Kari Lise Holmberg (Høyre), 2002-04-18:
Beklageligvis er det stort sett dramatiske hendelser som utløser innvandringsdebattene i landet vårt. I løpet av kort tid har to ulike saker rystet oss og satt sinnene i kok og fått det politiske miljø på banen. Æresdrapet på svenske Fadime resulterte i en strøm av Dokument nr. 8-forslag her i Stortinget. Og det tragiske drapet på to unge dørvakter i Moss natt til søndag har fått både politi og enkelte politikere til å komme med mer eller mindre uheldige uttalelser. Det er lett å la følelsene ta overhånd når tragiske hendelser finner sted. Det er vanskelig, men desto viktigere å være nøktern og edruelig, og å holde hodet kaldt. Det motsatte vil bare føre til en stigmatisering av enkelte grupper og derved forsterke negative og fremmedfiendtlige holdninger. Det blir feil når innvandringsdebatten blir ført på et slikt grunnlag. Dessverre konstaterer jeg at også denne gangen har noen vært raskt ute med lettvinte utspill som skader mer enn de gagner. Avisene derimot, det har jeg lyst til å si, har vært både nyanserte og reflekterte. Det er nok sant at prisen er like høy for ungdom med utenlandsk bakgrunn som ikke gjør noe kriminelt. Det er riktig som Dagbladet skriver i sin lederartikkel 16. april: «Verden opplever folkeforflytninger som best kan sammenliknes med folkevandringer.» Verden har innhentet oss. Globaliseringen er et faktum. Det må vi forholde oss til og ta konsekvensene av. Nettopp derfor har vi da også påtatt oss internasjonale forpliktelser i forhold til mottak av flyktninger og asylsøkere. Det ligger til grunn for den politikken vi skal føre. Like viktig er prinsippet om ikke-diskriminering. Alle skal ha rett til å hevde sine verdier, følge kulturelle tradisjoner og praktisere sin tro, forutsatt at det skjer innenfor rammene av norsk lov og grunnleggende menneskerettigheter. Det er en forutsetning for god integrering at alle som bor i Norge, har samme krav på rettssikkerhet, og kvinner har de samme rettigheter som menn, uansett hvilken religion de tilhører. Skikken med tvangsekteskap og omskjæring er ulovlig, uansett hvem du er. Vårt lovverk ivaretar interessene til dem som blir utsatt for trusler, vold og kjønnslemlestelse. Vi har lov om forbud mot kjønnslemlestelse, og vi har barnelov om innholdet i foreldreansvaret. Ytterligere ansvarliggjøring av foreldre i lovgivningen er derfor ikke nødvendig. Det er imidlertid et tankekors at hittil foreligger det bare en eneste anmeldelse, og siden forbudet mot kjønnslemlestelse ble innført i straffeloven i 1995, har ingen blitt dømt for brudd på bestemmelsen. Helt klart må en her begynne å bruke lovforbudet aktivt. Om strafferammene er vide nok, vil bli vurdert i forbindelse med at Straffelovkommisjonens forslag skal følges opp. Høyre ser ingen grunn til å forskuttere denne prosessen. Vurderingen må være både helhetlig og sammenhengende, og ulike konsekvenser må vurderes. Høyre kan ikke støtte et krav om årlig obligatorisk helsekontroll av piker og unge kvinner. Tilliten til helsestasjonene vil undergraves. I dag har vi gode erfaringer med helsekontrollene, som er frivillige og har nesten 100 pst. oppslutning. Forslaget fra Fremskrittspartiet er stigmatiserende overfor de aktuelle minoritetsgruppene, og målgruppen vil kunne skremmes vekk fra helsekontrollene. Og da har vi ikke oppnådd noen ting. Tap av statsborgerskap er i dag regulert i Den europeiske konvensjon om statsborgerskap av 1997. Når Fremskrittspartiet vil vurdere å tilbakekalle et tildelt norsk statsborgerskap ved lovovertredelser, vil det være å gå helt på tvers av internasjonal rett. Høyre går klart imot et forbud mot ekteskap mellom fetter og kusine. Å innføre generelle forbud eller å foreta generelle lovendringer for å løse noen spesielle saker er ingen god løsning. Det gamle lovforbudet om ekteskapsinngåelse mellom søskenbarn ble opphevet før 1918, og etter det har flere nordmenn giftet seg med sine søskenbarn. Et forbud vil dessuten være uhåndterlig i forhold til de gruppene det er ment å skulle treffe. Vi har lenge sett at vi står overfor store utfordringer på utlendingsfeltet. Ikke bare øker strømmen av asylsøkere, køene har lenge vokst oss over hodet og ført til at svært mange har måttet få opphold på humanitært grunnlag, på grunn av 15-månedersregelen. Mottaksapparatet har slett ikke fungert, og integreringspolitikken har ikke fått nok oppmerksomhet. Vi har nå en regjering som klart ser problemene og griper fatt i dem. Det er av stor betydning for en vellykket integreringspolitikk at lovene og reglene ikke bare er på plass, men at de etterleves og brukes på best mulig måte.