Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-01-31:
Fremskrittspartiet har et forslag i saken, og da fremmer jeg det, så er det gjort. Aldri tidligere har det vært så få landbrukseiendommer som nå. Aldri før har det vært så få selvstendig næringsdrivende innenfor matproduksjon som nå. Aldri før har det vært så få antall dekar som det produseres mat på, som nå. Og aldri før har det vært så mange ubebodde gårdseiendommer, samtidig som det er nærmere 500 000 mennesker i Norge som kan tenke seg å overta et gårdsbruk, stort eller lite. Min og Fremskrittspartiets konklusjon på dette er at vi i Norge, uavhengig av sittende regjeringer, har hatt en feilslått, gammeldags landbrukspolitikk, styrt etter ideer fra andre land enn dem vi kanskje i nyere tid vil sammenligne oss med. Oppe i all denne elendigheten, eller skal vi i hvert fall si triste utviklingen, jobber dyktige, kreative bønder kanskje dobbelt så mye som er vanlig, til en inntekt som er halvparten av det en gjennomsnittlig norsk inntekt ligger på. Med et regelverk som styrer den norske bonden nesten fra den minste avgjørelse til de store, gir dette lite rom for den kreative, nytenkende bonden – hun eller han som har ideer om hvordan gården og dens bruksmuligheter kan gi grunnlag for en grei inntekt, samtidig som det gir rom for bolyst og livskvalitet. Jeg tror nemlig at det er det det handler om hvis vi skal få det norske landbruket til å overleve og samtidig distriktene til å blomstre. Mange land, ja de fleste sammenlignbare land, har gjort dette, slik som våre naboland Sverige, Finland og Danmark. Jeg har nylig vært på en studiereise til disse landene for å lære og høre om deres skogbruks- og landbrukspolitikk og hvordan det fungerer. I disse tre landene, med noe ulike forutsetninger, fungerer landbruket bra, og framtidstroen er der. Det investeres. Selvsagt er dette noe forskjellig fra land til land, men også ungdommen er villig til å overta. Tilbake til Norge. Vi må gjøre en del grep for at det norske landbruket skal overleve og utvikle seg positivt framover. En av mange ting som må og kan gjøres, er å oppheve delingsforbudet i jordloven. Det må være opp til den enkelte eier av en landbrukseiendom hva hun eller han vil gjøre med den. Hvis det finnes en selger og en kjøper, og de blir enige om en avtale, mener Fremskrittspartiet at dette selvsagt er til alles beste. Jorda blir solgt til en ny bruker, som på denne måten vil kunne styrke sin eiendom og sin produksjonskapasitet, og dermed kunne få en bedre økonomisk mulighet til å fortsette som selvstendig næringsdrivende innenfor matvareproduksjon. Dagens lov er fra 12. mai 1995. Den er snart 17 år gammel. På disse 17 årene har vi kun sett negative tall for landbruket. I tillegg til det jeg sa i min innledning om utvikling innenfor landbruket, er det også mange gårdsbruk som går med et underskudd – gjennomsnittlig er dette på ca. 89 000 kr per år. En annen ting, blant mange flere, er alderen på bøndene. Den er forholdsvis høy, og antall jenter som overtar, er det motsatte – heller lavt. Dette bør tilsi at noe må gjøres. Fremskrittspartiet registrerer dog at forslaget ikke blir foreslått forkastet, men at det vedlegges protokollen. Det er en liten seier. Men jeg ser med bekymring på framtiden for det norske landbruk når en så enkel ting som å fjerne et delingsforbud, ikke kan få flertall i denne salen. At det vil komme om en stund, er jeg sikker på. Vi får bare håpe at det kommer så raskt at det er noen attraktive gårder igjen som kan benytte seg av dette, og ikke minst at det er noen bønder igjen som vil kjøpe.