trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Jeg har merket meg Fremskrittspartiets innspill og merknad i denne saken. Jeg vet jo også at Fremskrittspartiet er opptatt av denne måten å tenke på når det gjelder struktur. Vi ser imidlertid på denne retten til refusjon mellom fylkeskommunene som en form for gjesteelevsoppgjør. Så kan man jo ha en filosofisk diskusjon om forskjellen. Men vi synes det er en riktig måte å gjøre dette på – at man i utgangspunktet ikke har en stykkpristenking, men at man har et ansvar fordelt slik som foreslått mellom de enkelte fylkeskommunene, og at man har et gjesteelevsoppgjør i denne sammenheng.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Jeg vil bekrefte overfor både representanten Dørum og andre at et utdanningstilbud er usedvanlig viktig, kanskje spesielt for de gruppene med ungdom som er i slike institusjoner. Jeg vil minne om at vi i forbindelse med statsbudsjettet har sikret et bedre utdanningstilbud for dem som sitter i fengsel, uten at disse gruppene nødvendigvis kan sammenlignes. Men jeg er veldig opptatt av dette, og må bare forsikre alle om at mitt engasjement for det er sterkt. Vi har en stor forpliktelse til å gi elever, dvs. barn og unge, i slike institusjoner den utdanningen de har krav på.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Jeg ble litt forundret over statsrådens svar til representanten Gåsvatn. Den situasjonen som Gåsvatn viste til, var en situasjon hvor demokratiet faktisk gikk utover det som var lovens rammer, der samskipnadene ikke drev studentvelferd, men politisk agitasjon. Da syntes jeg det var underlig at statsråden konkluderte med at hun har tillit til demokratiet. I et demokrati har man også mindretallsrettigheter. I denne sammenheng kan noen få alvorlige samvittighetskvaler hvis f.eks. en studentsamskipnad vedtar at den ønsker å støtte norsk deltakelse i Afghanistan eller boikott av israelske varer. Det er studenter som vil reagere kraftig på dette, og de har i dag ingen mulighet til å reservere seg mot å støtte den typen politisk agitasjon gjennom studentsamskipnadene uten samtidig å miste eksamensretten. Det er et ganske dramatisk virkemiddel. Jeg vil gjerne utfordre statsråden direkte på nytt: Hvordan mener statsråden at studenter som kommer i slike samvittighetsvanskelige situasjoner på grunn av at demokratiet og samskipnadene går utover lovens rammer, skal gå frem for å kunne reservere seg mot denne typen aktivitet?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Det er mulig at det går litt rundt for meg, for jeg forstod ikke helt hva du mente med «dette». Hva Fremskrittspartiet har å tjene på det? Nei, det må du spørre Fremskrittspartiet om. Men når vi ser på fordelingstabellene, er det ingen tvil om at med de skattelettelsene dere legger opp til, er det de rikeste som får de største lettelsene. Det henger etter min mening logisk sammen med at hvis man har høye inntekter og dere gjør det på den måten dere har gjort, og gir f.eks. lettelser i formuesskatten, så er det de med formue, dvs. de rikeste i landet, som får de største lettelsene, og ikke de som har lav eller ingen inntekt. Det er mitt svar til deg.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Stortingets flertall og finanskomiteens flertall har gått grundig inn i grunnlovsspørsmålet, og vi har brukt mange kilder, deriblant selvfølgelig Ot.prp. nr. 1. Vi har lest brevet fra Justisdepartementets lovavdeling, vi har lest alle svarene på spørsmålene som stortingsgruppene har sendt Finansdepartementet, vi har brukt høringene som Rederiforbundet hadde, samt selvfølgelig finanskomiteens høring med de nevnte juristene. I tillegg har vi lest advokatrapporter utarbeidet på oppdrag fra Rederiforbundet. I sum, etter en totalvurdering, mener vi at forslaget ikke er i strid med Grunnloven. Slik jeg tolket dem som var til stede på den nevnte høringen i finanskomiteen, kom de ikke med en entydig, klar konklusjon verken på det ene eller det andre.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Jeg er glad for at representanten tar opp det spørsmålet, som er av veldig stor betydning, og som det hele handler om, nemlig inntektsfordelingen i samfunnet. Jeg vil avkrefte at vi har avlyst å bekjempe fattigdom. Det jobber Regjeringen fortsatt med, og det jobber også stortingsflertallet fortsatt med. Så vil jeg vise til innstillingen, hvor vi har gjort ganske radikale grep i forhold til det med fordeling, og hvor vi tar for oss den aller, aller rikeste gruppen, nemlig de som rykker ifra både de fattigste her i landet og alle andre som har inntekt i landet, når det gjelder inntekstforskjeller. For den gruppen gjør vi en endring som kalles 80 pst.-regelen, som innebærer at de må betale betydelig mer skatt pr. enkeltperson. Vi fjerner aksjerabatten, noe som også kommer til å gi utslag på akkurat det samme, og vi øker bunnfradraget i forhold til formuesskatt. Alle de tiltakene vil virke utjevnende.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Vi har en helhetlig tilnærming i skattepolitikken. Som jeg sa i starten av mitt innlegg, skal man balansere næringslivshensyn, slik at man kan skape verdier, og fordelingshensyn, slik at man tar opp i seg det spørsmålet som den forrige representanten tok opp. Jeg mener at innstillingen i sum – det gjelder rederibeskatning, kraftbeskatning og alle de andre forslagene som ligger i innstillingen som vi kommer til å stemme for – ivaretar den balansen som en er nødt til å ha i forhold til både næringslivets behov og hensynet til fordeling.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Rederiene betalte ikke skatt i 2002, det året Jens Stoltenberg skrev kronikken. De som var i denne ordningen, betalte heller ikke skatt, ut fra de vedtakene som ble gjort i 1996. Men det var aldri forespeilet at ordningen skulle vare evig. Det viser også de utredningene som har blitt gjort i mellomtiden, det viser debatten fra 1996 og fram til i dag, og det viser det utvalget som jobbet under den forrige regjering med hva man eventuelt skulle gjøre i forhold til en ny politikk overfor maritim sektor, hvor flertallet bl.a. foreslo mye strengere regler for uttak av disse skattekredittene. Det betyr at i hele denne perioden har det vært en debatt omkring dette. Det er riktig at det ikke ble betalt skatt i 2002 og 2003. Men denne ordningen blir sammen med det nye skattefrie regimet en god løsning for næringen, som vil sikre forutsigbare rammebetingelser.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Først vil jeg tilbakevise påstanden som nettopp kom, at det er Finansdepartementet som har skrevet merknaden som flertallet har i innstillingen. Den har jeg ført i pennen, og derved er det sagt. Dernest vil jeg spørre representanten Hagesæter om følgende: Du påstod i ditt innlegg at jusprofessorene som var på finanskomiteens høring, eksplisitt sa at forslaget om ny rederiskatteordning er i strid med Grunnloven. Jeg lurer på hvem som sa det, og jeg lurer på hvordan sitatet var, hvordan det ble sagt.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Jeg vil holde meg til temaet som handler om inndekning. Høyres alternative budsjett innebærer en skatte- og avgiftsreduksjon på om lag 4,5 milliarder kr i påløpt verdi, og om lag 2,4 milliarder kr i bokført verdi i forhold til Regjeringens forslag. Store deler av inndekningen skal komme gjennom uspesifiserte effektiviseringsgevinster, bl.a. i departementene. Denne formen for inndekning er svært usikker, og Høyre klarte ikke å ta dette ut da de selv satt i regjering. Er skattelettelsene og inndekningene sammenlagt egentlig troverdige?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
I løpet av debatten er det stilt spørsmål om hva flertallet bygger sin grunnlovsdrøfting på. Jeg var innom dette i mitt innlegg, og jeg svarte direkte på det i replikkordskiftet, men jeg kan godt gjenta at grunnlaget for vår vurdering av om overgangsreglene er i strid med Grunnloven, er som følger: brev fra Justisdepartementets lovavdeling, høringer med bl.a. Rederiforbundet og andre representanter for næringen, finanskomiteens høring med tre jus-professorer, lovavdeling og finansminister, advokatrapporter skrevet på oppdrag av Rederiforbundet og – jeg vil understreke – omfattende svar på mange spørsmål fra stortingsgruppene som er stilt til Finansdepartementet. Vår drøfting bygger på dette.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Fremskrittspartiet har gang på gang dokumentert at våre skatte- og avgiftslettelser først og fremst kommer dem med lavere og midlere inntekter til gode. Dette skyldes at vi øker minstefradraget og personfradraget. Videre reduserer vi en rekke avgifter, noe som hjelper dem som tjener minst, som lever av pensjon. Til tross for dette fortsetter Arbeiderpartiet å påstå at Fremskrittspartiet gir størst skattelettelse til de rike, senest representanten Sandal under finansdebatten tirsdag. Mitt spørsmål til representanten Aasen Agdestein er derfor: Hvorfor gjør Arbeiderpartiet dette, og hva mener representanten Aasen Agdestein at Fremskrittspartiet eventuelt skulle ha å tjene på å fremme interessene til de aller rikeste i landet?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Statsminister Stoltenberg er en av de ivrigste til å hevde at mens den forrige regjeringen brukte penger på skattelettelser, bruker dagens regjering penger på fellesskapsløsninger. Implisitt i et slikt resonnement ligger at skattebetalernes inntekter i utgangspunktet er statens penger, og at staten eventuelt er gavmild og lar lønnstakerne beholde en del av sin egen inntekt. Jeg skal ikke spørre representanten om hun er enig i et slikt resonnement, selv om det er fristende. Jeg skal heller spørre representanten Valle om hun er enig med meg i at dersom en lønnsmottaker får beholde mer av sin egen inntekt, så vil lønnsmottakeren ha større økonomisk frihet til å prioritere sin egen velferd, eller om hun er enig med statsminister Stoltenberg som hevder at skattelettelser kun er en utgiftspost på statsbudsjettet på samme måte som velferdstjenester?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Jeg vil invitere statsråden til litt prinsipiell tenkning. Finansministeren har gjentatte ganger kommet med påstanden om at formuer er ujevnt fordelt i Norge, noe statsråden også var innom i sitt innlegg i dag. Dersom denne påstanden skal ha noen gyldighet, må noen ha fordelt disse formuene i utgangspunktet. Hvem mener statsråden er ansvarlig for at formuene er blitt så ujevnt fordelt i Norge, og kan finansministeren nevne noe land hvor formuer er jevnt fordelt? Mener statsråden i så fall at dette er land med økonomiske systemer Norge bør kopiere?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-11-29:
Regjeringen har bedt Stortinget om å foreta en selvstendig og grundig vurdering av de foreslåtte overgangsreglene for rederiene i forhold til Grunnloven § 97. Derfor arrangerte finanskomiteen en egen høring med tidligere høyesterettsdommer Gunnar Aasland, professor Frederik Zimmer og professor Eivind Smith. Alle de tre innkalte var i tvil, og noen i sterk tvil, om Regjeringens forslag var i tråd med Grunnlovens krav i § 97. Tidligere høyesterettsdommer Gunnar Aasland uttalte f.eks. at han var i atskillig tvil om den foreslåtte overgangsordningen lot seg forsvare i forhold til Grunnloven § 97. Mitt spørsmål til representanten Aasen Agdestein er: Hva var det som fremkom i den høringen som tilsier at flertallspartiene er så til de grader skråsikre på at forslaget er i tråd med Grunnloven § 97?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-11-29:
Det er ikke spesielt imponerende at Ågot Valle har tillit til de rød-grønne partiene, men det er ganske oppsiktsvekkende at Odelstingets president ikke har satt seg bedre inn i denne saken enn det hun åpenbart har gjort. Jeg vil stille et konkret spørsmål, og det er om Ågot Valle har lest referatet fra den høringen som Stortinget gjennomførte, og som er selve grunnlaget for de konklusjonene som finanskomiteen har trukket.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-11-29:
Finansministerens skråsikkerhet når det gjelder rederiskatteordningen, står i veldig skarp kontrast til den tvil som for øvrig har kommet inn i prosessen. Jeg finner det lite formålstjenlig å diskutere det spørsmålet med finansministeren. Jeg går heller over til noe vi kanskje kan ha en dialog om, og det gjelder sammenhengen mellom skatt og velferd. Vi er i en situasjon hvor det er stor mangel på arbeidskraft. Når finansministeren skal argumentere mot skattelettelser på arbeid, pleier hun å si at vi vil heller ha velferd. Nå vet vi at det nettopp er mangel på arbeidskraft som er den største trusselen mot vekstkraften og veksten i norsk økonomi. Det er vel dokumentert både gjennom norsk forskning og empiri og internasjonalt at lavere skatt på lave og vanlige inntekter motiverer til mer arbeid. Det å få folk fra trygd til arbeid, det å få folk fra halv tid til hel tid og stå mer i jobb, vil kunne gi oss mer velferd. Er finansministeren enig i et slikt resonnement?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-11-29:
Jeg slutter meg til det Hans Olav Syversen har sagt, og jeg vil også understreke at vi fra Høyre reagerer meget sterkt på at statsråden kommer med den form for belæring i Stortinget. Det er ikke noe grunnlag for å hevde at Høyres budsjettering på dette punkt er en godkjennelse av Regjeringens og departementets tolkning av Grunnloven. Vi kan gjerne diskutere inndekning og hvordan det har vært håndtert, men jeg mener det tilhører en annen debatt enn den grunnlovsdiskusjonen som vi nå er inne i. Jeg må også legge til at det ikke er uvanlig at regjeringen har dialog med ulike næringer. Denne regjeringen har i hvert fall usedvanlig god dialog med noen næringer. Kanskje man også burde hatt det med andre. Ellers sier statsråden i sitt siste innlegg at saken var meget godt belyst fra Regjeringens side. Nei, den var ikke meget godt belyst. I den høringen som ble gjennomført her i Stortinget, ble departementets fremstilling plukket fra hverandre punkt for punkt. Det ble også understreket av en av professorene at på punkt etter punkt var Finansdepartementets fremstilling for ensidig. Hadde ikke finansministeren selv kommet til den erkjennelse i løpet av prosessen, hadde hun kanskje heller ikke funnet behov for å gi så utfyllende svar som det etter hvert ble gitt til Arbeiderpartiets stortingsgruppe. Så vil jeg til slutt si at når vi har håndtert saken på den måten vi har gjort, er det, slik representanten Svein Flåtten har understreket, fordi vi er i sterk tvil – vi er i sterk tvil om dette er i tråd med Grunnloven § 97, og det er et godt råd når man er i tvil, å bruke noe lengre tid. Det er grunnen til at vi mener at saken burde bli behandlet frem mot revidert nasjonalbudsjett, slik at man kunne unngått de diskusjonene som man nå får.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
I starten av sitt innlegg var Marianne Aasen Agdestein inne på noe av formålet med et godt skattesystem, bl.a. at det skulle sørge for en fordeling. Denne regjeringen har jo også hatt som mål å fjerne fattigdommen – i hvert fall fattigdom – selv om det kanskje er et litt avlyst mål de siste månedene. Men det har i hvert fall tidligere vært viktig for de rød-grønne partiene å sørge for at ulikhetene i samfunnet skulle bli mindre og ikke større. Jeg antar at hvis man ser på ulikhetene, er de kanskje større enn noen gang. Så jeg har lyst til å stille Aasen Agdestein et litt mer overordnet spørsmål: Dersom hun skulle sørge for mindre ulikhet, bl.a. gjennom skattesystemet, hvilke endringer i skattesystemet eller i satsene ville hun da satse på?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
Først en kommentar til Ågot Valles understreking av at innstillingen fra flertallet i komiteen er usedvanlig grundig. Det kan jo ha noe å gjøre med at proposisjonen var usedvanlig tynn på dette punktet. I den grad man da har prøvd å reparere på det, har det vel gitt seg utslag i omfattende merknader når det gjelder rederibeskatningsområdet. Jeg vil spørre Valle om følgende: SV er jo et parti som er opptatt av omfordeling og av å vri skattesystemet i retning av grønne skatter. I hvilken grad synes representanten at det opplegget som nå vil bli vedtatt, ivaretar de viktige synspunktene som SV har på det området? I mange kommentarer, kanskje også fra egne rekker, sier man vel egentlig at fordelingsvirkningen er svak, og at vridningen mot grønn skatt og grønne avgifter også er for svak.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
Jeg er helt enig med representanten Flåtten i at såpass gode forslag bør tas opp.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
Påstanden om inkonsistens og urent trav får stå for representanten Sandals egen regning. Det Kristelig Folkeparti legger til grunn, er at man får en løsning med rederinæringen når det gjelder den såkalte skattekreditten på 21 milliarder kr, hvor 75 pst. av det beløpet rubriseres i et miljøfond, hvor det også kan regnes som egenkapital. 25 pst. mener vi at man i en dialog med næringen bør få innbetalt. Det er ikke avgjørende for oss hvorvidt man kaller dette skatteinnbetaling eller noe annet. Poenget er at vi ønsker en løsning, slik at vi slipper det som vi antakelig nå kan stå foran, nemlig at dette blir en sak for rettsapparatet. En slik løsning tror jeg vi alle hadde vært mye bedre tjent med enn det som flertallet i dag vedtar.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
Jeg har hatt gleden av å høre utlegninger fra representanten Klungland når det gjelder Grunnloven og Stortingets oppgaver knyttet til Grunnloven, og jeg er ikke helt sikker på om de anvisningene er noe Kristelig Folkeparti bør høre så veldig mye på, for å være ærlig. Jeg gjentar det jeg sa, at for oss er det et samlet opplegg med rederinæringen vi ønsker å få til. Og når det gjelder en framtidig skatteordning for næringen, er vi enige. Spørsmålet er hvordan vi løser det som representanten Klungland benevner som skattekreditter. Det er ikke avgjørende for oss om det er innbetaling av skatt vi skal kalle det. Poenget er å få til en løsning. Da har vi anvist en mulig løsning, at 75 pst. av de 21 milliardene går inn i et miljøfond, og at det resterende søkes løst ved at det blir en avtale mellom næring og myndigheter.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
Jeg føler på en måte at representanten Klungland spør uten å ha lyttet til de svar han har fått tidligere. For å gjenta: For det første er det helt galt det Klungland sier om at det vil være et bredt flertall som sier at grunnlovsmessigheten her er i orden. Det er med knapt flertall man vedtar det, i tilfelle, og det i seg selv er jo ikke noen gunstig situasjon. Jeg vil bare fastholde at vi søker å finne en løsning for å unngå problemer med Grunnloven. Vi har tenkt – og det tror vi ville kunne latt seg gjøre hvis det var vilje til det blant flertallet – å få til en løsning med næringen. Det må vi registrere at flertallet ikke har som intensjon. Man vil heller prøve å presse igjennom vedtaket, risikere at det er i strid med Grunnloven, og eventuelt ta konsekvensen av det i etterkant.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
For noen minutter siden proklamerte Rolf Terje Klungland at det var bred enighet i denne sal om forslaget til overgangsregler for rederibeskatningen, og at det sto seg i forhold til Grunnloven. Vi må bare konstatere at etter det meget oppriktige innlegg som representanten Lundteigen har holdt, er det flertallet redusert betraktelig, til kanskje å være et mindretall – hvis alle hadde stemt etter sin overbevisning. Det er ikke uinteressant i denne saken. Jeg vil nå over til spørsmålsstillingen rundt kraftverksbeskatningen. La oss si at vi er enige om å øke grunnrentebeskatningen fra 27 pst. til 30 pst., men så er det de øvrige forslagene som Regjeringen har fremmet, og som man i flertallsinnstillingen stiller noen spørsmål om. Betyr det at samtlige øvrige endringer også kan få endringer fram til revidert?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
De raritetene finansministeren viser til, er vel ikke mindre rare enn det Regjeringen selv gjorde for ett år siden når det gjelder sykelønnsordningen. Men jeg skal tilbake til proposisjonen. Der skriver Regjeringen: «Det er ønskelig at Stortinget gjør en tilsvarende grundig vurdering av dette tema.» Det gjelder altså rederibeskatningen. I Justisdepartementets brev til Finansdepartementet skriver man: «På denne bakgrunn kan det fremstå som noe usikkert under hvilke betingelser domstolene vil godta et inngrep som det foreliggende(…) (…) Det er altså en konkret vurdering. Hva er Regjeringens konkrete vurdering? Man skriver på åtte linjer at man har vurdert de næringsmessige konsekvensene, at den samlede skatteforpliktelsen er på et mindre antall selskaper, og at man regner med at de greier det. Mener virkelig statsråden at dette er en grundig vurdering av et av de viktigste temaene i proposisjonen?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
Flertallet fastholder jo at det har vært en grunnlovsmessig nøye vurdering av spørsmålet. Men jeg synes det var ganske talende i replikkordskiftet med finansministeren at når undertegnede spør om et av Lovavdelingens grunnleggende premisser for i det hele tatt å si at dette er en akseptabel tilbakevirkning, nemlig spørsmålet om man har vurdert konsekvensene for næringen, så svarer finansministeren at det har man gjort gjennom svar på de spørsmål som er stilt i Stortinget og fra stortingsgruppene. Det betyr altså at på et av de viktigste punktene fra Lovavdelingens side innrømmer finansministeren at proposisjonen er helt utilstrekkelig. Så kan man jo karakterisere proposisjonen som man vil ut fra et slikt faktum. Tillitsvekkende er det i hvert fall ikke. Jeg tror konklusjonen på forslaget først og fremst er denne: Det var behov for de rød-grønne å komme fram til et kompromiss. Det kompromisset har man fått til, selv om det har sittet langt inne hos Senterpartiet, som vi forstår. Men det kompromisset har altså gått på bekostning av et gjennomarbeidet forslag som det ikke ville heftet grunnlovsmessig tvil om. Det er det flertallet her må ta ansvaret for.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
For det første synes jeg det begynner å bli på grensen når en statsråd skal begynne å belære Stortinget om hvordan man skal håndtere grunnlovsspørsmål. Jeg skal svare, siden det er så veldig vanskelig å få inn hva opposisjonen mener i denne saken. Det vi har bedt om, er at Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med et opplegg hvor vi slipper å ha tvil rundt Grunnloven § 97. Vi holder fast på at vi tror det hadde vært mulig, også det i dialog med næringen, å få til en ordning hvor x antall kroner kommer inn i statskassa uten at man dermed trenger å gjøre det på den måten som Regjeringen foreskriver. Jeg vil på vegne av Kristelig Folkeparti ha meg frabedt at det at vi i vårt alternative budsjett bruker x antall kroner, tas til inntekt for at vi går god for grunnlovsmessigheten i dette. Det er overhodet(presidenten klubber) ikke riktig, og vi skal ha oss frabedt at det blir brukt som grunnlag for flertallet. (presidenten klubber)
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-29:
Ja, de vil nok kunne virke utjevnende, som saksordføreren sier, men er det i tråd med den skattereformen som den forrige regjering fikk igjennom i forrige periode, som også Arbeiderpartiet var med på, og som åpenbart i sin innretning bidrar til å få sunnere investeringer i bedrifter framfor utbytte til eget forbruk? Jeg mener det er en linje som bør videreføres. Jeg har faktisk trodd at selve grunnholdningen i en sånn skattetenkning er i samsvar med Arbeiderpartiets syn, nemlig nøysomhet og sparing framfor forbruk og spredt lokalt eierskap heller enn stor eiermakt uten mulighet til innsyn. I dag legger Venstre fram en rekke forslag som underbygger en fortsatt slik skattepolitikk. Men dessverre går, slik jeg leser dagens innstilling, regjeringspartiene i motsatt retning. Og da er mitt enkle spørsmål til saksordføreren fra Arbeiderpartiet: Hva er det i regjeringspartienes opplegg i dagens innstilling som stimulerer til sparing og til investering i norske bedrifter heller enn økt forbruk?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-29:
Dette er på mange måter en spesiell debatt i Odelstinget, fordi deler av referatene fra denne debatten med stor sannsynlighet kan bli lest meget nøye i rettssaker i de neste årene når det gjelder rederibeskatningen. Det bærer sikkert enkelte innlegg også preg av, ikke minst saksordførerens innlegg i dag. Det var så blottet for den minste åpning for at det er en prosessrisiko for Regjeringen og staten i tiden framover, at det kunne minne om, vil jeg tro, at det ikke er snakk om risiko, men om en Terra-selger på reise i vakker nordlandsnatur. Mitt spørsmål til representanten Hagesæter, som både er en skarpskodd økonom og jurist, er: Hva er hans vurdering av hvilken prosessrisiko Regjeringen og staten tar på seg når det gjelder rederibeskatningen, hvis det blir et rettsoppgjør om grunnlovsmessigheten av de vedtak som blir gjort i dag?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-29:
Representanten Ågot Valle brukte sitt innlegg til å argumentere for rederibeskatningen, at den holder etter Grunnloven. Etter mitt skjønn er proposisjonen usedvanlig slett på dette feltet. Da alle motargumentene kom på bordet, var det helt åpenbart at regjeringspartifraksjonen i finanskomiteen hadde et sterkt behov for å argumentere der det i proposisjonen ikke blir argumentert, sannsynligvis fordi man vurderte prosessrisikoen som ganske stor – og stadig økende. Representanten Ågot Valle er for tiden vår fremste tillitsvalgte i Odelstinget og presiderer. Derfor tror jeg det kan være viktig at hun svarer på dette: Nylig ble Odelstingets vedtak underkjent i Høyesterett, fordi det var grunnlovsstridig. Det er en uverdig situasjon for Odelstinget. Representanten Valle vurderer det nok som en mindre risiko enn det jeg gjør. Like fullt: Er hun enig i at det er uverdig for Odelstinget å få underkjent sine vedtak av Høyesterett?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-29:
Representanten Lundteigen og jeg var sammen i finanskomiteen, og senere ved vedtaket i odelsting og storting i 1996, da den rederiskatteordningen vi har hatt de siste årene, ble vedtatt. Jeg vil gå så langt som å si at representanten Lundteigen og Senterpartiet kanskje var pådriver nummer én for å få til et så vellykket skatteregime. Det har gitt mange flotte norske bedrifter beliggende i Norge, og mange skip seilende under norske flagg, hvor overskudd ikke er tatt ut av bedriften, men beholdt i bedriften, fordi vi innførte en uttaksmodell. Det er en suksesshistorie som er under avvikling, som det skinner av, og som representanten Lundteigen kan være stolt av. Så kommer vi altså dit at vi nå skal avvikle denne ordningen til en ny og god ordning, men så er det altså slik at det gis en tilbakevirkning på elleve år. Kan representanten Lundteigen bekrefte det som er min oppfatning, at den gangen vi sammen lagde dette skatteregimet hadde vi ingen tanker om at det var en skattekreditt vi gav disse bedriftene?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-29:
Det er iallfall hyggelig at jeg positivt har overrasket representanten med ikke å være skråsikker i en sak. Det er helt rett. Er det noe jeg er helt skråsikker på, er det at det ikke er grunnlag for å være skråsikker på at det flertallet vedtar i dag, står seg i forhold til Grunnloven. Den ydmykheten synes jeg kanskje også representanten Klungland kunne ha gitt uttrykk for, hadde han vært ærlig mot seg selv. Nettopp den skråsikkerheten Regjeringen og Regjeringens representanter har gitt uttrykk for, sier meg én ting: Her har Regjeringen en grunnleggende uro for at de i dag inviterer Odelstinget til å gjøre et vedtak som kommer til å bli underkjent i en framtidig høyesterettsdom. Det er det jeg synes denne debatten viser, og som jeg synes det er grunnlag for å ta med seg. Jeg skulle ønske at Odelstinget ble invitert til å gjøre vedtak på en tryggere faglig grunn enn det vi er invitert til i dag.
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-29:
Ja, den er unik. Jeg har i alle de årene jeg har vært i dette huset, ikke opplevd å bli stilt overfor en så grunnleggende usikkerhet: om vi er invitert til gjøre et vedtak som står seg i forhold til Grunnloven. Det må jeg si har vært en lite hyggelig opplevelse. Spesielt sett i lys av at akkurat dette med rederiskatten var jeg med og vedtok da den ble vedtatt i sin tid. Jeg husker veldig godt debatten om dette. Det var faktisk et skatteopplegg som ble laget her i huset, av opposisjonen, ikke minst drevet fram av representanten Lundteigen, som den gang representerte et stort parti i dette huset. Finansdepartementet var enormt imot, og det har de vært hele tiden. Dette har vært et vellykket regime. Det ble et vellykket vedtak. Jeg er helt overbevist om at det aldri var meningen at denne oppbygde egenkapitalen, basert på dette skatteregimet, skulle beskattes på et senere tidspunkt for disse bedriftene. Det var heller ikke flertallets oppfatning.
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-29:
Nei, er det noe en liberaler ikke er imot, er det folk med svarte hender, snarere tvert imot. Hvis det er hender som har blitt svarte av norsk industriarbeid, er vi også veldig for det. Vi er veldig stolt av å ha en industri som kanskje er verdens reneste. Da kan man stille seg spørsmålet: Hvorfor har en fått verdens reneste industri? Jo, det er fordi de oppigjennom årene har blitt stilt overfor de tøffeste miljøkrav som noen industri har blitt stilt overfor. Riktignok har de selv protestert hver gang, men vedtakene er gjort i denne sal, og de har tilpasset seg vedtakene. Det er den utviklingen Venstre ønsker å fortsette: strenge miljøkrav til industrien og reelle priser på innsatsfaktorene, f.eks. kraft. Da snakker jeg om kraft som er kjøpt i et marked, og ikke politisk priset slik representanten Klungland har stått for i denne sal oppigjennom årene. Det gir den mest miljøkonkurransedyktige industrien, og det ønsker jeg fortsatt.
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-29:
Venstre er engasjert i forskningspolitikk. Også skatte- og avgiftsdebatt handler om forskningspolitikk. Jeg vil gjerne få gratulere finansministeren og SVs leder med å ha gjort en klok omorganisering for å løfte fram forskning i regjeringsapparatet, men det er etter Venstres syn et for dårlig bidrag i det vi i dag behandler. Riktignok foreslår Regjeringen at forskningsinstitusjoner fritas for formuesskatt, men det er for oss uforståelig at ikke den øvrige skattleggingen av forskningsinstitusjoner også fjernes. Det har vi ikke minst blitt meget skarpt minnet på når de faste kundene i finanskomiteen, og sikkert også i Finansdepartementet, har møtt opp, fra Abelia, med den ikke ukjente næringspolitiske sjefen Kyrre Lekve, som nå har blitt politisk rådgiver for SV i regjeringsapparatet. Han må slite med å springe rundt i svingdøren helt til finansministeren hjelper ham ut av dette ved å tilby alle forskningsinstitusjonene fullt skattefritak. Kan vi forvente det når vi ved neste korsvei diskuterer skatter og avgifter?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-29:
Det er en spesiell situasjon i Odelstinget på slutten av denne debatten, fordi så mye av debatten har handlet om grunnlovsmessigheten av Regjeringens forslag om rederibeskatning. Når det legges så mye alvor i dette også fra Regjeringens side, hvilket jeg i og for seg synes er bra for debattens del, handler det også om det jeg er helt sikker på er en grunnleggende usikkerhet om hvordan dette spørsmålet vil stå seg hvis det skal prøves for rettssystemet senere, hvilket er mye sannsynlig. Saksordføreren har vært oppe og – tydeligvis med viktighet for det samme – gjentatt hvilke kilder som er lagt til grunn for de vurderinger som flertallet har gjort i komiteen. Jeg er enig i at det er de samme kildene som mindretallet har brukt, og som er ganske klare på at det hefter stor usikkerhet. Vi er definitivt ikke sikre på at dette ikke står seg i forhold til Grunnloven, men vi er helt sikre på at det hefter stor tvil ved om dette står seg i forhold til Grunnloven. Det er det som er det sentrale, og det er de samme kildene som ligger til grunn. Jeg synes også det er viktig, nettopp fordi dette kan bli målt med forstørrelsesglass i senere sammenhenger, å få fram at det som i dag er et knapt mindretall, hadde et ønske i finanskomiteen, slik også representanten Hagesæter gav uttrykk for, om å få en enda grundigere vurdering av dette spørsmålet fordi det var så mye tvil, og bad finanskomiteen legge til rette for at en kunne få to uavhengige, skriftlige vurderinger av grunnlovsmessigheten. Det avviste det samme knappe flertallet i finanskomiteen som i dag trumfer igjennom denne saken, å gjøre. Man avviste å få bedre og flere kilder til å gjøre en vurdering av dette. Det betyr at det grunnlaget vi i dag har, er basert på de kilder som saksordføreren gav uttrykk for. Som et alternativ til dette ble det da gjennomført en høring med lovkyndige mennesker, må man kunne si om et par professorer og en tidligere høyesterettsdommer. Jeg har vært med på en del høringer i dette hus, men jeg har aldri – aldri – vært med på en høring som så unisont har gått Regjeringens standpunkt imot som den vi opplevde her. Det å antyde at dette var litt fram og tilbake og kunne tolkes i to retninger må jeg si må være helt feil, slik jeg forstår det. Det var såpass unisont i retning av å så tvil om dette forslaget står seg i forhold til Grunnloven. Om det hadde blitt flertall for mindretallets forslag i dag, har jeg faktisk den tillit til Finansdepartementet – jeg tror også det har vært betydelig tvil i Finansdepartementet, og jeg føler meg overbevist om at det har vært råd til finansministeren i forhold til at det her er stor prosessrisiko i en senere sammenheng – at en finner fram til et mer robust system. Jeg er for at rederiene skal kunne være i stand til å betale 1,2 milliarder kr i skatt til neste år, og kanskje i år framover, men basert på et robust skattesystem som står seg i forhold til norsk lovverk og ikke har usikkerhet om det.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Den 20. april 2002 hadde Jens Stoltenberg ein kronikk i Dagens Næringsliv der han skreiv følgjande: «Norske rederier betaler null skatt på overskudd. Det er en fordel for norsk skipsfartsnæring, og mange arbeidsplasser. Men det er også en betydelig fordel for eierne, som naturligvis også nyter godt av at rederiene de eier slipper å betale skatt.» I dag bruker saksordføraren omgrepet «de opparbeidede skatteforpliktelsene». Departementet har brukt omgrep som «skattekreditter» i proposisjonen. Då er mitt spørsmål til representanten Aasen Agdestein: Meiner ho at noverande statsminister Jens Stoltenberg tok feil då han slo fast at «rederiene(…) slipper å betale skatt»? Og kva er grunnen til at ein no bruker omgrepet «de opparbeidede skatteforpliktelsene»? (…)
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Framstegspartiet er oppteke av at vi ikkje skal ha særnorske avgifter i Noreg. Vi ønskjer at dersom vi skal ha miljøavgifter, må det vere internasjonale avgifter, slik at ikkje norsk næringsliv og norske forbrukarar blir ramma spesielt. No ligg vi i verdstoppen når det gjeld veldig mange avgifter, også såkalla miljøavgifter. Det synest vi er uheldig, og det vil ingen tene på. Norske arbeidstakarar vil ikkje tene på det, og miljøet vil heller ikkje tene på det. Eg kunne vore freista til å returnere spørsmålet: Dersom ein er oppteken av fornybar energi, kvifor skjerpar ein då skattlegginga av småkraftverk, vasskraftverk, som er ei veldig miljøvennleg form for energiproduksjon?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Vi er opptekne av arbeidstakaranes ve og vel i Noreg. Men det betyr ikkje at vi meiner at sterke fagforeiningar er det einaste svaret for å styrkje deira rettar. Vi trur tvert imot at bedriftsmessige oppgjer i mange tilfelle kan gi arbeidstakarane like gode moglegheiter som ein har med sterke fagforeiningar. Når det gjeld fagforeiningskontingenten, er det ei ordning som gir veldig liten skattelette til den enkelte. Det er ei byråkratisk ordning, som skaper meirarbeid for arbeidstakarane. Det er ei ordning som skaper meirarbeid for skattekontora, og som også skaper meirarbeid for fagforeiningane. Derfor støttar vi ikkje den auken. Vi går tvert imot inn for å avvikle ordninga, og vi gir i staden generelle skattelettar som kjem alle til gode.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Vi har mange gode kvalitetar i Noreg, og sjølvsagt er det viktig å utvikle andre rammevilkår enn skattar og avgifter i positiv retning. Det gjeld sjølvsagt kunnskapsnivå, og det gjeld ein god del andre ting. Det som er poenget, er at vi har eit veldig høgt lønnsnivå i Noreg, og det skal vi sjølvsagt vere stolte av at vi har. Vi har lange avstandar i Noreg, og då går det rett og slett ikkje an at vi i tillegg til dei tinga også skal liggje på topp når det gjeld skattar og avgifter. Derfor må vi redusere skattar og avgifter, slik at vi kan utvikle næringsliv. Det gjeld spesielt i ei tid framover då vi kanskje om nokre tiår er nøydde til å greie oss meir og meir utan olje- og gassindustrien. Då er det viktig at vi legg til rette for andre næringar, og skatte- og avgiftslettar er veldig viktige for å byggje opp desse næringane.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Eg vil takke for eit veldig godt spørsmål. Eg er heilt einig i at Regjeringa er ute på tynn is i denne saka. Det er ei vurdering som eg er blitt meir og meir overtydd om etter kvart som prosessen har gått fram i denne saka. Eg synest også dei merknadene som det såkalla fleirtalet har skrive i denne saka, ber veldig preg av at det ikkje er Stortinget som har formulert desse merknadene, men tvert imot departementet. Eg føler at det ikkje er gjort ei god nok vurdering i denne saka, og eg er ganske overtydd om at det kjem rettssaker i kjølvatnet av denne saka. Då trur eg at stortingsfleirtalet ligg veldig tynt an, og at reiarlaga ligg godt an, på grunn av at denne saka ikkje er vurdert på ein tilstrekkeleg god nok måte. Det er i alle fall mi vurdering.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
No trekte vel også saksordføraren ein del konklusjonar ut frå det som desse professorane uttalte. Dette var altså min konklusjon og mi vurdering av det dei sa. Eg har sjølvsagt ikkje desse avskriftene framfor meg her, men professorane uttrykte ein unison skepsis til om dette var i tråd med Grunnloven. Høgsterettsdommar Aasland uttrykte vel også at det, slik han såg det, måtte nye vurderingar til dersom dette skulle stå seg i framtidige rettssaker. Det har vi hatt som utgangspunkt, og eg kan ikkje sjå at det kjem noko nytt i denne saka i fleirtalsmerknaden. Eg tek òg til etterretning det som blir sagt om at du sjølv har ført dette i pennen. Eg uttalte vel at eg meinte at mykje tyda på at departementet har skrive dette, og eg trur vel også at departementet har vore sterkt inne i biletet. Så min påstand om at ein ikkje har føreteke ei fri og sjølvstendig vurdering i denne saka, meiner eg det er grunnlag for å oppretthalde.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Reiarlaga er grunnlaget for ei næring som sysselset 100 000 menneske. Mange av desse menneska er busette i distrikta. Fleirtalet erkjenner at den føreslåtte skatteskjerpinga vil skade næringa, og dermed er det naturleg å tru at dette òg vil skade og svekkje mange distriktsarbeidsplassar. Representanten Lundteigen opplyser om at Senterpartiet har gått inn i denne saka med forslag om andre løysingar, men at ein har akseptert den løysinga som ligg føre. Då er mitt spørsmål til representanten Lundteigen: Føler representanten Lundteigen og Senterpartiet seg pressa i denne saka til å ta eit standpunkt som dei eigentleg er ueinige i?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Den skattlegginga av reiarlaga som vi skal behandle i dag, er ei skatteskjerping frå heile elleve år tilbake i tid, og ho saknar sidestykke både i norsk og i europeisk historie. Samtidig seier fleirtalet her at ho er vurdert på ein svært grundig og ansvarsfull måte, utan at eg har fått heilt med meg kva den ansvarsfulle og grundige måten går ut på. No er òg representanten Lars Sponheim ein skarpskodd partileiar, med lang, allsidig politisk fartstid og betydeleg politisk tyngd. Eg vil då spørje: Har representanten Sponheim tidlegare opplevd tilsvarande saker, der det er så mange vurderingar som trekkjer i retning av at dette er i strid med Grunnloven, utan at dette har gjort noko som helst inntrykk på fleirtalet? Eller er denne saka unik i Sponheim sin politiske karriere?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Den 20. april 2002 hadde Jens Stoltenberg ein kronikk i Dagens Næringsliv, der han skreiv følgjande: «Norske rederier betaler null skatt på overskudd. Det er en fordel for norsk skipsfartsnæring, og mange arbeidsplasser. Men det er også en betydelig fordel for eierne, som naturligvis også nyter godt av at rederiene de eier slipper å betale skatt.» Dette sitatet konfronterte eg også representanten Agdestein med. Ho sa at det var riktig på grunn av at i 2002 betalte ikkje reiarlaga skatt. Samtidig snakka Finansdepartementet om ein skattekreditt. Ein har brukt omgrep som «opparbeidede skatteforpliktelser». Då er mitt spørsmål til finansministeren: Korleis kan det bli opparbeidd ein skattekreditt dersom ein har null skatt? Dersom ein har null skatt, korleis kan det då bli opparbeidd ei skatteplikt og ein skattekreditt?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Eg vil først knyte nokre kommentarar til det som representanten Aasen Agdestein var inne på her då ho ramsa opp kva vurderingane var gjorde på bakgrunn av. Men det er jo merkeleg at ingen av desse vurderingane, som har vore ganske eintydige, dei fleste, om at dette er veldig tvilsamt, og at det er mykje som trekkjer i retning av at dette rett og slett er i strid med Grunnloven, ikkje har gjort noko som helst inntrykk, og at ein er fastlåst i denne saka. Mykje tyder på at det er gått prestisje i denne saka, og at ein rett og slett berre kjører på og bruker dei same argumenta som Finansdepartementet har komme med tidleg i saka, opp igjen og opp igjen, utan at saka blir noko meir opplyst av den grunn. Eg vil også minne om at mindretalet i finanskomiteen ønskte at vi skulle ha to uavhengige utgreiingar, altså at finanskomiteen skulle få to uavhengige utgreiingar om om denne tilbakeverkande skatteskjerpinga, elleve år tilbake i tid, var grunnlovsstridig. Det fekk vi altså ikkje gjennomslag for, og det trur eg kjem av at ein ante kva veg desse utgreiingane ville gå, og kva konklusjonen ville bli i forhold til det. Det som eg eigentleg tok ordet for, var at representanten Lundteigen ville ha ei omskriving av formålsparagrafen i vårt partiprogram. Det er ei misforståing når han hevdar at vi ikkje gir skattelette til jordbrukarane. Vi har i vårt alternative statsbudsjett forslag om ein skatte- og avgiftslette på 22 milliardar kr. Der vil sjølvsagt også dei som driv landbruk, få dei skatte- og avgiftslettane som alle får. Vi ønskjer eit lågare skattenivå i Noreg, men vi ønskjer også eit enklare skattesystem. Derfor synest ikkje vi det er riktig å prioritere spesielle grupper. Vi vil i staden gi generelle skattelettar. Eg må innrømme at det er éin ting vi har støtta, og det er fritak for bruttoskatt ved realisasjon av tomt i landbruket, men hovudskattelettane er generelle skattelettar som kjem alle til gode, inkludert bøndene.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
For snart halvannet år siden gikk lyset opp for veldig mange. Ja, noen av oss hadde sett lyset for lenge siden og snakket om miljø i ti år. Men heldigvis eksploderte miljøsaken og klimautfordringene i Norge og i resten av verden, og etter at Arbeiderpartiet og etter hvert også Regjeringen la fram et ganske omfattende opplegg, har Fremskrittspartiets mantra i denne saken vært at de ligger tett opp til oss i Arbeiderpartiet i klima- og miljøpolitikken. Vi har i det opplegget vi nå debatterer, viktige virkemidler på plass i form av mer grønne skatter og avgifter, og foreslår bl.a. en ganske omfattende økning både i dieselavgift, i grunnavgift for fyringsolje og andre såkalte grønne avgifter. Spørsmålet til Fremskrittspartiet og Gjermund Hagesæter er derfor: Hvis Fremskrittspartiet er så enig med Arbeiderpartiet og dermed også Regjeringen i klimasaken, hva er da grunnen til at man konsekvent ikke er med på disse tingene? Mener man i stedet at man skal redde miljø og klima med billigere biler og bedre veier?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Først må jeg bare si at jeg er hjertens enig i finansministerens avslutning i svaret til Tybring-Gjedde. Det er paradoksalt at et parti som til de grader markedsfører seg og sier de er til for «folk flest», også er det partiet som i denne sal sterkest tar til orde for at det er et gode at formuer og verdier i det norske samfunnet er så skjevt fordelt, at det er ønskelig og noe det burde vært mer av. I tillegg tar man altså til orde for at formuesbeskatningen bør avvikles totalt. Det vil egentlig bety at de med de aller største formuene vil få det enda bedre. Det er ganske spesielt og har blitt godt avdekket i dag. Debatten i dag har naturligvis i all hovedsak dreid seg om forslaget til ny rederiskatteordning og de overgangsregler som er foreslått i den forbindelse. Andre talere fra Arbeiderpartiet og de andre regjeringspartiene har forelest om hva vi mener er det rette synet i den saken. Jeg vil bare si for min egen del at jeg i løpet av de årene jeg har vært på Stortinget, ikke har vært borti en så omfattende behandling av en sak. Vi har gått grundig inn i den gjennom merknadsskriving, spørsmål til departement, egen høring om saken – og til slutt en ganske omfattende debatt her i Odelstinget. Jeg mener vi må kunne si at saken har fått den grundige behandlingen en så stor sak fortjener. Gjennom mitt arbeid blant flertallspartiene her i Stortinget mener jeg det er god grunn til å si at den foreslåtte helhetsløsningen er et godt forslag, som forener summen av både nærings- og fordelingspolitiske hensyn. Det mener jeg helt bestemt. I tillegg til rederiskatteordningen er det mye man kunne kommentert, ikke minst inneholder statsbudsjettet, som vi var inne på på tirsdag, en klar dreining i grønn retning. Det er veldig gledelig. Det må vi ha mer av. Vi er bare et lite skritt på vei. Men jeg vil bruke min korte, tilmålte tid til å kommentere et forslag som ingen har kommentert. Det gjelder en sak som jeg en av de aller første ukene her på Stortinget ble kjent med, nemlig forslaget om å innføre merverdiavgiftsplikt ved næringsmessig utleie av fritidseiendom og formidling av slike tjenester med en lav merverdiavgiftssats på 8 pst. fra nyttårsskiftet. Det høres ut som en sak for spesielt interesserte. Men dette er et forslag som er ønsket av bransjen, og som innebærer mange fordeler for den, ikke minst det å ha full fradragsrett for inngående merverdiavgift – men kun kreve inn 8 pst. Avgiftsmessig sett gir forslaget også utleiere av fritidseiendommer samme konkurransevilkår som hoteller og andre overnattingsvirksomheter, som allerede er omfattet av loven. Dette var, som sagt, en av de første sakene jeg var borti som avgiftspolitisk talsmann for Arbeiderpartiet – det er jo en spesiell tittel, men det er noen som må ha den også. Jeg er glad for at det nå er ryddet opp i dette og ser fram til fortsettelsen i arbeidet med å rydde opp i avgifts- og skattelovgivningen i Norge.
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Et av grepene som vi i flertallet inviterer til i denne innstillingen, er å oppmuntre arbeidsfolk til å organisere seg ved å gjøre en stadig større del av fagforeningskontingenten fradragsberettiget. Vi ser på sterke fagforeninger som viktige i et godt samfunn, også som medspillere for det næringslivet som du snakket om i innlegget ditt. Fremskrittspartiet vil gjerne være et parti for folk flest, men er ikke enig i dette grepet. Mitt spørsmål er derfor: Hva er Fremskrittspartiets tiltak for å bygge sterke fagforeninger for folk flest?