Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-05-16:
Jeg stiller meg gjerne bak det skrytet som mange av de videregående skolene i Rogaland får, og den jobben som gjøres der når det gjelder å framskaffe flere lærlingplasser. De lykkes godt. Mange andre fylker jobber også veldig godt og systematisk på dette området, og det har blitt en helt annen oppmerksomhet rundt yrkesfagene og behovet vi som samfunn har for flere med fag- og svennebrev, og hvor stor gjensidig nytte vi vil få av den enkeltes mulighet til å lykkes i livet gjennom å ta fagbrev og fullføre, og vårt behov for arbeidskraft framover. Ny GIV-samarbeidet er et systematisk samarbeid mellom fylkene, Utdanningsdirektoratet og Kunnskapsdepartementet for nettopp å klare å få til en bedre gjennomføring i videregående opplæring, der alle fylkene må ta sin del av det ansvaret. Representanten Aspaker har rett i at tidlig innsats er det avgjørende i opplæringen. Derfor fokuserer vi veldig sterkt på det fra 1. klasse. Vi vet at hvis det er noen som har et lite problem med f.eks. lesing i 1. klasse, og man raskt er på plass med hjelp for at det lille problemet kan løses istedenfor å vokse seg til å bli et stort problem, har vi oppnådd veldig mye. Jeg lærte én ting da jeg kom til Kunnskapsdepartementet, og det var følgende slagord: Det er aldri for sent med tidlig innsats. Det skyldes at når man oppdager at 14–15-åringer kan ha noen betydelige kunnskapshull som gjør at de kommer til å ha større utfordringer med å gjennomføre videregående opplæring, kan vi ikke si: Du er 14–15 år, det er for sent. Da setter vi i gang tiltak der – og tidlig innsats – og tenker at på et eller annet tidspunkt klarer vi å forebygge de problemene som en del ungdom drar med seg til ungdomstrinnet. Nå tar vi de erfaringene vi har fra Ny GIV, med oss når vi lager et systematisk etterutdanningsopplegg for alle ungdomsskoler i hele Norge. Til høsten begynner vi med 250 ungdomsskoler som skal få skolebasert opplæring i klasseledelse, lesing, skriving og regning – alle lærerne, hele lærerværelset, tre semestre. På den måten skal vi heve kunnskapen sånn at vi kan bruke noen av de metodene som vi har hatt i Ny GIV – med godt hell – fra første dag i ungdomstrinnet: jobbe mer praktisk og variert og få flere ungdommer til å lykkes. Som presidenten raskt vil forstå: Hvis jeg ikke stopper dette foredraget nå, kommer de 30 minuttene til å bli brukt, men jeg skal prøve å holde meg til Riksrevisjonens rapport. Den har viktige funn som utfyller det bildet og det arbeidet vi gjør i forbindelse med den stortingsmeldingen som også skal behandles før sommeren, Meld. St. 20 På rett vei. Der gjennomføres de største endringene innenfor yrkesopplæringen på 20 år. Det er på bakgrunn av at vi ønsker at mange flere skal kunne fullføre og lykkes. Samfunnet har behov for det. Vi ser at vi trenger betydelig mer yrkesretting innenfor yrkesfagene. Det er vi i gang med allerede. Vi har nå FYR-skoler i hvert fylke. De er nettopp en kunnskapsbase for dette, og vi ser det i en sammenheng. I de årene jeg har hatt ansvaret for dette, har jeg vært veldig opptatt av hvordan vi skal få til en mer praktisk og relevant opplæring i alle ledd, men ikke minst hvordan vi skal sikre at flere lykkes og tar fagbrev og svennebrev. Så det er jeg glad for at vi skal behandle nå før sommeren. Riksrevisjonens rapport omfatter perioden 2006–2012, og fokuset er fylkeskommunenes og statens ansvar for oppfølging av fagopplæring i bedrift. Det er veldig avgjørende for fullføring og for kvaliteten på den arbeidskraften vi får, at vi har høy kvalitet i hele opplæringsløpet. Det er sånn at hovedvekten av de lærlingene som går opp til fagprøve, består, og det er en god pekepinn på at kvaliteten i opplæringen er ganske god. Men likevel må vi sette oss større mål. Sammen med alle arbeidsgiver- og arbeidstakerorganisasjonene har vi underskrevet en samfunnskontrakt for å skaffe læreplasser til flere lærlinger. Disse samfunnskontraktene forplikter partene til en rekke tiltak. Målet er at antall godkjente lærekontrakter skal øke med 20 pst. fra utgangen av 2011 og fram til 2015. Det er et ambisiøst mål, og vi er på god vei, men behovet er stort. Mange av dem som starter på yrkesfag, har svake grunnleggende ferdigheter, har med seg kunnskapshull, og har liten motivasjon for å arbeide med fag som matematikk, norsk og engelsk. Gjennom opplegget med Ny GIV har Kunnskapsdepartementet satt i gang et prosjekt for å gjøre opplæringen i nettopp disse fellesfagene mer relevant og mer yrkesrettet. I forbindelse med Ny GIV-prosjektet har det også vært gjennomført kompetanseheving for lærerne med nettopp dette. Evalueringen viser at lærerne er fornøyd med det faglige innholdet og med sitt eget utbytte av skoleringen – det gjelder både arbeidet med Ny GIV-elevene og annen undervisning. Det er gitt støtte til etterutdanning og hospitering. Hospiteringsordninger betyr at yrkesfaglærere kan hospitere i bedrifter for faglig oppdatering og utvikling. På samme måte gir ordningen anledning for instruktører i lærebedrifter til å hospitere ved skoler, og her ser vi at det kan være en veldig viktig kunnskapsutvikling for å heve kvaliteten i alle ledd. Evalueringen av denne ordningen viser økt faglig kompetanse for lærere og bedre samarbeid mellom skole og bedrift, og det har positive ringvirkninger til andre tiltak, som f.eks. hvordan man benytter prosjekt til fordypning. Som jeg allerede har vært inne på, er det fag- og yrkesopplæringen som får størst oppmerksomhet i denne stortingsmeldingen – Meld. St. 20 for 2012–2013, På rett vei. Her foreslår Kunnskapsdepartementet at vi sammen med partene i arbeidslivet bl.a. skal styrke kvaliteten på og relevansen av fag- og yrkesopplæringen ved å gjennomgå tilbudsstrukturen samt gi elevene tidligere innføring i yrkene ved å åpne for at felles programfag på Vg2 kan splittes. Det er også foreslått at det i samarbeid med arbeidslivet utvikles flere alternative modeller til den såkalte 2+2-modellen, altså i hovedsak skolen som læringsarena de første to årene, og i hovedsak arbeidslivet som læringsarena de to siste årene. Ulike vekslingsmodeller kan gjøre at vi treffer behovene til næringslivet bedre og motiverer elevene bedre. Vi er allerede godt i gang med å følge opp Riksrevisjonens anbefaling, å vurdere forbedringstiltak fra statlig hold på fag- og yrkesopplæringsområdet. Riksrevisjonen nevner tilsyn som et mulig tiltak for å løse utfordringer i fag- og yrkesopplæringen. Jeg vil understreke at ved hjelp av risikovurderinger og vurderinger av kost–nytte må vi prioritere noen områder framfor andre når vi ser på tilsynstema. Det er et dilemma vi alltid står overfor. Jeg vil understreke at målet om økt kvalitet i fag- og yrkesopplæringen også kan nås gjennom andre virkemidler, bl.a. gjennom det pågående arbeidet vi har med å styrke styringsinformasjonen på området. Jeg kan særlig trekke fram arbeidet med å øke bruken av den nasjonale lærlingundersøkelsen. Her er et forslag om obligatorisk bruk av undersøkelsen på høring i disse dager, og det arbeides med å etablere et nytt nasjonalt kvalitetsvurderingssystem for fag- og yrkesopplæringen. Vi forventer at det systemet blir operativt i 2015. Det er en litt annen innfallsvinkel for å nå noen av de samme målene som Riksrevisjonen er opptatt av. Vi har også et pågående arbeid med å forbedre det statistiske grunnlaget for å vurdere utviklingen i videregående opplæring generelt og i fag- og yrkesopplæring spesielt. Jeg vil understreke at statlig tilsyn som virkemiddel kan være viktig, men det er ikke tilstrekkelig for å sikre oss flere lærlingplasser. Det målet når vi bare i dialogen mellom næringslivet og fylkene. Det er forankret i denne samfunnskontrakten, og jeg har godt samarbeid med Samarbeidsrådet for yrkesopplæring, SRY, og de faglige rådene om dette. Som en konkret oppfølging av Riksrevisjonens undersøkelse vil departementet bl.a. presentere undersøkelsen for KS. I samarbeid med KS vil departementet vurdere hvordan vi best kan følge opp fylkeskommunene slik at de etterlever opplæringslovens bestemmelser om kvalitetssikring og oppfølging av lærebedriftene. I den sammenheng har jeg merket meg at kontroll- og konstitusjonskomiteen mener at kontroll og oppfølging er en forutsetning for å sikre rettigheter til elever og lærlinger, og at det forutsetter et økt fokus på kontroll og oppfølging av fag- og yrkesopplæringen. Komiteen uttaler dessuten at departementet kan bidra til å øke kontrollfrekvensen i de fylkene hvor utfordringene er størst. I den forbindelse er det viktig å merke seg at Riksrevisjonens undersøkelse også viser at flere fylkeskommuner har et forsvarlig system for å kunne vurdere om lærebedriftene oppfyller kravene i opplæringsloven, og som følger opp lærebedriftene tett. Like relevant som å føre tilsyn med fag- og yrkesopplæringen mener jeg det nå er viktig å spre erfaringene fra disse fylkeskommunene, slik at fylkeskommuner som strever med å få etablert et hensiktsmessig og forsvarlig system, kan lære av hvordan andre har gjort det. Det er altså kjernen i Ny GIV-samarbeidet. Jeg vil også framheve de statlige myndigheters pågående arbeid med å støtte og veilede fylkeskommunene om lov- og regelverket på opplæringsområdet. Som komiteen peker på, er det viktig at målene i læreplanene er relevante. Fag- og yrkesopplæringen bygger på tett samarbeid mellom arbeidslivets parter og utdanningsmyndighetene, noe som er viktig for å sikre høy kvalitet på opplæringen. Gjennom de faglige rådene skal partene på ethvert tidspunkt kunne gi råd og innspill til innholdet i læreplanene. I mandatene for de faglige rådene, fastsatt våren 2012, er det lagt vekt på at rådene skal arbeide for å utvikle kvaliteten i fagene og se trender og utviklingstrekk som dekker arbeidslivets, den enkeltes og samfunnets framtidige behov for kompetanse, på grunnlag av det behovet som er til stede. Kunnskapsdepartementet vil videreformidle Riksrevisjonens rapport også overfor SRY og de faglige rådene. Vi vil ta det opp i våre samtaler med arbeidslivets parter og når vi vurderer behov for endringer i læreplanene. Vi vil også kartlegge utstyrssituasjonen i videregående opplæring for å sikre bedre kvalitet i opplæringen. Jeg er svært interessert i å heve standarden – og hvor mange som lykkes – på dette området. Derfor er denne rapporten fra Riksrevisjonen viktig, når vi nå skal sørge for at flere elever fullfører fag- og svennebrev. Det tjener de på, og det tjener samfunnet på.