Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Finansmarknadsmeldinga er en melding om utviklingen i – og reguleringen av – finansmarkedene i 2010. Samlet sett gir denne meldingen et svært nyttig innblikk i stoda i finansmarkedene, både nasjonalt og internasjonalt, og behandlingen i finanskomiteen viser at det er bred enighet blant de politiske partiene her i salen om de aller fleste spørsmålene som er behandlet. Jeg skal derfor bruke min tid som saksordfører til kort å trekke fram noen av de viktigste momentene fra innstillingen. Veksten i verdensøkonomien tok seg opp i 2010 etter finanskrisens herjinger. Men store budsjettunderskudd og høy statsgjeld i flere industriland gjør den videre utviklingen uviss. De omfattende hjelpetiltakene rettet mot bank- og finanssektoren, en aktiv motkonjunkturpolitikk og effektene av de automatiske stabilisatorene har påført mange land svært høye gjeldsbyrder. Å rydde opp i såkalt gammel moro blir en omfattende og krevende jobb i mange land framover. Foreløpig har veksten heller ikke vært sterk nok til å bedre situasjonen på arbeidsmarkedene, og man ser fortsatt svært høy arbeidsledighet i mange land utenfor Norges grenser. En samlet komité er derfor bekymret for følgene vedvarende høy arbeidsledighet vil ha på økonomien og for enkeltmennesker, når ledigheten på tross av nedgang i noen land generelt forblir langt over nivået fra før finanskrisen. Det er også gledelig at en samlet komité står sammen om at vi tross alt i Norge har kommet oss godt gjennom finanskrisen. Norske styresmakter la raskt om til en ekspansiv penge- og finanspolitikk, som igjen ga sterke impulser til den innenlandske etterspørselen. I tillegg har petroleumsnæringen holdt seg oppe, og dempet tilbakeslaget for oljerelatert industri. Vi har vært heldige, men den gode situasjonen vi nå befinner oss i – eller i hvert fall en bedre situasjon – kommer ikke av seg selv, den er et resultat av en rekke politiske valg. Også vi i Norge står overfor utfordringer framover. Ny uro internasjonalt kan slå raskt inn i det norske finanssystemet. Vårt beste forsvarsverk mot internasjonale tilbakeslag er i den sammenheng evnen til å holde orden i eget hus framover. En samlet komité er også bekymret over at stadig flere hushold i Norge har en gjeldsbelastning som gjør dem sårbare for høyere renter, økt arbeidsledighet, eller fall i boligprisene. Konsekvensene av høyere rente kan utgjøre en trussel for enkeltpersoners økonomi, men også mot den overordnede finansielle stabiliteten, dersom folk ikke lenger har råd til å betjene sine lån. En samlet komité understreker videre i innstillingen i år som i fjor, hvordan den norske innskuddsgarantiordningen har vært viktig for å sikre innskyternes rettigheter og stabilisere innskuddsdekningen i bankene. Komiteen gir på dette punktet full tilslutning til regjeringens arbeid overfor EU for å sikre videreføringen av den norske garantien. Vi er også positive til at regjeringen arbeider for at Norge skal ta aktivt del i det arbeidet som skjer i kjølvannet av finanskrisen ved å innføre nye og bedre reguleringer av finansmarkedene. Komiteen har i innstillingen videre vist til at et av spørsmålene som har hatt særlig fokus internasjonalt, er problemstillinger knyttet til bankene som såkalte systemviktige institusjoner. En samlet komité mener det er et viktig grep mot for stor risikotaking i bankene internasjonalt at det finnes infrastruktur, regelverk og planer, slik at sentrale og nødvendige funksjoner i såkalte insolvente finansinstitusjoner kan videreføres under en eventuell avvikling. Fra komiteens flertall, regjeringspartiene i tillegg til Kristelig Folkeparti, har vi i innstillingen med et moment der man viser til at det i mange land nå foregår diskusjoner om hvordan man kan sikre at finansinstitusjonene i større grad betaler kostnadene forbundet med myndighetenes hjelpetiltak til bank- og finanssektoren. De samme partiene mener at dette spørsmålet også kan være relevant i Norge. Vi vil komme tilbake til diskusjonen om disse forslagene når Stortinget senere skal behandle Finanskriseutvalgets rapport. Helt til slutt: Det har ved en inkurie sneket seg inn to nesten identiske setninger i flertallets merknad helt sist under kapittel 10.2, side 14 i innstillingen. Nest siste setning i flertallets avsluttende merknad skal strykes, så blir det korrekt. Med dette anbefaler jeg innstillingen.