Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2000-12-05:
Jeg er glad for at Stortinget i hovedsak slutter seg til Regjeringens opplegg for arbeidsmarkedspolitikken for 2001, herunder innretningen av tiltakene og innsatsen overfor yrkeshemmede. Situasjonen på arbeidsmarkedet er heldigvis langt bedre enn hva mange la til grunn bare for kort tid tilbake. Som følge av kraftig reduksjon i investeringene, særlig i oljerelatert industri, og lavere aktivitet i verftsindustrien var det i fjor bekymring for sysselsettingsreduksjon og at den økte arbeidsledigheten ville ta av. Slik har det ikke blitt. Det seneste året har sysselsettingen økt med 12 000 personer, og aldri har flere deltatt i arbeidslivet enn i 3. kvartal i år. Spesielt har den gode utviklingen i store deler av servicesektoren medført et svært bra arbeidsmarked spesielt for ungdom. La meg imidlertid ikke underslå at det fortsatt er kjempestore utfordringer i arbeidsmarkedspolitikken, og at vi har høye ambisjoner om å nå enda lenger. Arbeidsmarkedsetatens statistikk viser at over 60 000 personer er arbeidsledige. Det er noen flere enn på samme tid i fjor. Økningen har i stor grad funnet sted innen deler av industrien, og særlig berørt har Sørvestlandet vært. Jeg er glad for at langt de fleste arbeidsledige relativt raskt kommer tilbake i arbeid, og at antallet langtidsledige fortsatt er lavt og stabilt. Vi har imidlertid fortsatt en jobb å gjøre i å mobilisere arbeidskraftsressurser, både blant langtidsledige, innvandrere og yrkeshemmede. I nasjonalbudsjettet legger Regjeringen til grunn at arbeidsledigheten ikke skal øke i 2001, og det er i tråd med de muligheter de fleste prognosemakere forespeiler oss. Når det gjelder den petroleumsrelaterte leverandørindustrien, vil vi sørge for at det blir satt i verk tiltak ved behov for å sikre kompetansen i en tid med lavt aktivitetsnivå og for å omstille grupper av ansatte til nye oppgaver. Vi må samtidig ha et øye for at det totale antall tiltaksplasser som bevilgningene gir rom for, nyttes med sikte på å nå de samlede arbeidsmarkedstiltakene og de prioriteringene både storting og regjering har gjort. I enkelte deler av arbeidsmarkedet er det faktisk mangel på arbeidskraft. Særlig gjelder dette i deler av bygge- og anleggssektoren og i helse- og omsorgssektoren. Denne situasjonen tar Regjeringen veldig alvorlig. Regjeringen skal følge opp Sandman-utvalgets forslag til hvordan veksten i sykefraværet og uføretrygdingen kan reduseres. Regjeringen vil også vurdere forenklinger i regelverket for arbeidsinnvandring. Til sammen skal oppfølgingen av disse sakene gi en bedre tilgang på arbeidskraft innenfor spesielle områder. Komiteen har vært opptatt av at personer med lese- og skrivevansker skal få et godt tilbud med tanke på overgang til ordinært arbeid. Jeg er enig i dette. Departementet vil i et eget brev til Aetat Arbeidsdirektoratet ta opp spørsmål knyttet til Aetats innsats for personer med lese- og skrivevansker – både på grunnlag av interpellasjonsdebatten tidligere i høst og på grunnlag av budsjettinnstillingen og det som komiteen her har sagt. Når det imidlertid gjelder komiteflertallets henvisning til at «formelle krav til f.eks. oppmøte til faste klokkeslett» ikke må stå i veien for at tiltak blir brukt, må jeg tillate meg en bitte liten kommentar. Jeg går ut fra at komiteflertallet med dette ikke har ment at det ikke skal stilles krav til deltakerne som sikrer at de får utbytte av kursene. Jeg minner om at vi alle må tilpasse oss krav til oppmøte til nærmere fastsatte klokkeslett. Dette må også gjelde under forberedelse til arbeidslivet. At man må være fleksibel i forhold til enkeltmennesker, betyr ikke at man skal lempe på kravene til de som utmerket godt er i stand til å følge de kravene som er satt opp. Jeg vil legge til at Regjeringen vil komme tilbake til spørsmålet om støtte til arbeidsreiser for funksjonshemmede. Dette vil gi et ytterligere grunnlag for å sikre funksjonshemmedes deltakelse i arbeidslivet og dermed også gi et tilskudd til å redusere mangelen på arbeidskraft. Jeg har merket meg at komiteen i likhet med departementet er opptatt av at arbeidsmarkedsetatens tilbud av tjenester mot betaling fra arbeidsgiver skal skje innenfor ryddige rammer. Departementet legger opp til at disse tjenestene skal tilbys fra egne enheter i etaten – Aetat Bedrift – som selv skal utføre produksjon, salg og markedsføring av tjenestene. Vi vil komme tilbake senere i vinter, forhåpentligvis i vår, med forslag til omorganisering av hele arbeidsmarkedsetaten, hvordan den endelige organisering av Aetat Bedrift skal være. Jeg vil bare avslutningsvis understreke at for meg er det dog avgjørende at Aetat Bedrift og vikartjenesten skal være en del av de samlede arbeidsmarkedstiltakene, og ikke spesielt en forretningsmessig virksomhet.