Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2008-06-11:
I dag er en stor dag, da vi har muligheten til å vedta en historisk lov. Jeg skal prøve ikke å gjenta alt det som andre har sagt i debatten, men jeg føler et stort behov for å stanse litt opp ved Kristelig Folkepartis argumentasjon. I innstillingen skriver de, sammen med Fremskrittspartiet, at de ikke kan støtte en så grunnleggende omdefinering av ekteskapet, og de begrunner det med at ekteskapet mellom mann og kvinne har dype kulturelle røtter i alle samfunn over hele verden, og at en felles ekteskapslov vil bryte med disse historiske røttene. Samtidig sier de at homofile og lesbiske skal ha rett til å leve sitt liv åpent i forpliktende samliv i et samfunn som viser respekt, og at partnerskapsloven må videreføres for å sikre de juridiske rettighetene rundt dette samlivet. I går kveld satt jeg og leste innstillingen og debatten fra da partnerskapsloven ble behandlet i 1993. I innstillingen fra den gangen skriver Kristelig Folkepartis medlem: «Dette medlem vil understreke at en partnerskapslov for homofile ikke er i samsvar med det verdigrunnlag vårt samfunn hittil har bygget på når det gjelder familie og ekteskap. » Og Kjell Magne Bondevik sa i debatten: «En ny særlov for de homofile vil innebære noe helt nytt innenfor norsk familiepolitikk. Det vil gi et sterkt og galt signal om at ekteskapet ikke lenger skal ha en særstilling som fundament i vårt samfunn. Det kan på lengre sikt bli en ulykke. » Altså: Den argumentasjonen som ble brukt mot partnerskapsloven i 1993, er mistenkelig lik argumentasjonen som brukes mot lovforslaget i dag, nemlig at man er bekymret for ekteskapsinstituttet, det å gi flere rett til å få faste rammer rundt sine liv. Og jeg må innrømme at jeg synes det er litt underlig at det som man ifølge Kjell Magne Bondevik i 1993 trodde skulle være en ulykke, og som man var imot, altså partnerskapsloven, i dag brukes som argumentasjon for at vi i dag ikke kan vedta en ny ekteskapslov. Dette henger jo ikke på greip. Poenget er jo at ekteskapet ikke blir svekket - tvert imot. Det har historien med partnerskapsloven vist. Det å gi noen en rett svekker da ikke retten til dem som allerede har den. Et ekteskap blir ikke mindre verd av at også andre får lov til å gifte seg. Og da er det umulig for meg å forstå at man i dag hoster opp de samme argumentene fra 1993 som en unnskyldning for ikke å la flere få lov til å gifte seg med den man elsker. Det ligger et forslag i innstillingen fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre om å gi fritak for helsepersonell som av overbevisningsgrunner ikke kan utføre sitt arbeid, f.eks. ved assistert befruktning. Forslaget er blitt endret av representanten Lode i dag til at reservasjonsretten også skal gjelde ved assistert befruktning til heterofile par. Når ble det et problem? I dag morges? Jeg har hørt at dette er et fritak som kan sammenliknes med et fritak fra å utføre abort. Da har jeg lyst til å si én ting: Å utføre eller ikke utføre abort handler om at man på grunn av overbevisninger ikke kan utføre handlingen. Men når det gjelder assistert befruktning, snakker man ikke om selve handlingen, men om hvem som får hjelp. Det opprinnelige forslaget gikk på å diskriminere lesbiske par, og jeg synes ikke moderasjonen av forslaget gjør ting noe bedre. Det er de samme som vil bli rammet, nemlig de lesbiske. Jeg kan ikke forstå det annerledes, for det har ikke akkurat vært et stort problem for helsepersonell å gi assistert befruktning til heterofile tidligere. Og jeg ber de representantene som egentlig har tenkt å stemme for dette forslaget, om å tenke seg om igjen. Når det er sagt: Jeg er glad for at det er så mange partier som støtter opp om den loven vi skal vedta i dag. Det hviler et stort ansvar på oss som politikere når det gjelder å gå foran. I dag gjør et flertall av oss nettopp det. Jeg har også lyst til å rette en stor og inderlig takk til alle i og utenfor denne salen som i årevis har jobbet for at vi skal komme dit vi er i dag. Den jobben de har gjort, vil bety enormt mye for mange mennesker. Og jeg er stolt over å få være en av dem som i dag får lov til å være med og skrive historie - en historie mot diskriminering og for kjærligheten.