Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-04-17:
Det er for så vidt veldig bra at Stortinget endelig har en debatt om næringspolitikk. Jeg tror alle vi som sitter i næringskomiteen, kan være enige om at det har vært svært få debatter knyttet til næringsområdet så langt denne stortingsperioden. Det er jo Regjeringens ansvar å komme med saker som kan skape debatt i Stortinget, og Regjeringen skal i hvert fall ha skryt for at denne saken har bidratt til en viktig debatt om eierskap her i Stortinget. Den offentlige debatten etter at Regjeringen la frem eierskapsmeldingen, har vist at mange internt i regjeringspartiene, både her i Stortinget og i fagbevegelsen osv., var skuffet over det som kom frem i den. Men jeg tror også at en del i næringslivet trakk et lettelsens sukk over at de verste antakelsene trolig ikke ble en realitet i eierskapsmeldingen. Med det prøver jeg å si at etter mitt syn er eierskapsmeldingen forholdsvis passiv, og den gir for så vidt ikke uttrykk for noe nytt i forhold til hva andre tidligere regjeringer og Stortinget har stått for i eierskapspolitikken. Fremskrittspartiet og regjeringspartiene er enige om at det er viktig å føre en såkalt aktiv næringspolitikk, men debatten så langt i denne stortingsperioden har vist at det er betydelig uenighet om hva en slik politikk skal innebære. Etter min oppfatning har debatten så langt gått svært galt når det gjelder regjeringspartienes kommunikasjon til omverdenen om dette temaet. Mye skyldes friløpere i Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet her i Stortinget. Arbeiderpartiets næringspolitikere har blitt satt på sidelinjen av mer tydelige politikere som Jan Bøhler, Per Olaf Lundteigen og enkelte solospillere i Sosialistisk Venstreparti. Det synes jeg er trist, fordi det er viktig at synet til det ledende parti i Regjeringen kommer frem tydeligere enn det har gjort. Det som er beklagelig, er at dette har vist at flertallet står for en detaljstyring av alle beslutninger som fattes i selskaper med offentlig eierskap. Man vil altså også øke den offentlige eierandelen i selskaper hvor staten allerede har full kontroll. Man kan jo stille seg spørsmålet om hva poenget med det er. Det er også kommet flere ugjennomtenkte forslag om statlige oppkjøp av andre, private selskaper hvor staten i dag ikke er eier. Man har sett en offentlig ydmykelse av toppledere i Norges viktigste selskaper. Man kan stille spørsmål om hvem som vil bli leder i slike selskaper hvis man skal gjennomgå den typen offentlige ydmykelser. Det er blitt en detaljstyring av lønns- og bonusordninger for ledere i de store selskapene. Totalt sett er det mange uklare signaler og tvilsomme meldinger til børs og marked, som bidrar til forvirring med tanke på hva staten egentlig mener i saken. Fremskrittspartiet har hatt en annen definisjon av hva som er en bra aktiv næringspolitikk, og hva som er en bra aktiv eierskapspolitikk. Det viktigste er at vi har rammevilkår for næringslivet som er i verdensklasse. Dette gjelder en stor satsing på næringslivsrettet FoU, at man har et konkurransedyktig skattesystem hvor man er konkurransedyktig innen formuesskatt, arveavgift, utbyttebeskatning og generell bedriftsbeskatning, at man har et tydelig fokus på samferdsel, på utdanningssystemer, på infrastruktur – f.eks. gassrørledninger – og at man har en moderat og fornuftig miljøpolitikk som kan bidra til utnyttelse av norsk gass i Norge. I et lite land som Norge, som har en høy kostnadsstruktur, er vi avhengige av å være verdensledende i næringspolitikk.