Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2012-05-31:
Vi har hatt bostøtte i Norge i mange år. I dag får denne viktige ordningen en egen lov – det er historisk. En god bolig er et nødvendig fundament for et godt, fritt og trygt liv. Mens en vanskelig bosituasjon kan forsterke problemer folk ellers måtte ha, virker en stabil og trygg bosituasjon motsatt. Bostøtte er statens viktigste virkemiddel for å hjelpe vanskeligstilte i boligmarkedet. I 2009 ble ordningen kraftig utvidet og forenklet – i dag tar vi en ny, viktig beslutning: Ny lov om bostøtte erstatter bestemmelser i lov om Husbanken og flere ulike forskrifter og retningslinjer. Kommunal- og forvaltningskomiteen har enstemmig sluttet seg til lovforslaget, som er en oppfølging av St.prp. nr. 11 for 2008–2009, Ei styrkt bustøtte, der regjeringen lovte å komme tilbake til Stortinget med forslag til endringer i den rettslige forankringen av bostøtte. Hovedprinsippene som Stortinget vedtok den 17. mars 2009, er uendret. Regjeringens lovforslag er i hovedsak en lovfesting av gjeldende rett. En ny og samlet lov vil gi et mer oversiktlig og brukervennlig regelverk. Samtidig gjør vi noen endringer. Jeg vil særlig nevne tre av disse: For det første gis det hjemmel til å opprette en egen klagenemnd. Det vil styrke rettssikkerheten til mottakere av bostøtte. For det andre: Gjennom regler for håndtering av personopplysninger blir personvernet styrket både for dem som søker om bostøtte, og de andre i husstanden. For det tredje: Det innføres også systematisk etterkontroll av inntekt og formue. De som har mottatt ytelser urettmessig, må betale disse tilbake. Dette er viktig. Bostøtte er en målrettet ordning for dem med høye boutgifter og lav inntekt. Etterkontrollen er viktig for å sikre at bostøtte går til personer som har krav på det, ikke til andre. I komiteen har det vært uenighet kun på ett punkt: spørsmålet om transport av krav om bostøtte. I denne sammenhengen brukes begrepet «transport» om at bostøtten utbetales til noen andre enn mottakeren. I praksis handler det om at støtten utbetales direkte til kommunen for å dekke husleie i kommunal bolig e.l. Alle partier er enige om at transport kan være klokt og bør kunne skje gjennom avtale. Det er uenighet om såkalt tvungen transport, dvs. at kommunene kan sikre seg bostøtteutbetalingen også når det ikke er inngått avtale. Det er kun Høyre som i merknads form tar til orde for en ordning med tvungen transport. Arbeiderpartiet mener en slik ordning bidrar til å umyndiggjøre bostøttemottakere. Det har også vært avgjørende for oss at ordningen med tvungen transport, som det hittil har vært hjemmel for, har vært svært lite brukt. I fjor evaluerte NOVA og Fafo bostøtteordningen. Rapporten viser at ordningen har blitt enklere og lettere å forstå, og at den treffer bedre. Samtidig pekes det på noen utfordringer. Barn med foreldre som ikke bor sammen, må være folkeregistrert på én og samme adresse. Det betyr at kun en av foreldrene kan få bostøtte. Rapporten konkluderer også med at det kan være verdt å se nærmere på støtten til store barnefamilier. Dette er verdifulle innspill som vi er opptatt av å få vurdert i den varslede stortingsmeldingen om boligpolitikk. På få år er bostøtteordningen kraftig styrket. I 2005 utgjorde samlet bostøtte ca. 2,1 mrd. kr, for 2012 ca. 3,25 mrd. kr. Det er i statsbudsjettet for 2012 lagt til grunn at 128 000 husstander kommer til å få bostøtte hver måned. Det er ikke noe selvstendig mål å øke bostøtteutbetalingene – det beste er selvsagt at folk klarer seg selv. Men det er et mål at de som trenger hjelp, får det. Bostøtten er et viktig middel i kampen mot fattigdom.