Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-06:
Ytringsfrihet bør finne sted. Det påligger statens myndigheter å legge forholdene til rette for en åpen, opplyst offentlig samtale. Grunnloven § 100 setter rammene for en aktiv mediepolitikk gjennom dette såkalte infrastrukturkravet, og norsk mediepolitikk har vært en stor suksess. Blant annet gjennom mediestøtte og en sterk allmennkringkaster har vi et rikt mangfold av medier her i landet. Det skal vi være stolte av, for mangfoldet av frie, redaktørstyrte medier er en grunnstein i demokratiet vårt. Det siste årets pandemi har nok en gang vist fram pressens samfunnskritiske funksjon. Tilgangen på kvalitetssikret informasjon om pandemien og dens konsekvenser har vært avgjørende det siste året, og pressen har løst sitt samfunnsoppdrag på en glimrende måte. Men pandemien har også ført til reduserte annonseinntekter for mange medier. Særlig de små, lokale mediene merker konsekvensene, og det er bare nok en stein til byrden for redaksjoner som allerede sto i en veldig vanskelig økonomisk situasjon. For det Raja snakket lite om i redegjørelsen, er hva vi gjør mot den massive annonselekkasjen norske medier har opplevd de siste årene, hvor norske medier har tapt flere milliarder av kroner til fordel for de globale, digitale sosiale nettverkene, som Facebook, Google o.l. Det å tette annonselekkasje er derfor det viktigste vi kan gjøre for medienes økonomi. De globale tekgigantene omsetter i realiteten for store summer i Norge, men de skattlegges knapt nok i det hele tatt. Den skjevheten i konkurransevilkårene taper norske medier på, og det må vi gjøre noe med, og det kan vi gjøre noe med. Flere land går nå foran med forskjellige modeller for å skattlegge disse selskapene. Det er ingen grunn til å sitte og vente på internasjonale forhandlinger mens mediene våre blør. Stortinget har tidligere vedtatt å be regjeringen om å utrede en nasjonal skattlegging av verdiskapingen i Norge fra multinasjonale selskaper med digital inntjeningsplattform. Men utredningen har ikke ført fram til noen ting. Derfor er tiden inne for et nytt vedtak, og det foreslår SV til denne saken i dag. Det samme flertallet som den gang bør gjøre seg gjeldende i dag. Det som derimot er et mediepolitisk bomskudd fra regjeringen, er å sende regningen for lokalavissatsing til de riksdekkende meningsbærende avisene. Mer mediestøtte til lokalavisene er bra, men det er helt unødvendig å la det gå ut over noen av de viktigste bidragsyterne til mediemangfoldet vårt, som aviser som Vårt Land, Dagsavisen og Nationen er. Hvis vi mener alvor med at den frie pressen er en grunnstein for demokratiet vårt, må vi øke rammen for mediestøtten. De globale tekgigantene kontrollerer ikke bare store pengestrømmer; de kontrollerer også stadig mer av informasjonsstrømmene. De sitter på en enorm makt når de kontrollerer plattformene, algoritmene, redigeringen og sensureringen i sine tjenester – uten innsyn, uten åpenhet, uten etterprøvbarhet. Jeg vil takke Raja for en veldig god problematisering av det i sin redegjørelse. Det er skuffende at ikke regjeringen etter åtte år ved makten derimot kommer med noe mer offensivt mot den utviklingen enn å henvise til at ytringsfrihetskommisjonen vurderer det. Derfor fremmer SV i dag forslag om å be regjeringen sette i gang med en skikkelig utredning og komme tilbake til Stortinget med en sak om regulering av tekgigantene. Det er tydeligere, bredere og mer forpliktende enn ytringsfrihetskommisjonens mandat i dag. Jeg startet med Grunnloven § 100, og den vil jeg også avslutte med. For § 100 sier også: «Enhver har rett til innsyn i statens og kommunenes dokumenter.» Makten må kunne kontrolleres og holdes ansvarlig av Stortinget, av pressen og av folket. Unødvendig hemmelighold hindrer den åpne og opplyste offentlige samtalen. Derfor er det alvorlig at denne regjeringen stadig snevrer inn praksisen rundt offentliggjøring og innsyn, og det er relevant for denne diskusjonen. Vi har sett det gjennom sikkerhetsgradering i flere viktige sikkerhetspolitiske debatter. Vi har sett det i kontrollkomiteen med stadig innsynsnekt i regjeringens dokumenter som har vært sentrale for våre saker, for både Stortinget og pressen. Og vi ser det nå når regjeringen i disse tider går inn for å unnta Sivilombudsmannens innsyn i regjeringens dokumenter. Det vil jeg sterkt advare mot, og jeg synes det er veldig skuffende at det tidligere så liberale partiet Venstre, som sitter med selve demokratiministeren, her bøyer seg for hemmelighetskulturen fra regjeringen. Så vil jeg ta opp SVs forslag.