Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-04-27:
Jeg vil takke representanten for denne interpellasjonen. Jeg har lyst til å si at jeg tror at jeg og representanten har veldig like ambisjoner. Når jeg smilte den gangen om ekteskapet, var det fordi jeg syntes at det var en veldig hyggelig historie. Det var ingen harselas. God oppfølging av mennesker med nedsatt arbeidsevne er helt sentralt for denne regjeringen. Vi har derfor de siste årene gjennomført betydelige reformer som har til formål å styrke innsatsen for den gruppen interpellanten er opptatt av. Mange av reformene har utgangspunkt i St.meld. nr. 9 for 2006–2007 Arbeid, velferd og inkludering, den såkalte AVI-meldingen. Det er innført en ny inntektssikringsordning, arbeidsavklaringspengene, for personer med helseproblemer og et nytt kvalifiseringsprogram for sosialhjelpsmottakere. Tildeling av tiltak og tjenester skal skje ut fra individuelle behov. Nav-reformen har lagt til rette for at hele Navs virkemiddelapparat skal være tilgjengelig for brukerne. Formålet med reformene er bl.a. å komme raskere i gang med arbeidsrettet bistand og styrke oppfølgingen av den enkelte bruker. Behovs- og arbeidsevnevurderinger gir bedre kartlegging av den enkeltes muligheter til å komme i arbeid. Reformene har endret både lovgrunnlaget og statistikkgrunnlaget for personer med nedsatt arbeidsevne. Gruppen omfatter i dag både tidligere mottakere av attføringspenger, rehabiliteringspenger og tidsbegrenset uførestønad samt nye mottakere av arbeidsavklaringspenger. Veksten de siste årene skyldes særlig at antall mottakere av tidsbegrenset uførestønad økte i årene fram til 2010, og at det er blitt flere deltakere innenfor kvalifiseringsprogrammet. Viktige reformer ble iverksatt for drøyt ett år siden. Det har gått for kort tid siden iverksettelsen til at vi i dag kan se åpenbare effekter av reformene. Med så omseggripende reformer som er satt i verk, må vi gi Nav tid til å arbeide med gruppen på en kvalitativt bedre måte enn tidligere. Raskere og tettere oppfølging av både sykmeldte, mottakere av arbeidsavklaringspenger og sosialhjelpsmottakere kan føre til at behovet for tiltaksplasser vil øke på sikt. Det er imidlertid viktig å være oppmerksom på at ikke alle som registreres i Nav med nedsatt arbeidsevne, vil ha behov for tiltaksplass. Mange med alvorlige helseproblemer vil først og fremst trenge medisinsk behandling eller rehabilitering. I tillegg vil mange trenge annen arbeidsrettet bistand enn en tiltaksplass. Det er heller ikke slik at alle skal ha tilbud om tiltak samtidig. Det er viktig for å forstå nivået på tiltak i forhold til behovet. Vi er i dag usikre på hvor mange av de nesten 220 000 personene med nedsatt arbeidsevne som har behov for arbeidsrettet bistand. Usikkerheten knytter seg særlig til hvor stort behovet for arbeidsrettet bistand er i den store gruppen av tidligere mottakere av rehabiliteringspenger og tidsbegrenset uførestønad. Nav har derfor foreløpig et begrenset grunnlag for å anslå gruppens behov for arbeidsrettet bistand i form av arbeidsmarkedstiltak. Vi er i fortløpende kontakt med etaten om utviklingen av mer omfattende statistikk som kan gi et mer presist grunnlag for å innrette virkemidlene. Foreløpige og usikre anslag kan indikere – jeg vil understreke foreløpige og usikre – at det vil være om lag 60 pst. av gruppen personer med nedsatt arbeidsevne som har behov for arbeidsrettet bistand. Behovet for tiltaksplasser vil imidlertid være lavere enn det siden ikke alle skal delta på tiltak samtidig. Alle må gjennom en kartleggingsfase hvor Nav utreder og avklarer søkerens arbeidsevne. Det skal også i samarbeid med brukeren utarbeides en aktivitetsplan før tiltak kan iverksettes. I denne kartleggings- og planleggingsfasen vil det som regel ikke være behov for tiltaksplass. I statsbudsjettet for 2011 foreslo regjeringen en ramme som under visse forutsetninger om tiltakenes priser og sammensetning gir et tiltaksnivå på totalt 71 200 plasser. Stortinget ga sin tilslutning til budsjettrammen til arbeidsmarkedstiltak i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for 2011. Det planlagte tiltaksnivået for 2011 er noe lavere enn i 2010, men det er blant de høyeste tiltaksnivåene vi noen gang har hatt. I de tre første månedene i år har i overkant av 60 000 personer med nedsatt arbeidsevne i gjennomsnitt deltatt i arbeidsmarkedstiltak. Det er et høyt tiltaksnivå og høyere enn planlagt. Og, bare for å komme tilbake til det spørsmålet som representanten kom med, det er naturlige svingninger gjennom et år. Det er helt vanlig at tiltaksnivået er høyere de første to–tre månedene. Så går tiltaksnivået markant ned i sommerperioden – av forklarlige årsaker – for så å gå opp igjen. Det er ikke slik at man kan regne ut hvor mye man har brukt, for å si det sånn, og så si at det betyr 41 000, eller hva det var interpellanten sa, i snitt for høsten. Jeg er ikke her rede til å gi et nøyaktig svar på hvordan det stipulerte vil se ut, men et av de viktigste områdene jeg følger med på hele tiden nå – og jeg ber om månedlige rapporteringer fra Nav – er nettopp gjennomføringen av tiltaksnivået for å sørge for at vi ikke får disse opp-og-ned-hakkene. Et bedre arbeidsmarked med økt etterspørsel etter arbeidskraft kan føre til at de som deltar i arbeidsmarkedstiltak, kommer raskere i jobb i år enn før. Gjennomstrømningen i tiltakene kan øke, og flere kan få tilgang til tiltaksplass. Innenfor gjeldende budsjettramme skal etaten ut fra sin kunnskap om egne brukere og lokale behov på arbeidsmarkedet tildele individuelt tilrettelagte tiltaksplasser. Det er et mål at alle med nedsatt arbeidsevne med behov for arbeidsrettet bistand, skal få slik bistand uten unødig ventetid. Jeg er i likhet med representanten Ropstad bekymret for lengre køer. Jeg vil understreke at 900 dager heller ikke er et reelt tall, for det er fra første dag man er syk. Da er man igjennom en sykmeldingsperiode, en rehabiliteringsperiode osv. Så 900 dager er et helt feilaktig tall. Jeg ville vel også brukt det i en debatt, for å si det sånn, men det er et feilaktig tall når det gjelder den reelle gjennomsnittlige ventetiden for å komme på tiltak. Utviklingen overvåkes nøye. Jeg vil understreke at personer med nedsatt arbeidsevne som har behov for arbeidsrettet bistand, er prioritert på linje med andre prioriterte grupper av arbeidssøkere, som ungdom og langtidsledige. For å motvirke veksten av unge uføre er unge med nedsatt arbeidsevne under 30 år prioritert ved tildelingen av tiltaksplasser i 2011. Mitt mål er å følge utviklingen til personer med nedsatt arbeidsevne tett og å tilpasse nivået og innholdet i innsatsen til gruppens behov for arbeidsrettet bistand. Det samlede behovet for tiltak blir imidlertid påvirket av flere forhold som endrer seg over tid, som bl.a. situasjonen på arbeidsmarkedet, og må vurderes konkret i de enkelte budsjettprosessene. Fra 2012 vil Regjeringen iverksette en egen sysselsettingsstrategi for personer med nedsatt funksjonsevne. Tiltakene innenfor denne strategien vil særlig være rettet mot unge funksjonshemmede under 30 år som har vanskelig med å komme inn på arbeidsmarkedet fra utdanning. Her er det nettopp viktig, som representanten Ropstad er inne på, å unngå at mennesker skyves ut av arbeidslivet. Denne ekstra innsatsen vil styrke attføringsarbeidet og innebære en bedre oppfølging av arbeidssøkere med nedsatt arbeidsevne. Vi må så langt det er mulig, begrense veksten i tallet på unge uføre. Dette er også en utfordring som strekker seg utover de tiltak Nav kan tilby. Samspillet med andre, slik som helsevesen, utdanning og arbeidsliv, er viktige forutsetninger. Til slutt, og viktig: Det er nedsatt et offentlig utvalg som i løpet av året skal komme med forslag om de arbeidsrettede tiltakene og hvilken plass skjermede virksomheter skal ha innenfor den samlede virkemiddelbruken. I dag skjer en stor del av attføringsinnsatsen innenfor disse virksomhetene. Utvalget skal se nærmere på om virksomhetene leverer tjenester som er fleksible og godt tilpasset dagens og morgendagens arbeidsliv, vurdere innholdet i og kvaliteten av de skjermede virksomhetenes arbeid og komme med forslag til forbedringer, slik at flere kan komme i jobb raskere. Etter mitt syn vil utvalgets utredning, når den kommer i desember i år, danne et veldig viktig grunnlag for den videre diskusjonen, innspillene og vurderingene knyttet til virkemiddelbruken framover når det gjelder å få utsatte grupper i arbeid. Og for å avslutte: Vi må hele tiden passe på at de 7,3 mrd. kr vi bruker i året på dette, brukes på en fornuftig og god måte.