trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-06:
Jeg ville bare benytte muligheten, siden statsråden er her og vi snakker om dette viktige temaet. Det er sant, som flere talere har vært innom, at SV sammen med flere andre for et års tid siden fremmet en rekke forslag. Da ble det gjort en del vedtak, som vi er veldig glad for. Statsråden var innom en del av oppfølgingen av dette, men jeg vil gjerne spørre statsråden mer om hva han kan si. Vi har også et vedtak om å få på plass at en del av den psykiske opptrappingsplanen for ungdom skal handle om kroppspress. Statsråden nevnte ikke det i sitt innlegg. Hvordan står det til med regjeringens oppfølging av det anmodningsvedtaket? Så lurer jeg på hvordan statsråden ser for seg det å følge opp de andre anmodningsvedtakene som blir gjort om å skjerpe loven mer generelt når det gjelder markedsføring rettet mot barn.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-06:
Jeg vil også starte med å rette en takk til forslagsstillerne og representanten Kari Henriksen for at de tar opp et viktig tema. Siden krisesenterbevegelsen startet opp krisesentre rundt omkring i landet, har vi hatt omtrent 100 000 overnattingsdøgn på de norske krisesentrene. Det sier noe om at vold mot kvinner og vold i nære relasjoner er et betydelig samfunnsproblem, en strukturell utfordring og et tegn på fortsatt stor ujevnhet i makt mellom kvinner og menn. Vi kan ikke kalle oss et likestilt land før vi har løst dette og vi – i en ideell verden – ikke lenger trenger å ha krisesentre. Men det gjør vi inntil videre, og mange av de hundre tusen som har vært på et krisesenter siden disse ble startet, kan vi nok regne med også kommer fra spesielt sårbare og utsatte grupper, f.eks. kvinner med rusproblemer og tilleggsutfordringer. Det er viktig at vi i vår forståelse av vold mot kvinner og manglende likestilling har – skal man kalle det – en kombinert måte å se dette på: at det kan være flere forhold som spiller inn, og at man på sett og vis er undertrykt eller utsatt på flere måter samtidig. SV støtter alle forslagene som forslagsstillerne har fremmet i denne saken. Vi er for så vidt enig i Senterpartiets bemerkning om at det er flere sårbare grupper, men jeg mener at det ikke er en motsetning mellom den erkjennelsen og det å starte med i hvert fall å ta inn én betydelig gruppe. Jeg må bare si til regjeringen, som skyver kommunene foran seg i dette spørsmålet, at jeg synes det blir for svakt. Dette er et helt kritisk tilbud. Representanten Ørmen Johnsen sier at dette er et kommunalt ansvar. Ja, men dette er virkelig et grunnleggende behov. Dette er sårbare mennesker. Vi kan ikke akseptere at det ikke finnes et likeverdig tilbud av denne tjenesten i alle kommuner. Vi hadde aldri gjort det med tilsvarende tjenester. Hvorfor skal vi gjøre det her? Hvorfor skal vi gjøre det akkurat når det gjelder disse utsatte kvinnene? Jeg vil minne representantene fra regjeringspartiene om at vi har en lov som denne salen er ansvarlig for. Disse forslagene handler om å skjerpe den loven, og da kan man ikke forsøke å skyve kommunene foran seg, si at det er litt tidlig, og vente på evalueringen. Det er lenge siden vi gjorde den omleggingen av krisesentrene. Dette har vært evaluert godt. Vi er virkelig klare for å gjøre et løft for en spesielt sårbar gruppe nå.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-06:
Jeg vil takke komiteen for et godt samarbeid i behandlingen av dette Dokument 8-forslaget fra en rekke representanter fra Arbeiderpartiet. Jeg vil starte med å si at barnevern er en helt kritisk viktig oppgave. Det handler om omsorg for og beskyttelse av sårbare barn, barn som ofte har blitt utsatt for omsorgssvikt i hjemmet. Da er det vår oppgave å sørge for at de ikke møtes med svik fra samfunnet, som skal stille opp og beskytte dem. Representantene som har fremmet forslaget, viser til en rekke undersøkelser og rapporter som har kommet den siste tiden, senest fra Helsetilsynet, som har utført tilsyn med barnevernstjenesten. Jeg tror vi alle i salen er enige om at det norske systemet for å beskytte barn er blant de beste i verden. Det er det viktig at vi hegner om. Likevel er det mye som må gjøres. Representantene som har fremmet dette forslaget, er innom flere forslag som også vi i SV støtter. Derfor vil jeg gå over til hva SV mener i saken. Vi er enig i at det trengs mer samkjøring og mer samarbeid mellom ulike tjenester i barnevernet. De som jobber rundt omkring i den kommunale barnevernstjenesten, må ofte være eksperter på hele virkemiddelapparatet. Det er en stor jobb, og vi er nødt til å stille opp og hjelpe til for å sørge for at samkjøringen og samarbeidet blir bedre. Det er også flere gode forslag som gjelder utdanningene – det å sørge for god relasjonskompetanse i utdanningene, sørge for at det er et klasseperspektiv, at de som arbeider i barnevernstjenesten, har verktøyene til å forstå hvordan stress og ulike problemer også kan henge sammen med foreldrenes klassebakgrunn, og ikke minst en kunnskapsbasert utvikling av profesjonen. Det er alle viktige forslag. Til slutt vil jeg redegjøre for at det er noen av forslagene som SV ikke ønsker å støtte, som ikke er godt nok utredet og i enkelte tilfeller også går i gal retning og kan svekke barns stilling i barnevernet, mener vi. Det gjelder spesielt pressens inngang og innsyn i barnevernssaker i fylkesnemnda og en såkalt second opinion. Der vil vi vise til det som barnevernsbarna selv sier i høringene, så vi mener det er gode grunner til å revurdere de forslagene. Da tar jeg opp de forslagene SV er en del av.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-06:
Det har både nå og tidligere i denne sal vært mye debatt om bemanning i barnevernet, spesielt etter at de ansatte i barnevernet selv gjorde opprør og ga det de kalte et nasjonalt varsel om at de har for liten tid til å kunne hjelpe hvert enkelt barn. Vi hører historier om bekymringsmeldinger som blir liggende i tre måneder før barnevernet får summet seg til gjøre noe, fordi det er så mange saker. Derfor er historiefortellingen om stillingene ganske viktig. I 2011 gjorde den gangen Barne- og likestillingsdepartementet en utredning som viste at det var behov for 1 500 nye stillinger i barnevernet, og man satte i gang et løft – heldigvis. Nå, endelig, etter flere runder, har vi fått svar fra departementet om at en fortsatt trenger 1 250 stillinger. Hvordan kan statsråden da fortsatt si at det ikke trengs et nasjonalt løft?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-06:
– Jeg vil ikke at dere skal være fulle av håp, jeg vil at dere skal ha panikk. Jeg vil at dere skal føle frykten jeg føler hver dag, og så vil jeg at dere skal handle. Jeg vil at dere skal handle som om huset vårt står i brann. Det sa Greta Thunberg. Derfor er vi her i dag, på mange måter, fordi Greta med sine handlinger og sine ytringer har satt i gang en massiv folkebevegelse, flere millioner elever har streiket i hele verden, under et helt tydelig budskap – et budskap om at de med makt må levere handling. Hvis ikke har vi ikke en framtid å gå på skolen for. Vi vet hva vi må gjøre, og vi vet at det haster ekstremt. Likevel økte Norges klimagassutslipp i fjor. For hvert år vi er handlingslammet, jo verre vil det bli for både miljø og mennesker. De store endringene som kommer, vil bare ramme hardere jo lenger vi venter. Klimakrisen handler om rettferdighet. Hvis vi regner med hvor mye Norge har sluppet ut av klimagasser, og hvor stor rikdom det har gitt oss, må vi kutte alle våre utslipp fem ganger for å ta vår rettferdige del av jobben. Det handler om rettferdighet når 60 pst. av hele verdens utslipp kommer fra 90 enkeltselskaper – store konsern som fortsatt tjener milliarder av kroner på å slippe ut klimagasser. Den eneste miljøpolitikken som kan vinne over klimakrisen, er den som erkjenner at vi faktisk ikke sitter i samme båt. Det sier også Greta Thunberg. Klimakampen er en kamp mellom dem som er ansvarlige for krisen, og dem som kan betale seg ut av konsekvensene av den på den ene siden, og oss som rammes på den andre: min generasjon, det globale sør, vanlige folk. Derfor må vi høre på Greta når hun tar til orde for en mer radikal miljøpolitikk som sier nei til evig vekst, og som bruker fellesskapets muskler til å styre økonomien for en grønn og rettferdig omstilling. SV lytter til det økende klimaopprøret. Derfor har vi fremmet klimastreikens krav om handling her i dag. Så vil jeg også redegjøre for de løse forslagene vi har levert. For i går la ungdomspartiene fra borgerlig side fram noen klimakrav til sin egen regjering. Vi syntes de kravene var ganske gode, derfor skal vi hjelpe regjeringen med å lytte til egen ungdom, og derfor har vi fremmet de forslagene som løse forslag til saken i dag. For vi må la det massive klimaopprøret bli til et vendepunkt i klimakampen. Vi vil ha en framtid å gå til.
Guri Melby (Venstre), 2019-06-06:
Forslaget om endringer i foreldrepengeperioden ved prematur fødsel handler om gjøre hverdagen lettere og systemet mer rettferdig for familier som er i en svært vanskelig og sårbar fase. Å få barn medfører jo i seg selv en del bekymringer, men det å få et prematurt barn kan bety uker og måneder med usikkerhet og hjelpeløshet. Våkenetter er tungt for alle nybakte foreldre, men å ligge våken på sykehus, usikker på om det bitte lille barnet klarer seg, er noe helt annet. Premature barn får en langt tøffere start på livet enn andre, og de har gjerne behov for ekstra hjelp i begynnelsen. Regjeringen gir disse barna og foreldrene litt av den ekstra støtten de trenger, når vi nå utvider foreldrepengeperioden for foreldre til for tidlig fødte. Dersom barnet er født før utløpet av 32. svangerskapsuke, utvides stønadsperioden med samme antall uker eller dager som barnet er født før termindato. Det betyr at barn som ikke fikk utvikle seg ferdig i magen, kan ta igjen det de mistet, hos mamma og pappa etter fødselen. Dette er en del av den rause og moderne familiepolitikken man får i en regjering med Venstre i. Vi har også fått gjennomslag for en rekordlang pappaperm i den nye tredelte foreldrepermisjonen. Vi vil gi alle barn en god start på livet og trygg tilknytning til sine nærmeste omsorgspersoner. Det betyr at foreldre med for tidlig fødte barn kan få være hjemme med dem lenger, og det betyr at far skal ha lik rett og samme mulighet som mor til å være hjemme med barnet i den første tiden. Jeg vil også minne om at vi i fjor utvidet foreldrepengeperioden for tvilling- og flerlingforeldre. Tvillingforeldre som tar ut permisjon med 100 pst. lønn, får nå 17 uker lengre permisjon enn de hadde for et år siden. Foreldre som får flere enn to barn i én fødsel, får dobbel stønadsperiode. Det vil si at begge foreldrene kan være hjemme hele det første året og støtte hverandre i omsorgsoppgavene. Støtteordningene for nybakte familier har altså aldri vært bedre, og siden fars rettigheter også er ivaretatt, er ordningen også moderne og framtidsrettet. Framover gjenstår det en del kamper. Vi skal sikre far lik uttaksrett som mor, og fortsatt er det nok en vei å gå hos mange arbeidsgivere når det kommer til å tilrettelegge for ammefri når nybakte mødre returnerer til jobb. Vi er opptatt av at foreldrepermisjonen skal være raus og likestilt, for vi tror at barn får det best med trygge og likestilte omsorgspersoner som har tid til å være hjemme med dem. Sårbare barn som har en tøff start, skal få tid og ro til å komme seg, og foreldre som får mange barn om gangen, skal få være to voksne til stede samtidig, lenger. Barn som er så heldige å ha to foreldre, skal få knytte bånd med begge fra starten, enten det er mamma og pappa, mamma og mamma eller pappa og pappa. Det er regjeringens politikk, og den er, som Venstre, på lag med framtiden.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
I dag kan Stortinget vedta en endring i foreldrepengeordningen som vil gjøre livet lettere for mange familier som opplever å få for tidlig fødte barn. Departementet har lagt fram et forslag til regelendringer som betyr at foreldre som får premature barn, får en utvidet periode med foreldrepenger. Dermed kan de være lenger hjemme med barna sine. Dette er en endring som vil være til stor hjelp for de svakeste barna og deres foreldre. Det er kjekt at et gjennomslag som Kristelig Folkeparti fikk i budsjettforhandlingene for 2019-budsjettet, nå ble lagt fram og fikk enstemmig tilslutning i komiteen. Det er vi glade for. Når et barn blir født til termin, har det blitt forberedt i ni måneder på å skulle forlate mors mage og ta fatt på livet på egen hånd. Men de barna som blir født for tidlig, har ikke fått den tiden de trenger. Kroppen er ikke forberedt på å leve utenfor mors liv, og mange av barna trenger tett oppfølging på sykehus. Når barnet blir utskrevet, begynner foreldrepengene å tikke. Men de barna som er blitt født mange uker for tidlig, kan ha ulike helseplager den første tiden. Ofte har et prematurfødt barn et år etter fødselen ikke hatt den samme utviklingen som et barn født til termin. Den første levetiden må brukes til utvikling som hos andre barn skjer før fødselen. Mange foreldre opplever derfor at deres prematurfødte ettåring ikke er klar for barnehage på samme måte som andre ettåringer, selv om barnehagene gir god og profesjonell oppfølging når det er behov for det. Derfor foreslår vi at perioden med foreldrepenger blir forlenget når barn blir født før svangerskapsuke 33. Disse barna er født så tidlig at mange av dem ved ettårsalder vil være på et annet sted enn ikke-premature barn når det gjelder utvikling. De får nå mulighet til å nærme seg utviklingsnivået til andre ettåringer før foreldrepengeperioden er over og mange av dem starter i barnehage. Jeg er glad for at en samlet komité stiller seg bak forslaget. Endringene vil bidra til å gjøre livet lettere for premature barn og foreldrene deres. En liten kommentar til det løse forslaget fra SV om å utvide dette fram til uke 37: Det er et forslag Stortinget selvsagt kan diskutere, men jeg vil presisere at det er et forslag som vil koste 131 mill. kr. Mitt forslag er at uansett bør dette tas i de årlige budsjettprosessene. Ikke minst er det de barna som er født før uke 33, som har en tøffere start på livet. Jeg er også glad for at komiteen gir støtte til endringene i barnetrygdloven som også ligger her. Gjennom endringene sikrer vi at regelen om barnetrygd under opphold i utlandet fortsatt kan tolkes som i dag, slik at det Stortinget tidligere har ment, fortsatt vil være intensjonen og følges opp.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Jeg er veldig glad for denne debatten og for at det er en så samlet komité. Dette er et felt som er veldig viktig, og som flere har vært inne på, viser undersøkelser at tilstanden er ganske dramatisk. De viser f.eks. at ni av ti 16-åringer ønsker å endre kroppen sin. Sju av ti unge opplever press om å ha en fin kropp. Forskningsrapporter viser heldigvis samtidig at norsk ungdom stort sett har det bra, men at stadig flere unge rapporterer om psykiske helseplager. Å motvirke kroppspress blant unge er en viktig målsetting for regjeringa, og den er tydelig fastslått i Granavolden-plattformen. Representanten Hulda Holtvedt har fremmet åtte forslag. Flere av de forslagene dekkes av vedtak som Stortinget fattet i fjor. Jeg kan glede komiteen med at regjeringa er godt i gang med å følge opp forslagene. Vi er i sluttfasen med utkast til høringsnotat om endring i markedsføringsloven, som gjelder merking av retusjert reklame og markedsføring rettet mot barn. Vi har også tatt initiativ til etiske retningslinjer mot kroppspress i sosiale medier, som representanter for påvirkerbransjen følger opp, og som snart er ferdigstilt. Så har vi styrket Forbrukertilsynets budsjett for 2019 med 6 mill. kr, og i tildelingsbrevet har departementet presisert at Forbrukertilsynet skal prioritere tilsynsoppgaver knyttet til markedsføring mot barn og unge som bidrar til uønsket kroppspress. Opplæringsloven sikrer at barn og unge ikke skal utsettes for et markedsføringspress mens de oppholder seg på skolen. Jeg er skeptisk til at det gjøres endring i opplæringsloven før behovet for endring er dokumentert. Jeg vil også advare mot forslaget om å gjøre endring i opplæringslovens formålsbestemmelse for å gi loven et normkritisk utgangspunkt. Formålsparagrafen i opplæringsloven ble vedtatt med virkning fra januar 2009 etter en bred høring. Alle partier på Stortinget sto bak vedtaket, og etter det jeg er kjent med, har formålsparagrafen også bred tilslutning i skolesektoren. På oppdrag fra departementet undersøkte Forbruksforskningsinstituttet SIFO i 2018 hva slags markedsføring som rettes mot barn i sosiale medier, og barnas erfaring med slikt kommersielt innhold. I 2019 skal SIFO bygge videre på sin studie fra 2018, og jeg mener derfor at forslaget om å innhente kunnskap om barn og reklamepåvirkning allerede er godt fulgt opp. Et viktig tiltak for å forebygge kroppspress er å redusere markedsføring av både kosmetisk injeksjoner og kosmetisk kirurgi. Helse- og omsorgsdepartementet er i gang med å se på innstramminger her. Det er begrensede muligheter for å innføre forbud markedsføring av slankemidler. Slankemidler omfattes av et regelverk for mat som i stor grad er harmonisert gjennom et EU-regelverk. Men vi er godt i gang med å følge opp veldig viktige tiltak.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Jeg vil takke for viktige spørsmål. Når det helt konkret gjelder det som ligger til Helsedepartementet, kan jeg ikke gå i detalj om det. Det jeg vet, som jeg også presiserte her, er at Helsedepartementet er godt i gang med oppfølging av de ulike vedtakene som Stortinget har fattet, og som mitt parti sto bak i sin tid. Det er viktige forslag. Noe av det jeg har vært opptatt av når det gjelder dette feltet, er kosmetisk kirurgi, som jeg snakket om i mitt innlegg, og å se på innstramminger der. Når det gjelder det representanten pekte på, innstramming av markedsføring, er vi, som jeg sa, i innspurten med et høringsforslag. Jeg håper vi kan få til en lovendring også på det feltet om ikke lenge. Det vil være et forsterket tilsyn mot usunn reklame som er rettet mot barn og unge. Det tror jeg er veldig viktig for å motvirke det. Så vil jeg bare legge til at vi kommer til å få livsmestring inn i læreplanen i skolen. Det tror jeg også kan være forebyggende og viktig for å diskutere disse problemstillingene.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Jeg har tilfeldigvis vært med og fremmet forslag om livsmestring i skolen, så det er et tema jeg har brent for som stortingsrepresentant, og som jeg fortsatt er opptatt av, så jeg kan stolt svare at det mener jeg vil være veldig viktig. Men det er ikke svaret på alt, så jeg tror på de gode diskusjonene, som flere var inne på. Jeg tror det var representanten fra Senterpartiet som pekte på viktigheten av barn og ungdoms eget kompass – å få korrigert det opp mot den virkeligheten som skapes, som bare er feil. Det tror jeg skolen kan bidra til, men jeg tror også det å få reklame som er riktig, også er et viktig bidrag. Jeg har ofte sagt at da jeg var liten, sammenlignet jeg meg med alle i klassen og alle på Evje – Evje var ikke det største stedet i verden, og er for så vidt fremdeles ikke det – men i dag sammenligner en seg på en helt annen måte med hele verden, så presset er mye større. Derfor er jeg glad for at det samme engasjementet jeg som ungdomspolitiker hadde mot retusjert reklame, faktisk nå er i sluttfasen. Og jeg har store planer om å være den statsråden som legger fram et lovforslag som tar opp det alvoret, og som forhåpentligvis blir vedtatt i Stortinget.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Det er flere veier å gå for å nå det målet. Som jeg var inne på, har vi vært opptatt av influenserne og bloggerne osv. for å sikre at også bransjen, og utover bare dem, har et ansvar, slik at den mekanismen, den selvkontrollen fungerer godt. Der er de også i gang med etiske retningslinjer, og er forhåpentligvis snart ferdig med det. Det tror jeg kan være et viktig grep. Ellers er det, som jeg også var inne på, forsterket tilsyn av usunn reklame som spesielt er rettet mot barn og unge. Der har vi gitt mer penger og gitt en tydelig føring i tilsagnsbrevet. Så mitt mål er at bare det også vil hjelpe. Så er det, som jeg sa i mitt innlegg, og som representanten helt riktig har oppfattet, begrensede muligheter for å innføre forbud knyttet til den biten på grunn av EØS.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Vold og seksuelle overgrep mot kvinner og barn engasjerer meg sterkt og er noe jeg har jobbet med i lang tid, også da jeg var medlem av Stortingets justiskomité. Det er bra at vi i dag har tverrpolitisk enighet om at vi må forhindre vold og seksuelle overgrep mot både voksne og barn. Den enigheten er viktig for feltet. Jeg har besøkt flere krisesentre og sett den uvurderlige innsatsen de gjør for å ta vare på kvinner, menn og barn som har behov for hjelp og støtte i en svært kritisk livssituasjon. Dessverre er det noen grupper som ikke får det tilbudet de trenger, på landets krisesentre, bl.a. personer i aktiv rus. Jeg vil derfor takke representantene for at de tar opp situasjonen til kvinner med rusproblemer. Dette er en svært sårbar gruppe, som har rett til beskyttelse mot vold og overgrep. Statistikken viser at en del kvinner med rusproblemer blir avvist ved krisesentrene. Det er ikke bra, samtidig som det kan være utfordringer om barn og ruspåvirkede personer bor på samme sted. For å styrke tilbudet til sårbare grupper ble det i 2016 satt i gang et pilotprosjekt som Bufdir gjennomfører. Der prøver kommunene ut ulike modeller for å gi et bedre tilbud til disse gruppene. Det handler f.eks. om samarbeidsavtaler mellom krisesentrene og andre relevante hjelpeinstanser eller tilrettelegging av lokaler. For en måned siden besøkte jeg krisesenteret i Molde. Jeg fikk se et moderne bygg med skjermede boenheter for utsatte personer som av ulike grunner ikke kan bo sammen med andre familier og barn. Det kan være på grunn av rusproblemer eller psykiske lidelser. En annen utfordring som dette prosjektet forsøker å løse, er at mange kvinner i aktiv rus ikke oppsøker krisesentre, til tross for at dette er en gruppe med høy risiko for å utsettes for vold. En viktig del av prosjektet er derfor å utforske hvordan man kan oppfordre dem til å søke hjelp. I regjeringsplattformen står det at vi vil evaluere ordningen med overføring av ansvaret for krisesentrene til kommunene og vurdere tiltak som sikrer et godt krisesentertilbud. Vi er godt i gang med det arbeidet. Tilbudet til sårbare grupper, samarbeid mellom krisesentrene og helsetjenestene, og tilrettelegging av tilbudet er sentrale temaer vi skal vurdere. Målet er et godt og helhetlig krisesentertilbud til kvinner, menn og barn som er utsatt for vold i nære relasjoner, uansett hvilken livssituasjon de er i.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Hvis jeg hadde vært helseminister, hadde jeg nok overlatt til barne- og familieministeren å løse utfordringene knyttet til krisesentrene. Det fristende svaret er at en kunne valgt å statliggjøre det, slik at det ikke var et kommunalt tilbud. Så vidt jeg husker, valgte regjeringa Stoltenberg, den rød-grønne regjeringa, å gjøre det til et kommunalt tilbud, og det er vel fordi kommunene er nærmest til å finne det best tilpassede tilbudet. Men loven er jo det viktige verktøyet vi har: Det er en krystallklar lov som sier at de skal få det tilbudet. Derfor har det vært viktig for meg å signalisere også til Arbeiderpartiet, som prisverdig har fremmet et viktig representantforslag, at slik lovverket er, slik forarbeidene er, svarer det egentlig ut de bekymringene som Arbeiderpartiet har. Så jeg er usikker på om det er loven som er hovedproblemet. Derfor har vi satt i gang en evaluering, som jeg omtalte, derfor vil vi også følge opp den, og jeg håper den kan komme til meg i løpet av året.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Jeg må først si at det er 47 krisesentre i Norge, og de aller fleste av dem tar imot dem som har rusproblemer. Jeg tipper, noe som kanskje er farlig å gjøre på Stortingets talerstol – men jeg vil anta at grunnen til at den eventuelt ikke kommer, er at det er krevende å skille barn og rusmisbrukere eller personer som sliter med rus. Jeg vil anta at det er grunnen til at en ikke får det tilbudet. Når det gjelder det forslaget som representanten viser til, med definisjonen av «nære relasjoner», så sjekket vi opp det. I forarbeidene står det at en «har eller har hatt gjensidige plikter overfor kvarandre og/eller vore avhengig av kvarandre». Det betyr at det er den enkelte som må fortelle hva slags relasjon en har hatt. Derfor er definisjonen veldig vid, og jeg kan berolige med at definisjonen også skal være vid. Det er det viktig å få ut til kommunene, slik at de faktisk får den hjelpen.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Først vil jeg bare presisere at slik loven er i dag, gir den kommunene en plikt til å sørge for et gratis krisesentertilbud til voldsutsatte kvinner, menn og barn, også til dem som har rusproblemer. Så loven er tydelig på at de skal få den hjelpen, og så langt det er mulig skal den være individuelt tilrettelagt. Sånn er loven. Men det er riktig som representanten sier – vi har jo vært opptatt av denne saken, og regjeringsplattformen er tydelig på – at det skal være en evaluering. Den evalueringen håper jeg kommer i løpet av året. Jeg synes det er riktig at en har et best mulig og for så vidt oppdatert beslutningsgrunnlag, som er ferskere enn 2011, når en eventuelt skal gjøre endringer. Det å stå her og forskuttere endringer vil jeg ikke gjøre, men jeg skal love at når evalueringen kommer, vil den bli tatt på stort alvor, fordi vi er opptatt av å gi voldsutsatte et godt tilbud, også de som har rusproblemer.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Jeg er glad for at Stortinget ønsker debatt om kvalitet i barnevernet. Flere av forslagene er gode og helt i tråd med satsingsområdet som regjeringa jobber med. Regjeringa er allerede i gang med barnevernsreformen. Reformen inneholder flere tiltak for å heve kvaliteten i barnevernet, og vi skal også gjennomføre organisatoriske endringer som skal bidra til økt forebygging i kommunene og bedre tilbud lokalt. Jeg er enig med forslagsstillerne i at vi må styrke barns og foreldres medvirkning og rettssikkerhet. Barnets rett til medvirkning ble styrket gjennom lovendring av 1. juli 2018. Barns rettigheter og samarbeid med familien står også helt sentralt i forslaget til ny barnevernslov som er sendt på høring. Jeg vil lovfeste at barnets beste skal være et grunnleggende hensyn ved alle avgjørelser og handlinger som berører et barn. Barnevernet skal bygge på ressurser som finnes rundt barnet. Jeg foreslår at barnevernstjenesten skal legge til rette for å involvere barnets familie og nettverk. Dette vil bidra til å finne gode løsninger som er tilpasset barnet og familiens behov. Tvangssaker er svært inngripende, både for barn og foreldre, og det er svært viktig at partene opplever å bli sett og hørt og behandlet med respekt. Jeg foreslår å innføre samtaleprosess som en varig ordning i alle fylkesnemndene. Evalueringer har vist at denne modellen fører til bedre kommunikasjon, og at partene i større grad kan finne fram til frivillige løsninger med mindre bruk av tvang. Jeg vil også, i likhet med forslagsstillerne, utvide aldersgrensen for rett til ettervern for barnevernsbarn fra 23 til 25 år. Jeg er enig i at vi må heve kompetansen i barnevernet og kvaliteten på utdanningene. Derfor har denne regjeringa satt av over 80 mill. kr til ulike kompetansetiltak. Vi har økt tilbudet av praksisnære videreutdanninger, slik at flere ansatte får kompetanse på masternivå. Jeg er også enig i at vi må sørge for bedre oppfølging og veiledning av fosterforeldre. Derfor har vi i år bevilget 25 mill. kr til nettopp dette. Vi har flere ganger diskutert bemanning i barnevernet. Jeg er enig i at vi må jobbe aktivt med å håndtere kapasitetsutfordringer i barnevernet. Vi har de siste årene sett en betydelig vekst i antall stillinger i barnevernstjenestene, særlig i årene etter 2015. Stillingsveksten skyldes først og fremst at mange kommuner prioriterer barnevernet mer, og det er dit vi vil. Slik situasjonen er nå, mener jeg det blir feil å ta i bruk statlige virkemidler som øremerking og bemanningsnorm. Men som jeg har nevnt flere ganger tidligere: Jeg vil følge utviklingen tett, og jeg vil sørge for at kvaliteten og bemanningssituasjonen blir vurdert jevnlig, både i den enkelte kommune og på nasjonalt nivå. Mange familier vil ha god nytte av hjelp fra andre kommunale tjenester, og jeg foreslår å pålegge kommunene å koordinere det forebyggende arbeidet. De må se tilbudet til barn og unge i sammenheng, og kommunestyret skal vedta en plan for hvordan tjenestene skal samarbeide – til beste for barna.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Først vil jeg bare si at jeg reagerer på formuleringen: Arbeiderpartiet vil videre, men det vil ikke regjeringa. Jeg har nettopp lest opp og ikke minst i mitt brev til komiteen utfyllende svart på hva vi er i gang med. Nå er det på høring ny barnevernslov, der vi foreslår en rekke nye tiltak som jeg er sikker på vil bedre barnevernet. Kristelig Folkeparti har inngått seks budsjettforlik med regjeringspartiene – vi har ikke sittet i regjering hele tida, men vi har inngått budsjettforlik. Den politikken står vi bak. Vi har hatt mange runder knyttet til øremerking og hva som fungerer best. Det jeg iallfall ser nå, også som statsråd, er at veksten årlig har vært større under denne regjeringa enn den var under den forrige – og det uten øremerking. Og det er sånn med øremerking at av og til kan den bli et slags golv. Den skal være et golv, men den blir et tak, for istedenfor å bruke mer penger bruker kommunene akkurat det de får. Jeg skal følge utviklingen nøye, men jeg er fornøyd med at kommunene har bevilget opp slik de har gjort.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Jeg er veldig glad for det spørsmålet. For meg er det åpenbart at det er stor forskjell på det skolen gjør, og det barnevernet gjør. Det er mye enklere å sette en norm for skolen enn å sette en norm for barnevernet. Og jeg har gjentatte ganger utfordret Arbeiderpartiet: Hvordan skal kriteriene for denne normen være? Skal en ta utgangspunkt i antall bekymringsmeldinger? Det kan jo være logisk, for jo flere bekymringsmeldinger en har, jo flere ansatte bør en ha. Hva er utfordringen? Det er selvfølgelig at hvis en kommune får et økt antall bekymringsmeldinger, må de ha et økt antall ansatte, noe som koster mer penger. Dermed er det et incentiv til å holde antall bekymringsmeldinger nede, noe jeg er bekymret for. Et annet mulig mål er å se på antall innbyggere, levekår eller et eller annet sånt, men vi vet veldig godt at det er stor forskjell fra kommune til kommune på hvordan forholdene for ungene er. Jeg skal ikke begynne å bruke eksempler, men det er ikke vanskelig å komme på kommuner som sliter mer enn andre. Derfor treffer en norm heller ikke så godt. Det er den åpenbare forskjellen, mener jeg, mellom skole og barnevern.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
For å bruke ordene til representanten Henriksen: Det er fordi vi setter barnets beste foran systemet. Systemet med en norm er ikke løsningen, systemet er ikke løsningen. Det viktigste er at hver enkelt kommune kan velge de tiltakene som de mener er best. Jeg har sagt flere ganger at jeg ikke har tro på en norm. Derfor ser jeg ikke noen grunn til å utrede – og iallfall ikke når de som foreslår normen, ikke klarer å si hva som skal være kriteriene for den. Derfor mener jeg det er mye viktigere å styrke kommunene, sånn som vi f.eks. gjør ved å ansvarliggjøre dem i enda større grad, ved at de skal ha en egen sak i kommunestyret hvert år. Det tror jeg kommer til å gjøre at mange flere lokalpolitikere er enda mer bevisst på den viktige oppgaven barnevernet har. Kanskje resulterer det i flere ansatte i barnevernet, men kanskje resulterer det også i flere ungdomsarbeidere, flere i familievernet eller andre tiltak som kommunene mener er enda bedre for å unngå at det kommer så langt at barnevernet må inn. Derfor har jeg et stort engasjement for både å få opp bemanningen og ikke minst å styrke det forebyggende arbeidet i kommunene, som er det aller viktigste.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Jeg takker for et viktig spørsmål. Premisset i spørsmålet er veldig viktig fordi åpenhet kan bidra til å skape trygghet og rettssikkerhet. Jeg er enig i at det er viktig å se på løsninger som kan gjøre at man får enda større tillit til rettssystemet. I forslaget til barnevernslov som vi har sendt ut, har vi foreslått å videreføre dagens praksis. Det man har gjort i flere saker, er å anonymisere sakene, så ingen vet hvem det er, og så legger man sakene ut på Lovdata, slik at man kan følge prosessen. Når det er sagt, mener jeg det viktigste er hensynet til barnet og barnets beste. Nå er det ute på høring, og så vil jeg lese de høringsinnspillene nøye, for jeg er enig i at åpenhet rundt forhandlingene er viktig – og det er en forskjell når det er f.eks. samtykke inne. Så dette følger vi nøye.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-06-06:
Jeg har hele tida presisert at jeg mener bemanning er viktig. Og før jeg begynner på svaret, må jeg presisere at i denne saken ligger det vel 24 andre forslag. Det er viktig å fokusere på kvalitet og på mange andre felt, men bemanning er et av de viktig spørsmålene. Jeg har pekt på i det svaret som representanten viste til om behovet for 1 250 som er skissert, at vi ønsker økt bemanning. Men spørsmålet er: Hvordan lykkes vi best med å få økt bemanning? Det er heldigvis sånn at vi har gitt kommunene god økonomi. Kommunene har valgt å prioritere det å øke bemanningen i barnevernet. Noen kommuner har prioritert det veldig høyt, andre har prioritert det mindre. En øremerking vet vi vil bli fordelt likt, og dermed vil de kommunene som har prioritert det, ikke nødvendigvis trenge det på samme måte. Det jeg mener er viktigst, er å følge utviklingen tett. Jeg sier ikke at det skal være sånn for alltid, men jeg sier at som situasjonen er nå, har bemanningen økt – og det håper jeg at den gjør fortsatt også.
Marianne Haukland (Høyre), 2019-06-06:
Den tidligere hjemmelen til å kunne kreve uttømmende politiattest ble opphevet ved opphevelsen av strafferegisterloven og tilhørende strafferegisterforskrift i 2014. Dette var en utilsiktet konsekvens av innføringen av politiregisterloven. Formålet med denne proposisjonen er å videreføre tidligere rettstilstand ved å endre barnevernloven. Komiteen støtter lovforslaget i proposisjonen, og viser til at etter ny lov om folkeregistrering § 10-2 første ledd kan såkalte taushetsbelagte opplysninger utleveres til offentlige myndigheter som har hjemmel i lov til å innhente opplysninger fra folkeregisteret uten hinder av taushetsplikten. Komiteen ønsker å understreke gjennom å endre barnevernloven at også offentlige myndigheter som har oppgaver etter barnevernloven, skal kunne innhente opplysninger fra folkeregisterloven. Proposisjonen følger også opp anmodningen fra Stortinget under behandlingen av Prop. 12 S for 2016–2017, Opptrappingsplan mot vold og overgrep(2017–2021) (2017–2021) Når saken kommer tilbake til komiteen, foreslås det at tilsettingsmyndigheter etter denne endringen skal kreve utfyllende politiattest ved ansettelse av fylkesnemndsledere. Barn er sårbare individer, og det er myndighetenes plikt å tilse at de som får ansvar for barn eller arbeider med barn, skal ha plettfri vandel. Denne proposisjonen har ikke medført stor debatt i komiteen, og Høyre har heller ikke noen tilføyende kommentarer i saken.
Marianne Haukland (Høyre), 2019-06-06:
Det å kunne leve og trives i egen kropp og eget skinn er ingen selvfølge. Mange unge som vokser opp i dag, føler på et enormt kroppspress. Jeg er så hjertens enig med forslagsstilleren i at myndighetene har en oppgave og en rolle i å beskytte unge mot ytre press som gir et svært unaturlig kroppspress. Det er ikke første gang denne komiteen har behandlet saker om kroppspress, og det er heller ikke første gang det blir vedtatt tiltak som regjeringen skal gjennomføre. Jeg er sikker på at statsråden kommer tilbake med hvordan disse tiltakene er blitt fulgt opp av regjeringen, og jeg ser fram til å høre hvordan denne problemstillingen blir møtt også i de ulike departementene. Forslagsstilleren i saken fremmer en del forslag som er blitt fremmet før, og noen av dem er allerede blitt vedtatt eller tidligere avvist av familie- og kulturkomiteen. Jeg skal kommentere forslag fra mindretallet, bl.a. fra Arbeiderpartiet. Regjeringen har planer om å gjennomgå forskrift om markedsføring av kosmetiske inngrep. Det er mange kosmetiske inngrep som det er åpen reklame for i dag, uten at vi har kontroll med hvem reklamen er rettet mot. Det er veldig uheldig, og derfor er man også enig i det. Regjeringen har også satt inn tiltak for å sørge for strengere håndtering av markedsføringsloven gjennom å bruke Forbrukerombudet og de forbrukertilsynene vi har, for å sikre at også de som driver med reklame på blogg eller andre plattformer, følger markedsføringsloven. Flertallet ønsker å vise til at regjeringen allerede har gjennomført fire av forslagene fra forslagsstilleren, bl.a. om å gi Forbrukertilsynet utvidet myndighet og sterkere virkemidler til å slå ned på ulovlig markedsføring. I tillegg ble det fra 2018 ilagt gebyrer for dem som overtrer markedsføringsloven. Vi skal også gi større tilskudd til Forbrukertilsynet, slik at de mer effektivt kan gripe inn mot ulovlig markedsføring. Dette gjelder selvfølgelig også markedsføring som rettes mot barn og unge.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-06-06:
Først vil jeg takke komiteen for et godt samarbeid om denne saken, og også takke forslagsstilleren for å ha reist, nok en gang, dette teamet i stortingssalen. Komiteen deler forslagsstillerens bekymring og støtter at det er ønskelig med tiltak for å redusere press og stress som unge opplever i hverdagen. I fjor behandlet Stortinget to representantforslag om samme tema, det ene fra Arbeiderpartiet og det andre fra SV. Vi mener høyreregjeringen er, og var, for passive når det gjelder å finne konkrete tiltak for dette, for kroppspresset har endret seg. Da jeg var ung, på 1970-tallet, sto kampen om eierskap til egen kropp. Kvinner kastet bh-en, vi var stolte av kroppen vår. Ingen skulle tukle med den, kroppen var vår. Heller ikke reklameindustrien skulle forandre på vårt eierskap til egen kropp. Det som gjorde at kvinner etter hvert ble sett på som selvstendige individer og gode nok som de var, var at politikken støttet opp om det kvinnene mente var viktig. I dag er det ikke selvsagt at en kan bestemme over egen kropp. I dag er trusselen mot både gutter og jenter reklamens og moteindustriens krav: Bli som oss! Å «bli som oss» er en farlig regel, enten den kommer fra religiøse forsamlinger, fra ungdomsgrupper eller fra skjønnhetsindustrien. I dagens samfunn vil sju av ti endre på utseendet, og det er en sammenheng mellom reklame, kroppspress og psykisk helse. Den digitale hverdagen, som spesielt ungene lever i, forsterker denne sammenhengen. Forskning understreker sammenhengen mellom kroppspress og dårlig psykisk helse. Psykiske plager er et folkehelseproblem. Konkret når det gjelder forslagene som har kommet i denne saken, viser vi til forslagene som Arbeiderpartiet har reist tidligere, men Arbeiderpartiet støtter intensjonen i forslag nr. 2, om markedsføring av ikke-kosmetisk industri, fordi reklameindustrien legger et så betydelig press på ungdommene. Den bygger opp under et mer urealistisk kroppsideal. Likevel mener vi det er viktig å sikre at nødvendig kosmetisk-medisinsk behandling ikke rammes av begrensninger i en eventuell forskrift, og at personene som trenger slik behandling, må få nødvendig informasjon og kunnskap om dette. Derfor har vi fremmet et alternativt forslag til punkt 2, og vi støtter også forslag nr. 4. Jeg tar herved opp Arbeiderpartiets forslag i saken.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-06-06:
La meg først si at jeg har jobbet på krisesenter som frivillig i mange år. En kvinne som er utsatt for vold under rus, er en av oss. Disse kvinnene er ikke en utstøtt klasse. Det er kvinner med høye hæler og stresskoffert, det er kvinner som har bodd i gata mi, det er kvinner som har gått i klassen min eller i klassen til barna mine. Hver av dem er en av oss, og de fortjener et bedre tilbud. I Kristiansand har de en egen avdeling for kvinner med aktiv rus. Jeg har besøkt dem, og de mener at det er nødvendig at disse kvinnene får tilgang til den spesialkompetansen de ansatte ved krisesentrene har. Hva er det vi snakker om? Jo, vi snakker om at sentrene må være trygge, vi snakker om at det må være gjerder, at det må være lås, at det må være ordentlig sikkerhet. Og det må være skikkelig kontakt med politiet. Hit kommer nemlig kvinner som går med voldsalarm, og kvinner som har hemmelig adresse. De skal ha et tilbud også om de ruser seg. De rømmer fra livstruende partnere, og tro meg, de skadene de kan komme inn med på krisesenteret, er noen ganger helt forferdelige. De er derfor veldig skuffet over regjeringens svar. Jeg har lyst til å lese en merknad som jeg stusser på, for poenget med forslaget vårt er jo at vi vil gi disse kvinnene et likeverdig tilbud. Målsettingen og visjonen må være i hele landet, og de trenger tiltak ganske kjapt. Rusmisbrukende kvinner bor faktisk også over hele Norge. Flertallet skriver: «Flertallet mener at det på ingen måte er andel krisesentre med eget tilbud som bør være målet her. Faktisk vil det kunne være problematisk for andre brukere av krisesentertilbud hvis de ulike grupper med behov blandes uten at dette gjøres på en forsvarlig måte for alle grupper. Istedenfor å fokusere på andel senter med tilbud til denne gruppen bør man være opptatt av om alle brukere i denne gruppen får det tilbudet som de har behov for.» Da lurer jeg på om dette er svaret til en utsatt gruppe – at de kan få et annet tilbud, at vi ikke har plass til dem i det herberget som heter krisesenter, men at vi har noe annet. Vi mener at det er feil vei å gå. Kvinner med rus skal ha et likeverdig tilbud. Jeg tar opp de forslagene Arbeiderpartiet er med på.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-06-06:
Jeg vil litt tilbake til den spesialkompetansen, som også Ørmen Johnsen var inne på, som krisesentrene besitter. Hvis en forestiller seg at dette hadde vært en annen type sykdom, f.eks. somatisk sykdom, der et stort antall personer i landet ikke hadde fått nødvendig kompetanse: Hva ville statsråden gjort hvis han hadde vært statsråd for helsetjenesten og opplevd at det var mange personer i Norges land som hadde livsnødvendig behov for hjelp og ikke fikk det, og det fantes kompetanse som faktisk var tilgjengelig, men ikke for mange nok kvinner? Hvis statsråden hadde vært helseminister, hva hadde statsråden gjort?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-06-06:
En del av disse forslagene er det ikke noen særlige kostnader forbundet med, f.eks. dette med å endre lovteksten og sikre at den også inkluderer trusler fra andre nærstående, så det er jo noe av dette som ikke er begrunnet i kostnader eller organisatoriske forhold. Men det er et behov hos kvinner for å få det på plass, for kvinner blir i dag avvist på grunn av at det er forskjellige tolkninger av den loven. Hva er årsaken til at statsråden ikke vil vurdere denne endringen i lovteksten, f.eks., som bare vil være en innskjerping? Det vil jo legge press på kommunene til å ta tak i dette problemet hvis en får den tolkningen, for det er jo den tolkningsforskjellen som er en av utfordringene her.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-06-06:
Takk til saksordføreren for å ha lost oss gjennom saksbehandlingen i komiteen på en god måte. Det har over flere år framkommet rapporter som avdekker alvorlige feil og mangler i det kommunale barnevernet. Barn over hele Norge får ikke den hjelpen de har rett på, barn som fellesskapet har den største forpliktelsen til å hjelpe. Mange av disse barna sviktes av det som skal være deres sikkerhetsnett. Det skyldes ikke at ansatte ikke gjør en god jobb. Det er heller ikke sånn at alle ikke får god hjelp, for mange får det. Og ansatte gjør ofte gull av gråstein, men det hjelper dessverre ikke de barna som opplever svikt. Dette er ikke en ny situasjon, det startet i 2011. Da innførte regjeringa Stoltenberg barnevernsløftet. Det besto av to ting: øremerkede stillinger og et kompetanseløft. Regjeringa har lagt dette i skuffen og videreført kompetanseløftet, men ikke stillinger. Rapportene om svikt har fortsatt å komme. Flere, deriblant Barneombudet, organisasjonene og #heierna-kampanjen, peker på det åpenbare: Barna trenger flere kompetente voksne for å få det de har behov for og krav på. Men regjeringa lytter ikke til dette. Isteden er vi vitne til en handlingslammelse i møte med de store utfordringene disse barna møter i sin hverdag. Som jeg har sagt før: Hadde dette vært barn med somatiske sykdommer som ikke fikk tilgang til den kompetansen og de ansatte de hadde behov for, tror jeg debatten hadde hatt et annet preg. Arbeiderpartiets svar på disse store og omfattende utfordringene er tredelt. For det første fikk vi på plass med støtte av Kristelig Folkeparti en stadfesting av at andelen kommersielle aktører i barnevernet skal fases ned og ideelle øke, uten at det går på bekostning av det offentlige. Punkt 2: Vi fikk flere statlige bidrag til stillinger, noe også Kristelig Folkeparti støttet helt fram til de fikk regjeringsmakt. Det tredje punktet er denne omfattende kvalitetsreformen, som bidrar til økt tillit og et styrket rettsvern for både barn og foreldre. Statsrådens svar bekrefter situasjonsbeskrivelsen. I tillegg har han svart på hvor mange nye oppgaver som har kommet til etter 2011. Det svaret var på seks sider, så det mangler ikke på nye oppgaver. Når det gjelder punktet om second opinion og åpenhet, ser vi at det kan være vanskelig å ta stilling til, men det er viktig at offentligheten får innsyn i hva som skjer i barnevernet. Det er åpenhet i dag, og det er ikke snakk om å endre det lovverket som ligger til grunn, det er hvordan det praktiseres, vi vil se på. Det samme gjelder second opinion-forslaget. Vi mener at det vil bidra til økt tillit til barnevernet, og det kommer barna til gode. Jeg tar opp Arbeiderpartiets forslag og forslagene vi fremmer sammen med SV.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-06-06:
Når jeg hører statsråden og representanter for høyreregjeringa, skjønner jeg at det er noen politikkområder der det er nok med gode ord og gode ønsker, for alle de tingene som de sier er bra, er vi stort sett enig i. Men vi vil videre, og det vil ikke de. Når det gjelder forslag til løsning: Før Kristelig Folkeparti gikk inn i regjering, hadde vi – som jeg nevnte i mitt innlegg – flere felles forslag til gode løsninger, bl.a. øremerking av stillinger, og vi hadde dette med ideelle aktører. Nå ser vi at i budsjettet øker midlene til kommersielle aktører, og vi ser en regjering som stritter imot av alle krefter det å øremerke stillinger. Hvilke konkrete endringer har skjedd i barnevernet fra januar 2019 til nå, som gjør at Kristelig Folkeparti har endret syn på det de var enig med Arbeiderpartiet i – før de gikk inn i regjering?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-06-06:
Kan jeg da spørre statsråden: Da statsråden var stortingsrepresentant og satt i forhandlinger, ble det lagt på bordet en norm for ansatte i skole og barnehage. Hva er det som gjør at barna i barnevernet ikke trenger en norm? Kristelig Folkeparti har lagt hele sin makt bak å få en norm i barnehage og skole.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-06-06:
Jeg hører at systemet er viktigere enn hva barna har behov for, men la det ligge. I vårt forslag foreslår vi at det skal vurderes og utredes en norm, hvordan den rent faktisk skal settes ut i livet, men det skal skje i samarbeid med partene og organisasjonene. Det er det regjeringa sier nei til. Når statsråden spør meg om hvordan en norm skal være, vil jeg spørre statsråden: Hvorfor ikke få det utredet? Det er hans ansvarsområde.