Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-02-16:
Takk til interpellanten for å bringe på banen et viktig spørsmål. Alle endringene i arbeidsmarkedet er alvorlige for dem som rammes. Det viktige for dem som rammes, er at det finnes satsinger som gjør det mulig å finne nye arbeidsmarkeder raskt. Derfor er det veldig skuffende at regjeringen er såpass fraværende som den er på de kortsiktige tiltakene. Da tenker jeg på de tiltakene som ble varslet inn mot kommunesektoren i høst, men som ble kuttet i budsjettforhandlingene – synlige tiltak som kunne iverksettes raskt og gitt kort- og langsiktig effekt på både sysselsetting og utvikling i kommunene. Men her velger altså regjeringen å være usynlig. Når det gjelder permitteringsreglementet, forundrer det meg at regjeringen har så liten tillit til næringens egen evne til å vurdere sin portefølje, sine muligheter og sin oppdragsmengde i et langsiktig perspektiv. Etter vårt syn er bedriftene selv de beste til å kunne vurdere om permisjoner eller oppsigelser er den beste måten å møte utfordringene på. Når næringen selv sier at reglementet som vi har i dag, er med på å skape problemer for dem med tanke på å løse framtidige oppdrag og å arbeide framtidsrettet, har jeg tillit til at dette er riktig. I et sånt perspektiv blir statlig overstyring, som det her argumenteres med fra regjeringen, veldig merkelig. SV fremmet allerede i revidert nasjonalbudsjett i fjor en hel rekke tiltak som ville være med på å demme opp for de utfordringene vi nå møter. Regjeringens vente-og-se- og følge-tett-holdning har etter vårt syn vært et symbol på unnfallenhet snarere enn handlekraft, og resultatet ser vi nå. Regjeringen har selv vært med på å signere en ambisiøs avtale i Paris på vegne av verden, en avtale som drar med seg noen forventninger inn i regjeringslokalene. Klimaavtalen stiller store krav til den norske industrien og politikken framover, og næringsministeren har en stor jobb å gjøre med å sørge for at Norge satser på de næringene som er framtidsrettede, i det bildet som klimaavtalen gir. Det er på høy tid at regjeringen kommer på banen med tiltak som på varig basis dreier de offentlige virkemidlene, tiltaksmidlene og støtteordningene over til det som er framtidens næringer. Miljørettede løsninger og grønn energisatsing er, og vil være, de store vekstområdene framover, ikke bare i Norge, men i et globalt perspektiv. Næringenes egne ideer om kompetanseoverføringsprogrammer er eksempler på gode ideer som bør følges opp. Det er altså direkte uklokt av regjeringen ikke å innta en mer offensiv holdning til det som skal være framtidens næringer ikke bare i Norge, men i hele verden. Derfor er det lurt å kikke litt utenfor våre egne grenser for å se hva som skjer. Tyskland har gjort omfattende vedtak når de i tillegg til å stenge sine atomkraftverk også har besluttet at all CO2-forurensende energi skal fases ut. Dette fordrer en offensiv politikk på ny teknologisatsing og setter tyske teknologibedrifter i en særskilt posisjon framover med tanke på å satse på og utvikle grønne arbeidsplasser og teknologi for hele verdensmarkedet. Det er ingen som helst grunn til at Norge ikke skal kunne ta en ledende rolle på dette området. Vi har kompetansen, vi har mange dyktige mennesker som er idérike, og vi har pengene for å satse. Men en vellykket satsing krever politikere som er interessert i utvikling, og som ønsker at Norge skal inneha en sånn rolle. Derfor handler ikke løsningen på dagens utfordringer om å styrke oljenæringens fotfeste. Det er derimot viktig at vi gjør Norge mindre avhengig av oljen, og arbeider for at vi som nasjon skal bli den viktigste leverandøren av teknologi til framtidens næringer. Dagens situasjon gir oss en gyllen mulighet til å innta den rollen hvis vi vil. Spørsmålet er bare om regjeringen er klar for det.