Marit Tingelstad (Senterpartiet), 1999-04-15:
Økonomien i den statlige høgskolesektoren har vært et hett tema i mange år. Slik sett er vi ved en milepæl i dag, selv om det ikke er anført noen konkrete budsjettsummer verken i meldingen eller innstillingen. Saksordfører Petter Løvik har gjort en god jobb som saksordfører og nå ved framleggelsen av innstillingen, som viser at man er svært samstemt, med unntak av Fremskrittspartiet. Jeg vil derfor i mitt innlegg være noe mer generell og ikke gå i detaljer. Senterpartiet er ubeskjedent nok til å si at partiet i sin tid var blant forkjemperne for distriktshøgskolene, nå kalt de statlige høgskoler. Sentrumspartiene samlet seg om følgende formulering i Voksenåserklæringen: «Store studentkull og økt byråkratisering av høyere utdanning, har ført til en anstrengt økonomi ved flere institusjoner, særlig ved høgskolene. Denne situasjonen gjør det vanskelig for flere høgskoler å oppfylle målsettingen om å gi forskningsbasert undervisning og opprettholde et godt nivå på praksisopplæringen. En sentrumsregjering vil bedre høgskolenes økonomi, og øke kapasiteten på studieplasser innen medisin, helse- og omsorgsutdanningene, lærer/førskolelærerutdanningen, politi og IT-yrkene.» Det er med tilfredshet jeg konstaterer at mange av disse målene er nådd. Vi er likevel klar over at det er trange økonomiske rammer ved mange skoler, slik det ble demonstrert utenfor Stortinget i går. Komiteen er kjent med at liknende skoler andre steder i landet har samme problem, f.eks. filmhøgskolen, noe vi må komme tilbake til i budsjettsammenheng. De statlige høgskolene har og har hatt stor betydning for studietilbøyeligheten hos distriktsungdom, samtidig som de har gitt stimulans til næringsutvikling generelt, og i distriktene spesielt. Høgskolene har også utviklet mange gode desentraliserte studietilbud som er av uvurderlig betydning for at folk kan få et tilbud der de bor. Ikke minst er dette viktig for kvinner som ikke har hatt sjansen til høgskoleutdanning tidligere. Desentraliserte studieopplegg bør premieres, slik det framgår av innstillingen. Høgskolene fortjener honnør for den innsatsen de har gjort i forbindelse med sammenslåingsprosessen og det økte studenttallet de siste årene. Komiteflertallet sier i innstillingen at høgskolene har fått økonomien sin svekket. Det blir derfor nødvendig å styrke økonomien dersom vi skal sikre kvaliteten i studietilbudene. Det er en forutsetning for at studentene skal søke til disse skolene og bli gode ambassadører for nyrekruttering. Enda viktigere er det at studentene får den utdanningen og kompetansen som samfunnet trenger. Kompetansesamfunnet har ikke råd til å la disse ressursene gå tapt. Departementet sier i meldingen at det er vanskelig å kvantifisere de kostnadsdrivende faktorene, mens Høgskolerådet har gjort beregninger for en del ulike faktorer. Komiteen understreker at det er uheldig om de berørte parter har ulik virkelighetsoppfatning på dette området, og forventer at departementet kommer fram til enhetlige faktorer. Det er en samlet komite som ber om å bli orientert om kriteriene som brukes ved budsjettildelingen i forbindelse med neste års statsbudsjett. Det er viktig med større åpenhet på dette området, slik flere har tatt til orde for. Jeg er spesielt glad for at komiteflertallet mener det må være en egen komponent for utgifter til praksis for profesjonsutdanningene som har dette som en integrert del av studiet. Det er et tema som har vært gjentatt fra de aktuelle utdanningsinstitusjonene over lang tid. Også i denne innstillingen påpekes betydningen av forenkling og samordning av rapporteringssystemet, slik at ikke enda mer ressurser må brukes til såkalt papirarbeid, men heller brukes til undervisnings- og utviklingsarbeid generelt. Det er viktig å få gjort noe konkret på dette området snarest mulig, og skolene bør oppfordres til selv å komme med endringsforslag. Det har vært en god utvikling på forsknings- og utviklingsvirksomheten ved høgskolene, men det er forskjeller ut fra tradisjon og kultur ved den enkelte institusjon. Det er derfor bra at FoU skal legges inn som et kriterium for tildeling av midler heretter. Kompetansereformen vil stille nye krav til statlige høgskoler. For Senterpartiet er det viktig at skolene settes i stand til å møte disse utfordringene. Slik jeg kjenner institusjonene, er jeg trygg på at disse vil klare seg i konkurransen med andre utdanningstilbydere. Fleksibilitet og omstillingsevne er imidlertid viktige egenskaper for å møte de skiftende behov som samfunnet etterspør. For øvrig vil jeg nok en gang berømme framdriften i arbeidet med innstillingen, slik også representanten Norvoll sa i sitt innlegg.