Borghild Tenden (Venstre), 2007-10-04:
Venstre har vært miljøpartiet i norsk politikk siden begynnelsen av 1970-årene. Fortsatt står miljøpolitikk øverst på vår dagsorden, og det er viktigere enn noen gang at flere partier blir med, ikke bare i ord, men også i handling. Transportsektoren står, ifølge Lavutslippsutvalget, for ca. 30 pst. av klimagassutslippene våre. Derfor må også denne sektoren ta et stort ansvar. Samtidig er transportsektoren livsnerven i samfunnet vårt. Uten transport stopper verdiskapingen og folks muligheter til å møtes. Derfor er svaret noen steder bedre og tryggere veier og andre steder miljøvennlig skinnegående transport. En av de største utfordringene vi har innenfor samferdselssektoren i dag, er køproblemer og trengsel i byområdene. Dette er områder hvor mer vei ikke er svaret. Det er rett og slett ikke mulig å bygge seg ut av køproblemene. Skal vi klare å løse køproblemene i byene og den miljøbelastningen det medfører, må innsatsen innenfor kollektivtrafikken i byområdene trappes kraftig opp. Dette er også god distriktspolitikk. Næringslivet i distriktene taper årlig store beløp på at transporten av varer står i kø inn mot de store byene. En nylig framlagt undersøkelse viser en merkostnad for samfunnet i en størrelsesorden på 5 milliarder kr årlig for Oslo, Bergen og Trondheim til sammen. De største problemene er knyttet til framkommelighet og miljø. Sammen med økt satsing på kollektivtrafikk er økt satsing på jernbane viktig også for godstransporten. I regjering satset Venstre tungt på utbygging av kollektivtrafikken i og inn mot de store byene. Jernbanen og kollektivtrafikken vil være viktige satsingsområder for Venstre også framover. Men vi har store utfordringer. På østlandsområdet har vi flere ganger i år opplevd forsinkelser og innstillinger i store deler av togtrafikken. Dette er frustrerende for folk, og konsekvensen er fallende tillit til jernbanen som et pålitelig transportmiddel. NSB og Jernbaneverket må være godt rustet dersom vi skal lykkes med å styrke jernbanens konkurransekraft. Skal vi få mest mulig miljø igjen for pengene, trenger vi en framtidsrettet organisering av disse to statlige selskapene. Venstre er bekymret for dette, ettersom den rød-grønne regjeringen i sin Soria Moria-erklæring har slått fast at det ikke skal finne sted flere omstillinger innen jernbanen. Dette er et dårlig utgangspunkt for en statsråd dersom hun ønsker å utvise handlekraft overfor NSB og Jernbaneverket. De erfaringene vi har innenfor jernbanen, tilsier at vi gjør hverandre gode gjennom konkurranse. Gjøvikbanen er et godt eksempel, hvor anbudet den forrige regjeringen gjennomførte, gav 40 pst. flere avganger og en svært positiv trafikkvekst. Jeg kan sitere hva konsernsjef Einar Enger i NSB sa til Avisenes Nyhetsbyrå i 2004: «Jeg tror på konkurranse – og trusselen om konkurranse. Konkurranseutsetting og anbud er en gitt forutsetning som er kommet for å bli. Det er sunt for NSB å få bryne seg i konkurransen.» Å innta en verneholdning til jernbanen, slik den sittende regjeringen med SV og Arbeiderpartiet i spissen har gjort, svekker jernbanens stilling som transportmiddel. I etterkant av anbudsutsettingen av Gjøvikbanen ønsket Venstre å fortsette denne suksessen, og aktuelle strekninger var Bergensbanen og Sørlandsbanen. Så langt kom vi dessverre ikke. Til slutt: Jeg er overbevist om folks vilje til å bidra for miljøet ved å reise kollektivt. Da er det opp til oss politikere å legge til rette for at dette lar seg gjøre! Venstre vil være en pådriver og vokter.