Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-15:
«Optimisme i boligmarkedet» står det på avisforsidene. Det skal visst bety at hurra, nå går på prisene på boliger opp. Og for dem som lever av å kjøpe og selge boliger og eiendommer, er jo det en glad melding, likeså for dem som skal selge og flytte til Spania eller til andre deler av verden. Men for den fjerdedelen som ikke har sin egen bolig, som ikke eier den, svinner håpet om en egen bolig i takt med prisstigningen, som går opp. Neste år blir den på 7,3 pst. sier Statistisk sentralbyrå. Nordea tror i avisene i dag at det blir 10 pst. Jeg tror ikke at økt boligbygging er avgjørende eller nøkkelen for å få boligprisene ned. For å få til det mener jeg at vi er nødt til å få en reell taksering av boliger, slik at vi får spekulantene, som i dag bruker bolig som en ren pengeplassering, ut av boligmarkedet. Men det som er helt sikkert, er at hvis vi ikke får bygget nok boliger, vil det åpenbart være med på å dytte prisene opp, og det er jeg dypt uenig i bør være politikken. Men det virker som om det er Regjeringens politikk i år, ved den måten de har satt sterke begrensninger på hva slags lån Husbanken kan gi til boliger. Boliger som er større enn 85 m2, vil få mindre utmåling enn det som har vært politikken i dag, men som heldigvis har endret seg i løpet av året. Det er et problem at Husbanken ikke lenger får ha den sterke rollen som nyboligbygger-bank som den har hatt tidligere. Og for meg virker det som om statsråd Erna Solberg, i skjønn forening med Arne Skauge i Bankforeningen, har et sterkt ønske om at private banker skal overta flere av de lånene som Husbanken gir i dag. Det blir altså dyrere å få lån, fordi private banker er dyrere enn Husbanken, og det blir vanskeligere å få lån, fordi Husbanken er ubyråkratisk når den gir lån. Dette har gitt seg utslag i nedgang i boligbygging i dag, og nedgang i antall lån gitt av Husbanken. Dette synes vi er dumt, for vi er for at Husbanken skal ha en sterk rolle, og vi er for at Husbanken bør ha en rolle i framtiden. Og dette skal vi diskutere i forbindelse med boligmeldingen som kommer. I tillegg har Startlånet vært den store suksessen, ifølge Regjeringen, i forhold til å skaffe unge mennesker et sted å bo. Men hvis vi går Startlånet nøyere etter i sømmene, ser vi at Startlånet, som erstattet kjøpslånet og det gamle etableringslånet, har blitt utlånt til mange færre mennesker i år, enn etableringslån og kjøpslån ble utlånt til i fjor. Så hvordan Regjeringen kan kalle Startlånet en suksess for å få flere unge mennesker inn på boligmarkedet, står for meg som komplett ubegripelig. Det betyr at de viktigste grepene til Regjeringen på boligfeltet har slått feil. Og resultatet er flere mennesker som har trøbbel med å skaffe seg et sted å bo. Solidaritet handler om å ta vare på de folkene vi ikke ser, og om ikke å snu ryggen til dem vi ser. Og jeg mener Regjeringen snur ryggen til de folkene som har trøbbel på boligmarkedet. Skal vi føre en sosial boligpolitikk som sikrer alle trygghet for en god bolig i et godt bomiljø, må det bygges vesentlig flere utleieboliger her i landet. Vi har i vårt alternative budsjett foreslått 600 mill. kr ekstra for å nå målet som vi satte oss sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet om å bygge over 3 000 utleieboliger hvert år. Dessverre er det bare vi som har finansiert disse 3 000 boligene fullt ut i vårt statsbudsjett. Vi vil satse på at flere av de boligene som bygges, har kvaliteter for framtiden, som radonforebygging, energireduksjon og jordvarme. Og da trengs det altså små tilskudd, som boligbransjen og byggebransjen roper etter. De sier at hvis vi bare kan få noen små tilskudd, vil vi klare å få inn disse kvalitetene i boligene. Det handler om heis i lavblokker, det handler om flere ting som er avgjørende for at gamle mennesker skal kunne bo hjemme lenger, og at boligene skal få livsløpsstandard, som må være viktig for funksjonshemmede. Mest skuffet er jeg allikevel over bostøtten, som liksom skal være Regjeringens flaggskip i boligpolitikken for dem som trenger det, fordi det er et målrettet tiltak. Men bostøtten er for unge barnefamilier som sliter, vesentlig dårligere enn for pensjonister. Det er ikke rettferdig. I forbindelse med strømkrisen gikk flertallet her i salen – alle unntatt regjeringspartiene – inn for å øke inntektsgrensen for bostøtte med 30 000 kr permanent. Det vil bety at familier på to voksne og to barn, som i dag ikke kan tjene mer enn godt under to ganger minstepensjonen, ville fått mye større mulighet for å få hjelp til sine boutgifter. Det er en effektiv måte å hjelpe folk på. Her er det sånn at Regjeringen tar fra barnefamilier, tar de pengene som flertallet her i salen mente de burde ha, og de fører en dårligere boligpolitikk for barnefamilier. Jeg er glad for at statsråd Erna Solberg sier at hun vil satse på å gi bedre service til utlendinger som søker familiegjenforening. Det finnes så mange urimeligheter i behandlingen, og embetsverket bruker så lang tid på behandling av folk som søker tjenester f.eks. knyttet til familiegjenforening, at andre nordmenn aldri ville funnet seg i det hvis de hadde opplevd tilsvarende fra det offentlige. Utfordringen vår i årene som kommer, blir å føre en innvandrings- og integreringspolitikk der vi tar hensyn til folks behov for å bevege seg og menneskers behov for å bo sammen med familien samt de behov som samfunnet har for arbeidskraft, det behovet vi har for å få oversikt over og kontroll med hvem som bor her i landet, og hva slags vilkår de lever under. Men hevet over alle disse behovene er folks behov for beskyttelse når de er på flukt. Det er 40 mill. flyktninger i verden, og vi har hatt en tradisjon for å ta imot dem og ta vare på dem. Derfor synes jeg at det er dypt tragisk at vi har hatt en nedgang i vårt engasjement i forhold til FN også på dette området. Vi har hatt en nedgang fra 1 500 flyktninger, som var måltallet i forrige periode, ned mot 1 200, som vi har i år, og ned til 750 FN-kvoteflyktninger som vi skal ta imot neste år. Det mener jeg er galt. Det mener vi i SV er en feil prioritering, fordi mennesker som er på flukt, er de som har et behov som er hevet over alle andre avveininger, og de menneskene må vi ta vare på. Fra 1. januar i år innfører vi en ny hurtigbehandling av asylsøkere som vi antar ikke har grunner for å få bli etter flyktningkonvensjonen. Vi lager altså et svært apparat for å ta imot ni mennesker i uken ut fra 48-timersregelen, som er det siste tallet over hvor mange mennesker som kommer nå. Alle er opptatt av at for mange kommer, som burde ha fått vite, eller burde vite om, at de etter flyktningkonvensjonen ikke har sjanse for å få bli. Men jeg ser hva statsråden uttaler i Dagsavisen i dag om at det er et mål at flere mennesker, ja, kanskje sågar alle, skal gjennomgå en type hurtigbehandling, en pre-screening, som er inspirert av Nederland, i årene som kommer. Da vil jeg bare si til statsråden at vi i SV er uhyre skeptiske til en utvikling som lett kan ta fra asylsøkere grunnleggende rettssikkerhet. I tillegg er vi redd for at den fokuseringen som skjer nå, på å stenge ute og lage stengsler for alle de menneskene som ikke har flyktninggrunner for å komme hit, gjør at vi stenger ute dem vi er forpliktet til å hjelpe. Dette sier hele komiteen, unntatt Fremskrittspartiet, i merknader i innstillingen. Vi vet hva statsråden gjør for å hindre folk som ikke har flyktninggrunner, fra å komme. Spørsmålet mitt til statsråden er: Hva vil statsråden gjøre for å gjøre det lettere for folk som har flyktninggrunner, å komme til Norge? I årene som kommer, er vi nødt til å lage en politikk som håndterer de folkevandringer som er i verden. Da har vi en politikk hvor vi ønsker at flere mennesker skal kunne komme hit på arbeidsinnvandring. Da har jeg et spørsmål til Regjeringen. I forbindelse med utvidelse av EØS-området er det fra Regjeringens side ikke lagt opp til noen særskilt tilrettelegging for folk som skal komme, mens vi mener at det skal være et grunnleggende krav at alle de menneskene som kommer til Norge, skal jobbe på norske lønns- og arbeidsvilkår. Vi mener også at det i forbindelse med EØS-utvidelse er meget dumt at man fjerner opplæringen for de EØS-borgerne som kommer hit på arbeidsinnvandring, rett og slett fordi de da får dårligere integrering.