Jan Tore Sanner (Høyre), 1999-12-16:
Hensikten med å sette ned Investeringsutvalget var å finne årsaker til de store kostnadsoverskridelsene på sokkelen og å finne forslag som kan bidra til at vi unngår store kostnadsoverskridelser i fremtiden. Om utvalgets analyse er riktig, og om de fremsatte forslag er tilstrekkelige, vil kun fremtiden vise. Høyres bekymring er at heller ikke denne rapporten fokuserer på det som er hovedproblemet, nemlig de grunnleggende forutsetningene for kostnadsoverskridelsene. I innstillingen har Høyre pekt på en rekke elementer i rammebetingelsene som kan være med på å redusere kostnadsfokus på sokkelen. La meg bare stikkordsmessig nevne: skattesystemet, det betydelige statlige eierskapet på sokkelen, det fragmenterte eierskapet i lisensene og konsentrasjonen av operatørskap på sokkelen. For å ta et eksempel på hvordan rammebetingelsene reduserer kostnadsfokus: Dersom en operatør sitter med kun 10 pst. i den aktuelle lisens og er i full skatteposisjon, vil selskapet gjennom en effektivisering på 100 mill. kr kun sitte igjen med 2 mill. kr i gevinst. Det burde være åpenbart at slike rammebetingelser i for liten grad stimulerer til effektivisering på sokkelen. Høyre forutsetter at Regjeringen kommer tilbake til disse problemstillingene i forbindelse med den varslede petroleumsmeldingen. Når Stortingets flertall retter Riksrevisjonens og Stortingets kontrollkomites oppmerksomhet mot Åsgard-saken, understreker det alvoret i saken. Stortingets flertall føler seg ikke trygg på at alle sider av denne saken er belyst. Komiteen har sendt en rekke brev til statsråden. Statsrådens svar har reist vel så mange spørsmål som de har gitt oss svar. Å få belyst beslutningsprosessen, informasjonsgang og oppfølging av prosjektet bedre enn hva vi hittil har fått, er viktig for å få avsluttet denne saken, men også for å unngå tilsvarende saker i fremtiden. Og la meg understreke: Denne saken dreier seg om langt mer enn om hvem som har deltatt på hvilke møter. Saken er at flertallet ikke føler seg trygg på at alle sider ved Åsgard-saken er belyst. Vi ønsker å få satt søkelyset på departementets kvalitetssikring av den informasjonen som ble gitt, og hvilke konsekvenser som ble trukket i departementet av den informasjonen man fikk. Statsråden, som Statoils generalforsamling, trakk jo en konsekvens, og det er kanskje den ytterste konsekvens som kan trekkes, nemlig at man gjorde ansvar gjeldende overfor Statoils styre. Men spørsmålet er jo: Hva gjorde man før man trakk den ytterste konsekvens som kan trekkes, nemlig at man gjør ansvar gjeldende? Høyre har ved flere anledninger uttrykt bekymring over de store kostnadsoverskridelsene i Åsgardkjeden. Særlig bekymringsfullt er de store overskridelsene fordi staten er så kraftig eksponert gjennom den betydelige SDØE-andelen. Det betyr at staten og skattebetalerne blir sittende igjen med en stor del av regningen for de store overskridelsene. Denne saken illustrerer igjen hvilken risiko staten og skattebetalerne utsettes for gjennom et betydelig statlig eierskap. Dette er imidlertid et generelt problem, som vi vil kunne komme tilbake til under vårens debatt om delprivatisering av Statoil og en ny organisering av SDØE.