trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-02:
Jeg merker meg at statsministeren unngår å svare på essensen i spørsmålet. Prinsippet om at forurenser skal betale, har alle vært enige om, men så har det også vært en generell enighet om at man skal ha avgiftsfritak i en innfasingsperiode. Det har jo også vært Regjeringens politikk, som statsministeren nå argumenterer heftig imot. Det får han bare legge seg på minne. Jeg er også enig i statsministerens skepsis til biodrivstoff. Jeg skulle ønske at Regjeringen hadde hatt den skepsisen intakt da klimameldingen ble diskutert og man begynte å innføre omsetningspåbud på biodrivstoff uten sertifisering. Men poenget som jeg prøver å ta opp her, og som jeg håper statsministeren kan fokusere på i stedet, er hvilken forutsigbarhet det skal være for de andre alternative drivstoffene, som Regjeringen inntil nå har sagt at man ønsker avgiftsfritak på for å stimulere til økt bruk av disse. Vi vet at hvis noen nå etter den usikkerheten Regjeringen har skapt knyttet til biodiesel, skal våge å investere f.eks. i et biogassanlegg i Oslo, må de vite at dette avgiftsfritaket vedvarer over tid. For det er ingen som vil investere 600 mill. kr hvis det blir avgift på det neste år. Hvilket råd har statsministeren til Oslo i forhold til forutsigbarhet for rammebetingelsene fra Regjeringen?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-02:
«Argumentasjonen rundt innføring av avgift på biodiesel gikk blant annet på at disse bilene bidrar like mye til veislitasje, kø og lignende, og at det var naturlig med en avgift basert på forurenseren betaler-prinsippet. På hvilken måte praktiserer Regjeringen forurenseren betaler-prinsippet overfor elbiler?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-02:
Jeg synes det siste var avklarende, og jeg vil gjerne at statsråden også presiserer hvor lenge avviket fra prinsippet skal gjelde. For når Regjeringen i klima- og miljøsammenheng ber folk bruke en miljøvennlig transportform eller bruke miljøvennlig drivstoff – i hvert fall når det er definert som miljøvennlig av Regjeringen selv – føler veldig mange seg lurt hvis avgiftsfritaket bortfaller året etterpå. Spesielt gjelder det elbiler, som har gratis bompengepassering og gratis parkering, og som ikke betaler årsavgift, i motsetning til f.eks. campingvogner, som jeg vil tro sliter mindre på veiene enn elbiler. Men langsiktigheten i signalene – og et positivt signal, må jeg få understreke – er allikevel viktig, slik at en unngår at folk føler seg lurt. Kan statsråden si noe om det – er det en femårsperiode, er det en treårsperiode, er det en sjuårsperiode – og utdype dette litt?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-02:
Dette synes jeg var litt mer nedslående. For f.eks. når det gjelder innblanding av biodrivstoff, har Regjeringen hatt en strategi som går mange år fram i tid. Når det gjelder ansatte personer i helsevesenet, eldreomsorgen, har Regjeringen hatt en langsiktig visjon og strategi om så og så mange personer, selv om en ikke går inn og binder de direkte budsjettbevilgningene i år 2015 eller 2018. Men en sier: Hva vil en? En kunne ha gitt en strategi, en kunne gitt en fem- eller tiårsplan som sier at på den og den type alternativ drivstoff vurderer vi at den og den form for stimulans må til, og vi garanterer at hvis vi får bestemme selv – og det kan jo en flertallsregjering gjøre med god samvittighet – vil vi jobbe for at avgiftsfritaket vedvarer til f.eks. år 2014. Da blir det en innfasingsperiode på tre år. Det gir en horisont som en investor kan ta hensyn til, og som en forbruker kan ta hensyn til. Og selv om man ikke gjør vedtakene, kan man gi en garanti som vil vedvare, i hvert fall hvis man i tillegg får et bredt forlik i Stortinget bak. Kunne man ikke gitt et slikt signal om ikke annet?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-12-02:
Jeg har tenkt å være veldig konkret og veldig klar, og kort og konsis. Kan statsministeren nå garantere for et biogassanlegg i Oslo og sikre rammebetingelser for det – eller kan han ikke det?
Nikolai Astrup (Høyre), 2009-12-02:
Statsministeren har fått flere spørsmål om når vi kan vente oss en avgift på de drivstoffene som i dag er avgiftsfrie, f.eks. elbiler, biogass, bioetanol. Når kan vi vente oss en slik avgift? Dette er et konkret spørsmål, og det handler om forutsigbarhet. Det handler om forutsigbarhet for forbrukere, og det handler om forutsigbarhet for dem som skal investere i disse ulike teknologiene. Så når kan vi vente oss en avgift f.eks. for elbiler, for biler som går på bioetanol – som går på biodrivstoff? Jeg kan jo da si til statsministeren at også Mini kommer nå med elbil etter hvert, så kanskje dette spørsmålet er av interesse også for ham.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2009-12-02:
Jeg registrerer at statsministeren begynner denne spørrerunden med et sitat fra ti år tilbake. Jeg har lyst til å sitere noe som er litt nyere. Det er fra klimaforliket, et forlik som er framtidsrettet, som er godt, og som jeg tror at også statsministeren mener er godt, fordi det var viktig for Regjeringen å inngå dette forliket med store deler av opposisjonen. La meg sitere punkt 6.10.: «Partene er enige om å arbeide videre med den grønne omleggingen av kjøretøyrelaterte skatter/avgifter og annen regulering som påvirker veitrafikken og fremmer lavutslipps- og nullutslippsalternativer.» Er statsministeren generelt enig i at det å ilegge avgift på miljøvennlig drivstoff som biogass, biodiesel, bioetanol, hydrogen eller elektrisitet er i tråd med denne gode og framtidsrettede politikken, som også fremmer lavutslipps- og nullutslippsalternativer som vi var enige om den 17. januar 2008?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-12-02:
I natt norsk tid holdt president Obama sin tale der han fortalte at amerikanerne sender 30 000 flere soldater til Afghanistan. I den talen var også presidenten opptatt av at det han har brukt sin presidenttid på når det gjelder Afghanistan, særlig har vært å bedre koordineringen mellom den sivile og den militære innsatsen. Det er også i tråd med den strategien som ISAFs øverstkommanderende, general McChrystal, kom med for en stund siden. Poenget er å få til en bedre koordinering, en bedre samordning og en mer helhetlig sivil og militær innsats. Nederland har som ett eksempel satt sin PRT under sivil kommando og jobber etter mantraet at det skal være så sivilt som mulig og så militært som nødvendig. Den norske regjeringa har valgt en strategi for Norges engasjement der det er tilnærmet vanntette skott mellom sivil og militær side. Vi hører til stadighet fra de soldatene som er i Afghanistan, om hvordan det som synes riktig på papiret her hjemme, ikke fungerer på bakken i Afghanistan. Militære operasjoner for å styrke sikkerheten følges ikke av tilstrekkelig rask og god sivil innsats. Forsvaret har ingen mulighet sjøl til å bidra til eller å bruke helhetlige og fleksible løsninger. Det blir slik at den ene hånden ofte ikke vet hva den andre gjør, og effekten av innsatsen, både den sivile og den militære, svekkes. Hvordan vil statsministeren sørge for at de norske bidragene, både de sivile og de militære, kan koordineres bedre, samarbeide bedre, og gjennom det bidra til at vi sammen med afghanerne og våre allierte lykkes i Afghanistan?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-12-02:
Det er ingen som har snakket om en sammenblanding av den humanitære og den militære innsatsen, men tvert imot av den sivile og den militære innsatsen, som nødvendigvis må koordineres bedre. Jeg registrerer at statsministeren nå snakker om det å styrke behovet for samordning. Det er viktig at våre allierte vektlegger behovet for samordning av sivil og militær innsats. Til tross for forsikringer ser vi at Norge er på linje med stadig færre av våre allierte, nettopp fordi vi fortsetter med å opprettholde et vanntett skott og et prinsipielt skille, som Regjeringa ofte snakker om, mellom den sivile og den militære innsatsen. I morgentimene i dag kom EUs tilsvar til president Obamas tale. Der skriver EU at de understreker at en positiv utvikling vil kreve en kombinasjon av politiske, militære, sivile og utviklingspolitiske instrumenter. Spørsmålet er: Hvordan vil statsministeren sørge for å bringe Norge mer på linje med våre allierte i Afghanistan-strategien?
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2009-12-02:
Mitt spørsmål går til forsvarsministeren: «Opposisjonen påpekte under behandling av Forsvarets langtidsmelding i juni 2008 at nedlegging av Madlaleiren var sløsing med fellesskapets ressurser. Fra godt informert hold i Forsvaret opplyses det nå at nedleggingen av Madlaleiren skaper økonomiske problemer for Forsvaret. Kan statsråden bekrefte at Forsvaret ikke vil gjennomføre en slik nedlegging, og at rekruttskolen for Sjøforsvaret ikke flyttes til Ulven og rekruttskolen for Flyvåpenet ikke flyttes til Kjevik?»
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2009-12-02:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er ikke helt riktig at kostnadsrammene som ble framlagt i behandlingen av langtidsplanen, holdes. Tidligere statsråd Anne-Grete Strøm-Erichsen sa like før hun gikk av som statsråd, at flyttingen av hovedkvarteret fra Jåttå til Reitan hadde kostnadssprekker. Da ber jeg statsråden om å gå nærmere inn på hvor stor kostnadssprekken vil bli når Stortingets vedtak om gjennomføring av langtidsplanen for 2008 blir sluttført – totalsummen, hvor mye snakker vi om?
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2009-12-02:
Jeg vil igjen takke statsråden for svaret. Da vi hadde langtidsplanen til behandling, ble det presisert veldig fra opposisjonen at kostnadene ikke kunne kontrolleres. Da fikk en til svar at kvaliteten var sikret av et internasjonalt revisjons- og økonomifirma. Det er jo litt underlig å høre at departementet nå skal kvalitetssikre dette når det allerede er gjort. Var ikke kvaliteten god nok? Sprekkene er tydeligvis store.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Gjennom behandlingen av gjeldende langtidsplan for Forsvaret vedtok Stortinget å legge ned Madla leir og flytte Sjøforsvarets og Luftforsvarets rekruttutdanning til henholdsvis Bergen og Kjevik. Dette tiltaket var grundig utredet i Forsvarsstudien og anbefalt av forsvarssjefen. De økonomiske beregningene som lå til grunn, har i tillegg vært eksternt kvalitetssikret. Disse beregningene viser at flyttingen er økonomisk lønnsom og vil bidra til å redusere driftsutgiftene på sikt. Disse forholdene ble det redegjort for i gjeldende langtidsproposisjon. Jeg vil også understreke at hovedbegrunnelsen for tiltaket var å legge bedre til rette for å utvikle robuste og bærekraftige utdanningsmiljøer innen forsvarsgrenene. De kostnadene som ligger i våre planer, er i samsvar med de forutsetninger som ble presentert for Stortinget i den nå vedtatte langtidsplanen. Omstillingskostnadene knyttet til tiltaket er det også tatt høyde for i disse planene. Som en del av arbeidet med å forberede implementeringen av flyttingen, gjennomgår og kvalitetssikrer nå Forsvarsdepartementet alle forutsetningene. Dette er helt på linje med øvrige tiltak i langtidsplanen. Det planlegges fortsatt at flyttingen skal være gjennomført innen utgangen av 2013.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Jeg har forsøkt å gjøre rede for de kostnadsberegningene som lå til grunn for forslaget som lå i langtidsplanen, og hvordan dette også danner grunnlag for de vedtak som ble gjort i Stortinget. På helt vanlig måte, knyttet til oppfølgingen av disse tiltakene, er det også selvsagt at Forsvarsdepartementet på vanlig vis kvalitetssikrer beregningene, slik at vi har det beste grunnlaget knyttet til gjennomføringen av vedtaket, slik det er planlagt i perioden fram mot 2013.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Jeg skjønner godt at det kan være behov for å gjennomgå rutinene for dette, og hvordan dette er gjort, historisk. Det er riktig at de framlegg som ble gjort, bygde på at det også hadde vært en kvalitetssikrer med inn i prosessen, og at det likevel – på helt sedvanlig vis – må gjøres nye gjennomganger for å sikre at gjennomføringen av vedtaket skjer med best mulig, og oppdatert, beregning av kostnadene knyttet til omstillingen. Dette handler jo også om å etablere et nytt system for rekruttutdanningen, som er en vesentlig del av dette vedtaket.
Bent Høie (Høyre), 2009-12-02:
«Det har i den senere tiden kommet flere utspill og forslag fra henholdsvis Helse Vest og Helse Bergen om Stiftelsen Bergensklinikkenes tilbud til rusmiddelavhengige som har skapt usikkerhet om denne virksomheten, og som tyder på at staten har planer om å overta flere av oppgavene selv. Hva vil statsråden konkret gjøre for å fjerne denne usikkerheten?»
Bent Høie (Høyre), 2009-12-02:
Det er jo en rekke forslag som også har vært framme i media, som ikke er unntatt offentligheten, og som tyder på at Helse Bergen og Helse Vest har klare planer om å flytte virksomhet fra Bergensklinikkene til sin egen virksomhet. Et av de forholdene som de har planer om å flytte, er vurderingen av rettighetsspørsmål knyttet til ruspasienter. Det er også en sak som behandles av styret i Helse Vest i dag. Helse Vest er den regionen som har det dårligste tilbudet til rusmiddelavhengige og flest brudd på pasientrettighetene. I styresaken til Helse Vest sier en helt konkret at begrunnelsen for å flytte vurderingsenheten til Helse Bergen er å få et lavere antall fristbrudd enn det en har i dag, altså – med klare ord: En innfører dårligere pasientrettigheter for denne pasientgruppen. Jeg må spørre helseministeren: Er dette i samsvar med Stortingets intensjon i Rusreform II?
Bent Høie (Høyre), 2009-12-02:
Poenget med mitt spørsmål er jo at Helse Vest og Helse Bergen vurderer det dit hen at årsaken til fristbruddene er at Bergensklinikkene sannsynligvis vurderer pasientrettighetene innenfor det som er Stortingets intensjon, nemlig at disse pasientene skal ha de samme rettighetene som alle andre pasienter, og at overføringen til Helse Bergen for vurdering – ikke for behandling – vil innebære at færre pasienter får pasientrettigheter, og at en dermed får færre fristbrudd. Mener helseministeren at det er fornuftig av Helse Vest å legge opp til en strategi som gir færre fristbrudd, fordi en vurderer det ut fra de økonomiske hensynene, og ikke ut fra de faglige hensynene?
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Jeg er glad for at rusfeltet og situasjonen til rusmiddelavhengige og deres pårørende får bred tverrpolitisk oppmerksomhet. Private aktører som har avtale med de regionale helseforetakene, står for om lag 60 pst. av kapasiteten innen døgnbehandling for rusmiddelavhengige i spesialisthelsetjenesten. Den høye andelen viser at de private aktørene har en sentral plass på rusfeltet. Jeg er – i likhet med representanten Høie – opptatt av at de private aktørene skal ha gode og forutsigbare forhold. Det er de regionale helseforetakene som har ansvar for å tilby spesialisthelsetjenester til befolkningen i sin region. Det betyr at det er opp til de regionale helseforetakene å vurdere hvilke behov de har for å kjøpe tjenester av private. Representanten Høie reiser spørsmål om en mulig usikkerhet rundt situasjonen til Stiftelsen Bergensklinikkene. Helse Vest RHF har orientert meg om at en stor del av regionens ansvar innen tverrfaglig spesialisert behandling for rusmiddelavhengige ivaretas av private institusjoner. Avtalene går ut 31. desember 2010 og har da hatt en varighet på tre pluss tre år. Ifølge regelverket for offentlige anskaffelser må Helse Vest gjennomføre en ny anskaffelsesprosess i løpet av våren 2010. Jeg er orientert om at styret i Helse Vest faktisk i dag skal behandle egen sak om føringer for denne anskaffelsesprosessen. Saken er unntatt offentlighet. Grunnen er at styret vil drøfte strategiske veivalg for anskaffelsesprosessen, og at de vil unngå at potensielle tilbydere får ulik informasjon. Styret skal også drøfte hvilke tjenester som skal inngå i anskaffelsesprosessen, hvem som kan delta, hvor tjenestene skal leveres, og hvilke typer avtaler som skal benyttes. Helse Vest har videre orientert meg om at en større del av veksten i tverrfaglig spesialisert behandling for rusmiddelavhengige er lagt til helseforetakene i 2009. Det er imidlertid ikke noe generelt ønske om å redusere volumet på tjenester fra private institusjoner i regionen. Grunnen er at det har vært viktig å styrke tilbudet i helseforetakene i arbeidet med å utvikle dette feltet – ikke minst for å ivareta rusmiddelavhengiges behov for tjenester fra andre deler av spesialisthelsetjenesten. Det er også viktig å redusere kjøp av gjesteplasser utenfor regionen. Jeg er orientert om at det pågår drøftinger om å overføre ansvaret for pasienter fra Sunnhordland fra Stiftelsen Bergensklinikkene til Helse Fonna. Ifølge Helse Vest har ikke Bergensklinikkene uttrykt uenighet om en slik endring.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Det å få et lavere antall fristbrudd må jo være ønskelig, for vi ønsker jo at flere skal få behandling. Det er helt riktig at Helse Vest har et for dårlig tilbud til rusmiddelavhengige, og det er jo nettopp derfor det sies at man skal beholde den andelen av private. Men man trenger også å bygge opp noe mer, og man trenger å bygge opp i helseforetakene for at de også skal ivareta sitt ansvar.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Jeg tror at representanten Høie og jeg har veldig sammenfallende mening om at vi må bygge opp tilbudet til rusmiddelavhengige i Helse Vest. Alle oversikter over de ulike regionale helseforetakene viser at det er dårligst tilbud i Helse Vest, at det ikke er godt nok, og at her har helseforetaket, både Helse Vest og de lokale helseforetakene, en jobb å gjøre når det gjelder å ivareta sitt ansvar overfor denne pasientgruppen, og ha et bredt og tilrettelagt ansvar. Målsettingen er å kunne gi et bedre tilbud til flere. Så er det slik at det er det regionale helseforetaket som har ansvar for sin region, og de må få foretatt en vurdering av det. Men de sier jo klart at de vil være nødt til å ha den samme andel private også i fremtiden. I tillegg må de også etablere mer spesialisering selv.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Dette burde være et enkelt spørsmål å svare på. Som representanten Schou viser til, er det foreslått en låneramme på 250 mill. kr til mulig tomtekjøp på Gullaug i Buskerud i statsbudsjettet for 2010. Men i budsjetteksten har vi understreket at den foreslåtte lånebevilgningen ikke innebærer endring i prioriteringsrekkefølgen for sykehusprosjekter i Helse Sør-Øst. Etter helseforetaksmodellen er det det regionale helseforetaket som har ansvar for å planlegge, gjøre nødvendige vurderinger og prioritere sykehusprosjekter i sin helseregion – i dette tilfellet Helse Sør-Øst. Styret for Helse Sør-Øst behandlet sak om prioritering av investeringsprosjekter i desember 2008. Dette ble fulgt opp på styremøte i juni 2009, der styret for Helse Sør-Øst godkjente konseptplanene for det nye Østfold-sykehuset og vedtok å sette i gang forprosjektet. Dette er den siste planfasen før bygging igangsettes. Nytt Østfold-sykehus er derfor det prosjektet som ligger først i løypa i Helse Sør-Øst. Den foreslåtte lånebevilgningen til mulig tomtekjøp på Gullaug i Buskerud endrer derfor ikke prioriteringsrekkefølgen til investeringsprosjekter i Helse Sør-Øst.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Som jeg sa i innlegget mitt, har vi understreket at den foreslåtte lånebevilgningen ikke innebærer endring i prioriteringsrekkefølgen for sykehusprosjekter i Helse Sør-Øst. Det burde være klart nok. Her dreide det seg om at man ville sikre seg en tomt, og derfor er det en gitt låneramme på 250 mill. kr til det. Men det dreier seg ikke om at man skal bygge sykehus der først. Den prioriteringsrekkefølgen som ble vedtatt både i desember 2008 og i juni 2009, ligger fast. Da er det Østfold-sykehuset som ligger først i køen.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Det å foreslå en låneramme, gi et lån til kjøp av en tomt, er ikke det samme som at man setter i gang byggingen i morgen. Vi har i budsjetteksten understreket at den foreslåtte lånebevilgningen, altså de 250 mill. kr, ikke innebærer endringer i prioriteringsrekkefølgen for sykehusprosjekter i Helse Sør-Øst. Jeg kan ikke si det sterkere enn det. Det er det som ligger fra Regjeringens side, og etter det som også er sagt fra Helse Sør-Øst, er det sykehuset i Østfold som ligger først i prioriteringskøen.
Ingjerd Schou (Høyre), 2009-12-02:
«Regjeringen gir i statsbudsjettet en særskilt låneramme til kjøp av tomt på Gullaug i Buskerud. Det er mer enn 20 år siden politiske miljøer i Østfold startet arbeidet for ett samlet nytt sykehus i Østfold. Kan statsråden garantere at oppstart og tilstrekkelig kapasitet på nytt sykehus i Østfold ikke stilles bak sykehusutbygging i Buskerud?»
Ingjerd Schou (Høyre), 2009-12-02:
Takk for svaret. Under den nåværende regjering og forrige periodes regjering har det akkumulerte underskuddet i de regionale helseforetakene økt til svimlende litt mer enn 25 milliarder kr. Det er inkludert avskrivninger og pensjonskostnader. Det er betydelige utfordringer i helseforetakene, både å sikre at en drift er i balanse, og samtidig ivareta behovet for nye investeringer. Nå hører jeg statsråden si at det er de regionale helseforetakene som har det helhetlige ansvaret for både drift og investeringer. Da lurer jeg på hva som er statsrådens begrunnelse for at man plutselig foretar en slik type prioritering og gir en låneramme til kjøp av en tomt i Buskerud og ikke omtaler prioritering av bygging av et nytt Østfold-sykehus.
Ingjerd Schou (Høyre), 2009-12-02:
Jeg takker nok en gang for svaret. Helse- og omsorgskomiteen avgav innstilling i går og understreker der at tomtekjøpet gir uttrykk for en politisk prioritering. Selv om Helse Sør-Øst har planlagt og gitt prioriteringer til de ulike sykehusbygg, har Regjeringen ikke gjort det. Stortinget har ikke fått seg forelagt en samlet prioriteringsliste over hvilke store investeringer i nye bygg som skal gjøres i dette landet. En ting er jo greit, at man har en administrativ prioritering, at styret i de regionale helseforetakene foretar en prioritering, men vi savner altså Regjeringens prioritering. Slik jeg ser det, er det en politisk abdisering fra det å ta politiske overordnede grep ikke å la Stortinget få seg forelagt en samlet investeringsoversikt over hva som er viktige og prioriterte nye sykehusbygg sett fra Regjeringens side.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Veitrafikk påfører samfunnet kostnader i form av ulykker, kø, støy, veislitasje samt helse- og miljøskadelige utslipp til luft. Disse kostnadene kan være forholdsvis store. Det er i tråd med prinsippet om at forurenseren betaler, at bilbrukerne dekker disse kostnadene ved å betale veibruksavgifter. Dagens veibruksavgifter omfatter kun bensin og diesel. Nye alternative drivstoff som ikke defineres som bensin eller diesel, vil dermed falle utenfor avgiftsplikten. Regjeringen slo derfor fast i statsbudsjettet for 2007 at det over tid kan bli nødvendig å ilegge veibruksavgifter på alternative drivstoff som i dag er avgiftsfrie. Derimot har Regjeringen ikke tatt stilling til når slike avgifter skal innføres. En har også slått fast at klimanøytrale drivstoff ikke skal betale CO2-avgift. Dette var noe av bakgrunnen for at bioetanol ble fritatt for CO2-avgiften i 2006. Regjeringen er opptatt av å legge til rette for bærekraftig bruk av miljøvennligdrivstoff gjennom forskning og utvikling, gjennom utformingen av avgifter på bruk og kjøp av bil og gjennom innføring av bærekraftskriterier for biodrivstoff. For Regjeringen er det ikke aktuelt å innføre en særskilt veibruksavgift på elbiler på nivå med avgiftene på bensin og diesel.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Avgiftene for 2010 er jo nettopp blitt vedtatt av Stortinget. Så er det slik i henhold til budsjettreglementet og Grunnloven at skatter og avgifter blir vedtatt for ett år om gangen. Ingen statsråd – og særlig ikke finansministeren – kan si noe om hva slags avgiftsopplegg som kommer i et budsjett som verken er drøftet i Regjeringen, eller som er lagt fram. Derfor er det umulig å svare på det spørsmålet som representanten nå stiller.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Jeg skjønner godt spørsmålet og for så vidt også begrunnelsen for det, men jeg må holde fast ved at de årlige forslag til skatte- og avgiftsvedtak vil komme i de årlige budsjetter.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2009-12-02:
«Møbelindustrien er sterkt rammet av den krisen som flere eksportbedrifter nå befinner seg i. Dette fremtvinger betydelige endringer i en bransje som til enhver tid må omstille seg ut ifra svingninger i markedet. Dette tilsier at programmet Innovasjon Møbel har vært svært viktig for denne industrien. Det har nå dessverre blitt skapt tvil om hvorvidt dette programmet blir videreført og ikke minst i hvilket omfang. Vil statsråden sørge for at dette programmet fortsetter på minst samme nivå i 2010 som i 2009?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2009-12-02:
Det var i hvert fall hyggelig at justisministeren hadde tid til å svare på vegne av næringsministeren, som sikkert er ute på reise. Det må man ta inn over seg. Jeg forstår selvfølgelig at justisministeren nødvendigvis ikke kan svare på alle detaljer i det som jeg kommer til å spørre om, det har jeg full respekt for. Men det som er viktig at statsråden tar med seg tilbake til næringsministeren og Regjeringen i forbindelse med det videre arbeidet med dette, er at det må komme en rask avklaring. Nå vet jeg ikke når oppdragsdokumentet og brevet vil gå til Innovasjon Norge. I budsjettet som gjelder næringskomiteen, er ikke Innovasjon Møbel nevnt med ett ord, og det er et illevarslende signal. Så spørsmålet mitt til statsråden er: Kan statsråden si litt om nivået på dette programmet? Dette har variert sterkt gjennom innfasingen og avslutningen av prosjektet. Kan statsråden si noe om hvilket nivå man vil legge seg på i framtiden?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2009-12-02:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er klart at jeg er glad for at det er et positivt svar. Problemstillingen er at man kan ikke si noe – i hvert fall foreløpig – om nivået på denne støtten, ei heller når det vil bli endelig klargjort. Det er klart at hvis støtten skal bli som – jeg holdt på å si – det haleprogrammet man hadde på slutten, i 2008–2009, på 5 mill. kr, dreier det seg om noe helt annet enn det som var intensjonen i selve programmet, der man ber om 50 mill. kr fordelt over to år, slik at man får omstilt denne bransjen til å kunne bli mer konkurransedyktig i årene som kommer. Jeg tror også at justisministeren, og ikke minst næringsministeren, ser problemene som nettopp denne eksportrettede industrien kommer til å møte i årene som kommer også. Spørsmålet mitt til statsråden er: Vil statsråden ta et initiativ overfor næringsministeren i den forbindelse også og signalisere at det er viktig å holde støtten på et relativt høyt nivå?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Jeg svarer altså på vegne av næringsministeren. Regjeringa ønsker å støtte opp om innovasjon og internasjonalisering av norsk møbelindustri – og den er jo særlig tung og avgjørende på Sunnmøre, det er drevet mye god aktivitet rettet inn mot det å bygge møbler der, og det er fortsatt viktig. Regjeringa har derfor besluttet å videreføre Nærings- og handelsdepartementets finansiering av programmet Innovasjon Møbel. Departementets oppdrag til Innovasjon Norge på dette feltet vil konkretiseres i oppdragsbrevet til selskapet for 2010. Samtidig er det slik at dette programmet har vært finansiert ved midler både fra Innovasjon Norge og fra industrien sjøl. Videre har midlene fra Innovasjon Norge vært bevilgninger både fra Nærings- og handelsdepartementet og Møre og Romsdal fylkeskommune. For at programmet skal kunne videreføres på samme nivå som tidligere, er man derfor avhengig av at øvrige aktører også opprettholder sin finansiering. Basert på dette vil det være opp til Innovasjon Norge og møbelindustrien å se på mulighetene for og eventuelt konkretisere et videre samarbeid.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Aller først må jeg si at jeg syns det svaret som er kommet nå, er veldig positivt. Vi gjør ofte den greia i politikken at man får et negativt fokus, men jeg må jo si at det er positivt at man nå tar sikte på i oppdragsbrevet at dette tiltaket skal fortsette. Det er jeg veldig glad for. Det tror jeg er veldig viktig. Men jeg må overlate til Næringsdepartementet å utforme det som skal stå i oppdragsbrevet, også når det gjelder omfang, sjøl om jeg legger merke til at departementet nå svarer at man har ambisjoner om å videreføre dette på samme nivå som tidligere. Jeg skal ta med meg signalene fra representanten Nesvik om at dette fortjener en så rask avklaring som mulig, tilbake til Næringsdepartementet og næringsministeren.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Dette skal vi ta med oss. Det er helt åpenbart at møbelindustrien kanskje er en av de mest sensitive industrier – iallfall svært sensitive – i forhold til de svingninger i økonomien som vi har sett. Det har vi sett historisk også: Det har virkelig gått opp og ned med møbelindustrien, enten det er i Sykkylven eller på Stranda eller rundt omkring; vi har sett det på Sunnmøre gjennom mange, mange år. Samtidig som den er sensitiv i forhold til svingninger i økonomien, vet vi også at møbelindustrien har vært en bærebjelke i næringsvirksomheten, særlig på Sunnmøre. Det er helt avgjørende at mye av dette kan videreføres. Så vi skal ta med oss disse signalene.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Dette handler om å få en kunnskapsstyrt kriminalpolitikk og ikke en hendelsesstyrt. Det er den virkeligheten representanten lever i, og det er den virkeligheten justisministeren lever i – jeg vet ikke om noe felt som er mer preget av hendelser enn justisfeltet. Det er derfor det er så bra at dette løftes fram i Stortinget. Vi må være tydeligere politisk, både i politisk styring av departementet når vi bestiller forskning og hvor mye penger vi skal bruke på det, og ikke minst her i Stortinget når man bevilger penger og setter i verk tiltak, enten det er dommerledede narkotikaprogram, en helt ny reaksjon, det er hjemmesoning med elektronisk kontroll, eller det er tilbakeføringsgaranti. Vi har på alle disse områdene – og det tror jeg må bli mitt svar – sørget for at man har noe midler til det. Men vi må også være tydelige i bestillingsbrevene i forhold til hva det er vi ønsker å få ut av det. Det er særlig det å forhindre tilbakefall vi er ute etter. Vi mener at det er et av de viktigste målene.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Når vi initierer forskning på dette området og ber om forskning, enten det er på egen kjøl eller – jeg ser på ministeren for høyere utdanning – i samråd med andre departement, er det nettopp fordi vi ønsker å se: Virker det vi gjør? Når det gjelder de frivillige organisasjonene, er det ingen hemmelighet at det er bred enighet i Stortinget om at vi bør styrke de frivilliges innsats på dette feltet, og det er gjort i løpet av de siste årene. I kjølvannet av det er det også viktig å se om dette virker. Se på Røde Kors’ visitortjeneste: Har den betydning i forhold til tilbakefall? Jeg mener at den åpenbart har det, men det ville være veldig interessant å se om den virker. Se på WayBack, som er en organisasjon som har fått et betydelig løft i løpet av de siste årene – det er tverrpolitisk enighet om det i Stortinget – og som jobber på en helt annen måte enn det tradisjonell kriminalomsorg har gjort. Hvis vi får ja på spørsmålet om slike tiltak virker, så har vi absolutt store muligheter i norsk kriminalomsorg.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Jeg har vært opptatt av å utvikle det nordiske samarbeidet i straffesaksbehandlingen, særlig med vekt på å samordne etterforskningen av krigsforbrytelser. Vi er i en situasjon der norske borgere eller personer bosatt i Norge kan mistenkes for deltakelse i straffbare forhold i forbindelse med krigshandlinger i deres opprinnelige hjemland. I en nordisk sammenheng er det etter min oppfatning gode muligheter for å skape mer effektive samarbeidsordninger for å løse saker med forgreininger over landegrensene. Å skape en felles nordisk påtaleenhet er det imidlertid for tida ikke enighet om innen Norden. På oppdrag fra de nordiske utenriksministrene utredet Thorvald Stoltenberg det nordiske utenriks- og forsvarssamarbeidet. En rapport med anbefalinger ble lagt fram tidligere i år. En av hans anbefalinger var å etablere en etterforskningsenhet som kan samordne nordisk etterforskning av folkemord, forbrytelser mot menneskeheten og krigsforbrytelser begått av personer som oppholder seg i de nordiske land. En slik enhet vil ikke ha overnasjonal myndighet. Det er oppnådd enighet innen Norden om at man skal utrede spørsmålet videre. En utredning av aktuelle hovedspørsmål er laget av den norske riksadvokaten, og er sendt på høring til de øvrige nordiske land. Jeg er av den oppfatning at et sterkere regionalt samarbeid på dette området etter hvert vil vokse fram. Etterforskning av krigsforbrytelser begått under fjerne himmelstrøk er ressurskrevende, samtidig er situasjonen at mistenkte personer og vitner fra de aktuelle konfliktområdene ofte er spredt rundt i Norden. En samordning av etterforskningen gir helt klart mulighet for betydelige gevinster. Dette handler bl.a. om internasjonal forgreiningskriminalitet og krigsforbrytelser. Vi har også diskutert i Norden samarbeid som går på menneskehandelsaker, etterforskning av overgrepsbilder på nett osv. Men det er forskjellige oppfatninger av hvor langt man skal gå i forhold til overnasjonalitet på dette området, og det er et stort lerret å bleke. Så har jeg vært opptatt av at når norske statsborgere begår kriminelle handlinger i utlandet, kan det i noen sammenhenger også være såpass alvorlige straffbare handlinger at de kan være gjenstand for straffeforfølgelse på norsk jord. Jeg mener at det nasjonale statsadvokatembetet som er opprettet og er godt i gang, som også etterforsker alvorlige forbrytelser, men ikke minst den innsatsen som gjøres i Kripos og andre steder, er viktig for å kunne stå rustet også mot den typen kriminalitet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
Nå beveger spørreren seg i realiteten inn på et annet område. Hovedspørsmålet dreier seg altså om norske borgere som begår straffbare handlinger i utlandet. Når det gjelder den saken det her pekes på, gjelder den, slik jeg har forstått det, en utenlandsk borger som har rammet en norsk familie på det mest brutale. Der står vi overfor noe av dilemmaene i internasjonal strafferett, som er at Norge kan ikke påberope seg myndighet i utenlandske straffesaker, og vi kan ikke instruere andre lands strafferettssystemer henimot hva vi skulle ønske. Men det er ingen tvil om at det er dialog i Regjeringa, også mellom meg og utenriksministeren, om den angjeldende saken. Jeg må vise til de svar som utenriksministeren har gitt om det påvirkningsarbeidet som er gjort i den angjeldende saken, og vi må alle håpe at dette vil bære frukter.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
La det ikke herske noen tvil om at justisministeren – han som står her – syns det er helt uakseptabelt at folk unndrar seg straffbare handlinger, uansett hvor i verden man gjør det. Men det betyr ikke at vi har makt og myndighet til å kunne bruke tvangsmidler, slik vi bruker på norsk jord når vi etterforsker saker. Det er et av dilemmaene i – jeg holdt på å si – den globale tidsalder. En av de store utfordringene på dette feltet er jo å søke enighet med andre land og i internasjonale organisasjoner, slik at vi får mulighet til å drive straffeforfølgelse også i et internasjonalt samfunn. Men det avgjør ikke Norge alene. Det er derfor jeg mener det er viktig at vi er til stede i de organer vi kan være i Europa, men også i en global sammenheng. Dette betyr ikke at våre institusjoner, enten det er Kripos eller det særskilte statsadvokatembete, eller for den saks skyld riksadvokaten, ikke bryr seg om denne typen straffbare handlinger. Jeg mener innsatsen må legges inn i de etablerte institusjoner vi har.
Anders B. Werp (Høyre), 2009-12-02:
«Det nedlegges et betydelig og verdifullt arbeid i kriminalomsorgen. Hvordan vil statsråden bidra til å øke forskningen på effekten av soning i norske fengsler, med spesiell vekt på hva som kan redusere tilbakefall?»
Anders B. Werp (Høyre), 2009-12-02:
Jeg takker for svaret. Det er tydelig at statsråden er glødende opptatt av dette, og jeg kan forsikre at det er også vi i Høyre. Kriminalomsorgen skal gjennomføre straffereaksjoner som er betryggende for samfunnet og skal motvirke gjentakende straffbare handlinger. Da er det viktig at kriminalomsorgen inviterer til et samspill mellom seg selv, altså kriminalomsorgen, den innsatte og samfunnet utenfor fengselet. Vi ser at de kriminelle drivkreftene i samfunnet endres over tid, samtidig som også samfunnet endres over tid. Da er det viktig at vi i kriminalomsorgen gjør det som virker, slik at vi reduserer den totale kriminaliteten. For at vi her i Stortinget skal foreta budsjettmessige og justispolitiske prioriteringer, er det viktig at vi har oversikt over dette. Og mitt spørsmål til statsråden er: Hvordan kan vi ta opp i forskningen de skiftende tider og de skiftende utfordringer i justispolitikken?
Anders B. Werp (Høyre), 2009-12-02:
Jeg takker også nå for svaret. Dette er komplisert, det er vi klar over. Jeg vil avslutningsvis betone de frivillige organisasjonene og den innsatsen mange frivillige organisasjoner gjør i kriminalomsorgens tjeneste, med tilbakeføring og alternative soningsformer. Mitt avsluttende spørsmål til statsråden er hvordan vi også i forskningen kan synliggjøre effekten av de tilbudene og det arbeidet som gjøres fra de frivillige organisasjonene, som WayBack, Røde Kors, Fretex Elevator med flere, som vi kjenner godt til. Hvordan kan dette synliggjøres som alternativer i et godt soningstilbud?
Svein Harberg (Høyre), 2009-12-02:
«Regjeringen har i St.meld. nr. 44 for 2008–2009 Utdanningslinja grundig dokumentert et raskt økende behov for studieplasser ved høyere utdanning. Voksende ungdomskull, økt krav til kompetanse og i tillegg en virkelighet som oftere gir arbeidsledighet som alternativ til utdanning, understreker dette. Statsråden har uttalt at departementet og politisk ledelse er godt forberedt på veksten. Hvilken overordnet plan har statsråden for å øke antall studieplasser og sikre unge utdanning istedenfor arbeidsledighet?»
Svein Harberg (Høyre), 2009-12-02:
Jeg takker for svaret, som for så vidt ikke inneholder noe nytt i forhold til det som har kommet fram de siste dagene. Men jeg registrerer at det likevel er et stort gap mellom det som nå ligger i budsjettene og hvis en fortsetter den takten på nye plasser, og behovet – selv det nedskrevne behovet – som foreligger. Så vi vil jo få en stor utfordring. Statsråden har sagt at hun ikke vil stenge noen ute fra muligheten til å ta høyere utdanning, og vil ikke at universitetene skal være for eliten. Hun ser det som en samfunnsoppgave å legge til rette for at våre høyere utdanningsinstitusjoner kan ta imot flere nye studenter uten at det går ut over kvaliteten. Rektor ved Universitetet i Oslo har flere dager denne uken vært ute og ropt et varsko. Han sier at rammebetingelsene må være til stede, slik at en kan ta imot nye studenter uten å svekke kvaliteten. Har han etter statsrådens oppfatning feil virkelighetsbilde når han roper dette varskoet?
Svein Harberg (Høyre), 2009-12-02:
Jeg registrerer at det fortsatt ikke er en overordnet plan som ivaretar det totale behovet de nærmeste tre–fire årene. En samlet gruppe organisasjoner innen høyere utdanning har ropt et varsko og sagt at her er det store utfordringer, man må begynne nå. Statsråden viser til nybygg ved universiteter og høyskoler. Det er forsvinnende lite i statsbudsjettet for 2010 som utløser nye studieplasser. Dette må jo på plass nå, for det tar tid å bygge nye studieplasser. Så viser statsråden til at man kan fylle opp eksisterende skoler. Det tilbudet er der jo hele tiden. Ikke minst viser statsråden til studier i utlandet. I statsbudsjettet for 2010 ser jeg ingen endring i finansieringen av utenlandsstudier. Vil statsråden gjøre noe med dette, slik at en utløser flere studenter til utlandet, uten at de får en forverret studieøkonomi?
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-02:
Vi er alle opptatt av at det blir en økning, bare de demografiske tallene i seg selv tilsier det. Jeg mener at Regjeringen har truffet bra med den økningen i antall studieplasser man har lagt opp til i revidert, og som vi viderefører i 2010. Når vi i tillegg tenker på de nye mulighetene man får både innenfor fagskolene og innenfor etter- og videreutdanning – for dette handler ikke bare om ungdom, det handler også om å gi voksne nødvendig kompetanse – mener jeg at vi er godt skodd for å kunne ta en økning i antall nye studenter. Men jeg er fullstendig klar over at det er en krevende utfordring vi har foran oss. Vi må ha så gode analyseverktøy som mulig, så god statistikk og så gode prognoser som mulig, for å treffe så riktig vi kan. Og så vet vi også at det er et spørsmål om hvordan vi utnytter kapasiteten i vårt system, og eventuelt også i forhold til studier i utlandet. For morgendagens samfunn vil kreve mange forskjellige typer kompetanse, og alle de nye studentene skal ikke inn på våre universiteter alene, men mange andre steder.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-02:
Jeg er selvsagt helt enig med representanten i at de tiltak vi nå setter inn, må være sterkt knyttet opp til at kvaliteten ikke forringes, men heller forbedres. Det er et klart mål også for meg. Jeg mener at vi har en overordnet plan. Grunnlaget for planen ligger i stortingsmeldingen, og jeg ser fram til at Stortinget både skal behandle meldingen og legge den fram til debatt, slik at vi sammen med Stortinget kan legge de nødvendige byggesteiner til den planen og det plangrunnlaget som er der i dag. Når det gjelder stimulering til studier i utlandet, er det nøye redegjort for i internasjonaliseringsmeldingen, som nylig ble lagt fram for Stortinget. En av de viktigste strategiene i den meldingen er å ansvarliggjøre lærestedene selv – ikke minst her i Norge – slik at de har en strategi for internasjonalisering, i den forstand at de kan garantere sine studenter utdanning med en kvalitet som gir et godt utbytte, både for studentene selv og for den institusjonen de eventuelt kommer tilbake til, og kommer fra. Så dette ansvaret er delt mellom institusjonene og myndighetene. Og jeg tar selvsagt min del av ansvaret – ved å inspirere og motivere dem til dette arbeidet.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-02:
Stortinget gav prosjektet «Samlokalisering av Høgskolen i Bergen» en oppstartsbevilgning på 65 mill. kr i forbindelse med tiltakspakken i 2009, og i Prop. 49 S for 2009–2010, under Fornyings- og administrasjonsdepartementet, foreslås det en kostnadsramme for prosjektet på 2 240 mill. kr. Kostnadsrammen er basert på en bruttoarealramme for prosjektet på 48 000 m2, eksklusiv parkering. Bygget er dimensjonert for 4 400 samtidig tilstedeværende studenter og 500 samtidig tilstedeværende ansatte. I dag har Høgskolen i Bergen 5 600 studenter og 660 ansatte. Det ligger derfor i programmeringen at det er rom for flere studenter og ansatte enn det er dimensjonert for, men at alle studenter og ansatte ikke er på campus til enhver tid. Flere av studiene forutsetter bl.a. at studentene er ute i praksis over lang tid. Både i forbindelse med utarbeidelse av rom- og funksjonsprogrammet og i arkitektkonkurransen ble det lagt vekt på svingninger og en eventuell økning i antall studenter innenfor det godkjente romprogrammet. Sambrukseffekten forventes også å være betydelig ved høgskolen på Kronstad. Det er planlagt for stor grad av sambruk og dermed arealeffektivitet, og det er gjort valg i utformingen av anlegget som gir fleksible rom og fellesarealer, slik at de kan tilpasses en variabel studentmasse og fagprofil over tid. Allikevel vet vi at det kommer større ungdomskull, som vil gi ytterligere behov for økte arealer, utover den fleksibiliteten som nå ligger i anlegget. Allerede i oppdragsbrevet sendt i 2002 bad Kunnskapsdepartementet Statsbygg om å ta høyde for eventuell framtidig økning i studentmassen ved Høgskolen i Bergen og legge opp til et vesentlig utbyggingspotensial på tomta på Kronstad. Hele eiendommen, som Statsbygg eier, er på ca. 70 mål. I tillegg til de planlagte 48 000 m2 for Høgskolen i Bergen er det et utbyggingspotensial på ytterligere ca. 30 000 m2 i den nordre delen av eiendommen. Kunnskapsdepartementet er i dialog med Statsbygg for å sikre at disse arealene reserveres og utvikles for en eventuell framtidig utvidelse av høgskoleanlegget på Kronstad, dersom det skulle vise seg nødvendig. Vi prioriterer dette og ser nå fram til en nær forestående byggestart på Kronstad. Det har de ventet på svært lenge.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-02:
Jeg er veldig glad for at representanten og jeg åpenbart tenker likt når det gjelder nødvendigheten av å få i gang det bygget som nå er planlagt. Det vil jeg sette mye inn på at vi får til, og at vi får fulgt det opp på en god måte. Som jeg sa i mitt første svar, er det areal tilstrekkelig til at man i framtiden kan foreta eventuelle utvidelser. De studentene som vi venter i tiden som kommer, kan selvfølgelig studere mange andre steder enn ved Høgskolen i Bergen, men jeg deler representantens ønske om at Høgskolen i Bergen skal få flest mulig studenter, og vi legger til rette for det. Jeg vil vise til min dialog med Statsbygg, en dialog som selvfølgelig også inneholder diskusjoner omkring sikring av areal og planlegging av framtidige byggetrinn.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-02:
Jeg viser til det svaret jeg gav, og skal ta med meg representantens synspunkter i min videre dialog med Statsbygg. Det som går klart fram av mitt svar, er at her ligger det en mulighet i arealet. Det mangler selvfølgelig mer konkrete planer for dette – men jeg vil som sagt ta med meg disse synspunktene for i framtiden å være best mulig sikret at vi eventuelt får til flere byggetrinn framover.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-02:
Det har vært arbeidet med prosjekt for samlokalisering av Kunsthøgskolen i Bergen innenfor en samlet ramme på 17 500 m2 brutto i flere år. Det ble lagt fram et skisseprosjekt i desember 2005 til en samlet prosjektkostnad departementet fant for høy. Prosjektet ble bearbeidet med sikte på en lavere kostnad. I mars 2006 forelå et revidert forslag etter noen runder med mulige innsparingsforslag. Departementet fant fortsatt kostnadene for høye og bad Statsbygg presentere et prosjekt som hadde kostnader mer på linje med andre høgskolebygg. For å gi prosjektet en sjanse besluttet daværende statsråd Djupedal at man kunne gå videre med det valgte konseptet, på de vilkår at man bearbeidet prosjektet med sikte på kostnadsreduksjoner og at det kom inn ekstern finansiering. Bakgrunnen for at det ble oppfordret til å skaffe ekstern finansiering, var at kostnadsrammen ble svært høy med utgangspunkt i de krevende løsninger som var valgt. I februar 2009 mottok Kunnskapsdepartementet en statusrapport fra arbeidet med å skaffe eksterne bidragsytere til Kunsthøgskolens byggeprosjekt. Kunsthøgskolens styre meddelte at man til tross for iherdig innsats fra institusjonens side måtte konkludere med at oppdraget med å skaffe eksterne bidragsytere ikke hadde ført fram. Det foreliggende prosjekt er et spennende bygg – jeg har selv sett tegningene. Det er spennende når det gjelder både det arkitektoniske og byplanmessige løsninger, og det er tilsynelatende et meget godt bygg for Kunsthøgskolen i Bergen og for Bergen by – det er det ingen tvil om. Det har i tiden fra vi mottok tilbakemeldingen fra Kunsthøgskolen og til i dag, vært flere kontakter med Kunsthøgskolen og Statsbygg. Kunnskapsdepartementet har i høst tatt initiativ til å få i gang prosessen igjen, med sikte på en bearbeiding av det foreliggende prosjektet, som vil gjøre det mulig å realisere noe innenfor en forsvarlig kostnadsramme. Kunnskapsdepartementet vil på denne bakgrunn arbeide videre med prosjektet samlokalisering av Kunsthøgskolen i Bergen og vil sende et oppdragsbrev til Statsbygg som sikrer videre framdrift i saken. Kunnskapsdepartementet vil komme tilbake til Stortinget så snart en ny og forsvarlig bearbeidelse av prosjektet er gjennomført.