Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2002-12-10:
Representanten Lodve Solholm kom i skade for å ty til det han antok presidenten så på som uparlamentarisk ordbruk, da han sa at Regjeringen fremstår som en gammel hest på feil kurs. Det er to feil i det utsagnet, i den grad det hadde vært tillatt å anvende det. Det ene er at det er en gammel hest. Det er feil. Det er en ung, sprek arbeidshest som ikke er på feil kurs, men som definitivt er på riktig kurs. Men jeg skjønner Lodve Solholms anliggende, som går på tempoet i den kursen som Regjeringen har staket opp. Den debatten vi har i dag, gjelder tre forskjellige departementers budsjetter, men mye går i hverandre i forhold til hovedprioritering og hva som er profilen når det gjelder næringspolitikken. Når komiteens leder, representanten Akselsen, snakker om at statsråden har reist land og strand rundt for å bagatellisere situasjonen i norsk industri, må jeg si at det er en veldig feil beskrivelse. Så langt jeg kjenner til, har representanten Akselsen aldri hørt meg uttale meg om disse tingene. Han har muligens lest noen overskrifter i en del aviser, og som han selv vet, skriver disse mye rart. Det er nok å vise til at han i replikken med representanten Ryan la en relativt annen versjon til grunn for hva han hadde ment om EØS-avtalen, i forhold til det som representanten Jagland måtte gå ut og slokke av brann tidligere. Men jeg aksepterer at man har forskjellig beskrivelse av hverandres reisevirksomhet. Det jeg i hvert fall har oppdaget på mine reiser, er at den alternative næringspolitikken som Arbeiderpartiet har servert, ikke er særlig etterspurt. Den er faktisk overhodet ikke etterspurt. Ja, det er faktisk slik at den nevnes aldri. I alle de innspillene som har kommet i etterkant av Regjeringens fremleggelse av budsjettet, har jeg faktisk ikke hørt noen som ønsker å bytte ut hele Regjeringens politikk på dette området med hele Arbeiderpartiets politikk på dette området. At det er noen som ønsker å plukke det beste i flere boder, er noe annet. Jeg tror det er viktig å prøve, når en tegner dette bildet, enten en er statsråd, leder i komiteen eller hva en er, å gi et noenlunde nyansert bilde av det som er situasjonen. Det er ingen tvil om at verdensøkonomien, slik den fremstår i dag, også slår inn i norsk næringsliv. Det er ingen tvil om at det er en ikke ubetydelig virkende faktor også hos oss. I den grad vi nå antageligvis opplever en situasjon fremover hvor vi kan forvente en viss stigning i arbeidsledigheten, som vi for så vidt har annonsert at vi kan risikere å få, er det likevel en avskygning i forhold til en del andre land som det er naturlig å sammenligne seg med. Jeg registrerer også at det egentlig er relativt bred oppslutning om de viktigste grepene i norsk næringspolitikk slik den føres og slik den fremstår, og ikke minst i forhold til det med å redusere skatter og avgifter. Jeg stikker ikke under stol at den budsjettavtalen vi gjorde med Fremskrittspartiet her i Stortinget, bidrog til at vi på næringspolitikkens område var med på å sørge for at vi gjorde ytterligere noen omdreininger i positiv retning hva gjelder næringspolitikk. Det er i alle fall helt sikkert at også den usikkerheten som har vært i høst knyttet til hele budsjettbehandlingen, kanskje er noe av det mest negative. Nå er i hvert fall det brakt til ende. En annen ting knyttet til det representanten Akselsen var inne på i denne replikken hva gjelder EØS-avtalen: Jeg vil si at en av de store utfordringene for norsk næringsliv fremover vil være markedsadgang, ikke minst knyttet til den utvidelsen som vi har i EU, men også mot andre markeder. Den nye situasjonen er at nå begynner land i Østen å inngå frihandelsavtaler. Det har de ikke gjort tidligere. Det vil norsk fiskeindustri merke – når Chile nå inngår avtale med Sør-Korea, og hvor norske eksportører har 10–20 pst. toll. Så et par ord knyttet til sjøfolk, som det har vært snakket om. Representanten Hedstrøm har en relativt presis beskrivelse av det som har vært den politiske situasjonen på dette området. Arbeiderpartiets krokodilletårer vil jeg si damper bort før de når bunnen. Når jeg så representanten Hedstrøm og representanten Stoltenberg med livbøyene foran Stortinget her tidligere i høst, gikk tankene øyeblikkelig tilbake til de budsjettforslag som parlamentarisk leder i Arbeiderpartiet selv har fremmet om å avvikle nettopp disse ordningene.