Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Arbeiderpartiets alternative budsjett ville ha gitt bedre velferdstjenester til innbyggerne og flere arbeidsplasser i hele landet. Den største enkeltsatsingen i vårt alternative budsjett er på velferd og arbeidsplasser over hele landet. Der regjeringen prioriterer ned kommunesektoren, prioriterer vi den opp. Det er nemlig grunnleggende for Arbeiderpartiet at Norge skal være et land der vi tar vare på hverandre. Derfor er vi sterke forsvarere av velferdsstaten – og av velferdskommunene. Ordet «kommune» betyr «felles», og det er det lokale fellesskapet som gjennom kommunen hjelper det enkelte medlemmet av fellesskapet gjennom hele livet – fra det første møtet med jordmortjenesten, via gode barnehagetilbud og skoler, forsyning av rent drikkevann til alle innbyggere hver eneste dag og et hygienisk avløpssystem og til næringsutvikling og kulturopplevelser. Vi har aktivitetstilbud, trygghet og omsorg etter hvert som vi blir eldre og får andre behov. Man kan endog argumentere for at også det siste hvilestedet på kirkegården er en kommunal oppgave. Det er vårt sikkerhetsnett, som sikrer oss små forskjeller og gir oss muligheter og en reell frihet til å gjøre valg i livet. Penger til kommunene er altså penger til oss selv. Vi bor alle i en kommune, og derfor er det også oss selv det går ut over når høyreregjeringen bruker kommuneøkonomien for å saldere skattekuttene til dem som har mest fra før. Vår velferdssatsing er tydelig når vi prioriterer 2,5 mrd. kr mer til kommunene. Det er et stort tall som kan være vanskelig å forstå, så la meg gi noen eksempler: For 2,5 mrd. kr kunne man ha finansiert om lag 2 300 sykehjemsplasser, eller vi kunne ha hatt 3 500 flere lærere i grunnskolen. Det kunne ha gitt lønnsmidler til å ansette 4 100 helsefagarbeidere, om lag 13 900 barnehageplasser eller over 17 000 flere lærlingplasser. Vi prioriterer kommunene fordi vi vil ha sterkere fellesskap, og vi vil ha mindre forskjeller i hele landet. Fra 1. januar går vi fra 18 til 11 fylkeskommuner. Vi ønsker å gi de nye fylkeskommunene mulighet til å legge bedre til rette for bedrifter, nye arbeidsplasser og verdiskaping. Derfor har vi i vårt alternative budsjett økt midlene til regional utvikling med 200 mill. kr. Det er midler som regjeringen systematisk har kuttet de siste sju årene. Vi vil i stedet støtte opp under arbeidet for å utvikle arbeidsplasser over hele landet. Kunnskap er fundamentet for det enkelte mennesket til å leve et fritt liv i det moderne samfunnet. Da må fylkene ha rammer som kan gi likeverdig opplæring, også i videregående skole og som lærling, i hele landet. Klimakrisen er den største utfordringen menneskeheten har stått overfor. En sentral del av løsningen er å redusere utslipp og forurensning fra transport. Kollektivtransport er vesentlig for å løse utfordringen, derfor må fylkeskommunenes muligheter til å gi et bedre tilbud styrkes og ikke reduseres. Derfor øker vi også fylkeskommunenes rammer med 500 mill. kr utover regjeringens forslag, slik at fylkene kan satse på videregående opplæring og kollektivtransport. Fra neste år overtar fylkeskommunene en større del av ansvaret for bredbåndsutbyggingen. Arbeiderpartiet har store ambisjoner om bredbånd til alle, og derfor dobler vi regjeringens satsing og følger opp løftene våre fra Nasjonal transportplan om 0,5 mrd. kr til bredbånd årlig. Moderne nettilgang til alle over hele landet er minst like viktig som et godt veinett. Med vedtaket regjeringspartiene gjør her i dag, sender de en ekstraregning til kommunene på 350 mill. kr. Ordningen med ressurskrevende tjenester sikrer at alle kommuner uavhengig av størrelse kan gi likeverdige tjenester til dem som har de største behovene. Denne likeverdigheten svekkes med regjeringens politikk, og forskjellene øker igjen. I vårt alternative statsbudsjett foreslår vi at kommunene slipper denne ekstraregningen på 350 mill. kr. Det vil bidra til mindre forskjeller, og det styrker fellesskapet. Arbeiderpartiet har også andre satsinger i budsjettet som styrker tjenestetilbudet i kommunene, bl.a. 200 mill. kr ekstra til barnevern. Dette viser at det betyr noe hvem som styrer. Dette viser at Arbeiderpartiet prioriterer mer enn 4 mrd. kr mer til kommuner og fylkeskommuner enn regjeringen gjør i sitt budsjett. Det styrker fellesskapet og reduserer forskjellene. De siste ukene har det strømmet på med meldinger om kutt i kommunebudsjettene. I sin selvtilfredshet ignorerer likevel regjeringspartienes representanter den virkeligheten som finnes ute i kommunene. Den tydeligste meldingen kom kanskje fra Osterøy kommune, som skrev et eget, tverrpolitisk opprop mot opplegget til regjeringen og advarer mot at de nå er svært nær ved å ikke kunne løse sine lovpålagte oppgaver. Det innlegget ble i sin helhet referert fra talerstolen av representanten Knutsen under finansdebatten, så det burde være vel kjent. Regjeringspartienes representanter velger likevel å avvise det som «fake news». De messer innbitt at kommuneøkonomien er bedre enn noensinne – det gjentas gang på gang. Det blir ikke noe riktigere av den grunn. Det som er riktig, er at mange kommuner har hatt et positivt netto driftsresultat de siste årene. Ekstraordinære engangsinntekter, bl.a. som følge av skattetilpasninger samt lavere pensjons- og demografikostnader enn forutsatt, er grunnen til de økonomiske resultatene i kommunene. Det gleder vi oss alle over, men det skyldes ikke regjeringens politikk, for dette er inntekter og lavere kostnader som regjeringen ikke forutså og ikke planla med. Da vi behandlet statsbudsjettet for inneværende år, var regjeringens politikk å gi en samlet vekst i de frie inntektene i kommunesektoren anslått til -0,2 pst. i gjennomsnitt for 2018 og 2019, sett under ett. Så bommet regjeringen grovt på sine skatteanslag og ble reddet – også i år – av at kommunene får ekstraordinære engangsinntekter. Det er ikke på grunn av regjeringens politikk, det er på tross av regjeringens politikk. Og det er det som er problemet: Som folkevalgt i en kommune kan man ikke planlegge drift av barnehager, rekruttere lærere og iverksette aktivitetstiltak til ensomme eldre med penger man ikke vet at man får når man lager budsjettet. Det er tvert imot direkte ulovlig – det er i strid med kommuneloven. Regjeringens budsjett for 2020 gir kommunene en trippel smell: Det er svært lav inntektsvekst, som gjør at mange kommuner står i fare for å måtte kutte i tjenestetilbudet. De kutter i ordninger, slik at kommunene må ta en større del av regningen, eller de gir kommunene pålegg om oppgaver som ikke fullfinansieres. De innskrenker kommunenes mulighet til å skaffe seg egne inntekter til velferdssatsinger gjennom eiendomsskatt. Regjeringen har i statsbudsjettet for 2020 presentert det dårligste økonomiske opplegget for de frie inntektene i kommunesektoren noen regjering har presentert de siste 15 årene. Høyreregjeringen foreslår en vekst i de frie inntektene på 0,3 pst. Vi ser at den foreslåtte veksten i de frie inntektene de to siste årene er den laveste på lang tid – der 2020-budsjettet er spesielt dårlig. Regjeringen sørger for en svært stram kommuneøkonomi, noe de mange vitnesbyrdene fra hele landet også bærer bud om. Mange kommuner får en realnedgang i sine inntekter. 84 pst. av kommunene vil neste år få mindre å rutte med i frie inntekter enn hva de har i år. KS har som vanlig gjennomført sin undersøkelse, som viser at netto driftsresultat i kommunene neste år kan bli svært lavt, og langt under anbefalt nivå. Den viser også at halvparten av kommunene med under 10 000 innbyggere planlegger for et negativt netto driftsresultat i 2020. Da mener jeg at det ikke er grunnlag for å hevde at regjeringens kommuneopplegg er godt. I tillegg sender regjeringen ekstraregninger til kommunene, overfører oppgaver som ikke fullfinansieres, og strammer inn på kommunenes mulighet til å skaffe seg egne inntekter. Her er noen eksempler på det: Toppfinansieringsordningen for ressurskrevende tjenester kuttes med 350 mill. kr. Det er en ekstraregning som flertallet i salen i dag sender til Kommune-Norge. Det innskrenkes i mulighetene til å kreve inn eiendomsskatt. Man kutter makssatsen til 5 promille neste år og har varslet en ytterligere nedgang til 4 promille fra 2021. I tillegg kommer det en reduksjonsfaktor som gir lavere skattegrunnlag. Mange kommuner vil merke at denne inntektsmuligheten begrenses, og det vil få konsekvenser for tjenestetilbudet mange steder. Arbeidsavklaringspenger og sosialhjelp antas å være underfinansiert ved at kommunene får høyere sosialhjelpskostnader enn de er kompensert for. Kommunenes utgifter innenfor pleie- og omsorgsområdet har økt mer enn befolkningsutviklingen tilsier de siste årene. Når kommuneoppleggene fra regjeringen i tillegg er dårlige, betyr det ekstra stramme kommunebudsjetter, slik vi også hørte representanten Trellevik sa på Dagsnytt 18 forleden dag. Regjeringens svake kommuneopplegg ruster ikke kommunene for det økende behovet innenfor pleie- og omsorgsområdet. Og for å avrunde: Det blir innlemming i rammen av tilskuddet til dagaktivitetstilbud til hjemmeboende personer med demens før ordningen er fullt opptrappet. Mange kommuner vil tape penger på det. Summen er ikke at vi styrker fellesskapet. Summen gjør at mange kommuner er i en vanskelig økonomisk situasjon når budsjettene skal vedtas rundt omkring i kommunestyrene. Det er mange nye kommunestyrerepresentanter som nå sitter med en helt annen virkelighet enn de forestilte seg da de gikk til valg. De kom med ideer, ambisjoner og ønsker om hvordan de skulle utvikle sin kommune. Med regjeringens opplegg blir oppgaven å redusere tilbudet, ikke å bedre det. For Arbeiderpartiet er det grunnleggende at i Norge skal vi ta vare på hverandre. Derfor vil vi fortsette å være sterke forsvarere av velferdsstaten – og av kommunesektoren. Derfor prioriterer vi om lag 4 mrd. kr mer til sektoren for å gi et bedre tilbud til innbyggerne. Derfor prioriterer vi et sterkere fellesskap, og vi vil få mindre forskjeller.