Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2014-06-18:
Arbeiderpartiets historiske prosjekt har alltid handlet om å skape mer frihet for enkeltmennesket. Ingen har sagt det finere enn Tage Erlander, som sa at sosialdemokratiets oppgave er å bygge dansegolv hvor folk kan danse sine liv. Vi tror at vi best bygger de dansegolvene i fellesskap, når alle bidrar, at vi løfter bedre i flokk og at alle får det bedre når ingen er utelatt. Politikk handler om å prioritere. Gjennom åtte år med rød-grønn regjering prioriterte vi de store pengene på de store oppgavene. Vi styrket kommuneøkonomien fordi det er i kommunene folk lever sine liv, fordi vi mener at velferd til alle er viktigere enn skattekutt til de få. Nå ser vi begynnelsen på en ny kurs. Høyresiden har valgt å bruke de store pengene på skattekutt. I år bruker man dobbelt så mye på skattekutt, som det man neste år vil gi til kommunene i økning i frie inntekter. Det er en ærlig prioritering, men det er grunn til å advare mot konsekvensene av den blå-blå politikken. Jeg husker nemlig godt da Erna Solberg var kommunalminister. Jeg var 19 år, idealist og utålmodig i mitt oppdrag om å redde verden. I så måte valgte jeg å stille til valg til kommunestyret i Nord-Aurdal kommune. Engasjementet og gleden over å være nyvalgt folkevalgt krasjlandet ganske så raskt, fordi kommunene ble sultefôret. Regjeringen hadde nemlig valgt milliarder kroner i skattekutt til dem som hadde mest fra før. Det var i kommunene vi satt igjen og måtte kutte til skoler og til barnehager. Det var eldre, elever og barnehagebarn som satt igjen med regningen for skattekuttene. Nå er Erna Solberg tilbake, som statsminister, og igjen ser vi at skattekutt betyr velferdskutt. Kommunene blir underfinansiert neste år. Mange kommuner må nå sette bremsene på og kutte i velferdstilbudet. Samtidig som barnehagekøene øker og foreldre må vente lenger på å få barnehageplass, sender regjeringen en svær, ubetalt barnehageregning til kommunene. Barnehagebyrådet i Bergen, Harald Victor Hove fra Høyre, sa det godt, da regjeringen tok barnehagene fra Bergen: «Det var ikke dette vi mente med «nye ideer, bedre løsninger».» Nei, men det var dette vi advarte mot i valgkampen. Høyre sa at det var skremselspropaganda. Nå ser vi at vi hadde rett. For første gang på ti år opplever kommunene nå en skattesvikt. Men istedenfor å kompensere kommunene for tapte inntekter velger regjeringen å prioritere taxfree og påhengsmotorer. Det er noe alvorlig galt med prioriteringene til denne regjeringen. Vi i Arbeiderpartiet er enig i at det er ønskelig med endringer i kommunestrukturen. Men med et stramt kommuneopplegg neste år, i kombinasjon med ganske sterke innslag av tvang, mener vi at man har et dårlig utgangspunkt. Regjeringen er flink til å bruke fine ord. De snakker om tillit til lokaldemokratiet og en demokratireform. Men når det kommer til praktisk politikk, følger de ikke opp. Ordene om tillit faller på steingrunn når kommuner de neste årene må søke staten om lov til å ta opp lån for å bygge skoler og sykehjem, og ikke nok med det – man skal også søke om plassering for hvor man skal bygge. Ord som «frivillighet» er totalt blottet for innhold når småkommuner som ikke helt finner tonen med nabokommunen, kan vente seg straff ved at inntektssystemet blir endret, og når de kommunene som ikke slår seg sammen, nå må forvente at sammenslåtte kommuner sniker foran dem i NTP-køen. Jeg tror det er mange i Kommune-Norge som kanskje kjenner seg litt igjen i noe vi ofte sier hjemme i Valdres: «Du kan lokke ein valdris, men alder trugen.» Mitt gode råd til statsråden, som ikke er her akkurat nå, men som jeg håper hører det senere, er å droppe tvangselementene og styrke de økonomiske gulrøttene. Behovet for det ble bekreftet i en undersøkelse NRK gjorde tidligere denne uken i Oppland og Hedmark. Kun 9 av 48 ordførere i innlandet mener det er sannsynlig at man vil bli enig om en sammenslåing før fristen går ut. Det trengs mer tid, det trengs flere økonomiske incentiver.