Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2001-05-21:
Når vi foretar en reform av politiet, må en vesentlig del av målsettingen være å styrke folks tillit til politiet. Med tillit følger respekt, og med respekt følger akseptering. Men selv enkle målsettinger kan ha vidtfavnende og mangeartede premisser. En iøynefallende og sentral premiss ved Politireform 2000 er nyorganisering og forenkling. Men poenget med reformen er altså et publikumsorientert politi med styrket kompetanse og riktigere ressurstildeling. Kristelig Folkeparti støtter ikke holdningen som kommer til uttrykk fra Arbeiderpartiet og høyrepartiene, om at jo større et politidistrikt er, desto bedre vil det fungere. Vi støtter oss derimot på tankegangen bak forslaget til Politidistriktsutvalget. Det konkluderte med at om vi fikk opprettet et politidirektorat, så ville den framtidige inndelingen på 37–38 politidistrikter være gunstig. Dersom politiet fortsatt skulle detaljstyres fra departementet, burde man gå ytterligere ned i antall. Til tross for at vi har etablert Politidirektoratet, velger Regjeringen å se fullstendig bort fra Politidistriktsutvalgets anbefalinger og legger fram forslag på 28 distrikter. Og som om ikke det er nok, lar Regjeringens partifeller seg presse av Høyre til å redusere antallet ytterligere ved å slå sammen Aust-Agder og Vest-Agder til ett politidistrikt – et politidistrikt som omfatter ni byer, ja faktisk ti, ettersom Lyngdal også har bystatus. Dessuten dreier det seg om en tett befolket kyst som i utstrekning tilsvarer avstanden fra Arendal til Drammen. Men noe skal man vel gi til dem som hjalp Arbeiderpartiet tilbake til regjeringskontorene, og da er det forståelig at Høyre får viljen sin med hensyn til det å gjøre Aust-Agder til det eneste fylket uten politimester. Det er selvfølgelig viktig for oss politikere å lytte til faglige råd og veiledning før vi tar avgjørelser i forhold av betydning for mange. Det er også andre forhold som må trekkes inn i vurderingene. For Kristelig Folkeparti er grense og kyst to vesentlige saksområder som krever særlig kompetanse og oppmerksomhet. Det er summen av disse faglige og prinsipielle vurderingene som gjør at vi har landet på 37 politidistrikter i våre merknader i innstillingen. Vi har også i noen enkeltuttalelser fra politifaglig hold gjort oss kjent med det reelle bakgrunnsbildet for uttalelsene før vi bekreftet vårt endelige standpunkt. Slik mener vi å ha gjennomført en seriøs og grundig behandling av Politireform 2000. Før jeg fortsetter med kommentarer til noen enkeltdistrikter, vil jeg understreke at Kristelig Folkeparti gir støtte til intensjonene i Politireform 2000. Vi mener det er viktig å påpeke det, for det er nødvendig for politiet å vite og forstå at de fra Stortinget har bred støtte i sitt arbeid. Men politiet skal også vite at Stortinget forventer resultater for de investeringene som er blitt gjort og som vil bli gjort. I den sammenhengen er det viktig, slik komiteen påpeker, at det også utvikles andre måleparametre for politiets arbeid i tillegg til saksbehandlingstid og oppklaringsprosent. Dette kan f.eks. være responstid, henleggelser, effekt av forebyggende arbeid gjennom utviklingen i barne- og ungdomskriminalitet, narkotikautvikling mv., eller andre kriterier som gjerne kan utvikles i samarbeid med politiets organisasjoner. Vi har nevnt dette i en felles merknad fra komiteen, og mener dette er viktig. Det er også viktig, slik det er blitt enighet om i komiteen, og som det ikke var lagt opp til fra Regjeringens side, at søkergrunnlaget til de nye politimesterstillingene skal være så bredt som overhodet mulig. Men vi støtter selvsagt også det som representanten Bjørnstad gav uttrykk for, nemlig at vi må holde oss innenfor lovverket i forhold til dette. Det er et ansvar som selvfølgelig påligger de som skal følge dette opp. Jeg har så lyst til ganske kort de siste fem minuttene å gå inn på de enkelte politidistriktene. Kristelig Folkeparti har sammen med Senterpartiet altså gått inn for at vi får en økning av antall politidistrikter i forhold til det som Regjeringen har foreslått. Det handler om at vi f.eks. i Østfold ser nødvendigheten av at man tar vare på den kompetansen som ligger der, nettopp i forhold til alle de kilometrene med grense som dagens politikammer har ansvar for. Komiteens flertall finner også grunn til å bemerke særskilt at man må opprettholde den kompetansen som dette politidistriktet har pr. i dag. Jeg ser ingen grunn til at man skal fjerne politidistriktet, når man samtidig sier at man her må opprettholde kompetansen, og advarer mot at man skal få en forflytning. Det kan jo ikke bety annet enn at flertallet er redd for konsekvensene av sitt eget vedtak, og det skjønner jeg godt. Derfor foreslår vi i vår merknad at Østfold skal opprettholdes som eget politidistrikt. Også når det gjelder Buskerud, har vi fra vår side et noe annet forslag til arrondering enn det som ligger i innstillingen. Men stort sett synes vi at man her har gjort de riktige vurderingene. Vi ønsker fra vår side at Kongsberg og aksen E134 over Notodden med tillegg av Rjukan kunne vært et naturlig politidistrikt. Vi mener at man i Telemark legger opp til et altfor stort distrikt, med stor avstand fra kyst og til de indre områder. Vi ønsker derfor å opprettholde to politidistrikter i Telemark. Så har jeg allerede nevnt at det bare er Kristelig Folkeparti og Senterpartiet som støtter Regjeringen i dens forslag til distriktsinndeling i Agder-fylkene. Arbeiderpartiets representanter går mot Regjeringen her. Vi ønsker Aust-Agder opprettholdt som eget politidistrikt med de oppgaver som det er naturlig at dette distriktet har, som selvfølgelig sikkert kan administreres annensteds fra. Men vi er redde for at det som jeg nevnte innledningsvis om kystens lengde og antall byer, vil virke negativt dersom man slår politidistriktene sammen. Vi ser ingen gevinst her, og det er jo gevinster man har vært ute etter med dette forslaget. Når det gjelder Rogaland og Hordaland, har vi våre primærstandpunkter. Men vi sier også i en merknad at vi subsidiært går inn for at Arbeiderpartiets merknad i forhold til kommunene sør for Hardangerfjorden blir tatt til følge. Vi har imidlertid klart og tydelig her latt våre representanter stå fritt ved voteringen i salen. Det samme gjelder Sogn og Fjordane. Også i valget mellom Sogndal og Florø står Kristelig Folkepartis representanter fritt ved avstemningen her i salen i dag. Vi går primært inn for to politidistrikter, et i Sogndal og et i Florø, og det er ikke et lettvint standpunkt, men det er et standpunkt som grunner seg på de faglige utspill som er kommet, sammen med de øvrige vurderingene som jeg tidligere har pekt på er viktige for Kristelig Folkeparti. Nå ser jeg at tiden min er i ferd med å renne ut, og at jeg neppe rekker å komme veldig langt når det gjelder politidistriktene nordover, men jeg regner med at min kollega fra Troms, hr. Nymo, vil kommentere resten av våre forslag. Jeg vil på vegne av mindretallspartiene ta opp de forslag som ligger i innstillingen.