John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-11-28:
Jeg må dessverre konstatere at den foreliggende innstilling til statsbudsjett for 2001 fra Arbeiderpartiet og sentrumspartiene, partier som ønsker å fremstille seg selv som de som står for den ekte solidaritet, har inngått et budsjettforlik som i høyeste grad rammer de av våre medborgere som virkelig hadde trengt solidaritet i praksis. Jeg tenker her først og fremst på våre minstepensjonister, uføretrygdede, funksjonshemmede og kronisk syke som med dette budsjettet vil få en langt tøffere økonomisk hverdag neste år. Skatt på sykdom er ytterligere økt, og i løpet av de fire siste år har faktisk egenandelene på helsetjenester økt med over 40 pst. Da finner jeg det betimelig å stille de samme partiene følgende spørsmål: Er det et godt verdisyn, og er det ekte solidaritet, når man legger på denne sykdomsskatten? Bostøtten til minstepensjonister reduseres og skatten på egen bolig, som rammer svært mange minstepensjonister, øker med hele 15 pst. Til sammen kan dette gi en husleieøkning som mange minstepensjonister ikke vil makte å bære. Elavgiften øker, dette vil fortrinnsvis ramme mennesker med svak økonomi, og kan etter mitt skjønn neppe kalles en rettferdig fordeling. Konsekvensene av dette budsjettet for de svakt bemidlede, eksempelvis minstepensjonister og kronisk syke, vil være at vi får en økning av overliggende medisinresepter i våre apoteker fordi pasientene ikke makter egenbetalingen for å ta ut sine forskrevne medisiner. Økningen av egenbetalingen for hjemmetjenester for minstepensjonister vil føre til redusert nødvendig hjelp, som igjen kan føre til raskere institusjonsinnleggelser. Jeg er glad for at Fremskrittspartiet endelig har fått gjennomslag for å fjerne referanseprissystemet i våre apoteker, et system som fortrinnsvis har gått ut over de som har vært kronikere, når de skulle hente sine medisiner. Dessverre har heller ikke budsjettforliket ført til en bedre driftssituasjon for våre sykehus, og jeg tror ikke det vil være mulig for sykehusene i år 2001 å øke sin produksjon av helsetjenester med 2 pst., slik det er forutsatt i budsjettet, uten at dette fører til betydelige driftsunderskudd. Jeg vil i den sammenheng bemerke at Fremskrittspartiet nylig fikk vedtatt en betydelig bevilgning til kjøp av tjenester i utlandet, så dette kan hjelpe noe for de pasientene som i lang tid har stått på venteliste, og nå kan få behandling i utlandet i 2001. Når det gjelder sykehusdrift, vil jeg også benytte anledningen til å hilse med glede det vedtaket Arbeiderpartiets landsmøte gjorde i november, om statlig overtakelse av sykehus, og jeg forutsetter at denne overtakelsen skjer så raskt som mulig, og som det er praktisk mulig å få gjennomført, fram til år 2002. Jeg håper det skal være mulig i den sammenheng å få til en bedre forutsigbar finansiering av våre sykehus. Dette kan bare gjøres ved å øke den innsatsbaserte finansieringen med opp til 80 pst. direkte til sykehusene, slik at vi kan forsikre oss om at sykehusene får betalt for de oppgaver de utfører, og kan planlegge driften deretter. Fremskrittspartiet har denne gangen i sitt alternative helse- og sosialbudsjett lagt inn en nettoøkning til helse på hele 2,1 milliarder kr. Med et slikt tilleggsbeløp burde det være mulig å redusere noe på helsekøene, og særlig på køene for våre alvorlig syke kreftpasienter. I sitt alternative helse- og sosialbudsjett har Fremskrittspartiet også denne gangen prioritert sterkt medisinsk forskning, både basisforskning og klinisk forsk-ning. Særlig er det viktig at Norge får økt sin innsats på forskningsområdet, og det gjelder ikke minst klinisk forskning, hvor Norge faktisk ligger på jumboplass i forhold til våre nordiske naboland. I den sammenheng vil jeg understreke viktigheten av at Norge på en helt annen måte enn tidligere ikke er negativ til å gå inn i et samarbeid med den farmasøytiske industri, som kan bringe til veie betydelige driftsmidler når det gjelder klinisk forskning.