Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-01:
La meg først si at det er et viktig tema som interpellanten tar opp, eller rettere, det er et viktig felt, for det er mange mulige innganger i denne debatten. Men interpellanten har selv lagt vekt på barnevernet i sitt innlegg. La meg bare innledningsvis si at fra Høyres side er vi også opptatt av barns innflytelse, og vi ser frem til at det blir gjenstand for en debatt og en prosess i forbindelse med at det bebudes en sak om det. Når det gjelder barnevernet, har det dessverre vært en gjenganger i de seks årene vi har, jeg holdt på å si, drevet på under denne regjeringen. La meg innledningsvis si at det også har skjedd mange positive ting, selv om vi har hatt mange debatter som har vært utløst av alarmerende tilbakemeldinger, hvor opposisjonen, og sikkert også regjeringspartiene, opp gjennom årene har fått mange meldinger som ikke har vært spesielt hyggelige, og som har gjort at dette har vært et tilbakevendende tema. Så ser vi at det har vært økte bevilgninger, og ting går seg til. Men fortsatt er det vel grunn til å reise spørsmålet om grensesnittet mellom kommunene og den statlige organiseringen er god. Statsråden var selv inne på det i sitt innlegg og bebuder en sak om dette om ca. ett år. I lys av at vi nå har holdt på med dette i seks år, må jeg nok si at ett år er ganske lang tid. Vi kjenner mange av de problemstillingene som reiser seg, og det undrer meg litt at vi skal behøve å vente så lenge. Men når det nå er slik, er det viktig at det at man fremmer en sak om lang tid, ikke blir en mulighet til å koste ting under teppet og la seg passivisere av å skulle vente på en utredning. Der vil jeg særlig henlede oppmerksomheten på spørsmålet om behovet for praktiske piloter – rett og slett praktisk arbeid som vil kunne gi oss erfaringer og gi innspill til det arbeidet som nå gjøres i denne utredningen. Vi har mange ganger fra opposisjonens side nevnt pilotprosjektet som gikk i Trondheim. Det er eksempel fra en stor by. Men et annet interessant trekk disse årene er at vi ser at svært mange små kommuner har gjort interessante forsøk. De har organisert sitt arbeid i fellesskap – i nettverk så å si – der vi ser eksempler på både tre, fire, fem, og kanskje flere, kommuner, for alt jeg vet. Det dreier seg både om samarbeidet isolert sett mellom små kommuner, og det dreier seg om samarbeidet mellom små kommuner og store kommuner. Dette kunne man kanskje tatt bedre tak i: Man kunne kanskje systematisert det i form av større statlig oppmerksomhet ved å kjøre noen av disse også som pilotprosjekter og gjennom det faktisk høste en del av de erfaringene som man nå har fått gjennom de seks årene som har gått. Et perspektiv jeg gjerne vil ta tak i, i tillegg til dette, er barnefattigdommen. I henhold til Aftenposten er det dessverre slik at vi kan se en økning på 6 500 fattige barn i år. Det er ikke spesielt hyggelig, og det er behov for målrettede tiltak. I Høyres alternative budsjett foreslår vi å bruke 249 mill. kr mer enn regjeringen på slike tiltak. Det dreier seg om styrking av det kommunale barnevernet med 110 mill. kr, det dreier seg om 30 mill. kr for å sikre skoleløse barnevernsbarn utdanning, 20 mill. kr til å styrke oppfølgingen av fosterhjem, og 24 mill. kr til å sikre barn og unges deltagelse i fritidsaktiviteter, for å nevne noe. Det er viktig å kunne arbeide videre med gode, målrettede tiltak i en helhetlig oppvekstpolitikk. Dette tilsier en styrking av kommunene, og det er også et argument for å legge barnevernet til kommunene, rett og slett fordi kommunene har et bedre utgangspunkt for å se helhetlig på barns oppvekstvilkår. Så får vi komme tilbake til de mange andre perspektivene som vi her kunne ha diskutert.