Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2005-02-01:
Regjeringen fremmer her forslag om endringer i lov om fri rettshjelp. Hovedformålet med endringene er å gjøre loven mer oversiktlig og brukervennlig ved at den mer presist angir vilkårene for fri rettshjelp. Det foreslås også en rekke endringer som vil medføre en mindre ressurskrevende og raskere saksbehandling av rettshjelpssøknader. Det er vi alle svært fornøyd med. Derimot foreslår Regjeringen ingen utvidelser av rettshjelpslovens saklige dekningsområde. Arbeiderpartiets utgangspunkt er at et godt rettshjelpstilbud skal være et redskap i kampen mot fattigdom. Det er slik at den del av befolkningen som har det største behovet for sosiale ytelser, minst kjenner sine rettigheter. Det blir i disse dager klart dokumentert av den nye gatejuristen til Kirkens Bymisjon. De som er lavest på rangstigen i vårt samfunn, vet ikke hvilke rettigheter de har, og får heller ikke hjelp til å finne ut av det. Vi må bare erkjenne at det offentliges veiledningsplikt i forhold til offentlige ytelser ikke fungerer bra nok overfor denne gruppen. Vi vet at det udekkede rettshjelpsbehovet i befolkningen i stor grad knytter seg til lovgivning som skal sikre utjevning av forskjellene i samfunnet. Folk får ikke den hjelp de har behov for og krav på, fordi de ikke kjenner sine rettigheter. Regjeringen foreslår, som nevnt, ingen utvidelser av lovens saklige dekningsområde. Men den lovfester på en del områder hvor det har utviklet seg en fast liberal praksis, f.eks. bistand til samboere ved samlivsbrudd, i barnevernssaker i tiden før saken kommer til fylkesnemdsbehandling, og i internasjonale barnebortføringssaker. Dette får komiteens støtte. Arbeiderpartiet er også glad for at en samlet komite støtter forslaget om at ungdom som er på flukt fra tvangsekteskap, skal ha rett til fri rettshjelp. Sommeren 2004 vedtok Stortinget et forslag om å gi ungdom utsatt for tvangsekteskap rett til bistandsadvokat. Men dette er dessverre ikke nok. De færreste sakene blir anmeldt og havner i domstolene, men denne gruppen har likevel et stort behov for juridisk hjelp. Ungdom som er på flukt fra tvangsekteskap, har et stort behov både for praktisk hjelp og for juridisk bistand. Det gjelder hjelp både til flukt til ny landsdel, navneendring, adressesperring og voldsalarm. Jeg vil presisere at det forslaget til ny bestemmelse som nå blir fremmet i justiskomiteen, vil fange opp slik bistand som nevnt her. Arbeiderpartiet og SV mener at rettshjelpsloven fremdeles utelukker viktige områder som er av stor velferdsmessig betydning for de fattigste i vårt samfunn. Dette gjelder bl.a. gjeldssaker, familiegjenforeningssaker – gjenforening av mann eller barn – fritt rettsråd samt sosial-, trygde- og skattelovgivning, Arbeiderpartiet og SV mener det er behov for en gjennomgang av hele rettshjelpsordningen for å forbedre den. Vi ber derfor Regjeringen legge fram en sak om fri rettshjelp som har som siktemål å utvide det saklige dekningsområdet og favne en større del av befolkningen. I forbindelse med forrige revisjon av rettshjelpsloven ble det flertall for å utrede om inntektsgrensen bør være høyere enn den ordinære for å motta fri rettshjelp i barnefordelingssaker. Bakgrunnen er at det ofte oppstår urimeligheter der hvor bare den ene parten får innvilget fri rettshjelp. Utgiftene i disse sakene kan ofte bli betydelige og medføre at den parten som ikke får rettshjelp, ikke tar den risiko en prosess er, og kapitulerer overfor motpartens krav. Regjeringen følger ikke opp dette forslaget. Et flertall, Arbeiderpartiet, SV og Fremskrittspartiet, fremmer derfor et forslag om å endre forskriften, slik at når en part innrømmes fri sakførsel i en barnefordelingssak, skal også den annen part ha fri sakførsel såfremt dennes inntekt ikke overstiger inntektsgrensen for fri rettshjelp med 100 000 kr. Arbeiderpartiet er bekymret for de høye timesatsene på advokatsalærer. Vi ber derfor Regjeringen om å utrede en ordning om makspris på timesatser på advokatsalærer og eventuelt utvide stykkprisordningen for enkelte saksområder hvor behovet for advokathjelp er stort, og hvor vanlige forbrukere i stor grad utgjør kundegrunnlaget. Det gjelder forbrukersaker, erstatningssaker, barnefordelingssaker og saker knyttet til hus og hjem. Jeg er glad for at vi nå får flertall for flere utvidelser av rettshjelpsloven. Det er likevel et paradoks å stå her og være fornøyd med at vi har fått utvidet ordningen, når jeg samtidig vet hvilken medfart ordningen fikk før jul, da Regjeringen og Fremskrittspartiet gjeninnførte egenandeler på fri rettshjelp. Fri rettshjelp er ikke lenger gratis, og det går hardest ut over dem som har aller minst, og som dårligst kjenner sine rettigheter. Dette er et paradoks, og jeg håper en her kan få en endring ganske snart. Til slutt vil jeg ta opp mindretallsforslagene fra Arbeiderpartiet og SV.