Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2010-03-09:
Etter at felles ekteskapslov trådte i kraft for godt og vel et år siden, gjensto arbeidsmiljølovens særlige adgang til å diskriminere homofile ved ansettelse i trossamfunn som det eneste området i norsk lovgivning som tillot diskriminering av homofile. Allerede i Soria Moria I-avtalen fastslo regjeringspartiene at det var nødvendig å rette opp dette ved å utrede bortfall av unntakene i likestillingsloven og arbeidsmiljøloven. Graver-utvalget ble nedsatt i juni 2007, og i sin første delutredning fastslo utvalget at både diskrimineringsforbudet og religionsfriheten i internasjonale menneskerettighetskonvensjoner må tas hensyn til ved utformingen av den norske loven. Utvalget uttalte at forskjellsbehandling må være begrunnet i trossamfunnenes religiøse lære. Ansettelse av religiøse ledere – prester, lærere i trossamfunnet – ligger i bestemmelsens kjerneområde. Utvalget var derimot mer usikker på om andre stillinger i virksomheter som drives av religiøse trossamfunn, kan beskyttes av religionsfriheten. I forslaget som Regjeringen fremmet, er det funnet en balansegang mellom de to menneskerettighetene som åpenbart står i strid med hverandre, nemlig diskrimineringsvernet og religionsfriheten. Regjeringens forslag innebærer at det særlige unntaket for religiøse trossamfunn oppheves. Krav til samlivsform ved ansettelse i stillinger med arbeidsoppgaver knyttet til trosutøvelse eller religiøs virksomhet blir isteden hjemlet i den generelle saklighetsregelen i arbeidsmiljøloven § 13-3 første ledd. Forskjellsbehandling på grunn av seksuell orientering må være religiøst begrunnet og nødvendig ut fra trossamfunnet eller virksomhetens religiøse lære. Ansettelse av religiøse lærere, prester og lærere i trossamfunn ligger i bestemmelsens kjerneområde. Men Regjeringen foreslår også en lovhjemmel som gir vilkår for at forskjellsbehandlingen kan være oppfylt i saker som gjelder annen type stillinger som har en religiøs funksjon i trossamfunn og dets virksomhet. For eksempel vil det være stillinger i barnehager og skoler der arbeidstakerne deltar i religionsundervisningen. Den lovgivningen vi har i dag, åpner for en generell adgang for trossamfunn til å diskriminere homofile. Det bryter med diskrimineringsbestemmelsen i den internasjonale menneskerettighetslovgivningen, og det ble også påpekt veldig klart av Graver-utvalget. Den foreslåtte lovteksten snevrer derfor inn adgangen til å forskjellsbehandle, og det gis ikke adgang til å forskjellsbehandle i større grad enn det som er høyst nødvendig av hensyn til trossamfunnets autonomi når det gjelder innholdet i dets religiøse lære. Et annet problem med dagens lovgivning er at den er uklar i ordlyd, og rekkevidden av paragrafen er også veldig omdiskutert. Jeg synes derfor det er ganske rart at opposisjonen vil beholde et lovverk som er så uklart, og på mange måter så omdiskutert, i forhold til tolkningen. Men jeg forstår hvorfor Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet vil gi trossamfunn frie tøyler når det gjelder å diskriminere homofile. Det jeg derimot ikke forstår, er hvorfor Høyre støtter Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti i denne saken. Høyre har tidligere framstått som en varm forsvarer av de homofiles rettigheter, men nå ser det dessverre åpenbart ut som om de homovennlige i Høyre har tapt i forhold til de mer religiøse kreftene der.