Tine Sundtoft (Høyre), 2014-11-20:
Vi er på vei inn i et avgjørende år for internasjonal klimapolitikk. I Paris skal verden om ett år enes om en ambisiøs klimaavtale. Avtalen skal hjelpe oss med å begrense global oppvarming til to grader. En viktig forutsetning for å lykkes blir å sørge for økt finansiering til klimatiltak i utviklingsland i årene framover. Jeg er glad for at representanten Hansson setter søkelys på dette. De fattigste landene rammes hardest av klimaendringene. De trenger støtte til å tilpasse seg. Og de trenger støtte til å legge om økonomiene sine, slik at de kan få økonomisk vekst med lave utslipp. På klimatoppmøtet i København i 2009 lovte rike land 100 mrd. dollar årlig innen 2020 til klimatiltak i fattige land. Som representanten Hansson er inne på i sitt forslag, blir Det grønne klimafondet en viktig brikke i oppskaleringen mot 100 mrd. dollar. Norge vil annonsere sitt bidrag på givermøtet i Det grønne klimafondet i Berlin i dag. Dette er midler som kommer på toppen av et allerede høyt nivå. Norge er i verdenstoppen når det gjelder internasjonal klimafinansiering. I år gir vi drøye 5 mrd. kr til utslippsreduserende tiltak og klimatilpasning i utviklingsland. Den største internasjonale klimasatsingen er regjeringens klima- og skoginitiativ. I budsjettet for 2015 foreslår regjeringen 3 mrd. kr til skogsatsingen. Jeg er svært tilfreds med at en omfattende evaluering viser at initiativet har god framdrift og måloppnåelse. Som dere vet, har regjeringen besluttet å videreføre denne satsingen fram til 2020. Utvikling av ren energi i utviklingsland er en annen norsk hovedsatsing. I 2014 har Stortinget bevilget nesten 1,3 mrd. kr til slike tiltak. Klimatilpasning er et viktig område der vi trapper opp vår innsats. I 2013 økte innsatsen rettet mot tilpasning til om lag 600 mill. kr. Men som representanten Hansson påpeker, er finansieringsbehovene enorme. Vi må få til et storstilt grønt skifte i globale investeringer, både offentlige og private. Jeg vil trekke fram tre nøkkelfaktorer for å få til et slikt skifte. Det første er at offentlige reguleringer sender et tydelig og langsiktig signal til investorer om at framtiden tilhører aktiviteter med lave CO2-utslipp. I Sundvolden-erklæringen sa regjeringen at vi skal være en pådriver i arbeidet for å sette en internasjonal pris på karbon. En pris på karbon vil øke klimavennlige investeringer i både rike og fattige land. Den andre faktoren er smart bruk av offentlige penger, slik at private investeringer vris i klimavennlig retning. Norfund regner med å ha utløst over 43 milliarder private kroner gjennom sine investeringer i ren energi i utviklingsland. Regjeringen øker overføringene til Norfund neste år med 250 mill. kr – til totalt 1 480 mill. kr. Minst halvparten av kapitalpåfyllingen i 2015 vil gå til investeringer i fornybar energi. Subsidier til fossile brensler er både kostbart og dårlig for klimaet. Likevel er størrelsen på disse subsidiene dessverre mange ganger høyere enn verdens samlede klimafinansiering. Denne brøken må snus. Sist, men ikke minst, blir utviklingsland og framvoksende økonomier nødt til å ta et stort ansvar selv. De må skape gode vilkår for å tiltrekke seg investeringer, og de må sørge for at økonomisk vekst skjer med så lave utslipp som mulig. De gode nyhetene er at disse grepene i stor grad vil lønne seg uansett, slik New Climate Economy-rapporten nylig har vist. Men rapporten er også tydelig på at støtte fra offentlige kilder må øke. Norge vil gjøre sin del.