Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Representantforslaget 8:17 S for 2012–2013 om brukerrepresentasjon i Statnetts organer; en nasjonal plan for kraftlinjer og kostnadsfordeling i sentralnettet, er nært knyttet opp til representantforslaget 8:18 S for 2012–2013 om en fremtidsrettet nettstruktur. Komiteen har likevel ønsket og valgt å behandle disse forslagene separat. Helt siden i begynnelsen av 1990-årene har det vært investert lite i det sentrale overføringsnetttet. Det har derimot vært drevet med nødvendig effektivisering, og det er i dag et stort behov for å øke kapasiteten og bygge om deler av strømnettet. Det er nødvendig å bygge ut strømnettet av flere grunner. Viktigst er det å skaffe bedre sikkerhet for strømleveranser til deler av landet som i dag har et svakt sentralnett. Fornybar energi har blitt gitt en skikkelig pådriver av ordningen med grønne sertifikater sammen med Sverige. Det skaper behov for nye kraftlinjer for å få strømmen fram til forbruker. Planene om elektrifisering av sokkelen er også med på å skape etterspørsel etter nye kraftlinjer. Sentralnettet er en nasjonal infrastruktur som kommer hele landet til gode. Det er i de flestes interesse å opprettholde og utvikle denne infrastrukturen. Kostnadene fordeles på alle kundene i sentralnettet. Nytt forbruk eller ny produksjon tilknyttes ofte sentralnettet via radialer. Nytten av radialene kan som regel føres tilbake til få brukere. Fremskrittspartiet mener staten bør vurdere om det er økonomisk riktig at et lite antall dekker alle kostnadene for disse radialene. Anleggsbidrag og tariffbestemmelsene kan bli for store økonomisk. Fremskrittspartiet mener at det bør vurderes om ikke storsamfunnet også vil dra stor nytte av radialene og derved ta en del av kostnadene. Statnett har meget store utbyggingsplaner det neste tiåret. Siste reviderte sentralnettverksplaner har en kostnadsramme på 50–70 mrd. kr. Bare disse investeringene kan medføre en dobling av nåværende nettariff for alle brukerne av nettet. I tillegg kommer investeringer til regional- og distribusjonsnettet, som er anslått til å ligge i størrelsesorden 40–50 mrd. kr. Kraftnettet er et monopol, og dagens ordning er at alle kostnader dekkes av konsumentene. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at en del av kostnadene bør kunne dekkes av fellesskapet over skatteseddelen. Gjøres det på denne måten, vil det være med på å få i gang mer industrireising i distriktene. I dag er dette vanskelig bl.a. på grunn av dyre kraft- og nettutgifter. De største brukerne av sentralnettet har hittil vært representert i Statnetts styre. Denne ordningen ble avviklet etter vedtak i statsbudsjettet. Dette gjorde Statnetts organer mindre synlige, og de største aktørene i dette markedet mener at deres syn er så viktig at ordningen med brukerråd ikke burde vært avviklet. Forslagsstillerne av representantforslaget er av den klare oppfatning at ordningen med Statnetts brukerråd og brukerrepresentasjon i Statnetts styre burde videreføres. Forslagsstillerne mener at det ville være naturlig om Stortinget fikk behandle de planlagte investeringer i sentralnettet. En slik behandling ville være på linje med Stortingets behandling av petroleumssektoren og investeringer i samferdsel. Forslagstillerne mener det er et tankekors at det planlegges milliardinvesteringer i sentralnettet uten at Stortinget behandler saken. Det som er ønskelig, er at planer for sentralnettet blir gjenstand for Stortingets behandling i hver stortingsperiode. Forslagstillerne mener at de store kostnadene til sentralnettet burde være gjenstand for en nøyere gjennomgang av Stortinget. Mye av kostnadene er i forbindelse med utenlandskabler. Inntektene fra disse kablene vil i stor grad komme strømprodusentene til gode. Stortinget burde derfor vurdere nettariffen. Fremskrittspartiet mener at en del av disse utgiftene kunne dekkes av staten. Dette ville være på samme måte som at staten dekker direkte en del av kostnadene til annen infrastruktur uten at brukerne fullt ut dekker utgiftene. Til slutt vil jeg anbefale komiteens innstilling, som Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti står bak.