal komme et løft på akkurat dette området. Jeg ble intervjuet av en journalist en gang som spurte hva er viktigst: Behandling for ofrene eller for overgriperne? Det syns jeg er et latterlig spørsmål. Man kan ikke stille det opp mot hverandre, fordi en overgriper som ikke får hjelp, vil i neste omgang finne nye ofre. Så det blir å snu det hele på hodet. Vi er nødt til å gjøre begge deler.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-04:
Hvis representanten Kvakkestad hadde fulgt skikkelig med, hadde han fått med seg at jeg ikke definerte vold som noe som foregår mellom kjønn, eller fra en mann og mot en kvinne. Det jeg etterlyste, var et like stort engasjement for den volden som foregår inne i folks private hjem, som for den som foregår ute på gata. Og jeg håper faktisk at Fremskrittspartiet akkurat her er en av dem som føler seg truffet. Når representanten Kvakkestad sier at vi på en måte må tenke på den private eiendomsretten, minner det meg om en journalist som intervjuet meg om dette forslaget om å fjerne voldsmannen fra hjemmet, som er et SV-forslag. Han spurte om det var slik å forstå at SV nå ikke lenger bryr seg om den private eiendomsretten. Så viste jeg til Orderud-saken, og sa at det ikke er slik at vi skal akseptere at folk skal bli boende eller arve en eiendom uansett hva disse menneskene har gjort. Så spurte han om det nå var slik at Thorkildsen likestiller drap på fire mennesker med at noen kvinner bare blir slått litt. Det er ikke slik å forstå. Det som er poenget med dette, er at vi må få en rask reaksjon. En rask reaksjon kan være at mannen blir fjernet fra hjemmet sitt for eksempel i ti dager, som man har det i noen andre land, slik at han skjønner at det han gjør, ikke er akseptabelt, og at det at det skjer i hans hjem, ikke gjør det mer akseptabelt. Det er jo nettopp for å bryte med dette, det at denne volden liksom er privat, at det er noe som angår bare dem fordi det skjer inne i deres hjem og ikke ute på gata. Så til SEFO – nå ser jeg at jeg har veldig dårlig tid på meg. Men det vi peker på, er ikke at vi må ha flere dommer bare fordi vi tror eller mistenker at alle disse politimennene som blir anmeldt, er skyldige, men fordi vi mener at SEFOs legitimitet svekkes når det virker som om politiet i stor grad på en måte etterforsker seg selv.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-04:
Jeg kunne tenke meg å lese opp denne merknaden. Jeg er egentlig veldig glad for at representanten Holstad tok opp dette spørsmålet, for det er jo et av de stridstemaene vi hadde i komiteen. Her står det: «Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti mener det er positivt med frivillig innsats innen rehabilitering og rusomsorg. Disse medlemmer ønsker seg imidlertid en gjennomgang av kriteriene og rutinene ved tildeling av midler og oppfølging av prosjekter i regi av frivillige organisasjoner. Disse medlemmer er bekymret for at fremveksten av religiøse tilbud i sum kan gi mindre valgfrihet til brukerne, samt at det offentlige ansvar uthules og svekkes ved at midler som kunne vært brukt til å styrke eksisterende tilbud blir brukt til opprettelse av nye.» Jeg skjønner ikke hva som er så truende ved det vi uttrykker her. Det vi sier, er jo nettopp bare at det kan svekke det offentlige ansvar. Vi er usikre på det, men vi har en mistanke om det, og vi ønsker i hvert fall å få vite om så er tilfellet. Jeg kan ikke forstå at det skal være så viktig på en måte å favne om eller – jeg holdt på å si –klemme på de religiøse organisasjonene så mye at man ikke er i stand til eller er villig til å prøve å finne ut om det er slik at dette er kvalitativt gode nok tilbud, og om det er slik at en del av de menneskene som trenger hjelp, får tilbud de egentlig ikke ønsker seg, fordi at framveksten av religiøse organisasjoner er så formidabel at valgfriheten nettopp blir mindre.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-04:
Det blir mye flying på meg i dag. Presidenten får si ifra hvis han blir lei. Kristelig Folkeparti har med dette budsjettet, etter hva jeg kan forstå, valgt å følge partiet Høyres ønske om budsjettsamarbeid med Fremskrittspartiet. Dette har etter SVs syn medført en uforholdsmessig satsing på politi- og lensmannsetaten, mens særlig kriminalomsorgen fremdeles må nøye seg med smuler. Arbeiderpartiet og SV har i sitt felles opplegg lagt inn et løft for denne sektoren ved å ha gitt mer til konfliktrådene og til studentrettshjelpen. Vi har også i merknads form lagt føringer i forhold til fri rettshjelp, fordi vi ser at det fremdeles er et udekket behov for denne hjelpen i befolkningen. Vi har videre lagt inn et verbalforslag om at alle skal ha rett til én gratis konsultasjonstime, noe Kristelig Folkeparti kommer til å stemme ned sammen med sine budsjettpartnere. Mitt spørsmål er: Føles det ikke litt rart og kanskje til og med litt ekkelt for Kristelig Folkeparti, som i svært mange saker har stått både Arbeiderpartiet og SV nær, at det nå er Fremskrittspartiet som er partiets hovedsamarbeidspartner? Eller føler Kristelig Folkeparti at de nå har fått stort gjennomslag for sin linje i justispolitikken med dette budsjettet? I tillegg vil jeg be om svar på det samme spørsmålet som jeg stilte Høyre noe tidligere i dag, nemlig om Kristelig Folkeparti opplever at neste års statsbudsjett legger opp til en snuoperasjon i forhold til det faktum at Norge sliter med økende økonomiske forskjeller, en forsømt kommuneøkonomi og fattigdomsproblemer?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-04:
Først vil jeg gjerne få takke statsråd Dørum for hans lydhørhet og det jeg oppfatter som et virkelig ønske om å gjøre noe for disse kvinnene og barna, og også for at han deler min oppfatning om at enkeltpersoners historier er viktig for å få belyst forhold i samfunnet. Jeg har noen spørsmål – sannsynligvis for mange til å kunne bli besvart på en grundig måte på så vidt kort tid, men da får også statsråden anledning til å tenke gjennom det til neste spørretime. Det første spørsmålet er om statsråden kan konkretisere hvordan og med hvilket tidsperspektiv man vil opprette familievoldskoordinatorer ved de nye politidistriktene, som statsråden har sagt at han ønsker å få til. Har statsråden noen planer for hvordan kompetansen på dette området kan styrkes i straffesakskjeden for øvrig? Og har han tanker om hvordan vi kan få endret på holdninger som i dag bidrar til å forhindre kvinner fra å søke hjelp? Statsråden har i dag fått høre historier om kvinner som lever på konstant flukt, og har sikkert også hørt historier om dette tidligere. Hva tenker statsråden å gjøre for disse familiene? Til slutt: Hva vil Regjeringen foreta seg for å forebygge vold mot kvinner og barn, og for å hjelpe disse mennene til å få bukt med sin voldelige adferd?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-04:
Gjennom budsjettprosessen i komiteen har det vært en utkrystallisering ved at man har søkt fellesskapsløsninger som man synes har vært positive. På samme tid er det også avklart en del interessante forhold. En utfordring som går fra oss til Høyre og komitelederen, blir i forhold til det som har med sivil verneplikt å gjøre. Vi har oppfattet at Høyre har vært et parti som iallfall tidvis har stått oss nær når det gjelder å bekjempe kriminaliteten, men også i forhold til vårt syn når det gjelder sivil verneplikt. Denne gangen snur Høyre og åpner for at man faktisk kan lette adgangen til å søke siviltjeneste framfor militærtjeneste. Det hadde vært interessant å høre hva som har ført til Høyres dreining i holdningen til nettopp denne problemstillingen.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-04:
Jeg takker for utfordringen fra representanten fra Arbeiderpartiet. Faktum er at det Fremskrittspartiet er bekymret for, er ikke rusbruken, men rusmisbruken. Der ligger det en nyanse som jeg tror man skal være seg veldig bevisst. Det vi er opptatt av, er at det skal være forordninger, retningslinjer, som er klare og tydelige, og som selvfølgelig skal overholdes. Det er det overordnede. At folk ellers har et fornuftig forhold til rusmidler, synes vi er en sak for den enkelte – en må gå i seg selv og finne ut av det. Det det offentlige har et ansvar for, er å påse at de lover, regler og retningslinjer som til enhver tid er vedtatt, blir overholdt. Det er det overordnede. Det har vært vår politikk, og det skal fortsatt være vår politikk.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-04:
På nytt takker jeg for utfordringen og vil få presisere noe her fra talerstolen. Når det gjelder spørsmålet om hvor man skal kjøpe soningsplasser, forutsetter jeg at det ikke vil være riktig av Stortinget og justiskomiteen å detaljstyre Regjeringen. Jeg regner med at Regjeringen selv ønsker å ha et ord med i laget når det gjelder å vurdere dette. Men at vi sier noe om mulighetene og åpner for det, finner jeg helt naturlig. Det regner jeg med at også representanten fra Høyre finner fornuftig, siden han faktisk har støttet opp om det selv. Når det gjelder det som går på at private skal kunne drive fengsler, har vi heller ikke der noen bekymringer. Faktum er at hvis det skulle ende opp med et flertall som skulle åpne for det, må det lages et delegeringsreglement hvor man graderer den myndighet de private får, jf. det man har ved tvangsinnleggelser. Det fins et system som også ivaretar mennesker med ulike lidelser som ikke selv kan avgjøre ting, hvor det offentlige kan gå inn og overta styringen ved tilbud som de selv ikke er i stand til å si ja eller nei til. Uten sammenlikning for øvrig vil det også kunne være slik innen dette systemet at man lager et delegeringsreglement som gjør at også de offentliges interesser ivaretas på den måten.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-04:
Jeg takker for en ny utfordring, fra SV. For Fremskrittspartiet vil det selvfølgelig være et overordnet mål at vi skal ha en helhetlig politikk. I den ligger selvfølgelig også en kamp mot fattigdom. Det skulle for øvrig bare mangle, for fattigdom er ikke noen god løsning. Folk som er fattige, har selvfølgelig som overordnet mål å komme seg ut av den, og det skal vi støtte opp om. Når det gjelder hjemmelen om voldsmenn, er det helt korrekt at vi skrev oss ut av den merknaden. Det skyldes at den nok har en større perspektivramme enn som så. For oss vil det være et paradoks hvis noen inngår et parforhold, at vedkommende som utøver handlinger som man selvfølgelig ikke skal gjøre, så må flytte ut av sitt eget hjem – det synes vi blir for enkelt. Før vi vil si ja eller nei til hjemmelen, må vi jo se det fulle innholdet i den. Når det gjelder Fremskrittspartiets innsats i forhold til kriminalpolitikken, er vi opptatt av offerets stilling. Men vi finner at det også må være slik at partene i alle fall må ses i sammenheng i forhold til hvem som skal kastes ut av hvilket hjem. Når det gjelder Fremskrittspartiets innsats overfor kvinner som er utsatt for vold, skal vi selvfølgelig fortsette å støtte opp om det. Vi har bl.a. tatt initiativ til å stille spørsmål til justisministeren om mobile voldsalarmer, så jeg føler at Fremskrittspartiet er på rimelig trygg grunn her.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-04:
Jeg må få lov til å takke representanten Holstad for et tydelig engasjert forhold til helikopterdrift, som tydeligvis skal vedvare utover. Det skal han i hvert fall få støtte til fra Fremskrittspartiet. Det er derimot et annet moment i innstillingen som bekymrer oss mer, og det gjelder holdningen til kriminalitet. Vi har nå registrert at Kristelig Folkeparti støtter opp om at man i større grad skal bruke samfunnsstraff og åpen soning enn det som er et faktum i dag. Og da lurer vi på om dette er en dreining, slik at det skal være en politikk som går mer på å vende det andre kinnet til. Vår bekymring ligger i om ikke dette kan være en form for avkriminalisering av dem som utfører kriminelle handlinger. Er ikke representanten fra Kristelig Folkeparti bekymret for signaleffekten og konsekvensen av en flertallsmerknad fra justiskomiteen, som Kristelig Folkeparti er med på, om at mulighetene nå er til stede for en mildere form for straff?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-04:
Vi starter med motsatt utgangspunkt i forhold til det forrige representant tok opp i sitt spørsmål til statsråden. Vi ønsker å rose statsråden for det initiativet han har tatt, og den kreativiteten han har utvist så langt i forhold til å tenke annerledes. Faktum er at grunnen til at man er nødt til å gjøre de håndgrepene, er en konsekvent underbudsjettering, hvor skiftende regjeringer ikke har tatt det nødvendige ansvaret. Derfor må vi gjøre ting utradisjonelt. Vi støtter selvfølgelig opp om at vi skal lage et prøveprosjekt hvor fangetransporten vurderes satt ut på anbud for å frigjøre midler. Det samme gjelder private fengsler. Har vi alternativer som kan frigjøre midler, skal de prøves ut. Det samme gjelder forsvars- og sivilforsvarsanlegg dersom det kan frigjøres midler til å styrke øvrige biter av justisbudsjettet. Da blir mitt spørsmål til statsråden: Finnes det utover de momentene og forholdene vi nå har sett på, andre oppgaver der statsråden ser for seg at man kan gjøre ting annerledes ved omstrukturering og omorganisering, som også vil frigjøre midler? Vi har registrert at statsråden har påpekt at driftsbudsjettet til politi- og lensmannsetaten bl.a. bør ses på, og vi imøteser svarene med spenning.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2001-12-04:
Jeg er glad for at representanten Hofstad er svært opptatt av fattigdomsproblemene, for det er også Arbeiderpartiet. Men forskjellen på et høyreparti og et sosialdemokratisk parti er at vi ikke bare ønsker å gi almisser til dem som er fattigst, men at det skal bli mindre forskjeller mellom folk. I det budsjettet som ble vedtatt bare for noen dager tilbake, ser vi ikke akkurat at Høyre har bidratt til at forskjellene blant folk er blitt mindre. Det viktigste tiltaket fra Høyre i regjering da de fikk mer penger til disposisjon, var å gi mer skattelette til dem som har mer enn nok fra før. Vi synes det er viktig å satse både på å ha en god boligpolitikk – der ser vi nå at Høyre svikter – og på å ha en god utdanningspolitikk. Også der ser vi nå at Høyre svikter. Vi ser det som viktig å skape minst mulig forskjeller mellom folk og bidra til at det ikke blir slik at det er kun de som har behov for penger, som skal tildeles det, slik at man får et klart skille mellom dem som er virkelig fattige, og oss andre. Høyre snakker om fattigdomsbekjempelse, og det er jeg veldig glad for. Men hvem er det som er de fattigste og svakeste innenfor rettsvesenet? Jo, det er de som sitter i fengsel. Arbeiderpartiet har sammen med SV tydelig signalisert at vi ønsker å gjøre mer for dem som er i fengsel. Skal vi bidra til at folk ikke blir kriminelle gjengangere, er vi nødt til å gjøre noe med innholdet i soningen. Derfor har Arbeiderpartiet og SV foreslått 20 mill. kr mer til kriminalomsorgen. Det er bare en start – med det store behovet som finnes innenfor kriminalomsorgen – for å få til et bedre innhold i soningen. Så til dette med fangetransport. Man kan godt påstå – som representanten Hofstad – at dette er gammelt tankegods fra Arbeiderpartiet. Men jeg er ganske sjokkert over at ikke også Høyre, et parti som tidligere har vært opptatt av rettssikkerhet for menneskene, nå vil følge opp dette.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2001-12-04:
Hvor representanten Kvakkestad får de tallene fra, og at det faktisk er et kutt fra Arbeiderpartiet i bevilgningene til domstolene, stiller jeg meg litt undrende til. For også Arbeiderpartiet støttet, sammen med resten av Stortinget, opp om den økningen regjeringen Bondevik foreslo til domstolene i forbindelse med budsjettet. Det er riktignok slik at det brukes 1 milliard kr årlig på domstolene. At representanten Kvakkestad da klarer å framstille det som om forskjellen på om en får til noe innenfor domstolene eller ikke får til noe innenfor domstolene er disse 2 mill. kr til lagmannsretten, stiller jeg meg svært undrende til. Det som er viktig innenfor dette området, er at vi ikke får en ubalanse i straffesakskjeden. Vi har hatt en stor innsats overfor politiet de senere årene. Det vi ser nå, er at vi er i ferd med å få en ubalanse hvor vi får et økt press på domstolene, og hvor vi er i ferd med å få et økt press i forbindelse med lange soningskøer. Det overrasker meg litt at Fremskrittspartiet, som sammen med Arbeiderpartiet deler bekymringen for en ubalanse i straffesakskjeden, ikke velger å bevilge mer penger til kriminalomsorgen. I forbindelse med den budsjettbehandlingen vi har hatt i komiteen, har vi hatt noen friske midler til disposisjon, som vi kunne ha fordelt for å få utjevnet denne ubalansen. Det Fremskrittspartiet svarer med, er å gi enda mer penger til politiet og litt mer til domstolene, men ingenting til kriminalomsorgen.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2001-12-04:
Det er riktig som representanten Inga Marte Thorkildsen nevnte, at Arbeiderpartiet og SV har hatt et usedvanlig godt samarbeid i forbindelse med denne justisinnstillingen. Det er kun på ett område våre veier skilles, og det er i spørsmålet om forskolen på Hustad. Men når det gjelder sivil verneplikt og de spørsmålene representanten tar opp i forhold til de voldsforebyggende tiltakene, både VOKT og ByPass, er vi svært enig med SV. Disse tiltakene må videreføres, de må forbedres og de må utvikles enda mer. Disse tiltakene har vist seg å være svært vellykkede når de blir gjennomført av sivile tjenestepliktige. De bidrar til å forebygge vold i skolesamfunn og i ungdomsmiljøer, og det ønsker vi å videreføre. Årsaken til at vi har vært med på en innstilling der vi går inn for nedleggelse av forskolen på Hustad, er at vi mener at den utdanningen man får der, er god, men at den er lite tilrettelagt i forhold til å forberede de sivile tjenestepliktige for det arbeid de skal ut i i tjenesten sin. Derfor ønsker vi at disse pengene i større grad blir brukt til å få flere av dem som står i kø til sivil tjeneste, inn i tjeneste, og at man i tillegg bruker midler på ordninger som VOKT og ByPass. Vi ser at det er et problem at man har ulike ordninger i de ulike delene av landet – i Møre og Romsdal og nordover har man en ordning med en forskole, mens man i Sør-Norge kun har et innrulleringsprogram gjennom Dillingøy. Derfor har vi gått inn for en løsning der vi velger å legge ned forskolen på Hustad.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2001-12-04:
Representanten Thorkildsen viste i det innlegget hun nettopp holdt, et brennende og sterkt engasjement for rettssikkerheten til kvinner, og det deler jeg med henne. Jeg tror det er veldig mange kvinner som i dag sliter med å ha en voldstrussel over seg, som vil være stolt over å ha en slik talskvinne som representanten Thorkildsen i dette stortinget. Vi vet at veldig mange jenter er redde for å gå ut om kveldene, fordi de er redde for å bli utsatt for overgrep, og det reduserer bevegelsesfriheten deres og ikke minst begrenser og ødelegger deres livskvalitet. Vi vet også at veldig mange kvinner som lever i parforhold, frykter vold fra partneren sin, og dette har representanten Thorkildsen på en utmerket måte beskrevet i sitt innlegg. Vi vet at det i de siste årene er satt i verk en rekke tiltak etter at Stortinget har fokusert sterkt dette med kvinner og vold. Det er satt i verk en handlingsplan for å bekjempe vold mot kvinner, strafferammene er skjerpet og voldsoffererstatningen er forbedret, og den er økt. Men hovedproblemet er at menn slår. Det problemet har vi ikke funnet en god løsning på, og min utfordring til representanten Thorkildsen er om hun har gjort seg noen tanker med hensyn til hvordan man skal løse det problemet at menn slår, hvordan man skal klare å behandle det.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2001-12-04:
Partiet Venstre har lange og gode tradisjoner når det gjelder forsvaret av rettsstaten og forsvaret av folks rettssikkerhet. Jeg har derfor veldig vanskelig for å forstå at statsråd Dørum i det hele tatt åpner døra på gløtt for privatisering av fangetransport, og jeg registrerte også at statsråden i sitt innlegg ikke viste noen stor entusiasme for forslaget. Jeg vil da utfordre statsråden litt på de problemstillingene som knytter seg til denne privatiseringen. For det første er ingen av de berørte fagmiljøene konsultert, og det er en rekke rettslige problemstillinger som ikke er avklart, og som må avklares før man i det hele tatt setter i gang med dette. Mitt spørsmål er om statsråden syns det er forsvarlig å privatisere makt. Er det greit å delegere makt f.eks. til Falken eller Securitas? Arbeiderpartiet synes på ingen måte at det er greit å delegere makt utover den maktutøvelsen vi allerede har i politiet. Har statsråden tenkt igjennom problemstillingen knyttet til bl.a. krav om vandel med hensyn til dem som skal utføre fangetransporten, og spørsmålene rundt taushetsplikt? Og har statsråden tenkt igjennom at såkalt lette transporter, som man her i første rekke snakker om kan utføres av private, kan utvikle seg til å bli svært vanskelige fangetransporter? Kanskje er det slik at man sparer noen kroner på fangetransporter, men er det virkelig blitt slik at noen sparte kroner og ører er viktigere enn den enkelte borgers rettssikkerhet?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2001-12-04:
Jeg må si at det er litt rart å høre Arbeiderpartiet snakke om fattigdomsproblematikk nå, og at de utfordrer Høyre på det. Jeg kan ikke skjønne annet enn at det er en knusende dom over et nesten sammenhengende arbeiderpartistyre i over 70 år. Det er selvfølgelig et mål at økte bevilgninger til politiet skal resultere i et tryggere samfunn, og at forbrytelser avsløres og forhindres. Men det hjelper ikke bare med økte bevilgninger. Det er også kjempeviktig å se på mulighetene for andre alternativer. Prøveordninger der fangetransport settes på anbud, er et slikt eksempel. Det vil frigjøre vesentlig tid og ressurser i politiet, slik at de kan vise seg mer i gatebildet og bruke ressurser på kriminalitetsbekjempelse. Når det hevdes at fangetransport utført av sivile strider mot rettssikkerheten, er det å snu det på hodet. Det er når fangetransport krever så store ressurser fra politiet at oppklaring og bekjempelse av kriminalitet blir nedprioritert, og når folk flest føler utrygghet i hverdagen, at rettssikkerheten blir truet. Et annet eksempel er de kreative grepene samarbeidspartiene og Fremskrittspartiet har gjort når det gjelder den sprengte kapasiteten i norske fengsler. Her har vi bedt om at sivilforsvars- og forsvarsanlegg kan vurderes brukt som fengsler, og at det skal åpnes for at private aktører gis mulighet til å bygge og leie ut til kriminalomsorgens drift. Hva gjør Arbeiderpartiet? Jo, de sier nei, nei og nei til samtlige nye alternativer vi har kommet med. Men det overrasker meg ikke i særlig stor grad at Arbeiderpartiet, med sine sterke og tette bånd til fagbevegelsen, ikke ønsker å se på andre muligheter. Mitt spørsmål til nestlederen i justiskomiteen blir derfor følgende: Når vil Arbeiderpartiet løsrive seg fra båndene til LO og være villig til å foreta nye grep, slik at vi kan møte de store utfordringene vi står overfor i justissakene?
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2001-12-04:
Det ble sagt at det er viktig å se og tenke helhet i straffesakskjeden, og det er jeg veldig enig i. I den sammenheng kom siste taler inn på domstolene. Den såkalte økningen på 8 mill. kr som Arbeiderpartiet har foreslått, er i realiteten et netto kutt på 2 mill. kr i forhold til de midler som ble lagt inn i finansinnstillingen. Man kan i utgangspunktet stille spørsmål om hvorvidt en økning på 8 mill. kr er bedre enn det som allerede lå inne, nemlig en økning på 10 mill. kr. – Men nok om det. Det spørsmål som jeg godt kunne tenke meg svar på, er: Hvis man er opptatt av å se hele straffesakskjeden i sammenheng, hvorfor har man ikke da i det minste sett domstolsbehandlingen i sammenheng? For Arbeiderpartiet har ikke lagt inn en eneste krone når det gjelder økning av bevilgninger til lagmannsretten. Med full prøvingsrett osv. i ankeinstansen ville en tro at Arbeiderpartiet også så behovet for å gi midler slik at man hindret lange køer i lagmannsretten. For det kan vel ikke være slik at man kun er interessert i å redusere køene til by- og herredsretten, og ser det som helt i orden at sakene hoper seg opp i tidsrommet mellom dom i herreds- og byretten og behandling i lagmannsretten?
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2001-12-04:
Representanten fra SV holdt et langt og godt innlegg hvor vold ble beskrevet som noe menn gjør mot kvinner. Nå er det vel slik at vold både fysisk og psykisk i utgangspunktet kan være mer enn som så. Thorkildsen sa i et tidligere replikkordskifte at hun ønsket en vurdering av hjemmelen og Fremskrittspartiets synspunkt når det gjaldt dette å kaste ut menn fra sine hjem. Jeg kunne godt tenke meg å stille spørsmålet på en litt annen måte. Dersom man kjøper en leilighet og betaler for denne, så flytter det ut fra SVs synspunkt en kvinne inn i denne leiligheten og man får en voldsepisode eller flere, som jeg på ingen måte vil forsvare. Anser man det da i enhver sammenheng riktig at det er eieren av leiligheten som skal flytte ut? En annen sak som SV er veldig opptatt av, er den reduserte legitimiteten for SEFO. Dette bunner i at det er for få av de anmeldte sakene som fører til domfellelse. Det betyr altså, slik jeg forstår det, at SV vurderer vellykkethet for et organ etter hvor mange ganger det blir dømt, eller blir domfellelser. Eller kan det faktisk tenkes at få domfellelser betyr at det norske politiet ikke er så rå og voldelige som SV noen ganger gir inntrykk av? Og anser SV det som viktigst at saker blir oppklart uavhengig av om noe straffbart har foregått eller ikke? Eller er det kun domfellelser av polititjenestemenn i seg selv som er et kriterium for hvorvidt SEFO er et fungerende organ eller ikke?
Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 2001-12-04:
«… kriminalitet må bekjempes etter to hovedstrategier: Forebygging av kriminalitet og rask reaksjon på kriminelle handlinger. I kriminalitetsbekjempelsen er årsaker og virkemidler sammensatte og kompliserte. Det finnes ingen enkle løsninger.» Slik innleder en samlet komite sine generelle merknader i justiskomiteens innstilling. Videre er det en samlet komite som peker på at kampen mot kriminalitet krever «en helhetlig politikk som gir like muligheter for utdanning og arbeid til alle, sosial trygghet og små forskjeller mellom folk». Dette vitner om nye perspektiver fra Fremskrittspartiet, som i den offentlige debatten stort sett fokuserer på lengre og strengere straffer og mer politi. At vi har et politi som er i stand til å gjøre jobben sin, er selvsagt viktig. Politiet gjør en viktig jobb også når det gjelder forebygging, men det er ikke nok. Det er viktig å ha en aktiv forebyggingsstrategi, herunder å begrense tilgangen på alkohol og ha en streng våpenpolitikk. Derfor er jeg glad for at Fremskrittspartiet er med på følgende merknad: «For å sikre trygghet for alle grupper i befolkningen, må tiltak rettet mot å begrense omfanget av rusmiddelbruk være av sentral betydning. Det må rettes en særlig innsats for å redusere alkoholrelatert vold og kriminalitet.» Jeg har følgende spørsmål til representanten fra Fremskrittspartiet: Hvordan ser Fremskrittspartiet for seg at dette skal følges opp i praktisk politikk? Betyr dette at Fremskrittspartiet har moderert seg når det gjelder pris på alkohol, og når det gjelder tilgjengelighet på alkohol? Og betyr det at Fremskrittspartiet i kommunestyrene vil gå inn for en mer restriktiv skjenkepolitikk enn i dag?
Carsten Dybevig (Høyre), 2001-12-04:
Fra Kristelig Folkeparti og Høyres side er vi fornøyd med at vi har fått Fremskrittspartiets støtte og tilslutning til hovedtrekkene i justisbudsjettet for 2002. Vi er fornøyd med enigheten og den samarbeidsviljen som Fremskrittspartiet har lagt for dagen. Imidlertid er det slik at vi har blitt enige om en del viktige strukturtiltak, bl.a. en prøveordning med å sette fangetransport ut på anbud. Når det gjelder kriminalomsorgen og bekjempelse av soningskøene, har vi blitt enige om bl.a. at private skal gis mulighet til å bygge, ombygge og leie ut fengsler i tillegg til at vi skal bruke sivilforsvarsanlegg og eventuelt forsvarsanlegg for å redusere soningskøene. Imidlertid har jeg et par spørsmål til Fremskrittspartiets representant når det gjelder klargjøring av standpunktet til hans parti. Hvor i utlandet bør Norge kjøpe soningsplasser? Og hvordan skal dette eventuelt organiseres? Fremskrittspartiet har ivret veldig for at private skal kunne drive norske fengsler. Da spør jeg i tillegg: På hvilken måte skal samfunnet utøve sin myndighet når private driver fengsler?
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2001-12-04:
Jeg vil berømme representanten Thorkildsen for hennes engasjement for voldtektsofrene. Kristelig Folkeparti har absolutt sammenfallende synspunkter når det gjelder omsorgen, ikke minst i perspektiv av rettssikkerheten for voldtektsofrene, og støtter veldig mye av dette lange innlegget som gikk på det temaet. Jeg har lagt merke til at SV sammen med Arbeiderpartiet i en merknad om rehabilitering og rusomsorg ser positivt på frivillige organisasjoner i den sammenhengen. Men samtidig er man bekymret for framveksten av religiøse organisasjoners tilbud og engasjement. Jeg opplever dette som en motsetning. Jeg oppfatter vel religiøse organisasjoner i denne forstand som kristne organisasjoner, og at man også benevner dem som frivillige, så disse to uttalelsene vil for meg stå mot hverandre. Jeg undres også på hva det er med kristne organisasjoner som kan gi mindre valgfrihet til brukerne, og jeg ber representanten Thorkildsen om å dokumentere dette eller underbygge denne påstanden.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2001-12-04:
Representanten Rui har tydeligvis bekymret seg for hvordan det skal gå med Kristelig Folkepartis politikk på dette området. Dette er ikke prøvd ut så langt. Men vi ønsker ut fra en samlet vurdering å støtte en utprøving av dette. Og vi har tro på at dette kan være – over tid – en avlastning for de funksjoner politiet har i denne forbindelsen. Når det gjelder representanten Ruis problemstilling rundt tidsbruk og ressursbruk i forbindelse med anbudsinnhenting, så lager man ikke en spesifikasjon for hver eneste runde, for hver eneste fange. Man lager et konsept og kjører en runde, og sannsynligvis finner man ut at dette kan brukes flere ganger, så jeg deler ikke den bekymringen som Rui har på dette punkt.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2001-12-04:
Som enkeltindivid vil jeg vel håpe og tro at jeg alltid kan vende det andre kinnet til. Om samfunnet kan gjøre det i alle sammenhenger, er vel mer tvilsomt. Jeg setter ikke likhetstegn mellom åpen soning og ettergivelse av straff, slik jeg forstod replikantens innledning. Det er for oss et overordnet mål å få de innsatte satt fri og ut i samfunnsnyttig funksjon. Tilbakeføring fra en kriminell løpebane til gagns samfunnsindivid ute i frihet er en prosess, og i denne prosessen ønsker vi å bruke alle midler for å tilrettelegge og forberede den straffedømtes tilbakevending til samfunnsnyttige funksjoner. Det ligger bak våre holdninger til dette. Når det gjelder signaleffekten, kan det vel gjerne snus den andre veien, at det å vise omsorg og omtanke for de innsattes framtid også gir en form for signaleffekt, som kan ha positive virkninger.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2001-12-04:
Kristelig Folkeparti har fulgt Høyre i fanget på Fremskrittspartiet, eller var det omvendt – at Høyre har fulgt Kristelig Folkeparti? Vi vedstår oss de faktiske forhold. Når det er sagt, vil jeg tillate meg å vise til at dette samarbeidet faktisk har ført til at Kristelig Folkeparti og Høyre har bidratt med 5 mill. kr ekstra til kriminalomsorg i forhold til Stoltenberg-regjeringens budsjettforslag. For å ta det siste, hva gjelder fattigdom, og når representanten Thorkildsen i stikkords form nevner kommuneøkonomi, kunne jeg være fristet til å holde et lengre innlegg. Som ordfører i Enebakk stod jeg den gangen for etablering av fattigkommuneaksjonen, og når det gjelder tilstanden i Kommune-Norge, tør jeg påstå at jeg kjenner den bedre enn mange representanter i denne sal. Det er riktig som replikanten antydet, at kommuneøkonomien i Norge er vanskelig – ikke minst i området rundt Oslo og rundt de store byene. Kristelig Folkeparti vil satse på å styrke kommuneøkonomien ved alle anledninger nettopp med tanke på å gjøre hverdagen bedre for dem som har det aller vanskeligst.
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2001-12-04:
Da Kristelig Folkeparti og Venstre forrige gang var i regjering sammen, var de to partiene veldig opptatt av et prosjekt som de kalte «Et enklere Norge». I denne innstillingen går de sammen inn for å sette fangetransport ut på anbud. Jeg har vanskelig for å se at dette kan bli enklere – for: Da skal jo noen lage anbudsspesifikasjonene i anbudspapirene, forskjellige sikkerhetsnivåer skal spesifiseres, innkomne anbud skal leses og avgjøres i konkurranse, og alt dette skal gjøres av noen ansatte. At transporten skal skje etter spesifikasjonene, skal kontrolleres av politiet. Så skal én sende fakturaer, en annen skal sørge for at utbetalingene skjer, og en tredje skal kontrollere at statens penger er brukt på riktig firma, og at firmaet har gjort det på riktig måte, at firmaet sender regnskaper riktig, og at det betales skatt. Er dette forenkling? Jeg lurer på om Kristelig Folkeparti kan gi meg et svar på om dette ikke heller er byråkratiserende.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2001-12-04:
Jeg har merket meg komiteens merknader omkring disse punktene, både når det gjelder privat fangetransport og private fengsler. Senterpartiet har ikke noe dogmatisk forhold til om ting skal være offentlige eller private. Men jeg blir jo litt overrasket over at svaret på ethvert problem i det offentlige ser ut til å være at en skal privatisere. Jeg tror at det bildet er langt mer sammensatt enn som så. Svaret på de problemene en ser innenfor disse områdene – for vi må jo erkjenne at de finnes – både når det gjelder utgifter til fangetransport og også når det gjelder soningskøer, kunne etter min mening ha vært mer variert og mer nyansert enn det som framkommer mellom partiene i dagens innstilling. Det er godt mulig at en også innenfor det offentlige kunne ha vært mer fleksibel i utføringen av oppgavene, eller at en faktisk tilførte de ressursene som var nødvendige for å løse oppgavene bedre. Det er ikke slik at det alltid er et spørsmål om organisering av oppgavene. Det kan jo sjølsagt være et spørsmål om etatene får tilført de ressursene som skal til for å få utført dem på en forsvarlig måte. Jeg synes generelt at det blir litt enkelt når en ved ethvert offentlig problem eller ved enhver myndighetsoppgave sier at et bedre svar er å privatisere. Jeg ville på disse to områdene heller ha valgt å se på hvilke forbedringer en kan gjøre i det offentlige tilbudet, og hvordan en kan gjøre det offentlige tilbudet mer fleksibelt enn i dag. Men det er på ett punkt jeg ikke vil stille meg helt avvisende til de merknader som har kommet fra Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet, og det gjelder spørsmålet om i en overgangsperiode å bruke Forsvarets institusjoner til soningsanstalter.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2001-12-04:
Bare en kort stemmeforklaring, ettersom Senterpartiet ikke er representert i justiskomiteen. Jeg vil anbefale Senterpartiets representanter å stemme for forslag nr. 1, for forslag nr. 2 og for forslag nr. 4.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2001-12-04:
Jeg skal avstå fra polemikk, selv om det var en klar polemisk undertone i representantens spørsmål til meg. Forslaget fra komiteens flertall går på følgende: Man er opptatt av at politifaglig innsats ikke i tilstrekkelig grad hjelper dem som skal ha hjelp, enten det er på gata eller ved oppfølging i politidistriktene. Man er kjent med at en stor del av politiets tid går til fangetransporter. Man er da opptatt av å se på om man kan ha en bedre ressursutnyttelse, og det kommer til uttrykk på to måter: For det første ber man oss om å gjennomføre en prøveordning med anbud, men under ledelse og kontroll av politiet, dvs. altså selve myndighetsutøvelsen, for det andre ber man om at vi ser på andre ressurssparende tiltak, som f.eks. bruk av sivilt ansatte. Dette ser jeg på som at komiteen ber departementet om å se på ulike tiltak som i sum sørger for at politifaglig innsats blir konsentrert der folk har bruk for det, enten i direkte synlig innsats eller ved det vi kaller aktivt politi ved innsatsen i politidistriktene. På denne måten gir komiteens flertall opplegget til å skaffe oss et referansegrunnlag, en erfaringsbase, for å se om vi kan gjøre ting på en bedre måte. Det er faktisk slik at det i Sem-erklæringen står helt klart og tydelig – og den har jeg vært med på å lage – at man skal se på situasjoner hvor man kan frita politiet, altså det vi kaller den politifaglige innsatsen, for oppgaver som andre kan gjøre. Men jeg har tidligere i denne salen på spørsmål svart, og jeg gjentar det i dag, at det er ikke myndighetsutøvelsen man kan sette bort, men hvis det er praktiske oppgaver man kan sette bort og dermed få mer igjen for pengene, gjør vi selvfølgelig det. På samme vis har en fraksjon i komiteen gitt uttrykk for, noe ingen har kommet inn på, at vi skal se på kostnadene ved uttransportering av asylanter, som er veldig høye. Vi har plikt til å gjennomgå kostnadene for å se at vi har mest mulig effektivitet for skattekronene. Så skal vi samtidig selvfølgelig sørge for at både rettssikkerhet og myndighetsutøvelse blir ivaretatt på en skikkelig måte.