Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-06-17:
Jeg skal fortsette der jeg slapp i replikkordskiftet, nemlig situasjonen for det frivillige Norge. Representanten Lundteigen sa at dette gikk med små skritt i riktig retning, og at situasjonen for Frivillighets-Norge var bedre enn noen gang. I trontaledebatten i fjor høst fikk vi ett vedtak som ble oversendt regjeringen. Det gikk på å se på situasjonen for de ideelle drivere av helse- og omsorgsinstitusjoner i dette landet. Etter innstendig oppfordring fra regjeringspartiene ble vi med på det. Vi oversendte forslaget for at regjeringen skulle komme tilbake med et opplegg som sikret de frivillige institusjonene arbeidsrom, slik at de ikke kommer i en anbudsskvis, som denne regjeringen har stått for. Vi er nå på sesjonens siste dag. Det har ikke kommet noe fra regjeringen, med andre ord: Det har ikke vært politisk vilje. Det står i ganske klar motsetning til det som skjedde i går kveld, hvor det absolutt var politisk vilje og man fremmet et Dokument 8-forslag som alle partier sto samlet om. Ære være Stortinget for det, men det viser at der det er vilje, er det også muligheter. Når det gjelder frivillige organisasjoner og deres drift av helse- og sosialinstitusjoner, har denne regjeringen ingen vilje til å sørge for at de får anstendige driftsvilkår – i motsetning til at vi har en statsråd som når utbygginger i hundremillionersklassen ikke skjer etter anbud, ser megetsigende ut på tv og sier: Dette får vi sjekke litt nærmere. Det sier meg mye om hva som kan oppnås hvis man legger politisk trykk i saker, og hvilke muligheter man mister når man ikke legger politisk trykk i saker. Dessverre må jeg si at en skuffende oppsummering av det året vi har bak oss, er å se regjeringens tafatthet akkurat på dette punkt, en tafatthet som forskyver det norske samfunnet på sett og vis, for, som HSH sier, fortsetter dette regimet fem–ti år til, har vi ikke frivillige institusjoner som drivere av helse- og sosialfaglige tilbud, enten det er rusomsorg, sosiale institusjoner, aldershjem, sykehjem – eller hva det måtte være. Det ville være et stort tap. Det er i hvert fall ti ganger viktigere for oss i Kristelig Folkeparti at disse institusjonene får rimeligere driftsvilkår og at man tar vare på deres situasjon, enn at den rød-grønne regjeringen får fortsette. Så til det mer overordnede i revidert. Som sagt ble det ikke flyttet på én krone, så det er ikke så veldig mange punkter fra innstillingen å diskutere. Men la meg allikevel si at mens man i andre land opplever politi, tåregass og demonstrasjoner, er det selvfølgelig i en helt annen atmosfære vi diskuterer et revidert budsjett. Det sier noe om hvilken fantastisk økonomisk situasjon dette landet er i. Den har også blitt ytterligere styrket av uroligheter i Midtøsten og Nord-Afrika. Slik har den internasjonale økonomi faktisk blitt. I revidert budsjett vil Kristelig Folkeparti allikevel foreta omprioriteringer. Vi mener det er akutte behov på ulike områder. Jeg har nevnt rus. I forbindelse med eldreomsorgen mener vi at regjeringen har begått et avtalebrudd med Kristelig Folkeparti når det gjelder verdighetsgarantien. Eldremilliarden er ikke videreført. Den debatten hadde vi for et par dager siden, så den skal jeg ikke gjenta. Jeg vil bare konstatere at dette er tilfellet. Frivillig og ideell sektor har jeg nevnt. Der har vi en lang rekke av tiltak som vi mener regjeringen burde gå inn på, men det gjør den ikke. I stedet for flere timer ønsker vi flere lærere. Det er det som sikrer en bedre skole. Vi foreslår tiltak i den retning. Skatt: Ja, vi trenger et mer grønt skattesystem og et mer frivillighetsorientert skattesystem. Det foreslår vi også. Politi, samferdsel og fattigdom er andre områder som Kristelig Folkeparti prioriterer i revidert budsjett. Med dette tar jeg opp våre forslag i de sakene vi har til behandling.