Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2004-12-09:
Når regjeringspartiene hevder i innstillingen at Regjeringen fører en offensiv næringspolitikk, må det være en ny form for reklame for keiserens nye klær. En slik reklame skal en vel lete lenge etter, hvis en leser innstillinger og budsjetter. Ledigheten har bitt seg fast. Det er kuttet i de målrettede rammevilkårene, og der det er enkelte tiltak som er verdt å nevne, er de kommet etter press fra Arbeiderpartiet i Stortinget. La meg nevne noen eksempler: Regjeringen fremmet et kvotesystem som ville ha framskyndet industridøden her i landet. Daværende miljøvernminister, nåværende næringsminister, sa under behandlingen av norsk klimapolitikk følgende om Arbeiderpartiets politikk: «Poenget er at dette ikke henger på greip. Arbeiderpartiet har meldt seg ut av prosessen når Stortinget for første gang fikk en konkret oppfølging av Kyoto-avtalen.» I ettertid har Regjeringen lagt fram forslag som nesten er identisk med det Arbeiderpartiet den gang foreslo – litt mindre ambisiøst, men likevel slik at det var en akseptabel ordning for oss i Arbeiderpartiet. Det kunne vært interessant å høre om statsråden fortsatt mener det han sa den gang. Uansett må næringsministeren føle at han har lidd et bittert nederlag både i Regjeringen og i Stortinget, for i går vedtok Odelstinget et kvotesystem for Norge – med Arbeiderpartiets støtte. Det er et helt annet system enn det statsråd Brende i sin presset igjennom med hjelp av SV. Det var et system som ville ha svekket mulighetene for norsk konkurranseutsatt industri betydelig. Regjeringen ser det heller ikke som noe mål å gi denne industrien konkurransedyktige priser på elektrisk kraft, mens regjeringspartiene på Stortinget tydeligvis ikke er av samme oppfatning. Først var de med på anmodningsforslaget fra Stortinget om å pålegge Regjeringen å sikre slike avtaler. Det fulgte Regjeringen ikke opp. Nå er regjeringspartiene med på at når Regjeringen ikke gjør jobben sin, må Stortinget gjøre det. I Arbeiderpartiet har vi alltid levd etter prinsippet om at det skulle være omvendt. Regjeringen vil heller ikke sikre norske sjøfolk konkurransedyktige vilkår, til tross for at daværende Høyre-leder Jan Petersen i brev til Sjømannsforbundet den 29. mai 2001 skrev følgende: «Resultatet av EU-reglene er at det etableres tilnærmede like ordninger i stadig flere EU-land. Høyre mener norske sjøfolk må få tilsvarende rammebetingelser.» Nåværende helseminister, tidligere næringsminister, Ansgar Gabrielsen var heller ikke snau i forrige valgkamp. Bare han kom inn på Stortinget, skulle han ordne opp for sjøfolkene. Han skulle sikre flyplass på Lista. Han skulle sikre industrien kraftavtaler, ja han skulle til og med sikre gratis buss i Kristiansand. Dette nærmest garanterte han. Det var en annen tid. Det som har skjedd i ettertid, er at verktøykassen er tom, ørene er lukket, og velferdssamfunnet er svekket Det er lenge siden forrige stortingsvalgkamp. Iallfall kan det virke slik om vi husker løftene fra regjeringspartiene den gang. Spesielt husker jeg Høyres offensive utspill om dårlige skoler, dårlige sykehjem, dårlige sykehus, altfor dårlige rammevilkår for industrien og «slappe» offentlig ansatte. De har gjort en del i forhold til dette. Men alt har gått i feil retning når det gjelder kommuneøkonomi, sykehjem, sykehus og rammevilkår for industrien. De prøver å flyte på skattelette til dem som faktisk går med overskudd. Innsatsen for gründere og dem som skal starte opp, er derimot nesten fraværende i forhold til det som er ønskelig. Denne regjeringen har løpt rundt med tom verktøykasse i tre år. Den har svekket norsk næringsliv og gjort oss mer avhengige av oljen. Hvis vi fortsatt vil være på verdenstoppen når det gjelder velferdssamfunnet, har vi ikke råd til mer Høyre-politikk.