Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-13:
Vi går gjennom et paradigmeskifte, eller vi kan kalle det en kulturrevolusjon, når det gjelder synet på barn. Vi har gått fra å se på barna som familiens eiendom, eller et vedheng til familien, til å se på barna som selvstendige individer med selvstendige menneskerettigheter. Det gjør meg optimistisk med tanke på framtida. Jeg ser at flere og flere melder til barnevernet, og at debatten har snudd, sånn som representanten Grøtting på en nydelig og rørende måte framførte fra talerstolen i stad. Debatten har endret seg fra primært å være en kritikk av at barnevernet griper for mye inn til at vi nå stikker fingeren i jorda og ser at det er det motsatte som i hovedsak har vært et problem, nemlig at barnevernet, og ikke minst alle andre rundt barnevernet, og som barnevernet er avhengig av for å gjøre en god jobb, ikke bryr seg nok. Det gjør meg altså til optimist med tanke på framtida når jeg ser det sterke engasjementet fra flere og flere hold om hvordan barnevernet skal utvikle seg, og det gjør meg til optimist når vi har en situasjon hvor nesten alle barn går i barnehagen. Det gir en unik mulighet både til å styrke barn og til å fange opp barn tidlig. Ikke minst er barnehagene en omfordelingsarena som sikrer ulike barn tilnærmet de samme mulighetene. Nesten 85 pst. av alle barn på tiltak i barnevernet mottar hjelpetiltak, men det er et lite mindretall som må vokse opp et annet sted enn i sin egen familie, som vi mener er det beste stedet for de fleste barn å vokse opp i. Det er enten fordi familiene ikke klarer å gi barna det de trenger, eller fordi noen skader også barna sine, som representanten Grøtting var inne på. Derfor er det avgjørende viktig at vi har et godt barnevern. Det er avgjørende viktig at vi har nok ansatte med god kompetanse, med god etisk forståelse av hva de gjør, som kan snakke med barn, og som kan samarbeide med de andre som de er avhengige av, for å ha et godt barnevern. Vi har styrket barnevernet veldig mye de siste åra med øremerka stillinger – den største satsinga på 20 år. Det har vært helt nødvendig fordi det dessverre har vært altfor lite satsing på barnevernet gjennom altfor mange år. Sammenhengen mellom en god barndom, et godt voksenliv og god helse er nå veldokumentert. Sammenhengen mellom krenkelser i barndommen og senere sykdom og uhelse, både fysisk og psykisk, er også veldokumentert. Vi jobber med å skaffe flere fosterhjem. Vi jobber med å omstille institusjonsbarnevernet fordi vi er opptatt av mangfold, og fordi vi er opptatt av at de barna som har ulike behov, også skal møte ulike typer tiltak. Der har vi en utfordring, det ser vi, men jeg vil understreke at mangfold ikke er avhengig av private innslag. Mangfold er avhengig av at vi sørger for mange ulike måter å drive institusjoner på. Jeg vil understreke barns rett til å bli hørt. Jeg vil understreke viktigheten av samarbeid på tvers av etater og fag, og jeg vil understreke viktigheten av å fjerne tabuer som gjør at overgrep, omsorgssvikt og vold kan fortsette i ly av taushet. Regjeringa ønsker et likestilt samfunn. En viktig forutsetning for å oppnå det er bl.a. at fedre kommer tidlig inn i omsorgen for barna. Det ønsker fedrene, og det er jeg glad for. Vi ser at vi er helt avhengige av ordninger som sikrer fedre denne muligheten, fordi den såkalte valgfriheten ikke alltid gjelder i praksis. Det er sånn at økonomi styrer, forventninger fra arbeidsgiver styrer, forventninger som knytter seg til ulike kjønnsroller, styrer. Hvis vi ikke er villige til å ta i bruk virkemidler for å sikre likestilling og for å sikre barns rett til å være sammen med fedrene sine, vet vi at da setter vi utviklinga tilbake i tid. Det ønsker ikke vi. Vi har hatt en historisk utvidelse av foreldrepermisjonen. Det er jeg stolt av, og vi skal også forenkle foreldrepermisjonen. Det er ikke riktig, som representanten Håbrekke sa, at familiepolitikken er borte. Nei, den er fylt med et annet innhold enn det Kristelig Folkeparti og representanten Håbrekke liker. Arbeidslinja er viktig for oss. Den kan styrke valgfriheten, den kan styrke likestillinga, og den kan styrke familien, fordi familiene får bedre økonomi, og man kan bli mindre sårbar – særlig gjelder det kvinner. Arbeidslinja kan også bidra til å øke valgfriheten for kvinner, noen ganger til å gå ut av en familie, men det kan også være riktig i enkelte tilfeller.