trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-01:
Bekymringen over situasjonen på verftene og i maritim industri har vi kommunisert lenge. Det var derfor vi også la fram en grønn maritim strategi – nettopp for å vise hvordan en kan sikre jobb til flere nordmenn på skipene, for å sikre at norske verft utvikler seg, og at norske rederier utvikler seg. Det å sikre nettolønnsordningen bedre vilkår har vært noe vi har kjempet for lenge, og som vi nå begynner å få gjennomslag for. En har fått forbedringer i nettolønnsordningen for første gang på mange, mange år. Vi la også i inn vår tiltakspakke, som vi presenterte før budsjettet ble framlagt, at vi skulle intensivere arbeidet med vedlikehold på Kystvaktens skip, vi skulle framskynde arbeidet med forskningsskip, framskynde arbeidet med Kystverkets båter, nettopp for å skape aktivitet. Det å snakke om at dagens utfordringer på verftene skal løses ved at en skal bygge nye skip i mange år fram i tid, skaper ingen arbeidsplasser nå. Det skapes arbeidsplasser på designkontorene, men ikke for dem som rammes av lav aktivitet. Det er viktig å ta de grepene som får …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-01:
Jeg nevnte ikke bare ord, jeg refererte til mange forslag som faktisk er fremmet av regjeringen, både i endringer i avgiftssystemet, i bedre tilskuddsordninger og i regelendringer. Det er konkrete ting. Det som jeg savner, er å se hvordan Arbeiderpartiet responderer på dette. Så langt er det jeg har sett, en tilskuddsordning på 50 mill. kr. Alle vet at det er et symbolsk beløp som ikke ville ha generert en eneste ferjekontrakt på kort sikt. Samtidig har vi, da vi utlyste Anda–Lote – noe som burde vært kjent allerede før Arbeiderpartiet fremmet sitt forslag, selv om de ikke refererer til det i det hele tatt – sagt at det skal bygges flere nye ferjer på nye strekninger. Anda–Lote har altså én ferje i dag, det skal være to nye ferjer der. Vi har sagt at over Bjørnafjorden og over Boknafjorden skal det være fem–seks ferjer som trafikkerer i framtiden, mot tre–fire i dag. Alt dette vil generere nye kontrakter. Det skjer mye konkret. Det som er viktig for å skape arbeidsplasser i dag, er ikke den ferjen en skal bygge om et år, men det er vedlikeholdsarbeidet og kontraktene en kan få på plass med en gang. Der leverer vi også.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-01:
Jeg har, før jeg ble politiker, en yrkesbakgrunn fra rederiet Leif Høegh. Jeg kjenner rederbransjen ganske godt, jeg vet hvilken langsiktighet de har, og hvor viktig det er at verftene har oppdrag. Det er derfor det er så viktig at vi får tatt mange av de grepene jeg allerede har nevnt. Jeg har tidligere i mitt innlegg sagt at det som Stortinget nå diskuterer og foreslår, er veldig bra, for det stemmer godt overens med det som regjeringen gjør, så det er ingen sprik mellom regjeringens og Stortingets ønske om hvor en vil. Så er det også viktig for oss i olje- og energipolitikken å sørge for at man har stabile rammebetingelser for olje- og gassnæringen, for det betyr at en vil kunne opprettholde aktivitet på verftene gjennom at en har mer enn bare ferjestrekningene som skal utbedres. Men, som sagt, i tilskuddsordningen som Innovasjon Norge nå har, vil en kunne ta risikoavlastning fra nærskipsfarten og utvikle ny teknologi. Vi har allerede, som jeg har nevnt, sagt at vi på flere riksveisamband skal ha flere ferjer, og vi har utlyst anbud mange steder, så det skjer veldig mye. Jeg skulle ønske at Arbeiderpartiet tok det inn over seg.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-01:
La meg først ta det representanten innleder med: En polemikk om lavutslipp og nullutslipp fra drosjer er ikke nødvendig, for det står allerede i regjeringserklæringen. Jeg kan godt lese den en gang til. I Sundvolden-erklæringen til dagens regjering står det at alle nye offentlige kjøretøy, alle nye drosjer, ferger, rutebåter og dieseltog skal benytte lav- eller nullutslippsteknologi når teknologien tilsier dette. Jeg synes det er veldig bra at SV viser til debatter og vedtak i Stortinget, men det er altså noe regjeringen hadde bestemt seg for allerede på Sundvolden at var en politikk vi skulle gjennomføre. Så vil jeg gjerne si om gass: Gass er en lavutslippsteknologi sammenliknet med bunkers. Det er da ingen tvil hos meg om at på de strekningene Vegvesenet, miljøorganisasjoner og alle andre sier krever for høy fart, eller der det er for lange distanser i forhold til hva dagens batteriteknologi kan levere, er det fornuftig heller å ha gass enn å ha tradisjonelt drivstoff.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-01:
Det siste tar jeg som en påstand, men jeg minner om at det vi påpekte, var at det per da var veldig få biltyper som leverte elbiler. Dermed ville man få et veldig skjevt marked, og drosjenæringen påpekte også nettopp det. Man ser altså at utviklingen går veldig mye raskere enn det man trodde. Den går ikke så raskt som SV trodde da de satt i regjering og ville forby bensinbiler i 2015, men isteden pøste innpå med dieselbiler i de samme byene der vi nå har store problemer. Utviklingen går i riktig retning, det blir flere og flere elbiler på markedet. Det betyr også at man får flere med større og større penetrasjon i markedet, og dermed går ting i riktig retning – og det er mye bedre nå enn det var for noen få år siden. Når det gjelder regjeringserklæringen, er det altså to partier som står bak, men med veldig godt samarbeid med Venstre og Kristelig Folkeparti, som vi diskuterte med i Nydalen. Det har altså vært og er en ambisjon, og vi holder på å gjennomføre det at alle nye kjøretøy, alle nye drosjer, ferger, rutebåter, alt som jeg har nevnt, skal bruke lavutslipps- og nullutslippsteknologi. Så kan vi godt prøve å ha en polemikk om hvem som var først og sånne ting, men dokumentene her er altså ganske tydelige.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-01:
For det første er det Stortinget som gjør vedtak om budsjett og innhold i budsjett, så hvis en mener at Stortinget har meninger om NOx-ordninger, er det nå tiden er riktig for å vedta dette. Fremskrittspartiet og Høyre har begge vært veldig positive til NOx-ordningen fordi når en først skal ha en avgift, er det en avgift som øremerkes tiltak for å redusere utslipp, istedenfor bare å fylle statskassen. Prinsipielt sett fra våre partier er det en ordning som har fungert godt. Så vil jeg komme tilbake til dette med diesel. Det var mange skjulte antydninger her. Vi har vært ganske tydelige på at dieselbiler ikke er heldig i byområder. Jeg kan huske at det første spørsmålet jeg stilte til SVs miljøvernminister i 2006, var om hvorfor SV og den rød-grønne regjeringen mente det var fornuftig å redusere avgiftene på dieselbiler, som i California var forbudt. Jeg tror en finner dette 6. november 2006. Det viser jo at vi syntes det var en litt rar politikk den rød-grønne regjeringen førte, men som de likevel valgte å gjennomføre. Nå ser vi resultatene.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2015-12-01:
Elektriske ferjer har vist seg å vera eit konkret og godt døme på korleis offentlege innkjøp er både god klima- og miljøpolitikk og god næringspolitikk. Me veit kva me vil oppnå, nemleg ei sikker og god transportteneste for dei reisande, til ein låg kostnad og samstundes med minimale utslepp, helst ingen utslepp i det heile. Så la oss no utfordra industrien til å levera desse løysingane på alle offentlege transporttenester. Nærskipsfartsflåten er særleg eigna for elektrifisering. Ei fornying av ein gamal og forureinande ferjeflåte er også eit godt tiltak for å sikra aktivitet hos ein leverandørindustri og verft som har tomme ordrebøker, og som opplever kompetanseflukt som følgje av ein vanskeleg marknadssituasjon. Me må difor sikra at det ved inngåing av nye ferjekontraktar i dei komande åra vert stilt krav til låg- eller nullutslepp. Industrien har vist evne til å overkoma barrierar når det gjeld infrastruktur og straumnett. Det ser me døme på med «Ampere» – ferja på strekninga Lavik–Oppedal – der ein har installert ein batteribank på land som gradvis hentar straum frå nettet, for deretter raskt å overføra straumen til batteripakken om bord i ferja under landligge. Ved Wärtsilä på Stord er det til og med utvikla eit system for trådlaus lading, der ein på kort tid kan overføra 1 MW utan kablar. Er det nokon av oss politikarar som trudde det var mogleg? Så la oss no leggja til rette for at både Statens vegvesen og fylkeskommunane kan utfordra industrien til å strekkja seg endå litt lenger. Me har ikkje tid til å setja ned mange utval og laga lange utgreiingar. Utlysingane kjem no, og fylkeskommunane må vera trygge for at meirkostnader vert kompenserte frå staten – anten gjennom Enova eller direkte frå statsbudsjettet. Tilsvarande må leverandørindustrien ha gode støtte- og finansieringsordningar i si teknologiutvikling, og her snakkar me om verkemiddel i heile innovasjonsprosessen. Samstundes veit me at ny miljøteknologi ikkje treng vera dyrare enn konvensjonell fossil teknologi. Erfaringane frå Lavik–Oppedal tilseier ein reduksjon i energikostnadene på mellom 70 og 80 pst. Energieffektivitet er god butikk for reiarlag og for fylkeskommunane. Fylkeskommunane treng likevel hjelp til å koma i gang, og innstillinga og Arbeidarpartiet sine forslag, med òg desse 50 mill. kr i statsbudsjettet, viser korleis dette bør skje.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2015-12-01:
La meg få lov til å starte med å bidra til den hyggelige atmosfæren ved å takke komiteen for et godt stykke arbeid knyttet til det forslaget som er framsatt. For Arbeiderpartiet har den storstilte satsingen på samferdsel som vi startet da vi var i regjering, vært viktig. Det har vært en systematisk økning av både investeringer, drift og vedlikehold i de framlagte nasjonale transportplaner, og vi har også vært nøye med å følge dem med konkrete bevilgninger. Den storsatsingen ønsker vi å fortsette. Da vil økt framkommelighet, bedre sikkerhet og miljøhensyn ligge til grunn for Arbeiderpartiets samferdselspolitikk. Klimaendringene beskriver vi alle som en av vår tids aller største utfordringer. Transportsektoren står for ca. 30 pst. av de samlede norske utslippene, og derfor er tiltak innenfor sektoren sentralt for å redusere utslippene hvis vi skal nå de målene vi må nå. Teknologiutvikling, kollektivtransport og utvikling av miljøvennlige transportmidler er derfor nøkkelsatsinger vi vil støtte opp under, og dette forslaget går rett inn i kjernen av det. Det har vært nevnt i debatten flere ganger, men potensialet er stort: Rapporten fra DNV-GL, som også er omtalt i komitéinnstillingen, viser et potensial, og Bellona og Siemens har sammen laget en rapport som ble utgitt i år, som viser et enda større potensial som vi må ta ut. Det er et faktum at de fleste ferjeforbindelser er i fylkeskommunene, og da synes jeg at statsråden er veldig passiv i forhold til å gripe de invitasjonene som kommer med hensyn til hvordan vi setter fylkeskommunene bedre i stand til å møte utfordringene og bidra til å kutte i klimagassutslippene. Fylkeskommunene opplever, i likhet med staten, en voldsom vekst i kostnadene på ferje- og hurtigbåtanbud. Det er trang økonomi, og da er det få incentiver til å teste ut ny og antatt kostbar teknologi. Selv om erfaringen med «Ampere» er god, er det allikevel utfordringer knyttet til teknologien. I mitt eget fylke, Nordland, har vi hatt – skal vi si – blandede erfaringer med å teste ut gassferjer, det har ikke bare vært en solskinnshistorie. Denne usikkerheten er også en hindring for at fylkeskommunene kan ta det løftet som er nødvendig. Fordi om det er et kinderegg som både kutter utslipp, fornyer ferjeflåten, har god økonomi og muligheten til å styrke norsk maritim industri, biter ikke fylkeskommunene på det. Det handler noe om at vi også må legge til rette for det. Da handler det om incentivordninger for å forsere utskiftingen av gamle ferjer som allerede er overmodne for utskifting, men også om tiltak for å styrke den generelle fylkeskommunale økonomien, slik at man tør å ta en større del av risikoen, slik at man har mulighet til å være med på en nasjonal innsats for å få til en moderne klimateknologi som kan være grunnlaget for styrket konkurransekraft i den maritime industrien, og som ikke minst bidrar til å løse klimautfordringene som vi må møte.
Helge Orten (Høyre), 2015-12-01:
Det er godt å se at det er stor enighet om mange av de viktige grepene for å gjøre transportsektoren mer miljøvennlig. Etter min mening er det et konkurransefortrinn for norsk næringsliv at vi stiller strenge miljøkrav gjennom offentlige anbud. Det bidrar til å øke bevisstheten om de utfordringene vi står overfor, og til at ny teknologi vil bli utviklet i norske bedrifter. Med en lavere aktivitet innenfor petroleumsnæringen i årene som kommer, vil strenge miljøkrav bidra til at norsk næringsliv og norsk teknologi kan få innpass i nye markeder og bidra til omstilling, aktivitet og ny vekst. Jeg skal primært konsentrere meg om ferger i dette innlegget. Regjeringa legger til grunn lav- og nullutslippsteknologi ved utlysning av nye anbud innenfor riksveifergedriften. Det nye anbudet for Anda–Lote er et eksempel på det. Stortinget har også vært tydelig på at lav- og nullutslippsteknologi skal legges til grunn i kommende anbud. Jeg registrerer at representantene fra Arbeiderpartiet er opptatt av at vi skal framskynde anbudene. Det er etter min mening å bli litt vel overivrig og vil ha en betydelig kostnad, siden det allerede går på kontrakt. Det er nok fergeanbud både på riksvei og på fylkesvei som skal fornyes i årene som kommer, uten at vi må pådra oss selv ekstrakostnader ved å avbryte eksisterende anbud. Da er det bedre å bruke ressursene på andre områder, som f.eks. teknologiutvikling. En stor andel av de fylkeskommunale fergeanbudene kommer til fornyelse i de kommende årene. Vår mulighet for å nå målet om lavere utslipp fra fergesektoren er avhengig av at fylkeskommunene tar sin del av jobben. Enova blir et viktig redskap i en fase der ny teknologi skal utvikles. Stortinget kan selvfølgelig pålegge fylkeskommunene å sette krav i anbudene, men da må vi samtidig være beredt på å se nærmere på om de organisatoriske og finansielle løsningene er gode nok for å nå målet om en overgang til lav- eller nullutslippsferge. Hovedtyngden av fergesambandene ble gjennom forvaltningsreformen i 2010 overført til fylkeskommunene. Dette følger klassifisering av veiene. Jeg er usikker på om det var en god idé. Fagmiljøet og fergekompetansen er nå spredd på flere fylkeskommunale og statlige aktører. Jeg tror vi må gå motsatt vei og styrke oppdragsgiverrollen, slik at Statens vegvesen og fylkeskommunene blir en sterkere kontraktspart i et marked med relativt få tilbydere. Det vil være positivt for å få bedre kontroll med kostnadsutviklingen, og det vil bli lettere å gjennomføre lav- og nullutslippsstrategier. For å gjenta meg selv: Det er svært gledelig at det er bred tilslutning om kravet til lav- eller nullutslipp i nye fergeanbud. Det vil bety utvikling og ny teknologi, viktig aktivitet ved norske verft i årene som kommer, og ikke minst en veldig etterlengtet oppgradering av en svært gammel fergeflåte.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-01:
Jeg merket meg at statsråden i sitt innlegg benyttet anledningen til å fremme en påstand om at med dette forliket slutter Stortinget opp om – nær sagt – samtlige punkter i regjeringens filmmelding. Det er klart at det er statsrådens rett å velge å se det på den måten. Jeg tror nok bildet er noe mer nyansert, men jeg tror alle partier sitter med følelsen av at her har man strukket seg i ønsket om å finne et forlik som alle kan enes om. Det innebærer at mye av det som her er foreslått, ikke nødvendigvis er partienes primære standpunkt, men at det er en del av et forlik som vi vil jobbe for at blir realisert. Et av spørsmålene der er dette med medfinansiering, og jeg merker meg at statsråden her sier at det fortsatt er opp til bransjen selv å finne løsninger på det. Samtidig er Stortinget i sitt forlik veldig tydelig på at man forventer en løsning på plass så raskt som mulig. Hvor raskt ser statsråden for seg at det kommer et forslag til Stortinget om hvordan man kan skissere mulige løsninger som ikke bare overlater det til bransjen selv, men hvor man også fra statsrådens side bør ta ansvar?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-01:
Først takk for gode ord fra statsråden, og jeg vil gjengjelde rosen ved å si at det er veldig hyggelig å ha forhandlinger om et forlik når regjeringspartiene er innstilt på å finne gode løsninger, og jeg opplever at det har vi fått til i fellesskap, så den rosen kan som sagt gjengjeldes. Jeg noterer meg det svaret statsråden gir, som jeg vil karakterisere mer som et halvveis svar, for man viser fortsatt til at bransjen selv er innstilt på å finne løsninger. Det har vi ikke sett veldig mange spor av i den rapporten som ble levert, at det er bransjen som selv skal ha ansvaret for dette. Jeg tror det nettopp er viktig at man i forliket nå uttrykker en klar forventning til bransjen om at man skal være med og bidra til å finansiere nytt norsk audiovisuelt innhold. Spørsmålet er om bransjen klarer å ta dette ansvaret på egen hånd eller om Stortinget må gripe inn mer resolutt. Derfor er det ganske viktig hvordan statsråden posisjonerer seg i forhold til denne situasjonen, og derfor vil jeg utfordre: Vil statsråden sørge for at det blir fremmet en sak for Stortinget om en mulig medfinansiering?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-01:
Jeg takker statsråden for svaret, og slutter meg til at det beste er at bransjen selv finner fram til gode løsninger. Det vil vi slutte oss til. Men vi må også ha det riset bak speilet at hvis man ikke evner å ta det ansvaret på egen hånd, må Stortinget se på saken på nytt, og i så måte er jeg glad for at statsråden er så tydelig på at det er noe som i ytterste konsekvens må vurderes. Så har vi fremmet et forslag i denne saken om kvotering og tiltak for å bedre kjønnsbalansen innen norsk film. Statsråden kommenterte ikke det i sitt innlegg, men jeg vil invitere statsråden til å gi sin vurdering, siden statsråden i svarbrev til undertegnede har bekreftet at det er nettopp de filmene som har forhåndsstøtte fra NFI, hvor det stilles krav, som har en bedring og en forholdsvis god kjønnsbalanse, mens de filmene som ikke har den typen krav knyttet til seg, står på stedet hvil eller i enkelte tilfeller går tilbake i forhold til kjønnsbalanse. Hvorfor er statsråden så allergisk mot å videreføre en offensiv satsing på å bedre kjønnsbalansen?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-01:
La meg først påpeke at det i stortingsmeldingen har sneket seg inn noen feil om Mediefabrikken som dessverre gjentas av komiteen i innstillingen. Jeg vil derfor forsøke å rette det opp ved å presisere at Mediefabrikken hadde 30-årsjubileum i fjor. Vi nevner noen av aktivitetene, som viser seg å være lite presist. Derfor vil jeg presisere følgende: Mediefabrikken i Akershus har jobbet med talentutvikling i Oslofjordregionen i over 30 år og er en del av kulturseksjonen i Akershus fylkeskommune. Og videre: Mediefabrikken samarbeider med Viken Filmsenter om ulike talentutviklingsprogrammer og har aktiviteter som spenner fra veiledning og utlån av produksjonsutstyr til filmfaglige kurs og verksteder, med målgrupper fra videregående til bransje. Jeg må beklage den litt upresise framstillingen av Mediefabrikken og håper at det blir tatt godt imot at vi forsøker å rette det opp fra talerstolen. Så prioriterte jeg i mitt saksordførerinnlegg fortrinnsvis å snakke om filmforliket – derfor noen ord nå om Arbeiderpartiets primære standpunkt, som vi også skriver noe om i innstillingen. Vi er glad for at vi har fått på plass et filmforlik. Samtidig mener vi at det er ganske mange områder som gjenstår, hvor man burde hatt en mer offensiv politikk. For det første mener vi at meldingen er lite ambisiøs på vegne av filmbransjen, og at det ville vært behov for også i framtiden å ha tydelige og kvantifiserbare mål for filmpolitikken. Dette ble også understøttet av Virke Produsentforeningen da de var i høring og ba om at nettopp de målene som var skissert fra regjeringen, burde følges opp med mer tydelige målsettinger. Derfor fremmer vi våre egne forslag om hvordan slike målsettinger kunne ha sett ut, og vil presisere i arbeidet framover at skal man kunne ta nye steg, er det viktig med en ambisiøs bransje, men også en ambisiøs filmpolitikk, med ambisiøse budsjetter. Videre mener vi det bør være et mål å trappe opp midlene til filmproduksjon i tiden framover, fortrinnsvis ved at «streaming»-aktører også bidrar. Tilskuddsordningene bør bidra til økt investeringsvilje og til prioritering av filmkunst. Vi mener det er viktig å få på plass at NFI fortsatt skal ha ansvar innen filmkulturelle tiltak og formidling, og at støtten til filmfestivalene bør styrkes. Vi vil ta sikte på å fremme egne forslag om disse tingene i det videre, men er glad for de tingene der vi har fått til utvikling av meldingen, gjennom forliket.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-01:
Jeg tar bare ordet til slutt for å takke komiteen og de øvrige som har deltatt i debatten, for en meget god debatt, og ikke minst en meget god prosess i forbindelse med denne innstillingen. Det var knyttet store forventninger til meldingen før den kom, og på viktige områder svarer den godt og staker ut kursen for framtidens Film-Norge på en bra måte. På enkelte områder var det sterk motbør og tydelig kritikk, som jeg føler at forliket i Stortinget svarer på på en god måte. Vi retter opp en del av de tingene som ble særlig kritisert, men vi samler oss også om noen grunnleggende pilarer for filmpolitikken som vil stå seg over tid. Sånn sett er det vi gjør i dag, historisk for Film-Norge. Alle partiene gikk nok inn i dette med noe ulike primærstandpunkt. Arbeiderpartiet har en tydelig historie gjennom åtte år med rød-grønn regjering, hvor vi gjennom Veiviseren viste tydelig at man var villig til å satse på norsk film, gjennom tydelige konkrete mål, men ikke minst gjennom ambisiøse budsjetter. Andre partier har litt ulik tilnærming til hvordan man når mange av de samme målene – det får så være. Men vi ønsker også i framtiden å synliggjøre at skal man nå noen av de mest ambisiøse målene vi har, må vi sette oss konkrete mål, men vi må også være villig til å bruke statlige midler til å stille opp for en bransje som er i sterk og god utvikling, men som også er sårbar. Derfor vil jeg takke komiteens medlemmer og alle partier som har vært med på dette forliket, for at man har vært villig til å strekke seg noe fra nettopp primærstandpunktene i ønsket om å oppnå et felles forlik. Det står det stor respekt av når vi vet at det for alle partier nok har kostet en del, særlig for regjeringspartiene – det er jo regjeringen som har lagt fram denne meldingen. Så kan man jo legge litt ulik valør i en del av de ordene som er valgt i forliket, og sånn er det med et bredt forlik. Man kan se litt ulikt på hvordan regjeringen bør følge opp det som man har blitt enige om. Jeg er i hvert fall veldig forventningsfull til hvordan statsråden akter å følge opp det som er de konkrete bestillingene fra Stortinget, og venter rask håndtering av det. Så er jeg enig med Senterpartiet, som var på talerstolen og uttrykte at det bør jobbes videre med en mer kanskje varig og helhetlig håndtering av cinematekene som sådanne. Det har vi ikke kommet helt i havn med med dette forliket, men det er det full åpenhet for å gjøre. Med dette vil jeg takke samtlige for en god debatt og for en god prosess og ser fram til statsrådens og regjeringens oppfølging av forliket.
Svein Harberg (Høyre), 2015-12-01:
Debatten går mot slutten. Den har selvfølgelig båret preg av at det har vært stor enighet i komiteen, da dette samarbeidet med de andre partiene på Stortinget er bra. Jeg hadde to stikkord på lappen før jeg skulle opp nå, og det ene kan jeg nesten legge vekk, for det var Internasjonalt Samisk Filminstitutt, og nå er det mange som har talt varmt for det. Og den jobben vi har gjort – jeg tror vi kan si «vi» – både noen som er i salen nå og i Nordisk råd, for å få løftet dette fram, har vært et godt samarbeid. Jeg synes instituttet der oppe er et så godt eksempel på at når vi legger til rette for at miljøet kan utvikle seg, så bidrar de selv med nær sagt å dra seg selv etter håret. For det er fantastisk hvordan de har løftet seg selv, løftet seg inn som et internasjonalt institutt, og nå kan vi utfordre landene rundt, som de jo også gjør en jobb for, til å være med og finansiere. Det er bra, og det er bra å høre at statsråden tar det på alvor – i forhold til det nordiske arbeidet – at her bør de andre landene med samisk befolkning være med og bidra. Helt til slutt når det gjelder det samiske: Det samiske er samisk kultur, samisk språk, men det er også norsk. Det var altså, som det har vært nevnt her, kanskje en film derfra som for første gang løftet Norge helt opp i teten som filmprodusenter også internasjonalt. Det skal vi være stolte av, og det tar vi med oss. Så bare et par kommentarer til det med Cinemateket. Jeg tror nok vi kanskje er litt upresise i formuleringene noen hver i salen her – vi skal si mye på kort tid og da blir det gjerne slik. Jeg tror det er viktig å slå fast: Regjeringen foreslo aldri i meldingen å legge ned Cinemateket, eller å fjerne det fysisk eller noen ting. De sa de ville vurdere om det fortsatt skulle være en nasjonal oppgave å drive Cinemateket, og hvis det ikke skulle være det, hvordan kan en da sikre å ivareta de nasjonale oppgavene, som også gir tilgang til de internasjonale. Det var det regjeringen sa i meldingen. Det var det vi jobbet med i komiteen og i forliket, fordi det var så mange henvendelser om det. Og som representanten Thomsen sa her, så var det mange gode forslag, og mange virket veldig gode, men når vi begynte å gå dem etter i sømmene, viste det seg at slik vi ser det nå, så var hovedpoenget å slå fast at et nasjonalt cinematek dermed også får tilgangen til det internasjonale. Så har ikke vi gått inn i alle de andre problemstillingene rundt det, men nå er det NFI som har ansvaret for at de fortsatt ivaretar de oppgavene.
Svein Harberg (Høyre), 2015-12-01:
Jeg vet nesten ikke hvor jeg skal begynne. Dette er en av de mest forunderlige debatter jeg har vært med på i Stortinget i løpet av disse seks årene. Her går den ene etter den andre på talerstolen og slår fast at vi er opptatt av å bevare enerettsmodellen. Regjeringen har, etter å ha fått klare varsler fra ESA, sørget for at enerettsmodellen er sikret. Det har hastet å gjøre noe med det. De varslet sak mot oss. De sa helt konkret hva det gjaldt. Den historien kan ikke diskuteres, selv om noen her har prøvd å fortelle en annen historie. Det var det som det gjaldt. Det var de som lå på utsiden, og som ikke var i et system og i en behandling som ga likebehandling. Så rydder de opp i det, kjapt og effektivt, for at det ikke skal bli noen sak, og så blir det altså tordentaler om å utsette det og alt mulig. Jeg lurer på om vi kan få folk til å komme opp på talerstolen og si hvem her som var villig til å gamble på at ESA sikkert ikke ville gjøre noe med det, ESA pleier ikke å åpne saker og gjøre noe med ting. Hvem ville gamblet på det? Tenk så igjennom hva alternativet var. Det hadde vært at vi ikke lenger hadde hatt enerettsmodellen. Hvordan ville det da gå med pengene til dem som nå får penger fra Norsk Tipping? Det har jeg lyst til at de som var villig til å gamble på det, som vil utsette det, og som ikke ville gjøre disse grepene, skal svare på. Det er realiteten, og en kan prøve med alle mulige historiefortellinger, men fakta ligger på bordet: Det er hva ESA har påpekt, hva de mente vi måtte rydde opp i, og at de trakk saken da det ble ryddet opp i det. Det kan ikke være veldig vanskelig. Så har det vært en tordentale om lisens. Det er jo ikke tema i det hele tatt. Det har ikke vært tema i det hele tatt at det skal innføres. Det er ikke et tema. Det blir sikkert omtalt i den meldingen som kommer. Så det er litt underlig å høre på det. Jeg tror vi skal være glade for at regjeringen nå har ryddet opp. At det nå kommer noen lotterier på utsiden av Norsk Tipping, måtte til for å rydde opp. Hvor de pengene kommer fra, vet vi ikke. Jeg er nok redd for at det bare blir kjøpt lodd for det også, og at det andre fortsetter som før. Jeg er bekymret for totaliteten, også for det som skjer innenfor Norsk Tipping, og gleder meg til å gripe fatt i det når vi får en helhetlig melding. Jeg tror det er der vi skal sette inn ressursene.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2015-12-01:
Jeg ble gjort oppmerksom på at jeg da jeg omtalte incentivordningen, kom i skade for å bruke ordet «intensiv». Men det skal Bekkevold ha, han var helt konsekvent i feilsnakkingen! Men nettopp incentivordningen er bakgrunnen for mitt spørsmål. Vi er glad for at vi har fått på plass dette, men bekymringen er om det er lagt inn nok penger, om det vil strekke til. I og med at denne regjeringen har vist liten forståelse for å gå fra rammestyrte til regelstyrte ordninger, er vel dette en ordning som godt kan sammenlignes med momskompensasjonen på idrettsbygg, og hvor regjeringen i salderingen kommer tilbake med en bevilgning som er i tråd med søknadene. Er dette en ordning som kan sammenlignes, og vil statsråden eventuelt ta et initiativ til det?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2015-12-01:
Regjeringen har nå tatt et initiativ til å opprette fem nye lotterier. Mitt spørsmål er: Regner regjeringen med at dette betyr at folk kommer til å spille mer – tilsvarende disse fem lotteriene – slik at det ikke vil få konsekvenser for det som norsk idrett og samfunnsnyttige organisasjoner får gjennom tippenøkkelen, eller kan man risikere at overskuddet fra Norsk Tipping blir tilsvarende redusert? Og hvordan vil kulturministeren møte det?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2015-12-01:
Jeg hører hvorfor regjeringen har valgt å opprette disse fem nye lotteriene. Man velger altså å gjøre det for å rydde opp i norsk spillpolitikk. Men mitt spørsmål er allikevel om regjeringen tror at folk kommer til å spille tilsvarende mer – tilsvarende disse fem lotteriene – eller deler man min bekymring om at dette vil få konsekvenser for overskuddet til Norsk Tipping som går til samfunnsnyttige forhold, idrett og frivillighet. Ser ikke kulturministeren at det kan få de konsekvensene? Mitt spørsmål er: Hvis dette blir konsekvensene, har kulturministeren et motsvar til det?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2015-12-01:
Jeg vet at 50 pst. av overskuddet fra de nye lotteriene skal gå til internasjonale humanitære organisasjoner – dette er nye organisasjoner. Mitt spørsmål i replikkvekslingen var om statsråden mente at folk ville spille så mye mer som disse fem nye lotteriene tilsvarer, at overskuddet fra Norsk Tipping vil være ganske stabilt. Jeg fikk aldri noe svar på det. Så til representanten Eidem Løvaas: Vi velger å foreslå å vedlegge denne saken protokollen, nettopp i påvente av at det nå har blitt varslet en stortingsmelding. Men vi forventer selvfølgelig at de tingene som vi har pekt på i dette representantforslaget, også blir kommentert og ivaretatt i denne stortingsmeldingen. Det er ikke snakk om at vi skal gå videre med noen punkter, mens vi skal vente med andre punkter til meldingen kommer. Vi vedlegger denne saken protokollen. Det har vi vært veldig klare på. Så til Pantelotteriet, for det er en ting jeg lurer på: Jeg registrerer at kulturministeren blir overrasket og skuffet over at vi i det hele tatt fremmer noe som helst i en merknad, eller sier noe i en merknad, som peker på Pantelotteriets framtid. Vi har fra vår side, altså fra Arbeiderpartiet og Kristelig Folkepartis side, bedt regjeringen om å vurdere hvordan Pantelotteriet kan videreføres og reguleres som det ikke-aggressive, ikke-vanedannende og ikke-pengeinnsatsbaserte spillkonseptet det er. Det handler egentlig bare om å få en klargjøring av Pantelotteriets posisjon. Hvis vi leser Høyres og Fremskrittspartiets merknader, ser vi at Høyre og Fremskrittspartiet har gått hver for seg. To regjeringspartier har altså sine egne særmerknader. Høyre sier: «Disse medlemmer vil vise til at regjeringen har utlyst fem lisenser for ikke-vanedannende lotterikonsepter, og merker seg at Pantelotteriet vil kunne ivaretas dersom det tildeles lisens i denne ordningen. Disse medlemmer ber likevel om at denne type lotterier som ikke er vanedannende, har høy andel bidrag til humanitært arbeid, ikke gir mulighet for gjenspill på gevinst, og i tillegg ikke har penger som innsats, ses særskilt på i den varslede stortingsmeldingen om spillpolitikk.» Her tar altså Høyre til orde for at man kanskje kan ha en særordning når det gjelder Pantelotteriet likevel. Fremskrittspartiet skriver i sin merknad: «Disse medlemmer vil be regjeringen finne en løsning som sikrer Pantelotteriets framtid. Disse medlemmer vil vise til at én løsning kan være å forskriftsfeste en særregel som innvilger lotterier, som ikke er vanedannende og der penger ikke brukes som innsats, en varig tillatelse forutsatt humanitært formål.» Det er litt underlig at kulturministeren ikke en gang kan kommentere disse merknadene fra de to regjeringspartiene.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
For det første er jeg veldig glad for det filmforliket som er etablert i Stortinget, og for den gode jobben som bl.a. saksordføreren har gjort for å bidra til det. Grunnen til det er at jeg tror det er veldig bra for filmindustrien at de har et forlik som det er bred konsensus om, bred støtte til i Stortinget, som kan være med på å bidra til at filmbransjen i årene som kommer får et løft. Det tror jeg er veldig viktig. Så til det konkrete spørsmålet om dette med medfinansiering. Som kjent har vi hatt en rundebordskonferanse, og det er i hvert fall to muligheter. Det ene er å oppfordre bransjen til å utvikle gode finansieringsmodeller og nye forretningsmodeller som de selv ser et stort potensial i og interesse for å bidra og delta i. Det er det faktisk noen i bransjen som har sagt at de ønsker. Et annet alternativ kan være det som jeg vet at Arbeiderpartiet tidligere har gitt uttrykk for, og det er å innføre en avgift. Nå ligger det ikke denne regjeringens hjerte veldig nært å innføre en slik type avgift, og derfor tror jeg at det er viktig at vi nå prøver å ta det arbeidet videre. Jeg oppdaget i det møtet at bransjen fortsatt er interessert i å se på ulike forretningsmodeller.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
For det første tror jeg at det er veldig viktig og nyttig for meg å få denne støtten i Stortinget, at vi skal presse på bransjen for å kunne klare å få til dette. Alternativet er, hvis ikke bransjen utvikler disse nye forretningsmodellene, at vi da må vurdere en avgift. Jeg sier rett ut at det ikke er noe som jeg er veldig begeistret for, men jeg har også utfordret bransjen på dette feltet. Jeg ser at her er det et kjempestort potensial, veldig mange muligheter, og noe av det som også den utredningen de framla for meg, understreker veldig sterkt, er at dette er et kjempepotensial for bransjen selv, og da kan jeg ikke forestille meg at de ikke er villig til å se på ulike forretningsmodeller framover. Nå er det også slik at på dette møtet var det faktisk noen av dem som var til stede – de har jo til dels forskjellige interesser i dette – som ønsket et videre samarbeid, og vi har avtalt å møtes på nyåret for å være med på å diskutere nye forretningsmodeller, og jeg vil selvsagt komme tilbake til Stortinget med forslag om det.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
Denne debatten har vi hatt mange ganger. Det som jeg registrerte da Arbeiderpartiet hadde nedfelt dette målet om 40 pst. i stortingsmeldingen Veiviseren, da den ble utarbeidet og ikke minst behandlet i Stortinget, var at man så at man ikke nådde dette målet i 2010, og da gikk man tilbake og utvidet det målet og sa at over tid skal man klare å nå det. Men jeg har registrert at man fra Arbeiderpartiets side aldri har kommet opp med noen virkemidler. Hva har man da tenkt å gjøre? Har man tenkt å kvotere inn og si at hvis man ikke når målet, så skal så og så skje? Jeg har tro på – og jeg formidler det hver dag når jeg er i samtaler med bransjen – at det er kjempeviktig at man tar alle krefter i bruk, og jeg opplever på mange områder at det er en økende vilje og interesse også blant kvinner for å engasjere seg. Vi har dyktige kvinnelige regissører, vi har dyktige kvinnelige skuespillere, og vi har dyktige kvinnelige produsenter, og min oppfordring er at bransjen selvfølgelig også må ta dette ansvaret selv. Jeg har en stor ambisjon om at i årene som kommer skal også kvinner være med på å prege filmindustrien.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
For det første tror jeg at det har vært en relativt bred konsensus i dette hus om hva som krever en regelstyrt ordning. Det er på individnivå. Jeg tror du skal lete lenge for å finne noen gode eksempler på andre ordninger som blir regelstyrte, og det tror jeg er litt av grunnlaget for at man er restriktive med en ordning som sådan, som helhet, overfor grupperinger, som skal gå inn og bli en regelstyrt ordning. Det er også grunnlaget for at vi ikke anbefaler det. Men det som jeg synes er positivt, som jeg håper også at representanten merker seg, er at denne regjeringen har vist i praktisk politikk at vi faktisk får det til. Jeg betviler ikke at noen andre også tidligere har forsøkt å få til en incentivordning. Men vi har lovet det, og vi har levert det, og vi har da en stor ambisjon om å kunne realisere dette i 2016, med en bevilgning på 45 mill. kr. Nå får vi starte, og vi har jo et godt samarbeid med Kristelig Folkeparti når det gjelder å få til budsjettforlik i Stortinget. Så når det gjelder budsjettene for de framtidige prosessene, enten det blir i revidert eller i framtidige budsjetter, føler jeg meg trygg på at vi også skal komme til enighet om det.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
Når det gjelder filmfaglig kompetanse, og spesielt med tanke på utdanningssiden, ligger det under kunnskapsministerens ansvarsområde. Men vi er kjent med at filmbransjen også selv er opptatt av dette. Det er viktig å få til en utvikling, og jeg føler meg rimelig trygg på at de følger også den utviklingen nøye. Det viktigste, tenker jeg, er å skape et godt miljø for en bærekraftig utvikling for filmbransjen, slik at de unge som har lyst til det, kan starte, få seg en utdannelse og satse på en filmkarriere, enten det er på produsentsiden, å være regissør eller andre typer oppgaver som ligger inn under dette. Jeg håper at man ser at det å ha en langsiktig bærekraftig utvikling av filmpolitikken i Norge er det viktigste bidraget, som vi alle kan være med på. Derfor er også et forlik i Stortinget viktig, at det kan stå seg under skiftende regimer, men ikke minst også over flere år.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
Jeg synes det initiativet som ble tatt i Nordisk råd overfor de nordiske landene, er svært viktig. Som jeg også sa da vi hadde det siste møtet i Nordisk råd, er det et av de områdene som jeg vil engasjere meg sterkt i, ikke minst for å få med de øvrige nordiske landene med en samisk befolkning som bør inngå i finansieringen av ISFI. Så langt er det Norge som har vært en av de største bidragsyterne, og kanskje den eneste bidragsyteren. Det bør vi jo få en slutt på. Det er mange andre som også nyter godt av dette, og det tror jeg er det viktigste. Nå er det sånn at Norge om relativt kort tid skal overta formannskapet i Nordisk råd, og da har vi en god anledning til å kunne sette også disse spørsmålene på dagsordenen. Jeg har en forståelse for at mine nordiske kollegaer ser at det er nødvendig, at de nordiske land med en samisk befolkning også ser at det er behov for å gjøre det.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
Noen veldig korte kommentarer på tampen av debatten. For det første er hele komiteen enig om målet for filmpolitikken i årene som kommer, og at det er et overordnet mål. Så registrerer jeg at det er noen av partiene som har noen tilleggsmål, men man er jo enige – når det gjelder både innrettingen på tilskuddene og de overordnede målene – om hvilken vei man går. Jeg merket meg at noen var inne på dette med ulovlig bruk av åndsverk. I forrige uke hadde jeg møte med bl.a. Produsentforeningen, og de sa seg svært fornøyd med dagens lovgivning, og at det nå er opp til bransjen selv å ta den i bruk. De etterlyser altså ikke at det er noe som må gjøres i tillegg til den lovgivningen som finnes i dag. Den er fullt brukbar. De mener altså at de reglene vi allerede nå har på plass, fungerer etter hensikten, og de viser til dommen mot The Pirate Bay m.fl., og at filmdelingstjenesten Popcorn Time nå er stengt. Dette er noen eksempler på at dette fungerer. Noen var også innom dette med åndsverksloven og hvordan man skal sørge for at rettighetshaverne får styrket sin situasjon i årene som kommer. Da vil jeg minne om at vi har varslet at vi skal ha en hovedrevisjon av åndsverksloven. Den har jeg ambisjoner om at skal bli sendt på høring nå før jul, hvor ulike deler av dette vil bli vurdert. Når det gjelder Internasjonalt Samisk Filminstitutt, har vi i budsjettet for 2016 foreslått at det får et tilskudd på 3 970 000 kr. Jeg håper det vil få støtte i Stortinget når man kommer til behandlingen av det. Et veldig kort poeng når det gjelder dette med barnefilm, for det er veldig mange som har vært innom det: Jeg er veldig glad for at barnefilm har hatt en så stor suksess som den faktisk har hatt i Norge de siste årene. Det har vært en stor satsing på økt produksjon av barnefilm, og det har gitt resultater. Det har skjedd uten egne ordninger, men gjennom langsiktighet og kanskje moderat kvotering. I dag gis barnefilm prioritet. Når det gjelder etterhåndsstøtten, får barnefilm 200 pst. støtte, mens f.eks. vanlig film får 100 pst. støtte. Det er et eksempel på at det har fungert, og at dette kanskje er med på å bidra til at man har den suksessen man har i dag. I Sverige har man faktisk kuttet ut denne egne barnefilmkonsulenten og øremerkede midler da dette ikke bidro til høyere kvalitet eller et større publikum. Så det er ulike eksempler i Norden på hvilken vei man har gått. Jeg tenker også at det her er mange muligheter til å gå videre til å snakke om Cinemateket, men jeg ser at tiden er ute.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
Bare noen korte kommentarer på slutten: Når det gjelder samisk film og satsingen i Norge, er vi opptatt av at dette tilskuddet videreføres, og at man selvfølgelig kan nytte disse midlene til både spillefilmer og – det som er nytt – serier. Det er et svært viktig tiltak. Bare en kort kommentar når det gjelder dette med Cinemateket, siden det har vært veldig framtredende i denne debatten og en del av det forliket som noen opplever og mener er en sterk korrigering av regjeringens forslag. Det har hele tiden vært regjeringens forutsetning at staten skulle videreføre sitt ansvar for å finansiere driften av Cinemateket. Det har aldri vært aktuelt å trappe ned virksomheten eller svekke dette tilbudet. Cinemateket i Oslo – og jeg understreker Oslo – er en flott institusjon, som gjør en glimrende jobb for å holde filmhistorien vår levende. Vi har ikke gått inn for å avvikle Cinemateket i Oslo, men likebehandle det med de andre cinematekene rundt omkring i landet, både fordi det vil likestille Cinemateket, og fordi vi vil rendyrke Norsk filminstitutts funksjon som nasjonal fagetat for filmfeltet. Jeg tar til etterretning at Stortinget i dag påpeker at dette skal ligge inn under Norsk filminstitutt. Så får vi ha en diskusjon om veien videre. Vi hadde tenkt at Norsk filminstitutt kunne foreta en vurdering av dette, men jeg tar til etterretning det som Stortinget har sagt at man bør gjøre. Så det siste punktet mitt som jeg har lyst til å nevne. Det har vært stor diskusjon omkring dette med plattformnøytralitet, og at man har hatt en sterk henstilling om at man må vente med å ta i bruk de nye digitale plattformene og å likestille dem, med tanke på at man ser på nye forretningsmodeller, eller at alle kan være med på å bidra. Da bare minner jeg om at jeg er i hvert fall veldig glad for at vi ved hjelp av dvd-avgiften har fått en digitalisering av norsk kino i Norge. Så er det jo ikke slik at den historiske utviklingen i Norge har foregått slik at det bare er kinoavgiften som har vært med på å få til det resultatet som man har i dag. Siden avgiften ble innført i 1987, har 447 mill. kr kommet fra kinoavgiften, mens hele 886 mill. kr har kommet fra videoavgiften. Det er faktisk slik at en vesentlig del av det som har vært med på å bidra til at vi i dag har klart å digitalisere de norske kinoene, har vært finansiert med en annen avgift enn kinoavgiften. Så vil jeg på tampen benytte anledningen til å takke for en god debatt. Jeg ser fram til gode debatter om filmindustrien og norsk filmpolitikk i årene som kommer.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
Nå er det sånn, som jeg sa, at vi skal legge fram en melding for Stortinget. Vi vil selvsagt vurdere alle de tiltak som det går an å innføre, og gå igjennom dem. Det vi imidlertid har gjort nå, er at vi har fått en ny handlingsplan mot spilleproblemer, hvor vi har økt innsatsen og samtidig sagt at den økte innsatsen skal være med på å bidra til en økt informasjonskampanje, sånn at det også blir klart overfor de som spiller, om de faktisk spiller på de spillene som er i regi av selskaper som ikke har lisens i Norge, og som da ikke følger det som er norsk lov i så henseende. Jeg har veldig tro på en forebyggende kampanje, og jeg håper at dette skal være med og bidra til at vi også kan se bedre resultater. Men som sagt, vi vil komme tilbake igjen og se på ulike tiltak som kan være med på å styrke ansvarlighetsregimet i Norge.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
Som jeg sa i mitt innlegg, er det altså ti år siden vi hadde en debatt i denne sal hvor vi diskuterte en spillpolitikk. Jeg vil bare minne om at i åtte av de årene var det Arbeiderpartiet som satt og styrte. Man hadde god anledning til å ta tak i de ulike problemstillingene hvis man syntes det var viktig. Men jeg registrerer at det som skjedde i den perioden da Arbeiderpartiet satt med makten, var at man ikke tok tak i de utfordringene som faktisk lå der – og som bidro til at ESA åpnet en sak mot oss fordi det ikke var et godt nok regelverk på lotterisiden – og heller ikke var med på å bidra til at man fikk ryddet opp i dette. Det var grunnlaget for at enerettsmodellen faktisk ble satt i fare, og at det var mulighet for at enerettsmodellen ble veltet. Jeg er interessert i å få til en bred politisk debatt i Stortinget. Da skal jeg sørge for at vi får løftet fram ulike typer tiltak slik at vi får god anledning til å få en bred konsensus om dette til høsten.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
Som jeg har sagt, har vi tenkt å gå gjennom de ulike typene tiltak når vi legger fram denne meldingen. Nå har jeg forstått på forslagsstillerne bak dette Dokument 8-forslaget, at man er glad for at man skal få en bred diskusjon i Stortinget. Da vil jeg også tro at man har anledning til å vente til regjeringen har fått vurdert de ulike forslagene og fremmet dem overfor Stortinget.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-01:
Jeg må igjen understreke grunnlaget for at vi har gjort dette. Det er to grunner til at vi har åpnet opp for disse nye lotteriene. Det var ikke var mulig å fortsette verken med Pantelotteriet eller med ExtraStiftelsen i framtiden. ESA har pekt på begge disse to forholdene, og det er grunnlaget for at vi nå har laget et regelverk som skal være åpent for alle. Det andre er at regjeringen har sagt at vi også ønsker at de humanitære organisasjonene som driver virksomhet internasjonalt, også skal ha anledning til å kunne drive med lotterier i Norge. Jeg er ikke engstelig for at dette kommer til å være med på å bidra til å svekke grunnlaget for de inntektene som har kommet inn under Norsk Tippings lotteri- og spillaktivitet. Snarere tvert imot tror jeg dette er med på å bidra til at vi kan få det inn i trygge former. Nå er det forutsigbart, det er fem nye lotterier. Jeg vet at det er åtte søknader. Så gjenstår det å se på hvor mange av disse som er kvalifisert til å gå videre i runden når Lotteritilsynet går gjennom dette.