Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2012-11-29:
Takk for en interessant debatt. Jeg tror det er den første av flere når det gjelder styringen av norske sykehus. Jeg vil også takke representanten Høie for nå å ha utdypet litt nærmere hvordan Høyre ser på styringen av sykehusene. Det var tydeligere om modell etter at man har snakket om høvdinger og indianere og ansiktsløse byråkrater – et begrep jeg for øvrig tar avstand fra. Jeg synes det er en uærbødig måte å omtale mennesker på som arbeider hardt i norsk helsevesen etter politisk instruks for å gjøre en god innsats. Ansvaret ligger hos statsråden, og de overordnede linjene ligger i denne sal. Vi ser nå tydeligere konturen av Høyre og Fremskrittspartiets modell – avvikling av de regionale helseforetakene og en alternativ tilnærming. Jeg vil få lov til å si at undersøkelsen om hva norsk sykehussystem leverer til pasienter, økt pasientbehandling, løftet behandlingsnivået til toppnivå i verdensklasse. Det gir inntrykk av en sektor som gjør god nytte for seg. Så er det riktig som representanten Olsen var inne på, at det alltid vil være fokus på enkeltsaker. Dem må vi være oppmerksomme på og forsøke å rette, men de må heller ikke ta overhånd. Jeg mener at dagens organisering sikrer noe viktig. La meg nevne fem forhold: For det første gjennomfører vi Stortingets vilje. Helseministeren har det politiske ansvaret, og vi har god og regionalt forankret politisk styring av et likeverdig helsetilbud over hele landet. Det er et mangfoldig land, og de kommer til å velge litt ulikt i ulike regioner. Det er klokt, og det er naturlig. Slik gjør vi på nesten alle andre områder av samfunnet. For det andre: Vi holder tritt med den teknologiske utviklingen og behandler flere pasienter gjennom både spesialisering og desentralisering av tilbudene, og kan stille dem til rådighet for alle. Det har vært en fantastisk strukturendring i løpet av disse årene. Jeg tror ikke – som det ble sagt av representanten Dåvøy – at den strukturendringen er over. Jeg tror vi kommer til å leve i en kontinuerlig omstilling. Den byen jeg er valgt fra, kommer til å oppleve en befolkningsøkning noen sier vil tilsvare ett Molde hvert annet år i årene som kommer. Selvfølgelig må vi være i omstilling på sykehussektoren hele veien og forstå de lokale og regionale konsekvensene. Det tredje er det at vi har regional tilhørighet, folkevalgt forankring og kunnskap om regionale forhold. Det er viktig, for 90–95 pst. av et pasientforløp skjer innen regionen. Organisering i regioner bidrar til å bedre pasientforløpene innad i regionen gjennom god fordeling og arbeidsdeling mellom sykehusene. Det blir gjort tett på. For det fjerde har vi ikke minst fått orden i sykehusenes økonomi, med nytt rom for investering og nysatsinger – tenk på hvor vi var i 2005. For det femte har vi god styring og prioritering ved beredskapssituasjoner. Det har vist seg å være viktig. Jeg er glad for at Høyre har stor tillit til Helsedepartementet – det er også tillit til eieravdelingen. Den har jeg både tillit til og stor sans for. Men det vi nå hører, er at de rundt 310 årsverkene i de regionale helseforetakene skal legges ned. Partiene har spurt meg om hva konsekvensen vil være i innsparinger. Da vil jeg si at det er én klar innsparing, og det er at styrene blir lagt ned. De vil ikke få mer å gjøre. Alle de øvrige oppgavene som gjøres i de regionale helseforetakene, mener jeg er av en slik karakter at de må løses. Da blir det – pluss/minus – 300 til i Helsedepartementet, og selv om det skulle lokaliseres et annet sted, betyr det sentralisering. Det betyr – jeg vet ikke hvor man tenker å legge disse funksjonene – at man i vest, midt, nord og i og for seg også i sør-øst bør stille seg noen spørsmål om hvor dette er på vei. Dette kommer til å bety en sentralisering i retning av større avstand fra de beslutningene som tas om regionale tilpasninger, og de endringene som skal gjennomføres. Når det gjelder forslaget om en nasjonal sykehusplan, vil jeg være litt mindre bombastisk: Jeg synes det har interessante elementer i seg. Jeg synes også at opplegget for at vi i denne sal kan ha diskusjoner om struktur og sykehusbehov, er et godt forslag, men jeg er ikke sikker på at det er riktig eller blir mer demokratisk av at vi skal ende opp med å avgjøre her hvor mange kirurger det skal være på en avdeling på et sykehus og den type spørsmål. Jeg tror faktisk at den tette regionale tilhørigheten er en bedre løsning, men dette får vi god anledning til å diskutere. OECD-tall peker på at utgiftene til administrasjon i det norske sykehusvesenet utgjør 0,8 pst. av utgiftene til helsetjenesten, mens snittet i OECD er 3 pst. Det gjelder kommuner, helseforetak og sentral forvaltning. Vi er altså ikke spesielt byråkratiske, vi er antakeligvis veldig lette i byråkrati. Jeg tror at denne løsningen er sentraliserende, og jeg tror dessverre den vil være byråkratiserende.