Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-09:
Det forslaget vi har til behandling, og de innleggene som kommer fra salen i dag, tar jeg med meg når vi forbereder denne stortingsmeldingen som skal gå gjennom bl.a. strukturen i yrkesfagene. Mange av de problemstillingene som allerede har vært framme i denne diskusjonen, er viktige, men det er også noen flere. Vi har jo en omfattende satsing når det gjelder å bekjempe frafall fra videregående opplæring. Ny GIV er på 185 mill. kr per år, og er en satsing på 0,5 mrd. kr over en treårsperiode. Men nå har vi mye oppdatert forskning om Kunnskapsløftet, og det er selvfølgelig utgangspunktet for den diskusjonen vi skal ha, og den stortingsmeldingen vi skal gi. Et av de viktige forskningsfunnene, som for så vidt understreker ting vi har visst fra før, er følgende: Det er nær sammenheng mellom elevenes karakterer ved utgangen av ungdomsskolen og frafall i videregående opplæring. Det betyr at opplæring i lesing, skriving og regning – den kunnskapen elevene har med seg inn i videregående opplæring – er helt avgjørende for om de skal lykkes. Da må vi se hele på utdanningsløpet. Selvfølgelig er det veldig viktig det vi nå gjør for å reformere ungdomsskolen og jobbe mer praktisk og relevant der, men de færreste problemer som elevene har i skolen, starter i videregående skole eller i ungdomsskolen. Det er bakgrunnen for at vi har styrket antallet timer også i småskolen, nemlig at lesing, skriving og regning – disse grunnleggende ferdighetene – skal sitte godt, at vi skal ha omfattende innsats tidlig, og at elevene skal være godt rustet. Så til noen av de problemstillingene som direkte berøres her. Én problemstilling har vært gjennomgående i all diskusjon om yrkesopplæring: hvor bredt, hvor spisset? Før Reform 94 hadde vi 109 ulike fag. Da var jo dilemmaet at man spesialiserte så tidlig at man mistet mange, nettopp fordi man spesialiserte for tidlig. Så gjennomførte vi i Reform 94 en – hva skal man si – sammenslåing, som gjorde at vi fikk 13 ulike grunnkurs. Kunnskapsløftet har slanket denne strukturen ytterligere. Men det som er et stort dilemma hvis vi ikke klarer å finne den rette balansen i dette, er at vi kan få en utfordring når det gjelder å rekruttere til ulike yrker videre. Så er det sånn at det nok er mange som i den diskusjonen tror at veldig mange av dem som starter på Vg1, egentlig har bestemt seg for hva de skal bli allerede. Men nå har vi ny forskning som viser at to av tre av de elevene som starter på Vg1, er veldig usikre på hva de skal velge. Derfor er det viktig – dette er riktignok en undersøkelse fra NIFU 2011fra fem fylker, men den gir en pekepinn på at dette er en litt annen problemstilling enn mange tror – at vi klarer både å introdusere disse 15–16-åringene for ulike yrker fordi de ikke har bestemt seg, og at vi også klarer å gi mulighet for spissing for dem som har bestemt seg. Så her er det mange problemstillinger underveis. Det er også avgjørende viktig at vi klarer å bruke de mulighetene som allerede ligger innenfor det videregående løpet, til å lage mer fleksible løp enn 2+2-ordningen. Men det er også en problemstilling når det gjelder stortingsmeldingen om vi bør oppfordre til mer fleksibilitet, og ikke minst om vi kanskje bør se på noen av de over 200 fagene vi har innenfor yrkesfag, med litt forskjellige øyne. Her er det ikke nødvendigvis sånn at vi skal ha dem alle sammen inn i én form. Så er det en problemstilling til, og det er at veldig mange av dem som velger påbygg – som har vokst enormt rundt omkring i fylkene – har laget sitt eget løp gjennom videregående skole med en kombinasjon av teori og praksis, for når vi spør de elevene, er det under 10 pst. av dem som går på påbygg fordi de ikke har fått lærlingplass. De går der fordi de ønsker seg studiekompetanse, og de starter på yrkesfag fordi de ønsker litt mer praktisk opplæring. Så det er også en viktig problemstilling i den diskusjonen. Så, når det gjelder det vi gjør i mellomtiden – før vi tar de store grepene på struktur. Ny GIV betyr at vi nå har skoler i hvert fylke som er ressursskoler for alle skolene, der lærerne er frikjøpt i 25 pst. for å jobbe mer med yrkesretting av engelsk, norsk og matematikk i yrkesfagene. De bygger også nettverk og inspirerer hverandre til å få dette til. I statsbudsjettet ligger det også muligheter for lærere på yrkesfag til å hospitere og få påfyll når det gjelder hvordan en kan yrkesrette mer.