trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-18:
Jeg tror jeg kan uttrykke meg på følgende måte: Det faktum at forslaget ble fremmet i Stortinget, viser at forslaget ikke kan vedtas. Med det mener jeg at de rollene som jeg er opptatt av, også i mitt innlegg, og det behovet vi har for ryddighet i forhold til styring, er sånn at det ikke er mulig å drive et stort selskap basert på styring via forslag i Stortinget. Det vil over tid føre til en utvikling som ingen er tjent med, og aller minst de av oss som er opptatt av et statlig eierskap.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-18:
Jeg håper at jeg i mitt innlegg uttrykte entusiasme i forhold til denne forvaltningsplanen, for jeg tror oppriktig på den løsningen som her er valgt. Jeg mener det ville være helt galt å legge til rette for at det kun er olje/petroleumsinteresser – som blir ivaretatt ved en slik plan. På samme måte mener jeg at kun å tenke vern og ikke å se på områdene for framtiden, vil være galt. I det spillerommet som ligger der, mener jeg at vi gjennom arbeidet i Regjeringa med denne planen har klart å balansere disse hensynene. Jeg prøvde å gjøre rede for det i mitt innlegg. Jeg oppfatter at det også er godt i tråd med det miljøvernministeren redegjorde for i sitt innlegg. Så dette er en forvaltningsplan som jeg er veldig glad for å ha vært med på å jobbe med, og som jeg ser fram til å få et vedtak i Stortinget om.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-18:
Jeg er ikke enig i den problemstillinga. Vi har selvsagt også klare rammer i forhold til TFO-virksomheten og det som utlyses gjennom de rundene. Det som skiller TFO-virksomheten fra de andre utlysningene og de andre oljevirksomhetene, er at den går inn i områdene der vi tidligere har hatt aktivitet, og at man på den måten også har en annen historie knyttet til virksomheten. Det vi nå sier noe om, er en varsomhet med tanke på hvor vi ønsker å utvikle ny aktivitet, eventuelt å utvide områdene som vi tidligere ikke har vært i.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-06-18:
Først vil jeg si at jeg skjønner veldig godt at miljøvernministeren har lyst til å skryte, for han har virkelig mye å skryte av. Jeg tviler på, når historien blir skrevet, om det er mange miljøvernministre som da har hatt mer å skryte av enn det Erik Solheim har hatt. Så til spørsmålet fra representanten. Realiteten er jo den at når det gjelder Jan Mayen, går vi ikke inn i dag og definerer områder for oljeaktivitet. Vi definerer områder for kartlegging. Stortinget vil bli forelagt rammer for eventuell oljevirksomhet i området, hvis det skulle være aktuelt. Så slik sett har vi kommet mye kortere i diskusjonen om Jan Mayen enn hva vi har gjort når det gjelder andre deler av Norskehavet, i og for seg også Barentshavet, og ikke minst Nordsjøen. Så de spørsmålene vil vi komme tilbake til med en nærmere vurdering når eventuell oljeaktivitet er aktuell i området.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-06-18:
I merknadene står det bl.a. at flertallet – som består av regjeringspartiene, Fremskrittspartiet og Høyre – «viser til at det er stilt krav om at oljevernberedskapen for Goliat skal være minst likt god som på øvrige deler av norsk sokkel». Deri ligger det nok en del teknologiske utfordringer. Goliat-lisensen er ikke en veldig stor lisens, så det vil være naturlig, i hvert fall etter min oppfatning, at staten bidrar til den teknologiutviklingen. Er dette et syn statsråden deler? Og på hvilken måte vil Olje- og energidepartementet og Regjeringen bidra til, og delta i, den teknologiutviklingen som er nødvendig, bl.a. for å få oljelenser som vil fungere tilfredsstillende i disse områdene?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-06-18:
La oss først og fremst konstatere at det i hvert fall er bred enighet om at dette er en historisk dag, og jeg vil da trekke fram både åpning for Goliat-feltet og åpning for oljeboring ved Jan Mayen-ryggen. Jeg var i mitt innlegg inne på det faktum at man i området fra Røst til russergrensen finner det så viktig å ha en statlig havgående slepebåtberedskap på plass at Regjeringen tar regningen for det. I forbindelse med stortingsmeldingen «På den sikre siden» la man fram en skisse til en løsning for den havgående beredskapen også i området mellom Røst og svenskegrensen. Hva er det som gjør at hav- og kystområdene i Norskehavet er mindre viktig å ivareta når det gjelder akutt forurensning, enn hav- og kystområdene i Nord-Norge mellom Røst og russergrensen?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-06-18:
Jeg tror gjerne at statsråden i sin entusiasme for både det ene og det andre har glemt å lese innstillingen før han kom hit i dag. Der står det nemlig at dersom en slepebåtberedskap i Norskehavet hadde vært etablert etter den britiske modellen – som jeg går ut fra at statsråden kjenner til – med en kombinasjon av flere statlige etater og private fartøy som uansett har sitt virke i de enkelte regioner, hadde ikke kostnaden blitt uforholdsmessig stor. Det er hva opposisjonen mener om saken. Det betyr at det er naturlig å legge denne slepebåtberedskapen f.eks. til Halten, basert på privat kapasitet. Det betyr at det mellom Halten og Røst er behov for fartøy av statlig kaliber. Kostnadene ved en slik ordning er helt klart overkommelige, og ville ha sendt et signal til dem som eksporterer fisk for milliarder av kroner fra disse fire fylkene, om at man også tar dem på alvor.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-06-18:
Noen statsråder har noen ganger noen utfordringer når det gjelder å svare på spørsmål. Derfor har jeg behov for å klargjøre litt rundt dette med oljevern og det at Fremskrittspartiet skulle være skeptisk til private aktører. Det var jo ikke det jeg forsøkte å gi uttrykk for. Jeg forsøkte tvert imot å gi uttrykk for at det er veldig bra at vi har noen private aktører i området – hvis ikke hadde vi ikke hatt noen aktører. Det hadde vi i Agder-fylkene for noen år siden, da en større kjemikalietanker kom i brann. Storsamfunnet trodde da at Agder-fylkene hadde veldig god og stor slepebåtkapasitet, men denne tankeren stod i brann i 12 timer før det første slepefartøyet kom i posisjon til å kunne hjelpe den. Det er en situasjon som også kan oppstå i store deler av Norskehavet, der det er noen få store fartøyer. En avtale med disse fartøyene om at de hadde plikt til å være til stede, og med gitt responstid – slik det er beskrevet i en britisk sikkerhetsmodell – kunne trolig ha korrigert en del av dette. Jeg synes debatten har vist at fiskeri- og havbruksnæringen ikke har noen stor plass i Norskehavet, til tross for at den helt åpenbart har det i den virkelige verden. At to statsråder – men ikke fiskeri- og kystministeren – er til stede når vi diskuterer en havmelding, illustrerer også dette. Men så til mine venner i opposisjonen – Kristelig Folkeparti og Venstre. Når man diskuterer Jan Mayen-spørsmålet, synes jeg man overforenkler veldig mye. For det første inngikk Norge og Island allerede i 1981 en avtale om oljeaktivitet på Jan Mayen-ryggen. Den avtalen gjelder fortsatt. Som Marthinsen var inne på, er det denne avtalen som gjør det helt nødvendig for Norge å si at også vi kjører det løpet, at vi deltar med norsk kompetanse i utviklingen av oljeområdene i Jan Mayen-ryggen. Jeg synes Marthinsen også poengterte veldig godt hvor nær land oljeboringen skal kunne skje. Det er noe vi får komme tilbake til når man eventuelt åpner områdene. Men så blir jeg litt skremt når jeg hører at enkelte av representantene for regjeringspartiene sier at i nærheten av korallrevene i Norskehavet skal det ikke drives oljeaktivitet. Da ekskluderer man store deler av Norskehavet fra enhver petroleumsaktivitet. Med tanke på at det er oljenæringen som har funnet de fleste korallrevene i Norge, synes jeg det blir en litt spesiell tilnærming. Som jeg har vært inne på tidligere, har vi eksempler på vellykkede oljeboringer, som altså har vært gjennomført uten å skade korallrevene, som til dels har ligget veldig nær, f.eks. der Shell boret.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Når Stortinget i dag behandler Ombudsmannsnemnda for Forsvarets beretning for 2008, er det etter min mening et dokument som med fordel kunne ha vært bredere i formen. Nemnda påpeker imidlertid en del forhold som jeg vil kommentere litt. Jeg har spesielt merket meg at når det gjelder lærlinger, foregår det et fortløpende og positivt arbeid for å kunne tilby videreutdannelse og stillinger. Jeg er helt enig med nemnda i at dette er høyst påkrevd. Jeg mener at det er uheldig at Forsvaret fortsatt mister lærlinger. Jeg registrerer at dette begrunnes med lønnsbetingelser og tilsettingsbetingelser. Jeg merket meg også at nemnda fortsatt påpeker at det tar lang tid å få sikkerhetsklarering av mannskapene. Jeg er enig med nemnda i at dette er en uholdbar situasjon og lite tjenlig både for Forsvaret og den det gjelder. Dette er noe Arbeiderpartiet vil se nærmere på. Jeg har før omtalt saksframstillingen fra nemnda og det uheldige i at det henvises til episoder og mottatte rapporter som ikke blir underbygd. Dette kan gi en feil oppfatning av situasjonen. Det er bl.a. ikke mulig å se om det er en eller om det er 100 personer som setter fram påstander. Dette mener jeg er uheldig. Jeg må videre si at vi må kunne forvente at Ombudsmannen i sin rapportering til Stortinget bruker korrekte data. Jeg vil i den sammenheng nevne et forhold som er direkte feil i dette dokumentet, og det gjelder det nemnda sier om at Forsvaret ikke har nådd 1:5 når det gjelder rotasjon av personell i utlandet. Dette har aldri vært et uttalt mål, og nemnda kan således heller ikke hevde at dette er et mål som ikke er oppnådd. Jeg er glad for at det er en enstemmig komité som ser det som utfordrende at nemnda framlegger status og oppfatninger fra året før det blir behandlet i Stortinget og således ikke viser status pr. framleggelsestidspunkt. Jeg vil i den sammenheng si meg tilfreds med den jobben saksordføreren har gjort med saken. Det ville vært hensiktsmessig om Ombudsmannen organiserer arbeidet med rapporten slik at det i rapporter framkommer en statusdel som viser avvik i de innrapporterte forhold der forhold er kjent endret. Forsvarskomiteen har kun tatt dette dokumentet til orientering med klare anbefalinger om endringer for framtiden.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Jeg tar ordet i alle årlige debatter om jordbruksoppgjøret, fordi landbruket betyr så uendelig mye for matproduksjon, for sysselsetting, for levende bygder, og for kulturlandskapet vårt – ja, for landet som helhet. Uten landbruket og levende bygder ville Norge ha sett annerledes ut. Ja, jeg tror det ville sett temmelig trist ut. Jeg bor selv i et vitalt landbruksområde i den nordlige landsdel, og jeg ønsker å uttrykke min begeistring over at vi har et levende landbruk også i nord. Dette hadde vi selvfølgelig ikke hatt uten en statlig medvirkning og uten virkemidler som gjør jobben mulig for alle de dyktige næringsutøverne i landbruket som står på hver eneste dag. Når Fremskrittspartiet og Høyre vil kullkaste hele denne viktige avtalen, viser dette, etter min mening, hvor lite disse partiene kjenner til hva landbruket betyr i alle deler av landet, og hvor store forskjellene er i driftsmuligheter. Fremskrittspartiet og Høyre kan med sin politikk ikke ha noe mål om at det skal være et landbruk i hele landet, og de kan heller ikke være så opptatt av at det skal være levende bygder. Ifølge bladet Nordlys har fylkesmann Svein Ludvigsen i Troms tatt til orde for et løft for landbruket. Dette har fylkesmannen gjort fordi han ser den store betydning landbruket har i Troms, og for samfunnet ellers. Jeg deler fylkesmannens syn på dette, men det er ikke mulig å løfte landbruket uten at vi fortsatt har en sterk statlig medvirkning, og at vi har det verktøyet som jordbruksavtalen innebærer. Jeg er glad for at vi også i år kan behandle en avtale som er resultat av et framforhandlet og omforent resultat. Sammen med andre rød-grønne representanter fra nord tok jeg tidligere i år opp behovet for økte rammer til investeringer i landbruket. Dette gjorde vi både fordi vi ser en økende investeringslyst i landbruket etter at vi fikk en rød-grønn regjering, og fordi dette raskt kunne skape sysselsetting i bygg og anlegg. Mange har planene klare for sine byggeprosjekter og kan raskt sette spaden i jorda. Jeg er meget godt tilfreds med at dette nå kommer på plass. Jeg er også tilfreds med at det er enighet om en satsing på likestilling og rekruttering i årets avtale. Personlig tror jeg at det beste rekrutteringstiltaket for landbruket er at yrkesutøverne har en inntekt som det er mulig å leve av, og at de sosiale rammene er på plass. Dette kan kun sikres gjennom rammene i det enkelte års jordbruksavtale, og det har denne regjeringen fulgt opp. I en verden hvor 6 millioner mennesker dør av sult hvert eneste år, skulle det ikke være behov for å diskutere om fellesskapet i et rikt land som Norge skal ha et medansvar for landbruket. Selvfølgelig må staten ha et slikt medansvar, og selvfølgelig må næringen ha rett til å forhandle med staten om rammene for deltakelse. Ren og sunn mat er det viktigste for menneskeheten. Det kan vi ikke omstille oss eller vedta oss bort fra. Med et forventet folketall på jorda i 2050 på 9 milliarder mennesker må det være i alles interesse å ta vare på både matjorda og på dem som både kan og vil produsere denne maten.
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Igjen er vi i Barentshavet. Nå gjelder det oljefeltet Goliat, med selskapet Eni som operatør. Det knytter seg store forventninger til både regional utvikling og nye arbeidsplasser. Det hevdes at Goliat-prosjektet vil gi inntil 200 direkte arbeidsplasser. Prosjektet er rimelig marginalt, men det vil nok etter hvert gi inntekter til Finnmark og til hele det norske samfunnet. Det er viktig det som nå skjer med utviklingen av petroleumsvirksomheten i nord, og vi forventer ringvirkninger i hele landsdelen. Den 20. konsesjonsrunde var god. Det er ikke ventet at Goliat vil ha vesentlig negative konsekvenser for natur og miljø. Likevel er det viktig å utvise varsomhet. De kystnære områdene er svært sårbare, så her må alle muligheter brukes for å sikre disse områdene mot et eventuelt oljeutslipp. Det er også utbyggerne klar over. Jeg har all respekt for den næringen som i århundrer har vært, og som er svært viktig for bosetting langs kysten, nemlig fiskeriene. Men det er ikke bare negativt med et samspill mellom fiskeri og petroleum. Gjennom proposisjonen om Goliat og merknadene i innstillingen er det ikke tvil om at oljevernberedskapen blir økt i Finnmark. En robust, effektiv og godt tilpasset oljevernberedskap vil også være en trygghet for fiskerne. Vi i nord er utålmodige etter å komme videre med utviklingen av petroleumsnæringene. Vi vet at fra man har et funn og til utbygging tar det minst 15 år. Derfor er både Snøhvit og Goliat veldig viktige for landsdelen. Skal vi snakke om virksomhet i hele Nord-Norge, må vi helt ned til Helgeland i sør for å finne neste store aktivitet. Men hva med de store havområdene mellom Finnmark og Helgeland? Spenningen er stor fram til 2010, da den store kunnskapsinnhentingen som nå pågår i Nordland VII og Troms II, skal gi oss noen svar. I St.meld. nr. 37 for 2008–2009 om Norskehavet, som vi skal behandle senere i kveld, sies det: «I forbindelse med oppdateringen av forvaltningsplanen for Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten i 2010 vil regjeringen også vurdere om det skal settes i gang en åpningsprosess, herunder konsekvensutredning for petroleumsvirksomhet i disse områdene.» Godt skrevet!
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2009-06-18:
Kristelig Folkeparti er opptatt av de store ringvirkningene som Goliat-prosjektet vil ha for nordnorsk næringsliv, nordnorsk industri. Prosjektet vil skape arbeidsplasser og optimisme i en landsdel som dessverre har vært inne i en periode med fraflytting og deprimerende utsikter for framtiden. Representanten Line Henriette Holten Hjemdal sa i sitt innlegg at Kristelig Folkeparti i utgangspunktet er for å gå for Goliat. Men vi har en stor uro, og den uroen har vi knyttet til to forslag, der vi utfordrer særlig regjeringspartiene. Det gjelder særlig forslag nr. 2, som har med oljevernberedskap å gjøre. Det Kristelig Folkeparti ber om, er at vi får en melding til Stortinget om hvordan en ser for seg oljevernberedskapen på det første utbyggingsprosjektet i Barentshavet, før endelig avgjørelse blir tatt. Og jeg må si at etter å ha lyttet til innleggene fra representantene Ann-Kristin Engstad fra Arbeiderpartiet og Inga Marte Thorkildsen fra SV, skjønner jeg ikke at Kristelig Folkeparti kan bli stående alene om å be om at Stortinget får en sak fra Regjeringen om hvilken oljevernberedskap som vil bli lagt til grunn ved utbyggingen av Goliat. Resultatet av avstemningen vil være med på å avgjøre hvordan Kristelig Folkeparti stiller seg til dette til slutt. Jeg utfordrer særlig ministeren til å respondere på om han kan se for seg at en vil få en slik sak framlagt for Stortinget – før en gir den endelige tillatelsen til å gå i gang.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2009-06-18:
Heller ikke jeg skal ta stilling til moral eller dobbeltmoral. Jeg hadde håpet at ministeren skulle tegne seg før jeg tok et kort innlegg til, rett og slett bare for å begrunne egen stemmegiving. Etter en totalvurdering av det som ligger i proposisjonen, ut fra de store ringvirkningene dette får for Nord-Norge, og med utgangspunkt i at Goliat er starten på noe som skal fortsette, har jeg tatt en beslutning om at jeg vil stemme for Goliat i dag. Så har Line Henriette Holten Hjemdal tegnet seg etter meg, og vil trekke konklusjonene for partiet totalt sett.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Jeg er enig med dem som sier at dette er en meget god dag for Nord-Norge. Og jeg har – i likhet med de fleste som har snakket fra denne talerstolen – forventninger om de næringsmessige og sysselsettingsmessige virkningene av denne utbyggingen. Men det kan vise seg å bli en svart dag for norske sjøfolk, med mindre vi nå er føre var. Med det mener jeg å si at jeg forutsetter nå at vi sørger for at de bøyelastingsskipene som skal betjene Goliat, blir registrert i Norge, og at mannskapene om bord sikres norske lønns- og arbeidsforhold. Når jeg understreker dette, er det fordi dette ikke er selvsagt. I Nordsjøen har vi nemlig sett at bøyelastingsskip flagges ut, registreres under bekvemmelighetsflagg og bemannes med underbetalte filippinske mannskaper. De selskapene som gjør dette, sier det er for å posisjonere seg for nye oppdrag, bl.a. på Goliat. Derfor blir Goliat en prøvestein i så måte. Og jeg er meget forundret over at det statseide StatoilHydro ikke bare aksepterer at rederiene flagger ut – og bidrar til sosial dumping på sokkelen – men også tilskynder det i sin stadige jakt på kostnadskutt. Jeg tror denne politikken er temmelig uklok, for det skal bli meget vanskelig å få aksept for videre oljeutvinning langs sokkelen vår dersom vi nå opplever at vi skaper arbeidsplasser for underbetalte filippinske eller asiatiske mannskaper. Dette dreier seg i realiteten om tusenvis av arbeidsplasser for norske sjømenn, for dersom denne demningen nå brister, vil andre rederier følge etter. Vi vil altså få en betydelig utflagging av norske skip som jobber på norsk sokkel, og vi vil få en betydelig innførsel av mannskaper fra land med langt lavere lønninger enn det vi er vant med her i landet.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
La meg først for så vidt berømme forslagsstillerne her for deres sterke engasjement i disse miljøspørsmålene. Men jeg tror vi her må holde snørr og bart hver for seg, for å si det slik. Det er òg bra at det er interesse og engasjement rundt denne saken og helhetlig tenkning. Det må vi ha rundt et statlig selskap, eller selskap der staten har en stor eierandel. Spesielt i dette selskapet har staten en svært stor eierandel, og derfor er staten å betrakte som en dominerende eier. Men det som er litt synd, er at det som i utgangspunktet er en sunn interesse for selskapet, i dette tilfellet etter mitt syn har blitt kanalisert ut på en noe misforstått måte. Å være dominerende eier i et stort selskap med tusenvis av ansatte, er et stort ansvar. Dette selskapet forvalter i tillegg store, ja nesten ufattelige, verdier. Da å skulle søke å styre dette selskapet etter nær sagt dagsform og innfallsmetode, er ikke bare populistisk, men beint fram uansvarlig, etter min oppfatning. Hvordan staten skal opptre som eier, har vært gjenstand for en bred drøfting og god saksbehandling i denne sal for bare to år siden, i samband med eierskapsmeldingen – en sak som i hovedtrekk samlet bred tilslutning her på Stortinget og der Kristelig Folkepartis representant Sørfonn for øvrig var saksordfører på en forbilledlig måte. Statens engasjement skal i hovedsak kanaliseres gjennom de som sitter i styret på vegne av staten. Staten har i tillegg årlige kontaktmøter med ledelsen i dette selskapet. En skal òg ha med seg at selskapet er underlagt aksjeloven, med de plikter som nettopp følger av det. Denne loven gjelder for alle aksjonærer, inklusiv staten. Dersom en først starter med å gjøre unntak fra våre prinsipp om statlig styring hver gang vi mener det er såkalt særlige gode grunner for det, mener jeg at vi er ute på en farlig vei som det er vanskelig å komme vekk fra. Staten må være en god og forutsigbar eier, det er den eneste måten man kan sikre og videreutvikle de store verdiene som ligger i våre statlige selskap i et lengre perspektiv. Det er det minste vi skylder det norske folk når vi forvalter disse store verdiene på vegne av oss alle. Av den grunn tar Arbeiderpartiet og jeg sterk avstand fra dette framlegget og mener at dette dokumentet må avvises, slik òg et solid flertall gjør i innstillingen. Jeg vil presisere at dette ikke handler om saken i seg selv, men mer om man er for eller mot oljesalg, som er et prosjekt vi ikke har tatt stilling til. At forslagsstillerne kommer trekkende med dette representantforslaget dagen før generalforsamlingen, sier mer enn tusen ord. Dette handler om grunnleggende prinsipp for hvordan vi opptrer som eier i disse selskapene. I denne sammenheng må ansvarlig styring gå foran kortsiktig populisme, og vårt forvalteransvar på vegne av det norske folk må være det bærende prinsipp i denne saken. Derfor vil jeg i dag stemme for å avvise det framlagte Dokument nr. 8-forslaget.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
I forbindelse med St.meld. nr. 13 for 2006–2007, Et aktivt og langsiktig eierskap, var Ingebrigt S. Sørfonn fra Kristelig Folkeparti ordfører for saken. Han uttalte følgende: «Ein styrer ikkje via politiske signal direkte til bedriftene, men ein styrer via dei styrerepresentantane ein har valt inn i dei styrande organa, og som myndigheitsutøvar via dei regulatoriske tiltaka og rammevilkåra som vert gjevne. Det er derfor vi presiserer dette tydelig. Det står faktisk òg i meldinga frå regjeringa, og eg går ut frå at representanten for regjeringspartia er einig i det som står der, at regulatoriske tiltak er viktigare som styringsdokument enn ei politisk styring som minner om heilt andre regime.» Er representanten Sørfonns uttalelse knyttet til statens eierskapsutøvelse ei god formulering?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-06-18:
Det ble referert gjennom media og også fra en tidligere taler at representanten Inga Marte Thorkildsen har skrevet brev til statsråden. Hva var statsrådens svar på det?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-06-18:
Denne saken har fått en ulykkelig saksgang. Det er kritikkverdig at forslaget blir overlevert i Stortinget 28. april og blir først besvart av departementet mandag i denne uken. Det gjorde at komiteen i realiteten bare fikk et par timer å behandle saken på, og selvfølgelig uten mulighet verken for gruppebehandling eller gruppestyrebehandling. Jeg håper absolutt ikke det danner et mønster for noen, hvordan denne saken har blitt behandlet. Man har likevel fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre klart å enes om det forslaget som Kristelig Folkeparti tar opp. Ikke minst slår man fast, her og i Stortinget generelt, at den norske bilparken har en alder som er for høy, som medfører store utslipp, og som ikke minst er sikkerhetmessig svært lite gunstig. Så har det kommet avgiftsomleggelser som har vært positive, og som har vært med på å belønne de mer miljøvennlige bilene, men som samtidig ikke går langt nok. Dette forslaget er et midlertidig forslag som også må ses på som nettopp det. Men det man har behov for på lang sikt, er et forutsigbart avgiftssystem for engangsavgift på bil, som faktisk legger én eneste komponent til grunn, nemlig miljøutslipp. Det vil gjøre at reelle nullutslippskjøretøy får null avgift. Dersom man er rett i overkant av det, er det ikke som i dag et stort hopp, men man får nyte godt av at man er et tilnærmet nullutslippskjøretøy. Det gjør for Høyres del at siden dette var et midlertidig forslag, var det mulighet for å støtte det. Men intensjonen med endringer i avgiftssystemet ligger fast, og det er åpenbart noe en ny regjering må gripe tak i. Da tar jeg opp det forslaget som Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre står sammen om.
Erling Sande (Senterpartiet), 2009-06-18:
Lat meg starte her: I Senterpartiet er vi tilhengarar av ein sterkt offentleg eigarskap, vi er tilhengarar av ein aktivt eigarskap, og vi er tilhengarar av ein eigarskap som blir nytta til å fremje omsynet til miljø og klima, ikkje omvendt. I brevet frå Olje- og energidepartementet til komiteen blir det vist til eigarskapsmeldinga. Der står det følgjande: «Regjeringen har i St.meld. nr. 13(2006–2007) Et aktivt og langsiktig eierskap, gitt uttrykk for at den ønsker at statlig eide selskaper skal være i fremste rekke når det gjelder miljøtiltak innen sin bransje.» (2006–2007) Og i Regjeringa sitt årlege eigarpolitikkdokument står det følgjande: «… det forventes at arbeidet med miljøspørsmål i det enkelte selskap må skje systematisk og dekke hele verdikjeden i virksomheten.» Det kan godt hende at den oljesandinvesteringa som StatoilHydro no er inne på, er eit symptom på at vår eigarskap må bli tydelegare, også når det gjeld kva type aktivitetar vi ynskjer. Då er rette kanalen for å ta det opp til diskusjon ved revisjon av den samla utøvinga av statleg eigarskap, og ikkje gjennom enkeltrepresentantforslag i Stortinget. Skulle vi gå inn på ein slik praksis, er vi i realiteten med på å undergrave den offentlege eigarskapen. Ein robust offentleg eigarskap må vere meir føreseieleg enn som så. Det betyr ikkje at ein skal la vere å styre. Vi i Senterpartiet er svært lite begeistra for oljesandaktiviteten til StatoilHydro. Det er ein ureinande aktivitet, den er ikkje miljøfremjande og denne type aktivitet møter på ingen måte dei miljøutfordringane som verda står overfor. Men kva mål og kva krav vi har på f.eks. miljø når det gjeld eigarskap, vil vi lyfte fram ved krossvegar i denne sal når vi drøftar vår samla offentlege og statlege eigarskap.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Vi kan være litt utålmodige etter å komme videre til neste sak, men jeg skal prøve ikke å forlenge debatten – bare noen få kommentarer helt til slutt. Det ene er debatten om dette er en vernemelding, som Tord Lien antydet. Han understreket dog at det var en balansert vernemelding det var snakk om. Hvis han med det mener at det ikke er fritt fram for petroleumsnæringen, er det for så vidt riktig. Men da mener jeg at han bruker formuleringen «vernemelding» bevisst feil. Det er en forvaltningsplan vi behandler, og det er en forvaltningsplan som på en måte trekker opp mulighetene og begrensningene i tiden framover. Det er kunnskapen og hensynet til helheten i havområdet som – skal vi si – danner grunnlaget for hva som kommer til å skje i tiden framover. Så har det vært en debatt om korallrev. Det vi er opptatt av, er å beskytte korallrevene. Jeg føler ikke at det er noen motsetning i det. Det er bare det at borekjernen ikke skal stå midt i korallrevet. Vi sier egentlig ikke noe annet fra flertallet heller. Vi sier: «Flertallet vil understreke at boring må foregå på en slik avstand til korallrev at boreslam ikke skader omkringliggende forekomster.» Jeg konstaterer at Høyre og Fremskrittspartiet ikke er med på den merknaden, men jeg går ut ifra at både Høyre og Fremskrittspartiet er for det allikevel. Så blir det vist til forslaget fra Fremskrittspartiet om vindkraft og begrensninger der. Det er en forutsetning i planen, for det er en helhetlig plan. Vindkraften skal ikke ødelegge for andre næringer som er etablert i området, så det er egentlig et unødvendig forslag. En samlet komité viser til at det nå jobbes med et lovverk for dette, og sier: «I selve forvaltningen av havområdene vil allikevel vindmølleparker bety forvaltningsmessige utfordringer ut ifra det vi i dag kan anta kan bli framtidige løsninger.» Det skriver en samlet komité. «Komiteen vil derfor følge denne utviklingen nøye.» Derfor er det etter min oppfatning ikke behov for å stemme over det forslaget fra Fremskrittspartiet. Jeg er ikke uenig i det, men det er en del av forvaltningsplanen. Så har oljevernberedskapen vært et tema. Jeg har lyst til å understreke at jeg er enig i mye av den bekymringen Tord Lien framsetter. Derfor har også en samlet komité pekt på nettopp de utfordringene som ligger i å styrke oljevernberedskapen og ha en god oljevernberedskap, ha trygghet for at vi gjør det vi kan i forhold til føre var-prinsippet og for å hindre eventuelle skadevirkninger av utslipp, enten det er fra skipstrafikk eller petroleumsvirksomheten. Jeg vil bare avslutte med det som vi faktisk sier, hvor vi ber Regjeringen ta et initiativ til at selskaper og tekniske, faglige miljøer sammen med staten kan sette i gang teknologiutviklingsprogrammer for å bedre oljevernberedskapen.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Norge er det eneste petroleumsproduserende land i verden som har en helhetlig og økosystembasert forvaltning av havområdene der olje og gass hentes opp fra havbunnen. Jeg har opplevd at dette har vakt stor internasjonal oppmerksomhet og anerkjennelse. Det kan vi være stolte av, og storting og regjering kan være tilfredse med at det er bred politisk oppslutning både om at vi skal ha slike planer, og om store deler av innholdet, slik dagens debatt har vist. I de to forvaltningsplanene vi nå har, har vi lagt til grunn en sameksistens mellom næringene, spesielt olje og fisk, en bærekraftig bruk av ressursene og hensynet til miljø og miljøverdiene. Selv om Norge trolig er det land i verden som hittil best har maktet å kombinere disse fundamentale interessene, øker kunnskapen om at naturen har tålegrenser vi ikke må overstige uten at det gjør ubotelig skade. Derfor er det viktig at vi nå tar neste steg for å utvikle og vedta slike forvaltningsplaner. En kunnskapsbasert forvaltning skal avbalansere alle hensyn. Det innebærer at vi får langsiktighet i planleggingen av hvordan vi skal utnytte våre petroleumsressurser. Vi ser helheten, og veldig viktig: Vi har innført åpenhet. Slik har det ikke alltid vært. Det er nå omfattende åpne høringsrunder ved utlysing av nye leteområder. Alle kan komme med sine synspunkter – fra petroleumsnæringen og fiskerne og til ulike interessegrupper og miljøbevegelsen i sin helhet. Olje- og gassproduksjonen er særdeles viktig for verdiskaping, arbeidsplasser, kompetansevekst og teknologiutvikling. Dette merker vi veldig godt i Møre og Romsdal – jeg bruker det som eksempel. Selv om forvaltningsplanen legger restriksjoner på noen havområder, gir den samtidig store muligheter for oljenæringen i framtiden. Jeg har hele tiden vært sterkt imot utlysing av letekonsesjoner på Møreblokkene, bl.a. ut fra det resonnement som Steinar Gullvåg nå hadde, og jeg har sagt tydelig fra om dette lenge. Jeg er derfor svært glad for at det nå i de nærmeste årene ikke skal foregå petroleumsaktivitet på Mørebankene, som i en periode er fødested og oppvekstområde for enorme sildemengder. Et uhell fra oljeproduksjonen der kunne fått fatale konsekvenser for vår store sildestamme – verdens største. Den sjansen er det ikke lov å ta. Klokken har passert tolv, så jeg sier god natt.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-06-18:
Vi går ikke for å reversere noe. Men en supplerende kommando synes vi er ganske viktig og greit å ha, for man vet ikke hva som skjer i framtiden. Det å nedlegge og fjerne de ressursene vi har der, synes ikke vi i Fremskrittspartiet er riktig. Derfor ser vi at en supplerende kommando kan være en god ressurs å ha i framtiden.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-06-18:
Nei, vi skal ikke ha doble sett av alt i Forsvaret. Men når det gjelder en så viktig del som en kommandosentral, ser vi en fordel ved at vi beholder også den gamle. Jeg sier ikke at det skal være full aktivitet på den, men at det kan bli aktivitet på den ved behov. Det behovet kjenner vi ikke i dag, men det kan komme. Derfor synes vi i Fremskrittspartiet at det er dumt – hadde jeg nær sagt, men jeg skal ikke bruke det ordet, jeg kan bruke et annet ord, men dere skjønner hva jeg mener – å ta vekk alle de gode ressurser og alt det vi har investert her. Vi har det i tilfelle.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-06-18:
St.prp. nr. 89 for 2008–2009 omhandler endringer i regulativ for tillegg mv. til utskrevne vernepliktige mannskap. Forslaget til regulering er basert på en tilrådning til lønnsoppgjøret mellom staten og LO Stat, Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund Stat, Akademikerne og Unio Stat. Med grunnlag i lønnsoppgjøret for statsansatte blir primærgodtgjørelsen til vernepliktige mannskaper anbefalt økt med 3,8 pst. Merutgiftene er utregnet til snaue 16 mill. kr. Regulativendringene får samme virkning for de sivile vernepliktige, noe som beløper seg til 768 000 kr for 2009. En enstemmig komité slutter seg til proposisjonen.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-06-18:
Dokument nr. 5 for 2008–2009 omhandler innstillingen fra forsvarskomiteen om Ombudsmannsnemnda for Forsvarets innberetning om virksomheten i tiden 1. januar–31. desember 2008. Komiteen viser til at Ombudsmannsnemnda i Dokument nr. 5 for 2008–2009 reiser en rekke viktige spørsmål, og tar til orientering nemndas beretning. Komiteen har videre merket seg nemndas engasjement og initiativ. Komiteen har i drøftelse med Ombudsmannen fått opplyst at nemnda ikke nødvendigvis deler alle synspunktene som er brakt videre, og registrerer at nemnda gjennom sitt arbeid har påpekt en rekke forhold og situasjoner som kan ha endret status etter at rapporten ble produsert. Komiteen ser utfordringene ved at nemnda framlegger status og oppfatninger fra året før rapporten blir behandlet i Stortinget, og således ikke viser status pr. framleggelsestidspunkt. Komiteen mener på denne bakgrunn at det ville vært hensiktsmessig om Ombudsmannen organiserer arbeidet med rapporten slik at det i rapporten framkommer en statusdel som viser avvik i de innrapporterte forhold der forhold er kjent endret. Komiteen ser det videre som en fordel av Ombudsmannen søker å komme med konklusjoner og anbefalinger på en mer konkret måte. Komiteen tar på denne bakgrunn Dokument nr. 5 til orientering.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Fremskrittspartiet skriver i innstillingen at de er opptatt av at også «kommandosentralen på Jåttå opprettholdes som en supplerende kommandoressurs». Hva er egentlig en supplerende kommandoressurs? Hva skal den egentlig inneholde? Jeg har forhørt meg litt hos folk i Forsvaret, men det er ingen som kan gi noe godt svar på det. Men jeg regner med at representanten vet hva det er. Er det slik at heller ikke Fremskrittspartiet går til valg på å reversere sammenslåingen mellom Jåttå og Reitan, slik Fremskrittspartiet tidligere har flagget?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-18:
Går det ikkje an å svare på kva ein supplerande kommandoressurs er? Det kunne vere veldig greitt å få vite kva det er. Det vi veit er situasjonen på Jåttå, er at vi har Joint Warfare Centre der, med NATOs kommando. Vi veit også at det er veldig tette skott mellom det og det som er, og var, FOHK. Ønskjer Framstegspartiet at Forsvaret skal dra det med seg når vi omstiller? Vi skal ikkje leggje ned noko som helst, men vi skal halde oppe det gamle også – ein skal altså ha doble sett av kommandoressursar. Skal ein ha doble sett av det meste i Forsvaret?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-18:
Det positive med denne investeringsproposisjonen er jo at han viser at Forsvaret klarer å halde midlar tilgjengelege for nødvendige investeringar trass i at vi har flytta 1,6 milliardar kr frå investering til drift. Likevel har altså statsråden klart å hushaldere så godt med dei midlane som er løyvde her, at det endå er midlar til å føreta nødvendige investeringar. Eg synest dette tyder på at Forsvarets økonomi er under god styring, og er solid. Det synest eg at vi skal merke oss som eit hovudpoeng. Her er det midlar til å investere. Så synest eg at vi kunne ha gått enda lenger i forhold til å kjøpe tilbake Kystvakta. Men for all del, her er det er positive trekk, vi er på rett veg og dette ser veldig bra ut. For SVs standpunkt er at Forsvaret skal eigast av Forsvaret, og ikkje av private, og det er eit grunnleggjande prinsipp. Så eg trur at vi er på god veg til det. Starten har kome med denne investeringsproposisjonen, og vi går vidare frå hausten av.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-18:
Eg sluttar sjølvsagt fullt ut opp om den samrøystes komiteen, men vi skal vere klar over at «ombod» er eit spesielt ord, ei spesiell stilling, så sjølv om vi her gjer merksam på at vi gjerne vil ha klarare konklusjonar, skal ei av rollene til ombodet vere å bringe vidare f.eks. påstandar – og dei treng ikkje ein gong vere rette – til Stortinget på ein god måte, og det synest eg Ombodsmannsnemnda og meldinga gjer. Så sjølv om vi legg om no, vi legg opp til føringar som neste komité som skal ta over dette, kjem til å endre på, må det ikkje bli sånn at dei skal vere redde for å bringe vidare forhold, sjølv om dei ikkje er avklarte.
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-18:
Det er jo et meget langt fremskredet møte. Jeg skal derfor være så kort jeg bare kan. Jeg har bare lyst til å vise til at jeg en rekke ganger fra denne talerstolen har ytret bekymring for Forsvarets økonomi. Jeg mener at når forsvaret vårt er blitt så lite som det er, må vi i hvert fall ha mulighet for å trene, øve og investere tilstrekkelig slik at vi får det maksimale ut av den strukturen vi har. Men nesten hver eneste gang vi har en sak, dukker det opp opplysninger som tyder på at det ikke er tilfellet – denne gang i forbindelse med stridsvognene. Jeg bare viser til det som står i innstillingen, og jeg vil peke på at jeg tror at det neste storting her får en jobb fortsatt. Den balansen vi hadde håpet på å få i Forsvaret, er jeg nok redd for at vi er et stykke unna.
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-18:
Problemet med behandlingen av langtidsprogrammet var jo ikke at ikke noen hadde regnet, men at man ikke innviet Stortinget skikkelig i disse regnestykkene. Det er åpenhet, som gjør det mulig for Stortinget å tenke alternativt, som jeg har etterlyst – da får man opp tvil om tallgrunnlaget. Åpenhet mangler nå. Selv om statsråden sier at noen har regnet på det – og det er sikkert riktig – er altså problemet at vi ikke har fått det til Stortinget, og derfor har vi bedt om det. Vil ikke nettopp dette ønsket om åpenhet kunne føre til at statsråden ville tenke annerledes i dette spørsmålet enn det ganske avvisende svaret hun gav i sitt innlegg?
Jan Petersen (Høyre), 2009-06-18:
Det er ingen tvil om at Ombudsmannsnemnda i sine rapporter tar opp en del tunge og viktige forhold, noen vekker absolutt bekymring. Noen er kjent fra tidligere, og har for så vidt vært en del av den alminnelige politiske debatt og den alminnelige forsvarsdebatt, men det er ikke tvil om at det er en del realiteter her som må drøftes ordentlig videre. Nå fikk komiteen denne innberetningen såpass sent at vi med god samvittighet kunne ha utsatt den til neste stortingssesjon. Vi har allikevel valgt å ikke gjøre det fordi, som det fremkom av de to tidligere innleggene, komiteen er samstemt om en viss uro over måten nemndas beretning fremlegges på. At forholdene er vanskelige og tunge gjør at de må underlegges en nøye saksbehandling også i Stortinget. Da er det bekymringsfullt at ikke Ombudsmannen og nemnda har tatt stilling til alle de realiteter de fremlegger. Når ikke dokumentet tar stilling, er Stortinget nødt til å gjøre det hvis en skal legge det til grunn for politisk handling. Det krever tid og det ville krevd – hvis vi skulle behandle saken nå – at vi hadde hatt en omfattende dialog med departementet for å kunne bestemme oss for hvilke synspunkter som holder og hvilke som ikke holder. Vi har hatt en fruktbar samtale med Ombudsmannen. Jeg tror det er bred enighet om at det er viktig at det tas standpunkt til realiteter i større omfang enn det som hittil har vært praksis, og at vi er oppdatert på hva som er brakt i orden i løpet av året. Og en del av de ting som det reises spørsmål om, er jo senere brakt i orden. Jeg tror derfor det er viktig at det arbeides videre med selve formen på dette, og jeg ser ikke noen stor uenighet om hvilken vei dette bør ta. Så har jeg lyst til å si at denne behandlingen vår, som da er gjort i løpet av ganske få dager, yter jo ikke de mange forhold som nemnda tar opp i sin innberetning, rettferdighet. Derfor vil jeg understreke at det er viktig at Stortinget har et blikk på dette stoffet når f.eks. budsjettet eller andre viktige saker behandles til høsten. Det vil ikke være riktig at man bare legger saken i skuffen. Den bør være der som et viktig underlag.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2009-06-18:
I forbindelse med behandlingen av langtidsbudsjettet i fjor i juni var det fra opposisjonen mange spørsmål om økonomi. Det var påstander fra opposisjonen om at de anslag og det tallmaterialet som var lagt fram, ikke holdt. Vi trodde aldri at man kunne gjennomføre programmet sånn som det lå fra Regjeringen. Mitt spørsmål i dag, ett år senere, når man er kommet godt i gang med omstillingsprosessen er: Er det noen av de tallene som vi påpekte fra opposisjonen i fjor, som har vist seg å være feil? Har man sprukket i bruk av midler, eller følger man planen fullt ut?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-06-18:
Jeg vil også takke representanten Kielland Asmyhr for mange gode debatter. Det har vært mange interessante debatter og meningsutvekslinger. Det som imidlertid er klinkende klart, er at de debattene har vært preget av store ideologiske og politiske motsetninger. Derfor er det også slik at man har den oppfatningen i opposisjonen at man ikke har vært imøtekommende nok fra Regjeringens side. Regjeringen har stått på sin politikk. Vi står for en politikk som sikrer landbruk i hele landet. Vi står for en politikk som sikrer gode inntektsutviklingsmuligheter. Vi står for en landbrukspolitikk som er på tvers av det Fremskrittspartiet står for. Derfor er resultatet blitt slik.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-06-18:
Jeg er helt uenig med representanten Torbjørn Hansen i at denne regjeringen ikke har hatt planer, og at det ikke har vært framdrift når det gjelder jordbruket i denne perioden. Vi har i alle de fire årene vi har hatt ansvaret for jordbruksoppgjøret, gjennomført det på en måte som har brakt inntektsutviklingen framover – på til sammen 73 000 kr i gjennomsnitt over perioden. Det er en innkorting på 10 pst. i forhold til andre grupper. Det har kommet landbruket til gode, ved at man har prioritert det grasbaserte husdyrholdet – spesielt sauenæringen, som representanten Hansen var inne på i sitt innlegg, og som han feilaktig sa ikke var satset på. Noe annet vi har satset på, er eiendomspolitikken. Det er ikke gjort så store endringer i eiendomspolitikken siden 1970-tallet som dem som er foretatt i det siste. Og det siste som er gjennomført, er en stor stortingsmelding om klimautfordringene, der en legger vekt på jordbrukets utfordringer, jordbrukets muligheter og jordbruket som en del av løsningen i forbindelse med klimatiltakene – i tråd med klimaforliket.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-06-18:
Jeg er veldig enig i det representanten Kongshaug her beskriver som noen utviklingstrekk vi har sett i det siste, og at finanskrisen påvirker situasjonen i næringen. Men samtidig vil jeg understreke at jordbruksnæringene, globalt sett, er av de næringene som påvirkes minst, særlig i Norge, der vi har et system som ivaretar framtidig utvikling og balanse, gjennom de systemene som vi avtaler i årlige forhandlinger. Når det gjelder de 290 mill. kr som er prognosert som en del av inntektsutviklingen i jordbruket, mener vi det er realistisk. Det er i tråd med et forslag fra jordbrukets organisasjoner, og vi tror det er mulig å ta ut det. Det som derimot er viktig, er at vi sjelden har hatt så høy satsing på budsjettmidler som i denne jordbruksavtalen – høyere enn på mange, mange tiår.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-06-18:
Jeg tror nok det er riktig, som representanten Kielland Asmyhr sier, at man ønsker seg landbruk i hele landet, og at man ønsker en inntektsutvikling. Men da må man også se på konsekvensen av den politikken som foreslås. Når representanten Kielland Asmyhr, som representerer Fremskrittspartiet, gang på gang foreslår milliardkutt, 6–7 milliarder kr i kutt i overføringene til jordbruket, vil det innebære en katastrofe for jordbruket i framtiden. Det vil ikke innebære et jordbruk i hele landet – det vil innebære stor sentralisering og endring i strukturen, noe vi fra regjeringspartiene ikke er enig i. Når det gjelder konkurransesituasjonen i matvaremarkedet, er det nok grunnlag for å se nærmere på dette. Men det har vært gjennomført slike undersøkelser før, og en har nok behov for å se litt nærmere på dem før en går videre med det forslaget som opposisjonen her har fremmet.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-06-18:
Jeg synes det er veldig bra at representanten Hansen nå innser at det er gjort særdeles mye innenfor sauenæringen når det gjelder overføringer, og når det gjelder utvikling av inntekter. Det er den delen av landbruket som har hatt den største inntektsutviklingen de siste fire årene, og det har ført til stor optimisme i næringen. Det er satset betydelig på denne næringen i løpet av de siste årene, også i siste jordbruksoppgjør. Det er ingen fra regjeringspartiene som er imot store samdrifter i sauenæringen. Det vi er imot, er å lage ordninger som gjør at en tar med seg skalaulemper inn i subsidiesystemet som gjør at en opptrer som om en er liten på tilskuddsskjemaet, men stor i fjøset.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-06-18:
Siden det er bestemt at vi har to saker i samme debatt, vil jeg også yte reindriften rettferdighet, så jeg skal si litt mer i dette innlegget. Jeg er opptatt av at vi har en bærekraftig reindrift. Jeg er opptatt av at vi har en reindrift som tar vare på næringsutøverne, som satser på økonomi, men ikke minst også på reindriften som kultur. Når representanten Fredriksen påstår at den politikken vi har i dag, er mislykket og feilslått og bruker sterke ord for å karakterisere denne politikken, må jeg bare understreke at jeg er veldig uenig i det. I det siste har vi innført en ny reindriftslov. Den ansvarliggjør reindriften i forhold til bærekraft og i forhold til reintall i de ulike beitedistriktene. Det begynner vi nå å se resultater av. Det må brukes litt tid på å få det til å virke, men vi ser at resultatene kommer. Vi diskuterer i dag en reindriftsavtale som stimulerer til høyere uttak av slaktedyr. Vi ser også resultater av dette. Jeg har lyst til å understreke at de siste tallene vi nå har når det gjelder rein i Finnmark, viser at antallet dyr har gått ned med 7 500 fra 2008 til april 2009. Nedgangen fordeler seg slik at det er 4 300 dyr for Vest-Finnmark og 3 200 dyr for Øst-Finnmark. Det er en reduksjon på 4 pst. – ikke så veldig mye, men viktig fordi det gir signal om at politikken nå begynner å virke. Jeg har også lyst til å understreke at også den politikken denne regjeringen nå har gjennomført når det gjelder reindrift, forhåpentligvis vil gi seg enda større utslag framover. Da vil det bli mer bærekraft. Vi er på gang, men vi vil komme lenger.