Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Arbeiderpartiets forslag til budsjett ville etter min mening ha vært det beste alternativet for næringslivet og for arbeidsplassene over hele landet, men når dette ikke ble vedtatt, er budsjettforliket det nest beste. Jeg er glad for forbedringer som ble resultatet av forliket, i forhold til Regjeringens budsjettforslag, både når det gjelder arbeidstakernes rettigheter og næringslivets rammebetingelser. I de mange høringene som næringskomiteen har hatt i forbindelse med dette budsjettarbeidet, har svært mange påpekt behovet for et stramt budsjett for å sikre arbeidsplassene. Dette har Arbeiderpartiet vært klar på hele tiden, noe som neppe hadde blitt resultatet med en annen forlikspart. Når dette er sagt, er det med en viss bismak man ser på den foreliggende budsjettinnstillingen. Jeg synes det er veldig trist at vi ikke fikk regjeringspartiene med på å redde Fiskerinæringens Kompetansesenter, Finko. Finko vant nylig en stor internasjonal pris for sitt arbeid, og fra hele landet har det kommet sterke innspill om den gode og viktige jobben som Finko gjør. Jeg er ikke stolt over at vi som takk for denne innsatsen legger ned dette betydningsfulle arbeidet. Jeg vil så sterkt jeg kan, nok en gang henstille til Regjeringen å vise vilje til å finne løsninger for å videreføre Finko. De vet at de da har et stortingsflertall i ryggen. Jeg er glad for at det bevilges penger til fiskernes velferdsstasjoner, og at det er enighet om å gjennomgå ordningen. Jeg håper at denne gjennomgangen kan resultere i et enda bedre og mer stabilt tilbud i framtiden. Når det gjelder fiskeriavtalen, er det enighet om å prioritere den svært viktige ordningen med føringstilskott. Dette vil sikre mulighetene også for mindre kystsamfunn i en tid hvor det er blitt langt mellom anleggene på land. Stortinget har tidligere gitt enstemmige signaler om økt uttak av sel. Dette betinger selvfølgelig også at det må være penger til formålet. Derfor blir Regjeringen bedt om å følge bruken av midler fra fiskeriavtalen nøye og komme tilbake til Stortinget dersom situasjonen tilsier dette. Fra Arbeiderpartiets side er vi overbevist om at staten også i framtiden må være aktivt med for å sikre fiskerinæringens spesielle plass i nærings- og distriktspolitikken. Dette ansvaret kan ikke staten fraskrive seg. Når det gjelder skipsfarten, er jeg glad for at Arbeiderpartiet gjennom budsjettforliket fikk inn igjen de 270 mill. kr som Regjeringen ikke hadde fått på plass, til tross for Stortingets vedtak sist vår. Jeg registrerer at en samlet komite erkjenner at skipsfarten i dag opplever stagnasjon og forvitring ved at antall skip i flåten går ned, antall sjøfolk er redusert, og ved at verft og utstyrsleverandører sliter. Jeg registrerer også at en samlet komite er opptatt av å opprettholde norsk maritim næring, og at næringen i framtiden skal få stabile og forutsigbare rammebetingelser som er mer på linje med de land som Norge konkurrerer med. Dette må kunne bety at Stortinget tar konsekvensen av situasjonen når Stortinget får til behandling stortingsmeldingen om skipsfarten, som skal komme til våren, og at det da blir gjort nødvendige vedtak som kan rette på denne situasjonen. Fra Arbeiderpartiets side mener vi at en videre utvidelse av nettolønnsordningen til nye fartøygrupper må stå svært sentralt i behandlingen av meldingen, slik at vi sikrer at norske sjøfolk også i framtiden kan få jobbe på norske skip. La meg også si at jeg håper at denne stortingsmeldingen ikke blir en snever skipsfartsmelding, men at den også legger vekt på de ringvirkningene som skipsfarten har for verftsindustrien og for utstyrsleverandørene og for annen virksomhet i Norge.