trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2018-10-10:
Jeg tror ikke klimaministeren har sagt at vi er på feil kurs, men at vi ikke har sterke nok tiltak totalt i verden, og at vi også i fremtiden må styrke tiltakene i Norge. Det er jeg helt sikker på, ikke minst for at vi skal nå målet vårt om å være et lavutslippssamfunn i 2050. Så er det ikke slik at det ikke er tiltak i dette budsjettet. For det første øker vi bevilgningene til Enova betydelig, som gjør at de kan støtte opp under ny teknologi videre til det grønne skiftet og sørge for omskiftninger der. Vi gjør endringer i systemet når det gjelder incentiver til miljøvennlige utslipp fra motorsykkel – det er kanskje ikke det største, men drosjer er faktisk en viktig del av det. Vi gjør endringer i incentivsystemene, slik at vi skal sørge for at det lønner seg å kjøpe nullutslippskjøretøy fremover, og vi gjør det mer konkurransedyktig i forhold til konvensjonelle løsninger. Dermed bidrar det til at vi løfter også drosjenæringen over på bedre ordninger. Så er det en betydelig satsing i Nasjonal transportplan på klima- og miljøvennlige transportløsninger. Det gjøres både på jernbane og på kollektivtransport. Det er faktisk ett av de største løftene for jernbane som har vært. Kollektivtransporten tilgodeses mye gjennom de bypakkene som er inngått. Det er selvfølgelig en oppfølging av Nasjonal transportplan, men Nasjonal transportplan var lagt opp med en stor og ambisiøs plan for at vi skulle bidra til de løsningene på miljøsiden som er nødvendig. Vi foreslår f.eks. å gi 1,5 mrd. kr til kollektivprosjekter i byer med byvekstavtaler. Det er en betydelig økning.
Erna Solberg (Høyre), 2018-10-10:
Jeg kan ikke vurdere en klimadom i et annet land, hvor jeg verken kjenner det juridiske systemet, deres lovverk, eller hvor sterkt de er forpliktet og hvilken balanse de har i sin grunnlov mellom hva domstolene og politiske myndigheter skal gjøre. Det er veldig forskjellig. Jeg er helt sikker på at vi ikke kommer under 1,5-gradersmålet ved at vi får domstolsavgjørelser i de EU-landene og andre land som gjør mest allerede, sånn som Norge. Vi er blant dem som gjør mest allerede. Det som er viktig, er at vi også får de landene som forurenser mest, til å gjøre enda mer og bidra. Derfor er en av de viktige tingene at vi har lagt inn en mekanisme i Parisavtalen hvor man må justere opp sine egne mål i en femårssyklus for å sikre at man når det. Det kommer vi også til å jobbe med. Vi har gjort mye i dette budsjettet. Jeg kan godt skjønne at mange mener at det ikke er gjort nok, men vi er på gang på mange store teknologiområder, f.eks. når vi har arbeidet med at IMO nå lager en historisk klimaavtale, som betyr at maritim sektor blir betydelig bedre i fremtiden.
Erna Solberg (Høyre), 2018-10-10:
Vi har tatt selskapets egne ord for gitt, at vi står i fare for å miste en stor bedrift med langt flere arbeidsplasser i Norge hvis vi ikke gjennomfører muligheten for å gjøre endringer i reglene for registrering i ferjetrafikken inn i selskapet. Vi spiller ikke bingo og gambler ikke med 2 400 arbeidsplasser. Av og til er det vanskelige situasjoner man står oppe i, men det er altså en situasjon som vi har vært oppe i, og vi har jo hatt ferjeselskaper som nettopp har gjort akkurat dette.
Erna Solberg (Høyre), 2018-10-10:
Jeg tror at bedriftsledere tar langsiktige strategiske beslutninger når de gjør endringer, og det betyr at de vil se på hvor det er best rammevilkår. Det tror jeg er den fornuftige måten veldig mange bedrifter ledes etter. Derfor tror jeg at det vil være grunnlaget. Jeg håper jo at de ikke flytter noen båter fra NOR og over til NIS som en konsekvens av dette. Samtidig er det risikoen for at man mister enda flere arbeidsplasser som har ligget i bunnen for vårt standpunkt – og forutsigbarheten. Dette vedtok vi at vi skulle gjøre i 2015–2016. Det var i en situasjon hvor de kortsiktige økonomiske kalkylene kanskje så annerledes ut, men dette vil være opp til selskapene. Så er det slik at vi går inn i en situasjon i norsk arbeidsliv i dag med mangel på arbeidskraft. Det betyr at det i norsk arbeidsliv vil være behov for den typen arbeidskraft som eventuelt slutter i Color Line, fordi det vil være andre jobber i Norge man kan gå til.
Erna Solberg (Høyre), 2018-10-10:
Jeg kan ikke spekulere i følelseslivet til Kristelig Folkeparti i forbindelse med denne saken. Jeg mener at vi har en arbeidsmarkedssituasjon i dag som gjør at hvis det gjøres endringer, er det god mulighet for at folk kan få andre jobber i land. Det er en bra del ved dette. Det er viktig å minne om at dette var i tråd med et kompromiss som flertallet i fartsområdeutvalget anbefalte. Vi varslet om dette i den maritime strategien i 2015. Det har blitt vedtatt gjentatte ganger i Stortinget, men på grunn av ESA-godkjennelse av reglene har det tatt lengre tid. Det er også en forutsigbarhet som er viktig å ha overfor ledere. Vi bruker nå betydelige mengder penger på å sikre sysselsettingen for sjøfolk: 2 mrd. kr. Vi har lovfestet ordningen med nettolønn. Vi gjør mye for å sikre at vi skal ha norske sjøfolk fremover, men noen justeringer også for å sikre arbeidsplasser på land kan det være nødvendig å gjøre.
Erna Solberg (Høyre), 2018-10-10:
Vi har økt budsjettene til politiet betydelig under denne regjeringen. Årets budsjett er ikke noe unntak. Det er en stor økning til politiet – for å sørge for at vi kan både sikre oss beredskapsmessig bedre, fakke flere og sørge for at vi får straffet flere med dette budsjettet. Vi er midtveis i en stor omlegging av politiet. Den skal være ferdig til 2020, og vi har sett noen utfordringer i selve gjennomføringen av det, særlig i form av lengre restanser i en del politidistrikt. Det er veldig stor forskjell mellom politidistriktene på hvor langt de har kommet, og det er store utfordringer i noen politidistrikt. Særlig det politidistriktet representanten besøkte i går, og som jeg skal ha møte med senere i dag, har hatt større utfordringer enn mange av de andre i denne omstillingen. Det er også gitt klart og tydelig beskjed om – og vi ser nedgang i restansene etter hvert – at vi må prioritere å få ferdigbehandlet saker og få dem frem for retten raskere enn det som har vært gjort. Det er et stort trykk fra Politidirektoratet på å få til nettopp dette. Når representanten sier at det er nedbygging i politidistriktene, er det altså ikke riktig. Det har vært oppbygging i politidistriktene – betydelige økninger i, ikke minst, politiutdannede personer til å gjøre jobben.
Erna Solberg (Høyre), 2018-10-10:
Det er 2 600 flere lønnede årsverk i politiet i dag enn det var da denne regjeringen tiltrådte. Det er 1 500 årsverk som er tilført politidistriktene. Det er altså en betydelig satsing på politifolk i distriktene som har vært gjennomført. Det er ikke en nedbygging, men en oppbygging av tjenestene. Det siste politidistriktet, Politidistrikt Øst, var ferdig med inndelingen og de organisatoriske endringene 1. juni i år. Det har vært turbulens rundt det at folk skal flytte, bytte jobb, være innplassert andre steder og jobbe med andre, men nå er det mer opp mot normaldriften på en helt annen måte. Det betyr at man også kan konsentrere seg mye mer om de kvalitetsmessige delene av politireformen. Dette er en stor satsing. Det er riktig at deler av satsingen nå går på beredskapssiden. Vi bruker penger fordi vi har oppfattet at Stortinget mener at objektsikring er viktig. Da bruker vi mer penger på objektsikring i dette budsjettet, for å sikre at vi kommer i havn med sikringen av viktige politiinstitusjoner.
Erna Solberg (Høyre), 2018-10-10:
Det er jeg, og derfor er det så viktig at vi har prioritert nettopp å få flere politifolk – 1 500 flere ute i distriktene, 2 600 flere årsverk i politiet totalt sett – i løpet av de årene vi har styrt. Derfor er det så viktig at vi har trent mer, at vi har en betydelig økning i IP3-styrker som kan rykke ut i beredskapssituasjoner og være godt trent nettopp for dette. Men det er også viktig at vi sørger for å komme i havn med de store beredskapssakene våre, sørger for objektsikringen, som vi nå forserer, slik at vi vil være i havn i 2020 med det som etter ny sikkerhetslov gjelder behovet for skjerming av objekter, og med det nye beredskapssenteret, som vi bruker mye penger på. Vi kan ikke alltid ha like stor satsing på alle områder hvert år, men i sum har vi gjort mye etter Gjørv-kommisjonen nettopp for å ha et politi som er til stede, godt trent, og få et bedre og enklere samarbeid. Derfor skal vi være bedre rustet i fremtiden enn det vi var i 2011.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-10-10:
Da jeg leste statsbudsjettet, trodde jeg ikke det var sant, noe av det som står der. Det står rett ut at regjeringen mener at hvis man skal redde klimaet, må man kutte voldsomt i norsk matproduksjon – at norske kyr er en stor utfordring i forbindelse med verdens klimautfordringer og at man må kutte i antall dyr, og man beregner det til 60 000 norske kyr. Så kan man si: Er det så farlig, da? Hvis man leser rapporten til FNs klimapanel, sier den at det kommer til å bli mer ustabilitet i verdens matproduksjon framover, og at det er viktig at det enkelte land klarer å øke matproduksjonen, og man ser av de kommende klimaberegningene at det er i Norden at muligheten for økt matproduksjon ligger. Den svenske offentlige utredningen sier at man skal øke produksjonen, nettopp ut fra klimahensyn. Hvorfor mener statsminister Erna Solberg det er klokt å redusere norsk mulighet til å produsere mat i klimaets navn?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-10-10:
Nå kjører regjeringen en forhandling med norsk landbruk om norsk matproduksjon og dermed også norsk næringsmiddelindustri. Til grunn for den forhandlingen legger regjeringen den rapporten som Erna Solberg nå tar avstand fra. Når man leser formuleringene i statsbudsjettet, står det rett ut at man skal redusere storfekjøttforbruket og øke forbruket av gulrøtter og grønnsaker. Man går altså fra storfekjøtt til gulrøtter. Hvis man legger til grunn det som står der, skal den norske forbrukeren spise ca. 30 pst. mindre storfekjøtt framover, og heller spise gulrøtter og fisk. Jeg trodde nesten det var programmet til Miljøpartiet De Grønne jeg leste. Kan jeg forstå det sånn nå at Erna Solberg mener det er feil at man skal redusere norsk storfekjøttproduksjon tilsvarende det tallet som ligger til grunn i statsbudsjettet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-10-10:
Hvorfor mener statsminister Erna Solberg at det er rett at Per Magne Johansen og 700 andre sjøfolk på Color Line nå skal miste jobben sin? Hvorfor er det rett? Hvorfor mener statsminister Erna Solberg at det er rett at de som jobber hos Lerum, Oskar Sylte, Roma, Telemark Kildevann, Ringnes og de andre produsentene av ikke-alkoholholdige drikkevarer i Norge, skal gå inn i et nytt år med usikkerhet? Hva er grunnen til at hun mener at disse arbeidsfolkene skal ha den usikkerheten? NHO Mat og Drikke sier det jo rett ut – jeg skal lese fra NHO for Høyre-lederen: «Tilfeldig og uforsvarlig avgiftspolitikk», og «truer arbeidsplasser og verdiskaping i hele mat- og drikkenæringen». Er Erna Solberg enig med NHO, eller er hun uenig? I hennes eget statsbudsjett står det rett ut at 350-kronersgrensen for netthandel er en stor ulempe for norsk handelsnæring. Den næringen sysselsetter flere hundre tusen mennesker. Hvorfor mener Erna Solberg det er rett at vi skal ha en 350-kronersgrense som gjør at de som driver med handelsnæring f.eks. i Sverige, skal få en fordel i det norske dagligvaremarkedet, og at en straffer dem som da ønsker å satse på og jobbe for å skape arbeidsplasser i vårt land? En ny rapport som kom for kort tid siden, sier at den truer 1 700 arbeidsplasser. Min utfordring til statsminister Erna Solberg er: Hva er grunnen til at de 700 på Color Line skal miste jobben? Hva er grunnen til at man skal gå inn i et nytt år med uro i norsk næringsmiddelindustri? Hva er grunnen til at man ønsker å hjelpe svensk handelsnæring og ikke norsk?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-10-10:
Et av de rare utslagene av denne tilfeldige og uforsvarlige avgiftspolitikken, som NHO kaller det, er at lettøl har lavere særavgift enn ikke-alkoholholdige drikkevarer. Hadde man tilsatt mineralvannet en liten dråpe lettøl, hadde det blitt lavere særavgift. Det viser hvor tilfeldig og uforsvarlig den avgiftspolitikken som regjeringen har ført, har vært. Min utfordring er: Det står rett ut i regjeringens eget budsjettdokument at man har innført en 350-kronersgrense som er en ulempe for norsk handelsnæring. Norsk handelsnæring er den næringen som sysselsetter flest folk, som gir flest folk arbeid, og så skriver regjeringen at den politikken de selv gjennomfører, er en ulempe for den næringen. I tillegg har man hatt slike enorme avgiftsøkninger som man hadde i fjor, og man har hatt ett år på å utrede og gjøre endringer, og så har man ikke gjort det. Kan Erna Solberg forsvare at dette er en god politikk, eller er hun uenig i det som står i statsbudsjettet?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-10:
Rapporten som kom fra FNs klimapanel natt til mandag, er utrolig dramatisk og må sette en enda mer alvorlig tone for vår debatt om klimapolitikken. Det klimaforskningen forteller oss, er at hvis vi skal ha noen som helst slags mulighet til å nå de målene som Norge har sluttet seg til, og som det i utgangspunktet er full enighet i denne salen om at vi skal oppfylle, må klimapolitikken bli mye mer radikal. Rett etter at rapporten var lagt fram, kom det et statsbudsjett der regjeringen er helt åpen på at en ikke ligger an til å nå målene for 2020, at en ikke ligger an til å nå målene for 2030 – og heller ikke enda lenger inn i framtiden, når det allerede vil være for sent. Ingen norsk regjering har gjort det som trengs for å skifte kurs, og det tyder på at vi bare kan få til dette sammen. Derfor har jeg vært forundret over at denne regjeringen til nå har sagt nei til et bredt klimaforlik(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-10:
Nå prøvde jeg å være konstruktiv, og så fikk jeg bare en liste med selvskryt fra regjeringen, som altså denne uken har innrømmet at ikke når en målene i 2020, ikke når en målene i 2030, ikke når en noen mål som helst. Hvis statsministerens holdning i møte med denne rapporten virkelig er bare å skryte av seg selv, er det et veldig nedslående utgangspunkt. La oss ta palmeolje: Statsministeren underslo jo med sin tallbruk i sted at Norges bruk av sertifisert palmeolje driver opp etterspørselen etter palmeolje generelt, og det er ingen uenighet blant partiene i denne salen om at det er den viktigste driveren for avskoging i Indonesia. Det betyr at de utslippskuttene Erna Solberg skryter av, i realiteten bidrar til avskoging og utslippsøkning andre steder i verden. Nå kan vi altså lese i budsjettet at regjeringen ikke vil gå videre med forslaget om et forbud mot palmeoljediesel på norske biltanker. Ifølge det som blir sagt i avisene i dag, er det ikke fordi det ikke vil virke, men fordi man er i tvil om det kan være i strid med EØS eller WTO. Er virkelig ikke dette viktig nok til at regjeringen i det minste kan prøve ut(presidenten klubber) om det er mulig å gjennomføre et sånt forbud? (presidenten klubber)
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-10:
Ulikheten i makt og rikdom i Norge øker, og et av de viktigste verktøyene vi har for å gjøre noe med det, er en sterk velferdsstat. Under denne regjeringen vokser uroen i stadig større deler av Fellesskaps-Norge. Vi så i vår et barnehageopprør knyttet til manglende oppfølging av foreldres og ansattes ønske om bedre bemanning. Vi har sett et barselopprør knyttet til uroen som mange fødende kvinner og jordmødrene rundt om i landet føler rundt situasjonen på fødeavdelingene. Det er sterk uro rundt kriminalomsorgen, hvor kutt fører til at det som har vært Norges suksessmodell når det gjelder bekjempelse av kriminalitet, står på spill. Det er uro i barnevernet, der det rød-grønne barnevernsløftet har blitt avløst av stillstand. Vi vet at Arbeidstilsynet og Helsetilsynet har fått kutt som går ut over deres evne til å være et vern for arbeidsfolk og pasienter. Denne virkeligheten sminker regjeringen. Ta sykehusene i denne ukens statsbudsjett, f.eks. Først bevilges det noe som ser ut som en brukbar budsjettøkning, men blar man litt lenger bak i budsjettet, forsvinner det hundrevis av millioner. I realiteten er det ingen vekst å snakke om for sykehusene, og det blir økt press på dem som jobber der, og på pasientene. Årsaken er den såkalte ABE-reformen, som jo ikke er noen reform, men et billig budsjettriks, ostehøvelkutt, som Erna Solberg til nå har skaffet seg 10 mrd. kr med, i noe som ser ut som økt handlingsrom, i sine år som statsminister. Hun gir med den ene hånden, og så tar hun med den andre. Virkeligheten er altså at det er langt mindre satsinger på velferd enn det hun gir inntrykk av. Når skal statsministeren innrømme at mange av hennes såkalte satsinger på helse og velferd i virkeligheten er langt mindre, og at en del av prisen for skattekutt til de få er velferdskutt for de mange?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-10:
Barnevernsløftet, økningen av bemanning, er stoppet under denne regjeringen. Det er en realitet at en stor del av det regjeringen sier er vekst i sykehusøkonomien, fjernes gjennom ABE-kutt i en annen del av budsjettet. Det ser man på felt etter felt i velferdsstaten, at denne regjeringen gir langt mindre til velferd enn den påstår, gjennom sine ostehøvelkutt. Privat forbruk skal øke mest på toppen – foran mer til fellesskapet. Dette henger også sammen med de usosiale kuttene denne regjeringen gjennomfører, som rammer fattige og syke. Forrige uke stemte regjeringspartiene mot en rekke forslag fra SV om å kartlegge konsekvensene av disse kuttene for de menneskene som rammes. Nå, etter statsbudsjettet, kunne listen dessverre vært enda lengre, for nå har vi fått begrensninger på skattebegrensningsregelen – som er viktig for mange uføre – kommunale kutt som vil ramme multihandikappede, og lovendringen som skulle hjelpe familiene med alvorlig syke barn, kom ikke denne gangen heller. Hvorfor er det sånn at Erna Solberg alltid sender regningen for overklassens skattefest til fattige og syke?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-10:
Dette er ikke et spørsmål om moral. Det er et spørsmål om hva slags interesser du legger mest vekt på i samfunnet. Hvis du bruker milliarder av kroner på dem som har mest makt, og dem som har mest rikdom, blir det mindre til andre. Det er sånn denne regjeringen prioriterer, og det er jo derfor den listen som vi la fram i Stortinget forrige uke, er så altfor lang: over uføre forsørgere, over kuttene i bostøtten, over aleneforeldre som har fått kutt, over kronikere som har fått økte egenandeler – og jeg kunne fortsatt. Det er et spørsmål om prioritering. Det ble sagt her på mandag at solen nå skinner på hele landet, men den gjør jo ikke det. Det er for mange solen ikke skinner på, fordi solen skal skinne så sterkt på de rikeste når høyresiden har makten. Jeg vil gjerne komme tilbake igjen til det spørsmålet jeg ikke fikk svar på i forrige uke. Hvorfor sier statsministeren og regjeringspartiene igjen og igjen nei til det enkle forslaget om å kartlegge konsekvensene av disse kuttene for dem som er rammet av dem(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-10:
Alle kuttene jeg har nevnt, både i forrige uke og i dag, har regjeringen vært for, og SV har vært mot. Jeg foreslår at vi lar den diskusjonen ligge, og så kan statsministeren heller konsentrere seg om å forsvare sin politikk, som er det hun blir spurt om. Under den rød-grønne regjeringen ble skattesystemet mer omfordelende, mer rettferdig. Under denne regjeringen blir det mer urettferdig. En av landets rikeste unge arvinger ble nylig spurt hva hun hadde gjort for å bli milliardær i så ung alder, og svaret var at hun ikke hadde gjort «en dritt». Nå kommer det altså nye skatteletter for folk med aksjeformuer i dette budsjettet, en slags kontantstøtte for de rike, mens det gis innstramminger, f.eks. for uføre, med den begrunnelse at de ulike kuttene skal bidra til at flere kommer i arbeid. Da undrer jeg på filosofien i dette. Hvorfor er det sånn at rike mennesker arbeider mer hvis de får mer av staten, mens fattige og syke mennesker arbeider mer hvis de får mindre av staten?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-10-10:
Det budsjettframlegget som vi har fått no, bør vere ein milepåle i norsk klimahistorie, fordi det er fyrste gongen vi ser effekten av klimalova, og det er òg fyrste gongen vi får tal som viser kva det ville bety å nå 1,5-gradersmålet. Eg merkar meg at statsministeren seier at ho opplever at Stortinget har sagt vi skal ha mindre matsvinn. Ja, det har vi – vi vil til og med ha ei matlov som forpliktar regjeringa til det. I Stortinget har vi òg sagt at vi vil ha på plass eit CO 2 -fond, og vi vil ha framdrift i dei forhandlingane som er mellom regjeringa og NHO. Men eg vil utfordre statsministeren på ein annan del av klimadebatten, som no druknar i palmeoljen. Det er at forbruket vårt òg handlar om dei klimagassutsleppa som vi har. NTNU seier i ein forskingsrapport at 60 pst. av utsleppa handlar om privat forbruk. Det er på same tid som vi kjøper dobbelt så mykje klede som i 1999. Og vi skal kjøpe nesten to millionar telefonar, endå sju av ti ville ha reparert dei om dei kunne. I Sverige kuttar dei momsen på reparasjon, i Noreg koplar vi ikkje klima til forbruk. Er statsministeren einig i at det er eit problem? Kva vil regjeringa i så fall gjere?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-10-10:
Nå ble det veldig fristende å begynne med å understreke at det er ingenting galt med gulrøtter – og også gulrøtter er allrighte dyr. Som ansvarlige politikere skal vi verne om velferdsstaten og sikre inntektene til staten i framtiden. I løpet av de neste tiårene må Norge og verden omstille seg til å bli fornybar og bærekraftig. Alternativet er naturkatastrofer, stigende havnivåer og flere mennesker på flukt på grunn av sult og flere konflikter. Omstillingen er også lønnsom. Den anerkjente rapporten New Climate Economy anslår at verden vil tjene 26 000 mrd. dollar innen 2030 ved å nå Parisavtalens mål. Fornybare og bærekraftige energiløsninger vil skape 65 millioner nye arbeidsplasser og spare 700 000 menneskeliv årlig. Norge har teknologien, naturressursene og kapitalen til å kunne ta en lederrolle i denne dugnaden – en trenger ikke å vente på globale avtaler. Men for hvert år vi somler, blir denne jobben vanskeligere. Så mitt spørsmål er: Når kan vi vente at regjeringen kommer seg på rett kurs, og med hvilke tiltak?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-10-10:
Finansministeren sto i denne salen mandag og hevdet at statsbudsjettet er en kraftig satsing på klima. Ut fra utvekslingen her i spørretimen virker det som om statsministeren er enig i det. Det er ikke forskerne i kunnskapsnasjonen Norge. CICEROs forskningsdirektør Bjørn Samset sier at regjeringen ikke kommer med noen nye, store klimatiltak, og at de pålegger framtidige generasjoner en hårreisende byrde. CICERO sitter nå travelt opptatt med å prøve å levere en liste til regjeringen i håp om at de lytter. FN-rapporten gir håp. Vi kan få til en rask og fullstendig omlegging ved å sikre kraftig endring i energiproduksjonen, transport, infrastruktur og industri. Men regjeringen i dag styrer mot over 3 graders global oppvarming med dette statsbudsjettet. De øker bevilgningene til oljeleting i nord. Letesubsidiene videreføres. De gjør det ikke dyrere å forurense. De kutter ikke moms på kollektivreiser, deling, reparasjoner eller gulrøtter, for den saks skyld, som vil gagne miljøet. De utsetter miljøavgifter for bilindustrien. De mangler tiltak for å fjerne palmeolje fra norsk drivstoff, som spiser opp regnskogen. De kutter til nye gang- og sykkelveier langs riksveiene til 257 mill. kr. De gjør det ikke billigere å velge buss, bane og tog framfor fly eller bil. De gjør det ikke billigere å spise grønt, og de gjør det heller ikke billigere å reparere og å leie framfor å eie klær, sko og elektronikk. Klima- og miljøministeren har i alle fall vært ærlig nok til å si tydelig at ingen er på rett kurs i verden, og det er selvfølgelig ikke Norge heller med dette statsbudsjettet. Så mitt spørsmål til statsministeren er om hun er enig med sin egen klima- og miljøminister i at Norge er på feil kurs for å nå klimamålene vi har forpliktet oss til.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-10-10:
Det er ikke bare Miljøpartiet De Grønne som ikke er fornøyd med klimatiltakene i dette budsjettet. I kunnskapsnasjonen Norge bruker nå forskerne all den tiden de får til, på å prøve å hjelpe regjeringen til å se alvoret, men regjeringen gjør det ikke. Vi er i en veldig alvorlig situasjon for landet. Det var også Nederland inntil nylig, og i går kom nyheten om at en ankedomstol i Nederland nå har gjort det tydelig at regjeringen har en lovfestet forpliktelse til å gjennomføre tiltak for å beskytte borgerne mot farlige klimaendringer. Regjeringen er dømt i ikke å følge opp sine egne klimaforpliktelser. I uttalelsen fra retten står det: «Tatt i betraktning de store farene som trolig vil inntreffe, må mer ambisiøse tiltak iverksettes i nær framtid for å redusere utslippene av klimagasser for å beskytte nederlandske borgeres liv og familier.» Spørsmålet til statsministeren er om hun mener at en slik klimadom mot regjeringen i Nederland er bra, og om det kan gjøre at vi når 1,5-gradersmålet i verden.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-10-10:
«Dobbeltroller og mulig inhabilitet tas opp i Morgenbladets/Harvests serie om lakseoppdrett. For eksempel at eksperter Vitenskapskomiteen for mat og miljø brukte for å gi gjeldende råd om hvor mye oppdrettslaks gravide og barn kan spise uten å få i seg for mye miljøgifter, var så nær knyttet til oppdrettsnæringen at de ifølge jusseksperter var inhabile. Vil regjeringen vurdere en ny vitenskapelig gjennomgang for å fjerne tvil om habilitet og troverdighet omkring kostholdsrådene for sjømat?»
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-10-10:
Miljøgifter er et globalt problem og utgjør en trussel mot både dyr og mennesker, og skadepotensialet er særlig stort i perioder av livet da det skjer en rask vekst og utvikling, som under svangerskap og i barnealder. Jeg vil mene at det i denne saken også kan haste litt at regjeringen tar grep. I Tidsskrift for Den norske legeforening skrev seks forskere den 20. februar i fjor at barn og kvinner som venter barn, ikke bør spise kveite og laks overhodet. De påpeker at myndighetene viser til grenseverdier for miljøgifter når de angir kostholdsanbefalingene, men at norske studier har vist at det er helseskader hos barn selv om mødrene har et lavere inntak enn de anbefalte grensene. Spørsmålet blir likevel om regjeringen vil vurdere å endre kostholdsrådet – i alle fall midlertidig, mens vi ikke har de faglige vurderingene vi kan stole på – altså bort fra at mødre skal spise halvparten av maten sin fra fisk, og også stille strenge krav til regler om miljøgifter.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-10-10:
Det siste er jeg enig i, men denne saken handler jo nettopp om at det er skapt tvil, og med grunn. Det er faglig uenighet om hvorvidt gravide i det hele tatt bør spise laks i Norge, og det er skapt tvil om troverdigheten til Vitenskapskomiteen for mat og miljø i denne saken. Vi har på en måte allerede et politisk problem. Jeg ser jo f.eks. at folkehelseministeren har tatt veldig gode grep på andre områder; jeg er veldig fornøyd med at man har stilt større krav til bloggere for å hindre kroppspress mot barn. Inntil vi er mer sikre på hva gravide egentlig bør spise for å unngå at fosteret tar skade, kan man ta grep midlertidig for å hindre at man gir feil informasjon til gravide. Spørsmålet blir det samme – om man ikke bør endre en praksis nå, for i hvert fall ikke å fortsette å skape tvil om at Vitenskapskomiteen for mat og miljø i Norge gir de riktige rådene til gravide.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-10-10:
Når statsministeren skal grunngje kvifor regjeringa ønskjer å gje Color Line lov til å byta ut 700 norske sjøfolk med billig utanlandsk arbeidskraft, vert det peikt på eit snart fem år gamalt dokument. På den tida var det meir gunstig for Color Line å vera registrert i Danmark enn i Noreg. Det har opposisjonen bestridt, og i statsbudsjettet står det rett ut at vilkåra for å vera registrert i Noreg er betre enn vilkåra for å vera registrert i Danmark. Trass i at faktum har endra seg, har ikkje regjeringa endra politikk. Det ser ut som om det er eit sjølvstendig mål å verta kvitt desse 700 norske sjøfolka. Spørsmålet mitt til statsministeren er: Kvifor er det så viktig for regjeringa å gje Color Line lov til å flytta 700 norske sjøfolk frå hav og over til Nav?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-10-10:
Eg vil først ønskja statsråden velkomen til Stortinget, og mitt spørsmål er: «Ein bonde frå Voss har levert søknad om produksjonstilskot nokre timar for seint. Konsekvensen for bonden er at han taper heile tilskotet på 200 000 kroner. Det er klart at forvaltinga ikkje sit klare ved midnatt ved utløp av fristen for å handsame søknadane. Vil statsråden la fornufta sigre i denne saka?»
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-10-10:
Eg takkar for svaret. Det var ein ny Bård Hoksrud som svarte – ein noko meir byråkratisk og firkanta enn den eg vanlegvis er van med å høyra på. Dette må det jo vera mogleg å finna ei løysing på. Viss ein har ei forseinka levering av årsrekneskapen til Brønnøysundregistrene, får ein ei straff på 1 130 kr i veka. Viss ein gløymer å betala ein faktura til nokon private, kan ein påleggjast eit purregebyr på 70 kr. Gløymer ein å levera ei bok på Deichmanske bibliotek, får ein ei bot på 100 kr. Gløymer ein eit avdrag på studielånet sitt, får ein ei straff på 280 kr. Gløymer ein å levera søknad om produksjonstilskot, får ein ei straff på 200 000 kr. Spørsmålet mitt er: Kan statsråden garantera at alle dei som har ei ubetydeleg forseinking, vil få utbetalt utan kutt?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-10-10:
Eg vil bruka mitt siste spørsmål til å minna tilbake – minna statsråden om nokre ting. Det vart sendt ut ei pressemelding i går. Eg vil minna statsråden om at på Stortinget finst det noko som vert omtala som «eit landbruksfleirtal», som består av partia Senterpartiet, Arbeidarpartiet, Kristeleg Folkeparti og SV – som statsråden nok vil verta kjend med. Ein ser i pressemeldinga som er send ut, at ein viser til at det er regjeringspartia på Stortinget og førespurnader frå Kristeleg Folkeparti som har gjort at ein no ser fleksibelt på dette, og at ein ser vekk frå at representanten Nils T. Bjørke, frå Senterpartiet, allereie i april stilte spørsmål om dette, eg stilte spørsmål i september, Steinar Reiten har stilt spørsmål frå Kristeleg Folkeparti – og Nils Kristen Sandtrøen frå Arbeidarpartiet. Dette hoppar ein over. Eg kan forstå at ei regjering som har sete i fem år, har vorte så arrogant, men ein statsråd som har sete i fem veker, bør ikkje vera så arrogant. Så mitt spørsmål – i den grad det er eit spørsmål – er om statsråden erkjenner at han har vorte pressa på plass i denne saka, og at det er svært gledeleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-10-10:
I Sogndal har familien Lerum bygd opp ei livskraftig bedrift som gir arbeid til mange i bygda, og som bidreg til verdiskaping i distriktet. Lerum vidareforedlar norske råvarer, som bær og frukt. Eg besøkte dei på måndag, og dei ber ikkje om subsidiar og fordelar, men om å sleppa fleire og stadig meir tyngande avgifter, for livskraftige bygder treng lønsame arbeidsplassar. Dette kunne ha vore mine ord, men det er orda til nestleiaren i Høgre, Jan Tore Sanner, som var ein av dei som valfarta til Sogndal og Lerum. Her har eg nokre flotte bilete av Erna Solberg på ferja, der ho utfordrar Bondelaget til å leggje trykk på den raud-grøne regjeringa og verte kvitt produktavgifta. Ingen var i tvil om at dersom Erna Solberg fekk makta, skulle den avgifta vere ein saga blott. Kva skjer? Ingenting fram til 2018 – då auka ein avgifta med 16 mill. kr for Lerum. Det er 1 mill. kr meir enn dei har hatt av overskot i gjennomsnitt dei siste åra. Er det slik denne regjeringa vil byggje livskraftige arbeidsplassar? Kva seier Erna Solberg til direktør Trine Lerum Hjellhaug i dag? Vil ho innfri sine lovnader, som ho og Høgre-leiinga har gitt så mange gonger?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-10-10:
Statsministeren sier at folk handler småtteri fra utlandet. Nei, folk handler tonnevis med godteri fra utlandet – og ikke bare godteri. Tidligere var det ansett som, og forbundet med, lykke å motta flaskepost. Alle flaskene og boksene som i dag kommer med post fra utlandet, er en stor ulykke for norske arbeidsplasser. Store internasjonale bedrifter, som Coca Cola i Lørenskog, har kuttet ut investeringer og vurderer framtiden i Norge. Tradisjonsrike bedrifter som Oskar Sylte og Roma står i fare for å måtte legge ned. Hvorfor er det fornuftig å opprettholde subsidiering av utenlandsk netthandel samtidig som avgiftsnivået i Norge blir beholdt?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-10-10:
«EUs jernbanepakke IV handlar om vår rett til å styre norsk jernbanepolitikk og til å stille høge nasjonale krav til tryggleik. I dag er det Noreg som godkjenner kven som kan køyre på norske linjer. Med pakka vil Noreg avgje suverenitet til EUs jernbanebyrå, ERA, som vert gjeve mynde til å ferde ut tryggleikssertifikat som gjeld heile EU/EØS. Er statsråden bekymra for jernbanetryggleiken når det vert EU som skal godkjenne selskap, og er det i tråd med grunnlova å avgje suverenitet til EUs jernbanebyrå?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-10-10:
Statsråden bekreftet jo nå at en vil avgi suverenitet til EU knyttet til norsk jernbanesikkerhet. Fremskrittspartiet har i regjering gått i bresjen for å avgi makt til EU på en rekke områder. Det var Fremskrittspartiets finansminister Siv Jensen som la fram forslag om å avgi suverenitet til EUs finanstilsyn og legge det norske finanstilsynet under EUs beslutninger. Det var Fremskrittspartiets olje- og energiminister som foreslo å legge vitale deler av norsk energipolitikk inn under EUs utvikling, og det er nå Fremskrittspartiets samferdselsminister som foreslår å la EU bestemme over norsk jernbanesikkerhet. Men Norge har en grunnlov som skal verne oss mot politikere som uhemmet vil gi makt til EU. I Grunnloven står det at en kun kan avgi suverenitet på et saklig begrenset område til en organisasjon Norge er medlem av. Norge er ikke medlem av EU. Hvorfor mener en at en kan avgi suverenitet til EU her?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-10-10:
Det som er viktig for norske politikere, er å ivareta sikkerheten på norsk jernbane, og at den ikke blir svekket gjennom EUs jernbanebyrå. Vi avgir suverenitet til EU på dette området, en legger det i EUs hender. Det er ikke lenger statsråden som statsråd som kan garantere for dette; han kan ikke garantere for den framtidige utviklingen i EU. I den reviderte ERA-forordningen blir det bl.a. vist til at nasjonale forskrifter må være forenlig med konkurransereglene i EU, og at direktivene også skal begrense medlemsstatenes mulighet til å vedta nye nasjonale forskrifter. Og i det EØS-notatet som regjeringen selv leverte i mai, viste man nettopp til faren for svekket sikkerhet på norske jernbaner. Så har statsråden tydeligvis fått en annen mening når han nå skal legge fram saken for Stortinget. Men en avgir suverenitet til EU, og det er EU som i framtiden vil avgjøre dette. Hvordan kan statsråden stå her og garantere at EU ikke vil svekke norsk jernbanesikkerhet i framtiden?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2018-10-10:
Det har vært en viktig debatt om norske arbeidsplasser, og det er også en stor gruppe i privat sektor som vi trenger å se. Gruppen med lavest inntekt i privat sektor har hatt kontinuerlig nedgang de siste fire årene, og siden 2008 har de ti prosentene med lavest lønn i Norge gått ned i reallønn med 1,6 pst. Det er en gruppe som Arbeiderpartiet vil se. Da er jeg urovekket over at statsministeren i sitt svar bare avfeier Color Line-saken med å si at dette er personer som jobber innen hotell, restaurant og servering. Ja, det er det, og de gjør en veldig viktig jobb for at vi andre skal ha gode liv. Så spørsmålet mitt er klart og tydelig: Vil Erna Solberg sørge for at vi kan løfte denne typen grupper og deres familier, som gjør en viktig innsats for alle oss andre?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2018-10-10:
Her tror jeg statsministeren misforsto spørsmålet. Lønnsforhandlinger var ikke nevnt. Det er mange ting vi gjør i denne salen som påvirker hvordan lønningene utvikler seg, bl.a. ble det et flertall i Stortinget i vår for å sørge for at vi jobber for faste jobber og kutter ut kortsiktig, gammeldags innleie av dårlig betalt arbeidskraft. Det vil opplagt være med på å løfte den gruppen som jeg snakker om her, og det vil kunne ha betydning for folk som jobber i hoteller, restauranter og byggenæringen. Det er helt klart at her trenger vi en langt bedre styring av Norge. Vi kan ikke se på at det er noen som fyker ifra. Den høyest betalte gruppen har i samme periode gått opp 10,4 pst. i lønn, mens de dårligst betalte har gått ned i reallønn. Vi må prøve igjen: Vil statsministeren sørge for å bli med Arbeiderpartiet i kampen for faste jobber, eller vil statsministeren fortsatt stå på en linje med ideologisk, kortsiktig innleie av arbeidskraft?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-10-10:
Det er mange ulike momenter når det gjelder hvordan man kan skape eller sikre arbeidsplasser i Norge, og jeg vil tilbake til 350-kronersgrensa. For meg er det ganske absurd at man kan bestille på en norsk nettside og må betale 25 pst. moms, men hvis man bestiller varer på internett fra en utenlandsk nettside, slipper man unna momsen. Det er diskriminering av norske bedrifter. Det er krevende for veldig mange at man enkelt kan bestille små ting fra utlandet, og spesielt fra Kina. Det som er enda mer absurd, er at hvis man bestiller fra Kina, blir portoen subsidiert fordi det regnes som et u-land i den sammenhengen. Én ting er norske arbeidsplasser, men tenk på miljøkonsekvensene når små pakker – og det er ikke bare én pakke, det er millioner av pakker – sendes med fly istedenfor at det pakkes på konteiner og selges på lovlig måte. I tillegg er dette varer som ofte ikke er like godt kontrollert. En vet at det er strenge kontroller for hvilke typer varer som kommer inn i norske butikker, det er det ikke gjennom denne ordningen. Så når flertallet i Stortinget sa at her bør regjeringa fremme forslag om hvordan det kan fjernes, hvorfor velger regjeringa likevel å tviholde på den grensa?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-10-10:
Kristelig Folkeparti vil ha en barnereform. Barnereformen skal gi barn og familier en bedre hverdag med tid til hverandre og med økt økonomisk trygghet. For Kristelig Folkeparti handler dette om at familiene er samfunnets viktigste byggestein. Hvis vi styrker familiene, styrker vi samfunnet. Trygge familier gir trygge barn, som senere klarer seg bedre på skolen og i arbeidslivet. I tillegg er vi helt avhengige av å få opp fødselstallene for å kunne ivareta velferdssamfunnet vårt for kommende generasjoner. For ti år siden var fødselstallet 1,9 per kvinne, i år er det under 1,6 i snitt. En fersk rapport fra Institutt for samfunnsforskning viser at det dramatiske fallet i fødselstall her til lands i stor grad handler om at flere venter lenger med å få barn, og at færre får barn nummer tre. Det må ikke være lommeboka som avgjør når i livet en kan få barn, eller hvor mange barn en kan få. Derfor vil Kristelig Folkeparti gjøre noe med urettferdigheten som gjør at studenter som får barn, kun får utbetalt 63 000 kr i foreldrepenger, mens foreldre som f.eks. akkurat har fullført studiene og fått jobbet i seks måneder, kan få over en halv million kroner utbetalt i foreldrepenger. Ved å gjøre noe med den urettferdigheten vil vi oppnå to ting: Vi kan få ned aborttallene, og vi kan få opp fødselstallene. Da Kristelig Folkepartis partileder sto her i forrige uke og spurte statsministeren om fødselstallene, la jeg merke til at hun svarte at det var lite politikerne kunne gjøre for at folk skulle finne den de ville få barn med, og gjøre det tidligere. Det har jeg stor forståelse for, men siden statsministeren i sitt innlegg også sa at hun ville stimulere til økt fødselstall, vil jeg gjerne spørre henne hva hun konkret ser for seg å gjøre på tiltakssida.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-10-10:
Jeg er glad for betraktningene, men jeg synes fremdeles det er veldig lite tiltak. Dette er – som statsministeren også sier – et område som er ekstremt viktig, uavhengig av fødselstallene, fordi det er viktig å skape gode kår for familiene. Jeg tror alle partier må dele ansvaret for at barnetrygden har stått ujustert siden 1996. For å sitere tidligere statsminister Kåre Willoch: «Barnefamilienes økonomi er alvorlig svekket siden århundreskiftet i forhold til andre grupper i samfunnet.» Willoch har jo prisverdig hatt et engasjement for familiene og for økt barnetrygd. Han peker på viktigheten av gode kår for alle familier og spesielt for familier med lav inntekt. Er ikke statsministeren enig med Kristelig Folkeparti, og for så vidt Willoch, i at det er et paradoks at samtidig som barnefattigdommen øker og fødselstallene går ned, har altså barnetrygden vært ujustert?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-10-10:
Det er jeg helt enig i, og jeg tror at skal en lykkes, trengs det mange tiltak. Helt grunnleggende er det klart at først må man finne noen, og så må man ha en bosituasjon som er grei nok. Veldig mange er opptatt av trygghet enten det gjelder studier eller arbeid, så det er mange grep som er viktige, men det er helt klart at hvis ikke vi som politikere legger til rette for trygge kår for alle familier og spesielt for lavinntektsfamiliene, er jeg sikker på fødselstallene i alle fall ikke kommer til å gå opp. Jeg skal gi honnør for én ting i statsbudsjettet, og det er at regjeringen har en målrettet satsing på barnefamilier som lever med lav inntekt. Det er en målretting som peker på fritidsaktiviteter, ferieturer, utstyr osv. Det er viktig at disse barna kan vokse opp med bedre forutsetninger enn det de har i dag. Men vi er veldig opptatt av at dette, slik det ligger i budsjettet, er et spleiselag mellom familiene: Man kutter i ordninger for andre familier med trange kår for å hjelpe dem som har enda trangere kår. Er statsministeren enig i at det heller bør være et spleiselag mellom alle for å hjelpe de familiene som trenger det mest?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-10:
Jeg plukker opp tråden der Solberg og Senterpartiet slapp. Eierne av Color Line vil flagge om til Norsk Internasjonalt Skipsregister, NIS. De kan erstatte 700 norske arbeidsfolk med billigere utenlandsk arbeidskraft, og de truer med å flytte til Danmark hvis de ikke får flagget om til NIS. At disse rederne, som har fått over 1 mrd. kr i fortjeneste de siste årene, vil tjene enda mer, er så sin sak. Men hvorfor skal regjeringen hjelpe dem med å gi sparken til 700 ansatte? Det Solberg ikke svarte på i stad, er nemlig at det påskuddet regjeringen har gjemt seg bak, nå er borte, nemlig at Color Line vil flytte til Danmark hvis de ikke får flagget om til NIS. Regjeringen skriver selv i statsbudsjettet at med dagens tilskuddsordning er det lønnsomt å beholde ferjene i Norge framfor å registrere skipene i Danmark og ansette mannskap på danske vilkår. Dette betyr at Color Lines trussel om å flytte til Danmark er tomme trusler, som fagforeningene har sagt hele veien. Det som står igjen, er at 700 norske sjøfolk og restaurantarbeidere mister jobben bare fordi de skal erstattes av billigere mannskap, takket være Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre – de rike redernes beste venner. Dette er spørretimen. Derfor stiller jeg et spørsmål og vil ha et klart svar: Hvorfor vil regjeringen hjelpe Color Line med å flagge om og få muligheten til å dumpe lønns- og arbeidsvilkår når påskuddet for utflaggingen viser seg, ifølge regjeringens egne beregninger, å være tomme trusler?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-10:
Det var et befriende ærlig svar fra Erna Solberg. Vi fikk nå høre – svart på hvitt – at regjeringen har tatt selskapenes egne ord for gitt. Det kan man jo forstå når det er Høyre som leder regjeringen. Men samtidig, når samme parti, Høyre, får beregnet og utregnet at det de sier fra Color Line, ikke stemmer, at det ikke er mer lønnsomt å flytte til Danmark, men at det er mer lønnsomt å ha skipene registrert her i Norge, ja da er det merkelig at regjeringen bruker trusselen og påskuddet om utflytting til Danmark som argument for å la selskapet kunne flagge over til NIS, og dermed kunne gi 700 norske arbeidsfolk sparken. Så jeg vil spørre: Hva tror Erna Solberg mest på – sin egen regjerings egne beregninger eller påstander fra noen rike redere i Color Line?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-10-10:
Det er jo en interessant påstand når over 100 000 arbeidsvillige står uten jobb. Det er en mager trøst for dem som mister jobben i Color Line, at de kan konkurrere om jobbene med de andre 100 000 som nå står uten arbeid. Det var Kristelig Folkeparti som i revidert budsjett fikk presset gjennom at man skulle se på saken på nytt og undersøke tallmaterialet grundigere. Det har nå regjeringen gjort, og konklusjonen er klar: Det er ikke mer lønnsomt for Color Line å flytte til Danmark enn å bli her i Norge. Likevel tviholder altså Erna Solberg på samme konklusjon, selv om terrenget åpenbart ikke stemmer overens med det kartet hun opererer ut fra. Jeg lurer på hvordan Erna Solberg kan forsvare det, og om hun tror at Kristelig Folkeparti er fornøyd med en sånn konklusjon etter å ha brukt sin vippemakt nettopp til å presse gjennom en gjennomgang som nå viser at Color Lines trusler nettopp er tomme trusler.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-10-10:
Det er mange som har det godt i dette landet, men det er ei fattig trøyst for dei som ikkje har det, for dei som opplever seg svikta. Mange av dei har det vore ein del fokus på dei siste vekene, dei som er offer for alvorleg kriminalitet og no opplever at straffesakene deira blir liggjande i kø hos politiet i kanskje fleire år. Dette er ei enorm belastning for ofra. Det er ei svekt rettssikkerheit for dei me her snakkar om, og mange av dei er òg barn. Konsekvensane me ser no, er at gjerningspersonar enkelte plassar slepp fri på grunn av ressursmangel. Me ser òg ein auke i gjerningspersonar som får strafferabatt. Dette strir mot folks rettsoppfatning, og eg meiner det er ille at kutt i politidistrikta fører til at kriminelle får lågare straff. Regjeringa har no lagt fram eit budsjett med vekst i det totale budsjettet til politiet. Det er bra. Veksten går til nødvendige investeringar. Men dette budsjettet svarar ikkje i år som i fjor på dei utfordringane politiet har når det gjeld drift. Det blir kutta i drift, det blir teke ut ei altfor tidleg gevinstrealisering av politireforma, og tilbakemeldingane me får, er at dette budsjettforslaget vil føre til ei nedbemanning i politidistrikta. Politiets Fellesforbund seier det. Politijuristene, Politilederlaget og NTL Politiet er veldig tydelege i sine tilbakemeldingar til oss. Difor vil eg spørje statsministaren korleis ho kan forsvare å leggje fram eit statsbudsjett som igjen legg opp til at politidistrikta må kutte i sine driftsbudsjett for neste år?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-10-10:
Me blir nok ikkje einige her i dag om korleis me skal beskrive den verkelege situasjonen i politidistrikta, men la meg seie at det er ingen tvil om at det blir gjort mykje godt arbeid i norsk politi. I går kveld var eg saman med Oslo-politiet på kveldspatrulje. Eg køyrde saman med Viktor Furøy og Harald Fredrickson og observerte dyktige politifolk, som driv med politiarbeid på staden og har godt samarbeid med andre sektorar og etatar. Det er viktig å få sagt. Men det endrar ikkje det faktum at statsbudsjettet for neste år er underfinansiert for politidistrikta. Og denne bekymringa ser me over heile landet, også i Oslo; det er ikkje nok operative politifolk. Førre veka sa statsministeren i trontaledebatten at den klare og tydelege beskjeden frå regjeringa til politiet var at dei må byggje ned restansane og sjå på det som er positivt. Eg lurer på korleis statsministeren kan gje denne beskjeden til norsk politi utan å vera villig til å betale for det.