trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Mette Tønder (Høyre), 2015-12-09:
Til forrige taler må jeg bare få lov til å si at vi svarte på spørsmålet. Du likte bare ikke svaret. Det er en forskjell på det. Vi har nylig lagt frem en likestillingsmelding, som det har blitt nevnt av flere debattanter her, og statsråden har sagt noe om de tiltakene som blir prioritert i dette budsjettet. I tillegg ligger det flere ting som naturligvis må prioriteres videre. Jeg mener at vi i det store og hele har like rettigheter i Norge i dag, men vi må også sørge for at kvinner og menn har like muligheter, og derfor er det viktig å jobbe med likestilling og likeverd. En liten digresjon: Jeg synes noen ganger når jeg leser saker og lytter til debatter om likeverd og likestilling, at vi glemmer litt dette med likeverd og blir veldig opptatt av likhet, at vi nærmest skal viske ut forskjeller. Jeg blir litt provosert når de store problemene er at f.eks. min jente på fire år liker rosa i stedet for blått og ser på Barbie-filmer. Og som en kuriositet må jeg få lov til å si at Barbie nå drar ut og redder verden, hun blir musketer og popstjerne, om enn ikke akkurat i samme film. Vi bruker mye tid det. Men så lenge min datter kan ta på seg sin rosa jakke og marsjere inn som administrerende direktør i sitt nye firma, ta på seg sin rosa kjeledress og finne opp den nye grønne energien som vi skal leve av i fremtiden, eller – mot min vilje – ta på seg sin rosa fotballdrakt og spille toppfotball og faktisk tjene penger på det og ha publikummere, vel, så bryr jeg meg ikke så mye om farge. Jeg er opptatt av å sikre henne muligheten til å velge fritt. Norge har kommet langt når det gjelder likestilling, men vi har fortsatt utfordringer som etter tiår med likestillingspolitikk fortsatt er uløste, og der kunne kanskje noen hver vist moderasjon når man kritiserer hverandre. Regjeringen har valgt å rette innsatsen mot fem områder i likestillingsmeldingen. Vi kan ikke akseptere at kvinner utsettes for vold og overgrep der de skal føle seg som tryggest, nemlig i sine egne hjem. Det må være sånn at både jenter og gutter skal kunne velge utdanning og yrke etter interesser og evner, ikke etter forventninger, og det kan ikke være sånn at vi får ulike helse- og omsorgstjenester ut ifra om vi er kvinner eller menn. Vi må bruke talentene og ressursene fra hele befolkningen, og Norge trenger flere kvinner som ledere, gründere og i styrene. Det har vi jo hatt en debatt om nå nylig, om hvordan man rekrutterer kvinner til styrer og administrerende direktører. Altså: Vår plan handler ikke ett ord om rosa, men den tar for seg ganske viktige områder hvor det må settes inn tiltak, slik at vi kan komme enda noen skritt videre mot muligheter for alle. Jeg ser jeg har litt tid igjen: Da vil jeg si at det er flere som tar opp dette med permisjonsordninger, og jeg er glad for at statsråden presiserte at permisjon ikke er et likestillingstiltak, men et tiltak for at barna skal få tid med sine foreldre.
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
I budsjettinnstillinga skriver Høyre og Fremskrittspartiet at de har tre hovedsatsinger på barnehagefeltet. Det ene er satsinga på flere barnehageplasser. Resultatet av innsatsen i 2014 var en nedgang i antall barn på 700. For første gang på mange år fikk vi et år med færre barn i barnehage. Også i fjor var det uttrykt i budsjettinnstillingen at én av tre hovedsatsinger var flere barnehageplasser. Enten må tida være inne for å erkjenne at man totalt har mislyktes i politikken sin, eller så må tida tale for endring enten i målet eller i politikken. Er representanten Tønder fornøyd med satsinga regjeringa gjør når det gjelder utbygging av flere barnehageplasser?
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Representanten viser til at det er færre barn, men vi finner ikke opp tallene vi refererer til her. Det er fremdeles unger som venter på barnehageplass, og nedgangen er altså 700 med Fremskrittspartiet og Høyre i regjering. Ville det etter representanten Tønders mening vært viktigere bare å snakke om kvalitet framfor å skryte på seg at en satser på flere barnehageplasser?
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Jeg vil først og fremst berømme Kristelig Folkeparti for en god og viktig innsats for å bedre kulturbudsjettet for neste år. Det må ikke være tvil om at vi leste den avtalen som Kristelig Folkeparti hadde gjort, med stor spenning, og vi ser tydelige spor etter Kristelig Folkeparti også i år. Resultatet vil bety mye for mange rundt om i landet, og for mange deler av kulturlivet vil dette bety mye. Siden Kristelig Folkeparti også har lagt inn sine primære standpunkter i budsjettinnstillingen – som kunstnernes kår og flere andre – ser vi også at det er tydeligere at vi på kulturområdet i fellesskap kunne fått til enda mye mer. Har representanten Bekkevold gjort seg de samme tankene – for det er saker som han også refererer til her, som han ville gjort mer på og brukt tiden til i stedet for å forhandle om små detaljer – og kunne man sett enda mer på vekst og fremming av kulturlivet sammen med Arbeiderpartiet?
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Det er jo et stikkord når det gjelder bruken av pengene, for vi er ikke med på den. Vi har bevilget 1 mill. kr av ymseposten, 78-posten, mens dere har tatt av musikkensemblestøtten. Hva vil det bety for den posten som det da fjernes fra, og kan også representanten Bekkevold si noe om hvorfor dere ikke valgte å ta 1 mill. kr som ville reddet Stella Polaris, ikke 500 000 kr som ikke vil bety at de må redusere …(Presidenten avbryter.) (Presidenten avbryter.)
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Vi får igjen et kulturbudsjett som reverserer satsinger som har vært gjort gjennom mange år, og som det kommer til å ta tid å bygge opp igjen. Bit for bit ser vi at det bygges ned og endres. Mantraet er «armlengdes avstand» – og det brukes når det passer. Når ting blir nært, vondt og vanskelig, glemmes det, for i forliket med Kristelig Folkeparti og Venstre har de brukt de korte armene. Her styres neste års drift med klare politiske føringer på utvalgte felt og navngitte steder. Det synes vi er helt greit, men det er ikke helt konsekvent med tanke på hva som blir sagt. Et tydelig eksempel på det er det som vi var inne på i replikkordskiftet, tilskuddet til Stella Polaris. Til dette bevilget Arbeiderpartiet 1 mill. kr i sitt alternative budsjett, mens representantene Eidem Løvaas og Flåtten i Sandefjords Blad avviste tvert at Høyre ville følge opp det. Heldigvis kom Kristelig Folkeparti og Venstre inn og prøvde å redde Vestfold-representantenes lokale, frie teater, og tross denne uviljen fra Høyre fikk de altså 500 000 kr, som trolig ikke er nok til å unngå kutt likevel. Det ser vi på som en halv seier og et resultat av vårt forslag. Men det medførte kutt i musikkensemblestøtten, noe som også er uheldig. Arbeiderpartiet er også bekymret for framtida til Den kulturelle spaserstokken – ordninga som skal gi gode kunstneriske og kulturelle opplevelser for eldre. I fjor diskuterte regjeringa bruken. Da kunne sykepleierne synge, og en ønsket å fjerne profesjonelle artister fra ordninga. Også her stoppet Kristelig Folkeparti og Venstre en uheldig løsning. Nå prøver regjeringa seg igjen ved å fjerne rapporteringsplikten for bruken av midlene, som de allerede har overført til fylkeskommunene. På den måten svekker man ordninga nok en gang, for den skal tydeligvis vekk. Muligheten for at pengene brukes på andre ting, er nå til stede, og derfor ønsker Arbeiderpartiet å opprettholde rapporteringsplikten. Så til gaveforsterkningsordninga, som har vært tatt opp i salen her flere ganger: Mandag 7. desember kunne vi lese at statsråd Widvey mener at gaveforsterkningsordninga er en suksess, og også her i salen hylles ordninga fra posisjon. Det står i sterk kontrast til undersøkelsen som NRK har foretatt om ordninga, der den blir beskrevet som mislykket, og at de som vil bruke pengene på kultur, allerede gjør det. Sigrid Røyseng sier: «Sponsorene vet om ordningen, men det påvirker dem ikke.» Gavene gis oftest av stiftelser som allerede har nedfelt i sine formålsparagrafer hva pengene skal brukes til, og det bidrar i hvert fall ikke til at flere gir. Men de som har en sterk posisjon, får, som vi ser på Lillehammer. I budsjettet kan vi se at kun 11 pst. av museenes inntekter kommer fra ordninga. Det er stor forskjell både med tanke på hvor de ligger, og hva de får. Etter Arbeiderpartiets syn er det greit med penger, men det er en ordning som viser at markedstenkninga som regjeringa driver med, ikke fungerer her.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Eg ønskjer å stille eit – i motsetnad til den førre replikanten – veldig lukka spørsmål, eit veldig konkret spørsmål. Det er store forskjellar på private og offentlege barnehagar. Telemarksforsking har sett på dette. Det er forskjell i løn, i pensjon, i arbeidsvilkår – det er dårlegare vilkår i dei private enn i dei offentlege. Det er lågare vaksentettleik, og det er færre pedagogar i dei private. Så vil regjeringa likestille dei private og dei offentlege barnehagane, utan å stille krav til løn, pensjon, arbeidsvilkår, vaksentettleik, bemanning osv., utan å leggje inn incentiv til at det skal reduserast. Kan representanten garantere at alle dei hundre millionane som skal setjast av til dette, går til eit betre tilbod for barna, eller vil dette berre gjere barnehagebaron og Høyre-medlem Eidissen enda rikare?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Eg fekk ikkje eit godt svar frå representanten Mette Tønder, så eg går vidare til det andre blåe partiet, og Framstegspartiet er jo kjent for å ha klare svar, her kjem det rett frå levra. Så eg gjentar: Kan representanten garantere at dei 360 mill. kr ein bruker til å likestille offentlege og private barnehagar, går til barna og ikkje i lomma til barnehagebaronar slik som Høgre-medlem Eidissen?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Statsråden påstår å vere opptatt av innhaldet i barnehagen. Men det er berre nokre veker sidan statsråden gjekk imot dei viktigaste forslaga om å styrkje innhaldet og kvaliteten i barnehagane. Statsråden gjekk imot å fjerne åtgangen for kommunane til å gi varige dispensasjonar med omsyn til kompetanse. Statsråden gjekk imot å vurdere å innføre at 50 pst. skal vere barnehagelærarar. Saman med vedtaket frå 2013 om ei bemanningsnorm er det det Øie-utvalet meiner er dei aller, aller viktigaste tiltaka for kvaliteten og innhaldet i barnehagane. Heldigvis tapte statsråden denne saka. Eit klokt stortingsfleirtal gjekk inn for dette. Det skal vurderast, og det skal jobbast vidare med av regjeringa. Korleis legg statsråden opp løpet no? Kva tid vil vi sjå oppfølginga av vedtaka til stortingsfleirtalet?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Da har vi fått det på plass. Statsråden var eigentleg for noko som partia på Stortinget stemde imot. Da har vi det på det reine. Når det gjeld pedagognorma, høyrer eg statsråden seie at ein skal kome tilbake til det ved ei seinare anledning. Ein var veldig konkret når det galdt høyring om dispensasjonsåtgangen, der stortingsfleirtalet var veldig tydeleg. Til oppfølginga av den andre delen av vedtaket og heile løpet fram mot 2020, som Stortinget vedtok seinast i 2013, og som – eg gjentar – Øie-utvalet meiner er nokre av dei aller, aller viktigaste forslaga og tiltaka for å styrkje nettopp innhaldet og kvaliteten i barnehagane: Når skal statsråden kome med ei sak om det? Skal det også skje i 2016?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Alle er opptatt av tidleg innsats, av førebygging, av å vere føre var, og felles for desse omgrepa er ei form for dyrking av potensial og beredskap mot det ukjente. Vi veit stort sett aldri kva vi har forhindra, bidratt til, forsterka eller utløyst ved å gi alle ein god start, men vi veit kva det kan føre til å la vere. Vi veit at ein vanskeleg barndom med mangel på omsorg, mangel på leik og utfalding, mangel på vener, dårleg kosthald og helse har ein sterk tendens til å få alvorlege, negative følgjer for den enkelte og for samfunnet. Det er svært vanskeleg å ta igjen den tapte tida, nesten umogleg, og det er svært krevjande og kostbart for både den enkelte og samfunnet. Difor er forsking som seier noko om kva ein god barndom er, svært interessant og bør vere førande for politikken vår. Nasjonal og internasjonal forsking viser at tettleiken av vaksne og kompetansen til dei tilsette i barnehagane har innverknad på korleis eit barn klarer seg gjennom livet. Barnehagar med tilstrekkeleg og kompetente vaksne er positivt for barn si utvikling, men dersom kompetansen er for låg og det er for få vaksne, kan faktisk barnehagane vere negativt for barn si utvikling, spesielt for dei aller minste. Frå forskarhald blir det åtvara mot å sende eittåringar i barnehagar som har for få med pedagogisk kompetanse. Delen barnehagelærarar i norske barnehagar er på rundt 33 pst., noko som er vesentleg mindre enn i andre utdanningsinstitusjonar. Og Noreg er det einaste landet av 25 undersøkte OECD-land som verken har 50 pst. pedagogar eller 80 pst. tilsette med barnefagleg kompetanse. Dei områda av landet som har hatt den lågaste prosentdelen barnehagelærarar, er Oslo, Akershus og delar av Rogaland. Der har problema med mangel på barnehagelærarar vore sjølvforsterkande: Når det er for få pedagogar og dårleg fagleg miljø, så sluttar fleire. Men det hjelper å setje seg mål. Kanvas er ein privat barnehageeigar som har satsa på å ha 50 pst. barnehagelærarar i barnehagane sine. Trass i at dei held til i område som manglar barnehagelærarar, klarer dei likevel å rekruttere nok pedagogar. I dette perspektivet er bemanningsnorm og pedagognorm viktig, og Stortinget har vedtatt å innføre det – mot stemmene til regjeringspartia. Vi kan kalle det fleirtalet for «dei nye barnehagekameratane», og det er starten på den nye kvalitetsreforma i barnehagen, som vi kan kalle «barnehagereforma del 2». Eg meiner det er ganske avslørande for prioriteringa til regjeringa når dei går inn for likestilling av finansiering av private barnehagar utan å stille krav. Det viser kven dei prioriterer. Eg stilte spørsmålet to gongar i replikkordskiftet, og ingen svarte på spørsmålet, og difor gjentar eg: Kan regjeringa garantere at dei 360 mill. kr dei bruker på å likestille finansieringa av private barnehagar, gjer det betre å vere barn i barnehagane og ikkje berre meir lønnsamt å vere privat barnehageeigar?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Eg vil med dette ta opp det forslaget som er levert inn.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Det ble avslutningsvis i innlegget nevnt litt om likestillingen i Norge. Det er som regel en heder og ære for likestillingslandet som de fleste politiske partier soler seg i glansen av. Mitt spørsmål til representanten Laila Marie Reiertsen er hva hun synes er de tre viktigste tiltakene i likestillingsmeldingen, som hennes statsråd har kommet med.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Jeg takker for svaret – et mer konkret svar enn det vi pleier å få fra Fremskrittspartiet. Som sagt tidligere, så har representanten Anette Trettebergstuen sagt at likestillingen kommer ikke av seg selv, så det må fremmes tiltak som gjør at vi igjen kan være likestillingslandet nr. én. Kan representanten nevne noen likestillingsresultat som har kommet uten politisk vedtak, ønske eller initiativ?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
I likhet med forrige taler retter jeg oppmerksomheten mot forbrukervern og forbrukerpolitikk. Dette er et politisk område som vi som mennesker møter hver eneste dag i vårt hverdagsliv. Det er viktig at vi på Stortinget fører, og ikke minst tar initiativ til, en forbrukerpolitikk som gjennom et bærekraftig produksjons- og forbruksmønster gir folk høyere livskvalitet i hverdagslivet. Tidlig i 2015 ba Stortinget regjeringen utarbeide en handlingsplan for en giftfri hverdag, en handlingsplan som bl.a. inkluderer tiltak mot miljøgifter både nasjonalt og internasjonalt, forbrukerinformasjon og bransjedialog. Stortinget ba regjeringen raskest mulig ta initiativ til reguleringer og forbud mot de farligste ikke-regulerte giftstoffene i produkter som allerede finnes i Norge. Jeg gjentar: raskest mulig. I dag sitter statsråden med forbrukeransvaret i salen. Det er derfor å forvente, selv om området ligger under et annet departement, at statsråden sier noe om hvor langt dette arbeidet er kommet.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Det er ingen fiktive penger som ligger i vårt alternative kulturbudsjett. Det er heller ingen overraskelse at Arbeiderpartiet bruker mer penger til både kultur, idrett og frivillighet enn regjeringen. Jeg skjønner behovet for å gå inn i tekniske detaljer, men signaturen fra oss har vært vilje til å bruke mer penger.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
I mitt innlegg er jeg ganske tydelig på der vi har sagt nei til en del av de ordningene som regjeringen innfører, en del av de ordningene og innretningene som vi ikke er med på. Når det gjelder de tekniske detaljene som representanten Kårstein Eidem Løvaas viser til, deler jeg ikke hans opplevelse eller oppfatning.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Jeg deler representanten Ib Thomsens bekymring over etterlønnsordninger som vi har sett grelle eksempler på fra Medie-Norge. Det er mange signaler som vi fra Stortinget kan sende ut til mediekonsernene, men vi kan også se på innretninger som kan bety noe for eventuelle framtidige sluttvederlag. Per i dag er det Fremskrittspartiet og Høyre som sitter i regjering, men vi er gjerne med på en dialog om altfor høye sluttvederlag i mediekonsernene.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Jeg kan slå det fast for andre gang i denne salen i dag: Private penger til kultur- og idrettslivet har alltid vært velkommen også i Arbeiderpartiet. Vi har aldri vært imot private penger. Men det vi er imot, er prinsippet om at private penger skal styre offentlighetens penger. Og det er akkurat det som rokkes ved når man snakker om gaveforsterkningsordningen – ingen geografiske hensyn å ta og ingen kunstneriske hensyn å ta, kun rike onkler som bor visse steder i landet, fører med seg offentlige penger, 45 mill. kr for 2016. Det er prinsippet vi er imot, ikke de private giverne.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
NRK foretok en grundig undersøkelse av gaveforsterkningsordningen i oktober. Ikke overraskende viser den at de private sier at ordningen ikke er utløsende eller avgjørende. Få, om noen, nye var kommet til. Resultatet er allikevel at de rikeste blir rikere. Jeg tillater meg å stille spørsmålet: Ser ikke representanten Harberg noen negative sider ved at gaveforsterkningsordningen ikke tar hensyn til geografiske områder, og at en ikke styrer de offentlige midlene?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Jeg skjønner at det er kjekt å reise land og strand rundt og ha penger i ryggsekken og et tett og nært bånd til de private giverne. Allikevel tillater jeg meg å spørre representanten: Når han reiser rundt, kan han gi oss eksempler på nye museer og nye givere som har kommet til etter at denne ordningen ble igangsatt?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Knutepunktordningen foreslås avviklet gjennom statsbudsjettforslaget, uten at Stortinget har fått mulighet til å drøfte alternative måter å ivareta den rollen ordningen var ment for. Jeg tillater meg å spørre representanten Skei Grande: Hvilke konsekvenser ser representanten at dette vil ha for f.eks. Olavsfestdagene, som representanten kjenner godt?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Jeg takker for svaret samtidig som jeg ser utfordringer med å omlegge støtteordningen og legge den til Kulturrådet, nettopp fordi det er ganske vanskelig å instruere Kulturrådet i dets tildelinger. Ser representanten Skei Grande noen utfordringer med å legge denne støtten til Kulturrådet?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Ikke uventet tok representanten Ib Thomsen opp muligheten for å se på å kutte i offentlig støtte, eventuelt øke egeninntjeningen, for kulturinstitusjoner, og den ulikheten som finnes innenfor det bildet. Det rimer godt med regjeringens lave prosentandel til kulturformål. Jeg er utrolig stolt over at den offentlige støtten ble doblet i perioden med regjeringen Stoltenberg. For øvrig tillater jeg meg å sitere en av regjeringens tidligere statssekretærer. Knut Olav Åmås sa til Aftenposten – merk datoen – i oktober 2013: «Forhåpentlig vil budsjettet fra de borgerlige om noen uker ikke reversere den foreslåtte økningen til de rødgrønne, som for første gang bringer kultur opp på 1 prosent av statsbudsjettet. Det ville være et både uheldig og unødvendig signal i en liten og beskjeden sektor med stor samfunnsbetydning.»
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Jeg skal være kort. Jeg må si at jeg blir overrasket og forundret over at man sammenligner gaveforsterkningsordningen med innsamlede midler, dugnadsinnsats, loddsalg og vafler. Det er dugnadsinnsatsen, kommuner og tippemidler i sum som bygger idrettsanlegg i hele landet.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Takk til representanten Bekkevold for et godt og interessant innlegg. I november fikk vi nye tall fra Nav som viser at fedre tar ut kortere permisjon nå som kvoten er redusert fra 14 til 10 uker. Nav skriver at de forventer at den trenden bare vil forsterke seg mot utgangen av 2015. Det viser med all tydelighet at våre advarsler mot å redusere fedrekvoten vil føre til nettopp dette at fedre tar ut en mindre andel, men det viser også hvor viktig det var at Kristelig Folkeparti var med og sikret at ikke fedrekvoten som sådan ble avskaffet etter forslag fra Høyre og Fremskrittspartiet. Hva synes Kristelig Folkeparti om den utviklingen vi nå ser i fedres uttak av pappatid? Er Kristelig Folkeparti villig til å se på tiltak for å få flere fedre til å ta ut mer av foreldrepermisjonen?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Jeg takker for svaret og er glad for at representanten Bekkevold er så tydelig på at Kristelig Folkeparti fortsatt ønsker en fedrekvote, at de ser behovet for det. Vi kunne alle sammen tenkt oss en idealsituasjon der det kanskje ikke var behov for kvoteordninger innenfor foreldrepermisjon, men vi har jo sett at hver eneste gang fedrekvoten har blitt utvidet, så har fedres uttak nesten slavisk fulgt det som har vært kvoten. Det ser vi også den samme tendensen til nå, som vi har vært inne på, at når fedrekvoten svekkes, så svekkes også fedres uttak av den. Jeg har lyst til å utfordre representanten Bekkevold til å være litt mer tydelig på om han er villig til å se på tiltak når vi nå antakelig vil se at denne trenden bare forsterkes, det være seg kampanjer eller oppfordringer, men det kan også være å vurdere muligheten for på sikt kanskje å øke fedrekvoten fra dagens ti uker.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Det er synd at Kårstein Eidem Løvaas, idet han entrer talerstolen, finner grunn til å ytre at min og Arbeiderpartiets påpekning av at økende ledighet, økende klimautfordringer og økende flyktningutfordringer gjør folk utrygge og sørger for at framtidsutsiktene er krevende for svært mange i Norge, tilsynelatende er et gravalvor som vi må prøve å fri oss fra og løfte oss ut av. Det er jeg helt uenig i. Jeg mener faktisk at en av politikkens viktigste oppgaver er å sørge for at enkeltmenneskene og familiene i Norge blir beskyttet og kan oppleve trygghet til nettopp å ta sine egne valg – og oppleve den friheten som høyresiden ellers snakker så varmt om. Hvordan kan vi ellers klare både å se utfordringene som kommer, og evne å iverksette tiltak for framtiden? Det er mange som i dag frykter for framtiden fordi de mister jobben. De trenger en regjering som er handlekraftig, og som forsøker å motvirke både økt ledighet og det økte presset som mange i dag føler på. I stedet har vi en regjering som er passiv i møte med økende ledighet, og som også viser seg å være med på å øke det presset som enkeltmennesker i dag opplever, gjennom f.eks. regjeringens politikk på arbeidslivsområdet. Det er ikke den politikken som Norge er tjent med, og som svarer på de utfordringene som folk der ute er opptatt av. Det bringer meg over på det som debatten avsluttet med, nemlig likestillingspolitikken. Her mener jeg regjeringen hopper bukk over den systematikken vi ser, og de strukturelle betingelsene som gjør at vi fortsatt er et samfunn preget av ulikestilling på veldig mange områder. I stedet overlater regjeringen dette til hver enkelt – dette får folk ordne opp i selv – mens vi mener at en av politikkens oppgaver faktisk er å bidra til at folk reelt får muligheten til å ta sine egne valg, enten det gjelder utdanning, arbeid eller familielivet. Det sikres gjennom de ordningene som vi har tatt til orde for. Jeg registrerer at Solveig Horne absolutt ikke er bekymret over at færre fedre nå tar ut sin andel av fedrekvoten, og at det uttaket går ned. Jeg registrerer at foreldre i dag må vente til 2018 før vi kan få til en vekst i fedres uttak av foreldrepermisjonen.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Som representant fra Trøndelag må jeg først si at jeg stiller meg helt uforstående til at det skal være behov for å ha noe alternativ til trønderrocken. Det minner meg om et sitat fra en kjent trønderrocker – hvis presidenten tillater det innenfor den kunstneriske friheten – som kan oppsummere innlegget til Ib Thomsen: «Ja no går de’ på rævva». Jeg vil også rette opp en tydelig misforståelse i Ib Thomsens innlegg om at det er først med forslaget om å øke ekstern andel til 40 pst. at det blir en satsing på dette for NRK. Den eksterne andelen har økt jevnt og trutt over mange år, så det må rettes opp. Ib Thomsens kolleger sa før valget: Du har betalt lisens for siste gang. De lovte at lisensen skulle fjernes. Hvordan går det egentlig med det arbeidet?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Jeg ble dessverre forhindret fra å følge opp mitt eget spørsmål til representanten Ib Thomsen om NRK-lisensen. Jeg gjentar at før stortingsvalget slo Fremskrittspartiet med brask og bram fast at en har betalt lisens for siste gang. Så sies det at det jobbes med det standpunktet. Det gjør det tilsynelatende i aller høyeste grad, for den lisensregningen som sendes ut i 2016, har vel aldri vært så høy som nettopp nå. Det er stigning i lisens, og gjennom økningen av kulturmomsen er det tidenes høyeste NRK-lisens. Det er interessant å merke seg. Når vi har spurt om dette før, vises det til at det skal utredes. Men i et innlegg tidligere i debatten sa Ib Thomsen at man kan tenke seg å bruke lisensen til å være med og skape mediemangfold. Det kan ikke bety noe annet enn at det er et høyst bevegelig mål, det Fremskrittspartiet opererer med, og at de iallfall en gang for alle nå har slått fast at lisensen er kommet for å bli. Den blir ikke fjernet med dem i regjering. Det er greit å ha avklart, og jeg er for så vidt glad for det, men de skylder kanskje sine egne velgere en forklaring. Så er det spørsmålet om nullmoms på digitale medier. Det er riktig at vi har vært utålmodige, og det er riktig at utviklingen har gått veldig raskt. For det første tror jeg at den har gått så raskt at den har kommet overraskende på bransjen selv. Jeg satt og ryddet i noen gamle dokumenter i går, og der var det et innspill fra MBL fra en tidligere budsjettprosess for ikke mange år siden, der de anbefalte Stortinget å gå inn for 8–8. Så vidt jeg husker, sa vel regjeringen i sin regjeringserklæring at man ville ha en lavmoms, man sa ingenting om nullmoms der. Så har parti etter parti i tur og orden i Stortinget – Kristelig Folkeparti var vel først, og Arbeiderpartiet nummer to – landet på at nå går utviklingen så raskt og er så dramatisk at her må det gjøres noen mer radikale grep. Etter hvert har det blitt konsensus i denne sal om at nullmoms er det riktige, og vi er glade for å gi honnør til regjeringen for at de har levert raskt på et område det nå er tverrpolitisk enighet om. Så registrerer vi at det er betydelig uro i fagpressen. Vi forsøkte å ivareta de innspillene vi fikk i budsjetthøring ved å invitere statsråden til dialog om hva innholdet i framtidens nullmoms skal være. Det var statsråden avvisende til, men vi har i hvert fall forsøkt å gi våre innspill på det. Så jeg vil gi honnør, men samtidig vise til at det også er betydelig forbedringspotensial i det som nå foreligger. Så viser jeg til vårt alternative budsjettforslag, hvor vi øker produksjonstilskuddet, vi foreslår 3 mill. kr i tilskuddsordning for digitalisering av lokalaviser, vi foreslår å øke tilskuddet til lokalkringkasting – sånn at de også kan digitaliseres – med 3 mill. kr, og vi foreslår økning til samiske aviser. I sum bidrar det til økt mediemangfold og at flere stemmer slipper til.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Jeg har bare en liten stemmeforklaring til slutt. Det går på Filmparken på Jar og innstillingens VII om salg av statens aksjer i Filmparken AS. Vi støtter det, men jeg har bare behov for å understreke at bransjen har vært opptatt av at med ny incentivordning som gledelig kommer på plass, må det også være infrastruktur som legger til rette for det. Hvis statsråden bare kan nikke til at det er dialog med bransjen om hvordan man kan stadig utvikle incentivordningen, slår vi oss til ro med det og vil derfor støtte det forslaget, bare så det er uttrykt fra talerstolen. Så har debatten vært preget av at regjeringspartiene har skrytt av egen politikk og opposisjonen har fremmet sine egne forslag. Det er rett og rimelig. Vi startet med trønderrocken, og jeg vil avslutte med en annen trønderpoet, Olav Duun, som skriver det således: «Verda er vakker ho, berre du ser ho frå den rette kanten.» Og sånn er det vel med politikken også.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Jeg vil i likhet med statsråden understreke at det er bred enighet om det som her legges fram. Jeg vil bare understreke at det er en justering i komiteen i forhold til det som statsråden la fram i sitt forslag, der vi viser til filmforliket og innstillingen i forbindelse med stortingsmeldingen om ny filmpolitikk, der bruken av disse avgiftsmidlene er nærmere omtalt. Jeg vil be statsråden bekrefte at det er ivaretatt og kommer til å bli ivaretatt i det løpet som hun nå legger opp for bruken av avgiftsmidlene.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
I komiteens innstilling framhever Kristelig Folkeparti at tid med hverandre er en viktig verdi. Kristelig Folkeparti skriver også at partiet vil jobbe for å gi familiene mer tid, fleksibilitet og valgfrihet. I dag er det mange familier som organiserer seg sånn at mor jobber deltid og far jobber overtid. Det er en situasjon med lite tid til hverandre. Derfor lurer jeg på om representanten Bekkevold ser at en redusert normalarbeidsdag, f.eks. en 6-timersdag, vil kunne virke positivt i retning Kristelig Folkepartis visjoner om mer tid til hverandre.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Jeg ser fram til gode samtaler med Kristelig Folkeparti framover om muligheter for felles arbeid for redusert normalarbeidsdag. Jeg lurer på hvilke andre strukturelle grep representanten Bekkevold ser for seg for å komme i retning av et mer likestilt samfunn, arbeidsliv og familieliv. Jeg deler veldig mange av visjonene som ble trukket opp i innlegget, og jeg er glad for hver krone Kristelig Folkeparti og Venstre har fått flyttet på i budsjettet. Men hvis man tillater seg å heve blikket: Hva tenker Kristelig Folkeparti er de viktigste strukturelle grepene som må tas for å sikre et mer likestilt samfunn?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Dagens regjering har økt kontantstøtten. Det er en ordning der man betaler foreldre for ikke å bruke barnehage. For mange innebærer det å få betalt for å holde seg hjemme og borte fra jobb, eller det innebærer at man betaler en dagmamma, eller at man sender penger ut av landet til barn som bor i andre land. Kontantstøttens problematiske sider er godt belyst etter mitt syn. Representanten Breivik åpnet sitt innlegg med å snakke om frihet. Derfor lurer jeg på: Ligger det noen reell frihet i en ordning som kontantstøtte?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Takk for et veldig godt spørsmål. Gjennom 6-timers arbeidsdag vil flere få plass i arbeidslivet, og vi kunne få et arbeidsliv der flere også klarer å stå i arbeid over lengre tid. I dag er det altfor mange som går ut av arbeidslivet som syke og uføre. Hadde vi hatt et mer menneskelig arbeidsliv, en kortere normalarbeidsdag, ville kanskje flere klart å stå i arbeid til pensjonsalder. I dag er det altfor mange kvinner som jobber deltid. Alternativet kunne vært heltid, istedenfor å måtte jobbe redusert for å få endene til å møtes tidsmessig hjemme, mens gubben må jobbe overtid for å få de økonomiske endene til å møtes. Så vil jeg oppfordre representanten Tønder til å besøke et treningssenter i Rogaland som driver med 6-timers arbeidsdag. Det er en privat oppstartet bedrift, som viser til lavt sykefravær, gode økonomiske resultater og veldig god trivsel og familiepolitikk.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Det er ikke dyrere å ha lavere sykefravær. En god del steder der man ser at 6-timersdagen er prøvd ut, er lavere sykefravær og høyere trivsel en del av resultatene. Jeg er glad for at Høyre synes 6-timersdagen høres fantastisk ut. Det synet deler vi fra SVs side. Nå tror jeg heller ikke at veien dit går gjennom denne salen alene. Veien til 6-timersdagen må gå gjennom at vi kan legge til rette gjennom forsøk, i både privat og offentlig sektor, for at vi skal kunne se hva det gjør med lønnsomheten, hva det gjør med sykefraværet, om det har en innvirkning på hvor lenge folk klarer å stå i jobb og hvor godt liv vi synes vi har. Veien til 6-timersdagen må skje gjennom at det prioriteres også i oppgjørene, fra fagbevegelsens side.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Takk for et godt spørsmål. Det er flere ting som må til for at vi skal kunne utjevne forskjellene lønnsmessig mellom kvinner og menn. En av dem handler om å etablere en god kultur for heltid – det å sikre at ikke 16,3 pst.-stillinger innenfor kvinnedominerte yrker blir utlyst, men at det er 100 pst. som er hovedregelen. Da er vi nødt til å sikre folk rett til full stilling. Da vil man også senere i livet få en annen pensjon. Jeg har også tro på SVs forslag om et økt trepartssamarbeid for mer likestilt arbeidsliv. Når det gjelder forslaget om pott, støtter jeg intensjonen i det, men jeg må innrømme at jeg synes det er krevende å se hvordan det skal virke i praksis. Men jeg vil gjerne diskutere det nærmere med Kristelig Folkeparti og andre som løfter disse forslagene.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Det er jammen godt vi har behandlinger i Stortinget, sånn at regjeringsmedlemmene får pause fra pepperkakebakingen i disse tider. For å bake pepperkaker trengs det som kjent pepperkakeformer. Noen av de kanskje mest kjente er figurene av kvinner og menn. Det kan vi se på som symboler på trange kjønnsroller, som det kan være vanskelig å bryte seg ut av. Da er mitt spørsmål: Hva gjør regjeringen, spesielt i årets budsjett og i regjeringens politikk og innsats, for å bryte med trange kjønnsroller?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-09:
Jeg har aldri vært i tvil om at statsråd Horne har både hjertet og pepperkakehjertet på rett sted. Og når det er reinsdyr inne i bildet, da blir finnmarkrepresentanten ekstra glad.(Munterhet i salen.) Jeg synes Jenter og teknologi er et veldig flott og konkret prosjekt. Samtidig ser vi at det kan kreve strukturelle grep for å ta et systematisk oppgjør med trange kjønnsroller og forventninger til gutter og jenter, fra barnehage til skole og til videre utdanningsvalg. For å gjøre det trengs det målrettede prosjekter, og noen viktige bærere av den typen prosjekter er gjerne likestillingssentrene, som først opplevde kutt i budsjettet. (Munterhet i salen.) Hva tenker statsråden om likestillingssentrenes rolle når det kommer til å bære fram endringsprosjekter som også kan utfordre kjønnsrollene i tiden som kommer?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-12-09:
Tusen takk for eit viktig spørsmål frå finanspolitisk talsmann Terje Breivik. Eg kan ikkje gå inn i akkurat det som vert påstått. Eg meiner at vi har levert eit truverdig budsjett. Viss det vert hevda at vi ikkje har inndekning for satsingane våre på 5 mrd. kr, får representanten Terje Breivik hevda det, eg kan ikkje seia noko anna. Uansett, det som vi diskuterer i dag, er tiltak som vi har prioritert i alle år, og som vi har prioritert i budsjettet for fjoråret: Vi står på for barnetrygd, vi vil ha universelle ordningar, og mykje av dette, som f.eks. det forslaget som vi har omdelt, er ikkje noko som eigentleg kostar pengar. Det går på at vi vil ha ei jamn fordeling, og at vi òg vil ha eit integreringsarbeid i alle kommunar i regi av frivillige organisasjonar.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-12-09:
Ja takk.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-12-09:
Eg veit ikkje om det er viktig, men takk for spørsmålet. Eg klarer ikkje heilt å sjå problemet med at vi går ut og er svært kritiske til denne priskrigen, for dette er jo dumping av matvarer, butikkane sel jo dette med tap. Viss Høgre meiner at det skal vera matvarepolitikken, at det skal vera forbrukarpolitikken, at ein skal selja varer med tap for at forbrukarane skal få ei slags kortvarig glede, så er ikkje det berekraftig. Det er ikkje ein slik forbrukarpolitikk, det er ikkje ein slik matvarepolitikk vi vil ha. Og det har for så vidt ingenting med EU å gjera, dette er jo dumping av prisar akkurat før jul. Eg må i alle fall seia at å kjøpa peparkaker og raudbrus til 1 kr og til 3 kr, er ikkje akkurat det vi kjempar for. Så enkelt er det.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-12-09:
Vi ville hatt ei regulering av dette der forbrukarmakta kunne vorte sterkare gjeldande, men det vert jo ikkje følgt opp av regjeringa. I staden for eigentleg å svara på det som representanten spør om – vi har ei sak på helsebudsjettet, sjølve nøkkelhòlordninga, som alle partia er einige om, men der ser vi òg problemet med at matvarekjedene vel vekk produkt i nøkkelhòlordninga fordi det er priskrig på desse sunne varene som vi ønskjer at folk skal velja å kjøpa. Kjedene vel dei vekk nettopp fordi det vert ein priskrig og butikkane ikkje tener pengar på dei. Så det er klart at det er eit problem for forbrukarane, spesielt når det er sunne varer som ikkje er i hyllene lenger.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-12-09:
Ja, vi deler Kristeleg Folkeparti sitt syn på at barnetrygda skal vera ei universell ordning. Det har vore debattar i mange år, og er det enno, om barnetrygda skal differensierast, om ho skal behovprøvast, om ho skal skattleggjast. Eg meiner at det er ein heilt feil tankegang, for barnetrygda kjem jo som eit slags alternativ til skattelette for barnefamiliar eller familiar som har omsorgsansvar. Ein får ikkje skattelette for det, men ein får barnetrygd. Da å snakka om å behovsprøva og skattleggja noko som er ein kompensasjon for at dei ikkje får skattelette, er ein heilt feil tankegang, og det viser seg òg at barnetrygda, ifølgje dei som forskar på dette, har ein utjamnande effekt mellom grupper i samfunnet. Den andre urettferdigheita får vi ta gjennom skattesetelen.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-12-09:
Barnehage er ein veldig viktig førebyggingsarena. Eg synest det var veldig bra at Venstre fekk forhandla inn i fjor ein pott til symjing i barnehagar som eit prøveprosjekt. Eg ser at det er vidareført av regjeringa i år. Så er det òg viktig å ha skulen som ein førebyggingsarena, og der har Venstre vore det partiet som har hindra at vi har fått fleirtal for å innføra ein time fysisk aktivitet kvar dag i skuletida – Venstre var på vippen. Så spørsmålet mitt er kvifor Venstre er for symjing i barnehagar, men mot 1 time fysisk aktivitet kvar dag i skulen.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-12-09:
Ei oppfølging: Da har representanten Terje Breivik misforstått, for det som Venstre stemte ned, var å be om ei sak frå regjeringa om å innføra ein time fysisk aktivitet kvar dag i skulen nettopp på ein slik måte at det kunne vera integrert i undervisninga – det trong ikkje vera ein heilt ny time. Vårt forslag var innanfor dagens rammetimetal. Så etter det representanten seier no, vil Venstre kunne revurdera dette og vera med og skapa fleirtal for eit mål om at alle elevar skal ha ein time fysisk aktivitet i skulen kvar dag?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-12-09:
I proposisjonen står det at regjeringa ønskjer å mobilisera frivillige organisasjonar slik at dei i endå større grad bidreg til at innvandrarar og barna deira deltek i lokalsamfunnet. Eg tok i innlegget mitt opp at det finst ei tilskotsordning for slike frivillige organisasjonar. Denne vart endra i budsjettet i fjor frå at fylkeskommunen forvaltar ho til alle kommunar, til at det var 20 kommunar i landet. I Hordaland betyr det at det berre var Bergen som heretter fekk støtte. Kommunar i Sunnhordland, Nordhordland og Hardanger mista da støtte til sine frivillige organisasjonar, som driv godt integreringsarbeid i ulike lokalsamfunn. Med den flyktningsituasjonen som landet står oppe i no, meiner eg det er naturleg å endra på dette, slik at òg frivillige organisasjonar i andre kommunar enn dei 20 får delta. Spørsmålet er om statsråden ser at det er ein god idé.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-12-09:
Det står i proposisjonen at hovudfunn i internasjonal forsking på barnehagekvalitet viser at kompetansen til personalet er den viktigaste enkeltfaktoren for trivsel og utvikling hos barna. I proposisjonen er det gjort greie for at i 2014 hadde 60 pst. av personalet i barnehagane barnefagleg kompetanse, og at 55 pst. av dei ordinære barnehagane oppfylte pedagognorma utan å bruka dispensasjon frå kravet til utdanning, mot 49 pst. i 2013. Dette er jo ei forbetring, det går i rett retning, men Stortinget har sagt at dei vil ha ei bemanningsnorm, og statsråden sa i innlegget at regjeringa jobbar med innføringa av ei bemanningsnorm frå 2020. Det går veldig seint, så eg har lyst til å høyra med statsråden om korleis han tenkjer seg at ein skal nå målet i 2020.
Terje Breivik (Venstre), 2015-12-09:
Det er veldig mykje i budsjettforslaget frå Senterpartiet på familieområdet som Venstre er samd i. Det som er eit aldri så lite paradoks og eit problem, er at Senterpartiet har saldert budsjettet sitt med inntekter som ikkje berre er urealistiske, men som det er heilt umogleg å inndriva i 2016, bl.a. 5 mrd. kr i skatt på finansielle føretak. For det første er det fagleg sett svært omstridt, og det er ikkje på nokon som helst måte nokon fasit for korleis ein skal innretta det. For det er andre er det uvilkårleg slik at etterskotsskatt på selskap får ein først inntekter for budsjettåret etter, altså i 2017. Så her er spørsmålet til representanten rett og slett: Kva er det Senterpartiet eigentleg prioriterer av desse tiltaka når dei faktisk manglar minimum 5 mrd. kr?
Terje Breivik (Venstre), 2015-12-09:
Familiepolitikken til Venstre tek utgangspunkt i at den einskilde familien skal ha stor fridom til å finna dei løysingane som passar dei best. Respekt for ulike val er viktig. Skal fridomen vera reell, så må ein òg vera fri frå naud, fattigdom og ulikskap. Hovudprioriteringa til Venstre på familieområdet har vore og er kamp mot barnefattigdom. Vissheita om at 80 000 ungar veks opp i fattigdom i Noreg anno 2015, er direkte hjarteskjerande. Å utjamna sosiale skilnader og skapa like moglegheiter for alle barn kan knapt prioriterast høgt nok. Venstre er veldig glad for at regjeringa deler eit sånt syn. Eit viktig tiltak som me vart samde om i fjor – gratis kjernetid i barnehagen for fire- og femåringar frå låginntektsfamiliar – vert no frå og med nyttår utvida til å gjelda treåringar òg, etter forslag frå Venstre i budsjettforhandlingane. I budsjettavtalen har Venstre saman med Kristeleg Folkeparti fått gjennomslag for ein samla auke på nesten 300 mill. kr til tiltak for å redusera barnefattigdom og førebyggjande arbeid retta mot barn og unge. Det er eit stort steg i rett retning, og som sjølvsagt dei som har studert Venstre sitt opphavlege budsjettforslag, skjøna ikkje er nok – me føreslo ein pakke på nesten 2,5 mrd. kr. Det skal førebyggjast meir. For Venstre er tidleg innsats sentralt. Me veit at barnehagane er ein svært viktig institusjon for å førebyggja. Det er den staden utanfor familien som er viktigast for å sikra ikkje minst psykisk helse hos ungane. Det er òg ein viktig arena for å oppdaga og hjelpa barn med ulike hjelpebehov så tidleg som mogleg. Difor er fagkompetanse heilt avgjerande, og det er liten tvil om at Venstre er bekymra over at det framleis er mange barnehagar som manglar pedagogisk personale. Igjen er det veldig bra at regjeringa tek dette på alvor og føreslår i utgangspunktet å styrkja rekrutteringsarbeidet, ei styrking som Venstre føreslo å løyva ytterlegare 100 mill. kr til. Utan å gå gjennom alle tal – når det gjeld barnehagar, dette med å utvida kjernetida til treåringar, som eg sa, og meir fleksibelt barnehageopptak, føreslo Venstre opphavleg å setja det til 31. desember i budsjettforhandlingane. Så fekk me gjennomslag for at me nå utvidar med to månader, til utgangen av oktober i det året ein søkjer om barnehageplass. Løyvingane til barnehagar for 2015 og 2016 gjev nå rom for etablering av om lag 3 400 nye plassar. Ein av dei tinga som har vore teke opp tidlegare i debatten, er likestilling. Med mine om ikkje heilt nye, så i alle fall objektive brilleglas vil eg påstå at budsjettforslaget til Venstre på likestillingsområdet er det mest ambisiøse. Stikkordsmessig føreslår me å frita arbeidsgjevarane heilt frå sjukepengeplikt under svangerskap, noko som er eit veldig målretta tiltak, og som har ein kostnad på litt over 100 mill. kr, avskaffa skatteklasse 2, avvikla kontantstøtta, forsterka målretta lønnstilskotsordningar for å gjera det enklare å tilsetja innvandringskvinner – for å nemna noko.
Terje Breivik (Venstre), 2015-12-09:
Svaret på det ligg indirekte i det eg no sa frå Stortingets talarstol. Me har sett med mine, som eg sa, objektive brilleglas kanskje den mest offensive likestillingspolitikken på huset. Når det gjeld fedrekvoten, veit representanten Trettebergstuen godt at det er eit resultat av eit fleirtal som består av regjeringspartia og Kristeleg Folkeparti – ikkje Venstre. Me kjem sjølvsagt til å nytta likestillingsmeldinga som eit kjærkome høve til å kjempa for Venstre sine prinsipale syn.
Terje Breivik (Venstre), 2015-12-09:
Fyrst: Symjing er ikkje berre vidareført, men forsterka i budsjettforliket, med nye 15 mill. kr, så det er eit veldig viktig og førebyggjande tiltak, og allereie i barnehagane. Venstre er ikkje imot fysisk aktivitet i skulen, men me har stor tru på at fysisk aktivitet med fordel kan integrerast i svært mykje av den andre undervisninga, at ein kan ta i bruk nærmiljø og ulike former for aktivitetar òg i det ein kan kalla den ordinære undervisninga.
Terje Breivik (Venstre), 2015-12-09:
Det eg kan seia til representanten Toppe òg frå Stortingets talarstol, er at ein av dei store debattane som no ligg i tida, er omgrepet «heildagsskule». I den samanhengen kjem me til å ha ein ganske omfattande prosess på for det fyrste: Kva betyr eigentleg heildagsskule? Og ikkje minst: Kva skal ein fylla ein eventuell heildagsskulekvardag med? Underteikna er no sjølv leiar i Venstres programkomité og kan vedkjenna at dette er ein av dei debattane me allereie har starta i så måte.
Terje Breivik (Venstre), 2015-12-09:
Det kan det i teorien gjera. Det føreset sjølvsagt at beløpet hadde vore så stort at ein hadde hatt ei reell moglegheit til å kunne velja mellom ulike ting. Når Venstre, som eg sa seinast frå talarstolen i stad, går inn for å avvikla kontantstøtta, er det ikkje minst grunngjeve med stikkorda integrering og likestilling. Eg meiner, fritt etter hugsen, at eg seinast i går las ein eller annan plass om ein heilt fersk rapport som viser at nesten halvparten av dei som no tek imot kontantstøtte, har utanlandsk bakgrunn. Det illustrerer litt av problemet med dagens ordning, og er òg grunnen til at Venstre kvart år føreslår å avvikla kontantstøtta i sine budsjett.