Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-11-26:
Riksrevisjonens rapport tar opp et svært viktig saksfelt som berører mange enkeltpersoner, så vel nordmenn med utdanning fra utlandet som arbeidsinnvandrere og flyktninger. Godkjenningsordningene for utdanning og yrkeskvalifikasjoner fra utlandet skal bidra til at personer med slik bakgrunn kan få brukt kompetansen sin i Norge i utdanning og arbeidsliv, slik at arbeidslivet får dekket behovet for kvalifisert arbeidskraft. For at norsk arbeidsliv skal få dekket sine kompetansebehov, er vi avhengige av å bruke kompetansen som den enkelte har, på en god måte. Personer med utenlandsk kompetanse kan ha problemer med å ta i bruk sin kompetanse i det norske arbeidsmarkedet. Godkjenningsordningene for kompetanse fra utlandet er derfor viktige verktøy. Det finnes ulike godkjenningsordninger. På den ene siden har man ordningen for godkjenning av utdanning. Her inngår NOKUTs godkjenningsordninger for høyere utdanning, for fagskoleutdanning og for fag- og yrkesopplæring samt den faglige godkjenningen ved universitetene og høyskolene. På den andre siden har vi godkjenningsordningen for å kunne utøve et lovregulert yrke, yrkesgodkjenning. Et lovregulert yrke betyr at myndighetene i lov eller forskrift krever bestemte kvalifikasjoner for retten til å benytte yrkestittel og/eller utøve yrket. Det er en vesentlig forskjell mellom godkjenning av utdanning og yrkesgodkjenning. Godkjenning av utdanning er frivillig og kan være til hjelp for personer med utdanning fra utlandet. Yrkesgodkjenning er derimot et krav for at en person med kvalifikasjoner fra utlandet skal kunne utøve et regulert yrke i Norge. En generell og faglig godkjenning av utenlandsk utdanning innebærer ikke en rett til å praktisere i lovregulerte yrker. I Riksrevisjonens rapport kommer ikke dette klart frem. Med hensyn til Riksrevisjonens anbefalinger er jeg oppmerksom på at informasjonen om de ulike godkjenningsordningene og hos godkjenningsmyndighetene kunne ha vært bedre for yrkesgodkjenning. Jeg vil derfor ta initiativ overfor sektordepartementene for at informasjonen skal bli bedre og mer tilgjengelig for brukerne. Departementet holder jevnlig møter med yrkesgodkjenningsmyndighetene. I disse møtene tas forskjellige temaer om yrkesgodkjenning opp, bl.a. forskjellige tolkingsspørsmål om yrkesgodkjenning. Jeg er enig i at det er en fordel å spre kunnskap om best praksis i dette forumet, noe som allerede gjøres i møtene, men jeg vil følge dette opp ytterligere. Når det gjelder kompletterende utdanning, vil kunnskapsdepartementet samarbeide med sektordepartementene og vurdere behov for å etablere flere slike tilbud. Ettersom kompletterende utdanning ikke inngår i universitetenes og høyskolenes ordinære oppgaver, fordrer slike utdanninger tilleggsfinansiering utover de ordinære bevilgningene. Kunnskapsdepartementet vil derfor arbeide for å bevisstgjøre sektordepartementene om denne muligheten for å få kvalifisert flere med utdanning fra utlandet for arbeid i egen sektor. I den kommende stortingsmeldingen om kompetansereformen, Lære hele livet, vil også godkjenningsfeltet tas opp som et av de viktige områdene i kompetansereformen. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med min vurdering av godkjenningsfeltet i denne. Riksrevisjonens rapport og den foreliggende innstillingen fra kontroll- og konstitusjonskomiteen er viktige innspill til denne meldingen.