Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2008-12-16:
Som saksordfører for Justisdepartementet og Utenriksdepartementet vil jeg først knytte noen merknader til revisjonen av disse to departementenes regnskaper. Riksrevisjonen har avgitt 17 avsluttende revisjonsbrev til virksomheter under Justisdepartementet uten merknader. Det er heller ikke merknader til selskapene som sorterer under departementet. Dette er positivt. Like positivt er ikke alle de merknader som gjelder revisjonen av departementets egen virksomhet. IKT-forvaltningen i Politidirektoratet og underliggende enheter har vært en gjenganger i flere år. Det er tydeligvis satt i gang en rekke tiltak, men det kan virke som om dette arbeidet går sent. Mest urovekkende er det at det fortsatt ikke er kommet på plass fullverdige reservedriftsløsninger. Ut fra tidsplanen vil dette fortsatt ta tid, og dette er en sak Riksrevisjonen ikke er ferdig med. Også kontrollkomiteen vil følge denne saken videre. Politiet har et ansvar for å godkjenne og føre kontroll med private vaktselskaper og med innkreving av gebyrer fra disse. Revisjonen viser at kontrollaktiviteten har vært varierende fra distrikt til distrikt – noen steder helt fraværende. Vaktselskapene utfører ofte tjenester som grenser opp mot polititjenester. Det er derfor viktig at det er betryggende kontroll med virksomhetene. Publikum må være trygg på at vaktselskapene arbeider i samsvar med de krav som settes, og på at de arbeider i samsvar med lovverket. Heller ikke når det gjelder Utenriksdepartementet har Riksrevisjonen hatt merknader til underliggende virksomheter og forvaltningen av statens eierinteresser i et heleid særlovselskap. For departementets egen del er det enkelte saker som er tatt opp tidligere, og som fortsatt ikke er løst. Jeg vil særlig nevne departementets praktisering av arbeidsmiljølovens overtidsbestemmelser. Det er for dårlig når forhold som har vært tatt opp flere år på rad av Riksrevisjonen, ennå ikke er løst. Det tyder iallfall ikke på at saken prioriteres av departementet. Jeg forventer at saken nå kan utkvitteres ved behandlingen av revisjonen for inneværende år. Riksrevisjonen har gjennomført revisjon av bilateral bistand til Nepal, Bangladesh og Sri Lanka. Denne viser at det er manglende samsvar mellom plan og rapportering, og det er mangelfull risikovurdering i flere av disse prosjektene. Det er forskjeller i saksbehandlingen ved ambassadene i de tre landene knyttet til oppfølging og avdekking av misligheter og korrupsjon i prosjekter. Det er positivt at Utenriksdepartementet nå har utarbeidet standardskjema for rapportering og etablert en varslingstjeneste, og at det nå er tatt i bruk oppdaterte retningslinjer for håndtering av mistanker om korrupsjon. Nå gjelder det at Utenriksdepartementet skolerer sine ansatte slik at de nye verktøyene kan bli brukt som forutsatt. La meg ellers understreke at dersom Stortinget skal kunne ha den nødvendige kontroll med bruken av bistandsmidlene, er det nødvendig at det framkommer i budsjettproposisjonen hvor og til hvilke formål pengene skal brukes, og at det i ettertid redegjøres for hvordan pengene er brukt og resultatene som er oppnådd. En sak som har vært en gjenganger i flere år, er brudd på anskaffelsesregelverket i staten. Mest alvorlig er det at Fornyings- og administrasjonsdepartementet som forvalter regelverket, har fått merknader for tredje år på rad – dette er jo nevnt av andre også. Det er på sin plass at Riksrevisjonen nå skal gjennomføre forvaltningsrevisjon av området. Kanskje bør også Regjeringen vurdere om det er forhold ved regelverket som bør endres. Kristelig Folkeparti mener det iallfall er forhold ved regelverket som kan praktiseres annerledes hvis en vil. Unntaksbestemmelsen som finnes i regelverket i forhold til frivillige organisasjoner og institusjoner, bør brukes i større grad både når det gjelder kjøp av tjenester i barnevernet og i rusomsorgen.