Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2002-10-24:
Nordisk samarbeid i 50 år har vist at dette samarbeidet har vært både nødvendig og riktig. Vi har et stort potensial i våre naturressurser og i den kunnskap våre innbyggere har. Utfordringen er å utløse det potensialet, og det krever både politisk dialog og konkret samarbeid. Parlamentarikernes rolle i det nordiske samarbeidet er å angi målsettinger og visjoner. Her kan vi alle bidra. Meldingen fra Regjeringen kan ikke sies å ha de store visjonene – den maner heller til konsentrasjon om noen områder. Dette er en nødvendig og realistisk påminnelse. Også innstillingen fra utenrikskomiteen følger opp denne linjen. Jeg skulle imidlertid ha ønsket litt større fokus på de framtidige utfordringene for det nordiske samarbeidet. La meg bare peke på tre hovedutfordringer: For det første: Nordisk Råd bør ha ambisjon om å bli denne regionens politiske instrument i europeisk politikk, spesielt innenfor et utvidet EU. Her deler jeg synspunktene til representanten Brørby. I regionenes Europa vil Norden være en naturlig region. Dermed må vi styrke den politiske dialog på regjeringsnivå og også blant parlamentarikerne i Norden og i Europaparlamentet. Dialogen må klargjøre hva vi kan gjøre i fellesskap og på regionalt nivå og hvordan vi skal ivareta felles interesser i europeisk politikk, og det nordiske perspektiv må integreres og tydeliggjøres i nasjonal politikk. For det andre trenger vi fokus på de indre grensehindringene. Vi ønsker å være en felles arbeidsregion og ha økt folkelig kontakt. Derfor må det fokuseres på hverdagsintegrasjon. La meg her bare peke på tre utfordringer: Vi trenger økt lovharmonisering for å unngå nye grensehindringer. Vi trenger altså informasjon om lovene i de andre nordiske land, men forslag til nye lover i vårt eget land må konsekvensvurderes i forhold til våre naboland.De nordiske avtaler må inkludere de nye nordboere som er innvilget opphold i våre land. I dag er disse ekskludert fordi de bare gjelder dem med nordisk statsborgerskap. Spesielt viktig er dette for et felles arbeidsmarked.Utdanningsavtalene trenger en modernisering. Her er jeg veldig tilfreds med det som statsråden sa i sitt innlegg. Det er bra at arbeidet der er i gang. Den tredje hovedutfordringen mener jeg er økt dialog med våre nærområder. Her må vi ha en dialog med Nordvest-Russland. Disse nærområdene er viktige fordi vi har felles utfordringer knyttet til bl.a. miljø og helse. Men også folk til folk-samarbeid er viktig for å øke forståelsen for samarbeid og finne felles strategier. Også i Vest-Norden har vi felles utfordringer knyttet til havet. Miljø, ressursforvaltning og leveformer skapt av hav og kyst er stikkord i denne sammenheng. Til slutt: Vi er nødt til å gripe fatt i hovedutfordringene, fordi de nordiske samfunn er i endring. Dette krever samarbeid. Om vi lykkes, vil vise seg på tre områder: Klarer vi å videreutvikle vår nordiske velferdsmodell og å finansiere denne? Klarer vi å forvalte våre naturressurser på en bærekraftig måte? Og klarer vi å integrere våre nye nordboere? Vi har erfaring med ulike kulturuttrykk i Norden. Bare med en aksept av ulikheten kan vi lykkes med integrasjon. Kampen mot hverdagsrasismen må føres hver dag, og det kan vi gjøre ved å trekke fram de gode eksemplene på god integrasjon, f.eks. gjennom en felles kunnskapsbase. Slik kan vi videreføre nordiske verdier når det gjelder menneskeverd, menneskerettigheter og demokratiske styreformer.