trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Svaret på det er nei, og jeg regner med at når representanten bruker det utsagnet, refererer det til et utsagn som barneministeren har beklaget. Jeg synes ikke det tjener debatten at man bruker utsagnet etterpå, når det er beklaget. Det som ligger i formuleringen, er knyttet til at det å være gravid med tvillinger i seg selv ikke gir grunnlag for å få fosterreduksjon. Man må tilfredsstille de kriteriene som ligger i dag, for å få innvilget abort etter uke 12. Som representanten er kjent med, foretas det ikke fosterreduksjon i Norge før etter uke 12. Det dette lovforslaget innebærer, er at disse abortene vil bli gjennomført og vurdert ut fra akkurat de samme kriteriene som alle de andre abortene i Norge som gjennomføres etter uke 12. Der er bl.a. spørsmål knyttet til kvinnens livssituasjon et grunnlag for å få abort. Det betyr f.eks. at hvis kvinnen har flere barn fra før og opplever at det å få to barn til er en ekstra belastning, vil det være noe som abortnemnden kan legge vekt på. Det er også veldig tydelig at abortnemndene også i disse sakene skal vektlegge kvinnens egen vurdering av livssituasjonen.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Nei, aborter i Norge etter uke 12 bestemmer en ikke selv. Det er helt riktig at vi nå fjerner retten til selvbestemt fosterreduksjon, en rett som har vært praktisert i Norge i en kort periode – siden 2016 og fram til nå. Det vi gjør, er det som også fagmiljøet som gjennomfører denne type fosterreduksjoner, har bedt om, nemlig å sørge for at alle disse, uavhengig av årsak eller begrunnelse, blir behandlet i en abortnemnd, på like linje med andre aborter som utføres etter uke 12. Disse abortene blir i dag gjennomført etter en dispensasjonsbestemmelse som egentlig var ment for andre situasjoner. En sørger også for at kvinnene får den samme informasjonen og den samme veiledningen, uavhengig av hva som er bakgrunnen. Det at en er gravid med tvillinger, vil i seg selv ikke gi grunnlag for å få innvilget fosterreduksjon. En må tilfredsstille de andre kriteriene, de samme kriteriene som en i dag må oppfylle for å få innvilget senabort.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Nei, det handler jo nettopp om en anerkjennelse av at dette er et vanskelig spørsmål for den enkelte kvinne. Hvis vi ikke hadde åpnet for at disse søknadene kunne behandles før uke 12, hadde kvinnen nettopp blitt satt i den situasjonen at hun måtte ta sjansen på selv å vurdere hva som ville bli svaret fra nemnden, eller måtte ha gjennomført selvbestemt abort av f.eks. begge to. Nå får kvinnen et svar før grensen for selvbestemt abort. Det betyr at hvis kvinnen ønsker å søke om fosterreduksjon ved tvillinger, får hun et svar før grensen for selvbestemt abort. Er hun misfornøyd med svaret fra nemnden, står hun selv i den valgsituasjonen om hun ønsker å ende svangerskapet eller ikke. Dette gjør nettopp at kvinnen, i en situasjon der det er forutsigbart, ikke kommer i den pressituasjonen.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Jo, det er et skille mellom tvillingsvangerskap og trilling- og firlingsvangerskap i loven og i forarbeidet som nå er sendt på høring. Men der har en nettopp framhevet at risikoen for for tidlig fødsel og for spontanabort for alle i seg selv er et grunnlag for å få fosterreduksjon. Det betyr at er en gravid med firlinger, vil en kunne få innvilget reduksjon til tvilling uten å tilfredsstille noen av dagens krav for senabort, nettopp med begrunnelsen at det å ha firlinger er en økt risiko for spontanabort og for tidlig fødsel. Ved å behandle alle disse sakene i nemnd, som også fagmiljøet som gjør dette i dag, har ønsket, sikrer en kvinnen en felles og lik informasjon i disse sakene, sånn at en f.eks. ved trillingsvangerskap, der disse spørsmålene er mye mer usikre enn ved firlingsvangerskap, får samme informasjon. Da kan kvinnen veldig tydelig selv vurdere om hun ønsker å søke fosterreduksjon eller ikke.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
For det første vil jeg understreke at da jeg overtok som helseminister i 2013, lå dette som et uavklart spørsmål i skuffen. Fagmiljøet som gjør dette, som møter disse dilemmaene, som møter disse kvinnene, henvendte seg i 2009 til Helsedirektoratet for å få svar på spørsmålet. Helsedirektoratet henvendte seg til Helsedepartementet i 2010. Arbeiderparti-statsrådene som satt da, fortløpende, svarte ikke på dette. Tidligere helseminister Jonas Gahr Støre satt med denne problemstillingen i et år uten å svare helsetjenesten på spørsmålet. Da jeg overtok, tok jeg fatt i dette og fikk det avklart. Det har vært en lovtolkning siden 2016 som har åpnet for selvbestemt fosterreduksjon i Norge. Dette var ikke en del av den opprinnelige diskusjonen i forbindelse med at abortloven ble vedtatt. Sånn som jeg forstår det, vil parolen 8. mars være å fjerne abortnemndene – det er en helt annen diskusjon. Det er et standpunkt jeg er veldig uenig i.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Først til Finnmark: Denne regjeringen har sørget for at vi får en veldig moderne og oppdatert spesialisthelsetjeneste i Finnmark, som er landets mest desentraliserte. Vi har nylig åpnet nytt sykehus i Kirkenes. Regjeringen har gitt klarsignal til bygging av et nytt sykehus i Hammerfest. Vi bygger Klinikk Alta, og vi bygger Samisk helsepark. Det betyr et betydelig løft for spesialisthelsetjenesten desentralisert i Finnmark, og ikke minst blir det betydelig flere spesialisthelsetjenester desentralisert ved Klinikk Alta for en stor befolkning. Det er nettopp det vi skal ta vare på videre og sørge for at er bærekraftig. Det er vi helt nødt til å gjøre i et fylke som Finnmark. Når det gjelder Oslo, er et helt riktig at det var en gigantomani i 2012. Jeg vil minne om at det ikke var jeg som var helseminister i 2012. De planene satte jeg en effektiv stopper for. Det var helt urealistisk og unødvendig at Norge skulle ha Nord-Europas største sykehus. Det hadde ikke passet inn i vår struktur. De planene ble stoppet. Min beslutning var at vi skulle bygge nytt akuttsykehus på Aker, at vi skulle beholde Radiumhospitalet som et nasjonalt kreftsykehus, og at vi skal bygge et felles regionsykehus på Gaustad. Det sykehuset blir om lag på samme størrelse som regionsykehuset for Vestlandet og regionsykehuset for Midt-Norge, selv om det dekker en betydelig større befolkning. Dette er ikke gigantomani. Dette er nettopp å ta befolkningsutviklingen i Oslo på alvor og sørge for at Oslos befolkning også får et sykehusbygg som er på nivå med det som en finner i resten av landet, og ikke minst for at de fagmiljøene som jobber der, får omgivelser som det er mulig å jobbe i. Det som vi nå ser, er f.eks. at den løsningen innebærer at vi nå bygger nytt klinikkbygg på Radiumhospitalet, som ikke var mulig tidligere.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Nei, disse planene innebærer en samling av fagmiljøet, en samling av det spisskompetansefagmiljøet som i dag er på Ullevål og på Rikshospitalet. Det er veldig viktig for Oslos befolkning, for Oslos befolkning opplever i dag når de er veldig alvorlig syke, at de kan risikere å bli fraktet mellom Ullevål og Rikshospitalet. Det er svært uheldig for kvaliteten på behandlingen. Dessuten betyr det at vi er nødt til å ha doble vaktlag, med noen av de mest høyspesialiserte funksjonene og den mest høyspesialiserte kompetansen vi har i Norge. Det går også ut over resten av landet – og det burde Kjersti Toppe vært opptatt av – for det gjør at en har en opphopning av den høyspesialiserte kompetansen i Oslo fordi en har delt fagmiljøet i to. Det betyr at andre sykehus i Norge, andre universitets- og regionsykehus, sliter med å rekruttere den samme typen kompetanse. Nå samles den kompetansen. Så er det riktignok slik at akuttilfanget på det nye sykehuset på Gaustad blir noe mindre enn slik det er på Ullevål i dag, men jeg oppfattet at representanten var kritisk til gigantomani, og da bør en ikke være kritisk til den løsningen.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Nå er representanten inne på en del av de spørsmålene som det jobbes med i Helse Sør-Øst og Oslo universitetssykehus fram mot deres styremøte i juni. Da vil en få ytterligere svar på det. Men det som iallfall er klart ut fra det tallmaterialet som en har nå, er at både nullalternativet, altså fortsette som nå, og det å samle Rikshospitalet og Ullevål på Ullevål-tomten, framstår helt åpenbart som mindre økonomisk bærekraftig. For eksempel er det sånn at hvis man flytter fra Rikshospitalet og skal bygge de lokalene på nytt på Ullevål, er det også en rekke utfordringer med selve tomten på Ullevål. Men det andre er at man da må forlate over 220 000 brukbare sykehuskvadratmeter på Gaustad og erstatte dem og bygge dem helt på nytt igjen på Ullevål. Det betyr en betydelig større investering, med tilsvarende effektiviseringskrav for de ansatte ved Oslo universitetssykehus. Men disse spørsmålene vil nettopp bli ytterligere belyst fram mot styremøtet i juni, og da vil Toppe få enda tydeligere svar på det.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Nå vet ikke jeg hvilke kostnadsoverskridelser representanten peker på. Tvert imot har de sykehusprosjektene som vi har hatt til nå, etter den nye foretaksmodellen som Senterpartiet er imot, vist at de aller fleste investeringsprosjektene gjennomføres innenfor rammer og tid. Når det gjelder dette prosjektet, er det helt riktig at kostnadsanslaget er oppjustert. Det er ikke en kostnadssprekk. En vesentlig årsak til at kostnadsanslaget ble oppjustert, var at Helse Sør-Øst og Oslo universitetssykehus lyttet til innspillene fra Oslo kommune om behovet for å øke kapasiteten i sykehusene når det gjelder sengebelegg. Et spørsmål som jeg opplever at bl.a. representanten Toppe har vært opptatt av veldig mange ganger i andre sammenhenger, er hvilken beleggsprosent sykehusene planlegger etter. Her har en oppjustert beleggsprosenten, og det har også betydd at prosjektet har blitt dyrere, naturlig nok.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Det er slik at når en planlegger et prosjekt, justerer en prosjektet ut fra bl.a. innspillene som kommer fra berørte kommuner og fagpersoner. Når berørte kommuner og fagpersoner gir beskjed om at det opprinnelige prosjektet er planlagt med for få kvadratmeter, med for få senger, oppjusterer en prosjektet. Dette prosjektet er ennå ikke vedtatt av Helse Sør-Øst eller Oslo universitetssykehus. En er i planleggingsfasen. Det burde representanten gitt Helse Sør-Øst ros for, ikke minst når en har tatt på alvor den bekymringen som er kommet for at en i utgangspunktet har planlagt med for høy beleggsprosent, som jeg opplever har vært et hovedtema for Senterpartiet i mange spørretimer med meg. Representanten burde gitt ros til ledelsen i Helse Sør-Øst for at de tar disse bekymringene på alvor. Når det gjelder Finnmarkssykehuset og Universitetssykehuset Nord-Norge, kommer alle til å bli involvert i en utredning som skal gjennomføres før beslutning om sammenslåing.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Planene i Oslo har vært ute på høring. Men det er helt åpenbart at representanten Lundteigen ikke liker svarene som er kommet i høringen, bl.a. svaret fra Oslo bystyre, som støtter den utviklingsplanen som foreligger. Brukerutvalget i Helse Sør-Øst, Oslo universitetssykehus, sier at det viktigste nå er å få en løsning for sykehusene i Oslo, ikke nødvendigvis om en velger den ene eller den andre tomten. Så jo, dette har vært på høring. Når det gjelder situasjonen knyttet til en sammenslåing av Finnmarkssykehuset og Universitetssykehuset Nord-Norge, vil det bli gjennomført en utredning. Alle berørte kommuner vil bli hørt. De ansatte vil selvfølgelig få oppfylt sine rettigheter knyttet til involvering, og de tillitsvalgte skal involveres. Det skal skapes et godt, grundig beslutningsgrunnlag før beslutningen om sammenslåing fattes. Alta kommunestyre har allerede uttalt at de er for denne løsningen.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Det er rett og slett fordi – som representanten også er inne på i sitt spørsmål – den endelige pasientfordelingen og grunnlaget ikke er besluttet. Det jeg sa i spørretimen, står jeg 100 pst. ved. For som eier er det nettopp en klar forutsetning for meg at den kompetansen og den funksjonen som traumemiljøet har på Ullevål i dag, må og skal ivaretas også i en løsning der det miljøet flyttes til Gaustad. Det betyr ikke at pasientgrunnlaget på det nye akuttmottaket på Gaustad må være det største i Norge. Det må være stort nok til å ivareta kompetansen og funksjonen. Det er det en forutsetning for meg som eier at Helse Sør-Øst bidrar til i planarbeidet som foregår nå, og i de prosessene som også representanten var inne på, og dokumenterer at blir resultatet.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Jeg tror verken representanten Moxnes eller jeg skal ta på oss oppgaven å definere hva som er stort nok i et så faglig spørsmål. Det er derfor disse prosessene fortsatt går fram mot styremøtet i Helse Sør-Øst i juni, nettopp fordi man skal følge opp og sikre disse funksjonene. Det har jeg vært veldig tydelig på fra dag én. Det er en forutsetning fra meg som eier at man har et stort nok pasientgrunnlag til å kunne ivareta de funksjonene på det nye sykehuset.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Som representanten Moxnes er kjent med, foregår det nå et arbeid knyttet til dette, der også fagmiljøene er involvert. Det arbeidet skal ferdigstilles før styremøtet i juni. Det betyr at representanten nok er klar over at det ville være veldig uklokt av meg som eier nå å konkludere i forkant av det arbeidet som foregår, der også fagmiljøet er involvert. Det jeg har sagt som eier, er hva som er min forutsetning, nemlig at den funksjonen som traumemiljøet på Ullevål i dag representerer, skal sikres og videreføres også i den nye løsningen.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Derfor gir jeg også et veldig tydelig svar, på et nivå som jeg mener hører hjemme på det politiske nivået, nemlig at funksjonene og kvaliteten på det traumetilbudet som er på Ullevål i dag, skal ivaretas på det nye sykehuset. Hva som er det rette pasientgrunnlaget for at det skal kunne sikres, mener jeg i veldig stor grad er et faglig spørsmål. Gjennom alle mine år som helseminister har jeg nok erfart at når det gjelder faglige spørsmål, er det også diskusjon og uenighet der, men det bør foregå på det faglige nivået. De diskusjonene, utredningene og vurderingene foregår nettopp nå. Det betyr at det heller ikke er konkludert på det.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Ja, vi må avhende en av tomtene i det langsiktige løpet, men det kommer til å være sykehusaktivitet på Ullevål i lang tid framover. Det er fortsatt gode bygninger på Ullevål som kommer til å bli brukt. Ullevål-tomten er stor. Dette kan gjøres på ulike måter, men i det framtidige målbildet ligger det inne at Ullevål-tomten må selges. Når det gjelder parallelliteten mellom utbyggingen på Gaustad og Aker, skyldes det rett og slett muligheten til nettopp å kunne svare ut en del av de problemstillingene som også har vært belyst i spørretimen tidligere, å sikre en god pasientfordeling og den korrekte overflyttingen i rett rekkefølge fra Akershus universitetssykehus. Vi har ikke bare en voksende befolkning i Oslo, som representanten er inne på, men også en voksende befolkning som hører til Akershus universitetssykehus. Det er der parallelliteten slår inn i dette prosjektet. Sånn som det planlegges foreløpig, er vi avhengige av en parallell utbygging av Aker og Gaustad.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Svaret på det er enkelt: Ja. Det vil være ekstremt krevende, og det vil kreve betydelig tilførsel av mer kapital med en slik løsning som representanten skisserer, der en beholder aktivitet på alle tre områder. Det vil kreve en betydelig oppgradering av bygningsmassen, ikke minst på Ullevål, noe som vil være veldig kostnadskrevende. Dessuten vil det driftsmessig ikke være bærekraftig. Det er ofte noe en ikke ser så nøye på. En er veldig opptatt av investeringskostnadene, men det er jo driftskostnadene som er store i sykehus. Og driftsmessig vil det være en ikke-bærekraftig løsning, ut fra de tallene vi har tilgjengelig nå.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Ja, det er det vi planlegger ut ifra, men vi er også avhengige av de beslutningene som nå skal fattes i Helse Sør-Øst, og vi er avhengige av beslutninger som skal fattes i Oslo kommune. Jeg opplever at flertallet i Oslo bystyre gjør alt det de kan for at vi skal lykkes med framdriften i disse planene, men det er vi også avhengige av. Helse Sør-Øst har sendt lånesøknad for dette prosjektet, men det er noen av forutsetningene for lånesøknaden som ennå ikke er på plass. De må selvfølgelig være på plass før regjeringen kan ta endelig stilling til en slik søknad.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Ja, representanten har rett i at det vi nå diskuterer, er trinn én. Trinn to, hvis vi ser enda lenger fram i tid, slik det ser ut nå, vil trolig innebære behov for et nytt sykehus i området Follo–Oslo sør, med den befolkningsveksten som vi ser. Det er noe som Helse Sør-Øst er veldig klar over og selvfølgelig har på sin agenda. Det er de som eventuelt vil ha ansvar for å avgjøre på hvilket tidspunkt det er riktig å ha en dialog med kommunene om å se etter alternative tomter. Men jeg opplever at hovedoppmerksomheten nå er knyttet til å få landet første fase, noe vi har diskutert mye i denne spørretimen.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Nei, for det er ikke noen dominoeffekt som er skyld i tidspunktet for når Groruddalen skal overføres til Oslo universitetssykehus. Det handler om å fase Groruddalen ut av Ahus på det tidspunktet befolkningsgrunnlaget for Akershus universitetssykehus tilsier at det er behov for den kapasiteten. Hvis en hadde gjort det for tidlig, hadde Akershus universitetssykehus fått en betydelig overkapasitet og dermed store økonomiske problemer. Så her er det en rekkefølge, som også innebærer at en skal fase alle bydelene i Oslo inn i Oslo universitetssykehus, men det må gjøres i rett rekkefølge, på rett tidspunkt og med utgangspunkt i hva som er behovet for befolkningen i Akershus knyttet til Ahus. Det er årsaken til at Grorud fases inn på et senere tidspunkt enn de andre bydelene. Det har ikke med spørsmålet knyttet til Ullevål å gjøre.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Representanten viser til en overskrift i en avis, og det er slik, som representanten er klar over, at overskrifter styrer en ikke. Jeg har aldri åpnet for noen u-sving i denne sammenheng. Det er Granavolden-plattformen som gjelder. Jeg understreket på begge møtene med ledelsen og de tillitsvalgte ved UNN og Finnmarkssykehuset at mitt oppdrag som helseminister er å gjennomføre regjeringsplattformen. Plattformen er en politisk enighet mellom partiene, men når den skal gjennomføres, gjelder selvfølgelig spillereglene i arbeidslivet og statens krav til forsvarlig saksbehandling og utredning. Det betyr at det ikke er fattet noen formell beslutning om sammenslåing, og at en slik beslutning først kan fattes etter en utredning. Første steg blir derfor at jeg i et foretaksmøte gir Helse Nord oppdraget om å utrede sammenslåingen og også å sørge for involvering og sårbarhets- og risikoanalyser. Når utredningen er gjennomført, tas det formelt stilling til en sammenslåing. Dette er den vanlige framgangsmåten, og jeg vil om kort tid gi Helse Nord dette oppdraget.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Oppdraget til Helse Nord vil være klart, og jeg legger selvfølgelig til grunn at Helse Nord følger lojalt opp det oppdraget som de får. Men det er også viktig at vi involverer, som representanten er inne på, alle i prosessen, og motforestillingene må også komme til uttrykk. Målet med sammenslåingen vil være å styrke og bygge opp under den desentraliserte spesialisthelsestrukturen som vi har i Finnmark, og gjøre at den skal være bærekraftig inn i en framtid, samtidig som Universitetssykehuset Nord-Norge skal komme styrket ut som region- og universitetssykehus. Det er målet – det som vi ønsker – med denne sammenslåingen. Utredningen skal fortelle oss hvordan vi skal komme dit, og eventuelt om risikoer og ulemper som vi må være klar over før vi tar en beslutning.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Ambulansetjenesten er en veldig sentral del av akuttberedskapen og bidrar til god beredskap i hele landet. Regjeringen er opptatt av å sikre gode arbeidsforhold for de ansatte i de akutte helsetjenestene, sånn at befolkningens trygghet blir ivaretatt. Prehospitale tjenester vil derfor også inngå som en del av den neste nasjonale helse- og sykehusplanen. Arbeidstilsynet har gjennomført et landsomfattende tilsyn ved nesten alle ambulansestasjonene. Tilsynet avsluttes i disse dager, og helseforetakene er tidsmessig på ulikt nivå i tilsynsprosessen. Jeg er glad for at Arbeidstilsynet gjennomfører et sånt tilsyn. Helseregionene og helseforetakene, som har ansvar for ambulansetjenesten, har informert departementet om hvordan de skal følge opp funn og avvik og påleggene fra Arbeidstilsynet. Rapporter fra tilsyn ved helseforetakene viser at det er avdekket biologisk helsefare på grunn av mangelfulle rutiner for å skille mellom rene og urene områder i garderobene. Det er også mangler ved rutinene for rengjøring og vask av arbeidstøy. Et annet funn er risiko for helseskade ved vold, trusler om vold og uheldige psykiske belastninger. Manglende opplæring av ambulansearbeidere og at ambulansearbeidere er utsatt for belastende arbeid og tunge løft, utgjør også en risiko for helseskader. Helseregionene og helseforetakene tar funn og avvik som Arbeidstilsynet avdekker, på største alvor. Det er allerede satt i gang tiltak både regionalt og ved det enkelte helseforetak, og det er laget tiltaksplaner for ledere på alle nivå, for verneombud og for den enkelte ambulansearbeideren. Det er en sterk sammenheng mellom pasientsikkerhet og helse, miljø og sikkerhet for medarbeiderne i ambulansetjenesten. I felles foretaksmøte med helseregionene og gjennom oppdragsdokumenter har jeg sagt klart ifra om at HMS-arbeidet skal være en integrert del av arbeidet med kvalitet og pasientsikkerhet. Når det gjelder vold og trusler om vold, har jeg vært tydelig på at det trengs økt bevissthet om hvordan dette skal håndteres. I felles oppfølgingsmøte i januar 2017 stilte jeg krav om at kunnskapsgrunnlaget blant tillitsvalgte og i vernetjenesten skal økes. Helseforetakene skal utvikle felles indikatorer for å følge utviklingen, og de skal sette inn tiltak for å forebygge og ivareta beredskap for håndtering av vold og trusler. Jeg vil be helseregionene om tilbakemelding på hvordan de følger opp funn og avvik som Arbeidstilsynet har avdekket.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Det er alltid en vurdering av hvor detaljerte nasjonale retningslinjer skal være på de enkelte områdene, for nasjonale retningslinjer vil uansett aldri frata den lokale ledelsen det ansvaret de har for å sikre pasientsikkerhet, kvalitet og helse, miljø og sikkerhet for de ansatte. Det at vi har et arbeidstilsyn som avdekker forhold, og som har et system for oppfølging av dette, er en viktig del av vår måte også å sikre gode arbeidsforhold for de ansatte på. Jeg har som helseminister vært og er veldig opptatt av nettopp helse-, miljø- og sikkerhetsarbeidet for de ansatte i helsetjenesten, og dette er noe vi kontinuerlig jobber med.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Jeg må si at de norske offentlig eide sykehusene og helsetjenestene er politisk styrt. Helseforetakene styres av meg som helseminister. Rammene for sykehusene vedtas her i Stortinget. Nasjonal helse- og sykehusplan legger føringer for utviklingen av helsetjenestene, og nettopp de prehospitale tjenestene, som er tema i denne spørretimen, er et av de temaene som vil bli løftet i den neste helse- og sykehusplanen, nettopp for å legge politiske føringer for hvordan den tjenesten skal utvikles. Jeg har åtte års erfaring med å styre sykehusene også som fylkespolitiker, og jeg vet at svaret på denne type spørsmål fra den politiske ledelsen i en fylkeskommune ikke hadde vært særlig annerledes enn det svaret jeg ga i dag.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Senest i spørretimen 6. februar uttrykte jeg bekymring for at antall tilfeller med legemiddelmangel i Norge øker. Den negative utviklingen i 2018 fortsetter inn i 2019. Som jeg redegjorde for, gjennomføres det allerede en rekke tiltak for å håndtere mangelsituasjonene som oppstår. De fleste tilfellene løses ved at pasienten får tilsvarende legemiddel med en annen styrke eller tilsvarende legemiddel fra en annen produsent. Det tas også i bruk pakninger beregnet for andre land, eller det skiftes til andre legemidler med samme behandlingsmessige virkning. Legemiddelverket, apotekene og legemiddelgrossistene har etablert gode samarbeidsrutiner for å skaffe pasientene de legemidlene de trenger. Hittil har det vært få tilfeller der pasienten ikke har fått tilfredsstillende behandling. Men mangel som medfører at pasienter må bytte legemiddel, eller at helsepersonell må endre rutiner, fører til usikkerhet og merarbeid. Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap la i fjor vår fram en risikoanalyse av legemiddelforsyningen. På bakgrunn av denne analysen har Helsedirektoratet fått i oppdrag å gjennomgå hele legemiddelberedskapen. Anbefalingene skal etter planen leveres til sommeren, og departementet vil følge opp. I dette arbeidet vil det bli vurdert ytterligere tiltak for å kunne håndtere mangelsituasjonene. Jeg har også bedt Legemiddelverket om å utarbeide forslag til en lovhjemmel for å kunne iverksette rasjonering ved en mangelsituasjon eller ved fare for en mangelsituasjon. De aller fleste mangelsituasjonene skyldes forhold utenfor Norge, som vi dessverre har liten kontroll over. Store strukturendringer i den globale legemiddelindustrien påvirker tilgangen til legemidler, og den viktigste årsaken er produksjonsproblemer i industrien. Internasjonalt samarbeid er derfor helt nødvendig for å redusere antallet mangelsituasjoner. Norge deltar i samarbeid på nordisk, europeisk og globalt nivå. I september signerte jeg og den danske helseministeren en intensjonsavtale om felles prisforhandlinger om utvalgte legemidler. I slutten av januar ble konkurransegrunnlaget for det første anbudet sendt ut på høring til leverandørene. Anbudet omfatter i hovedsak legemidler der det er leveringsvansker, deriblant antibiotika. Vi følger situasjonen nøye og vurderer risikoreduserende tiltak fortløpende. Dette er et område som har høy oppmerksomhet hos alle de ansvarlige aktørene.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Det er jo avhengig av hvilke tiltak Helsedirektoratet foreslår. En handlingsplan vil det ikke være naturlig å legge fram for Stortinget – det vil bare forsinke arbeidet med å komme i gang med handlingene. Det som er viktig for meg, er at vi nå gjennomfører tiltak og får anbefalinger om nye tiltak, og at disse gjennomføres fortløpende. For å styrke den nasjonale funksjonen for overvåkning av tiltak knyttet til mangelsituasjonen etablerte vi Mangelsenteret 1. januar 2016. De overvåker nettopp forsyningssituasjonen, kartlegger omfanget av problemer og mangelsituasjoner som oppstår, finner løsninger og kommuniserer disse til alle berørte parter. De deltar også i planleggingen av oppbyggingen av den nasjonale legemiddelberedskapen for spesialisthelsetjenesten. Her er det gjennomført en rekke tiltak, og nye tiltak vil bli gjennomført.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Forslaget representanten tok opp, om å ha en egen sak til Stortinget, ble nedstemt av Stortinget i forbindelse med legemiddelmeldingen. Jeg har også ved flere anledninger – etter flere spørsmål og i debatter – redegjort for alle de tiltakene som gjennomføres på dette området, og for de prosessene som er på vei. Stortinget får god informasjon om det arbeidet som foregår. Det er en kontinuerlig vurdering av hvilke legemidler man har behov for å ha depot av. Det er et veldig faglig spørsmål, som vurderes av dem som er ansvarlige, henholdsvis Helsedirektoratet og helseregionene. Hvilke typer legemidler en har behov for å bygge opp et depot av, er altså et spørsmål som kontinuerlig vurderes, og det vil også endres over tid.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Det stemmer, det som VG skriver, at den negative utviklingen med økning i varslet legemiddelmangel i 2018 fortsetter inn i 2019, og det bekymrer meg også. Som jeg nevnte i mitt svar på forrige spørsmål, iverksettes det nå en rekke tiltak som så langt har bidratt til at pasientene likevel har fått tilfredsstillende behandling. I Norge har vi flere virkemidler som skal bidra til å oppnå det legemiddelpolitiske målet om lavest mulig pris. De viktigste er ordningen med maksimalprisregulering av reseptpliktige legemidler, trinnprisordningen for generiske legemidler og Sykehusinnkjøp, som forhandler og utlyser anbud for innkjøp til sykehusene. Lavest mulig pris er bare ett av fire legemiddelpolitiske mål som Stortinget sluttet seg til i forbindelse med behandlingen av legemiddelmeldingen. To av de andre målene omhandler likeverdig og rask tilgang til effektive legemidler og å sikre god kvalitet ved behandling med legemidler. Det er lagt til grunn at målene må ses i sammenheng. Dette innebærer at ordninger for fastsettelse av pris ikke kan ses uavhengig av nettopp tilgang og kvalitet. Det er lagt inn mekanismer i maksimalpris- og trinnprisordningen, som også skal sikre den balansen. Videre skal Sykehusinnkjøp i anbudsprosessene i større grad vurdere hvor i livsløpet et legemiddel er, og hvilke kriterier som dermed skal gjelde. Beredskap er også et viktig element i det nye grossistanbudet, som Sykehusapotekene HF nylig har lagt ut forhåndsinformasjon om. I 2015 overtok helseregionene ansvaret for å beredskapssikre legemidler som benyttes i spesialisthelsetjenesten, i tråd med beredskapsprinsippene. Samtidig ble det nasjonale lageret, som ble forvaltet av Helsedirektoratet, avviklet. For å styrke den nasjonale funksjonen for overvåking og tiltak knyttet til mangelsituasjoner etablerte helseregionene Mangelsenteret 1. januar 2016. Senteret skal overvåke forsyningssituasjonen, kartlegge omfanget av problemer og mangelsituasjoner som oppstår, finne løsninger og kommunisere disse til alle berørte parter. De skal også delta i planlegging og oppbygging av den nasjonale legemiddelberedskapen for spesialisthelsetjenesten. For legemidler som benyttes i primærhelsetjenesten, har grossistene, gjennom grossistforskriften fra 1. januar 2016, fått plikt til å holde et lager tilsvarende to måneders ordinært forbruk av utvalgte legemidler. Jeg forventer selvfølgelig at Helsedirektoratet, i sin nye gjennomgang av legemiddelberedskapen, også vurderer behov for eventuelle nasjonale lagre utover dette, som et mulig risikoreduserende tiltak.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Generelt har vi god legemiddelsikkerhet i Norge, selv om det er en økning i antall varslede legemiddelmangler. Men dette håndteres slik at det sjelden går ut over pasientenes behandlingsmulighet. Dette er i all hovedsak problemer som oppstår i det internasjonale markedet. Internasjonalt er produksjonen av legemidler konsentrert til ytterst få land i verden. Så dette er ikke en problemstilling som bare Norge står overfor. Dette er en problemstilling som de fleste land i verden står overfor, for det er veldig få land som har en nasjonal legemiddelproduksjon av et omfang som innebærer en beredskap. Situasjonen er derfor at vi er nødt til å sørge for at vi i en beredskapssammenheng har gode avtaler og løsninger, på lik linje med andre land. Utfordringen for Norge er at vi er et lite marked. Det er også en av årsakene til at vi bl.a. har inngått et samarbeid med Danmark.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Ja, Norges deltakelse i EØS og det europeiske legemiddelsamarbeidet er et ekstremt viktig virkemiddel for både vår legemiddelberedskap og vår mulighet til å få rask og god tilgang til nye legemidler. Det er et faktum som jeg håper Senterpartiet legger større vekt på i sitt syn på det europeiske samarbeidet framover. Brexit er en utfordring for oss, som også justisministeren har redegjort for. Dette er et arbeid som vi jobber med og følger nøye. En annen utfordring knyttet til brexit er at det europeiske legemiddelverket er lokalisert til London. Det betyr at det nå foregår en parallell oppbygging av det nye europeiske legemiddelverket i Amsterdam. En brexit og overføringen av dette til et nytt senter kan også føre til forsinkelser i godkjenningen av nye legemidler, som er en negativ effekt av at Storbritannia melder seg ut av EU. Men Norge er veldig klart knyttet til det europeiske legemiddelfellesskapet.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Regjeringen har, på bakgrunn av nye sikkerhetspolitiske rammebetingelser siden 2014, hatt økt oppmerksomhet på beredskap for væpnet konflikt og krig. Helse- og omsorgsdepartementet har involvert helseregionene i dette arbeidet, og de har sikkerhetsorganisert seg og deltatt i beredskapsplanlegging, øvelser og andre samarbeidsprosjekter. Samarbeidet drives fram av departementet og Helsedirektoratet i Helseberedskapsrådet. Siden 2016 har helsesektorens prosjekter inngått i Totalforsvarsprogrammet, som ledes av Justis- og beredskapsdepartementet. Forsvaret og helseregionene har nylig fått på plass en ordning som gir Forsvaret tilgang på vernepliktig helsepersonell, som sykepleiere, farmasøyter, leger, radiografer og ambulansepersonell. Vi får nå en ordning som vil bedre helseberedskapen i Forsvaret, samtidig som den sivile helsetjenestens behov for kritisk kompetanse blir ivaretatt. Samarbeidet viser hvordan samfunnets samlede ressurser kan anvendes for økt beredskap både i fredstid og ved en eventuell væpnet konflikt og krigssituasjon. Helsetjenesten har ansvar for å gi nødvendig helsehjelp til sivilbefolkningen og militære soldater – i en krigssituasjon så vel som i fredstid. Helsetjenesten skal bl.a. være forberedt på å gi helsehjelp ved evakuering av et stort antall sivile og når mange er skadd som følge av krigshandlinger eller av andre årsaker. Det er utviklet et helhetlig konsept for medisinsk evakuering av masseskader i fred, krise og krig. Dette konseptet ble øvd da helsetjenesten deltok på den største NATO-øvelsen i Norge i nyere tid. Helsesektoren gjennomførte Nasjonal helseøvelse, samordnet med Trident Juncture 2018. Øvelsene fant sted i Kristiansund, Tynset, Orkdal og Elverum, i tillegg til generalprøve på Ørland. Gjennom disse øvelsene har vi hatt en unik mulighet til å trene på håndtering av masseskader og krigføring med kjemiske stridsmidler sammen med Forsvaret, NATO og de frivillige organisasjonene. Vi skal nå bruke erfaringene til å videreutvikle planverk for helseberedskapen i samarbeid med Forsvaret. Denne regjeringen har de senere årene gjort mye for å få på plass en god medisinsk beredskap for håndtering av masseskader og krig. Vi har dessuten fått mye kunnskap om beredskapssituasjonen gjennom omfattende øvelser. Dette skal vi nå ta med oss i det videre arbeidet. Jeg merker meg de uttalelsene det refereres til, og dette vil vi også selvfølgelig benytte som nyttige innspill for å skape ytterligere klarhet rundt vårt arbeid på dette området.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
Nei, hvis jeg var tilfreds med situasjonen, hadde jeg ikke gitt den rekken av oppdrag som jeg har gitt på dette området. Den saken som representanten viser til, som var på Dagsrevyen, kom parallelt med at forsvarsministeren og jeg lanserte en ny avtale mellom Forsvarsdepartementet og Helse- og omsorgsdepartementet om det militære–sivile helsemessige samarbeidet. Det handler jo nettopp om noen av de problemstillingene som ble tatt opp i det innslaget – det å legge bedre til rette for samarbeid, øvelser der helsepersonell i helsetjenesten er klar over at de har ulike roller i denne sammenhengen. Når det gjelder øvelser for den typen situasjoner, har vi jo nettopp hatt en veldig stor øvelse, som vi nå skal høste erfaringer fra. De mer generelle beredskapsøvelsene som foregår kontinuerlig i helsetjenesten, gjelder de samme beredskapssituasjonene som en også øver for i en krigs- eller krisesituasjon.
Bent Høie (Høyre), 2019-02-20:
For det første sa jeg ikke at en skulle bruke de samme planene i krigssituasjoner som en har i fredstid. Det jeg sa, er at mye av det som helsetjenesten øver på i fredstid, også er nyttig knyttet til krigs- og krisesituasjoner, f.eks. knyttet til beredskaps- og masseskadesituasjoner. Det er noe helt annet enn at det er de samme planene som gjelder. Tvert imot er det utviklet et helhetlig konsept for bl.a. medisinsk evakuering av masseskade i fred, krise og krig. Dette konseptet ble det øvd på, så det er heller ikke riktig at dette ikke er øvd på. Det ble øvd på nylig gjennom den største NATO-øvelsen i Norge i nyere tid. Da gjennomførte en denne nasjonale helseøvelsen. Øvelsen fant sted i Kristiansund, Tynset, Orkdal og Elverum og i tillegg på Ørland. Disse erfaringene vil bli brukt i hele helsetjenesten som en del av mitt oppdrag.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-02-20:
Verken Høie eller jeg vil måtte ta dette valget selv noen gang – derfor bør vi lytte ekstra nøye og være ekstra ydmyke og lytte til dem det angår, nemlig norske kvinner. De har fram til nå hatt selvbestemmelse også i spørsmål om fosterreduksjon så lenge de har bestemt seg før uke 12. Nå er altså forslaget fra regjeringen å fjerne denne retten. Den skal sendes på høring med en veldig kort frist – bare på en og en halv måned. Likevel vil statsråden få en god mulighet til å lytte til norske kvinner. Jeg lurer på hvor Bent Høie vil befinne seg den 8. mars – om han er villig til å møte opp, til å lytte og også til å snu hvis det blir rekordstore mobiliseringer for kvinners rett til selvbestemmelse, og å lytte på argumentene som kommer fra en samlet norsk kvinnebevegelse den dagen?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-02-20:
Det gjelder Oslo-sykehusene, befolkningens trygghet. I spørretimen sist uke sa statsråden: «(...) traumemiljøet på Ullevål skal ivaretas også på Gaustad. Det betyr også at Gaustad skal ha tilstrekkelig grunnlag for akuttpasienter til å opprettholde den funksjonen, den kompetansen og det miljøet som i dag er på Ullevål. Det er en forutsetning for de planene som nå foregår.» (...) Hvor tar Bent Høie dette fra? Er det et dokument hvor dette slås fast? I dagens Klassekampen innrømmer fagdirektør Jan Frich i Helse Sør-Øst at den foreslåtte bydelsfordelingen gir et mindre pasientgrunnlag enn det som trengs for å sikre et nødvendig volum av kirurgi og akuttmedisin. Han skriver også at det er nødvendig med en utredning for å gi et tydeligere bilde når det gjelder traumesenteret i Oslo. Styret i Helse Sør-Øst har vedtatt at traumevirksomheten i planene må belyses ytterligere. Man skal altså belyse alternativet med å satse på Ullevål sykehus. Men for å sikre befolkningens trygghet for sykehus trengs det ikke belysning – et begrep uten innhold – det trengs en skikkelig utredning. Her er saken oppsplitting av et fagmiljø med livreddende kompetanse i verdensklasse. Hvis statsråden mener at akuttseksjonen ved OUS tar feil når de advarer mot konsekvensene av planene som statsråd Høie støtter, eller at fagdirektøren sier feil ting i offentligheten, vil statsråd Høie da dokumentere påstanden han kom med i spørretimen sist uke, eller trekke påstanden tilbake? Hva er bakgrunnen for at statsråd Høie er så sikker på det tilstrekkelige pasientgrunnlaget for traume- og akuttbehandling, gitt de foreliggende planene?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-02-20:
Da må vi spørre – og få et tydelig svar: Hva er stort nok? Er det 250 000? Er det 200 000? 170 000? Vi må få et tydelig svar på det. Vi vet hva erfaringene er fra Stockholm, hvor man gikk inn for prestisjeprosjektet Nya Karolinska med lignende argumenter som man hører i denne saken – det skulle bli billigere. Resultatet ble verdens dyreste sykehus, et skrytebygg med færre pleieplasser og, også her, for lite pasientgrunnlag til tross for masse forsikringer fra statsråden i Riksdagen. Overlege og medisinsk ansvarlig for traumesenteret ved Karolinska sier at Sveriges fremste traumekirurger er uten nok pasienter, og at de blir dårligere i jobben sin. Hvorfor er ikke Høie mer bekymret for å få disse svenske tilstandene ved norske sykehus når planen som foreligger for Helse Sør-Øst, innebærer for få pasienter til traumemottaket? Og kan vi fra statsråden få et tydelig svar på hva som er et stort nok pasientgrunnlag for traumeavdelingen?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-02-20:
Dette er ikke veldig beroligende. Det er først en påstand i forrige spørretime om at forutsetningen er å ha nok pasienter for å sikre kompetansen, som er livreddende, på landets største akuttsykehus. Når det følges opp i dagens spørretime, kommer det ikke noe tydelig svar fra statsråden på hva som er stort nok til å sikre at miljøet får fortsette med sin kompetanse, som er i verdensklasse. Akuttgruppen har definert dette. Det er fagfolk, det er ikke Moxnes, ikke Høie – det er fagfolk. De sier at man må ha et pasientgrunnlag på 240 000 for å kunne opprettholde kompetansen man i dag har på Ullevål sykehus. Mitt spørsmål er: Er Bent Høie enig eller uenig med fagfolkene i akuttgruppen, som sier at man må ha et pasientgrunnlag på nær en kvart million for å kunne videreføre kompetansen? Er det den forutsetningen som legges til grunn, eller er det ikke det?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-02-20:
Det burde vært enkelt. Når fagfolkene er helt tydelige i sitt råd om hva som er nødvendig for å sikre det statsråden snakker pent om i spørretimen, nemlig at miljøet i hvert fall ikke skal svekkes, men at vi får en plan som i det minste viderefører det livreddende miljøet ved traumesenteret på Ullevål sykehus, burde statsråden helt enkelt kunne slå fast at dette er forutsetningen som ligger til grunn. Når vi vet hva helsebyråkratene har gjort tidligere med sykehus i Oslo – altså valgt å legge ned Aker sykehus, som var en gigantisk feil, som ødela viktige fagmiljøer, i strid med fagmiljøenes egne påstander – og når vi nå også vet at fagmiljøene på Ullevål og Rikshospitalet samlet er imot denne planen fordi det vil svekke fagmiljøene, ville det i hvert fall vært beroligende om statsråden kunne svart og sagt helt tydelig: «Ja, forutsetningen er at vi skal ha minst 240 000 mennesker i pasientgrunnlaget, og det ligger til grunn for arbeidet til Helse Sør-Øst. Det er en klar forutsetning.»
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-02-20:
Nå fikk vi tydelig illustrert hvordan Gahr Støre stiller opp som Bent Høie og Høyres støttehjul i planen om å få lagt ned Ullevål sykehus – som er en plan som alle fagmiljøene går imot – og bruker Aker som påskudd for å gi støtte til planen. Det som glemmes, er at hvis Ullevål legges ned, må bydelene Søndre Nordstrand, Nordstrand og Østensjø overføres til Aker. Da blir det ikke plass til å overføre Groruddalen samlet til Aker, som er kravet fra befolkningen – ikke minst i Oslo øst – over hele byen og har vært det i årevis siden Arbeiderpartiet var med på å vedta nedleggelse av Aker sykehus noen år tilbake i tid. Kan Bent Høie bekrefte at hvis Ullevål legges ned, vil det gi en dominoeffekt med overføring av bydelene Nordstrand, Søndre Nordstrand og Østensjø til Aker, så det ikke blir plass til hele Groruddalen på Aker før kanskje en gang ut i målbildet, på 2040-tallet?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-02-20:
Spørsmålet mitt går til helseministeren. Det herskar i dag ein gigantomani i norsk sjukehussektor. Det gjeld i nord der Noregs største helseføretak i geografisk utstrekning, Finnmarkssykehuset, skal verta enda større og leggjast inn under Universitetssykehuset Nord-Norge. Det vil få ansvaret for å driva sjukehuset over eit enormt geografisk område. Forslaget kom som lyn frå klar himmel i regjeringsplattforma, heilt utan utgreiing eller involvering av dei tilsette. Gigantomanien ser vi også her i Oslo. Oslo universitetssykehus er i dag Noregs største helseføretak med meir enn 23 000 tilsette. Helseministeren har godkjent å leggja ned Ullevål sykehus, som er Noregs største akuttsjukehus, selja tomta til eigedomsutviklarar og byggja sjukehusblokker som er nesten 80 meter høge på torget utanfor Rikshospitalet. Planane er urealistiske, både økonomisk, fagleg og reguleringsmessig. Saka starta i 2012 då administrerande direktør Bjørn Erikstein hadde ein visjon om å leggja ringveg 3 i tunnel og samla all sjukehusdrift i Oslo på Gaustad. Det var Statens vegvesen som stoppa planane, men gigantomanien heldt fram. Leiinga i OUS la fram dagens plan om å leggja ned Ullevål og flytta aktiviteten til Gaustad og Aker. Denne løysinga har ikkje vore på høyring. Ein har ikkje utarbeidd ein verksemdsplan, og styret i Helse Sør-Øst har vedteke at vidare bruk av Ullevål no skal belysast – eit omgrep som er heilt utan avklart innhald. Mitt spørsmål til helseministeren er: Er det i samsvar med god planleggingsskikk å utarbeida ein sjukehusplan for befolkninga i Oslo utan ein avklart verksemdsplan og utan at ein følgjer statens eigen rettleiar for sjukehusbyggjeprosjekt, og kva legg helseministeren i omgrepet «belysa»?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-02-20:
Statsråden seier når det gjeld OUS, at det som skjer, er å ta befolkningas behov for sjukehustenester på alvor. Men då bør det vera til ettertanke for statsråden at eit samla fagmiljø og dei tilsette sine organisasjonar protesterer kraftig mot planane. Dei er uroa av at ein splittar opp Noregs største akuttsjukehus. Akutt- og traumemiljøet har jo uttalt om planane at dei meiner at dette høgst sannsynleg vil svekkja katastrofeberedskapen i regionen. Og det er ikkje berre traumemiljøet som protesterer – ein vil få ei fødeavdeling på Aker med 10 000 fødslar i året utan ei nyføddintensivavdeling. Det var fakkeltog i førre veke. Alle protesterer: Legeforeininga, Psykologforeininga, Jordmorforeininga, Sjukepleiarforbundet, LO/Fagforbundet. Spørsmålet er korleis helseministeren kan stå her og forsvara ei oppsplitting av fagmiljøet og ei nedlegging av Ullevål, når eit samla fagmiljø kjem med så sterke åtvaringar.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-02-20:
Eg synest at ein helseminister i Noreg burde lytta til eit samla fagmiljø. Det som bekymrar oss for resten av landet, er finansiering. For finansieringa legg opp til urealistiske krav både til driftseffektivisering i forkant og til gevinstrealisering i ettertid. Ein skal berekna ei gevinstrealisering på 1,4 mrd. kr etter at dette står ferdig, 2 mrd. kr i fase 2, og i driftseffektivisering legg ein opp til eit kutt på tilsvarande 600 årsverk før bygget står ferdig. I styresaker seier styret sjølv at dette er veldig sårbart, og i den eksterne kvalitetssikringa vert det sagt at det er betydeleg usikkerheit knytt til både investeringskostnader og dei driftsøkonomiske gevinstane. Kan helseministeren overfor Stortinget seia at dette er eit økonomisk berekraftig prosjekt? Og kan han garantera at ein når driftseffektiviseringa utan at det går ut over pasientane?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-02-20:
«Ved behandlingen av Legemiddelmeldingen i 2015 fremmet Senterpartiet, etter innspill fra Norges Farmaceutiske Forening, forslag om å be regjeringen gjennomføre en uavhengig utredning av legemiddelmangelsituasjonen og komme tilbake til Stortinget med en konkret tiltaksplan for å sikre beredskap mot legemiddelmangel i Norge. Forslaget fikk ikke flertall. Nå meldes det om rekordstor legemiddelmangel i Norge. Vil statsråden fremme en tiltaksplan for Stortinget for å sikre legemiddelberedskapen i Norge?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-02-20:
Eg er sikker på at dette temaet har stor merksemd hos alle dei aktørane som statsråden nemner. Men eg hadde jo eit spørsmål om statsråden vil fremja ein tiltaksplan for Stortinget for å sikra legemiddelberedskapen i Noreg. Det kunne eg ikkje få med meg at statsråden svarte på. Eg òg veit om rapporten som kom frå Direktoratet for samfunnstryggleik og beredskap, og at Helsedirektoratet har fått i oppdrag å koma med ei anbefaling. Det er no slik politisk at det ikkje er alle anbefalingar frå Helsedirektoratet som departementet sluttar seg til 100 pst. Når det er viktige saker, kan dei ofte verta lagde fram for Stortinget. No har vi frå Stortinget etterlyst ein tiltaksplan, så eg vil spørja igjen: Vil det, når denne anbefalinga kjem, verta lagt fram ein tiltaksplan for Stortinget?