Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2011-03-28:
TT-transport skal bidra til å inkludere folk i et samfunn der alle har lik verdi, og alle har like muligheter for å delta. Arbeiderpartiet vil ha et slikt inkluderende samfunn. Det er det aller viktigste innholdet i vårt mål om at «alle skal med». Mange som ønsker å delta i arbeidsliv og samfunnsliv, møter barrierer og blir utestengt. Når arbeidsledigheten øker, er det ofte de svakeste gruppene på arbeidsmarkedet som rammes hardest. Når offentlige transportmidler ikke er tilrettelagt godt, rammes alle med nedsatt funksjonsevne. Vi ønsker ikke dårlige offentlige tjenester. Investeringer og vedlikehold i kommunene sto sentralt i tiltakspakken for økt sysselsetting som regjeringen la fram i forbindelse med finanskrisen, og investeringer i samferdsel er sentralt for å bidra til sysselsetting. God infrastruktur, veier og jernbane er viktig for næringslivet i hele landet. I Nasjonal transportplan legger regjeringen opp til tidenes samferdselsløft med rekordøkning i satsing på samferdsel. Det er slik Regjeringens handlingsplan for universell utforming og økt tilgjengelighet 2009–2013 følges opp i transportsektoren. Veien fram vil bli ekstremt krevende. Norge skal være universelt utformet i 2025. Riksrevisjonen undersøkte adgangen til samfunnslivet for personer med funksjonsnedsettelser i en bred undersøkelse i 2009. Her ble også kollektivtilbudet gjennomgått. Tog og buss er preget av varierende tilgjengelighet. Høydeforskjell mellom buss og bussholdeplass, avstand mellom tog/T-bane og plattform fører til at svært mange har problemer med av- og påstigning. Et fåtall av landets 360 jernbanestasjoner har god tilgjengelighet for bevegelses- og synshemmede. Fylkeskommunen stiller i ulik grad krav til tilgjengelighet for personer med nedsatt funksjonsevne når de kjøper nye busser eller busstjenester. Bussparken er også i varierende grad tilgjengelig. Bedre tilgjengelighet og deltakelse for personer med nedsatt funksjonsevne har lenge vært på den politiske dagsorden. Når det gjelder kollektivtransport, har et samlet storting ment at kommuner og transportselskaper i første rekke må fokusere på å tilrettelegge forholdene for kjøretøy og stasjoner/stoppesteder slik at tilgjengeligheten økes for grupper med redusert funksjonsevne. Det er faktisk et mål at færre skal trenge særskilt transport. Statlige selskap og fylkespolitikere med ansvaret for transport har en stor jobb å gjøre. Første mål må være at en aldrende befolkning kan bruke vanlige offentlige transportmidler. Når anbud utlyses, må det legges vekt på tilgjengelighet. Vi har dessverre erfaring for at gammelt og dårlig materiell både med hensyn til tilgjengelighet og arbeidsmiljø blir kjøpt av private selskap som vil vinne anbud ved lave priser. At konkurranseutsetting vanskeliggjør situasjonen for personer med funksjonsnedsettelse, er dessverre ikke uvanlig. Skifte av leverandør for TT skapte fullstendig kaos for brukerne i Oslo ved årsskiftet. Kommunen hadde ikke stilt strenge nok vilkår eller sørget for overgangsordning som fungerte ved skifte av leverandør. Nasjonale retningslinjer ville ikke ha hjulpet. Forhold er forskjellige rundt om i landet vårt. Noen steder eksisterer det ikke et alternativt kollektivtilbud. Da er det privat bil eller trygdebil som er løsningen for de fleste. TT skal dekke hullene i eksisterende transportordninger for dem med behov for dør-til-dør-transport. Tilgjengelighet må realiseres lokalt. Lokalt har vi råd og representasjonsordninger i kommuner og fylkeskommuner for mennesker med nedsatt funksjonsevne. Kommuner og fylkeskommuner skal sørge for at mennesker med nedsatt funksjonsevne blir sikret en åpen, bred og tilgjengelig medvirkning i arbeidet med saker som er særlig viktig for dem. Dette er viktig for lokaldemokratiet. Rådene skal være en ressurs når det gjelder utfordringer med universell utforming. Flere steder bør få tid til å etablere forsøk med serviceruter og bestillingstransport, og forsøk skal evalueres i 2012. De veiledende retningslinjene for TT-ordningen fra Samferdselsdepartementet ligger i hovedsak til grunn for TT-ordningen i fylkene. Det er ikke hovedutfordringen. Hovedtyngden av TT-brukerne er eldre mennesker uten sterk funksjonshemning. De burde ikke ha behov for dør-til-dør-transport. Dette viser at tilgjengeligheten for folk flest er for dårlig. Her forventes innsats. I tillegg vil vi ha jevnlige rapporter fra fylkene om TT-tilbudet, fordi vi nok alltid vil ha behov for TT. Det er ikke lenge til 2025. Da skal også samferdselssektoren være universelt utformet. Det står ikke særlig oppløftende til, og her er hovedutfordringen.