Susanne Bratli (Arbeiderpartiet), 2013-03-22:
Når det nå kommer to trøndere etter hverandre på Stortingets talerstol og skal snakke om øst–vest-forbindelsen, skal ikke noen bli overrasket over at man kommer til å høre «elektrifisering» og «Meråkerbanen» flere ganger i løpet av de neste minuttene! Jeg vil begynne med å takke interpellanten for å ta opp et viktig tema. Det er et tema og et spørsmål som vi har diskutert stadig vekk i mange ulike sammenhenger, i transportkomiteen her på Stortinget, og jeg har også gjort det i mitt tidligere liv som fylkesråd og samferdselspolitiker i Nord-Trøndelag. Vi må ha bedre planer for transport på tvers av grensene i Norden – det er det ingen tvil om. Det er på høg tid med en felles nordisk overordnet tenking om hvordan vi skal løse samferdselsutfordringene oss imellom. Så er det selvfølgelig sånn at det ikke er unaturlig at det blir forholdet til Sverige som får mest fokusering, fordi det er tross alt mot Sverige vi har den lengste grensa, og der vi har de største utfordringene på samferdselssektoren. Det har bestandig vært en utfordring når vi ser kartene i Nasjonal transportplan. Man ser det store kartet over Norge, og vi ser grensa mot Sverige, og det er helt hvitt på den svenske sida. Alle spekulerer på hva som skjer der. Jeg mener at hvis man tar Meråkerbanen og det som er utfordringene der som et eksempel, viser det veldig godt hva som skjer når man ikke har en overordnet tenking. Det er sånn, som representanten Greni sa i sitt innlegg, at man for ganske mange år sida allerede både rustet opp og elektrifiserte jernbanen på svensk side helt inn til Storlien, som er på grensa mot Nord-Trøndelag, for over 1 mrd. kr. På den tida man gjorde det, var også Meråkerbanen i mye dårligere stand enn den er i dag. Da var det sånn at det ikke gikk an å ha en kopp kaffe på bordet på toget da man tok Meråkerbanen. Det er det gjort noe med, så selve banelegemet er ganske bra, men man mangler altså elektrifisering. Det har vært snakk om prosesser regionalt og lokalt. Ja, det har vært ført mange prosesser regionalt og lokalt. Jeg må innrømme at jeg også har vært en av dem som har vært med på disse regionale og lokale prosessene i mitt hjemfylke. I denne sammenhengen her kan vi takke Interreg-samarbeidet, faktisk, for at mange av disse prosessene har blitt ført. Men vi må ha en overordnet nasjonal tenking om dette, så det å få sydd sammen disse regionale tankene sånn at de passer inn i vår egen nasjonale overordnede tenking om transport, er kjempeviktig. Så tilbake til Meråkerbanen og dette ønsket om elektrifisering. Alle har nå løftet opp sine «missing links». Nå finnes det sikkert missing links over hele landet, og manglende elektrifisering av Meråkerbanen er en missing link. Vi mangler altså elektrisitet fra Storlien til Trondheim. I dag er det faktisk et forholdsvis bra tilbud når det gjelder persontransport på tog fra Trondheim til Østersund. Problemet er at det tilbudet er et dieseltog, så når en kommer til Sverige, kjører en dieseltog under strømlinjene. Sånn er det i dag, og sånn kan det ikke være i framtida. En annen utfordring er at vi nå ser at godstransporten på Meråkerbanen har blitt redusert ganske kraftig, særlig tømmertransporten. En av forklaringene er nettopp at man er nødt til enten å skifte lokomotiv, gå fra elektrisitet til diesel når man er på Storlien, eller man må kjøre diesel hele vegen, og det er ikke særlig effektivt. Når tømmertransporten på vegene selvfølgelig øker, blir det en utfordring. Det positive vi ser, er at de som produserer kalk i Verdalen, har en kunde i Sverige som krever at man transporterer med tog, så noe togtransport går fortsatt. Vi ser også at man lokalt og regionalt er veldig opptatt av dette. Jeg kommer fra Nord-Trøndelag og hun som snakket før meg, fra Sør-Trøndelag, og våre venner i Jämtland sier at de kommer fra Øst-Trøndelag! Disse tre trøndelagsfylkene har dannet en felles forening som heter Foreningen Elbanen STS. STS står for Steinkjer–Trondheim–Storlien. Den eies av disse tre fylkene/länene. De jobber ut fra en felles interesse for å få på plass denne elektrifiseringen. Det er økt trykk på øst–vest-forbindelsen. Det er økt handel og dermed økt godstransport. Vi ser også at turismen øker. Så gjør også svoveldirektivet at det nå etter hvert blir lønnsomt å frakte godset fra øst mot vest i stedet for å ta det ut på skip i Østersjøen. Så her har vi store muligheter hvis vi klarer å pare føttene riktig, lage de rette strategiene og ikke minst få på plass de rette tiltakene når vi nå etter hvert skal lansere Norges nye Nasjonal transportplan. Det blir å håpe at man i framtida faktisk klarer å få på plass en overordnet strategisk tenking når det gjelder samferdsel – ikke bare mellom Norge og Sverige, men mellom de nordiske landene.