Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2014-12-16:
Utgangspunktet for saken er representantforslaget fra stortingsrepresentantene Heikki Eidsvoll Holmås og Abid Q. Raja om å sikre fylkeskommunene mulighet til å stille miljøkrav til drosjenæringen. Komiteen har merket seg at forslagsstillerne ønsker endringer i yrkestransportregelverket for å kunne sikre hjemmel for fylkeskommunene til å stille særskilte miljøkrav til nye drosjer. I dag er det slik at yrkestransportloven ikke gir verken løyvemyndigheten eller departementet hjemmel til å stille den type krav til drosjenæringen. Ut fra våre klimapolitiske målsettinger fastsatt i Stortinget er komiteen enig i at alle tiltak som kan ha en positiv effekt for forbedringer av luftkvaliteten, i byene spesielt, bør vurderes positivt. Kommuner og fylkeskommuner bør gis et handlingsrom for å kunne gjennomføre sin del av de miljøpolitiske målsettingene. Her har staten også en viktig rolle å spille for å bidra til å kunne skape nettopp et sånt handlingsrom. Som statsråden skriver i brevet til komiteen, er kommunene, herunder også fylkeskommunene, gitt en rekke oppgaver og virkemidler som gir mulighet til å påvirke kilder til miljøskadelige utslipp. Kommunene er politiske aktører, tjenesteytere, myndighetsutøvere, innkjøpere, eiendomsbesittere og ansvarlige for planlegging og tilrettelegging for et godt bomiljø for sine innbyggere. Det er derfor ikke unaturlig at det også bør gis muligheter til å stille miljøkrav til en næring som står for en ikke ubetydelig del av utslippene. Det er også, som vi ser det i dag, noen positive trekk i bildet. Utslippene fra nye kjøretøy, Euro6, ser ut til å ha en klart gunstig effekt på de samlede utslippene. Det gjelder ikke minst de tyngre kjøretøyene. Beregninger fra Transportøkonomisk institutt viser at utslippene av NO2 i Oslo-området – forutsatt at det er en naturlig utskiftning av kjøretøy – faktisk vil synke fra og med 2015. Det bør etter komiteens oppfatning gis mulighet til å kunne stille krav fra fylkeskommunene om null- og lavutslippsbiler for nye drosjer. Det er likevel behov for å få til en overgangsperiode før eventuelt nye krav iverksettes. Dette er nødvendig for å ta de nødvendige hensyn til drosjenæringen, og ikke minst for at næringen kan gis en forutsigbarhet. Innføres strengere krav til nye drosjer raskt, kan dette medføre en såpass stor kostnadsøkning for selve taxinæringen at en i stedet for å skifte raskt ut eldre drosjer, velger å utsette utskiftning av bilparken. Det ville i tilfelle ha medført en utslippsøkning framfor reduksjon, noe som ville blitt svært negativt både for miljøet og for næringen. Statsråden opplyser ellers i brev til komiteen at det er en tverrdepartemental arbeidsgruppe som nå er i sluttfasen av sitt utredningsarbeid. Gruppen skal «vurdere behovet for virkemidler for å nå EU’s grenseverdier, samt vurdere hvilke virkemidler som evt. vil være hensiktsmessige å innføre, herunder effektiviteten av tiltakene og kostnader for offentlige og private». Komiteen imøteser en sak til Stortinget hvor det gjøres rede for på hvilke måter fylkeskommuner kan gis mulighet til å stille krav om null- og lavutslippsbiler. Da er det samtidig viktig å gjøre rede for hvordan det kan legges til rette for forutsigbare og hensiktsmessige overgangsordninger for drosjenæringen. Komiteens flertall er opptatt av at fylkeskommunen bør gis mulighet til å sette vilkår om null- og lavutslippsbiler for nye drosjer. Flertallet, Arbeiderpartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre, støtter derfor forslaget som fremmes i representantforslaget, og som lyder slik: «Stortinget ber regjeringen sikre fylkeskommunene mulighet til å sette vilkår om null- og lavutslippssaker for nye drosjer gjennom § 11 i yrkestrafikkloven.» Jeg anbefaler hermed komiteens tilråding.