Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2016-05-23:
Den siste tiden er det gjennom flere saker avdekket uoverensstemmelser i målingen av drivstofforbruk og avgassutslipp på personbiler. Saken gjelder flere bilmerker og skriver seg fra flere land. Først ut var Volkswagen-saken, som kom opp i USA i fjor vår. Her ble det avdekket at fabrikanten har programmert flere av sine dieselmodeller til å gjenkjenne testsituasjoner og optimalisere bl.a. NOx-utslippene etter dette. På verdensbasis er om lag 11 millioner kjøretøyer berørt, hvorav rundt 150 000 norske. Jeg har tidligere kommentert denne saken i to svar på spørsmål fra henholdsvis representanten Grøvan og representanten Elvestuen. Tyske godkjenningsmyndigheter har i kjølvannet av Volkswagen-saken testet dieselbiler fra til sammen 18 bilfabrikanter for å undersøke i hvilken grad avgassutslippene samsvarer med verdiene i typegodkjenningene. Statens vegvesen opplyser at undersøkelsen har avdekket mangler ved avgassrensingen på en stor andel av de bilene som ble testet. Det er her ikke snakk om direkte juks, som i Volkswagen-saken fra USA, og de typegodkjente verdiene for utslipp og forbruk er fortsatt gyldige. Berørte bilprodusenter har varslet at de vil gjennomføre en frivillig tilbakekalling og oppgradering av bilene. Saken fra Japan, som representanten Eidsvoll Holmås også refererer til, gjelder etter det jeg har fått opplyst fra Skattedirektoratet, bare kjøretøy som selges i Japan, og synes så langt ikke å ha noen betydning for norske forhold. Uoverensstemmelsene i målingene av drivstofforbruk og avgassutslipp vil kunne ha konsekvenser for norske forhold i flere relasjoner. For det første har det en side til den norske engangsavgiften, siden denne beregnes på bakgrunn av utslipp av CO2 og NOx. For det andre kan sakene ha betydning for det kjøretøytekniske regelverket siden de aktuelle bilene vil kunne være godkjent og registrert på gale premisser. Triksingen har også et forbrukeraspekt og en strafferettslig side. Når det gjelder avgiftsberegningen, vil jeg først påpeke at de grunnlagsdataene som benyttes ved beregningen av engangsavgiften, hentes fra motorvognregisteret. Disse er igjen basert på de felles europeiske typegodkjenningene. Koblingen mellom engangsavgiften og de tekniske dataene i motorvognregisteret er en forutsetning for det systemet vi har i dag. Det er følgelig veimyndighetene som har ansvaret for registrering av og kontroll med grunnlagsdataene. Slik bør det også være, siden det er veimyndighetene som sitter med fagkompetansen. Det betyr også at eventuell omberegning av avgift som et klart utgangspunkt forutsetter at veimyndighetene endrer de opprinnelige utslippsverdiene i motorvognregisteret. Det foregår nå flere undersøkelser på europeisk nivå for å avklare rekkevidden av de ulike sakene og om de godkjente utslippsverdiene må oppjusteres. I Volkswagen-saken jobber tyske veimyndigheter nå med fortløpende godkjenning av ny programvare for de berørte bilene. Bilene kalles inn og oppgraderes etter hvert som programvaren blir godkjent. Statens vegvesen opplyser at godkjenningsprosessen vil ta lengre tid enn først antatt, men det er ikke varslet ytterligere forsinkelser i selve oppgraderingen av bilene. Skattedirektoratet følger, sammen med veimyndighetene, disse prosessene og vurderer løpende behovet for å iverksette nærmere tiltak i Norge. Det er foreløpig for tidlig å konkludere om utfallet av disse prosessene og om det vil gjennomføres omberegninger av engangsavgift i kjølvannet av de aktuelle sakene. Den normale fremgangsmåten for å inndrive unndratt avgift er gjennom etterberegning mot den avgiftspliktige. I dette tilfellet vil det i utgangspunktet si de enkelte bilforhandlerne. I den forbindelse kan det også ilegges tilleggsavgift dersom det foreligger forsettlig eller uaktsom overtredelse fra den avgiftspliktiges side. Så langt er det ikke vurdert om andre enn avgiftssubjektet, f.eks. bilfabrikantene, alternativt kan gjøres ansvarlig for eventuell avgiftsunndragelse på erstatningsrettslig grunnlag. Jeg vil imidlertid ikke helt utelukke dette. Hvorvidt staten er påført andre tap som det eventuelt kan bli aktuelt å kreve erstattet, må det eventuelt ses nærmere på. Jeg har ved flere anledninger understreket at det ikke er aktuelt å gjøre den enkelte bileier ansvarlig for avgiften. Triksingen med avgassutslippene vil imidlertid kunne ha betydning for eieren av disse bilene, utover de avgiftsmessige sider av saken, og de som har kjøpt biler som det er jukset med, vil kunne gjøre krav gjeldende mot forhandler eller direkte mot fabrikanten. Dette er i utgangspunktet en privatrettslig problemstilling som må løses etter de alminnelige reglene på området. Sakene vil kunne gjøres opp på flere måter, f.eks. ved at kjøretøyene utbedres slik at de oppfyller de forutsatte utslippsverdiene. Dersom det ikke er mulig, vil det eventuelt kunne kreves erstatning og, i ytterste konsekvens, heving. Det er mitt inntrykk at bilprodusentene er villige til å strekke seg langt for å imøtekomme de kunder som har blitt rammet. Foreløpig – og jeg understreker foreløpig – ser jeg ingen grunn til at det offentlige skal gripe inn i denne delen av problemkomplekset. Så hører det under justismyndighetene å følge opp disse sakenes strafferettslige sider. Økokrim meddelte i høst at de har åpnet undersøkelsessak mot Volkswagen for å avklare om det har skjedd noe straffbart i Norge, og om dette i så fall har hatt noen betydning for de kjøretøyene som er innført og registrert her. Undersøkelsene pågår fortsatt, og etter det Økokrim opplyser, avventer de utfallet av de prosessene som nå gjennomføres av tyske myndigheter. Økokrim vil etter dette vurdere om det er grunnlag for å gå videre med saken. Jeg legger til grunn at Økokrim også har et øye til de øvrige sakene som er avdekket i den siste tiden.