Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2000-12-01:
I denne proposisjonen legges det fram forslag om endringer i lov om kontroll med markedsføring og avtalevilkår. Både direktivet om sammenlignende reklame og direktivet om fjernsalg er allerede innarbeidet i EØS-avtalen. Når det gjelder sammenlignende reklame, foreslås det at denne gjennomføres som en forskrift, og at hjemmelen for dette tas inn i markedsføringsloven. Når det gjelder fjernsalg derimot, som er et minimumsdirektiv, foreslås det på flere punkter å utøve noe mer beskyttelse for forbrukeren. Målet med disse direktivene må være at hver enkelt i størst mulig grad selv skal få lov til å bestemme om en ønsker å motta kommersielle budskap i sin private sfære. Det er derfor hyggelig at det er en tverrpolitisk enighet i komiteen om å styrke forbrukerens sikkerhet, beskyttelse og rettigheter. Det er litt urovekkende at Statens institutt for forbruksforskning tidligere i år har foretatt en undersøkelse som viser at ca. 30 pst. av nettbrukerne har opplevd å bli utsatt for såkalt spamming, det vil si at man mottar uønsket e-post med reklame. Med tanke på hvordan utviklingen innenfor reklame har vært de siste årene, er det klart at vi trenger effektive begrensninger for å skjerme forbrukerene. Dette har også Forbrukerombudet tatt til orde for en rekke ganger. Vi kan kort se på de midlene som brukes til markedsføring, kontra det som brukes til vern av forbrukeren: Det er viktig at vi ikke trekker lovene og reglene for langt slik at vi i for stor grad begrenser bedriftenes mulighet til å markedsføre sine varer. «Tips en venn»-metoden er en markedsføringsmetode som settes i gang av en bedrift, mens tipsene frivillig sendes videre mellom forbrukerne. Her står flere interesser mot hverandre, og vi mener at det her er et behov for ytterligere utredninger fra departementets side. Selv om det er en relativt bred politisk enighet om disse lovendringene, er partiene likevel splittet når det gjelder enkelte deler av forslaget. Fremskrittspartiet og Høyre mener bla. at forslaget om forhåndssamtykke fra forbrukeren for markedsføringshenvendelser via e-post, tekstmeldinger og telefaks bryter med prinsippet om teknologinøytral regulering, som ble slått fast bl.a. i stortingsmeldingen om elektronisk handel. Gjennom et slikt krav til forhåndssamtykke vil lovverket favorisere vanlig adressert reklame. Dette vil være konkurransehemmende for norske bedrifter, samt at det er lite rasjonelt å presse store deler av reklamen inn som papirreklame. Videre er det svært gledelig at vi har fått et forbud mot negativt salg, som består i at avsenderen gir inntrykk av at mottakeren har en betalingsforpliktelse hvis han eller hun ikke returnerer det mottatte. Denne salgsmåten er i større og større grad blitt benyttet av postordrefirmaer og setter ofte mottakerene i svært vanskelige situasjoner. Spesielt eldre mennesker har en tendens til bare å betale fordi de ikke kjenner de returordningene eller de rettighetene som eksisterer. Det er videre viktig at komiteen har samlet seg om at innstikk i aviser og andre trykksaker som er adressert til en abonnent, eller som er solgt gjennom løssalg, ikke kan oppfattes som uadressert reklame. Dette er utrolig viktig for norske aviser, da de i stor grad er helt avhengig av disse inntektene for å overleve. Det er også viktig å påpeke at dette er til forbrukerens beste, i form av at abonnentprisen eller løssalgprisen blir redusert. Det er også videre viktig at komiteen har samlet seg om departementets foreslåtte lovbestemmelser som klargjør gjeldene rett for «forkledd» reklame. Det er viktig at markedsføringen fremstår som markedsføring overfor forbrukeren, slik at forbrukeren kan skille mellom reklame og annen generell informasjon og på bakgrunn av den kunnskapen ta sine forbrukervalg. Til slutt bare noen få ord om angrerett. Der har det, som saksordfører for sak nr. 1 allerede har sagt, stort sett vært enighet i komiteen. Det er et punkt som skiller seg ut, og det gjelder bokklubber. Jeg vil gi uttrykk for at Fremskrittspartiet var veldig i tvil på det området. Det er klart at det kunne ha vært fristende i ettertid når man har fått opplysninger som ikke har vært dokumentert tidligere, å skifte standpunkt, men vi håper i hvert fall at det vedtaket som nå blir gjort på det området, vil vise at forbrukeren også på en måte blir vant til det nye systemet, slik at vi ikke får noen større utgifter verken for forbruker eller for bokklubbene, på linje med det som vi har sett i Sverige. Til slutt vil jeg fremme de forslagene som ligger i innstillingen, og mindretallsforslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet.