trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2013-06-10:
Foreldre som gir barnehagen ansvar for barna sine store deler av dagen, må være trygge på at barnet er omgitt av kompetente, stabile og trygge voksenpersoner. Både Barneombudet, Utdanningsdirektoratet, Barnehagelovutvalget, Private Barnehagers Landsforbund, Utdanningsforbundet og Foreldreutvalget for barnehager har påpekt behovet for at reglene ivaretar barns sikkerhet i barnehagen. I barnehagen må vi ha ansatte som kan sette grenser både for seg selv og for andre. Da er det viktig at arbeidsgiver ved ansettelse får tilstrekkelig informasjon om søkere, slik at arbeidsgiver kan vurdere grundig om hun eller han vil ansette mennesker som har en fortid der de har begått gjerninger man mener er uforenlig med det å arbeide i barnehage. Hvis en person har vært fengslet i inntil fire år for å ha skadet andre eller har brutt legemiddelloven og misbrukt narkotika, mener Høyre at arbeidsgiver må få muligheten til å innhente kjennskap til dette før man ansetter noen i barnehagen. Høyre vil derfor foreslå at politiattesten også gir arbeidsgiver opplysninger om forhold som legemsbeskadigelse, brudd på legemiddellovens regel om narkotiske stoffer og resepthåndtering. Personer som er dømt for grov vold, menneskehandel eller vold i nære relasjoner, bør utelukkes fra arbeid i barnehage, og Høyre foreslår at dette innarbeides i loven. Frem til nå har ikke styrer kunnet be om nye politiattester. Den nye politiregisterloven åpner for dette, men bare hvis vilkårene for politiattester fortsatt er til stede. Det betyr altså tilfeller hvor arbeidsgiver har fått tilgang til informasjon som gir grunn til å tro at det foreligger nye opplysninger av betydning. Det betyr at arbeidsgiver må ha kjennskap til at arbeidstaker har begått nye lovbrudd for å kunne be om en ny attest. I Høyre mener vi det er grunn til å stille spørsmål ved om dette ivaretar barns behov for sikkerhet og trygghet i barnehagen godt nok, og det er mange sentrale aktører som mener det bør være anledning til å kunne hente inn politiattester i sektoren. Høyre støtter dette. Barns sikkerhet må komme først, og vi foreslår derfor at det gis en generell mulighet til å få ny vandelskontroll også for andre opplysninger enn det som fremgår av hjemmelsgrunnlaget da den opprinnelige politiattesten ble utstedt. Høyre er glad for at bestemmelser rundt barneomsorgsattest er bedret i forbindelse med oppdatering av politiregisterloven, men vi mener at forslaget ikke er tilstrekkelig, at det bør utformes tydeligere og strengere. Med dette tar jeg opp forslagene fra Høyre og Fremskrittspartiet.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2013-06-10:
Først vil jeg rose representanten Vågslid for et veldig godt innlegg. Høyre er veldig glad for at Arbeiderpartiet og de rød-grønne har gått inn på veldig mange av våre merknader i denne saken. Det lover godt for fremtidens barnevern. Det å trives på og mestre skolen er en stor del av dagliglivet. Særlig for mange barn og unge som har store utfordringer, er det å få en tilrettelagt skolehverdag veldig viktig. Kunnskapsministeren har i Stortinget langt på vei innrømmet at man her har kommet til kort. Det er altfor mange barn i institusjon som ikke går på skole, og det er et stort problem med de såkalt skoleløse barnevernsbarna. Er representanten Vågslid fornøyd med at regjeringspartiene ikke går med på å støtte en handlingsplan for å sikre at barn under barnevernets omsorg også har rett til tilrettelagt opplæring?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2013-06-10:
Takk for spørsmålet. Det er jo sånn at de som historisk har bygd opp et velferdstilbud til de mest utsatte barn og unge, er de private. Så kom det offentlige inn etter hvert, og tok over mye av tilbudet til den gruppen vi snakker om nå. For Høyre er det helt avgjørende at vi har gode godkjenningsordninger, som er tilstrekkelige, og som sikrer at vi har god nok kvalitet. Når det gjelder særlig det offentlige, har man i dag ikke det strenge kontrollregimet som man har for de private institusjonene. Sånn bør det fortsatt være. Det er derfor Høyre også ønsker en kvalitetsportal hvor de ulike barnevernstjenestene er ført opp, og Høyre etterlyser fortsatt bedre tilsyn. Det at så mange barn ikke har tilsyn i dag(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2013-06-10:
Ja, jeg er glad for at det er gjort et godt utredningsarbeid. På barnevernsområdet har det åpenbart vært tiltak man kunne ha iverksatt før alle disse evalueringene var på plass. De rød-grønne har sittet i regjering i åtte år. Det er ganske lang tid for et lite barn som ikke får den hjelpen det trenger. For 800 barn som ikke har tilsyn, og for alle dem som står i institusjonskø eller i kø for å få fosterfamilier, er åtte år et helt liv. Det er derfor Høyre har etterlyst en mer offensiv satsing. På barnas vegne er det også vår jobb som opposisjonsparti i Stortinget å sørge for at barnevernsarbeidet blir prioritert fra regjeringens side. Det har bekymret oss at det har vært fem statsråder på sju år, og at det har vært lite kontinuitet og offensivitet på dette feltet.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2013-06-10:
Representanten Grøtting kjenner jo svært godt til hvor sårbar en liten kommune kan være når det gjelder å tilby gode og robuste barnevernstjenester. Representanten har selv vært ordfører, og vet at man ofte kan komme til kort, og at det er for liten kompetanse i småkommunene våre rundt omkring. Det er derfor Høyre ønsker mer robuste barnevernstjenester. Det er nemlig når man er mange flere – og større miljøer – at man helt klart vil kunne tilby tjenester av bedre kvalitet til ungene. Det er det Høyre er opptatt av. I Trondheim innførte man en forsøksordning med å overlate barnevernet til Trondheim kommune. Det viste seg at de klarte å levere mye bedre tjenester – det var veldig vellykket. Dessverre(presidenten klubber) har de rød-grønne avlyst prosjektet. (presidenten klubber)
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2013-06-10:
SV har vært åpen på at man ikke helt kom i land med alle de ønskene som man hadde i barnevernsmeldingen. Jeg synes det er fint at man er åpen og ærlig om at det har vært bremseklosser i regjeringen som har bremset SV på veien. Jeg synes det har vært litt synd, for jeg tror Høyre og SV kunne ha vært enige om mye – f.eks. er jeg veldig glad for den jobben som SV har gjort knyttet til barns rettsvern med hensyn til å bedre rettssikkerheten til barna i barnevernet. Vi hører jo om mange barn som ikke har noen å henvende seg til, fordi de f.eks. ikke har tilsyn når de bor i fosterhjem. De har ikke noe nettverk, de har ingen til å hjelpe seg hvis de står i en situasjon der de er utsatt for omsorgssvikt fra sine nye fosterforeldre. Hvorfor er da SV imot en lavterskel klageordning som gjør at barn faktisk har et sted å henvende seg for å få hjelp, hvis en alvorlig situasjon oppstår?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
Jeg tror representanten Vågslid og jeg er enige om at barnevernet har en betydelig kapasitetsutfordring, og vi har i stor grad stått sammen om å øke bevilgningene til det kommunale barnevernet de siste årene. Nå ser vi i proposisjonen og i innstillingen vi legger fram i dag, at kommunene egentlig får mange flere oppgaver i barnevernet. Det gjelder skolering og opplæring i forbindelse med tilsyn. Det gjelder engasjering av tillitspersoner. Det gjelder oppfølging av biologiske foreldre. Det gjelder tydeliggjøring av ansvaret for unger etter omsorgsovertakelse osv. Så kommunene får flere oppgaver knyttet til de sakene de allerede har, samtidig som vi ser at vi står midt oppe i en enorm vekst i antall saker. Siden jeg har lest proposisjonen, men ikke funnet det, spør jeg representanten Vågslid: Hva er regjeringspartienes svar på de store utfordringene som barnevernet nå står foran?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
SVs største prestisjeprosjekt i denne regjeringen har vært full barnehagedekning. Det gjorde man ved å sette det som et klart politisk mål – etablere det som et politisk prosjekt – for regjeringen, der man setter en tidsfrist. Som mange vil huske, sa tidligere partileder i SV Kristin Halvorsen i 2005 at dette skulle man få på plass innen to år, og hvis ikke er man «kvitt meg», som det ble sagt. Nå, seks år etterpå, vet vi veldig godt at det var en sannhet med visse modifikasjoner, men det var i hvert fall etablert betydelig politisk prestisje og kraft og betydelige ressurser for å nå målet om full barnehagedekning. Nå er vi kommet dit hen at alle barn i Norge i stor grad har barnehageplass. Men saken i dag viser at alle barn i Norge har ikke et hjem: de som står i kø for å få et fosterhjem. Er det ikke et paradoks at SV ikke klarer å etablere tilsvarende politisk kraft bak målet om å sikre alle barn et hjem?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
Jeg skal ta opp det forslaget som Kristelig Folkeparti står bak i Innst. 395 L.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
Jeg er enig i at de tiltakene vil ha en indirekte effekt i form av økt stabilitet og bedre oppfølging rundt fosterfamilier, fosterhjem og på mange måter kan bidra til å forebygge flytting. Men det er ingen helhetlig tanke om hvordan man går gjennom hele kjeden for å styrke stabiliteten, i det dokumentet som er presentert. Jeg nevner også, som jeg tok opp med representanten Vågslid tidligere i debatten, at kommunene her får veldig mange nye oppgaver uten at det foreligger noen opptrappingsplan, eller at man varsler noe videre løft for det kommunale barnevernet. Så det er mange spørsmål som står ubesvart, hvorvidt fosterforeldrene faktisk får bedre oppfølging etter det dokumentet. Ikke minst er vi nødt til å gå inn i kriteriene for hvordan barnevernet faktisk vurderer når man vurderer å foreta nye flyttinger, fra et fosterhjem til et annet f.eks., og ikke minst institusjonenes plass i omsorgen. Så her er det mange store hull i dokumentet. Det står jeg ved.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
I proposisjonens kapittel 4 skriver statsråden at vi har hatt en vekst i antallet barn i barnevernet på 77 pst. de siste 15 årene. Hvis vi legger til 77 pst. til dagens antall på 38 025, betyr det at vi om 15 år har 67 000 barn under tiltak i barnevernet, hvis den veksten fortsetter. Jeg vil gjerne høre statsrådens refleksjoner om det, for jeg finner ikke noen refleksjoner om det i proposisjonen. Hva betyr det for barnevernet framover? Hva krever det av oss som skal sette barnevernet i stand til å håndtere disse utfordringene? Jeg siterte Rambøll, som skrev akkurat dette i sin rapport til departementet, hvor man oppsummerte hele organiseringen og hvordan dette ser ut, og så pekte man på at vi trenger en prinsipiell debatt om barnevernet. Hvordan ser statsråden på den formidable utfordringen vi står overfor?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
Jeg var i mitt innlegg og i replikkordskiftet med statsråden inne på veksten i barnevernet og det det forteller oss om de utfordringene vi står overfor. For enkel matematikk tilsier at hvis veksten fortsetter, er det da 67 000 unger som er under tiltak i barnevernet i 2028, og ikke 38 000, som i dag. Jeg tror vi må være så ærlige å si at selv om vi i Kristelig Folkeparti hvert eneste år foreslår økte midler til barnevernet i våre alternative statsbudsjett, er det ingen partier som i sine alternative statsbudsjett har en politikk og et budsjettforslag som kan fange opp den enorme veksten vi nå ser. Det er også vel kjent for dem som har fulgt med, at jeg og Kristelig Folkeparti i hele denne perioden har vært en sterk pådriver for å snakke om kapasitet, og for å snakke om full dekning i barnevernet. Det er ingen tvil om at den utviklingen vi nå ser, og den veksten vi har sett over disse årene, forteller oss at vi skal snakke om kapasitet, og at vi bør snakke om full dekning, men de utfordringene barnevernet står overfor, er også veldig mye mer enn et kapasitetsspørsmål. Ett av de svarene som kommer opp veldig raskt, er en bredere tilnærming, der vi ikke bare diskuterer barnevern, men ser utsatte barn og unges utfordringer i sammenheng, og ser de tjenestene de møter, i sammenheng. Det gjelder ikke minst familievernet, som igjen nevnes som en potensiell partner som skal få nye oppgaver fra barnevernet, selv om vi vet at det er inntaksstopp på enkelte av kontorene rundt omkring i landet fordi man sultefôres på ressurser. Det gjelder ikke minst psykisk helsevern, det gjelder Nav, det gjelder helsestasjoner osv. Det er mange tjenester som fanger opp utsatte barn og unge, og vi må se disse tilbudene i sammenheng. Det framgår også av proposisjonen at utfordringer knyttes til utrygge familieforhold, rus og psykiatri. Der ligger hoveddelen av utfordringene i barnevernet. Da må politikken også fange opp det, at det er her utfordringene er, at det er her vi kan sette inn forebyggende innsats. Det helhetsblikket trenger vi atskillig mye mer av. Vi trenger flere statsråder og flere komiteer som sammen diskuterer den utfordringen og tar en prinsipiell debatt om hvordan vi setter sammen barnevernet som tjeneste i den sammenhengen, for det mangler jeg fortsatt gode svar på. Og for å avslutte der jeg startet: Vi trenger også flere ungdomsledere i Kirken og i lokalsamfunn rundt omkring som fanger opp utsatte barn og unge.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
Jeg skal ikke dra denne debatten ut, men på bakgrunn av representanten Vågslids innlegg vil jeg bare presisere at jeg har lest alt som står om tverrsektorielt samarbeid i proposisjonen. Men jeg vil presisere at jeg mener at for å mobilisere et samfunn som kan møte og forebygge den veksten som det ser ut til at vi kan stå foran i årene framover, trenger vi et samarbeid mellom tjenestene, der vi spør oss hvordan vi i fellesskap kan forebygge at unger og familier får den typen problemer som vi her snakker om, og kommer under barnevernets omsorg. Det er en litt annen tilnærming enn det samarbeidet proposisjonen refererer til – bare så det er klart.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
Saksordføreren hadde en god gjennomgang av saken, men jeg stusset litt over innlegget med tanke på at det hørtes ut som om mindretallet nesten var imot hele denne saken. La meg iallfall presisere at Fremskrittspartiet støtter fullt og helt opp om de lovendringene som kommer på plass i dag. Det er veldig viktig at vi nå får denne loven på plass for å styrke vernet av og også kontrollen med dem som skal ha kontakt med barna. Det Fremskrittspartiet har i sine merknader, er en liten presisering, fordi vi har hatt oppe flere saker denne perioden når det gjelder politiregisterloven, at flere attester skal passe inn i den. Vi vet også at de som kommer fra EØS-land, skal godta attestene som er utstedt. Likevel mener vi det er viktig at vi presiserer at dette blir gjort, og at regjeringen har rutiner på at dette skjer automatisk, for det har skjedd et par ganger at det ikke har blitt gjort. Det er også en betenkning i saken når det gjelder dem som kommer fra land utenfor EØS. Vi vet at veldig mange av dem som kommer til Norge og får opphold, som – etter at de har gått gjennom introduksjonsprogrammet – jobber i barnehage. Det er et veldig fint springbrett for en del å kunne begynne å jobbe i barnehage og få erfaring med arbeidslivet og ikke minst også få inn språket. Det er ikke det Fremskrittspartiet vil til livs, men det er likevel viktig at vi påser at vi også får vurdert om det skal være et krav til botid for disse personene, slik at vi får sikret at de har en politiattest som holder vann. Dette er de presiseringene Fremskrittspartiet ønsker. Likevel er vi veldig glad for at lovverket kommer på plass. Vi har sett at det har vært episoder der det har vært personer som har jobbet i barnehage som overhodet ikke burde ha jobbet der, så for å sikre barns trygghet er det viktig at vi har denne loven.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
I en så viktig sak som denne er det viktig at vi også har anledning og tid til debatt. Så får møtet heller vare til halv ett i natt. Vi har nå flere ganger sett at det er mange barn som blir tatt hånd om av barnevernet, som ikke får det tilbudet de skulle hatt, og som må flytte fra fosterhjem til fosterhjem og fra tilbud til tilbud flere ganger, noe som er svært uheldig og skaper en veldig urolig situasjon for de barna det gjelder. Dette gjelder faktisk altfor mange barn, og i komitémerknadene skriver regjeringspartiene at alle barnevernstiltakene er valgt ut fra en faglig begrunnelse og ut fra hvert enkelt barns behov. Da er mitt spørsmål til representanten Vågslid: Hvorfor har vi da den situasjonen at flere og flere barn ikke får det tilbudet de trenger, men må ta uforutsette flyttinger altfor ofte?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
Jeg takker for spørsmålet. La det være helt klart at barnevernet allerede i dag har en forsvarlighetslov, og det er veldig viktig. Men det betyr veldig lite og derfor har Fremskrittspartiet ikke vært inne på akkurat den merknaden. Flere av dem som var på høringen i komiteen, etterlyste at regjeringen hadde gått lenger med tanke på forsvarlighetsloven. Alle – til og med barneombudet – ønsket en rettighetsfesting av barnevernet. Det vi registrerer, er at regjeringen ikke har gått så langt som veldig mange av høringsinstansene ønsker når det gjelder å ha en rettighetsfesting i barnevernsloven. Rettssikkerheten i barnevernet er veldig viktig, det vet representanten Simonsen også om. Men vi ser altfor ofte at den rettssikkerheten ikke blir ivaretatt godt nok, og derfor har Fremskrittspartiet sagt at vi ønsker å legge ned fylkesnemndene og legge dem inn under domstolene for å sikre rettssikkerheten til barna i barnevernet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
For Fremskrittspartiet er det viktig at barns rettssikkerhet blir ivaretatt, og det er barns rettigheter vi alltid skal sikre. Barnets beste må og skal komme først. I saken som representanten viser til fra forrige uke, ønsket Fremskrittspartiet å ivareta barna, men vi ønsker å ha en dom, og at det ikke skal bli brukt mot den enkelte forelder i en samlivskonflikt. Men la det være helt klart: Fremskrittspartiet ønsker å sikre barna. Så er det biologiske prinsipp også veldig viktig for Fremskrittspartiet, men som jeg sa i innlegget mitt, det trenger ikke komme i konflikt med barnets beste. Når det gjelder barn som er utsatt for vold og overgrep, skal selvfølgelig staten gripe inn. Men likevel vet vi at det ofte kan være en oppegående far, oppegående besteforeldre og slekt også innenfor det biologiske prinsippet. Når det gjelder å åpne opp for mer bruk av adopsjon, er Fremskrittspartiet skeptisk til det da det er en endelig beslutning for det enkelte barn.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
I dag har alle barn som er i fosterhjem eller i institusjon, rett til tilsynsfører og flere besøk i løpet av et år. Vi har de siste årene sett at dette ikke blir oppfylt. Veldig mange kommuner overholder ikke dette, og barn som har rett til tilsynsfører, får det ikke. Senest på nyhetene denne helgen kunne vi høre at altfor mange barn ikke får tilsynsfører. Representanten var i sitt innlegg inne på et forslag som ligger i saken – dette med en tillitsperson. Fremskrittspartiet er veldig glad for at barnevernsbarna nå blir hørt når det gjelder å få en tillitsperson. Mitt spørsmål til representanten blir: Hvordan kan regjeringen sikre at dette med en tillitsperson ikke bare blir en fin lovnad, som veldig mange barn kommer til å se fram til å få, men en realitet?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
Barnets beste må alltid være det viktigste, avsluttet representanten Grøtting med å si. Så ser vi at veldig mange barn ikke får den hjelpen når staten griper inn og overtar omsorgen. Av og til ser vi også at de faktisk får det verre. Veldig mange er redde for barnevernet, og foreldre nekter å ta imot hjelp – hjelp som de sårt kunne ha trengt. Foreldre er redde for at hvis de spør barnevernet om hjelp, blir de fratatt barna sine. Dette er noe Fremskrittspartiet mener at en er nødt til å gjøre noe med. Representanten har før hun ble stortingsrepresentant vært ordfører. Hun har hatt en ledende stilling i barnevernet i en kommune og sett hvor viktig det er å satse på kommunalt barnevern. Mitt spørsmål til representanten er: Hva mener Senterpartiet er det viktigste man kan gjøre for å forebygge omsorgsovertakelse i kommunene?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
Statsråden har et glødende engasjement for barn, men jeg lyst å ta opp et tema som ikke har blitt berørt i debatten her i dag, og som gjelder en gruppe som ofte blir glemt i stor grad. Jeg vil presisere at det ikke skal gå på bekostning av eller påvirke barns rettssikkerhet, men omsorgsovertagelse og andre tiltak kan oppleves som svært dramatisk, også for de voksne. Raundalen-utvalget og NOU-en er også inne på hvor viktig det er å ivareta foreldrene som mister barna sine. Målet er jo at de fleste av disse barna som blir tatt ut av hjemmene, skal tilbake igjen. Da er det viktig at foreldrene får hjelp til å bli bedre foreldre, og at de blir satt i stand til å kunne få barna sine hjem igjen. Regjeringen sier at den skal vurdere ulike modeller for å følge opp foreldrene bedre. Mitt spørsmål til statsråden blir: Hvorfor vil ikke statsråden støtte Fremskrittspartiets forslag om å lovfeste retten til en støtteperson for foreldre som mister omsorgen for barna sine?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
Fremskrittspartiet er imot enhver form for diskriminering basert på rase, religion og kjønn. La det være helt klart. Så har vel ikke vi vært det partiet som har støttet så veldig mange av disse lovene, men vi mener at det er en lovhjemmel som sier helt klart at hvis man blir diskriminert, er det lovregler mot det. Når det gjelder den loven som regjeringen nå legger opp til, mener Fremskrittspartiet at det er unødvendig med flere lover. Det sier i grunnen regjeringen selv også i sin innstilling. Ikke minst sier også Diskrimineringslovutvalget det. Regjeringen låser definisjonen av diskrimineringsgrunnlaget ved ikke å bruke samlekategorien «liknende vesentlige forhold ved en person» som diskrimineringsgrunnlag, og tar sånn sett ikke inn over seg dynamikken med hensyn til hvordan diskriminering kan oppstå. Også det støtter Fremskrittspartiet. Det blir også støttet av Diskrimineringslovutvalget. Fremskrittspartiet mener også det er uheldig å trekke fram kvinner spesifikt i det lovarbeidet som ligger der, da diskrimineringsgrunnlaget her skal være kjønn. Særbehandling, eller positiv diskriminering, kvotering, mener Fremskrittspartiet også er diskriminering. Derfor mener vi at det stigmatiserer, og at det er diskriminering i seg selv. Regjeringen påpeker selv i proposisjonen at forslaget viderefører gjeldende regler. Det bør derfor være et mål å samordne og forenkle lovverket framfor å lage egne og flere lover. Så vil Fremskrittspartiet – som sikkert også Kristelig Folkeparti vil – komme inn på et eget forslag med tanke på at vi ser at trosfriheten ikke tas med i lovteksten, selv om det er åpenbart at denne skal ivaretas. Det som har vært viktig for Fremskrittspartiet i denne saken – det har vært mange gode merknader som vi støtter – er at vi har et diskrimineringsvern. Men Fremskrittspartiet kommer ikke til å støtte lovforslaget på grunn av at vi mener det er unødvendig å ha en ny lov. Vi synes det heller burde vært lagt fram én lov – at man samlet alt i én lov, istedenfor å ha så mange lover.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
Ja, jeg tar opp mindretallsforslagene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
Både regjeringen og diskrimineringslovutvalget sier at det er unødvendig med flere nye lover. Regjeringen påpeker i proposisjonen at forslaget viderefører gjeldende regler, og at det derfor bør være et mål å samordne og forenkle lovverket framfor å lage flere nye lover. Mitt enkle spørsmål til statsråden blir: Hva er grunnen til at regjeringen ikke velger å følge Diskriminiseringslovutvalgets forslag om å samle alt i én lov?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-06-10:
Både i innstillinga og i proposisjonen meiner eg det er fleire tiltak som svarar på representanten Horne sitt spørsmål. Eg meiner, som representanten, at utilsikta flyttingar er veldig uheldig. Derfor er m.a. tiltaket om at me no skal styrke utgreiingskompetansen i barnevernet, kjempeviktig. Det handlar om rett plassering. Det handlar om å gje det tilbodet som er best for det enkelte barnet. Representanten viser til merknadane våre der me seier at tiltak skal veljast ut frå barnet sitt behov, og det er heilt riktig. Eg meiner òg at det er det barnevernet gjer i dag. I tillegg meiner eg det er viktig at me gjennom t.d. førebuande kurs for fosterforeldre – gjennom fleire kurs – førebur forsterforeldre så godt som råd er til å ta på seg den viktige og tidvis krevjande oppgåva det er å vere fosterforeldre. Eg snakka seinast i går med eit vennepar av meg i Telemark som går igjennom fleire kurs, og seier at det er utruleg bra. Der blir dei bevisstgjorde på den oppgåva dei skal ta, og me må styrke det arbeidet vidare.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-06-10:
Eg er heilt einig med representanten Hofstad Helleland i at skule og utdanning for barn i barnevernet er kjempeviktig. Derfor seier ein òg i proposisjonen at ein skal utvikle eit betre samarbeid mellom barneverntenesta og skulen, at ein skal utvikle nye kommunikasjonsstrategiar for barnevernet og utvikle betre rettleiingsmateriell. Me veit at dei ungane som er i barnevernet si omsorg, har spesielle utfordringar. Derfor vil me òg bidra til at barn i barnevernet får tilpassa opplæring eller spesialundervisning dersom det er behov for det.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-06-10:
Det er, som eg nemnde i innlegget mitt, å fortsetje barnevernsløftet. Representanten Håbrekke har heilt rett i at det framleis er kapasitetsutfordringar. Gjennom barnevernsløftet og gjennom å ha hatt meir fokus på barnevernet dei siste åra ser me at talet på meldingar til barnevernet aukar. Det betyr òg at det blir fleire oppgåver, som representanten seier, både for det kommunale og for det statlege barnevernet. Derfor betyr det at ressursløftet, som er ein del av barnevernsløftet, må fortsetje. At kommunane får fleire oppgåver, meiner eg er bra, for det er – kanskje med eit litt forslite uttrykk – i kommunane folk bur, og me har faktisk styrkt det kommunale barnevernet ganske kraftig dei siste åra og fått til over 850 nye stillingar i det kommunale barnevernet. Me har øremerka 108 mill. kr til kompetansehevande tiltak. Så kompetanseheving meiner eg er avgjerande viktig for det representanten spør om, og ikkje minst den kvalitetsreforma som blir varsla i proposisjonen.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-06-10:
Eg er, som representanten Håbrekke, oppteken av meir stabilitet for barna i barnevernet. Regjeringa si satsing på barnevernet og barnevernsløftet har ført til 850 nye stillingar i det kommunale barnevernet, me har øyremerkt 108 mill. kr til kompetansehevande tiltak, og me vil gje barnevernet betre føresetnader for utgreiing av barna og dermed for å få til betre tiltak. I tillegg seier me i proposisjonen at me vil styrkje utgreiingskompetansen i barnevernet for å gje meir treffsikre tiltak. Riktig plassering vil kunne gje betre stabilitet. Eg meiner òg at dei overordna nye prinsippa vil styrkje moglegheita for å kome inn tidlegare med rett tiltak. Dette er konkrete forslag og tiltak i barnevernsløftet, og eg lurar på om representanten er einig med meg i at desse konkrete tiltaka og forslaga har vore viktige og er viktige for å bidra til meir stabilitet for barna i barnevernet.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-06-10:
Eg har eit spørsmål til representanten Skei Grande i forhold til det representanten sa i innlegget om å overlate ansvaret til kommunane, og då i praksis leggje ned Bufetat. No veit me at etaten i Oslo seier at innbyggjartalet i Oslo på 600 000 er det som skal til for å kunne ha moglegheit til å tilby eit tilstrekkeleg tiltaksapparat for ungar med behov for eit spesialisert institusjonstilbod. Eit slikt forslag som Høgre og då Venstre står bak, vil kunne føre til ein nedgang i klienttilgangen og ei øydelegging av det spesialiserte tilbodet. I samband med høyringa til saka har me heller ikkje fått gode forslag til løysingar for dei små og mellomstore kommunane, slik som representanten Grøtting òg var inne på. Spørsmålet mitt er: Kva slags løysingar ser representanten for seg for dei små og mellomstore kommunane i ein slik modell?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-06-10:
Debatten går mot slutten, og det er nokre tema eg har lyst til å kommentere litt. For det fyrste blei det sagt tidlegare frå representanten Hofstad Helleland og Høgre at det er lite offensivt det regjeringa har gjort på barnevernsområdet. Det vil eg på det sterkaste tilbakevise. Eg vil understreke det statsråden òg sa i sitt innlegg, at det har vore eit betydeleg barnevernsløft. Det er òg, som representanten Karin Andersen seier, ofte det som er forskjellen på Høgre og regjeringspartia i barnevernsprioriteringane, akkurat kor ein flyttar pengane. Me har styrkt det kommunale barnevernet i tillegg til å styrkje det statlege barnevernet. Så blir det litt for mange gonger påstått at den raud-grøne regjeringa har privat allergi. No er det kanskje mest pollenallergi som rår i stortingsgruppa om dagen, men eg har lyst til å opplyse om at me i det statlege barnevernet faktisk bruker så mykje som opptil 50 pst. private aktørar i samband med institusjonstiltaka. Me brukar dei tilboda me meiner fagleg sett er best for ungane. Så blir det òg innimellom antyda at det er veldig mange små og lite robuste kommunar i dette landet. Det er òg eit bilete som må nyanserast. I 2008 hadde me 83 kommunar i Noreg som inngjekk interkommunalt samarbeid. I 2012 har me 183. Det er ein kraftig auke i bruken av interkommunalt samarbeid, og 60 pst. av dei kommunane som ikkje har det, har blitt spurt, og dei seier at dei har planar om det dei nærmaste åra. Så det er ei veldig positiv utvikling når det gjeld å få til betre og meir robuste barnevernstenester. Så til representanten Håbrekke: Han nemnde at det er viktig å sjå på dette med eit heilskapleg blikk. Eg meiner at både meldinga og proposisjonen tek opp i seg det heilskaplege, både når det gjeld førebyggingssida og når det gjeld tiltakssida. Representanten nemner psykisk helsevern og Nav. Eg kan vel ikkje vente at opposisjonen skal gjere greie for alle gode tiltak i meldinga, så derfor gjer eg det sjølv. Blant anna er det tiltak om å utarbeide klare retningslinjer for samarbeid mellom barnevernet og psykisk helsevern for barn og unge – det meiner eg det er kjempeviktig å få sagt – og ein gjer det same mellom barnevernet og Arbeids- og velferdsetaten. Så her er det mange gode tiltak, som eg verkeleg meiner er viktige, og som vil bidra til å utvikle eit betre barnevern. Men det skal også vere sagt at det regjeringa – og me – gjer i dag, på ingen måte er ei ferdigstilling av barnevernet. Det er framleis store utfordringar, og der har regjeringspartia og Kristeleg Folkeparti ein del like oppfatningar om kva ein må gjere. Det er ingen tvil om at ein må fortsetje med barnevernsløftet i åra som kjem, og då trur eg ikkje svaret er å leggje opp til ei storstilt privatisering og kommersialisering, slik svaret på dei fleste utfordringane ofte er frå borgarleg side.
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2013-06-10:
Representanten Horne etterspurte handling og tiltak i sitt innlegg, men jeg registrerer at flertallet i denne salen, med unntak av Fremskrittspartiet, gir sin støtte til at regjeringen foreslår å lovfeste at alle tjenester og tiltak etter barnevernsloven skal være forsvarlig. Det er ikke noe nytt i at barnevernet skal yte forsvarlige tjenester, men det er viktig for flertallet å forsikre at kravet om forsvarlige tjenester blir både tydeliggjort og forstått. Flertallet er bevisst på at en forsvarlighetsgrad vil være en rettslig standard som innebærer at innholdet i kravet vil endre seg over tid, i takt med bl.a. utvikling av fagkunnskap og kompetanse på barnevernsområdet. Det er derfor vanskelig å forstå logikken i argumentasjonen for hvorfor Fremskrittspartiet ikke ønsker forsvarlighetskrav og attpåtil presiserer at det vil være overflødig. Mitt spørsmål til representanten Horne blir derfor: På hvilken måte kan krav til forsvarlighet for våre mest utsatte, nemlig barna, noen gang blir overflødig?
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
I forrige uke behandlet vi barneloven her i salen, hvor Fremskrittspartiet som eneste parti ikke var med i merknad om at regelverket bør legges opp slik at en så langt som mulig opererer på den sikre siden på vegne av barnet. I dagens innstilling er det kun Fremskrittspartiet som ikke støtter forslaget om at barnets beste skal baseres på et nytt prinsipp om utviklingsstøttende tilknytning. Likeledes mener Fremskrittspartiet at adopsjon ikke bør brukes som barnevernstiltak i større grad enn i dag, til tross for at svært mange studier som sammenlikner adoptivstatus med fosterhjemsstatus, konkluderer med at barn som blir adoptert, har en bedre utvikling enn barn som er varig fosterhjemsplassert. På denne bakgrunn er dette spørsmålet mitt til representanten Horne muligens litt spissformulert: Er det barnas eller foreldrenes beste som legges til grunn?
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Høyre ønsker jo å overlate mye mer av barnevernet til kommunene, og at det er kommunene selv som skal ha full råderett over hele barnevernet. Da lurer jeg på om Hofstad Helleland tror at Julie ville fått det samme tilbudet hvis det var kommunene som hadde ansvaret for hele barnevernsfeltet, ikke statlige institusjoner, eller private, kjøpt av det statlige? Men egentlig skulle spørsmålet mitt dreie seg om noe annet. Vi hører jo ofte fra opposisjonen at det tar så lang tid før noe skjer. I dag innledet Hofstad Helleland sitt innlegg med å si at vi endelig fikk denne proposisjonen. Mitt spørsmål er: Mener representanten Hofstad Helleland at det har vært viktig med de offentlige utredningene, f.eks. Raundalen-utvalget, barnevernspanelet osv., som ligger til grunn?
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Representanten Horne er innom et viktig tema. Det er for mange som ikke har tilsynsfører i dag, selv om – heldigvis – det store flertallet av barn har fått oppnevnt tilsynsfører. Dessverre er det noen som ikke har det. Det finnes også dem som har tilsynsfører, men hvor tilsyn ikke blir gjennomført. Da er det bra at man i proposisjonen nå foreslår endringer som skal bidra til å bedre dette. Det er barnevernsbarna selv som har bedt om denne nye tillitspersonen som nå foreslås oppnevnt. Det kan være personer som allerede har en tilknytning til barnet, en som de kjenner godt fra før, og som de stoler på. Så må det selvfølgelig følges nøye med på at dette gjennomføres på en god måte. Fylkesmennene har et ansvar for å sørge for at barnevernsbarna får den hjelpen de har krav på og rett til.
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Jeg var i mitt innlegg også innom dette med at vi må sikre full fosterhjemsdekning. Det er selvfølgelig et prioritert mål for SV. Det er ikke like enkelt å vedta full fosterhjemsdekning som det er å vedta full barnehagedekning. Barnehageplasser har man større forutsetninger for å vite antallet av, ut fra hvor mange barn som faktisk finnes. Heldigvis er det et fåtall som trenger omsorgsplassering utenfor hjemmet. Men det er viktig at man har en kontinuerlig, sterk fokusering på det. I denne proposisjonen foreslås det mange gode tiltak for å øke rekrutteringa av fosterhjem. Representanten Vågslid var i sitt innlegg også innom hvor viktig det er med kursing og oppfølging, og så må man ha gode rutiner, slik at man vet hva barna trenger, og man må gi god informasjon til dem som skal bli et fosterhjem. Og man må følge dem opp underveis, slik at det er færre som gir opp den jobben det er å være et fosterhjem.
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Nå regner jeg med at representanten Hofstad Helleland viser til forslaget fra bl.a. Høyre om et klageorgan, som ligger i innstillingen per i dag. Vi har ikke gått inn for å støtte det nå, men vi ser jo at det er en god intensjon bak. Det må være mulig for alle å påklage vedtakene. Nå skal alle barn få sin egen støtteperson som de har tillit til, og som forhåpentligvis kan bidra til å gi veiledning og hjelp når det er behov for det. Alle har også rett til å påklage de vedtak som gjøres, gjennom bl.a. Fylkesmannen. Så må vi selvfølgelig hele veien kontinuerlig følge med på at barn får det de har krav på, og at de har muligheten til å si fra og få hjelp og støtte hvis de mener at de ikke får det de har krav på.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2013-06-10:
Jeg registrerer at Høyre har sitt faste mantra om privatisering av barnevernsinstitusjonene. Jeg synes jo det er litt underlig, siden vi vet at ca. halvparten av alle barnevernsinstitusjoner i dag er på private hender. Det som er det sørgelige, er at Høyre ønsker en massiv privatisering av barnevernsinstitusjoner, sånn at vi sitter igjen med kun private. For Arbeiderpartiet er det å plassere barn i institusjon en tung grad av myndighetsutøvelse, som innebærer tvang. Derfor mener vi faktisk at det er uforsvarlig å overlate dette fullt ut til private. Jeg lurer på: Synes ikke også Høyre at tvangsutøvelse er noe som egentlig det offentlige skal drive på med? Dersom representanten Hofstad Helleland fra Høyre ikke mener det, er det da sånn at man også vil overlate andre former for myndighetsutøvelse og bruk av tvang til private, f.eks. innenfor kriminalomsorgen og innenfor politiet?
Olov Grøtting (Senterpartiet), 2013-06-10:
Vedtatt befolkningsgrunnlag i Oslo er på 600 000 innbyggere, og det er det som gjør at de har mulighet til å sikre et tilstrekkelig tiltaksapparat for barn med behov for spesialisert institusjonstilbud. Ser representanten Hofstad Helleland at forslaget om å gi de store kommunene det helhetlige ansvaret for barnevernet vil kunne føre til at små, og også mellomstore og faktisk noen av de større kommunene, da vil få et dårligere tilbud?
Olov Grøtting (Senterpartiet), 2013-06-10:
Takk for et viktig spørsmål. Det er ikke et enkelt spørsmål, for dette omfatter veldig mye. Jeg var inne på det med forebygging. Jeg synes familievernet er viktig. Når det gjelder å forebygge omsorgsovertakelse, er familievernet noe av det viktigste. Selv om det nå innføres nye prinsipper, er ikke det biologiske prinsippet borte – det sidestilles med de andre prinsippene. Det er et viktig prinsipp sammen med prinsippet om at en skal hjelpe på det lavest mulige nivå. Så jeg mener at en fortsatt bare skal styrke barnevernet, og at en skal jobbe mot familiene i de aller fleste tilfellene. Da er forebygging gjennom familievern et veldig viktig forebyggende tiltak.
Olov Grøtting (Senterpartiet), 2013-06-10:
Jeg er veldig glad for å få det spørsmålet, for da kan noen ting bli oppklart her. Vi har overhodet ikke mistet troen på kommunene, og vi er veldig, veldig opptatt av at kommunene skal ha en så sterk barnevernstjeneste som mulig. Jeg har også tro på de små kommunene, for de samarbeider om å få en bedre barnevernstjeneste enn det de fleste har hatt. Men mitt spørsmål til Høyre gikk på Høyres ønske om å overlate hele ansvaret til de aller, aller største kommunene, slike som Oslo, Bergen og Trondheim. Det er kanskje de tre som ville klare det i Norge, for alle de andre er for små. Da gikk også mitt spørsmål på at det er ikke bare de små kommunene, men de mellomstore og faktisk også noen av de større byene som ville slite med det, og så ville de små, de mellomstore, de litt sånn halvstore og de litt større få et dårligere tilbud, fordi det statlige nivået da vil bli mye dårligere.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Først ønsker vi å se på hvordan vi kan legge til rette for at disse foreldrene skal ivaretas. Jeg er helt enig i utgangspunktet til representanten Horne: Disse foreldrene er i en krise. Det er klart de har behov for bedre oppfølging enn den de får i dag. Det å få til et tettere samarbeid mellom barnevernet og familievernet og det å gå igjennom og se på hvilke modeller vi kan ta utgangspunkt i for at foreldrene skal få god støtte, er viktig for meg. Samtidig er det også viktig at vi må realitetsorientere noen av disse foreldrene, for noen av barna har blitt kasteballer mellom sin egen biologiske familie og et fosterhjem eller en institusjon – fram og tilbake – og man har ikke klart å gi det barnet den stabiliteten som bl.a. Kristelig Folkeparti og vi er opptatt av. Det er også en del av det arbeidet og den støtten, og jeg vil nok utfordre Fremskrittspartiet til å ta det mer inn over seg i det arbeidet de skal gjøre opp mot oss i regjeringen, når det gjelder barnevernet: Sørg for også å støtte opp om de barna som har behov for en varig plassering.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Jo, i det vi har lagt fram nå, presiserer vi også kommunenes ansvar på områder hvor de i dag ikke har tatt et ansvar, som de egentlig skulle tatt. Det dreier seg bl.a. om oppfølging av barn etter plassering. Det dreier seg også om å gjøre tilsynet mye bedre enn det er i dag – bl.a. gjøre det mer profesjonelt – for å unngå noen av de forferdelige episodene vi har sett i media i det siste. Det dreier seg også om en rekke andre områder som jeg ikke har tid til å gå inn på i løpet av den korte tiden jeg har. Det vi ikke kan se, er at kommunene er i stand til å overta hele ansvaret for barnevernet. Det vil gi et dårligere tilbud til disse barna. Det krever spesialistkompetanse å drive barnevern. Det kan ikke sammenlignes med eldreomsorg eller skole. Dette er en jobb som er helt annerledes. Derfor er vi opptatt av at staten skal kunne gi et likeverdig tilbud til alle barna, uavhengig av hvor de bor. Vi frykter at mer ansvar til noen kommuner vil gå på bekostning av bistand til andre kommuner.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
La meg starte med å si at jeg er veldig glad for at vår kultur har forandret seg, slik jeg beskrev det i mitt innlegg. Nå bryr vi oss om barn som lider – også når de lider i familien. Vi vet nå at det å lide i familien er verre enn å lide på utsida av familien, for å si det slik. Det skader barna mer når de som skulle vært omsorgspersoner, ikke er det, og noen er til og med direkte farlige for barna. Det aller viktigste vi kan gjøre framover, er å la det fortsette: Vi må bry oss mer, vi må melde fra når vi er bekymret, og vi må sikre at barnevernet blir rustet – lokalt og sentralt – til å jobbe for disse barnas beste. Men da må vi samarbeide, og vi må komme tidligst mulig inn. Min drøm er at vi styrker oppfølginga av gravide og følger dem de første leveåra – særlig de som er i en risikosituasjon, eller som er særlig sårbare. Da tror jeg vi kan gjøre veldig mye for å forebygge at skadene utvikler seg, og at mange av disse barna får et ødelagt liv.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Jeg har lyst til å takke for samarbeidet om et så viktig område, og for engasjementet fra denne komiteen – det er kjempebra. Debatten om barnevernet har fått en ny dimensjon sammenlignet med hvordan det var tidligere – det er kjempeviktig – og jeg håper vi tar ansvaret for at dette fortsetter. Vi må ha en diskusjon om hvordan vi i Norge kan sikre barn bedre. Samtidig må vi ha et kritisk søkelys på det barnevernet gjør, for barnevernet har også mye makt. Det krever etisk refleksjon, og det krever ydmykhet i møte med familiene. Det er veldig viktig for meg at vi jobber videre for den aller yngste gruppa – allerede fra svangerskapet av, som jeg nevnte i en replikkveksling i stad. Gruppa med 0–6-åringer er kjempeviktig – som sagt allerede fra svangerskapet – og da må vi jobbe tverretatlig og tverrfaglig. Vi må jobbe helhetlig, og vi må jobbe langsiktig. Det at vi har et såpass godt utbygd helsestasjonstilbud som vi har i Norge, er et veldig viktig potensial. Mange satser etter hvert på familiehus, som samler ulike tjenester på tvers. Vi har nå nesten alle barn i barnehage i Norge. Det er også et kjempegodt utgangspunkt for å kunne oppdage og hjelpe flere barn før det har gått så langt at barna får ødelagt sin framtid. Vi skal utvikle et felles kunnskapsgrunnlag for alle dem som skal jobbe med de minste barna. Det blir et viktig satsingsområde for oss framover. Jeg er glad for at de fleste her i salen støtter innføringa av et nytt prinsipp, og også ser at kombinasjonen av det biologiske prinsipp og det mildeste effektive inngreps prinsipp har virket uheldig for en del unger. Det betyr ikke at vi skroter det biologiske prinsipp – selvfølgelig ikke. Vi skal passe på familiene, og vi skal ha respekt for privatlivets fred. Men det er behov for å se på hva slags tilknytnings- og relasjonskvalitet det er mellom barn og deres omsorgspersoner, for det er ikke sånn at biologiske foreldre er de beste for alle barn. Det er ikke alle biologiske foreldre som er de beste for sine barn, dessverre. Jeg skulle ønske at det var sånn. Dette prinsippet skal selvfølgelig også virke etter plassering. Det betyr at vi har et stort ansvar for hvordan vi legger til rette for tilknytning i barnevernet. Der har vi en vei å gå. Vi må rekruttere flere fosterhjem, ikke minst fra slekt/familie og nettverk som barnet har fra før. Det går ikke alltid, men jeg ønsker at vi skal gjøre mer av det, bl.a. gjennom bruk av familieråd, som har vist seg å være veldig vellykket, og som er en «empowerment»-tankegang – en nedenfra-og-opp-strategi. Vi må også se på turnusordningene i institusjonene og sørge for et differensiert tilbud. Vi er ikke avhengig av å ha enda flere private løsninger for å ha et mangfold i barnevernet. Det er også mulig å legge til rette for et mangfold gjennom at det offentlige tar mye. De ideelle er også viktige for oss.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Dette begrunnet jeg i mitt innlegg, og årsaken var den motstanden som kom fra deler av høringsinstansene, og at det er mulig å få til et forenklet og godt system også ved å opprettholde særlover, men ved å harmonisere så langt som mulig. Og det har vi lagt vekt på; vi har tatt hensyn til dem som var særlig opptatt av at vi ikke må svekke likestillingsloven – som de fryktet ville bli resultatet – og samtidig ta hensyn til alle dem som ønsker seg et forenklet system. Vi mener at vi har klart å forene positive deler av de ulike høringsinstansenes tilbakemeldinger til oss.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Jeg antar at representanten Thommessen nå sikter til dette med å lage en samlekategori. Det har vi vurdert, og årsaken til at vi ikke er landet på det, er at det vil føre til en uklar rettstilstand. Det vil være vanskelig å håndheve, det vil være vanskelig også for arbeidsgivere og for dem som eventuelt blir anklaget for å diskriminere, å vite når de gjør det, og hva som forventes av dem. Vi ønsker heller ikke flere rettstvister; og vi mener dessuten det er viktig at det er Stortinget som sier hvem som skal ha beskyttelse av lovverket, at ikke det skal være mer dynamisk opp til f.eks. nemda eller domstolene.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Jeg skal ikke stå her og tolke en sangtekst og om den faller inn under et av lovverkene som vi nå legger fram forslag til. Det ville være useriøst, så hvis representanten ønsker å få en slik vurdering, må det i så fall skje i form av et skriftlig spørsmål, sånn at vi kan gjøre det skikkelig, men ellers er det håndhevingsapparatet som skal vurdere hva som faller inn under de ulike diskrimineringsgrunnlagene.
Olemic Thommessen (Høyre), 2013-06-10:
Statsråden hadde et godt innlegg og pekte på mange viktige problemstillinger knyttet til hvordan barna dette dreier seg om, opplever systemet rundt seg. Statsråden snakket om viktigheten av å få hjelp og å få den i tide. Hun snakket om hva barna vil, og tanker rundt det. Hun påpekte også den viktigste jobben, nemlig de som er barna nærmest. Det er også utgangspunktet for Høyres tenkning: Nettopp de som er barna nærmest, og som kanskje har fulgt dem lengst, bør også arbeide videre med dem i en mer kommunal sammenheng – altså med et større ansvar i kommunene. Mitt spørsmål til statsråden er: Er ikke det egentlig en god inngang? Det rimer i alle fall med innlegget hennes. Spørsmålet er: Hva vil statsråden gjøre for å styrke kommunene i det arbeidet? Kunne hun tenke seg å vurdere en større ansvarsoverføring til kommunene?