Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2002-12-03:
Mange mennesker i dette landet sliter med økonomiske problemer. I mange tilfeller skyldes dette en gjeldsbyrde som har blitt for stor i forhold til inntekten. Det kan være mange årsaker til at en slik situasjon oppstår. Tidligere var tapsbringende boligsalg eller mislykket næringsvirksomhet hovedårsaken. Nå skaper også den lette tilgangen på dyre forbrukslån stadig større problem. Et viktig virkemiddel for å hjelpe folk ut av gjeldsproblemene er gjeldsordningsloven. Hittil – fra l993 – har over 20 000 personer benyttet seg av ordningen. Hovedformålet med endringsforslagene er å bidra til en raskere og enklere saksbehandling, større likebehandling av skyldnere samt økt fleksibilitet i forhold til offentlige kreditorer. Jeg konstaterer med tilfredshet at vi har fått bred støtte for å endre gjeldsordningsloven på dette grunnlag. Det å ha gjeldsproblemer som ikke lar seg løse, skaper lett en svært vanskelig livssituasjon. Mange opplever problemer i forhold til enkle, men grunnleggende ting som det å opprette en bankkonto, avtale strøm- eller telefonabonnement, leie bolig, osv. Gjeldsproblemer har også vist seg å kunne skape grobunn for dyptgripende vanskeligheter på andre områder, så som helse- og samlivsproblemer. Enkelte føler problemene så tyngende at de har oppgitt arbeidslivet. Det er på denne bakgrunn meget viktige spørsmål som drøftes her i dag. Arbeidet med å forbedre gjeldsordningsloven har i hovedsak vært konsentrert om tre områder. Det har vært nødvendig å se nærmere på enkelte sider ved saksbehandlingen. Etter forslaget skal namsmannen både kunne åpne gjeldsforhandling og stadfeste endringer. Dette vil gjøre det praktisk enklere og raskere å komme fram til en gjeldsordning. Enkelte lovbestemmelser har vist seg å være så skjønnsmessige at det har oppstått store tolkningsforskjeller. Dette gjelder bl.a. spørsmålet om når en gjeldsordning vil virke støtende, og gjeldsordningsperiodens lengde. Det er derfor foreslått justeringer i lovteksten på begge disse punkter, noe som ventelig vil føre til større likebehandling. Et annet viktig tema i gjeldsordningsloven er de offentlige kreditorenes stilling. Ingen bør være utelukket fra å få gjeldsordning på grunn av gjeld til det offentlige. I en viss utstrekning er det slik i dag. Likevel går vi inn for å gjøre loven mer fleksibel i forhold til offentlige kreditorer. Disse endringene står sentralt i endringsforslaget, og vil kunne hjelpe en rekke mennesker som hittil ikke har kunnet få noen gjeldsordning. Henvendelser jeg har fått, tyder på at mange av disse har slitt med vanskelighetene i lang tid. Jeg er glad for at komiteen i stor utstrekning stiller seg positiv til de forslag som er framlagt på disse områdene. Jeg har selvfølgelig merket meg at komiteen i enkelte tilfeller vi gå lenger enn det som er foreslått når det gjelder å lette situasjonen for de gjeldsrammede. Dette har jeg forståelse for, men jeg vil også minne om at det er viktige mothensyn som også skal ivaretas. Viktigst er kanskje hensynet til alle dem som tross store forsakelser makter å betale sin gjeld. Viktigst vil trolig endringene når det gjelder skatte- og avgiftskrav, være. Hittil har de som har mer enn 60 pst. skatte- og avgiftsgjeld, i praksis ikke kunnet få noen gjeldsordning. Denne regelen foreslås nå opphevet, slik at en høy andel skatte- og avgiftsgjeld ikke lenger vil stå i veien for en gjeldsordning. Jeg har merket meg at flertallet i komiteen også vil ha full likestilling mellom skatte- og avgiftskrav og annen gjeld når det gjelder fordelingen på kreditorene. En annen type offentlig gjeld som kan stå i veien for en gjeldsordning, er bøter og erstatninger. Også på dette området foreslås det derfor endringer. Komiteen støtter forslaget i prinsippet, men ønsker en mer nyansert regel som skiller klarere mellom bøter og forskjellige typer erstatninger enn det som er foreslått. I tillegg til det som nå er nevnt, inneholder proposisjonen forslag til en rekke større og mindre justeringer av loven. Etter min mening vil disse forslagene til sammen føre til at gjeldsordningsloven vil bli et enda bedre og mer målrettet virkemiddel i innsatsen mot gjeldsproblemene i private husholdninger. I tillegg kan kanskje loven nå i ytterligere grad også forebygge en uansvarlig utlånspolitikk.