Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Rett etter jul kommer stortingsmeldingen om forholdet mellom stat og kirke. Arbeiderpartiets utgangspunkt er at staten ikke lenger bør ha en offentlig statsreligion. Så vidt jeg har registrert, er det ingen partier som argumenterer for en norsk offisiell religion i dag. Religiøs overbevisning er en privatsak, men det norske samfunnets kulturarv og en politikk for støtte til religionsutøvelse er et offentlig anliggende. For Arbeiderpartiet er det viktig at folkekirken har forankring hos sine medlemmer, så hvor mye staten skal gi opp sin styring av Den norske kirke, er for oss avhengig av hvordan vi kan sikre at valgene i de kirkelige organer gjøres åpnere, slik at flere deltar. Det er viktig at ikke statens forhold til Kirken avgjøres med knappest mulig flertall. Vi vil derfor arbeide for et bredest mulig flertall for en nyordning mellom stat og kirke. Dette blir kirke-, utdannings- og forskningskomiteens viktigste sak i løpet av de to neste årene. Men også i skolen får vi en diskusjon om religionens plass. KRL-faget har møtt motstand og må igjennom noen endringer som følge av dommen i Den europeiske menneskerettighetsdomstol. Målet med faget var å finne en balanse mellom kristendommen og andre livssyn og religioner, men ifølge Den europeiske menneskerettighetsdomstol har vi ikke funnet denne balansen i dagens fag. La det være helt klart: Det var ikke bedre før, da det var mer kristendom for flertallet, men da de religiøse minoritetene toget ut av timene da det ble undervist i viktige deler av norsk kulturarv. Men vi må lytte mer til tros- og livssynsminoritetene. Vi kan ikke hevde at vi har skapt et fag som inkluderer minoritetene, så lenge de vi mener å inkludere, ikke føler seg inkludert. Vi inviterer også til et bredt forlik om skolens formålsparagraf. Mens skolens viktigste oppgave før i tiden var å forberede barn og ungdom til konfirmasjon, har vi i dag overlatt denne oppgaven til Kirken selv, og tilsvarende til andre trossamfunn i Norge. For oss handler dette om foreldreretten, og det forundrer meg litt at de som oftest snakker om foreldreretten, er mest opptatt av at skolen skal gi én bestemt religiøs oppdragelse. Det er foreldrene selv og ikke skolen som skal gi barn og unge religiøs oppdragelse. Kunnskap om ulike religioner, om vår kulturarv og om felles verdier er derimot en oppgave for skolen. Jeg oppfordrer derfor alle partier til å legge sine kjepphester til side og finne fram til en felles løsning. Et offentlig utvalg har kommet fram til et felles formål. Jeg mener at vi som politikere svikter vår oppgave hvis vi ender opp med større uenighet i Stortinget enn blant representanter for ulike tros- og livssynssamfunn. Meldingen om forskerrekruttering blir også viktig. Det er ikke lenge siden den rød-grønne regjeringen sørget for tryggere ansettelsesforhold for forskere. Vi må nemlig sikre at de som velger å jobbe som forsker, får større trygghet for sine jobber. På dette området møtte vi motstand fra opposisjonen her i Stortinget. Det er også viktig at vi får flere stipendiater for å sikre bedre rekruttering til forskningsstillinger. Men det er alvorlig når hver fjerde stipendiat ikke fullfører sin doktorgrad. Derfor må vi kreve at doktorgradsstudentene får en langt bedre oppfølging. Kvalitetsreformen skulle sikre bedre oppfølging av den enkelte student. Nå trenger vi en tilsvarende innsats for å sikre bedre oppfølging av den enkelte stipendiat og av nyansatte forskere.