Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2013-04-09:
Jeg tror den nyttigste avklaringen i dagens debatt er å høre på alle de rød-grønne politikerne som maner til regjeringsskifte i september, og det spås at egen regjering må gi tapt. Det er åpenbart både regjeringspartier og en regjering mett av dage, som ønsker seg bort fra kompromissets åk og over i alenegang. Norge er tjent med et sterkt og nært samarbeid med EU. EØS er vår livline til EU. Om det gjelder kunnskap, forskning, politisamarbeid eller kultur – for bare å nevne noen få områder – er EØS-avtalen et viktig område. Økonomisk er avtalen selvsagt helt sentral. Vår handel med EU-landene utgjør om lag 75 pst. av norsk eksport. Arbeidsinnvandringen vi får gjennom Schengen-samarbeidet, er ekstremt viktig for norske bedrifter, og vi som norske forbrukere nyter godt av det hver eneste dag. Avtalen bidrar betydelig med gjensidige investeringer. Et EU som går godt økonomisk, trygger norske arbeidsplasser. Det bidrar til norsk vekst og gir Norge bedre muligheter til å levere gode velferdstjenester. Det mener jeg, uavhengig av om man er tilhenger eller motstander av norsk EU-medlemskap, må være styrende. Meldingen som skulle være en politisk oppfølging av Europa-utredningen Utenfor og innenfor, har blitt en tynn melding, preget av få svar. Jeg er ikke redd debatt, og samtidig er det et betydelig behov for kunnskap. Høyre ønsker debatten om Europa og EØS’ betydning for Norge velkommen. Vi ønsker ikke minst en debatt knyttet til det norske handlingsrommet. Men debatten må ikke skape usikkerhet om norske posisjoner og hva som er regjeringens politikk. En annen nyttig diskusjon er hvordan Norge skal bruke mulighetsrommet som er. Det har vært flere diskusjoner om hvordan Norge skal være til stede i Europa og både knytte kontakter og påvirke åpne dører. La det være hevet over enhver tvil: Det gjøres aller best med politisk kontakt – på statsrådsnivå, men også på parlamentarisk nivå. Høyre gjør det allerede i dag i et tett og nært samarbeid med våre søsterpartier i EPP-samarbeidet. Regjeringen gjør det i noen grad. Men hvis en legger ambisjonsnivået til Senterpartiets leder og regjeringsmedlem Navarsete til grunn, sier hun – noe tilsvarende: Hvis det er viktige saker, kan de også komme til Norge. Jeg mener det er feil innfallsvinkel. Vi bør alltid ha som nasjonal innfallsvinkel at vi skal være til stede der beslutninger fattes. Vi skal være i forkant, og vi skal gjøre vårt ytterste for å påvirke, slik at det er de norske posisjonene som til syvende og sist vinner igjennom. Når vi snakker om samarbeid parti til parti, er det også svært viktig. Jeg snakket litt om Høyres samarbeid med våre søsterpartier. Selv om jeg ikke ønsker Senterpartiet så mye godt i norsk politikk, synes jeg det er synd at de beveger seg bort fra sitt søsterparti i Sverige og slik får en stadig større politisk ørken mellom de to partiene. De siste dagers sitater gjengitt i norske aviser er et godt eksempel på det. Jeg er samtidig helt enig i representanten Brekks beskrivelse når har sier at «det er åpenbart for alle at vi er avhengig av gode, stabile og forutsigbare relasjoner og avtaler med EU-landene og med EU». Det slår meg da som nesten uforståelig at Senterpartiet bruker så mye av sin politiske kraft til å gjøre det stikk motsatte. Jeg må også si at jeg var forbauset over å lese gårsdagens Klassekampen, hvor det står at Høyre har opptrådt «nasjonalt illojalt». Jeg finner det å være et grovt og helt feil utsagn. I saken om ostetoll, som for øvrig er klønete håndtert og et klart brudd på intensjonen i EØS-avtalen, kan ikke Senterpartiet skylde på Høyre for regjeringens problemer. Dette er regjeringen helt skyld i selv. En samlet kommisjon, et samlet råd og parlament står mot Norge, og det tror jeg selv ikke Høyre hadde klart. Hadde vi gjort det, ville det vært en politisk bragd.