Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
Det et enormt behov for ingeniører innen industri, maritim næring og olje og gass. Utviklingen innen disse næringene er slik at det vil bli et stadig økt behov for ingeniører i tiden som kommer. Store satsinger fra ulike bransjer vil kreve økt ingeniørkompetanse. Ingeniørbehovet i Norge vil være permanent høyt og voksende. Den store mangelen på ingeniører fører i særlig grad til to ting: Lønningene for ingeniører blir presset opp, og en stadig større andel av ingeniørene blir hentet fra utlandet. Høye lønninger er hyggelig for ingeniørene, men utfordrende for næringslivet. Norsk lønnsnivå i konkurranseutsatt næring ligger i dag 70 pst. høyere enn konkurrentene i andre land. Det sier seg selv at det er nærmest umulig å konkurrere med slike forutsetninger. Når vi i tillegg ser en realnedgang i tilskudd til næringsrelatert forskning, kan vi risikere at vi heller ikke kan konkurrere på innovasjon og nyskapning. Vi ligger altså an til å prise oss ut. Samtidig vil stadig økt innhenting av arbeidskraft fra utlandet ikke bare tappe andre land for sårt tiltrengt kompetent arbeidskraft, men også øke risikoen for at den kompetansen vi i dag besitter, en dag vil flytte ut av landet igjen. Det er urovekkende mange som hopper av ingeniørutdanningen. Så mange som 30 pst.–40 pst. av dem som begynner på ingeniørstudiet, fullfører ikke utdanningen. Og de fleste som hopper av, sliter med matematikken. NOKUT har vist at flere av studiestedene med lav søking, tok inn studenter med karakteren to i matematikk fra videregående. Når vi vet at innføring av krav om karakteren fire eller bedre i matematikk for inntak på sivilingeniørstudiet på NTNU har gitt svært gode resultater og redusert frafall, er det god grunn til å tro at et karakterkrav til ingeniørutdanningene vil ha samme effekt. Til tross for regjeringens realfagsstrategi går andelen elever som velger den vanskeligste matematikken i tredje krasse, ned. Fra over 7 000 elever med den mest avanserte matematikken i 2008, er tallet i dag under 6 000 elever. Det er altså et fall i absolutte tall i en periode der ungdomskullene øker. I dag er det dessverre ikke et godt nok tilbud til dem som er svært gode i matematikk. Med avansert matematikk som nytt valgfag, vil de elevene som velger det, være med på å dra opp nivået i de ordinære matematikktimene også. Ingeniørutdanningen er sannsynligvis den utdanningen det er minst økonomisk rasjonelt for utdanningsinstitusjonene å satse på. Det er den utdanningen som har lavest inntekt i forhold til utgiftene. Ingeniørstudiet med behov for utstyr, laboratorier og personlig veiledning er så kostnadskrevende at den hører hjemme i kostnadskategori D. I tillegg er det avgjørende at kapasiteten på sivilingeniørstudiene blir utvidet så langt det er mulig uten at kvaliteten på studentene som blir tatt opp, faller noe særlig. Det vil trolig være rom for å ta inn ytterligere 500 flere studenter per år, uten at kvaliteten på kandidatene faller dramatisk. Det er imidlertid ikke mulig med dagens infrastruktur på studiestedene. Posten for vitenskapelig utstyr må utvides, og det må gjøres en målrettet satsing for å utvide laboratoriekapasiteten på studiesteder som tilbyr ingeniørstudier, som NTNU og andre studietilbud i regioner som har stor vekst og et stadig økende behov for ingeniører. I tillegg vil enklere overganger mellom ingeniørstudiet og sivilingeniørstudiet bidra til å øke antallet sivilingeniørstudenter.