Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-11-27:
Det er opposisjonens privilegium alltid å overby regjeringen, selv på de områder der regjeringen satser stort. Det er det som er så herlig med å være i opposisjon. Så er det ikke like tilfredsstillende at en ikke får gjennomført den politikken en selv står for og tror på. Så sånn sett føler jeg med opposisjonen – jeg har vært i begge situasjoner. Nå har jeg ansvaret for det som kanskje er viktigst for om vi er et samfunn som lykkes framover: en million barn og unge i tillegg til en masse studenter og alle dem som jobber med kunnskap og utvikling og forskning innenfor dette feltet. Da er mitt overordnede slagord hver eneste dag jeg våkner, at jeg skal rose det som går bra, for det er utrolig mye som går bra. Hvis ikke de som er i skoler og barnehager hver eneste dag får noen oppmuntrende ord med seg på veien om hva en lykkes med, er det lett å bli litt motløs. Det er veldig mye som går bra, og så har vi noen utfordringer. Hvis det blir regjeringsskifte, vil det bli to store endringer på dette området. Det ville bli mer tester og forsøk med karakterer i barneskolen. Allerede i dag er det mye tid som går med til tester. Jeg mener vi har den informasjonen på nasjonalt nivå som vi trenger for å gjøre en god jobb. Punkt to: Det ville vært en omfattende privatisering av skolen, særlig på videregående skole. Det privatiseringseksperimentet som vi stoppet i 2005, ville betydd at allerede det første og andre året kunne ca. 25 pst. av de videregående skoleklassene i mange av byene vært privatisert. Dette er de to store forskjellene som Høyre og Fremskrittspartiet ikke vil snakke om når vi diskuterer skole. Vårt alternativ har vært å satse sterkt på fellesskolen og de fellesgodene som når alle barn og unge. Kunnskap for alle er kunnskap for livet, og det er det som avgjør om vi kan utnytte den humankapitalen vi har, som er ca. 80 pst. av vår samlede formue. Barnehagesatsingen blir det stadig større oppmerksomhet rundt. En blir stadig mer opptatt av hvor viktig det er å investere i de minste. Det skjer i Norge, og det skjer internasjonalt. Her har vi gjennomført en formidabel reform. La meg bare ta ett eksempel: Hvis vi ser på femåringer med minoritetsbakgrunn, gikk 54 pst. av dem i barnehage i 2005. I dag er det 96 pst., altså nesten alle. Det gir oss en kjempemulighet for å utjevne sosial ulikhet og til å gi alle barn en så god start som mulig. I grunnskolen har tidlig innsats blitt det alle er opptatt av å få til. Det betyr at hvis det er noen barn som har noen utfordringer, skal vi ikke vente og se om det går over av seg selv. Vi skal være på pletten med innsats. På ungdomstrinnet er vi nå i ferd med en storstilt omstilling for å få til en mer praktisk, variert og relevant opplæring, og Ny GIV er noe som får stor oppslutning rundt om i hele ungdomsskolen. Vi har mange tester i norsk skole, men det er vår deltakelse i de internasjonale testene som viser hvordan utviklingen er over tid, og på hvilket nivå. Når PISA-testen viser at vi har en betydelig forbedring når det gjelder leseferdigheten for 15-åringer fra 2006 til 2009, og at de svakest presterende har tatt igjen et helt år når det gjelder leseutvikling, kan en ikke si at de sosiale ulikhetene øker. Da må en si at vi faktisk har lyktes med noe som er veldig avgjørende for arbeidslivet, og for demokrati og deltakelse. Det betyr at vi er på rett vei. Vi rekrutterer flere lærere – 50 pst. flere fra 2008 til nå søker lærerutdanning. Vi har høyere uteksaminering av realfagstudenter enn vi har hatt på ti år. Vi har en økning når det gjelder forskning på 32 pst. fra 2005, og en betydelig innsats med nye studieplasser. Dette betyr at vi har en omfattende satsing på kunnskap og utvikling. Det er viktig, og det er riktig, fordi vi også kan se at resultatene forbedrer seg, og at vi på en del områder er ledende internasjonalt. Vi er faktisk det landet i Norden som investerer mest i forskning per innbygger. Det som er en utfordring for framtiden, er at vi ikke bare klarer å satse på bredde, for det har stor betydning for utvikling over hele landet, men at vi også satser ytterligere på å spisse, fordi vi har et potensial som vi kan utnytte enda bedre.