Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Den viktigste oppgaven for Arbeiderpartiet i forbindelse med neste års budsjett er å få flere ledige i arbeid, å skape flere nye arbeidsplasser, å få til en bedre skole og en bedre eldreomsorg og å skape trygghet for helsetilbudene. Dette er hovedprioriteringene i Arbeiderpartiets alternative budsjett. Dette var også hovedkravene våre i forhandlingene med Regjeringen. Hadde det ikke vært mulig å få gjennomslag for en vesentlig del av hovedkravene, slik vi fikk, hadde det heller ikke vært mulig å inngå et budsjettforlik med regjeringspartiene. Vi i Arbeiderpartiet mener at vårt primære budsjett, som nå vil bli nedstemt, hadde vært et langt bedre budsjett for å møte den høye ledigheten, et langt bedre budsjett for å styrke skolen og tilbudet til de eldre, og ville gitt barnefamilier med lave inntekter fortsatt bostøtte. Dette var det fullt mulig å få til uten at det ble brukt en eneste oljekrone mer. Noen av dem som tjener mest her i landet, måtte sannsynligvis betalt noe mer i skatt, men ikke mer enn at det knapt var merkbart. Arbeiderpartiet ønsker å få en bedre skole med mer undervisning. Nøkkelen ligger i å bedre kommunenes økonomi. Derfor foreslår Arbeiderpartiet i sitt budsjett å øke kommunenes frie inntekter med 3,5 milliarder kr mer enn det Regjeringen foreslo i sitt opprinnelige budsjett. Forliket gav 2,2 milliarder kr mer til kommunene. Det var et stykke på vei, men vi mener det er behov for mer. Det er behov for en opptrappingsplan for kommunene, slik at de får rimeligere vilkår enn de har nå. Det er ikke slik at det bare er Lilletun som jubler for 5 milliarder kr mer til kommunene, til helse og til de ledige. Ordførere og lokalpolitikere fra alle partier jubler, og Skjervøy-ordføreren fra Kristelig Folkeparti uttalte i Nordlys 17. november om forliket: «Ja dette var det eneste riktige.» På spørsmål om han er mer fornøyd med Arbeiderpartiets budsjettforslag enn budsjettet fra sitt eget parti, svarer han: «Ja, Aps forslag følger jo opp det som grasrota i KrF har bedt om.» Arbeiderpartiet mener at sykehusreformen har vært vellykket. Flere pasienter får behandling, og ventetiden blir kortere. Arbeiderpartiet mener at sykehusene må få økonomi til å fortsette denne gode utviklingen. Selvsagt skal det stilles strenge krav til effektivisering i helseforetakene, men det går ikke an å strupe til slik at innsparingene går ut over de syke som trenger behandling, og ventelistene igjen øker. Arbeiderpartiet ville bevilge 1 milliard kr ekstra til sykehusene for neste år. Samtidig mener vi at den økonomiske balansen må utsettes i et år, til 2005. Det ville ikke regjeringspartiene være med på, noe Arbeiderpartiet beklager. Vi oppnådde å øke bevilgningene til sykehusene med 500 mill. kr. Det er bedre enn ingenting. Regjeringen sier de er opptatt av fattigdom og ønsker å hjelpe dem som har det vanskeligst. Da er det helt uforståelig at Arbeiderpartiet ikke fikk gjennomslag for å gjeninnføre en høyere inntektsgrense for å få bostøtte for barnefamilier. Etter forslag fra Arbeiderpartiet vedtok Stortinget våren 2003 at inntektsgrensen for bostøtte skulle heves med 30 000 kr. Vedtaket gav 12 000 barnefamilier rett til bostøtte, men Regjeringen har reversert hele ordningen. Dette er en viktig sak for oss, og derfor kommer Arbeiderpartiet til å ta opp igjen forslaget ved første korsvei. Arbeiderpartiet er fornøyd med at Husbankens låneramme er økt med 1 milliard kr, og enda flere skolebygg kan pusses opp til neste år. Det er bra. Til slutt: Det er bekymringsfullt at vi har over 100 000 som er uten arbeid. Arbeiderpartiets budsjettforslag legger opp til en aktiv, målrettet næringspolitikk for nyskaping og satsing på næringer der vi har gode forutsetninger for å skape nye arbeidsplasser. Vårt opplegg ville gitt 24 000 flere mennesker jobb eller opplæring. Økt aktivitet i kommunene, i helseforetakene og utbygging av infrastruktur bidrar til 10 000 nye arbeidsplasser. Dette ville vært et meget godt grep for å få ned den høye ledigheten.