trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hanne Dyveke Søttar (Fremskrittspartiet), 2021-05-25:
Først må jeg si tusen takk til komiteen for måten de har håndtert denne saken på, og at de har tatt hensyn til lokale meninger og forholdene rundt. Så hører jeg at man skyver reindriften foran seg i denne saken. Jeg er født og oppvokst i Mosjøen. Jeg har gått mine turer oppe i Øyfjellet – jeg bor i Mosjøen i dag – og jeg kan med hånden på hjertet si at rein har jeg aldri møtt i dette området. Da man begynte å diskutere vindkraft i kommunen, ble det søkt om to områder: Reinfjellet og Øyfjellet. Da sa reindriftsnæringen at hvis de fikk beholde Reinfjellet, var det helt i orden at det kom vindmøller på Øyfjellet, for der var de ikke. Sånn ble resultatet – Reinfjellet fikk nei, og Øyfjellet fikk ja. Og litt fakta: Disse vindmøllene settes faktisk ikke opp på Øyfjellet; de settes opp bak, på et fjell som vi kaller for Vesterfjellet. Fra Øyfjellvarden til nærmeste vindmølle er det 3 000 meter. Dette er snaufjell, det er over 800 meter over havet, og det er ikke noe særlig beiteområde. Som jeg nevnte, har det ikke vært rein der, men den dukket plutselig opp i 2018. Da ble rein fraktet inn til fjellet med lastebil og ferge. Hvorfor kan man bare spekulere i. Da Bioforsk og Nordlandsforskning gjorde sin kartlegging av områdene, skrev de i rapporten at de anbefalte maks 298 dyr på vinterbeite i området. Jeg synes det er synd, skikkelig synd, at Motvind Norge skyver reindriftsnæringen foran seg og kommer med påstander som ikke står seg. Reindriftsnæringen er en viktig næring for oss i Nord-Norge, og jeg tror dessverre at denne polariseringen gjør vondt verre, og at næringen får et dårligere rykte enn den fortjener. Denne utbyggingen har vært vedtatt flere ganger i kommunestyret i Vefsn kommune, sist i november 2019, altså etter lokalvalget. Jeg deltok selv i denne valgkampen, og det var utrolig få som stilte spørsmål om vindkraftutbyggingen på Vesterfjellet. Dette er et prosjekt som kommunen har vært positiv til hele tiden, og når det også har vært lokalvalg mellom voteringene, for å si det enkelt, synes jeg rett og slett at det er å kaste bort tiden vår i det hele tatt å diskutere denne saken.
Ola Elvestuen (Venstre), 2021-05-25:
Saken vil nok diskuteres, selv om den ikke burde være her akkurat nå, i denne saken. Men jeg vil først takke olje- og energiministeren for et veldig prinsipielt innlegg, som helt tydelig setter ansvaret riktig – at det er en klagesak, og det er en klagesaksbehandling som ligger i departementet. Det er der beslutningen skal tas, på de vedtakene som Stortinget har gjort tidligere. Denne saken og behandlingen her og nå påvirker ikke den beslutningen i det hele tatt. Dette er en diskusjon for Stortinget, men uten å kunne påvirke departementets beslutning. Fra min og Venstres side har nok vi i mange år jobbet imot dette prosjektet på Øyfjellet, sammen med Venstre i Vefsn, og det er en sak jeg gjerne skulle sett at ikke hadde gått videre. Dette er en av de konsesjonene som ikke burde ha vært gitt. Først og fremst er det selvfølgelig landskapsvernhensyn, men også hensynet til reindrifta. Ja, det er riktig at man har hatt en lokal enighet om utbygging, og den ble også sendt tilbake, i forkant av lokalvalget i 2019, for en ny vurdering i kommunestyret. Når departementet skal gjøre sin vurdering, synes jeg likevel det er viktig å si at det ene er selvfølgelig den forlengede fristen for idriftsettelse og det helt tydelige vedtaket som Stortinget har satt om at her skal det være en tydelig grense, men at også vurderingen av betydningen for reindrifta i området og betydningen for sørsamisk kultur må være en del av bakteppet for den beslutningen som skal tas. Men den beslutningen er det departementet som må ta. Den skal ikke tas her.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2021-05-25:
Det er lite som er vakrere enn Norges nasjonalparker. Å stå på toppen av Rondslottet og skue utover i strålende sol, får nasjonalfølelsen til å svulme litt i brystet, eller det å suse nedover Folgefonna på ski, i shorts, med Galdhøpiggen i ryggen og Glittertind i øyekroken for så å sette tennene i en Brimi-middag nede i Lom på ettermiddagen, eller å dyppe tærne i sommervarm sjø på Verdens Ende og spise Norges beste fiskesuppe for så å sette seil mot Færder fyr. Det er selve livet. I tillegg kommer alle verneområdene, hvor min personlige favoritt er Vega på Helgelandskysten. Ikke bare fordi Vega i seg selv er fantastisk vakker med sine holmer og skjær og ærfuglhus, men også fordi man fra Vega kan se til Træna, Norges vakreste øy. Det er lite som slår Helgeland. De 47 nasjonalparkene våre og 3 170 verneområdene rommer noe av det aller beste Norge har å by på. Det er godt å se at de utvikles på en bærekraftig måte både økonomisk og når det gjelder vern av naturen. Derfor er jeg glad for at regjeringen ansetter flere nasjonalpark- og verneområdeforvaltere, og at det prioriteres oppsyn i nettopp verneområdene. At et område omgjøres til en nasjonalpark, betyr ikke, som enkelte har hevdet, at alt blir forbudt, men området skal brukes til friluftsliv og annen aktivitet som ikke skader verneverdiene. Man kan gå på tur, fiske, jakte, gå på ski, bade, til og med kjøre båt, eller nyte et bedre måltid, enten det er laget på den gode gamle primusen inne på vidda eller på et av de gode serveringsstedene på nasjonalparksentrene – eller hos Brimi selv, selvfølgelig. Men vi må sikre informasjon om og profilering av nasjonalparker og andre verneområder, sikre at den holder høy kvalitet og er i tråd med besøksstrategiene. Flere er nødt til å få øynene opp for hva parkene har å by på. Alle nasjonalparkene bør derfor ha oppdaterte besøksstrategier, og besøkssentrene skal utvikles videre som viktige formidlere av norsk natur og verneområdene. Det som er flott, er at regjeringen faktisk allerede er i gang med det forslagsstillerne etterspør. Et tips er for øvrig å dra innom Hardangervidda Nasjonalparksenter på Rjukan hvis man ikke har vært der allerede. Det er virkelig verdt turen. De har en helt unik måte å formidle på og er nå i ferd med å utvikle et moderne digitalt formidlingsprosjekt, som jeg gleder meg veldig til å se. Jeg er glad for at både opposisjon og posisjon er opptatt av dette, og at regjeringen allerede er i gang med å sikre lokale ringvirkninger. Så har jeg lyst til å ønske statsråden god tur i sommer på hans nasjonalparkturné. Jeg håper han får sett så mange nasjonalparker som mulig.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2021-05-25:
Det sies at man ikke kan gjøre gull av gråstein, men med biogass kan man i hvert fall gjøre gull av kumøkk. Transport står for ca. en tredjedel av de norske klimagassutslippene. I Vestfold, der jeg bor, er tallet høyere, men vi sitter også på en av løsningene – kumøkk og matsøppel som blir gjort om til drivstoff. Biogass er en veldig viktig del av løsningen på utslippene våre. Derfor er jeg veldig glad for å se at Fremskrittspartiet har engasjert seg så sterkt i dette. Jeg vil gjerne få rose dem – og dette mener jeg helt ærlig – for deres engasjement for klimaet på dette feltet. Jeg vet at dette ikke er noe valgkampstunt, men et ærlig engasjement som Fremskrittspartiet har hatt i hele perioden. I dag får Fremskrittspartiet på plass viktige grep for bransjen. – Nei, jeg har ikke skiftet parti. Biogass og produkter som biogjødsel har veldig mange fordeler. Vi kan erstatte mineralgjødsel, f.eks., med biogjødsel og redusere utslippene fra produksjon av gjødselen. Det sikrer også gjenbruk av fosfor og andre ressurser i avfallet. Biogass til erstatning for diesel og bensin kutter utslipp, men det kutter også støy og lokal luftforurensning i byene våre. Produksjon av biogass basert på husdyrgjødsel bidrar til å redusere utslippene fra landbruket. Med andre ord er dette et massivt klima-kinderegg. Forslagsstillerne har et veldig viktig poeng når de understreker at infrastruktur er avgjørende for at produksjon og bruk av biogass i Norge skal få så stor effekt som ønsket i den grønne omstillingen. Skal vi skape forutsigbarhet og motivasjon for dem som skal investere i biogass, er det en viktig forutsetning. Det er samtidig veldig gledelig å se at vi har aktører som St1, som nylig har varslet at de går inn i biogassmarkedet i Norge. Sammen med Nor-log og Knapphus Energi blir de med på et samarbeid som skal bygge et nasjonalt nettverk av fyllepunkter for biogass i Norge. Det er godt å se at næringslivet tar ansvaret, og at de ser lønnsomhet i biogassen. Så forstår jeg ønsket om et mindre byråkratisk Enova, enklest mulige søknadsprosesser og lavest mulige terskler, ja, egentlig forenkling av alt, men jeg tror vi skal være forsiktige med politisk å detaljstyre Enova når vi har vedtatt at vi skal styre dem gjennom mandat. Enova har også vært helt avgjørende for at vi faktisk har kommet så langt som vi har gjort med biogass i Norge. Siden 2014 har Enova gitt støtte på til sammen 430 mill. kr til produksjon av biogass i Norge for å få i gang markedet. Vi må fortsette satsingen på biogass, og Enova må fortsette å satse på nettopp infrastruktur og tunge kjøretøy. Biogasskjøretøy har ikke de samme fordelene som f.eks. elbiler i bommene. Tiden er nå moden for å sikre at biogasskjøretøy likebehandles med elbiler på strekninger finansiert av bompenger. Potensialet i biogass er stort. Sannsynligvis kan vi klare å firedoble produksjonen fram til 2030. Det å forene verdiskaping, vekst og klima er nettopp det som skal til for å løse klimautfordringene våre.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2021-05-25:
Jeg forstår og støtter intensjonen, men det finnes ikke noen biogassbiler, så hvis vi skal gjøre dette på den måten som det legges opp til her, innebærer det at om jeg da kjøper en fossilgassbil eller fossilgasslastebil – som det jo er overhengende fare for at kan skje – får jeg samme fordeler som om jeg kjøper en elbil eller en ellastebil. Det er det forslaget innebærer. Det betyr at alle fossilgassbiler og fossilgasslastebiler blir fritatt for både det ene og det andre, moms, mva., osv. Det er en utfordring, for det er det ingen i denne salen som vil. Det skjønner jeg at forslagsstillerne heller ikke vil. Utfordringen sånn jeg ser det, er at det, som representanten Stoknes sier, ikke finnes mange måter å regne på eller systemer for hvordan vi skal finne ut av dette, for dette er ikke noe å regne på. Da må vi i så fall sperre en fossilgassbil fra å kunne bruke fossilgass fordi man slipper alle avgiftene fordi man skal bruke biogass. Det handler om når man kjøper selve kjøretøyet, det handler ikke om bruken, og det er en ganske stor utfordring å få til. Jeg tror ikke det er så lett som forslagsstillerne tenker at det er, så jeg tror det er litt viktig at vi ikke vedtar at man kan kjøpe fossilgassbiler og fossilgasslastebiler – og fossilgasstraktorer, for den saks skyld – avgiftsfritt fordi vi ønsker å gjøre klimaet en tjeneste, for det gjør vi ikke da. Jeg tror, som statsråden også sier, at vi er helt enige om det, men jeg tror nok kanskje det er hakket mer komplisert enn forslagsstillerne tenker at det er.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2021-05-25:
Det er lite som er så vakkert som norsk natur, men naturen er mer enn det. Naturen er det viktigste vi har, det er hele livsgrunnlaget vårt. Det er luften vi puster, maten vi spiser, vannet vi drikker, og pengene vi tjener. Norge har det velferdsnivået vi har i dag, på grunn av naturen, og fordi vi har høstet av den. Det skal vi fortsette med, men vi må endre måten vi gjør det på. Den litt umoderne tilnærmingen som Rødt velger i sitt forslag, er å tenke at man ikke kan bruke naturen bærekraftig. Det eneste som nytter, er å stoppe å gjøre alt – med mindre staten gjør det, da. Da viser Rødt seg fra sin sanne side. Da er verken klima eller miljø særlig viktig. Faktum er at vår økonomi er avhengig av naturen, men ikke av å bruke den opp, som vi har gjort fram til nå. Vi må bruke naturen mer bærekraftig. Vår økonomiske vekst, og dermed vår framtidige velferd, er avhengig av det. Vi må ta nye løsninger i bruk, og da ikke bare ny teknologi og innovasjon i utbygging, for det holder ikke. Vi må bygge smartere, og vi må vekte verdien av naturen tyngre. En mulig løsning på det er i ferd med å utvikles flere steder i verden: såkalte systemer for verdsetting av naturgoder. Jeg vet at de fleste som ikke er opptatt av klima og miljø, mener det foregår veldig mye hemmelig i FN og EU. Hvis det er noen som hører på, som mener det, får de lukke ørene nå. Både FN og EU har utviklet metoder for å regne på nettopp verdien av natur. Så er det sikkert flere som lurer på: Ja, hva betyr egentlig det? Det betyr i bunn og grunn å få tall på hva naturressursene har vært, så vi kan fatte mer lønnsomme og mer naturvennlige beslutninger. Dette er egentlig kapitalisme 2.0., alt Rødt elsker å hate – eller forandre for å bevare, som vi i Høyre er opptatt av. Det er den velkjente kulerammen, som vi i Høyre elsker, men ikke får lov til å snakke om, egentlig, den grønne kulerammen, som kan hjelpe oss til å sette pris på naturen. Coca Cola er et av selskapene som har gjort dette. De har gjort det siden 2016. De gjør de i Andalucia, f.eks., hvor vann har vært en veldig begrenset naturressurs. Selv om jordbærene fra Andalucia ikke er min favoritt, har de klart å dyrke dem med mindre vann, til mindre belastning for naturen, og til høyere inntekt for bøndene. Det er sånne kinderegg vi er nødt til å utvikle. Vi skal fortsette å bygge næring, og vi skal fortsette å bygge hytter og veier over hele Norge, men vi må gjøre det mer bærekraftig. Vi må sikre reell grønn vekst som ikke går på bekostning av naturen, og det kan vi få til dersom vi er villige til å ta i bruk de verktøyene som kan gjøre det både mer lønnsomt og mer naturvennlig. Det handler om å kunne kapitalisere på verdien av naturen, og på en måte som gjør at det lønner seg å ta vare på naturen. Det betyr at vi må være villige til å belønne dem som gjør det. For å ta vare på klimaet og naturen må vi skape verdier, jobber og velferd. Ressursene har vi, men vi må bruke dem enda bedre enn vi gjør i dag, uten å bygge ned naturen.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Det er lett å slutte seg til veldig mye av beskrivelsene som kom fra saksordføreren, og også innstillingen til sommerturen til statsråden. Det blir sikkert en flott opplevelse, for nasjonalparkene er virkelig noe av det fineste i Norge. Vi har tatt vare på natur i virkelig verdensklasse, og vi tar vare på og eier den sammen. Arbeiderpartiet har her på Stortinget over lang tid tatt til orde for å få på plass en supplerende nasjonalparkplan, sånn at vi kan få enda flere av områdene våre inn under denne flotte ordningen. Blant annet har vi på Stortinget tatt til orde for – men dessverre blitt nedstemt – å gjøre Østmarka og Preikestolen til nasjonalparker, men det har bl.a. vært sammen med statsrådens parti da de var i opposisjon, så nå har vi troa på at vi kan få til noe her. Fra Arbeiderpartiets side støtter vi selvfølgelig de initiativene statsråden tar på dette området. Men denne saken handler om noe annet. Den handler om hvordan vi kan få til bedre lokal forvaltning av og tilhørighet til nasjonalparkene våre. Det er lurt av mange grunner. Det er lurt ikke bare fordi det at man har lokalt eierskap, er det viktigste suksesskriteriet for at man klarer å ta vare på nasjonalparkene på en flott måte, men det er kanskje også noe av det viktigste vi kan gjøre for å gjøre områdene bedre, at vi får til flere ting i nasjonalparkene våre. Arbeiderpartiet er med på to av forslagene i dag. De handler om å styrke besøkssentrene og om å legge til rette for mer verdiskaping og flere arbeidsplasser tilknyttet nasjonalparkene. Så er det også et forslag Arbeiderpartiet ikke stemmer for, som handler om å flytte statlige arbeidsplasser ut i nasjonalparkene. Når vi ikke er med og stemmer for forslaget, er det ikke nødvendigvis fordi vi er motstander av det. Tvert imot, det kan sannsynligvis finnes mange områder hvor det er riktig, lurt og bra å gjøre, og da bør man gjøre det. Men vi mener at sånn som det er nå, er det for uklart og diffust både hvilke arbeidsplasser det er snakk om, og hvor de eventuelt skal flytte, så et generelt forslag om det stemmer vi ikke for i denne omgang, men det er helt sikkert noe jeg håper både statsråden og framtidige statsråder kan se på, hvordan vi kan sikre at arbeidsplassene er nærest mulig der nasjonalparkene er.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Dette er en litt overraskende og gledelig sak at Stortinget klarer å samle seg om en rekke vedtak. Jeg tror det må være første gang i perioden at Fremskrittspartiet er med på å fremme en positiv sak om natur og miljø. Jeg skulle gjerne sett at det engasjementet hadde vært der i veldig mange andre saker, men når det faktisk er der, fortjener de ros for det. Marin forsøpling er ikke en hvilken som helst sak. Alle sammen vet at det er et kjempestort miljøproblem, både nasjonalt og ikke minst internasjonalt. Saksordføreren gjorde godt rede for det. Det som er litt utrolig å tenke på, og som er et stort paradoks, er at Stortinget i dag kommer til å samle seg om flere vedtak enn det vi gjorde i forbindelse med klimameldingen. Jeg tror nøkkelen til det er Fremskrittspartiet – åpenbart. I hver eneste sak som handler om miljø, stemmer regjeringspartiene mot, med mindre de har et flertall mot seg. Det er ganske sjeldent at Fremskrittspartiet og partiene på venstresiden finner sammen, men i denne saken har vi faktisk gjort det, og vi har også gjort det i neste sak. De to sakene vi behandler i dag, får langt flere vedtak enn det hele klimameldingen fikk. Det er ingen tvil om at når det gjelder tempo med tanke på hva regjeringspartiene skal stemme i saker, er det Fremskrittspartiet som bestemmer det. I dag er det bra, for i dag har Fremskrittspartiet sett lyset og fremmet mange gode forslag. Vi kommer til å stemme for de fleste av dem. Vi kommer ikke til å stemme for bistandsforslaget – ikke fordi vi er mot å bruke bistandspenger på marin forsøpling, det er vi veldig for. Vi mener at det forslaget som foreligger, er ganske upresist. Fremskrittspartiet har her ganske liten troverdighet etter at de på sitt landsmøte vedtok å kutte om lag 10 mrd. kr i norske bistandspenger. Høyre har også vedtatt store bistandskutt, så det blir ikke mye mer miljøbistand med høyrepartiene fortsatt i regjering. Det siste forslaget Fremskrittspartiet har fremmet, er at de skal holde tilbake bistandsmidler i områder hvor de mener marin forsøpling ikke tas tilstrekkelig på alvor. Jeg vet ikke helt hvordan de ser for seg at det forslaget skal bli fulgt opp i praksis. Man skal holde tilbake regnskogpenger til Indonesia, Brasil og andre land, og det er nødhjelp til Syria, Jemen og andre land som en mener ikke gjør nok for marin forsøpling. Det er rett og slett et fryktelig dårlig forslag, som Arbeiderpartiet selvsagt kommer til å stemme mot.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Jeg synes representanten Lene Westgaard-Halle holdt et godt innlegg om naturen og hvordan vi bør verdsette den bedre. Jeg tror hun holdt det samme innlegget på Høyres landsmøte, og jeg tror Høyres landsmøte stemte ned det forslaget. Men jeg oppfordrer henne til bare å fortsette å jobbe for det, for jeg synes det er et godt forslag, og jeg håper at Høyre også etter hvert kommer på bedre tanker, og at Westgaard-Halle får mer gjennomslag i Høyre. Arbeiderpartiet har tatt til orde for bl.a. å ha et naturrisikoutvalg, som skal vise fram hvilken risiko det innebærer for Norge å ødelegge norsk natur. Regjeringen har tidligere satt sammen et klimarisikoutvalg, som har vært veldig vellykket og gitt et godt grunnlag for diskusjoner. Vi mener at vi bør få til det samme for natur. Det er veldig bra at Stortinget nå de siste ukene har brukt flere debatter på å diskutere natur, for det er det mest underkommuniserte miljøproblemet verden står overfor – kanskje det mest underkommuniserte problemet verden står overfor i det hele tatt. Jeg vil takke Rødt for å ha fremmet en del forslag, for når man fremmer forslag, blir det debatt av det. Så var det vel ingen av partiene i komiteen, eller i Stortinget, bortsett fra Rødt, som syntes at de forslagene var spesielt godt formulert. Ingen av de forslagene blir tatt opp av våre partier, men vi har nå brukt denne anledningen til å fremme et par andre forslag. Arbeiderpartiet fremmer, sammen med SV og Miljøpartiet De Grønne, tre forslag i dag. Det første er at vi ønsker å styrke arbeidet med å kartlegge norsk natur. Da får vi vite mer om hva som er den mest verdifulle naturen vår, og vi får også vite hvor den mindre verdifulle naturen er, noe som gjør at vi kan unngå konflikter nettopp ved at vi vet hvor det er mulig å ha utbygging for framtiden. Det andre er at vi mener at regjeringen bør komme med forslag om hvordan vi i enda større grad enn i dag kan sikre dyrket mark og viktige naturområder i forbindelse med utbyggingsprosjekter. Og det siste forslaget som Arbeiderpartiet har gått inn for i dag, sammen med SV og Miljøpartiet De Grønne, er at vi ber regjeringen om å gjennomgå verneplaner og komme med forslag som raskt sikrer beskyttelse av naturområder som i dag ikke er godt nok beskyttet. Vi har en rekke ordninger i dag som beskytter naturen vår, men vi vet også at det er en del områder som faller utenfor. Så det er et forslag Arbeiderpartiet fremmer i dag. Og med det tar jeg opp de forslagene som Arbeiderpartiet er en del av.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Nasjonalparkane og dei andre verneområda våre er verdifulle på mange vis. Først og fremst er dei verdifulle for naturen i seg sjølv – for økosystemet, for dyrelivet, for plantelivet og for klimaet. Men som det vert påpeika i forslaget, gjev desse områda også moglegheit for både økonomisk, kulturell, sosial og miljømessig verdiskaping – vel å merke innanfor dei rammene som naturen i verneområda toler. Verneområda er eit viktig grunnlag for langsiktig lokal og naturbasert verdiskaping når dei vert forvalta i eit generasjonsperspektiv og i tråd med verneføremålet. Dei store verneområda våre er lokalt forankra. Verneområdestyra består av politikarar frå kommunar og fylkeskommunar – og frå Sametinget der det er aktuelt. Denne ordninga gjer at kommunane kan sjå forvalting av verneområda i samanheng med arealforvaltinga i resten av kommunen og leggje til rette for naturbasert reiseliv knytt til verneområda. Styra har også lokalt baserte sekretariat. Verneområdeforvaltarane har så langt det er mogleg, arbeidsplass i eit forvaltingsknutepunkt saman med andre fagpersonar og institusjonar, som naturoppsyn, fjellstyre og besøkssenter. Den typen forvaltingsknutepunkt gjev god informasjonsflyt, samarbeid og distriktsarbeidsplassar. Våren 2019 la regjeringa fram ein handlingsplan for å styrkje forvaltinga av verneområda. I handlingsplanen legg regjeringa opp til å tilsetje fleire nasjonalpark- og verneområdeforvaltarar, leggje til rette for at det vert laga besøksstrategiar for nasjonalparkane, fortsetje utviklinga av besøkssenter og bidra til at besøkssentera vert gode møteplassar for samarbeid mellom frivillige organisasjonar, næringsliv og offentleg forvalting, oppmode verneområdestyra og omkringliggjande kommunar til å samarbeide om etablering av gode, heilskaplege opplevingar og vidareføre verdiskapingsprogrammet for villreinfjella. Vi har sikra meir midlar til naturoppsyn, og sidan 2019 har regjeringa sett av midlar til å tilsetje sju nye verneområdeforvaltarar. Arbeidet med besøksstrategiar er godt i gang. Over halvparten av nasjonalparkane er ferdige med sine, og regjeringa har auka midlane til tiltak i verneområda med nesten 40 pst. i denne regjeringsperioden. Seinast i årets budsjett har regjeringa dobla grunntilskotet til foreininga Noregs nasjonalparkkommunar. Det er eit mål for regjeringa å bidra til at foreininga får rammevilkår som gjer at dei kan hjelpe medlemene med å implementere merkevara Noregs nasjonalparkar. Merkevara sørgjer for ein felles visuell identitet og skal leggje til rette for å få fleire besøkjande inn i parkane der naturen toler det. Merkevara skal også bidra til tettare samarbeid mellom forvaltingsstyresmaktene, kommunane og reiselivsnæringa og friluftslivsorganisasjonar. Vi fortset satsinga på besøkssenter og har gjeve midlar til tre nye av dei, alle autoriserte, som får eit årleg grunntilskot. Med andre ord: Regjeringa har allereie ein god plan for å styrkje lokale fagmiljø og lokalsamfunn, og vi er godt i gang med å gjennomføre den planen.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Eg trur for det første at vi skal ha ei bemanning rundt omkring i den lokale forvaltinga av nasjonalparkar som er i tråd med behovet og verneføremålet, og ikkje nødvendigvis for å kompensere for andre utviklingstrekk i samfunnet. Det er det første. Det andre er at regjeringa har satsa på dette området. Vi har flytta meir resursar, vi har tilsett nye forvaltarar, og vi har styrkt nær sagt alt det er ønske om å styrkje i denne saka. Så vil eg òg seie at det er viktig at vi har ei lokal forvalting som er forankra, som er fagleg sterk, og som også kan bidra til å få meir verdiskaping ut av dei fantastiske verneområda våre. Det inkluderer dei verneområda som representanten med rette er oppteken av. Utover det trur eg ikkje eg no skal love å flytte særstillingar eller midlar til det eine eller andre området. Eg er oppteken av at det skal vere ein god balanse og ei likebehandling mellom dei ulike nasjonalparkane.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Representanten har stilt meg dette spørsmålet før, og har fått svar før, men eg kan gjenta at nettopp fordi Midtre Nordland har ansvar for fleire verneområde, har dei fleire forvaltarar enn det alle andre har, nærmare bestemt fire forvaltarar, mens nær sagt alle andre har ein og nokre har to. I tillegg har dei atskilleg meir i løyvde pengar til drift, atskilleg meir til prosessmidlar og atskilleg meir til tiltaksmidlar, nettopp fordi dei har eit større ansvar. Eg tenkjer det er riktig at ein vel å prioritere opp nettopp Midtre Nordland, fordi dei har eit større ansvar enn dei fleste andre, og det går eg ut frå at representanten er einig med meg i ut frå vinklinga på spørsmålet.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Eg ser ikkje at det er noka motsetning i det eg seier. Eg sa nettopp at fordi ein har eit større ansvar og eit større område enn dei fleste andre, så får ein også meir pengar. Det kan sjølvsagt representanten riste på hovudet over, men det var det eg sa, og det er det som er faktum. Eg trur ikkje vi skal ha ei fullstendig regelstyrt løyving som medfører at antal kvadratkilometer ein har, antal parkar eller andre verneområde ein har ansvar for, skal utløyse 0,5, 0,7, 1 eller 1,5 årsverk. Eg trur vi må sjå litt an konkret kva som er situasjonen lokalt, og kva som er behovet. Viss det er slik at ein i Midtre Nordland ønskjer endå meir resursar enn det ein allereie har, er det sjølvsagt eit legitimt ønske. Men ut frå det forvaltingsansvaret Midtre Nordland har, samanlikna med dei fleste andre – eller alle andre, eigentleg – får dei også fleire midlar og fleire årsverk enn alle andre. Det tenkjer eg ikkje er ei sjølvmotseiing, men derimot rettferdig.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Eg kan for så vidt tryggje representanten med at eg har ganske god tid før valet til å besøkje nasjonalparkar. Eg har i alle fall teke meg ganske god tid. Eg skal bruke to veker på nettopp det i sommar, og det gler eg meg veldig til. Det er rett nok ikkje fastlagt nøyaktig reiserute, men vi får sjå kva vi rekk over. Eg rekk nok ikkje alle i løpet av to veker, men eg har som mål å rekke veldig mange, nettopp fordi, som mange representantar her i salen har vore inne på, dette er nokre av dei mest unike naturområda vi har. Dei er viktige for Noreg, og det vert gjort utruleg mykje viktig miljøforvalting der. Det å få eit nærmare innblikk i behova ein har rundt omkring, er for så vidt også ei nyttig side ved det å bruke noko tid på det, så det ser eg fram til. Når det gjeld moglegheita for næringsutvikling, har vi i regjeringa – som eg var innom i innlegget mitt – jobba med det dei siste åra: å sørgje for at ein gjennom merkevarer, samarbeid med reiselivet og lokal forvalting kan få meir ut av vernestatus og verneområde, også ut frå næringsinteresser. Det er fint, men det kan aldri gå ut over verneføremåla. Det er sjølvsagt ei generell betraktning, men eg seier det likevel, fordi det er vesentleg, og det er difor områda er verna.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Eg registrerer at veldig mange er opptekne av å bruke store delar av taletida si på å snakke om Framstegspartiet. Eg tenkte eg skulle snakke litt om plast. Plastforsøpling av verdas hav er eit av vår tids raskast aukande miljøproblem. Det medfører konsekvensar for marine økosystem, for økonomien og for velferda til menneske. Plast på avvegar er også resursar på avvegar. Plast er eit fantastisk materiale med veldig mange gode eigenskapar som vi treng i vårt moderne samfunn. Men berekningar viser at mengda plastavfall vil auke drastisk dei komande åra dersom vi ikkje set inn målretta tiltak. I 2040 kan mengda plastavfall som ikkje vert handtert på ein miljøforsvarleg måte eller endar i naturen eller i havet, auke til 239 millionar tonn. Regjeringa tek det problemet på største alvor. Difor er vi i innspurten med arbeidet med ein plaststrategi som vi snart skal leggje fram. Det aller meste av det komiteen her ber om, kjem til å vere ein del av den strategien. Så her er det berre å glede seg. Strategien kjem til å verte retta mot alle kjelder til utslepp av plastavfall og ikkje berre til havet. Regjeringa jobbar allereie med ei rekkje av dei tiltaka som mange har vore opptekne av i forslaga sine, inkludert opprydding. Statsforvaltaren si framtidige rolle, særleg når det gjeld opprydding, vil vi også omtale nærmare. Eg synest difor det er fint at Stortinget no ser ut til å vedta ei rekkje forslag som eg skal forsikre om at vi skal følgje opp på ein god måte, og det skal også gjerast raskt. Strategien har ei heilskapleg tilnærming og har som formål å bruke plast som resurs meir effektivt og samtidig redusere plastforureining til miljøet. Strategien vil også fremje målretta tiltak på tvers av heile livsløpet for plastprodukt og tiltak for å bruke meir plastavfall som resurs. Denne strategien kjem til å vere regjeringa sin handlingsplan mot marin plastforureining og for tiltak når plastavfall endar opp i miljøet, og ved akutt forureining. Han vil også innehalde tiltak mot spreiing av mikroplast, og han byggjer vidare på plaststrategien som var ein del av den siste avfallsmeldinga, nemleg Meld. St. 45 for 2016–2017. Regjeringa vil også leggje fram ein strategi for sirkulær økonomi om kort tid, og plast vil også vere ein viktig del av den strategien. Til liks med klima er det slik at ingen enkeltland aleine kan løyse utfordringane med plastforureining. Difor har regjeringa sidan 2014 jobba målretta for sterkare globale plikter for å motverke marin plastforsøpling og spreiing av mikroplast. Fleire og fleire land tek no til orde for å starte forhandlingar mot ein ny avtale, og det er det all grunn til å glede seg over. Eg trur at ein rettsleg bindande global avtale der alle land forpliktar seg til samarbeid, vil vere det mest effektive tiltaket globalt, og det jobbar både eg og regjeringa målretta for. Vi håpar at vi snart kjem i mål.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Eg synest at Framstegspartiet har mange gode forslag i miljøpolitikken. Det syntest eg før vi kom hit i dag også. Framstegspartiet har eit historisk engasjement for å stoppe plastforsøpling, slik representanten Kjenseth var innom tidlegare. Det går fleire år tilbake. Eg synest også vi har jobba godt i lag med Framstegspartiet både i regjering og utanfor regjering om klima- og miljøpolitikken dei siste åra. Så det at mange i Framstegspartiet er for ein god og effektiv miljøpolitikk på ei rekkje område, er for så vidt ikkje noko nytt. Så er det ein del område der det ikkje er ei god beskriving av politikken til Framstegspartiet, men eg skal ikkje gå vidare inn på det no i replikkvekslinga. Elles er det ikkje til å kome frå at vi er ei mindretalsregjering, og det betyr at når Arbeidarpartiet, Senterpartiet og Framstegspartiet er einige om noko, så har dei fleirtal i Stortinget. Det kan av og til få fleire positive konsekvensar, og av og til kan det medføre ei svekking av klima- og naturpolitikken. Vi har sett noko av begge delar dei siste månadene.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Vi er vel så opptekne av å hindre den typen dumping som eg forstår at representantane frå Framstegspartiet og fleire andre er. Dette er alvorleg miljøkriminalitet, og det skal få konsekvensar. Samtidig er vår erfaring og analyse av situasjonen at det ikkje er straffenivået her som er hovudutfordringa. Tvert imot vert det tildelt ganske saftige gebyr, opp mot 500 000 kr, for den typen handlingar, og det bør vere avskrekkande. Det som er hovudutfordringa, er å oppdage, identifisere og knyte dette til aktørar, slik det ofte er når det gjeld den typen handlingar og misferder. Det er nok ikkje slik at dersom ein berre set straffenivået høgt nok, så løyser ein dei fleste utfordringane i samfunnet. Det gjeld heller ikkje i miljøpolitikken. Difor trur eg ikkje eg skal gå inn i kor høgt ein kunne sett dette straffenivået. Eg synest det er ganske strengt i dag.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Jo, det skal eg med glede fortelje: Vi støttar det. Miljødirektoratet har ei tilskotsordning som allereie støttar ryddeaksjonar organiserte av frivillige. Hold Norge Rent forvaltar også ei refusjonsordning der frivillige kan få dekt utgifter til oppryddingsaksjonar, og dei midlane kjem frå tilskotsordninga. I tillegg finst det ei rekkje private midlar som folk søkjer om, og får tilkjent, for å finansiere slike ting. I den komande plaststrategien til regjeringa kjem vi til å sjå på nettopp refusjonsordninga for opprydding. Så svaret er ganske enkelt at vi har ei rekkje ordningar for dette i dag, og i plaststrategien kjem vi til å sjå vidare på spørsmålet. Då kan eg ikkje heilt sjå at det oppmodingsvedtaket som vi her vert bedt om å støtte, tilfører noko til diskusjonen.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Begge dei forslaga det her vert viste til, ligg vel an til å verte vedtekne, og då vil eg sjølvsagt følgje dei opp på ein samvitsfull måte. Som eg også var innom i det førre svaret, er det slik at vi allereie har ei rekkje tilskotsordningar og refusjonsordningar i dag, og i den komande plaststrategien som regjeringa jobbar med, vil vi også omtale det spørsmålet. Så vi er for å sjå på slike spørsmål med eit opent blikk – kva omfanget skal vere, kva støttenivået skal vere, kva dei støtterettkomne foreiningane eller personane skal vere, kva område ein skal rydde i, osv. Det er vel også difor vi vert bedt om å greie ut desse spørsmåla, og det skal vi sjølvsagt gjere.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
I lågutsleppssamfunnet skal vi utnytte resursane best mogleg. Å produsere biogass frå restar og avfall er eit eksempel på god resursutnytting. Vi har eit godt verkemiddelapparat for å fremje produksjon og bruk av biogass gjennom heile verdikjeda: Støtteordningane bidreg til forsking og teknologi- og marknadsutvikling. CO 2 -avgifta og kvotesystemet gjer biogassen meir konkurransedyktig samanlikna med fossil energi. Avfallsregelverket bidreg til å gjere råstoffet tilgjengeleg. I klimaplanen styrkjer regjeringa verkemiddelbruken. Vi kjem gradvis til å auke CO 2 -avgifta. Vi tek sikte på å innføre omsetjingskrav for biodrivstoff til skipsfart og krav om nullutslepp i nye bybuss-innkjøp. For begge krava vil vi greie ut om og korleis krava også kan gjelde biogass. Regjeringa har også styrkt Enova som klimaverkemiddel. I 2021 vart Enova tilført 3,3 mrd. kr. Det er 1,6 mrd. kr meir enn i 2013, med ditto moglegheit til å gje støtte til fleire prosjekt. Produksjonen av biogass har auka dei siste åra. Eg meiner at den måten regjeringa har styrkt klimaverkemidla på, legg godt til rette for ein vidare auke i produksjonen og bruken av biogass. Så har vi god erfaring med å styre Enova på eit overordna nivå, noko også Stortinget er einig i, iallfall når vi snakkar om det overordna, og Enova har stor fleksibilitet til å gjere faglege vurderingar av kva område, program og prosjekt som gjev mest utsleppskutt for pengane. Det ligg til grunn for styringsavtalen, og meir detaljstyring vil redusere den fleksibiliteten og vil medføre at ein må bruke mindre midlar på andre område. Eg meiner at det er potensial til å auke bruken av biogass i Noreg. Særleg er biogass ei god løysing der elektrifisering er vanskeleg, f.eks. i delar av tungtransporten og skipsfarten og i industriprosessen. Korleis vi skal justere verkemidla for å leggje endå betre til rette, krev grundige vurderingar. Gasskøyretøy kan køyre med biogass på tanken den eine dagen og naturgass på tanken den andre dagen, og det gjer det ganske krevjande å bruke verkemiddel retta inn mot køyretøya for å fremje bruken av biogass. Måltala for køyretøy i NTP er eit eksempel på politikk som gjeld for typar køyretøy. Og når Stortinget no, slik eg oppfattar det, ønskjer å vedta at ein skal likestille gasskøyretøy med andre nullutsleppskøyretøy, må eg nok innrømme at eg er i tvil om det vil styrkje klimapolitikken. Eg vil eigentleg seie at det vil vere ganske krevjande å skulle forhalde seg til. For å få til så store utsleppsreduksjonar som vi treng i transportsektoren, treng vi utvikling av nullutsleppsteknologi, slik som el- og hydrogenkøyretøy. Dette er teknologi som kan bli brukt i stort omfang, og som ikkje har utslepp ved bruk. Vi må ha verkemiddel for å leggje til rette for den teknologiutviklinga. Eg seier ikkje noko av dette for å desavuere mange av dei gode orda som er sagt om biogass i løpet av debatten. Dei sluttar eg meg til. Eg vil berre seie at når det gjeld å rette inn verkemiddel mot køyretøy, er biogass og nullutsleppskøyretøy to ganske forskjellige ting.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Først er det viktig å seie at dei innretningane vi gjer i dag, no verkar i marknaden. Når dei private aktørane no seier at dei skal opprette fyllestasjonar for biogass, slik St1 har varsla, er det bl.a. fordi vi sender tydelege signal om å auke CO 2 -avgifta framover. Jo meir ein svekkjer det signalet, f.eks. gjennom å undergrave det, gjennom å lette på andre skattar og avgifter inn mot det, vil det verte meir krevjande. Men eg er for at vi satsar på biogass og ikkje minst for fleire fyllestasjonar og produksjon. Det er veldig bra. Det som er noko meir krevjande, er at Arbeidarpartiet, og det som ser ut som fleirtalet, ønskjer å likestille gasskøyretøy med el- og hydrogenkøyretøy i målsetjingane i NTP. Eg seier gasskøyretøy fordi det er ingenting som heiter biogasskøyretøy. Dei kan gå på naturgass, og dei kan gå på biogass. Eg må innrømme at eg er litt usikker på om det eigentleg styrkjer måltala i NTP når det gjeld klima. Det kan føre til det motsette.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Biogass er ei handelsvare, og difor er det viktig med gode rammevilkår i alle land for produksjon av biogass. Eg er veldig for det, og det er fint med like reglar. Det ligg også an til at det vert vedteke samrøystes, så vidt eg kan sjå. Eg trur ikkje eg har misforstått noko. Eg synest veldig mykje av det er positivt, og det er breie fleirtal om det meste. Eg berre tillèt meg å seie at når representantane for Arbeidarpartiet og fleirtalet ser ut som dei ønskjer å vedta at vi skal likebehandle biogasskjøretøy med nullutsleppskjøyretøy i f.eks. måla i NTP, er det ingenting som heiter biogasskøyretøy. Det heiter gasskøyretøy, og dei kan køyre på naturgass, og dei kan køyre på biogass. Vi kan ikkje kontrollere eller vite kva dei gjer den eine eller den andre dagen. Vi har mål i NTP om at i 2030 skal 75 pst. av langdistansebussar og nye tyngre varebilar og 50 pst. av nye lastebilar vere nullutsleppskøyretøy. Viss ein meiner bokstaveleg at det skal endrast, vil det kunne medføre at dei kan gå på fossil gass.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Det synest eg var ei nyttig avklaring. Viss det er slik at Arbeidarpartiet meiner at ein i romartalsvedtak III skal sikre likebehandling av biogasskøyretøy og nullutsleppskøyretøy – eg beklagar, det var ikkje det eg sikta til. Eg meinte IV, der ein ber regjeringa om å endre omgrepet «nullutslepp» i alle statlege målsetjingar, og legge til biogass. Viss det er riktig at ein då ikkje meiner at det skal gjelde i formuleringane i NTP når det gjeld mål for ulike køyretøy, er det meir handterbart. Det synest eg i så fall er ei nyttig avklaring. Men eg har ikkje heilt forstått det slik, heller ikkje når eg les innstillinga. Viss vi kan vere einige om at i ein del måltal vi har i NTP som går på f.eks. køyretøy, det gjeld lastebilar, det gjeld bussar, det gjeld varebilar, kan det vere ein fordel å behalde nullutslepp som målet, og ikkje at det skal vere gasskøyretøy – dersom det er forståelsen, er vi meir einige.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Fordi det i ein del samanhengar er lurt å likestille biogass og nullutslepp, men det er ikkje gjeve at det er klokt i alle samanhengar, slik eg no oppfattar at både Framstegspartiet, Miljøpartiet Dei Grøne, SV, Arbeidarpartiet og Senterpartiet vil. Når vi har ein del statlege målsetjingar, f.eks. andelen køyretøy, og snakkar om teknologi, er det fornuftig, for ein kan ikkje bruke ein batteribil og drive den med bensin, eller ein hydrogenbil og drive den med diesel. Men eit gasskøyretøy kan ein bruke naturgass i. Det er berre eit teknologisk faktum, det kan ikkje vi gjere noko med. Det betyr at når ein rettar inn verkemiddel mot biogass – og eg er for å fremja biogass, lat meg understreke det – er det nok meir målretta å rette det inn mot drivstoffet, mot energiberaren, og ikkje f.eks. ein køyretøysdefinisjon, slik eg oppfattar at ein her ber oss om å gjere. No vart det rett nok skapt betydeleg usikkerheit rundt det ut frå replikkvekslinga mi med representanten Grung nettopp, og eg trur det ville ha vore ein fordel at Stortinget iallfall tenkte seg litt om før ein ber oss om å gjere det, for det får ein del konsekvensar.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Nei, eg mistenkjeleggjer absolutt ingen. Eg berre beskriv ein teknisk realitet, som at ein gassmotor kan gå på biogass, og den kan også gå på naturgass, og det får ikkje Stortinget gjort så mykje med. Det er sånn det er. Og då er spørsmålet: Er det då riktig å likestille f.eks. målet om gasskøyretøy med nullutsleppskøyretøy, slik Framstegspartiet her ber om, med – tilsynelatande – støtte frå dei raud-grøne? Eg er usikker på om det er klokt. Eg trur det er viktigare og klokare å rette inn verkemidla mot det som unekteleg er å fremje biogass og ikkje naturgass, og det er produksjon, det er distribusjon, det er det som går på drivstoffet, og ikkje på motoren. Så tenkjer eg at biogass har ei viktig rolle å spele innanfor både skipsfart, tungtransport, o.a., ikkje minst som eit supplement til nullutsleppsteknologi. Men biogass, på lik linje med biodrivstoff, er ein avgrensa resurs, og vi klarer ikkje å gjennomføre det grøne skiftet berre med biodrivstoff og biogass. Vi må også ha nullutsleppsteknologi med verkemiddel for å støtte dei.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Vi har lukkast betrakteleg betre enn våre naboland på ein del andre område innanfor transport, f.eks. elbilutviklinga, og også no ved innføring av nullutsleppskøyretøy innanfor tungtransport og skipsfart. Så det er ikkje slik at vi ikkje har lukkast med omstilling mens dei har lukkast, men vi har kanskje lukkast med litt ulike ting. Eg er veldig for at Noreg skal lukkast endå betre framover med biogass. Eg har sjølv lagt ned grunnsteinen for biogassfabrikkar, eg har vore til stades når folk har investert i fyllestasjonar, eg har gratulert firma som investerer i gasskøyretøy. Mykje av dette har vi gjort i regjering saman med Framstegspartiet. Så eg meiner ikkje at det er grunn til å seie at vi ikkje har gjort noko. Vi har tvert imot gjort masse, og vi ser også at pilene peikar i riktig retning. Eg har stor tru på biogass framover som eit viktig supplement til nullutsleppsløysingar. Den ueinigheita som ligg her, trur eg likevel det er klokt av oss å ta litt på alvor, i den grad ein ikkje har gjort det før, og det er at det er nokre forskjellar på desse køyretøya med tanke på at nokre garanterer miljøvenlege drivstoff, andre gjer det ikkje, og då er det kanskje drivstoff ein skal fremje heller enn køyretøyet.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Fordi eit køyretøy som går på biogass, også kan gå på fossilgass. Det kan sjølvsagt Miljøpartiet Dei Grøne late som ikkje er sant, men sånn er det, og då er spørsmålet: Er det då klokt f.eks. å endre måltalet i NTP, som er at innan 2030 skal 50 pst. av nye lastebilar vere nullutsleppskøyretøy, til nullutsleppskøyretøy eller gasskøyretøy? Er det meininga at vi skal endre målsetjingane slik? Dersom det er det Miljøpartiet Dei Grøne ønskjer, ber eg dei å bekrefte det. Dersom det er det dei ikkje ønskjer, ber eg dei avkrefte det i eit innlegg etterpå, for det er ganske viktig. Når ein ber oss om å endre alle nullutsleppsmålsetjingar, f. eks. i NTP, til å inkludere gass, vil jo det – dersom ein set det på spissen – bety at ein vil ha nådd målet i 2030 dersom 50 pst. av lastebilane går på diesel og 50 pst. går på fossil gass. Eg ser representanten prøver å teikne seg til replikk. Det får han sikkert ikkje, men han kan gjerne ha eit innlegg etterpå og oppklare det, for det er veldig nyttig for oss å vite om vi no, dersom dette vert vedteke, må endre alle slike målsetjingar. Dersom ikkje, trur eg ikkje at ueinigheita i denne salen er så stor, og det vil i så fall vere bra.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-25:
Eg problematiserer ikkje denne formuleringa i romartalsvedtak IV for å vere vanskeleg, men for å vite korleis eg skal halde meg til vedtaka Stortinget gjer, for det får konsekvensar, det vi no faktisk gjer. Men ut frå det representanten Stoknes sa no, og det representanten Grung på vegner av Arbeidarpartiet sa tidlegare, kjem iallfall eg – med mindre nokon no går opp og seier noko anna – til å halde meg til dette som at dei nullutsleppsmålsetjingane regjeringa har når det gjeld køyretøytypar, dei som ligg i NTP, ikkje skal endrast til å inkludere gasskøyretøy. Det er slik eg tolkar det – med mindre representantane Stoknes og Grung vil at eg skal tolke det på ein annan måte. Eg seier det, for det er altså slik at vi har ein del målsetjingar som gjeld nullutsleppsdrivstoff, energiberarar, og då kan ein samanlikne med biogass – absolutt. Men vi har også ein del målsetjingar som gjeld prosentandel av køyretøy, f.eks. at 50 pst. av nye lastebilar skal vere nullutsleppskøyretøy i 2030, at alle nye tyngre varebilar skal vere nullutsleppskøyretøy i 2030, og at 75 pst. av nye langdistansebussar skal vere nullutsleppskøyretøy i 2030. Og verken no eller i 2030 ser vi at ein gassmotor kjem til å vere noko anna enn ein som kan gå både på naturgass og på biogass. Det er slik eg kan forstå dette, og at det gjev ei slags form for indre meining. Men det er klart at viss eg misforstår, må Stortinget ved representantane ta ordet og forklare det, for det vil i så fall vere nyttig. Då vil eg tolke intensjonen i IV slik at når det gjeld målsetjnga om nullutslepp der det er snakk om sjølve energiberaren, bør ein forsøkje å likestille biogass med nullutslepp. Det gjev mykje meir meining. For å ta eit eksempel: For gasskøyretøy i dag gjer vi jo eigentleg det. Det er ikkje slik at vi for gasskøyretøy har momsfritak eller andre særfordelar, men når det gjeld sjølve biogassen, vert ikkje den omfatta av vegbruksavgift og CO 2 -avgift. Mens når det gjeld nullutsleppskøyretøy – altså elbilar og hydrogenbilar – er dei fritekne frå moms og har andre særfordelar fordi sjølve køyretøyet er garantert miljøvenleg. Den garantien har ein ikkje med gasskøyretøy. Eg forstår ikkje intensjonen frå Stortinget på annan måte enn at det må vere slik det er å forstå. I så fall tenkjer eg at det er mogleg å halde seg til. Viss ikkje, oppfattar eg at ein ønskjer at køyretøy som skal kunne gå på fossil gass, skal vere ein del av målsetjinga vi har for ulike nullutsleppskøyretøy og kategoriar, og det trur eg ikkje er det Stortinget meiner – iallfall ikkje slik det høyrest ut på det representantane Grung og Stoknes seier. Viss det er riktig forstått, er eg glad for det. Viss ikkje trur eg vi må jobbe litt vidare med ei felles forståing.