Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-04-12:
Vi behandler i dag et alvorlig tema, seksuell trakassering. Jeg vil rette en takk til de representantene som har fremmet forslagene og satt det på dagsordenen, særlig Senterpartiet, som har jobbet spesielt med dette. Seksuell trakassering defineres som uønsket seksuell oppmerksomhet som oppleves krenkende og plagsom for den som rammes. Men den rammer ikke bare kvinner, den rammer faktisk også menn. Vi har alle et ansvar for gode tiltak for å bekjempe seksuell trakassering. Det er en ukultur som må stoppes. Jeg mener at regjeringen og statsråden tar dette høyst alvorlig, og jeg er glad for at representanten Henriksen iallfall kan anerkjenne at regjeringen er imot seksuell trakassering. Det viser også disse tre forslagene som komiteen er enig om, og den dialogen som har vært med statsråden. Metoo-kampanjen satte dette på dagsordenen, og vi har hatt alvorlige saker i Norge. Som politiker synes jeg det er ganske trist og ikke minst opprørende å se at seksuell trakassering og uønsket seksuell tilnærming rammer oss. Politikere og ledere skal være forbilder og bekjempe nettopp en slik kultur. Særlig ille er uønsket seksuell aktivitet fra maktpersoner overfor personer som er i et avhengighetsforhold til disse maktpersonene. Det å si fra blir vanskelig, man blir redd for å miste jobben og kanskje ikke få den forfremmelsen man ønsker. Mange har opplevd dette, og mange tør ikke å si fra. Seksuell trakassering i arbeidslivet rammer først og fremst kvinner. Forskning viser at kvinner ikke rapporterer, særlig seksuell trakassering fra kvinner, altså sine medsøstre, hvis vi kan si det, og det er også en stor underrapportering av menn. Vi må oppfordre til at dette gjøres. Jeg er som fotballentusiast veldig glad for at serien Heimebane i en hel episode setter seksuell trakassering på dagsordenen og faktisk gjør det legitimt for kvinner å si fra. Jeg er veldig glad for at det er et flertall i Stortinget for å styrke arbeidet mot seksuell trakassering, og komiteen legger nettopp vekt på at det er et flertall og en enighet om dette området. Det mener jeg også representanten Henriksen må ta inn over seg, for hvis vi framstår i denne salen som veldig uenige på dette feltet, blir det kanskje ikke legitimt og vanskeligere å si fra. Jeg oppfatter at komiteen i dag er enige om de store, lange linjene i denne saken. Det skal gi en trygghet og en sikkerhet for at man faktisk skal kunne tørre å si fra. Det er et signal fra det politiske miljøet: Det er greit å si fra. De tiltakene vi har blitt enige om, er at vi må styrke veilednings- og hjelpetilbudet. Det må være lettere å få bistand når man opplever det, og når vi står her fra talerstolen og sier at det er greit å si fra, må det også være systemer som tar imot dem som sier fra. Jeg tror at seksuell trakassering begynner veldig tidlig, og det å komme inn med tiltak i skolen, se på seksualundervisningen, hvordan man faktisk kan styrke folk til å sette grenser, og at det er greit å sette grenser, har også komiteen vært opptatt av. Ikke minst er det viktig å kartlegge omfanget av seksuell trakassering. Hvor stort er det, bl.a. i skolen? Det må vi også finne ut. Regjeringen har løftet seksuell trakassering fram, og i Jeløya-plattformen slås det fast flere tiltak rundt seksuell trakassering, bl.a. hvordan man skal håndheve saker om seksuell trakassering. Et flertall i Stortinget ber nå også om at nemnda får myndighet til å gi oppreising og erstatning i sakene. Det er et forslag som vil sendes ut på høring. Ja, det er en forskjell fra 2019 til 2020 – det er et forslag som jeg tar opp her – men det betyr at vi får en skikkelig utredning. Saken skal sendes på høring, vi skal ha tiltak som fungerer. Dermed fremmer jeg forslaget fra Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti.