Svein Flåtten (Høyre), 2013-05-14:
Saken er «forholdsvis enkel», sier komiteens leder. Ja, for oss som lenge har ment at man burde selge selskapet, og som mente det i forbindelse med eierskapsmeldingen, er det nok ikke så enkelt. Egentlig er en samlet komité til slutt enig om noe som en del av oss er uenige om i bunn og grunn, og det er litt av problemet ved denne saken. Så her må man prøve å skille mellom hva som er forretningsførsel, hva som er prosedyrer, og hva som er Stortingets oppgave, og Stortingets oppgave er å bidra til ansvarlige prosedyrer i eierskapsbehandling. Det er helt sentralt. Vi har vært for å selge selskapet av flere årsaker, men særlig fordi virksomheten innebærer at staten har en dobbeltrolle med hensyn til reguleringer, med hensyn til konsesjonskrav, med hensyn til tilsynsmyndighet, mikset med et stort eierskap. Det har vi ment er uheldig, særlig når det også er et kategori 1-selskap, som har bare forretningsmessige formål. Så kan man gjerne gå inn i Marine Harvest-problematikken – de to foregående talerne har for så vidt gjort det. Det har også komiteens leder gjort. Slik jeg oppfattet ham, mente han at det ene budet kanskje var bedre enn det andre. Det mener ikke Høyre noen ting om i det hele tatt. Vi forholder oss til det vi har hørt og fått skriftlig. Vi ser at Fondsfinans tok noen forbehold. Dem har vi fått svar på, og utover det har ikke vi noen formening om at det ene er bedre enn det andre. Det viktige er i en så vidt komplisert sak å prøve å holde prosedyrene fra hverandre. Så har jeg lyst til å si at nå må prosessen gå sin gang, etter at innstillingen er vedtatt. Det betyr at selskapets organer skal behandle dette videre. Da er det viktig å minne om statens eierstyringsprinsipper, bl.a. at aksjonærer skal likebehandles. Nå er det ikke noe her som tyder på at man ikke har blitt likt behandlet, men når staten er en betydelig eier, går det også frem av prinsippene at man skal opptre på en slik måte at man har tillit i markedene og har tillit hos offentligheten. Jeg tror at denne saken er et typisk eksempel på det. Jeg tror at statsråden, og også regjeringen, må ha en veldig stor grad av oppmerksomhet på den videre behandlingen i generalforsamlingen og det som der skjer. Det vil være svært uheldig hvis vi kommer opp i situasjoner som viser at man i hvert fall burde ha unngått å skape en situasjon og skape et bilde av at det er uklarhet i styringen. Det er selvsagt helt i orden at aksjonærer er uenige – ja. Men det er noe med premissene og grunnlaget man er enig eller uenig i, og jeg må si at det ville selvsagt vært enklere for Stortinget å få en sak på et tidligere tidspunkt. Jeg forstår at Marine Harvest som en stor aktør nå er interessert. Hvis de hadde vært interessert tidligere, ville det vært mye enklere å ta stilling til dette, i stedet for disse innspillene som kommer mens vi behandler saken. Det hadde også vært en mulighet for regjeringen å operere med en fulltegningsgaranti og på den måten senket den offentlige eierandelen i selskapet hvis man hadde villet. Men jeg oppfatter at man har ønsket å beholde den eierandelen som har vært, og ikke gå noe særlig under 40 pst. Jeg minner igjen på at statens styringsprinsipper i den videre behandlingen blir helt sentrale, og dem vil vi passe på fra Stortingets side.