Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2014-04-01:
Selv for en representant uten overdreven stor tro på eller tillit til Den europeiske union er det en glede å kunne legge fram denne saken på vegne av en enstemmig og samstemt komité. Jeg er også glad for at vi har behandlet denne saken så raskt som vi har gjort, og før avgjørelse er tatt i EØS-komiteen, sånn at vi kan bli fullverdige medlemmer så tidlig som mulig, og delta i første runde – hvor de første midlene deles ut 3. juni. Erasmus+, som er EUs program for utdanning, opplæring, ungdom og idrett, ble formelt vedtatt av EU i desember i fjor, og programmet skal vare fra 1. januar i år til utgangen av 2020. Det nye programmet skal samle de tidligere utdanningsprogrammene, ungdomsprogrammet og en ny idrettskomponent for å fremme et helhetlig perspektiv. I tillegg har programmet noen nye komponenter knyttet til tredjelandssamarbeid. Det er ingen automatikk i at vi skal delta i sånne programmer. For det første må vi føle at vi får noe igjen for de ca. 3,3 mrd. kr vi betaler i kontingent i løpet av perioden. For det andre må det åpne dører som ikke ville ha blitt åpnet uten deltagelse. En av grunnene til at vi enstemmig slutter oss til proposisjonen, er resultatene fra forrige runde og forrige program. Samarbeid og kontakt på tvers av landegrensene er viktig for kvaliteten i norsk utdanning og i norsk forskning, som vi skal diskutere om litt. Handlingsprogrammet for livslang læring, LLP, har vært avgjørende for oppfyllelsen av mange av målene knyttet til internasjonalisering de siste årene. Over 40 000 norske lærere, elever, lærlinger, studenter og andre har hatt opphold i et annet europeisk land, og enda flere har deltatt i prosjektsamarbeid. Deltagere fra Europa har også vært i Norge eller samarbeidet med norske prosjektpartnere. Dette bygger verdifulle nettverk og gir den enkelte viktig kompetanse. 7 000 studenter og 2 750 lærere og ansatte i høyere utdanning har reist ut. Hele 18 500 utenlandske studenter har kommet til Norge på inngående stipend, og tallet er økende – heldigvis. Etter- og videreutdanning av lærere har vært og vil også være en viktig del av programmet. Det bidrar til faglig utvikling, endrede arbeidsmetoder, og det har bidratt til å åpne dører til nye faglige nettverk og profesjonsfellesskap. Hovedformålet til programmet, selve ledestjernen, er at det skal bidra til en kunnskapsbasert økonomi i EU, bl.a. gjennom å skape et solid grunnlag for innovasjon i samfunnet og styrke partnerskap mellom utdanningssektoren, ungdomsarbeidet og arbeidslivet. Programmet skal bidra til økt kultur- og språkforståelse, toleranse og respekt for andre mennesker og kulturer. En av de viktigste endringene fra tidligere programmer er – i alle fall synes undertegnede det – at utdanningsinstitusjonene i større grad skal bidra til å fremme innovasjon, entreprenørskap, vekst og sysselsetting. Det er og blir avgjørende for at Europa og vi kommer oss opp av en hengemyr man har vært i de siste årene. Når det kommer til selve programstrukturen, er denne delt inn i tre ulike hovedtiltak: læringsmobilitet, samarbeid for innovasjon og «god praksis» og støtte til politikkutvikling og reform. I Erasmus+ vil utdanningstiltakene utgjøre den klart største andelen av budsjettet, med mer enn 77 pst. av midlene – med aller mest støtte til høyere utdanning. Ungdomsaktivitetene får 10 pst. og idrett 1,8 pst. I Norge vil Senter for internasjonalisering av utdanning forvalte hoveddelen av programmet, mens Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet vil forvalte den delen av programmet som har sektornavnet Aktiv Ungdom. Erasmus+ er et gode for Norge. Samarbeid på tvers av landegrenser er ikke bare viktig, det er avgjørende for at Europa og vi skal klare å realisere kunnskapssamfunnet, og for at vi skal klare å skape den kunnskapsøkonomien vi alle er enige om at vi bør ha. Når nasjonale mål går hånd i hånd med internasjonale mål, klarer vi å få de beste resultatene. Det håper og tror jeg – og vi – på også her.