Lars Sponheim (Venstre), 1999-01-26:
Debatten i dag viser at det er bred tilslutning i Stortinget til Regjeringens politikk for en mer balansert, spredt og mangfoldig eierstruktur, og at det er nødvendig for å sikre sysselsetting og verdiskaping over hele landet. Det ser også ut til å være bred enighet om Regjeringens strategi for eierskapet i norsk næringsliv og for de virkemidlene som er foreslått i meldingen. Det at så mange tiltak er satt ut i livet allerede før debatten i dag, viser også at man har klart å gripe noen av tidens hovedutfordringer i næringspolitikken. Et av de mest sentrale punktene i Regjeringens eierskapsstrategi er å stimulere til aktivt, privat eierskap. I norsk næringsliv er det behov for eiere som gjennom bedriftsutvikling kan bidra til å skape nye arbeidsplasser. At også ansatte gis muligheter for medeierskap i bedriften, kan bidra til at flere får et eierforhold til sin egen arbeidsplass og til at de mindre bedrifter klarer å holde på kompetent kunnskapskapital. Regjeringen har holdt et høyt trykk i disse spørsmålene for å få gjennomført tiltak allerede i budsjettet for 1999. Gjennom budsjettbehandlingen er det bl.a. skapt grunnlag for å endre tidspunkt for skattlegging av opsjonsfordeler på inntil 600 000 kr, for å øke den skattefrie rabatten for ansattes kjøp av aksjer i egen bedrift og for å lempe på summen av arveavgift og dokumentavgift ved generasjonsskifte i familiebedriftene. Dette er en vesentlig kursdreining bort fra tidligere regjeringers politikk på området og viktige skritt for å legge grunnlaget for videreutvikling av lønnsomme kunnskapsbedrifter med aktive eiere over hele landet. Jeg har videre merket meg at flertallet mener at også reduksjon i eller fjerning av formuesskatten vil være et vesentlig bidrag for å styrke norsk, privat eierskap. Dette er noe Regjeringen vil komme tilbake til, bl.a. i forbindelse med oppfølgingen av innstillingen fra utvalget som vurderte flatere skatt. Normalt vil aktive eiere med et langsiktig perspektiv spille en avgjørende rolle for tilgangen av risikokapital til små bedrifter, gründere og nyskapingsprosjekter. Ett av statens viktigste bidrag til næringspolitikken er imidlertid – etter Regjeringens mening – å spille en rolle når markedet alene ikke klarer å drive risikoprosjekter med stort potensial for verdiskaping gjennom den første, kritiske fasen. Regjeringen har derfor gitt høy prioritet til arbeidet med å styrke nyskaping, kompetanse og teknologiutvikling i næringslivet. Konkret innebar dette forslag om økt teknologisatsing gjennom et nytt prosjektutviklingstilskudd og økte midler til de regionale såkornfondene. Dette er godt fulgt opp i budsjettet for 1999. Vi vet at eierskapsmeldingen ble lagt fram allerede i fjor vår, slik at store og viktige deler av den allerede er blitt realisert. Et annet sentralt element i Regjeringens melding er spørsmål knyttet til statlig eierskap. Siden denne regjeringen tiltrådte for halvannet år siden, har det skjedd svært mye på dette området, noe som også har medført at vi nå har en langt mer konstruktiv debatt om spørsmålet. Som meldingen framhever, er det behov for å foreta en nærmere drøfting av både omfanget og organiseringen av det statlige eierskapet. Staten har en viktig eierrolle på enkelte områder, særlig når det gjelder forsvarlig forvaltning av viktige naturressurser, men vi må ha klart for oss at statlig eierskap er et virkemiddel for å oppnå nasjonale mål, det er ikke noe mål i seg selv. Med økende deregulering og konkurranse på tvers av landegrensene må vi være åpne for nye grep som kan fremme utviklingen av et konkurransedyktig norsk næringsliv. Budsjettforliket om delprivatisering og børsnotering av Telenor er et godt eksempel på dette. Forrige ukes nyhet om sammenslåing med Telia viser at utviklingen nå er godt i gang. Det nye selskapet, med privat deleierskap, vil kunne bli en slagkraftig enhet i det internasjonale telemarkedet. En slik sammenslåing vil skape større muligheter for å trygge framtidige arbeidsplasser i Norge og for videreutvikling av norsk kompetanse. Et annet viktig forhold knyttet til statens eierskap, er forholdet mellom rollen som eier og rollen som regulatør. Regjeringen har vært opptatt av at det skal være ryddige rammebetingelser på dette området. Jeg har merket meg at komiteens flertall mener det må vurderes å samle de statlige eierinteressene i ett departement. Dette forslaget vil jeg ta med meg videre. Jeg vil avslutningsvis si at komiteens innstilling på en god måte støtter opp om Regjeringens eierskapsstrategi. Jeg er svært fornøyd med at vi allerede nå har fått gjennomført en rekke av de viktigste tiltakene i meldingen. Andre tiltak vil kreve mer langsiktig oppfølging, og jeg kan forsikre at Regjeringen er innstilt på å holde trykket oppe. Det vil være nødvendig for å sikre et balansert eierskap som kan bidra til utvikling av vekstkraftige nærings- og kompetansemiljøer i landet.