Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-10-10:
Takk, president, og gratulerer med nytt verv. Jeg er så heldig at jeg har fire barnebarn, og de skal møte resultatene av den politikken vi vedtar i dette huset de neste fire årene. Blant annet derfor er jeg opptatt av hvordan vi legger til rette for at framtida skal bli god. Verken jeg eller mine barnebarn opplevde krigen og møtet med nazistenes ideologi, men både ideologien og nazistene var nærmere enn vi kunne ane. I trontalen ble det sagt at vi har lagt en del fordommer bak oss. Nazistene marsjerte i Kristiansands gater i 1940. De kom tilbake i 2017. Nazistene tvang seg fram nå som da, og nå som da skapte de frykt og redsel. Da som nå sprer de fordommer, med en retorikk som er hatefull og skremmende. Politiet har i ettertid fått massiv kritikk og har erkjent dårlig håndtering. Samtidig ønsker ikke regjeringa å offentliggjøre evalueringsrapporten om marsjen. Hemmelighold av denne dramatiske hendelsen mener regjeringa er ok. Det er uakseptabelt, og det bygger ned tillit og opp fordommer. Jeg har en venn som har bodd i Norge i nesten 50 år, og som for første gang nå opplever å ikke føle seg norsk. Vedkommende føler seg annerledes – en annerledeshet regjeringsmedlemmer bidrar aktivt til å forsterke gjennom raffinert stigmatisering under dekke av å kalle en spade for en spade. Dette bidrar til å bygge fordommer, ikke fjerne dem. Hva mine barnebarn er opptatt av: Lærere er og har vært viktige personer i mine barnebarns liv. De vil høre til blant venner, i familien, i venneflokken og på skolen. De er opptatt av hva slags yrke og utdanning de skal velge, og bekymrer seg over uro og ufred i verden. Dette er saker Arbeiderpartiets politikk svarer på. Arbeiderpartiet vil ha tiltak som sikrer alle likeverdig omsorg, flere lærere i skolen og muligheter til å vokse opp i en trygg familieramme, framfor store skattekutt. Trygg oppvekst er viktig for barn, men det er ingen selvfølge. Mange barn i Norge, og enda flere i andre deler av verden, lever i en brutal virkelighet preget av vold og fattigdom. Derfor vil Arbeiderpartiet ta internasjonalt ansvar for å løse de store utfordringene. Vi vil bidra til fred og forsoning, med basis i internasjonale konvensjoner og menneskeretter ute og hjemme. Arbeiderpartiet vil formulere nye mål og visjoner, ikke bare for Norge, men for å bli et foregangsland i verden. På den måten kan vi gjøre Norge større både ute og hjemme. Regjeringa sier det går så mye bedre, og trontalen bærer bud om at vi kan forvente at vi fortsatt må vente på at ting skal gå seg til. I Flekkefjord venter de oppsigelse av alle 150 ansatte på Simek. De 150 ansatte og deres familier kan ikke vente, heller ikke de 3 000 som nå står utenfor arbeidslivet i Agder. 1 103 unge uføre, 64 flere første kvartal i år – de kan heller ikke vente. Arbeiderpartiet vil derfor skape flere arbeidsplasser gjennom en aktiv næringspolitikk og en politikk som får folk inn i og ikke ut av arbeidslivet. Forskjellene i Norge øker. Regjeringas prioritering av private aktører framfor offentlige tjenester skaper større forskjeller. For eksempel er private barnevernsbedrifter for de mest sårbare barna dominerende leverandører av tjenester til barn med de største utfordringene. Hele 15 barn bare i Agder er plassert i private en-til-en-tiltak. Fylkesmannen uttrykker bekymring for at barn blir for lenge i slike tiltak. Den bekymringen deler jeg. Sånn skal det ikke være. Det er en gedigen ansvarsfraskrivelse, og det er feil politikk. Også på kulturfeltet ser vi at forskjellene øker med regjeringas politikk. Private finansfolk styrer kulturen gjennom gaveforsterkningsordningen. De største gavene går til de største aktørene i de fire store byene – privatisering og sentralisering nok en gang. Arbeiderpartiet vil fordele kulturpengene slik at de kommer ut til alle deler av landet og når folk i alle aldre. Kultur skal skapes og deles der folk bor, ikke der finansfolka har sine lommebøker.