Tine Sundtoft (Høyre), 2015-04-28:
Noen av de sentrale spørsmålene i diskusjonen om genmodifiserte organismer er: Hva er effekten på helse og miljø? Er bruken av GMO etisk forsvarlig? Får vi en utvikling som er til samfunnets beste? Ivaretas hensynene til en bærekraftig utvikling? Jeg er glad for at vi i Norge har en genteknologilov som ivaretar alle disse viktige elementene. Norge har implementert EUs utsettingsdirektiv. Direktivet er gjennomført i genteknologiloven. En direktivgodkjent GMO er tillatt i Norge, med mindre vi vedtar nasjonalt forbud. Jeg har merket meg at flere av komitémedlemmene tar til orde for at en GMO ikke burde være tillatt i Norge uten eksplisitt vedtak om godkjenning. Genteknologiloven og EØS-avtalen bygger på motsatt tilnærming. Skal representantenes ønske etterkommes, vil dette etter departementets syn både kreve lovendring og reforhandling av EØS-avtalen. Min oppfatning er at vi i Norge allerede har et tilstrekkelig spillerom. Vi står nemlig fritt til å forby eller begrense omfanget av direktivgodkjente GMO-er hvis de utgjør en fare for helse eller miljø, eller for øvrig er i strid med lovens formål. Dette framgår av genteknologiloven § 10 sjette ledd og tilpasningene til EØS-avtalen. Norge tar sikte på å implementere mer av EUs GMO-regelverk, nemlig forordningen om genmodifisert mat og fôr. Dette er vurdert og vedtatt av tidligere regjeringer i 2005 og 2011 med forbehold om Stortingets samtykke. Norske myndigheter legger opp til at godkjente GMO-er etter forordningen vil kreve eksplisitte vedtak fra norsk side for å være tillatt. Dette er i tråd med ønsket til flere av representantene. Prosessen er imidlertid forsinket på grunn av manglende framdrift hos EFTA-landet Island. Representantene Solhjell og Slagsvold Vedum foreslår at Stortinget skal be regjeringen om å legge ned forbud mot omsetning av de to maislinjene T25 og NK603. Jeg mener det er et viktig prinsipp at grunnlaget for slike vedtak er kunnskapsbasert. Så langt har jeg ikke faglige tilrådninger fra Miljødirektoratet som tilsier at vilkårene for forbud etter loven er oppfylt. Jeg merker meg imidlertid at andre instanser, som f.eks. flertallet i Bioteknologirådet, anbefaler forbud. Jeg oppfatter det som problematisk dersom Stortinget pålegger regjeringen vedtak som vil kunne være i strid med WTO- og EØS-avtalen. Ved et eventuelt forbud må regjeringen vurdere både EØS-rettslige spørsmål og Norges WTO- forpliktelser. Det framgår av gjeldende saksbehandlingsrutiner at Norge skal fatte en rask beslutning etter EUs vedtak. Det er ikke tatt stilling til ni direktivgodkjente GMO-er. Disse er godkjent av EU mellom 1998 og 2009. Det er min oppgave å sørge for at saksbehandlingen blir mer effektiv og forutsigbar. Det er ikke akseptabelt at saker ligger til behandling i årevis. Dersom omsetning av en GMO er i strid med genteknologiloven, må vi raskere benytte oss av muligheten vi har til å begrense eller forby omsetning. I forbindelse med forestående implementering av EUs GMO-forordning er det behov for en oppdatering av nasjonale saksbehandlingsrutiner. Miljødirektoratet har arbeidet med et utkast til nye rutiner, som må gjøres ferdig i samråd med Mattilsynet og berørte departementer. Klima- og miljødepartementet har bedt Miljødirektoratet om oppdaterte GMO-tilrådninger, bl.a. for maislinjene T25 og NK603. I mars kom tilrådningen for genmodifisert maislinje MON810. Flere tilrådninger vil følge snarlig. Jeg vil oppfordre Stortinget til ikke å forhåndskonkludere i saker som for maislinjene NK603 og T25. Regjeringen bør vurdere GMO-sakene konkret og individuelt, på grunnlag av genteknologilovens kriterier og faglige tilrådninger. Jeg kan love at jeg skal arbeide for at sakene avgjøres så snart som mulig.