Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-06-19:
Sist uke inngikk regjeringspartiene og Fremskrittspartiet forlik om rnb og en ny tiltakspakke i forbindelse med koronapandemien. Det forliket handlet mye om Fremskrittspartiets symbolsaker og lite om hvordan landet kommer seg ut av krisen. Vi trenger ikke en plan for å asfaltere landet, vi trenger en plan for å forhindre at koronakrisen forsterker Forskjells-Norge, og en plan for en rettferdig miljøpolitikk. Et virus ser i utgangspunktet ikke forskjell på fattig og rik. Vi vet likevel at pandemien har rammet urettferdig. Den første permitteringsbølgen traff de lavtlønte hardest, og da samfunnet var nedstengt, gikk det hardest ut over de som er sårbare, som også er mest avhengige av velferdstjenestene våre. De siste månedene har Rødt og resten av Stortinget jobbet med umiddelbare krisetiltak. Her har flertallet sørget for nødvendige endringer i krisepakkene som regjeringen opprinnelig la fram. Rødt har i den prosessen vært med på å få økt dagpengene for folk som blir permittert, som mister jobben – ikke minst lærlinger, som får hele utdanningsløpet sitt truet av krisen – og også lagt politisk press på bankene for raskere rentenedsettelser for folk som har svære lån. Disse forsterkede tiltakene har betydd en viktig forskjell for mange mennesker. Det har betydd flere tusen kroner mer i dagpenger per måned fordi stortingsflertallet tok grep da regjeringen sviktet. Det betyr mye når man har lite penger å leve av for hver måned. Men der lønn er blitt erstattet av dagpenger for mange nå i vår, vil feriepenger neste år bli erstattet av ingenting. Den urettferdigheten foreslår Rødt å rette opp i. Vi ønsker å gjeninnføre et ferietillegg for folk som går på dagpenger, noe som vil bidra til at ikke også neste sommerferie ryker for de permitterte og deres familie. Under behandlingen av vårens krisepakker har det dessverre vært umulig å få stortingsflertallet med på krav om utbyttestans for bedrifter som mottar krisestøtte, eller krav om husleiekutt fra rike gårdeiere. Vi vet jo at hotellkonger og eiendomsbaroner som Petter Stordalen og Christian Ringnes har hatt solide marginer i mange gode år og også skjermet overskuddene fra de lokale lønnsoppgjørene og dermed fra de lavtlønte ansatte i hotellene som skaper verdiene. Når alle andre blør, kan det ikke være frivillig for de velstående blant oss å delta i dugnaden, men det er en overhengende fare for at regjeringens politikk sender regningen for krisen til arbeidsfolk, mens den økonomiske eliten nok en gang sitter igjen med gevinsten. Når regjeringen nekter å stille rettferdige betingelser for å motta statlig krisehjelp, må dette rettes opp i etterkant, mener vi, gjennom særskatt på utbytter og overskudd for dem som har tjent på krisen. Regningen må deles rettferdig. Rødt foreslår derfor å øke skatten på koronautbytte for inneværende år. Vi foreslår også at vi som politikere strammer inn livreima og kutter våre egne lønninger med 20 pst., og vi går inn for at det settes ned et utvalg mot koronaulikhet som skal følge med på økonomiske forskjeller og opphopning av rikdom på grunn av krisen og komme med forslag til tiltak mot ulikhet og mot urettmessig gevinst. Bakteppet er at vi vet at etter tidligere kriser har forskjellene mellom folk blitt større. Det skal vi prøve å motarbeide skjer denne gangen. I de harde 30-årene utfordret arbeiderbevegelsen de borgerliges sparepolitikk ved å gå inn for økte krisebevilgninger til offentlige prosjekter, til primærnæringene og i kampen mot ledighet. De gikk inn for økt samfunnsmessig kontroll over finanssektoren og næringslivet og finansierte tiltakene med økt skatt på formue og arv, kutt i militæroperasjoner og økt offentlig pengebruk. Det var en aktiv statlig næringspolitikk og jobbskaping som den gang vant over den markedsliberale sparepolitikken, og som tok oss ut av krisen. Kampen om hvordan vi skal komme ut av den krisen vi er i nå, har for lengst begynt. I mai kom det et ekspertutvalg fra regjeringens side som skulle lage en femårsplan for økonomiske mottiltak mot koronapandemien. Dette utvalget har sitt tyngdepunkt blant bank- og finanstopper på det sentrale Østlandet. Høyresiden har få svar, men er veldig gjenkjennelig i sin tro på at krisen løses av markedskrefter og kapitaleiere. Det ser vi ved at regjeringen nå foreslår å kutte i formuesskatten, og finansierer det ved å kutte i inntektssikringsordningene for folk flest. Er det én ting krisen viser oss, er det hvor avhengige vi er av velferdsstatens sikkerhetsnett. Rødt mener at mange av forbedringene som har blitt innført, skal bli varige. De skal ikke tas vekk med en gang regjeringen trenger noen milliarder for å finansiere kutt i formuesskatten. Vi må også, mener vi, legge bort den naive troen på markedsstyring og frihandel i stedet for mer samfunnsstyring, selvforsyning og selvberging. Vi trenger kortreiste løsninger som gjør oss mindre avhengige av sårbare internasjonale forsyningslinjer, noe som også er bedre for miljø og klima. Beredskap koster, men denne våren har vist oss at det koster mer å være så uforberedt som Norge viste seg å være. Rødt foreslår derfor å investere 3 mrd. kr for å etablere et statlig beredskapslager av mat og medisiner, for å styrke norsk landbruk med tilskudd og momskutt for frukt og grønt, og også et statlig bemanningsprogram som sikrer tilgjengelig arbeidskraft i industrien. Vi må også skape jobber og ruste opp framtidens infrastruktur. Rødt mener det er viktig å bruke langt flere milliarder her og nå på å starte prosjekter som gir oppdrag til norsk leverandørindustri. Vi vil også skille ut 500 mrd. kr til et investeringsfond for miljøvennlig infrastruktur og 500 mrd. kr til et investeringsfond for miljøvennlig industri – dette for å få fart på en rettferdig og også kontrollert omstilling som legger til rette for verdiskaping i hele landet. Ja, krisepolitikk koster, men det koster mer å la arbeidsledigheten bite seg fast. Og stopper vi ikke klimaendringene, vil det også koste oss veldig, veldig dyrt. Nå er altså flere hundre tusen helt eller delvis uten arbeid, og koronakrisen har også utløst en krise i en allerede skakkjørt økonomi. Vi er også på overtid med å stanse klimautslipp og nedbygging av sårbar natur. Vi er altså ikke bare midt i en global pandemi, men også i en systemkrise. Om smittetallene går ned, forsvinner ikke de underliggende problemene. Etter vårt syn kan ikke venstresiden nøye seg med å forhandle med høyresiden om krisepakker. Vi må stå for et tydelig alternativ som svarer på koronakrise, økende klasseskiller og klimakrise på én og samme tid, og det er bakteppet for at vi har lagt fram «Rødts koronaprogram 2020: Jobb, inntekt og velferd til alle. En mer rettferdig og kortreist vei ut av krisa». Koronakrisen viser oss at det er mulig å sette hensynet til menneskers liv og helse foran økonomisk profitt for de få. Men så må målet være at dette i framtiden skal skje ved samfunnsstyring og ikke som hastige tiltak fordi en pandemi rammer oss brått. Vi må holde kontroll på smittespredningen og sikre en framtidig beredskap gjennom å styrke helsevesenet og andre kritiske samfunnsfunksjoner, vi må få ned ulikheten og utslippene samtidig og sikre inntekt, arbeid og velferd til alle gjennom et mer rettferdig og kortreist samfunn. Vi ser nå hvordan velferdsstaten er helt fundamentalt samfunnsberedskap. Dette er tiden for å bygge den norske modellen for det neste århundret. Med det tar jeg opp Rødts forslag i saken.