Lise Solveig Wiik (Arbeiderpartiet), 2016-05-12:
Regjeringen har i Prop. 42 L for 2015–2016 foreslått endringer i straffeloven som styrker den strafferettslige beskyttelsen mot personforfølgelse – stalking– og andre overgrep. Det foreslås en endring i straffeloven § 266 om hensynsløs atferd som tydeliggjør at regelen rammer personforfølgelse. Det foreslås videre en ny § 266 a om alvorlig personforfølgelse, som etter forslaget skal kunne straffes med fengsel inntil fire år. I straffeloven § 253 om tvangsekteskap foreslås et nytt annet ledd som rammer den som forleder eller på annen måte medvirker til at en person reiser til et annet land enn der personen er bosatt, med foresett om at personen der vil bli utsatt for tvangsekteskap. Jeg vil takke komiteen for konstruktivt samarbeid, og det er gledelig at komiteen står samlet i så viktige spørsmål. En samlet komité vil vise til at lovforslag om endringer i straffeloven av 1902 og straffeloven av 2005, hva gjelder personforfølgelse, voldtekt og andre seksuelle overgrep, formidling av prostitusjon, forberedelse til tvangsekteskap mv., ble sendt på alminnelig høring allerede 8. februar 2013, med høringsfrist 1. juni 2013. Komiteen vil også vise til at Stortinget 8. juni 2015 vedtok anmodningsvedtak nr. 611 for 2014–2015 til regjeringen ved behandling av representantforslag om å styrke beskyttelsen av personer som er utsatt for vold, trusler om vold, personforfølgelse og stalking. Komiteen merker seg at vedtaket følges opp i denne proposisjonen, og at det herved fremmes forslag om nytt straffebud som rammer alvorlig personforfølgelse. Komiteen mener dette er svært viktig. Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet vil vise til at stalking og personforfølgelse er et voksende samfunnsproblem, og mener at det er på høy tid at saken nå legges fram for Stortinget. Arbeidet med å beskytte mot stalking ble satt i gang av forrige regjering, og Høyre og Fremskrittspartiet var da skeptiske til hvordan en skulle håndtere dette, om et lovforbud var riktig tiltak mot stalking. Det er derfor gledelig at en samlet komité nå støtter lovforslaget. Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet understreker viktigheten av at regjeringen følger opp arbeidet med bruken av omvendt voldsalarm, og forventer at dette arbeidet er igangsatt. En samlet komité viser til at det fra 1. februar 2013 har vært mulig å dømme voldsutøvere til kontaktforbud med elektronisk merking, en såkalt omvendt voldsalarm. Omvendt voldsalarm idømmes som et rettighetstap etter straffeloven § 33. Politiet har ansvar for ordningen, og administrerer den i samarbeid med kriminalomsorgen. En elektronisk fotlenke på domfelte varsler politiet om at vedkommende beveger seg inn i det forbudte området. Politiet vil da kunne varsle den voldsutsatte personen, følge domfeltes bevegelser, og gå til pågripelse før vedkommende når fram til den voldsutsatte personen. Komiteen mener at omvendt voldsalarm er et virkemiddel i satsingen på bekjempelse av vold i nære relasjoner, og gir politiet et nytt verktøy i arbeidet med å beskytte voldsutsatte personer. Det er viktig å understreke at omvendt voldsalarm kommer i tillegg til det som er, og ikke som erstatning for allerede eksisterende tiltak for å beskytte voldsutsatte personer. Komiteens medlemmer peker på at ordningen med omvendt voldsalarm må gjøres godt kjent i alle politidistrikter, og at ordningen må benyttes mer enn i dag, samtidig med at ordningen med besøksforbud må gjennomgås. Komiteens samlede tilråding er støtte til regjeringens Prop. 42 L for 2015–2016 om forslag til lov om endringer i straffeloven og straffeprosessloven – personforfølgelse, forberedelse til tvangsekteskap mv.