Trine Skei Grande (Venstre), 2010-12-02:
Jeg har opp gjennom tidene jobbet med mange forskjellige varslere. Venstre var det første partiet som for åtte år siden, tror jeg, hadde en egen høring her på Stortinget om varslere, knyttet til at daværende justisminister Dørum lagde en ny varslerparagraf for å sikre rettsikkerheten til varslerne. Når man har jobbet i dette feltet i mange år, ser man at det for mange flere burde ha ringt en bjelle i mange sammenhenger, enn det det har gjort. Dette er mye vanskeligere enn det jeg egentlig trodde da vi begynte å jobbe med det. Jeg har snakket med mange varslere, og jeg har spurt alle: Angrer du? Nesten alle svarer ja. Det er et stort varsko til denne sal, for det skal ikke være sånn at varslere som har hatt rett, der det blir dommer, som i offentligheten får bevis på at det de gjorde, var riktig, ikke skal være stolte av det de har gjort. De skal være stolte over at de faktisk varslet. Det handler både om moralske standarder og om det å ha lov og orden i samfunnet vårt. Og det handler om respekten for det å si fra. Det er det Venstres engasjement i denne saken handler om. Da vi la fram den første paragrafen med Dørum, var det for å teste og finne ut akkurat hvor grensene går hen. Så har vi vært gjennom en prosess i Venstre, og erkjenner at den var for stram. Vi ønsker å gjøre det lettere. Men de innspillene vi har fått, og som ligger bak dette forslaget, er innspill fra varslerne sjøl. Vi har en klar intensjon om å styrke varslernes posisjon. Når man da framstiller det som om man styrker bedriftenes posisjon, blir det å stille saken helt på hodet. Det er en klar intensjon, og det er etter innspill fra varslerne sjøl at vi har laget denne nye lovparagrafen. Jeg syns det er viktig å si det, for lovparagrafers bakgrunn er også med i denne debatten, og her ble det snudd helt på hodet. Så er det varslerenheten, som vi er veldig opptatt av i Venstre. Grunnen til det er at når du oppdager en ulovlighet eller andre ting på ditt eget arbeidssted, er det veldig få som vet hvilken vei de skal gå. Det er veldig få som vet hvordan de skal si fra på riktig måte, sånn at bevis blir bevart. Det er veldig få som vet hvordan hele systemet fungerer. Det er ikke logisk at man skal slå opp i hvilket som helst tilsyn eller vite hvem som skal gå til Riksrevisjonen, og hvem som skal gå til andre. Derfor hadde det vært viktig med en varslerenhet. Dette er noe som alle varslere etterlyser: et sted der man kan gå og spørre: Er det riktig av meg å varsle? Er det riktig av meg å tolke lovvedtaket sånn og sånn? Er jeg bare litt paranoid overfor sjefen min – er dette faktisk riktig? Hvilken enhet skal jeg gå til? Hva er den riktige framgangsmåten for å sikre bevis i saken? Jeg tror at denne varslerenheten hadde vært det viktigste grepet for å styrke varslerne, slik at de kunne få muligheten til å gjøre det på en så riktig måte at ingen etterpå kunne stille spørsmål ved måten de gjorde det på. For det er det å stille spørsmål ved måten de gjorde det på, etterpå, som gjør at de angrer og føler at de har ofret altfor mye for saken. Vi må få noen som kan hjelpe i akkurat den fasen. Den rollen er det to grupperinger som har i Norge i dag. Det er politikere, og det er journalister. Det er de gruppene som i dag møter varslere. Det er vi som får historiene først. Det er vi som i dag utgjør den varslerenheten som vi ønsker oss, og vi er ikke alltid eksperter på å gjøre dette. Vi har ikke alltid energi og tid til å gjøre det. Jeg hadde ønsket meg en enhet som hadde tid til å gjøre akkurat det. Venstre støtter alle de tre forslagene fra Fremskrittspartiet i sak nr. 5. Det at regjeringspartiene ikke stemmer for nye lovforslag, er ikke spesielt nye takter i denne salen. Til det at de heller ikke kan støtte forslaget om varslerenheten, men mener det er noe som kan skje på sikt: Det er mange der ute som ikke lever på sikt. Det er mange der ute som må fatte bestemmelsen om hva de skal gjøre, akkurat nå. Dette kunne vært en enhet som sørget for mer ryddighet i arbeidslivet, sørget for at man ikke måtte ofre så mye for å være varsler, og det kunne kanskje vært det viktigste de hadde gjort.