Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-12-09:
Jeg registrerer at mange i fiskerinæringen nå er langt mer optimistiske og forventer at 2004 skal bli et bedre år, ikke minst fordi Regjeringens økonomiske politikk har gitt resultater. En stram finanspolitikk og generelt gode næringspolitiske rammevilkår har vist seg å være av avgjørende betydning for en internasjonal og konkurranseutsatt næring som fiskerinæringen. Men 2002 og 2003 har vært svært vanskelige år. Regjeringen har tatt og tar nå flere grep for ytterligere å styrke fiskerinæringens konkurranseevne og muligheter til økt verdiskaping, for på den måten å trygge arbeidsplasser på land og hav. I høst har vi strammet inn praksis rundt leveringsvilkårene for torsketrålerne, først og fremst for å sikre bearbeidingsindustrien som ryggrad i mange fiskevær. Under vintertorskefisket så vi at kappkjøping og kappfiske dessverre bidrog til at et stort volum ubearbeidet prima råstoff ble eksportert. Ja, faktisk var det slik at næringen gav bort verdiskaping og eksporterte arbeidsplasser fra fiskeværene til utenlandsk bearbeidingsindustri. Det er en politikk og en praksis som Regjeringen ønsker å endre på. Periodisering og overregulering gav altså ikke den ønskede effekt. For å bøte på det har vi for neste år varslet økt bruk av fartøykvoter i kystflåten. Det vil forhåpentligvis gi jevnere tilgang på råstoff og mer helårig drift i fiskeriindustrien. Men her er det opp til næringen å ta ansvar for lønnsomhet og sysselsetting. Videre har vi åpnet for en prøveordning der industribedrifter som eier trålere, kan benytte lokale kystfartøy til å fiske alle trålfartøyets kvoter. Det er for å sikre råstoffgrunnlaget for nøkkelbedrifter, som er viktige aktører langs kysten. Derfor har vi også åpnet for at selskap som både eier landanlegg og trålere, nå kan forholde seg til en eierbegrensning på sju kvotefaktorer pr. anlegg. For bedre å tilpasse fiskeflåten til ressursgrunnlaget ble det i sommer etablert et strukturfond som gir fartøy under 15 meter tilgang til en frivillig kondemneringsordning. I budsjettet har vi foreslått 35 mill. kr til dette. Fra 1. januar 2004 iverksettes strukturkvoteordninger for kystflåten over 15 meter, og det innføres driftsordninger i tre fylker som en prøveordning. Neste år vil vi så vurdere hensiktsmessigheten av strukturordningene for den fiskereide trålflåten. Dette er alle tiltak som næringen etterspør. Faktisk er det enkelte som nå er svært aktive for å få ta i bruk ordninger som de for kort tid siden var imot. Men i 2004 vil vi legge stor vekt på sammen med næringen å lete etter løsninger som sikrer en bedre råstofftilgang og råstoffordeling til industrien over hele året. Det er om å gjøre at vi styrker bedriftenes muligheter til mer langsiktig markedsbearbeiding, og det er viktig at vi får til ordninger som sikrer en bedre kapasitetsutnyttelse i industrien, og ikke minst ordninger som kan bidra til en bedre finansiell styrke og fleksibilitet i den enkelte bedrift. Staten og Norges Fiskarlag ble ikke enige om en støtteavtale for fiskerinæringen for 2004. Da bruddet oppstod, var siste krav fra motparten, Norges Fiskarlag, 200 mill. kr, men innenfor rammen av statens tilbud på 50 mill. kr vil vi kunne videreføre viktige ordninger som garantilott, føringstilskudd og støtte til selfangst. Fordelingen etter avtalen vil da skje etter at Stortinget har vedtatt den, men det er helt klart at det innenfor den ramme som er, som er lavere enn årets, ikke vil være mulig å videreføre absolutt alle ordninger på det samme nivået. På den annen side finansierer vi f.eks. RUBIN nå utenfor fiskeriavtalen, og med midler som vi kan overføre fra 2002 til 2003, vil 50 mill. kr i praksis være et høyere beløp. I det siste året har vi viet havbruksnæringen stor oppmerksomhet, igjen for å bedre lønnsomheten. I inneværende år har vi lyst ut nye lakse- og ørretkonsesjoner. Vi har fastsatt konkursforskriften og introdusert NYTEK, som er standard for rømmingssikre merder. Lakseavtalen er heldigvis avviklet, men den nye ørretsaken viser jo hvor sårbar fiskerinæringen er i EU-markedet. Videre har vi varslet å avvikle fôrkvoteordningen, nettopp for at næringen skal ta et større ansvar for å balansere tilbud og etterspørsel, og vi vil få etablert et nytt produksjonssystem. Så registrerer jeg med tilfredshet at årets tildelingsrunde på 50 nye konsesjoner forteller om en gryende optimisme i oppdrettsnæringen, for det er nesten 90 selskaper som har søkt om 140 konsesjoner, dvs. nesten tre ganger så mange konsesjoner som vi har til fordeling. Det viser at det var riktig av Regjeringen å gi næringen et slikt tilbud. Det var mange som spådde at næringen ikke ville ta imot det, men jeg registrerer med tilfredshet at så ikke ble tilfellet. Komiteen har merknader knyttet til Fiskeridirektoratet, til sosiale ordninger, og det får jeg komme tilbake til i replikkrunden, hvis det skulle være ønskelig.