trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-12-08:
Det er slik på Stortinget at hvis et parti mener at det er viktig å gjøre noe på en annen måte, særlig i en sak hvor man mener at regjeringen prioriterer på en feil måte – vi står jo for at dette er riktig, Senterpartiet mener at det burde vært statsbudsjettfinansiert – er det veldig merkelig at det ikke er viktig nok til at Senterpartiet prioriterer det i sitt eget statsbudsjett. Der ligger det ikke 150 mill. kr, så vidt jeg ser. Hvis man har ment at dette var svært prinsipielt problematisk, burde kanskje Senterpartiet vist at det var andre måter å gjøre det på. Jeg kan ikke stå her og forskuttere hva senere kulturministere eller jeg som kulturminister vil foreta hvis et jubileum for en stor og folkekjær organisasjon i Norge måtte dukke opp. Den beslutningen får vi komme til når det blir aktuelt.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-12-08:
Det er vel slik at hvis noen starter å skape en presedens, er det vel den som gjør det for første gang. Da vil jeg bare minne om at det var med SV i regjering dette ble gjort.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-12-08:
Min endring har vel kanskje vært at når jeg syntes det var riktig at vi skulle få til en slik prioritering og sette av så mye midler til en så folkekjær organisasjon som DNT er, som har så stor plass i vårt samfunn, så var det på et trangt statsbudsjett selvfølgelig større muligheter å få til denne gaven, denne summen, over tippemidlene. Som kulturminister mener jeg at DNT fortjener denne gaven fordi de er med og ivaretar vår kulturarv. Dette er penger som skal gå til et fond som gjør at hyttene rundt omkring i fjellheimen, som er veldig kostbare og vanskelige å vedlikeholde, skal kunne bevares. Jeg mener DNT gjør en så viktig jobb for det norske samfunnet ved å gjøre det, at jeg ønsket å være sikker på at de fikk den summen som jeg mener de fortjener.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-12-08:
Jeg er veldig glad for at Kristelig Folkeparti uttrykker så stor støtte til hva DNT betyr i det norske samfunnet, for friluftslivet, for helsen til folk og for aktiviteten, ikke minst – for bevaring av kulturarven vår. Nå er det jo Stortinget som fatter beslutninger om de pengene DNT skal få i gave neste år, og overskuddet fra Norsk Tipping er med og finansierer det. Som jeg har sagt, er det ikke slik at de andre organisasjonene, særlig de små organisasjonene, som jeg vet at Kristelig Folkeparti er bekymret for, vil berøres. Det kan ikke framstilles sånn at vi tar fra andre frivillige, små organisasjoner og gir til DNT. Hvis det hadde skjedd ...(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-12-08:
Som jeg sa i innlegget mitt, vil jeg berømme representanten Raja for fortjenestefullt å ha stått veldig tydelig i dette. Når representanten Raja snakker om lojalitetskrav, er det noe som han kjenner veldig godt til. Det som representanten Raja har gjort, er modig og nødvendig. Jeg tror det er veldig viktig at det er noen som åpent tør å utfordre og være en stemme for dem som ønsker en endring og ikke bare vil godta det etablerte. Jeg er veldig glad for at Muslimsk Dialognettverk Norge har etablert seg. De har også søkt om tilskudd, og nå er departementet i gang med å vurdere dialogtiltakene som er utlyst. Jeg ønsker å invitere Muslimsk Dialognettverk Norge til et møte i departementet for å bli orientert om det arbeidet som de nå har satt i gang.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-12-08:
Det er nettopp derfor vi trenger en dialog med det muslimske miljøet og det muslimske samfunnet, og at flere aktører er sammen på banen. Jeg har ikke ensidig tro på at det er bare for myndighetene å vedta krav eller lovreguleringer for å få til endringer. Vi er nødt til å være i dialog, vi er nødt til å skape forståelse for hva som er en akseptabel måte å leve på i Norge, og hva som ikke er det, også med tanke på de konkrete eksemplene representanten Raja er inne på. Det må skapes en forståelse, og det gjør man ikke hvis man ikke forklarer hvordan det oppleves, og hvorfor de valgene enkelte tar, ikke er akseptable. En viktig del av argumentasjonen for at vi holdt tilbake og nå tar støtte fra IRN, er at vi tror at andre aktører innenfor de muslimske trossamfunnene kan skape dialog på en mye bedre måte og være med på å skape forståelse. Jeg tror at vi kommer til å se resultater av det i framtiden.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-12-08:
Dette er midler som skal gå til å skape dialog mellom trossamfunnene. Derfor ble jeg litt overrasket over innlegget fra Arbeiderpartiet fra denne talerstolen, for Arbeiderpartiet var mest opptatt av å vise at man nå er tøff og handlekraftig og ønsker å stille krav til trossamfunn. Det er en helt annen post på budsjettet, det er helt andre midler vi da snakker om. Det som Stortinget gjør nå, er å se på hvordan vi kan styrke dialogen mellom ulike organisasjoner, paraplyorganisasjoner, organisasjoner som forener ulike tros- og livssynsaktører. Regjeringen har sendt ut en ny lov om trossamfunn på høring, som vi har jobbet lenge med, etter bestilling fra Stortinget, der vi ser på hva som skal stilles av krav for å trekke tilbake statstilskudd. Den debatten tar vi ikke nå, den hører ikke hjemme her, for nå er det en helt annen post, med helt andre formål, vi diskuterer.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-12-08:
Jeg skulle gjerne ha ønsket det velkommen hvis Arbeiderpartiet hadde tenkt noen nye tanker selv. Men det Arbeiderpartiet har gjort, er å sette seg ned og se på to års arbeid i departementet og på vår lov som er ute til høring, og så har de bare kopiert noen av forslagene og strammet til litt ekstra i et ønske om å framstå som handlekraftige og tøffe. Det er lite imponerende. Det er også et veldig godt eksempel på den idétørken som er i Arbeiderpartiet for tiden. De kopierer forslag fra regjeringen som vi har ute på høring og under arbeid, og så legger de frem et lite gjennomarbeidet Dokument 8-forslag. Regjeringen stiller krav til trossamfunnene i vår lov som er ute til høring, og som jeg regner med at representanten har lest. Nå er vi veldig spente på hvilke svar vi får tilbake fra høringen når det gjelder krav til både når og hvordan de skal få støtte. Men hvis de ikke innfrir krav, ønsker vi også å vurdere hvordan vi skal trekke tilbake støtte. Det vil Stortinget få god anledning til å diskutere når loven kommer hit.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-12-08:
Jeg tror at en aktør som Muslimsk Dialognettverk Norge vil ha en helt sentral rolle, derfor har jeg veldig store forventninger til å møte dem og få presentert det arbeidet som de ønsker å gå i gang med. Vi har også flere handlingsplaner, og vi har vedtak fra Stortinget som vi følger opp, når det gjelder å bedre dialogen. Men i tillegg til stortingsvedtak og det myndighetene kan gjøre, må vi se på hvordan dialogen er i hverdagen. Hvordan forholder vi oss til våre barn og unge på skoler, og til andre voksne på arbeidsplassen, for å forhindre hat og ekstremisme? Et eksempel jeg har lyst til å dra fram, er teaterstykket som skal settes opp på Det Norske Teatret, hvor en gruppe har fått midler fra Kulturdepartementet for å fortelle om ekstremisme. Der forteller en tidligere ekstremist gjennom en tale fra scenen hvorfor han kom inn i det miljøet, hva som gjorde at han havnet der, og hvordan man skal komme seg ut.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-08:
Det er hyggelig at det ser ut til at jeg kan avrunde denne hyllesten til DNT, for det er meg en glede å ha en sånn mulighet til å hylle den organisasjonen. Det er ikke mange som har hatt muligheten til å nytte hyttene til DNT så mye som jeg har gjort i mitt yrkesliv, når jeg har reist rundt i landet i naturfilmproduksjonsøyemed. 300 000 medlemmer har hatt anledning til det samme. Det er en fantastisk organisasjon. Ikke bare innbyr de til en flott hobby, til glede i naturen, men de innbyr til bevegelse, til mosjon, i naturens egne kulisser. Sammen med andre organisasjoner som de jobber tett med, som Norsk Friluftsliv og Friluftsrådenes Landsforbund, har de utgitt flere rapporter om samfunnsgevinsten av mosjon – og i dette tilfellet mosjon ute i det fri. Faktisk viste den siste rapporten deres, fra Vista Analyse, at samfunnsgevinsten er rundt 80 mrd. kr i året, så sånn sett kunne vi kanskje tatt denne gaven til DNT fra helsebudsjettet. Representanten og kollega Øvstegård har redegjort for forslaget fra SV og Senterpartiet om hvorfor vi ikke støtter forslaget om å bruke av tippemidlene. Det er av prinsipielle årsaker. Å henvise til at det har vært gjort en gang før, i 2012 – eller kanskje flere ganger – gjør det ikke bedre. Jeg satt ikke i salen på den tid, og jeg synes det høres ut som om det var feil også den gang – det må det være lov å si. Det er et feil prinsipp. Faktisk er det sånn at en direkte bevilgning fra statsbudsjettet hadde vært bedre. Det hadde vært mer ryddig, mer markert og kanskje også litt mer virkningsfullt som gave enn å henvise til tippemidlene. Det er en bedre markering av en gave. Da hadde det heller ikke vært noen debatt her i salen. Da hadde det vært en unison hyllest. Det hadde vært enda bedre for DNT.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2017-12-08:
Komiteen har behandlet lovforslaget fra Kulturdepartementet om ikke å utbetale andre rate av driftstilskuddet for 2017 til Islamsk Råd Norge, i alt 650 000 kr. Takk til komiteen for rask og effektiv behandling av denne saken. Komiteen står samlet om å støtte forslaget fra regjeringen og samtykker derfor i at andre rate ikke utbetales til Islamsk Råd Norge. Komiteen støtter også at midlene kan frigjøres og tildeles andre mottakere etter søknad om dialogtiltak på tros- og livssynsfeltet. Komiteen har merket seg at departementet har gjennomført flere møter og hatt dialog med Islamsk Råd Norge om organisasjonens rolle som paraplyorganisasjon og brobygger, om organisasjonens arbeid med tros- og livssynsdialog og om vilkårene for driftstilskudd. Komiteen har i sitt arbeid vektlagt departementets helhetsvurdering om at det forelå tvil om hvorvidt Islamsk Råd Norges virksomhet og rolleutøvelse som nettopp brobygger, paraplyorganisasjon og dialogpartner ble ivaretatt på en slik måte at de som organisasjonen er satt til å representere – politikere, myndigheter og samfunnet generelt – oppfattet organisasjonen som tillitvekkende. Komiteen har merket seg at seks av medlemsorganisasjonene i Islamsk Råd Norge allerede i mars 2017 ga utrykk for bekymring over utviklingen i Islamsk Råd Norge. Den 30. september 2017 meldte fire trossamfunn seg ut, og den 9. oktober 2017 kunngjorde ytterligere fem medlemsorganisasjoner at de melder seg ut av Islamsk Råd Norge. Islamsk Råd Norge har dermed de siste månedene mistet mange av sine medlemmer, og dette er en svekkelse av organisasjonens representativitet som virker negativt inn på rollen som dialogpartner for andre tros- og livssynssamfunn og offentlige myndigheter. Jeg er sikker på at jeg snakker på vegne av hele komiteen når jeg sier at det er viktig at vi sørger for god tros- og livssynsdialog i Norge. God dialog bidrar til god forståelse og innsikt i hverandres ulike religiøse tilhørighet og religiøse tradisjoner. Vi ønsker oss et inkluderende samfunn som ikke opplever konfrontasjoner, og derfor skal vi være opptatt av at midlene som bevilges, brukes til viktig trosdialog. Komiteen har registrert at det har kommet nye, viktige tiltak og initiativ som er i ferd med å etablere seg i tomrommet etter Islamsk Råd Norge. Derfor håper vi at departementet nå mottar søknader som gjenspeiler et mangfold av tiltak som finnes der ute, og at midlene som frigjøres, kan tildeles nye mottakere, slik at vi får sikret en fortsatt god og inkluderende religionsdialog i Norge.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2017-12-08:
Fremskrittspartiet var det første partiet som tok til orde for at denne støtten skulle opphøre. Dette er skattebetalernes penger, og Fremskrittspartiet mener at man skal ta på det aller største alvor hva våre penger faktisk blir brukt til. Derfor vil jeg berømme kulturministeren og departementet for å ha gjort en veldig grundig jobb med å følge opp det som mange nettopp uttrykte en ganske stor bekymring for. Jeg synes saksordføreren redegjorde ganske godt for saken. Det er likevel en del ting jeg føler er viktig å understreke spesielt, nettopp fordi dette skulle være en organisasjon som skulle bidra til dialog, og som skulle være en brobygger. Veldig mange vil si at Islamsk Råd Norge har vært det helt motsatte. Idet man ansatte en kommunikasjonsrådgiver i nikab, følte mange at man rett og slett sparket ikke bare feministene, men også de norske verdiene, rett i trynet, som vi sier i Bergen. Mange følte at de idet dette ble gjort, rett og slett ikke kunne stå inne for det denne organisasjonen sto for. Vi har sett gjennom media, og vi har sett gjennom ulike dialoger, at flere av organisasjonene som har vært under Islamsk Råd Norge som en paraplyorganisasjon, har vært sterkt kritiske og meget bekymret for Islamsk Råd Norges utvikling. Som vi har sett, har det vært tatt initiativ til flere runder, både i departementet og med de andre organisasjonene for å prøve å komme til bedre løsninger og få en bedre dialog. Her har man ikke blitt møtt på noen som helst måte, og jeg er veldig glad for at vi i dag står på Stortinget og tar et oppgjør med det som mange opplevde var sterkt urettferdig at staten skal være med og finansiere. I søknaden fra Islamsk Råd Norge i sin tid understreket de: «Under slike omstendigheter der polariseringen øker, er behovet for kompetanseheving gjennom dialog og sameksistens helt nødvendig. IRNs forankring blant muslimer og erfaring som toneangivende aktør i samfunnet er essensielt for å bidra med kompetanseheving og nyansere debatten, som ofte kan virke stigmatiserende og polariserende.» Men det er nettopp det organisasjonen er kritisert for å være med og bidra til, og sånn sett synes jeg man bare på det punktet har et veldig godt argument for hvorfor Islamsk Råd Norge ikke skal få penger fra staten. Vi ser også i den behandlingen som har vært, at flere av medlemmene – ikke bare i mediene, men også i andre innspillsrunder – har gitt sterkt uttrykk for sin misnøye og sin dype bekymring over utviklingen i Islamsk Råd Norge. Det står det mye om i proposisjonen som kom fra regjeringen, og resten av historien kjenner vi. Flere meldte seg ut, og det ble heldigvis sånn at vi i dag står her og skal vedta noe alle er enige om ikke bør representere brobyggingsalliansen i Norge. Jeg vil bare takke for at så mange har hivd seg inn i en veldig viktig debatt, ikke minst en prinsipielt viktig debatt. Jeg gleder meg til debattene som kommer på nyåret også, da man skal behandle en del spørsmål som går nettopp inn på hva staten skal gi penger til når det gjelder tros- og livssynssamarbeid og finansiering.
Abid Raja (Venstre), 2017-12-08:
Jeg tenkte å følge opp det spørsmålet jeg tok opp fra talerstolen i sted. Det er ikke lett for aktørene å gjøre indre opprør i et relativt lojalitetskrevende miljø. Det er mange represalier og mye ryktespredning. Det er veldig konfliktskapende når man først ønsker å bryte ut. Noen sa at de skulle bryte ut, og så ble det mye spetakkel om at de ikke fikk lov til å bryte ut, at de ikke hadde brutt ut – men til slutt våget de å gjøre det likevel. Jeg har møtt flere av disse aktørene. De har gått sammen og laget denne nye paraplyorganisasjonen, Muslimsk Dialognettverk Norge, altså MDN, og spørsmålet er om statsråden tenker at det kan være noen som departementet kan innlede dialog med, for å se om de kan fylle den rollen som Islamsk Råd Norge har hatt, men ikke lenger ser ut til å komme til å ha.
Abid Raja (Venstre), 2017-12-08:
Det var et veldig godt svar fra kulturministeren, det likte jeg. Det er bra at man vil starte dialogen med disse. Det vi til syvende og sist er opptatt av, er alle sakene, for det muslimske miljøet har fremdeles en del kamper igjen å kjempe før man klarer å komme dit hvor majoritetsmiljøet etter lange kamper har kommet. Likestilling er bare en liten bit av dette, illustrert ved den ansettelsen som var veldig kontroversiell. Når man ser på den ansettelsen, tenker man at det på en måte er toppen av den likestillingen som ikke har gått bra, men det er jo veldig mye annet, f.eks. vold mot barn, tvangsekteskap, manglende frihet til å delta i aktiviteter, retten til å velge utdanning, retten til å velge ekteskap – eller retten til ikke å velge ekteskap, altså velge ikke å gifte seg med noen, bare bo alene. Trenger man virkelig disse sosiale rammene? Spørsmålet er: Hvordan tenker statsråden at hun vil jobbe for at vi oppnår alle de andre rettighetene vi tar for gitt i Norge, også i det muslimske miljøet?
Abid Raja (Venstre), 2017-12-08:
Jeg har lyst til å ta opp et tredje tema også, og det er selvfølgelig ekstremisme. Ekstremisme kan være så mye. Nå har vi fått en undersøkelse – det var vel denne uken – hvor vi ser at det er en del jødehat i majoritetssamfunnet, men også i minoritetsmiljøer. Muslimene har et jødehat, men vi ser at det også er fordommer mot muslimer. Det er en del ting som jeg mener vi må ta tak i når vi starter dette dialogarbeidet. På Litteraturhuset arrangerte jeg en del dialogmøter for noen år siden, og der hadde vi nettopp en jødehater som sto og målbar dette jødehatet mens kronprinsen satt i salen. Det er den samme jødehateren som noen år senere fikk Fritt Ords Honnør, bl.a. for å ha tatt initiativ til å lage en fredsring rundt synagogen da den var truet. Så det er klart at man kan endre folk. Spørsmålet er: Hvordan ser kulturministeren for seg at dette nye arbeidet man nå skal gå i gang med, med f.eks. Muslimsk Dialognettverk Norge, kan være med på å endre barn og unge?
Abid Raja (Venstre), 2017-12-08:
Jeg innledet for så vidt min politiske karriere med å være i dette dialogarbeidet. Det var ikke meningen at jeg skulle bli stortingspolitiker. Meningen var å forandre vår samtid når det gjelder disse kulturelle utingene som vi ser finnes i samfunnet, og det må være et målrettet arbeid. Når man snakker om integrering i Norge, og for så vidt også i resten av Europa, snakker man hovedsakelig om fire ting. Man snakker om språk – man må lære seg språket, man må ta utdanning, man må oppføre seg lovlydig, og man må være i arbeid. Når man har gjort disse tingene, har de fleste europeere, særlig i sosialdemokratiet, følt at man er i mål. Man har lært seg språket, har tatt utdanning, er ikke kriminell, og man er i arbeid – det er flott. Jeg vil mene at det egentlig bare er grunnplanken for å nærme seg noe man kan kalle å være en integrert borger. Å være en integrert borger er mye mer. Man kan være alle de tingene – altså de fire tingene å kunne språket, ha utdanning, være i arbeid og være lovlydig – og fremdeles f.eks. mene at kvinnens plass er bak lukkede dører på kjøkkenet, og at hun ikke skal delta på lik linje. Man vil selvfølgelig ikke tvinge henne til dette, men det er en holdning man har. Er man da en integrert del av samfunnet? Man kan f.eks. mene at de som har en annen religion enn en selv, er dårligere mennesker, eller at de som kvitter seg med den religionen de tilhører – hvis de f.eks. konverterer – er noen man må støte vekk sosialt. Er man da integrert? Man kan f.eks. mene at homofile ikke skal ha samme rettigheter som andre, eller for så vidt ikke er like gode mennesker. Er man da integrert? Og om man f.eks. ikke har samme tro på demokratiet som vi har ellers i samfunnet – er man da integrert? Jeg mener vi må vekk fra den gamle måten å tenke på. Integrering er mer enn språk, utdanning, arbeid og lovlydighet. Integrering er også verdier. Det er den verdidebatten jeg er opptatt av at det nye nettverket som kommer, skal kunne klare å stå i. Det holder ikke bare å kjempe om halalmatsertifisering, som på en måte er det ene store arbeidet som står igjen for dagens Islamsk Råd Norge. Det handler om mye mer. Hvis man kommer til et land som Norge for å få et bedre liv for både seg selv og sine barn, må man også forsøke å delta i de frihetene som dette landet står for. Det må vi ha tro på. Vi må ha tro på at mennesker endrer seg, slik jeg illustrerte med den jødehateren – det er det sterkeste eksempelet jeg kan komme med, for vi endret mange steinkastere på Litteraturhuset. Det var enklere. Jeg trodde ikke selv vi kom til å klare å endre den jødehateren, men det ga meg mot til å tro at vi kan endre alle hvis vi bare legger til rette for det arbeidet. Min oppfordring til kulturministeren er å gå i gang med dialogen med det nye Muslimsk Dialognettverk Norge, og så håper jeg de klarer å fylle tomrommet etter Islamsk Råd Norge.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-12-08:
Ettersom det nå blir et valg mellom tre kandidater, vil jeg anbefale Senterpartiets stortingsgruppe, i tråd med det som ble vedtatt i Stortinget på tirsdag, og i tråd med valgkomiteens innstilling, å stemme på Berit Reiss-Andersen.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-08:
President, jeg stemte feil.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2017-12-08:
Jeg stemte også feil.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2017-10-26:
Det er en spesiell ære å få sette fram et representantforslag fra Ola Elvestuen, Abid Q. Raja og meg selv om en helhetlig forvaltningsplan for Oslofjorden.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2017-10-26:
På vegne av representantene Stein Erik Lauvås, Siri Gåsemyr Staalesen, Jorodd Asphjell, Kari Henriksen og meg selv vil jeg sette fram et representantforslag om innføring av sårbarhetskriterier ved vurderingen av midlertidig opphold i asylsaker til enslige mindreårige.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-05-29:
Samtrening, samhandling og samvirke er en viktig del av samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeidet. God kultur og god ledelse skal bygge på tillit mellom politiet og Justisdepartementet og ikke minst samfunnet. Vi har nå i flere dager sett flere artikler fra VG hvor de sier at de avslører at dette samvirket, eller samhandlingen, mellom justis- og beredskapsministeren og Politidirektoratet ikke er helt god. Mener statsråden at det som er avslørt gjennom VG, styrker tilliten til godt beredskapsarbeid og samfunnssikkerhetsarbeid fra statsrådens side og opp mot Politidirektoratet?
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-05-29:
«Totalberedskap» er en viktig betegnelse på hvordan samarbeidet mellom Forsvaret og sivil sektor skal være når det gjelder samfunnssikkerhet og beredskap. Jeg hørte at representanten Hårek Elvenes var litt forundret over fritenkningen fra Arbeiderpartiets justisfraksjon. Jeg kan berolige representanten med at fritenkning er én ting, men vi har også vedtatt dette i vårt partiprogram på landsmøtet, som er et politisk verksted. Vi ønsker å se framover, inn i en ny tid, inn i en ny framtid, med nye muligheter og nye utfordringer, og ikke bare lene oss på det som er, og se bakover i tid. Det er i hvert fall Arbeiderpartiets visjon for å skape et tryggere samfunn og ikke minst for hvordan vi skal utnytte ressursene på en best mulig måte, både i det forsvarspolitiske arbeidet og i det sivile arbeidet. Jeg forstår også på representanten Ellingsen at ting tar tid. Det er godt å høre at også Fremskrittspartiet opplever det i mange sammenhenger, og ikke minst at statsråden opplever og føler at vedtak blir fulgt opp. Men det er vel litt av utfordringen her: Vi må ikke bare oppleve og føle, vi må også ta tak i de utfordringene som foreligger, og se hvordan vi skal håndtere dem på en best mulig måte. God samfunnssikkerhet handler om holdninger, kultur og ledelse. Da er det viktig at både Stortingets vedtak og regjeringens arbeid blir fulgt opp i alle underliggende etater, slik at vi sørger for at samarbeidet og samhandlingen på alle områder skjer på en god måte. Det handler ikke minst om læring etter øvelser og hendelser. Jeg ser at internasjonalt samarbeid knyttet til samfunnssikkerhetsarbeidet i nordområdene og på Svalbard også er omtalt, hvor komiteen har en fellesmerknad om hvilke utfordringer vi ser er knyttet til den økende trafikken vi ser i nordområdene, knyttet til Polarkoden. Jeg var så heldig å kunne være med på SARex, Search and Rescue exercise, på Svalbard i mai. Der fikk vi oppleve og se – sammen med leverandører av utstyr som livbåter, redningsflåter, livredningsutstyr osv. – hvilke utfordringer som oppstår hvis et forlis skulle skje i disse områdene. Det er viktig at denne typen øvelser blir gjennomført flere ganger, og at det ikke bare er leverandører av utstyr, men ikke minst også de som trafikkerer i disse områdene, som får bruke utstyret, prøve det og kjenne på kroppen hvordan det er å ligge i en flåte, og hva sannsynligheten for å overleve er, og hvilke krav vi som land skal sette til dem som skal være i disse områdene, og hvilke ressurser vi som land skal bruke for å kunne redde folk ved alvorlige hendelser i disse områdene. Så det er også en viktig bit – at vi tar innover oss at vi har store områder og store farvann, og at vi har et viktig samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeid knyttet til dette området. KV «Svalbard», som ferdes i dette området, gjør en viktig jobb sammen med mannskapet om bord i de båtene.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-05-29:
Alvorlige naturhendelser ser vi stadig oftere over hele landet. Det handler om både ekstremvær og annet. Det er veldig viktig at kommunene har ressurser knyttet til hvordan en skal håndtere den typen hendelser, og hvordan de skal både forebygges og rettes opp. Vi ser også at fylkesmenn bør ha en stadig viktigere rolle knyttet til funksjonen med å følge opp kommunenes samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeid og å kvalitetssikre arbeidet som gjøres – ikke kvalitetssikre hvilke fagbrev eller hvilken utdannelse hver enkelt har, men kvalitetssikre at arbeidet blir gjort på en skikkelig måte. Det er det viktigste – ikke at fylkesmannen skal gå gjennom alle CV-ene i alle landets kommuner og sjekke at de har rett utdannelse, osv. Alvorlig kriminalitet er en av de største utfordringene vi har. Vi ser at kriminaliteten går ned, men den alvorlige kriminaliteten blir stadig mer alvorlig. Når det gjelder IKT-kriminalitet, vises det også her til at det handler om hvordan vi skal ha ressurser og et senter som følger opp alvorlig IKT-kriminalitet i landet vårt. Det handler ikke bare om hvordan du søker på nettet, men om de faktiske hendelsene som skjer, apropos debatten vi hadde tidligere på dette området. Det er kommet alvorlige varsler fra Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap som viser til at det er kuttet så mye av pengene at flere av aktivitetene til DSB må stoppes. Det synes jeg også er en alvorlig hendelse. Hårek Elvenes snakker om Heimevernet. I dag er Heimevernet en stor bidragsyter innen samfunnssikkerhetsarbeidet knyttet til mange naturhendelser rundt om i landet vårt. Om vi får en stor brann i landet vårt – ute på en av øyene eller i et annet område – er det sånn at Forsvaret da f.eks. ikke kan stille med helikopter for å slukke brannen? Jeg mener det må gå an å se den typen ressurser i sin helhet og ikke isolert hver for seg. Det tror jeg er veldig viktig. Ønsket om å etablere et sivilforsvar på Svalbard lar seg heller ikke gjennomføre ut fra de bevilgningene og signalene som er kommet. Det er mulig at bistand til brannslukking med helikopter i lokal redningstjeneste må kuttes. Det synes jeg også er alvorlig. Vi ser at det i dag er et større og større behov for den typen bistand, både sivilt og kanskje også fra Forsvaret hvis brannene er store. Særlig de siste to årene har det kommet alvorlige varsler fra Riksrevisjonen om at regjeringen ikke i tilstrekkelig grad følger opp sitt ansvar når det gjelder beredskap. Dette er også en av de store utfordringene vi har framover, og det er viktig at justisministeren tar det på alvor, sånn at vi ikke får nye rapporter fra Riksrevisjonen som viser både lite handlekraft og manglende vilje til å gjennomføre politikken som Stortinget har vedtatt.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-05-29:
Dette blir mitt siste innlegg. Det er nå seks år siden 22. juli 2011. Denne regjeringen har sittet på vakt i fire år. Riksrevisjonens rapport knyttet til samfunnssikkerhets- og beredskapsarbeidet og ikke minst oppfølgingen av Gjørv-kommisjonens rapport er ikke lystelig lesning, for å si det sånn. Det har vært spørsmål om hva som har skjedd på ulike vakter, men nå har i alle fall denne regjeringen sittet i fire år. Vi har bl.a. vært inne på objektsikring. Jeg vil vise til en merknad i innstillingen, fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, om at NTNU ønsker å få på plass et senter for sikkerhet til materialer og konstruksjoner utsatt for ekstreme laster. Vi skal nå investere i et nytt regjeringskvartal. Det å ha et senter som kikker på hvordan objektsikring av bygg skal være, for å ha kunnskap om morgendagens utfordringer, må jo være noe av det viktigste. Det forundrer meg at posisjonen ikke ønsker å støtte en slik merknad for å sikre og trygge framtidens bygg mot eventuelle nye mål knyttet til terror osv. Det vil jeg si er merkelig. Tilbake til den digitale sårbarheten og IKT. Norge er et av verdens mest digitaliserte samfunn, og det gir oss også store utfordringer. Vi har fått demonstrert hvor sårbare vi er, både som nasjon og ikke minst som verdenssamfunn. Hvilke initiativ har regjeringen tatt så langt? Det er omtalt i veldig begrenset grad i denne stortingsmeldingen. Vi har hørt at regjeringen vil legge fram en ny stortingsmelding i løpet av 2017 – dvs. kanskje etter at Stortinget har gått fra hverandre – som ikke vil bli behandlet i denne perioden, og som dette stortinget ikke kan ta stilling til, om en av de største utfordringene som er beskrevet i samfunnet vårt i mange, mange måneder nå. Det er varslet at den skal legges fram i år, som sagt, men det er for lite og for sent når den ikke har kommet tidligere, ikke minst i forbindelse med denne meldingen. Det er viktig at vi ser på betydningen av sikkerhetsperspektivet vedrørende cybersikkerhet i anskaffelser osv. Vi har fremmet forslag om dette, men jeg skal ikke referere dem nå i dette innlegget. Tilbake til Forsvaret: Det er lov å ha to tanker i hodet samtidig. Det er ikke snakk om enten–eller, om hvorvidt Sivilforsvaret, Heimevernet og andre i Forsvaret skal bære våpen, bidra ved brann osv. Dette har de gjort i mange, mange år. Det er spørsmål om hvordan vi i et totalberedskapsuttrykk skal sørge for at de samlede ressursene finner hverandre. Det pekte også Gjørv-kommisjonen på: Hvordan kan de samlede ressursene finne hverandre og utnytte hverandre best mulig, så vi trygger innbyggerne i landet vårt på en best mulig måte, og ikke minst også de institusjonene rundt omkring som de har ansvar for å trygge? Jeg vil til slutt som saksordfører takke både for behandlingen av saken og ikke minst for debatten knyttet til disse spørsmålene.
Hårek Elvenes (Høyre), 2017-05-29:
Jeg vil takke representanten Asphjell for svaret. Om det ikke var oppklarende, var det i hvert fall oppsiktsvekkende. At helikoptrene, Heimevernet og spesialstyrkene nå primært skal ha en sivil oppgave, er en direkte ny tankegang og nyorientering fra Arbeiderpartiets side. Konklusjonen på dette er at den militære forsvarsevnen vil svekkes. Jeg tør minne om at Heimevernet faktisk er en egen forsvarsgren. Men oppklaringen kom fra talerstolen, og den er verd å merke seg i en tid da det faktisk er behov for å styrke det militære forsvaret, ikke svekke det. Representanten Tajik tok igjen opp beredskapssenteret på Alnabru. Det er i grunnen ganske frimodig at representanten igjen gjør det. Det var Arbeiderpartiet som foreslo at beredskapssenteret skulle lokaliseres til Alnabru. Hastverk er lastverk. Man gjorde den elementære feilen at man ikke klarte å skille mellom netto- og bruttofaktor da man beregnet arealet til beredskapssenteret, og la fram et kostnadsestimat som var langt lavere enn det som faktisk er den reelle kostnaden. Naturligvis forfulgte den nye regjeringen dette forslaget, men etter hvert som den nye regjeringen kvalitetssikret dette, kom man fram til at dette var fullstendig ugjennomførbart. Så må jeg minne representanten Tajik om at staten faktisk benytter kontantprinsippet i sin regnskapsførsel. Regjeringen har kontrahert tre nye politihelikoptre og satt av penger til de utbetalingene som følger i 2017, til den anskaffelsen. Naturlig nok settes de største beløpene av når pengene skal betales og helikoptrene blir levert. Det er faktisk en naturlig konsekvens av hvordan staten driver når det gjelder utbetaling og regnskapsførsel. Til slutt, når det gjelder cyberkriminalitet: Ja, det er et alvorlig område som er kommet nokså bardust på. Men også her har regjeringen gjort en del tiltak, bl.a. opprettet et eget cyberkoordineringssenter mellom E-tjenesten, Nasjonal sikkerhetsmyndighet og PST. Samhandlingen mellom disse etatene er overmåte viktig, og vi har også opprettet et felles kontraterrorsenter mellom PST og E-tjenesten. Helt til slutt vil jeg si at denne regjeringen faktisk har bevilget over 100 mill. kr til økt datasikkerhet i samfunnet og i det offentlige spesielt.
Hårek Elvenes (Høyre), 2017-05-29:
Jeg må si det er politisk risikosport av Arbeiderpartiet å angripe denne regjeringen for svikt på beredskapspolitikkens område når man fikk en så knusende dom mot seg etter sin egen vakt i løpet av åtte år. Beredskapssenteret blir bygd. Denne regjeringen har vedtatt at beredskapssenteret skal bygges på Taraldrud. Dette var et av de viktigste oppfølgingspunktene i Gjørv-kommisjonen, og dette leverer regjeringen på. Det er ingen grunn til å bygge dette i Groruddalen. Det er faglige innvendinger mot det, bl.a. støyproblematikk. Til representanten Asphjell: Ja, HV er med på å slukke branner, men man trenger ikke et uniformert, bevæpnet HV for å delta i å slukke branner. Da har man ført HV over i andre oppgaver. Da er ikke HV lenger en militær avdeling. Og jeg takker igjen for oppklaringen: HV skal ikke lenger være en forsvarsgren, men skal inngå i et sivilt brannslukningskorps.
Hårek Elvenes (Høyre), 2017-05-29:
I dag er en historisk dag på justispolitikkens område. En jury som har vært diskutert og flikket på siden 1887, vil bli avviklet. Det er fornuftig. Juryen er tungvint, og juryen er også tvilsom rettssikkerhetsmessig, som prosessredskap. Juryen er på mange måter en overlevning fra kampen mot embetsmannsstaten. Juryen må forstås i lys av sin tid, men tiden har løpt fra juryen. Det er et paradoks at i tingretten fører man straffesaken for en meddomsrett, og man begrunner skyldspørsmålet, men når en sak kommer til lagmannsretten, vil ikke skyldspørsmålet bli begrunnet, og saken føres for en jury bestående av ti lekpersoner. Kravet til skriftlig begrunnelse er blitt drevet fram, spesielt gjennom internasjonale konvensjoner. Juryen har for lengst tapt sin rolle som symbolsak for folkestyret og som et redskap for å utvikle det videre. I 1887 var juryen forståelig. Juryen er på mange måter Johan Sverdrup og Venstres hjertebarn, og jeg forstår godt representanten Rotevatns iherdige forsvar for juryordningen. Å si ja eller nei til skyldspørsmålet holder ikke i vår tid, med krav til åpenhet på alle områder innenfor samfunnet. Lekmannshensynet blir fortsatt godt ivaretatt gjennom en fordeling på fem lekdommere og to fagdommere. Ved å avvikle juryen styrkes også rettssikkerheten, derom synes det som Stortinget er enig. Det synes også som Venstre har et åpent øre for det. Ved å styrke rettssikkerheten pleier vi vår rettsstat, og vi utvikler den videre – og rettsstaten er jo helt fundamental i vårt demokrati. Igjen: Det er nesten en glede som stortingsrepresentant og medlem i justiskomiteen å få lov til å være med på et slikt vedtak og at det kan framgå av ettertidens annaler at man var med på det.
Hårek Elvenes (Høyre), 2017-05-29:
Først vil jeg si at det å gjøre sjefen for E-tjenesten og sjefen for PST til saksbehandlere for hvilken informasjon som skal utveksles mellom PST og E-tjenesten, neppe er egnet til å få disse to tjenestene til å samarbeide bedre, slik som Gjørv-kommisjonen påpekte. Så etterlyste Rotevatn mer nyansering i debatten – ja, mon det. Representanten Rotevatn hevdet at informasjonen nå kunne flyte fritt, at det var opp til PSTs eget forgodtbefinnende hvilken informasjon som skulle tilflyte E-tjenesten. Det er rett og slett feil. Forutsetningen er at det skal være domstolskontroll, det skal være skjellig grunn til mistanke, og det skal være alvorlig kriminalitet med en strafferamme på ti år og oppover. Det er tre viktige kriterier som skal være oppfylt, og som er langt, langt fra den påstanden som representanten Rotevatn tillot seg å framsette. Så vil jeg minne Stortinget om at Stortinget faktisk får en sak til behandling om hvordan overskuddsinformasjon skal behandles, overskuddsinformasjon som er innhentet gjennom bruk av skjulte tvangsmidler og dataavlesning. Det var et vedtak Stortinget gjorde da vi åpnet for bruk av dataavlesning. Til slutt vil jeg si – det er en gjentakelse av mitt forrige innlegg – at det vil være meget rart og direkte ineffektivt og en blokkering av oppdraget til PST og E-tjenesten hvis informasjon innhentet gjennom skjulte tvangsmidler ikke kan utveksles mellom PST og E-tjenesten. Det er jo den informasjonen som ligger i bruken av skjulte tvangsmidler, som er redskapet for potensielle terrorister. Det er derfor Stortinget har vedtatt bruk av skjulte tvangsmidler i terroravvergende øyemed og dataavlesning, og da må Stortinget også si B når man har sagt A, slik at Etterretningstjenesten og PST kan nyttiggjøre seg denne informasjonen, som er den desidert viktigste informasjonen for å kunne avverge terror og potensielle terroristers redskap for å kunne planlegge og til dels iverksette terrorangrep.
Hårek Elvenes (Høyre), 2017-05-29:
Jeg oppfattet det dit hen at representanten Rotevatn har beveget seg i løpet av debatten. Det er jo positivt. Jeg oppfatter representanten Rotevatn nå slik at han er for at informasjon innhentet gjennom skjulte tvangsmidler i PST kan utveksles til E-tjenesten – det er akkurat det denne saken dreier seg om – og representanten Rotevatn er imot at overskuddsinformasjon skal tilflyte E-tjenesten fra PST. Nettopp, og derfor har regjeringen fulgt opp med en sak – Stortinget har vedtatt at det kommer en sak – om hvordan overskuddsinformasjon skal behandles. Så etter mitt ringe skjønn står nå representanten Rotevatn på regjeringens politikk, men velger å stemme imot den – av ukjent grunn.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-29:
Jeg har bare behov for – fra Stortingets talerstol – å si at jeg har full tillit til tidligere politimester i Salten, Geir Ove Heir, og tidligere ordfører i Bodø, Ole-Henrik Hjartøy, når det gjelder diskusjonen om samlokaliseringen i Bodø.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-29:
La meg starte med en tilståelse. Jeg tilhører dem som har vært en stor tilhenger av juryordningen over mange, mange år, selv om jeg selvfølgelig har erkjent at den har hatt sine svakheter. Det har bl.a. vært fordi man har manglet begrunnelser, i tillegg til at den har kunnet settes til sides – og etterpå ble saken kjørt med en utvidet meddomsrett, om jeg ikke husker helt feil. Men jeg synes debatten i dag har vært god. Jeg synes det er et historisk vedtak som blir fattet. Vi skal heller ikke glemme at juryordningen har ivaretatt en funksjon i norske domstoler i mange, mange år. Grunnen til at den har gjort det, er at Stortinget som lovgiver har sagt at dette er det beste vi har. Vi har ikke noe bedre per i dag. Derfor har den fått lov til å bestå så lenge som den faktisk har gjort. Det synes jeg er en kvalitet. På samme måte synes jeg det er en kvalitet at Stortinget som lovgiver i dag tar en ny runde med seg selv og går gjennom juryordningens funksjon og ser på svakheter i den. Det gjør man ved å erstatte den med en meddomsrett med to fagdommere og fem lekdommere. Det er bra, og det er på en måte en videreutvikling av den norske rettsstaten. Det som gjør meg litt mer bekymret, er om Stortinget skal bestemme hvilken holdning lekfolk skal ha. Jeg oppfatter at enkeltrepresentanter her tidvis diskuterer at man har meddommere som har feil holdninger. Jeg trodde at drøftingen som foregår i en meddomsrett eller i andre sammenhenger i norsk domstol, er gitt på de premissene som ligger i loven og lovteksten. Men å ta fra folk holdningene deres fordi man har valgt feil folk, det vil i hvert fall jeg være forsiktig med. Jeg trodde det var en del av den demokratiske forankringen når det gjelder utvelgelsen av folk til å være meddommere. Men som sagt er det heldigvis lov å ha forskjellige meninger, heldigvis, og det er en del av et aktivt og dynamisk demokrati, som vi har i Norge. Med det vil jeg slutte meg til dem som har vært på talerstolen før og sagt at det er en god dag. Det er en fin dag, og dette vil ivareta rettssikkerheten på en minst like god måte som det er blitt gjort til nå.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-29:
I utgangspunktet er jeg enig med saksordføreren, selvfølgelig. Samtidig tenker jeg at rettsbelæringen – føringen for det som skal skje i rommet der beslutningen skal tas – er det aller viktigste. Så igjen mener jeg at man velger ut sine kandidater til å bekle funksjonen som meddommer. Det gjøres partipolitisk, hvis jeg ikke husker riv, ruskende feil, og da forutsetter man at folk har med seg hvem man er, inn dit. Deretter gjennomfører man oppgaven som medlem i en meddomsrett på den måten som blir krevd i lovteksten. Selvfølgelig er det skyldspørsmålet som er nøkkelen til skyld eller ikke skyld.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-29:
Det viktigste med denne saken, etter saksordførers syn, er at man nå får et hjemmelsgrunnlag for å utveksle informasjon mellom PST og E-tjenesten. Grenseoverskridende terror og andre trusler mot den norske befolkningen øker i omfang. I en slik situasjon er vi nødt til å tilpasse oss virkeligheten. Rapportene etter 22. juli har vært klare på at bedre samhandling er viktig, også på etterretningsområdet. Proposisjonen legger opp til at Politiets sikkerhetstjeneste, PST, kan utlevere informasjon fra bruk av skjulte tvangsmidler til Etterretningstjenesten dersom det er nødvendig av forebyggings- eller sikkerhetsmessige hensyn. Dette er ikke en utvidet tvangshjemmel. Forslaget omhandler muligheten til å dele informasjon som allerede kan innhentes etter dagens regler. Det er heller ingen plikt for PST til å dele denne informasjonen. Lovendringen vil likevel forenkle prosessen rundt nødvendig informasjonsdeling betraktelig. Det er både ønskelig og viktig med større grad av informasjonsdeling mellom PST og E-tjenesten for å forebygge terror og andre alvorlige trusler. Undertegnede registrerer at det er fremmet to tilleggsforslag i denne saken. Dersom forslagene fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet vedtas, vil vi få en unødvendig byråkratisering av norsk etterretning uten at rettssikkerheten styrkes. Stortingets innblanding i interne ansvarslinjer uten forutgående utredning vil kunne ha uforutsette og uheldige konsekvenser. Et av forslagene går ut på å redusere antall beslutningstagere til bare to personer. Skal ikke PST kunne dele livsviktig informasjon med E-tjenesten dersom PSTs sjef f.eks. er fraværende, eller er fraværende sammen med sin nestleder? Dette vil være konsekvensene av Arbeiderpartiets og Senterpartiets forslag og vil etter mitt skjønn i verste fall kunne få fatale konsekvenser. Å si at en slik byråkratisering gir en rettssikkerhetsgaranti, er i beste fall søkt all den tid sjef PST uansett er øverste ansvarlig for PSTs virksomhet. Etter gjeldende regelverk er det allerede i dag domstolskontroll ved innhenting av informasjon fra PSTs side. Arbeiderpartiet og Senterpartiet har foreslått en etterfølgende domstolskontroll i tillegg. Selv om proposisjonen ikke legger opp til å innføre noen nye metoder, men bare omhandler informasjonsdeling, ønsker altså disse to partiene en dobbeltkontroll som bryter med norsk tradisjon og rettspraksis. Nok en gang oppfatter iallfall vi at dette er en økt byråkratisering uten en rettssikkerhetsgaranti. En slik byråkratisering av våre hemmelige tjenester er spesielt uheldig på et område der det i avverging av terrorangrep kan stå om minutter eller sekunder. Jeg har derfor problemer med å forstå behovet for disse grepene som fremmes fra mindretallet i komiteen.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-05-29:
Jeg har lyst til å følge opp spørsmålet til representanten Asphjell. Da Stortinget vedtok nærpolitireformen, var vi tydelige på at vi ønsket å ha nødmeldingssentralene sammen, for både brann og politi, men også å legge til rette for helse, og vi brukte eksempelet fra Drammen som et av dem som var vellykket. Så leser vi reportasjene i VG. En skal alltid være kritisk til om alt der er riktig beskrevet, men da en leste reportasjen om det som skjedde i Bodø, der det var et ønske om å få til en sentral for både helse, brann og politi, og at det ble motarbeidet fra PODs side, ble jeg svært overrasket. Så mitt spørsmål er ganske enkelt: Er det riktig at POD motarbeidet det, og kan justisministeren i så fall leve med det?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-05-29:
Jeg er glad for at statsråden er tydelig på det, og det er heller ikke noe annet å forvente, men derfor vil jeg igjen stille spørsmålet: Er det slik at POD faktisk prøvde å hindre etableringen av en felles nødmeldingssentral i Bodø?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-05-29:
Jeg er enig i at det er et relevant poeng som en må ha med i diskusjonen, men det har ikke vært avgjørende for min del. Jeg vil også understreke, f.eks. da det var debatt, det var vel i fjor, rundt den såkalte Hemsedal-saken, at det nettopp var en jurysak som var satt til side, og som ble gjennomført i en meddomsrett. Jeg tror det vil komme diskusjoner rundt kjennelser uansett hvilket system man har, men for Kristelig Folkeparti var det de andre momentene, som jeg var inne på i mitt innlegg, som var hovedbegrunnelsen for at vi skulle gjøre dette. Jeg har ikke stor grunn til å tro at de kjennelsene som juryene har kommet med, har vært feil, men sånn sett er det uansett en interessant observasjon at det er så mange saker som omgjøres etter behandling i tingretten.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-05-29:
Jeg vil takke representanten Rotevatn for et godt innlegg. Jeg synes det er viktig at vi i diskusjonen også får fram nyansene i ulempene med å fjerne juryordningen. Samtidig ønsker jeg å utfordre representanten Rotevatn mer på spesielt dette med begrunnelse. I mitt innlegg var jeg inne på at for oss har det i hvert fall vært veldig viktig at de som skriver begrunnelsen, også har vært med på å finne konklusjonen, og at man ikke bare gjør seg opp en mening, og så skal noen skrive en begrunnelse ut fra det. Vi vet alle hvordan det kan fungere. Partiet Venstre og representanten Rotevatn er veldig opptatt av åpenhet, gjennomsiktighet, alt dette, og som jeg sa i mitt innlegg: Juryen var veldig riktig i sin tid, i 1887, men jeg mener at det er veldig riktig å fjerne den i dag for å kunne forbedre rettssikkerheten. Jeg er enig i at man ikke nødvendigvis styrker lekmannselementet, men ivaretar lekmannselementet, slik at det fremdeles står sterkt.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2017-05-29:
I Senterpartiet er vi opptekne av at brann- og redningstenesta skal fungere i heile landet. Deltidsmannskapa er i så måte særs viktige. Dette er folk som har ein annan hovudarbeidsgjevar, men som stiller opp på kort tid når det trengst, og er med og reddar liv, innimellom med fare for eige liv og eiga helse. Spørsmålet mitt til statsråden er om han òg ser at det kan vere til skade for ordninga med deltidsmannskap om det kjem for høge sentrale krav om å bruke tid på opplæring. Vil statsråden unngå krav som kan føre til at det blir vanskelegare å behalde og å rekruttere deltidsmannskap, eller vil han oversjå dei kritiske innvendingane som kjem?