Åslaug Haga (Senterpartiet), 2003-03-21:
Jeg vil takke statsministeren for en grundig redegjørelse. Angrepet på Irak er trist, det er tragisk, og det er meningsløst. Det er trist fordi enhver krig er et nederlag. Det er tragisk fordi de sivile lidelser vil bli store, og stabiliteten i hele regionen kan bli truet. Det er meningsløst fordi våpeninspektørene ikke ble gitt tilstrekkelig tid til å finne ut om det var mulig å avvæpne Saddam Hussein på fredelig vis. Våpeninspektørenes arbeid ble avbrutt på et tidspunkt hvor våpeninspeksjonene virket, og hvor irakiske våpen ble ødelagt. Angrepet på Irak bryter med det grunnleggende prinsippet i folkeretten som innebærer at alle fredelige alternativer til krig må utprøves. USAs såkalte diplomatiske spor har gått ut på å forsøke å samle diplomatisk støtte om sin egen politikk, såkalt preventiv krig, ikke å løse en konflikt innenfor rammen av FN. Dette viser jo at avvæpning av Irak, som FN har krevd og vi alle støtter opp om, ikke var tilstrekkelig for USA og Storbritannia. Bare et regimeskifte var godt nok, et regimeskifte FN ikke har krevd. Etter vår mening er folkeretten brutt. Og det er verdt å påpeke at en rekke land, inkludert Storbritannia, i behandlingen av resolusjon 1441 understreket at resolusjonen ikke skulle tolkes dit hen at den innebar automatisk maktbruk. En supermakt som påberoper seg den sterkestes rett som ny doktrine, undergraver folkeretten og alt det Norge har kjempet for internasjonalt i etterkrigstida. Senterpartiet frykter at vi etter det som nå har skjedd, vil kunne få en farligere og mer uforutsigbar verden. Hvis USA skulle kunne tilta seg makt mot etablerte internasjonale kjøreregler, hvorfor skulle ikke da andre land kunne gjøre det samme? Dette blir farligere. Senterpartiet er glad for at statsminister Bondevik er tindrende klar når han sier at Norge ikke kan støtte angrepet på Irak. Regjeringas begrunnelse for dette må sjølsagt presenteres klart for USA og Storbritannia. Frankrike, Tyskland og Russland bør også gis honnør for at de har hindret det verst tenkelige utfall for FN, nemlig at FNs sikkerhetsråd hadde gitt etter for det amerikanske og britiske ultimatumet så lenge det fortsatt var håp om å finne en fredelig utgang på konflikten ved hjelp av FNs våpeninspektører. Jeg er djupt uenig med dem som har uttalt at FNs legitimitet er svekket. Tvert imot. Det er maktpåliggende å presisere at FN ikke har svekket sin legitimitet, men snarere greid å beholde sin integritet. FN ville blitt alvorlig svekket dersom Sikkerhetsrådet hadde latt seg presse til krig som kunne vært unngått. Organisasjonen har vist at den ikke er én supermakts forlengende arm. Dette vil gi FN større troverdighet på sikt. Det ville vært alvorlig for FN dersom organisasjonen ble oppfattet som et lydig redskap for enkeltmedlemmer. Det er befolkningen i Irak som nå må betale prisen for manglende tålmodighet til å finne en fredelig løsning i Irak-spørsmålet. Tusenvis av uskyldige kvinner og barn vil sannsynligvis dø de neste dagene og ukene. Enda flere vil måtte flykte og være prisgitt humanitære hjelpeorganisasjoner. Desto viktigere er det at Norge gjør sitt ytterste for å støtte det humanitære arbeidet som nå er i gang, og dermed begrense sivile lidelser i den utstrekning det står i vår makt. Jeg håper et samlet storting er innstilt på å yte betydelige ressurser til hjelpearbeidet, og er sjølsagt glad for Regjeringas understreking av hvor hardt den vil stå på i dette arbeidet. FN må få den koordinerende rollen i det arbeidet som nå utføres. Regjeringa må også arbeide aktivt for at FN får hovedansvaret i gjenoppbygginga av Irak. Norske bestrebelser i gjenoppbygginga, praktisk og finansielt, må kanaliseres gjennom FN. FNs generalsekretær må gis vide fullmakter til å ta grep som kan lindre sivilbefolkningens lidelser. Han må gis aktiv norsk støtte, slik at ikke sivile taper ytterligere i stormaktsspillet.