Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2002-06-18:
Mye er sagt i denne saken nå. Det er, som andre har vært inne på, heller tvilsomt om vi bør ha til behandling enkeltmedisiner og prisfastsettelse på dem i Stortinget. Nå har det nå engang blitt slik, og det er da å håpe at bl.a. vedtaket om ny § 5-15 i folketrygdloven kanskje kan gjøre det slik at vi får noe klarere forhold og mindre enkeltsaksbehandling her i Stortinget. Ulike finansieringer av relativt like terapeutiske legemidler som Remicade og Enbrel har synliggjort at det er behov for en mer fleksibel finansieringsordning enn den vi har, slik at man kan få det beste og mest optimale legemiddelet, uavhengig av om en er på sykehus eller ikke. Er det slik at dette finansieres av sykehuset for pasienter som er inneliggende? Eller er det slik at pasientene finansierer det selv og får det finansiert over blåreseptordningen? Det er et stortingsvedtak som ligger til grunn for at Remicade skal finansieres fullt ut, slik at reumatismepasienter skal få den beste behandlingen på sykehus. Det var et vedtak som ble fattet i forbindelse med behandlingen av budsjettet for 2002. I Budsjett-innst. S. nr. 11 for 2001-2002 heter det: «Stortinget ber Regjeringen sørge for at kostnadene ved bruk av legemiddelet Remicade dekkes over blåreseptordningen.» Hensikten var at sykehusene ikke skulle ha noen økonomiske ulemper ved å velge det for pasienten beste legemiddelet. Når Regjeringen nå i revidert kommer med et forslag på en dekningsprosent på 70, mener vi det er for lavt. Vi mener også at ordningen heller ikke er fullgod ennå, og derfor forutsetter et flertall i komiteen, bestående av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Senterpartiet, at departementet legger til rette for at ordningen blir ordentlig, og at det fra 1. januar 2003 blir et oppgjør mellom sykehusene og folketrygden som dekker de reelle kostnadene og ikke gir noen slagside eller ulemper i forhold til det ene eller det andre medikamentet. Vi har også her i Stortinget vært klar over at dette kunne gjøres ved at det ble foretatt et oppgjør med sykehusene. Det er det ingen i komiteen som har gått inn for. Vi mener at dette bør ordnes gjennom folketrygden og blåreseptordningen. Det er kanskje litt forunderlig at enkelte partier i dag snakker om en helt ny ordning for å finansiere legemidler på sykehusene når en samlet komite faktisk slutter seg til at det må være ulike ordninger for sykehusene og for kjøp av medisiner utenfor sykehus gjennom blåreseptordningen. Jeg er enig med representanten Ballo i at det er et forbedringspotensial i dette systemet, og jeg håper at Regjeringen nå – bl.a. etter oppfordring fra flertallet – kommer med en ordning som er langsiktig, og som gir det beste resultatet for pasientene. Det er det som teller her, og i dette tilfellet at reumatismepasientene får den optimale medisinske behandling enten de er på sykehus eller ikke, og om medisinen finansieres av det ene eller det andre. Så litt om dette med ikrafttredelsesdato for refusjon: Helseministeren svarte delvis på det, og sa at Regjeringen hadde lagt til rette for at dette skulle gjelde fra 1. oktober i år, men da må det være feil i noen regnestykker her. Provenyet har vi heller ikke fått spesifisert helt, og hvis et proveny på 2 mill. kr skal dekke 80 pst. refusjon fra 1. juli, må det helt klart være for liten bevilgning for en inndekning på 95 pst. fra 1. oktober i år. Det kunne ha vært ønskelig å få dette mer spesifisert. Til slutt: Jeg håper at dette er en av de siste slike medisinbehandlinger vi har i Stortinget, og at vi nå klarer å få til en ordning som fungerer både for helseforetakene, for folketrygden og for staten, men ikke minst for pasientene.