Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-05-26:
Forslagsstillerne refererer i sitt forslag bl.a. til at land som Canada, Australia og New Zealand har en slik alkoholstrategi. Det gjør meg nysgjerrig, og det er viktig å lytte når de landene som har blant de beste helsesystemene i verden, har slike typer strategier. Men så har de også en annen alkoholpolitikk og langt større utfordringer enn det Norge har. Venstre har valgt ikke å slutte seg til dette forslaget om at vi skal utarbeide en alkoholstrategi nå. Som flere har påpekt, er et av de viktigste argumentene at vi nylig har vedtatt en opptrappingsplan på rusfeltet – en stor sådan – og det er en betydelig innsats som skal settes inn de neste årene. Vi er nødt til å bruke ressursene på alle de tiltakene. Noe av ressursene må vi også bruke på en bedre systematikk. Jeg vil nevne det forrige regjering gjorde – prisverdig – innenfor folkehelse, ved å gi et tydeligere ansvar til kommunene, og også til fylkene, noe vi har strammet til under dagens regjering og dagens flertall. Og de folkehelsekoordinatorene som er i ferd med å komme på plass i de fleste kommunene, er viktige aktører for å koordinere innsatsen. Det er noe ulikt organisert, noen har dem i stab under rådmannen, andre har dem i helseetatene sine. Det er viktig at de i hvert fall er på plansida og koordinerer fagfeltet og sørger for at tiltakene settes inn tidlig. Fastlegene har også en viktig rolle, som representanten Ruth Grung var inne på. Jeg har snakket en del med fagfolk om alkoholutfordringene, og jeg møter fastleger som ikke har noe forhold til antabus, som mener at det er avleggs og gammeldags medisin, mens jeg møter russpesialister som lurer på hvorfor i all verden vi ikke stimulerer til å få flere ungdommer til å ta det i bruk. Det er noe med å unngå å skape denne avhengigheten tidlig, og det er nok noe å gjøre på innsatsen her. Men det krever ikke nødvendigvis en strategi, og hovedlinjene som de fire flertallspartiene er enige om, er viktig å jobbe med. Vinmonopolet, som flere har vært inne på, er viktig, men utfordres av salg gjennom taxfree-ordningen og gjennom kjøp i utlandet, og også gjennom illegal import. Taxfree-ordningen er også viktig å diskutere, og vi trenger ikke en strategi for å diskutere den. Nå skal alle partiene inn i programprosesser, og for de neste fire årene er det da viktig at flere partier diskuterer: Hva skal vi gjøre med taxfree-ordningen i fortsettelsen? Til reklameforbudet og åpnings- og skjenketidsbestemmelsene: Nå har vi nylig også vedtatt nye skjenkebestemmelser og tilsyns- og oppfølgingssystemer med prikkbelastning. Det er også noe av den systematikken som er viktig med tanke på overskjenking. Så vil jeg svinge innom avgiftspolitikken, for den er en viktig del av dette. Det er med litt forundring jeg ser at de siste ti årene har spritavgiftene nesten ikke økt. Det er der mye av det store, skadelige forbruket ligger. Det er noe vi definitivt bør se på. Ølavgiftene har steget voldsomt i disse årene. Jeg synes det er god grunn til å se på det, på samme måte som for tobakk og snus, slik at vi setter inn avgiftene og tiltakene der det virkelig har en effekt. I dag er det ikke helt symmetri her og har heller ikke vært det helt politisk. Det er derfor en viktig debatt de neste årene hvordan vi innretter dette med best mulig effekt.