trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-11-05:
Eg vil først skryta av næringsministeren for at han i dag seier at dette er eit alvorleg problem. Det er faktisk eit stort framsteg, for når andre har vist bekymring for den aukande arbeidsløysa, har Regjeringa sitt hovudsvar stort sett vore å bagatellisera desse problema og undervurdera dei. Ein har heller ikkje sett inn nødvendige tiltak for at noko skulle skje. Eit av hovudsatsingsområda til denne Regjeringa når det gjeld næringspolitikken, har vore skattelette, og det er sjølvsagt hyggeleg for dei som får den skatteletta. Filosofien har vore at desse pengane då skulle gå tilbake igjen til næringslivet. Ei av dei sterkaste tilbakemeldingane me som sit i næringskomiteen, får når me møter næringslivet, er at det i dag er mangel på kapital. Spørsmålet mitt blir difor: Kvar er det blitt av alle desse skattelettepengane? Det er i alle fall ikkje slik at næringslivet seier at dei er til disposisjon, særleg ikkje i dei delane av landet som er blitt ramma av kutt i SND.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-11-05:
Eg begynte mitt førre spørsmål med å gje ros til næringsministeren for at han no synest å ta situasjonen på alvor. Etter denne spørjerunden trur eg at eg vil trekkja tilbake igjen den rosen, for det er dessverre slik at dei problema som Bergsaker har teke opp, er reelle. Det overraskar meg kor lite alvorleg næringsministeren tek desse signala frå sin partifelle i Rogaland, og ikkje minst frå næringslivet i distriktet. Etter mitt syn undervurderer han sterkt sine eigne partifellar når han ikkje tek desse signala meir alvorleg. Og mitt råd er at han når han ikkje vil lytta til opposisjonen, iallfall lyttar til sine eigne som er nær der problema oppstår. Det som er eit stort sakn i Noreg no, er at nokon tek tak i dei problemstillingane som Bergsaker beskriv. Ein etterlyser ein aktiv minister. Den ministeren har me ikkje i dag. Etter mitt syn har me ein minister som gjer altfor lite for å setja desse tinga på dagsordenen. Mitt spørsmål er: Når næringsministeren er så fornøgd, korleis kan det ha seg at næringslivet er så misfornøgd med den same politikken?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-11-05:
Eg har eit spørsmål til næringsministeren. Sidan Bondevik-regjeringa tok over, har arbeidsløysa i Noreg dobla seg, og i dag er det over 112 000 personar som er arbeidslause, og arbeidsløysa veks framleis. I år vil det bli sett ny norsk rekord i talet på konkursar, og talet på nye etableringar går ned. Berre i løpet av det siste året har over 20 000 industriarbeidsplassar forsvunne. Det er meir enn 55 arbeidsplassar kvar dag. Oppe i alt dette har me altså ei regjering som seier at politikken verkar. Det mest konkrete forslaget Regjeringa har overfor industrien i år, er forslaget om å gjera store endringar i permitteringsreglane. Tilbakemeldingar frå næringslivet, og særleg frå industrien, er eintydige: Dette vil føra til at fleire blir oppsagde, og det vil igjen redusera sjansen for å få nye oppdrag. Då blir mitt spørsmål: Er dette det beste handslaget Regjeringa kunne gje industrien i år?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-11-05:
Eg vil tru det er ei fattig trøst for dei som har blitt arbeidslause det siste året, at situasjonen er verre i andre land. Eg er einig med nærmingsministeren i at det er viktig å ha orden i finansane, og difor har Arbeidarpartiet til no i denne perioden faktisk hatt strammare budsjett enn det Regjeringa har hatt. Men mitt spørsmål dreidde seg konkret om permitteringsreglane. Der er det altså slik at det no blir mykje vanskelegare å halda på personar i tilknyting til ei bedrift i vanskelege periodar fordi Regjeringa har innført strengare reglar. Det vil igjen føra til at fleire bedrifter må seia opp sine folk. Når desse bedriftene ikkje har arbeidsstyrken sin å spela på når dei skal prøva å få nye oppdrag, betyr det òg at sjansen for at desse bedriftene skal koma i gang igjen, og at desse personane som pr. i dag eller i nær framtid blir permitterte, skal koma tilbake igjen i jobb, er blitt redusert. Det er sant at Arbeidarpartiet òg har gjort endringar, men det har me gjort i periodar der det har vore press i arbeidsmarknaden. No er det mangel på jobbar som er det store problemet, og då er dette heilt feil medisin. Då burde næringsministeren ha vore med og medverka til at den medisinen ikkje blei dosert i denne omgangen.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-11-05:
Arbeidarpartiet har aldri fremma forslag om å gjera endring i betaling frå dag tre!
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-11-05:
Næringsministeren har i et intervju med Aftenposten nylig sagt at det ikke bare er mangel på utenlandske investeringer i Norge, men norske eiere investerer for lite i arbeidsplasser og i næringslivet. Det viser jo at det problemet Olav Akselsen nettopp har pekt på, er reelt. Og da er det grunn til å spørre på nytt om ikke næringsministeren ser at man burde føre en mer målrettet politikk til erstatning for den næringsnøytrale politikken som denne regjering har stått for, hvor man har satset på områder hvor vi er gode fra før, og hvor vi har alle muligheter til å bli best i verden, bruke norsk kapitalstyrke til å bidra til at også private kapitaleiere går inn og investerer i disse næringene. Er ikke det en politikk som Regjeringen ville se som mer formålstjenelig for å styrke det framtidsrettede næringslivet? Lav rente og kronekurs er viktig, men det representerer ikke alt som er nødvendig for å styrke næringslivet.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-11-05:
Jeg vil gjerne få lov til å stille helseministeren følgende enkle spørsmål: «Hvordan kan man forsvare at omorganisering fra fødeavdeling til jordmorstyrt fødestue skal være et bedre tilbud for de fødende enn fødetilbud med gynekologer til stede?»
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-11-05:
Bakgrunnen for mitt spørsmål er et vedtak i styret i Helse Nord, og jeg vil gjerne sitere følgende: «Det foreliggende materiale tilsier at intensjonene i vedtaket» – altså om en forsterket fødestue med beredskap for akutt operativ forløsning – «ikke kan tilrås nå. Etablering av en forsterket fødestue på det foreliggende grunnlag vil kunne gi inntrykk av en trygghet for de fødende som det er god grunn til å stille faglige spørsmål ved.» Dermed vil man i stedet etablere en jordmorstyrt fødestue ved Hålogalandssykehuset Narvik, en sak som helseministeren kjenner godt. Jeg er også kjent med at helseministeren har gitt relativt klare instrukser i forhold til hva han forventer av sykehuset i Hålogaland. Så ut fra den redegjørelsen helseministeren nå gav, den helt korrekte beskrivelse av de kriterier som er lagt til grunn fra Stortingets side, kan jeg ikke oppfatte helseministeren på noen annen måte enn at den tenkningen som er lagt til grunn fra styret i Helse Nords side, deler ikke helseministeren.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-11-05:
Jeg takker helseministeren for svaret. Jeg har en bunke med en betydelig pressedekning av denne saken. Det framgår at de intensjonene som helseministeren la til grunn i foretaksmøtet, langt på vei i utgangspunktet ikke ble etterkommet av styret i Helse Nord, hvor man tilsynelatende ikke ville oppfylle de krav som helseministeren stilte. Jeg forutsetter, på bakgrunn av det helseministeren nå har sagt, og med bakgrunn i de signaler kirurgene ved sykehuset i Narvik har gitt om at man vil kunne bistå ved bl.a. keisersnitt, at helseministeren følger opp og sørger for at de kravene han har stilt, blir innfridd.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-05:
Jeg hadde gleden av å sitte på podiet sammen med statsråd Gabrielsen på næringslivskonferansen i går med 750 gründere i salen, og det var interessant. Det som er interessant, er at disse menneskene etterspør ikke først og fremst lavere skatt. De ser at skatt selvfølgelig er ett element, alle ville hatt lavere skatt hvis de fikk valgmuligheten. Men det er to forhold de spesielt tenker på: Vi burde ha egenkapital gjennom staten, fordi det private markedet ikke er godt nok, og vi vil ha muligheten til forskning og utvikling, altså det å bruke statens penger på forskning – på universiteter, på høyskoler, på forskningsråd eller hva det ellers måtte være. Det er disse to forholdene gründerne som skal være framtidens Norge, legger vekt på. Men merkelig nok holder Regjeringen fremdeles fast på at lavere skatt er det som etterspørres i norsk næringsliv. Det er altså positivt feil, og min utfordring til næringsministeren blir da: Hvis man virkelig mente at arbeidsledigheten var det største problemet, hvorfor tar man ikke disse menneskene på alvor og sier ja vel, vi skal bruke pengene på egenkapital, ja vel, vi skal bruke mer penger til forskning, i hvert fall for å komme på OECD-gjennomsnittet – som Stortinget har bekreftet en rekke ganger, og som denne regjeringen ligger milevis unna å nå.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-05:
Det jeg synes er nedslående i disse dialogene med næringsministeren, er at han ikke tar innover seg det alvoret og den frustrasjonen som hans egne partifeller også gir uttrykk for. For dette er ikke snakk om hver enkelt krone eller hver enkelt million til SND, det er snakk om en grunnleggende pessimisme som dessverre har bredt seg i svært mange miljøer, og som denne regjeringen forsterker. Pessimismen skyldes at man ikke bruker de virkemidlene som staten faktisk rår over, for å få hjulene i gang og for å få optimismen tilbake. Og pessimisme er selvforsterkende. Det betyr at dette signalet som Bergsaker sender ut, er det samme signalet som svært mange av oss hører når vi beveger oss rundt i Norge, fra næringslivsledere, fra egne partifeller, fra andres partifeller – det er egentlig likegyldig – alle ser på en måte ikke så veldig optimistisk framover. Da er det man forventer at det politiske lederskapet og Regjeringen faktisk prøver å gjøre noe på alvor for å skape optimisme. Det som vel kanskje er hovedproblemet, er en næringsminister som er defensiv, som ikke aksepterer at verden ser litt annerledes ut fra hvor i Norge det måtte være, enn fra regjeringskontorene. Kanskje det største problemet vi har med næringspolitikken i Norge i dag, er en passiv minister.
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2003-11-05:
Det som undrar meg litt, er at Regjeringa fører ein slik næringsnøytral politikk. No har vi sett at den såkalla planen har blitt slakta av Høgre sine eigne medlemer i fylket vårt for å vere lite målretta, lite framtidsretta, og at han gjer at industrien, ikkje minst på område der Noreg i dag er best og framleis kan vere best – innanfor offshore og marin sektor – går omtrent rett vest, for å seie det på vårt språk. Då forundrar det meg at Regjeringa ikkje tek tak i dette og er villig til å gi næringslivet i landet vårt dei same rammevilkåra som næringslivet har i dei landa vi konkurrerer med. Då blir det for meg rart at ein heile tida svermar for næringsnøytralitet, når ein veit, som statsråden også sa, at vårt konkurranseutsette næringsliv no er i trøbbel. Korfor kan ikkje vi ha dei same rammevilkåra som dei har i dei landa desse næringane konkurrerer med?
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2003-11-05:
Eg vil stille eit spørsmål. No har vi nettopp fått ein plan om heilskapleg innovasjon frå statsråden. Denne planen blir slakta av direktøren på Ulsteins Verft, Gunvor Ulstein. Ståle Rasmussen, som er direktør på Kleven Verft, melder seg ut av Høgre nettopp fordi Regjeringa og statsråd Gabrielsen fører ein næringspolitikk som ikkje tek vare på den maritime clusteren, som er verdsmeister, for å bruke sportsspråket, og kunne halde fram med å vere det, dersom Regjeringa hadde lagt opp til ein annan politikk enn det som det blir lagt opp til i dag. Det er tydeleg at Regjeringa, ved finansministeren og næringsministeren, ikkje tek dette på alvor. Dei avfeiar arrogant all kritikk og snakkar om næringsnøytralitet. Tek ikkje Regjeringa og statsråd Gabrielsen på alvor desse signala som kjem frå nokre av dei kanskje mest suksessrike næringslivsleiarane iallfall på våre kantar av landet?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2003-11-05:
Eg har eit spørsmål til samferdsleministeren. Det er for tida ganske stor misnøye med Posten sine tenester over heile landet. Det gjeld bl.a. at posten tek lang tid, faktisk kan posten ta mange dagar mellom nabokommunar. Det gjeld store gebyr på pakkar frå utlandet, det gjeld trussel om nedlegging av tilbod og oppseiing av folk, og no lurar folk på om dei kanskje berre skal få post nokre dagar i veka. Dette skaper uro og misnøye. Det norske folk har vore vant med å stola på Posten. Mange gjer ikkje det lenger. Eg har notert meg at statsråden har invitert Posten AS for å forsikra seg om at alt er såre vel og i samsvar med konsesjonsvilkåra. Kva om dette ikkje er tilfellet? Kva om det ikkje er mogleg for Posten AS å gjera det dei skal, innanfor dei økonomiske rammene dei har? Kva vil statsråden gjera då?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2003-11-05:
Eg takkar statsråden for svaret. Staten ved statsråden er både eigar av Posten og konsesjonsmyndigheit. Det gjev eit stort ansvar, og det gjev stor innverknad. Eg reknar med at statsråden, sjølv om det kunne verka som ei bagatellisering, ser problema som dei store omstillingane har ført til i Posten. Posten AS gjev til dels eit betre og til dels eit dårlegare tilbod enn før omstillingane. Men mykje tyder på at det går den gale vegen. Difor er det slik at 10 pst. av dei 27 000 som jobba i Posten før omstillinga, no er uføretrygda, og det er eit stort sjukefråvær. Posten har fått reduserte utgifter, men mykje tyder på at staten ikkje har fått reduserte utgifter, for utgiftene er overførte til trygdebudsjettet. Eg må nok seia at eg er uroleg. Eg ynskjer ein gjennomgang før me går vidare til ytterlegare omstillingar, som no er varsla. Eg lurar på om statsråden vil ha ein slik gjennomgang, eller om ho stort sett er nøgd med den tilstanden som er.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-11-05:
Posten har forpliktelser gitt gjennom konsesjon, hvor vi har lagt føringer for krav til kvalitet og service som Posten skal bidra med i hele landet. Så registrerer jeg at det i enkelte deler av landet er uttrykt misnøye med kvaliteten på Posten. Det er en tilbakemelding Posten også har fått. I det store bildet vil jeg minne om at vi i dag rett og slett har bedre kvalitet på Posten enn vi noen gang har hatt. Nesten 90 pst. av A-posten er nå fremme hos mottakeren neste dag. Så bra har det aldri vært før. I Norge har vi seks dagers omdeling av post hver uke. Det betyr at 99,94 pst. av den norske befolkning får post seks dager i uken. Vis meg de andre land som har det slik! Samtidig, som jeg sa innledningsvis, er det enkelte områder i landet hvor det ikke er slik. Vi har bl.a. situasjonen i Finnmark, hvor det er reaksjoner på at Posten ikke innfrir de forventningene man har i fylket. Det er tatt opp med Posten, og Post- og teletilsynet har også satt i gang en gjennomgang av hvordan situasjonen konkret er i Finnmark.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-11-05:
Vi bruker Post- og teletilsynet løpende for å vurdere om Posten innfrir de krav som ligger inne i konsesjonen. Det er en viktig funksjon, og det er viktig at vi gjør den jobben. Det er helt klart vår politikk at hele landet skal ha gode posttjenester. Det står fast. Omstilling skaper problemer. Det som er viktig for oss på det postpolitiske området, er at hele landet har gode tjenester. Da er det ofte at man må gå igjennom omstillinger, som til dels er smertefulle. Det har det vært bred politisk enighet om at man måtte for å oppnå de overordnede målene. Jeg vil ikke kunne slutte meg til at vi går gal veg i forhold til omstillinger for å gjøre Posten mer effektiv nettopp for å oppnå disse overordnede politiske målene. Det er noe som vi hele tiden vil passe på. Men jeg er ikke rede til å si at vi går gal veg.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-11-05:
Venstre er som kjent veldig for et mangfold i vårt samfunn. Det er nettopp derfor vi er opptatt av å gjøre Posten godt egnet som et redskap for at man uansett hvor man bor i landet, skal ha et godt posttilbud som også skal kunne bidra til at meningsytring spres rundt om i hele landet. Det er viktig for oss at Posten er skodd for dette. Det betyr at vi må ha en organisasjon, en bedrift, som er i stand til å ta seg av denne funksjonen. Samtidig har vi et regelverk å forholde oss til. Det er slik at man ikke har anledning til kryssubsidiering mellom ulike typer funksjoner. Det gjelder i flere sektorer, og slik gjelder det også innenfor Posten. Det aller viktigste er at vi har en bedrift som er i stand til å utføre den funksjonen så effektivt som mulig.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-11-05:
Staten kjøper årlig tjenester av Posten for 300 mill. kr. Det er nettopp fordi vi er opptatt av at det skal være likeverdige tilbud også rundt om i distriktene. Når det gjelder det som representanten Eng her er inne på, som går på porto for aviser, vil jeg minne om at det tidligere var en differensiering av innhold i konsesjonen gitt til Posten. Posten hadde anledning til å differensiere takstene etter innhold. Denne delen ble fjernet fra konsesjonen under forrige regjering. Det var regjeringen Stoltenberg som sørget for at den delen av konsesjonen ble borte. Ut fra den situasjonen er det viktig for meg at vi har en bedrift, Posten Norge AS, som er i stand til å utføre sine funksjoner best mulig, gitt den konsesjonen vi har.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-11-05:
Posten står overfor store omstillinger. Det er en kratig nedgang i tradisjonell brevpost. Denne situasjonen er Posten nødt til å forholde seg til. De er nødt til å ha en organisasjon som tar høyde for denne utviklingen. Vi ønsker fortsatt som samfunn og som politikere at vi skal ha en god postkvalitet rundt om i hele landet. Det betyr at styret i Posten har et stort ansvar for å sørge for at de har en organisasjon som er egnet til dette. Og så må vi skille dette fra det som går på kvaliteten. Kvaliteten på Postens tjenester i enkelte deler av landet kan helt sikkert diskuteres, selv om den i stort er meget, meget god. Jeg har selv har tatt initiativ til at man skal gjennomgå Finnmark spesielt med hensyn til om kvaliteten er god nok, og om det kan gjøres noe for å få den bedre. Da må Posten selv få lov til å komme med innspill i forhold til hvordan man kan gjøre denne jobben mest mulig effektivt.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-11-05:
Jeg legger til grunn at Posten, så langt det lar seg gjøre, skal likebehandle sine kunder over hele landet. Dette framgår også av den konsesjonen som staten har gitt Posten. Jeg er opptatt av at kravene til service og kvalitet skal oppfylles uavhengig av de omorganiseringer som gjennomføres i selskapet, og jeg ser det som en forutsetning at den nye terminalstrukturen bidrar til å sikre god kvalitet på posttjenestene også i distriktene. Posten har opplyst at framsendingskvaliteten for brevpost samlet for hele landet vil forbedres som følge av omleggingen. Dette ser jeg på som svært positivt. Jeg vil for øvrig minne om at staten årlig kjøper posttjenester av Posten for ca. 300 mill. kr, hovedsakelig for å sikre et likeverdig posttilbud i hele landet. Jeg er imidlertid bekymret for utviklingen i Finnmark og forventer at Posten, i tråd med konsesjonens krav om likeverdige tilbud over hele landet, legger vekt på å sikre at framsendingstiden i Finnmark blir best mulig. Post- og teletilsynet, som fører tilsyn med at kravene i konsesjonen etterkommes, har nå bedt Posten om å gi ytterligere opplysninger om saken. Jeg har i den forbindelse pålagt Posten å imøtekomme Post- og teletilsynets krav om å gi opplysninger knyttet til framføringstider for prioritert brevpost til og innen Finnmark. Konsesjonen stiller krav om at 85 pst. av a-posten skal være framme dagen etter innlevering på landsbasis. I konsesjonens punkt 1.3 stilles det også krav om at posttilbudet skal være likeverdig. Når nærmere analyse fra Post- og teletilsynet foreligger, vil det bli foretatt en nærmere vurdering av hvordan saken skal følges opp videre.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-11-05:
Den omleggingen som Posten nå planlegger, er ikke ment for å forverre situasjonen, men for å forbedre situasjonen. Jeg har lyst til å minne om at vi totalt sett – for å gi et bilde av hvordan Posten faktisk fungerer pr. i dag – har en bedre service og en bedre kvalitet på Postens tjenester enn noen gang før. Det er slik at på landsbasis er nesten 90 pst. av a-posten framme dagen etterpå. Det er et godt resultat på landsbasis. Men reaksjoner fra Finnmark viser at der er situasjonen ikke slik. Det har vi sagt at vi vil se nærmere på. Vi stiller krav. Og jeg vil som eier stille krav til Posten, slik at den skal drive mest mulig effektivt, bl.a. for at distriktene skal få dra nytte av det. Den terminalstrukturendringen som man gjennomgår nå i Posten, er et ledd i å gjøre produksjonen av tjenestene i Posten mer effektiv.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-11-05:
Hvis det er riktig at bare 40 pst. av posten til Finnmark når fram over natten, synes jeg det er et veldig lavt tall. Det er et langt sprik mellom 40 pst. og 85 pst. Vi kan ikke ha 85 pst. som krav over alt, for det er en stor utfordring å transportere over hele landet, uansett hvilken kommunikasjonsform vi snakker om. Men vi kan ikke ha et sprik som er altfor stort når det gjelder framsendingstid. Det er også andre ting vi er opptatt av, og det er hvilken forutsigbarhet som ligger her. Hvis posten ikke er framme over natten, vet vi da at den er framme etter to døgn? Det er også et viktig element for dem som driver næringsliv eller hva det måtte være i Finnmark. Forutsigbarhet er et viktig nøkkelord. Når det gjelder forholdet til endringer i terminalstrukturen: Jeg setter krav til kvalitet, og da utfordrer jeg Posten på å finne den beste måten å organisere dette på slik at man kan yte den beste kvalitet også i Finnmark.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-11-05:
CargoNet vil i framtiden satse på kombinerte transporter. Dette omfatter transport av containere, vekselflak og semitrailere. Denne typen transporter over lange avstander utnytter jernbanens komparative fortrinn og kan legge grunnlaget for en betydelig godstransport på jernbane også i framtiden. Jeg mener dette er en viktig strukturell tilpasning. Denne strategien ble fastlagt bl.a. ved stortingsbehandlingen av St.meld. nr. 48 for 2000-2001, Om NSB BAs virksomhet 2001–2003. Dette er også sammenfallende med den strategi EU legger opp til i forhold til godstransport på jernbane. CargoNet har hatt stor suksess med satsingen på kombinerte transporter mellom terminaler plassert i nærheten av større by-, nærings- og regionsentre. I løpet av de siste ti årene har CargoNets frakt av containere økt fra om lag 90 000 til om lag 300 000. Så langt i 2003 har CargoNet økt sine kombinerte transporter med 7 pst. En rekke godskunder som tidligere har benyttet seg av CargoNets tradisjonelle vognlasttilbud, har tatt i bruk kombinerte transporter, hvor containere først fraktes med semitrailere, for så å fraktes videre med jernbanen. Ifølge CargoNet opplever de fleste godskundene en mer effektiv logistikk ved overgang til kombinerte transportløsninger. Innenfor kombinerte transporter finnes det effektive godstransportløsninger for de aller fleste formål. Dette gjelder også frakt av tankcontainere som bl.a. kan transportere flytende kalk. Etter det jeg har fått opplyst, har CargoNet lagt fram flere forslag til transportløsninger for Hustadmarmor og har tro på at de vil kunne komme fram til gode løsninger både på kort og på lengre sikt. Dette er imidlertid forretningsmessige forhold som må løses mellom CargoNet og berørte kunder. Avslutningsvis vil jeg nevne at det fra og med 15. mars i år ble åpnet for konkurranse innenfor godstransport på hele det norske jernbanenettet. Dette muliggjør en fortsatt vognlastdrift i Norge dersom andre godstransportører finner det lønnsomt og ønsker å satse på en slik virksomhet.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-11-05:
Raumabanens framtid er avhengig av mange faktorer, bl.a. av at den blir brukt både når det gjelder gods- og persontransport. Jeg vil minne om at i forslaget til statsbudsjett for 2004 ligger det inne et forslag om investering i et nytt togkommunikasjonssystem, GSMR, bla. på Raumabanen. Her planlegger vi å bruke betydelige midler, og det bør være et rimelig sterkt signal om at vi legger opp til at Raumabanen både har en framtid og skal brukes.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-11-05:
Posten er eitt av fleire eksempel på at mens Regjeringa flaggar utflytting av statlege arbeidsplassar, skjer det i statlege bedrifter ei dramatisk sentralisering. Det får følgjer for arbeidsplassar i mange distrikt, det får følgjer for grunnlaget for mange arbeidsplassar fordi distribusjonen blir dårlegare. Så får det faktisk òg følgjer for det mangfaldet som vi i dag har når det gjeld lokalaviser. Det er sagt at det er departementet sitt krav til inntening i Posten som gjer at mange aviser no står i fare for å gå dukken som følgje av auka portotakstar. Mitt spørsmål vil då vera: Er det god venstrepolitikk å bidra til at mangfaldet når det gjeld lokalaviser, høve til samkjensle og lokal meiningsbryting blir vekk, eller vil statsråden føreta seg noko på dette feltet?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-11-05:
Eg skal få stilla følgjande spørsmål til helseministeren: «Helse Stavanger er eitt av mange døme på stillingskutt i 2004. Direktøren i Helse Stavanger må fjerna 200 stillingar. Han seier til Stavanger Aftenblad at endå raskare utskrivingspraksis må vurderast. Meiner statsråden at kommunehelsetenesta i ulike fylke i dag har kompetanse og ressursar til å overta pasientgrupper sjukehusa ikkje har midlar til å ta seg av, eller vil han føreta seg noko for å sikra større helsefagleg tryggleik for pasientar, pårørande og tilsette i kommunehelsetenesta?»
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-11-05:
Eg takkar for svaret. Det er bra at helseministeren ser nærmare på denne situasjonen og òg ber eit utval om å sjå på dette. Men det er altså noko som skjer i mellomtida. Det er denne regjeringa som har sendt ut ei ny forskrift som inneber at pasientar ikkje lenger heiter «ferdigbehandla». Dei heiter «utskrivingsklåre». Det er denne regjeringa som har kutta i varslingstida mellom sjukehus og kommunar, og som har auka dagbøtene. Det er denne regjeringa som har sytt for at omsorgstrengande som frå før konkurrerer om tenestene i kommunane, no må finna seg i å koma til kort fordi helsepersonell på kort varsel må snu seg rundt og taka vare på pasientar som er meir hjelptrengande, fordi sjukehusa har skrive dei ut raskare. Eg er overraska over at helseministeren synest å bagatellisera den alvorlege situasjonen som no er i mange kommunar, og som mange pasientar kjenner på kroppen. Vil helseministeren ikkje gjera noko meir enn å setja ned eit utval?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-11-05:
Det er bra at helseministeren er oppteken av verknadene her på lang sikt. Men eg skal gi han tre klåre råd på kort sikt. Det eine er å engasjera seg for at sjukehusa får fleire midlar enn i dag, og òg engasjera seg for at kommunane får midlar i samsvar med dei oppgåvene dei faktisk har. Dei har ikkje fått ei krone meir til dei nye oppgåvene som helseministeren har vore med og påført kommunane. Det andre er å syta for ein rekrutteringsplan for helsepersonell som òg inneber større vekt på kortsiktig oppdatering – utdanning – for dei som i dag arbeider ute i kommunane. Og det tredje er å syta for å halda ved lag òg for dei pasientgruppene som kanskje må raskt av stad, ein akutt beredskap som ikkje er så langt vekke at dei kan risikera å koma for seint fram. Alle desse tre tilhøva kan helseministeren gjera noko med no.
Sigrun Eng (Arbeiderpartiet), 2003-11-05:
Eg vil bore litt meir i det som siste spørjar no var inne på. Det som har skapt misnøye dei siste vekene, er Posten sitt krav om auka portotakstar for aviser og blad. Auken skal bli 60 pst. på tre år. Resultatet kan bli avisdaude, resultatet kan bli at vår stoltheit, det at vi er verdas mest avislesande folk, forsvinn. Og som fleire har vore inne på, mangfaldet forsvinn, vi får fattigare lokalsamfunn på grunn av Posten sine prisar. Posten grunngjev dette med at dei har underskott på tenestene, eit underskott som skal ha auka enormt dei siste åra. Kan dette vere rett? Kva vil statsråden føreta seg i denne saka?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-05:
Staten bruker over 300 mill. kr på kjøp av posttjenester fordi vi skal ha en kvalitativ god postlevering over hele landet. Likevel framgår det at det er svikt i deler av landet, spesielt i Finnmark, bl.a. har nedleggingen av sorteringsterminalen i Alta satt i fokus at vi vil få et ytterligere svekket tilbud. Det framgår at statsråden har hatt møte med ledelsen i Posten om disse tingene, og konserndirektør Kaare Frydenberg sier i en pressemelding etter det møtet at statsråden har hatt stor forståelse for nødvendigheten av Postens beslutning om endring i terminalstrukturen. Hva er riktig her? Betyr det at statsråden har gått god for de endringer som Posten gjør, eller vil statsråden gripe inn for å stoppe en del av nedleggingen?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-05:
Jeg ønsker å stille et spørsmål til næringsministeren. En av Høyres mest fremtredende politikere er fylkesordfører Roald Bergsaker i Rogaland. Han har skrevet brev til Stortinget der det går fram at han er sterkt bekymret for næringspolitikken som føres. I brevet sier Bergsaker at det nytter lite med store ord og fine planer, dersom de ikke blir fulgt opp med ressurser. Er statsråden enig med sin egen fylkesordfører fra Rogaland i at dagens næringspolitikk preges av overskudd på ord og underskudd på handling?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-05:
Jeg registrerer at det er betydelig uenighet mellom næringsministeren og fylkesordføreren i Rogaland om hvordan virkeligheten er. Jeg ser på brevet fra Bergsaker som et rop om hjelp fra et av våre fremste industrifylker. Bergsaker peker på at de trenger 30 000 nye arbeidsplasser i løpet av de neste 15 årene. Jeg vet at det er andre fylker også som sliter vesentlig i forhold til industrien. Sogn og Fjordane, f.eks., står foran dramatiske endringer som noen er nødt til å ta tak i. Mitt oppfølgingsspørsmål blir: Vil statsråden komme til Stortinget med et opplegg for å møte disse store utfordringene som Bergsaker og andre peker på?
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2003-11-05:
Jeg har et spørsmål til helseministeren. Senere i den ordinære spørretimen stiller Senterpartiet sju spørsmål når det gjelder sykehus og spesialisthelsetjeneste, men jeg har lyst til å komme inn på sykehusreformen også nå. Det er antakeligvis den største administrative reform i norsk historie, og målet var bl.a. effektivitet, produktivitet og klarere ansvarsroller for å gi hele befolkningen gode helsetjenester. Den første målsettingen arbeides det med, men for den siste målsettingen ser det ut til å gå motsatt vei. Økonomiske vurderinger og hensyn går foran helsetjenesteansvaret. Befolkningen er urolig. Verken fagfolk lokalt eller lokale og regionale politikere har noen innflytelse i beslutningsprosessene. Det forrykker den tradisjonelle prosessen som man hadde før, med den balansen som var i en felles forståelse mellom politikere, fagmedisinsk personell og administrativt ansvarlige. Medisinerne måtte ta samfunnspolitiske hensyn, og politikerne måtte ta hensyn til medisinen. Hva vil helseministeren gjøre for å gjenopprette denne balansen og et tillitsforhold mellom sykehusvesen, lokaldemokrati og innbyggere?
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2003-11-05:
Jeg har først lyst til å kommentere dette med åpenhet i helseforetakene – det skulle bare mangle! Det har ikke vært noen enighet i denne sal om den åpenheten. Vi har fremmet forslag om det og blitt nedstemt, men heldigvis kommer det nå fra 1. januar 2004. Men de som er redde for å miste sitt helsetilbud og den nærheten og tryggheten de føler ved å ha et helsetilbud nær seg, tror du de er enige i at dette er velferdsstatens grunnleggende verdier i forhold til likeverd, rettferdighet og solidaritet? Det er et av de grunnleggende prinsipp i helsereformen, og skulle være det i framdriften videre. Det skulle også være et offentlig ansvar å gi hele befolkningen gode helsetjenester, og man skulle ha respekt for det som er oppnådd i norsk helsevesen. Videre skulle man som et hovedprinsipp for helsereformen ha politisk styring og innflytelse for å sikre det velferdspolitiske mål som gode helsetjenester er. Mener helseministeren at disse grunnleggende hovedprinsippene og det som er verdigrunnlaget for helsereformen, oppfylles nå om dagen, når vi ser hvordan man divisjonerer, seksjonerer og sentraliserer?
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2003-11-05:
Jeg vil stille helseministeren følgende spørsmål: «Helseforetakene er i statsbudsjettet for 2004 pålagt ytterligere endringer og omstillinger i tjenestetilbudet. Nå kommer det meldinger om at helseforetak vil divisjonere og seksjonere virksomheten, bl.a. ved å samle ulike faglige spesialiteter. Dette vil rive opp gode, etablerte samhandlingskjeder og bl.a. svekke akuttberedskapen ved det som i dag er fullverdige akuttsykehus. Hva vil statsråden gjøre for å forhindre dette?»
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2003-11-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er ikke noe blindspor vi følger her. Vi tar opp dette med at en gjør strukturtiltak og effektivisering til en og samme sak. Det skjer rundt om i landet vårt nå, og det er derfor vi ønsker å ta det opp med helseministeren. Det skjer en oppsplitting av samhandlingskjeder på sykehusene, der en f.eks. plasserer ortopedi på et sted, bløtkirurgi på et annet, nevrologi på et tredje, kanskje, og den oppsplittingen gjør at en tapper samhandlingskjeder og fagmiljøer for det totalitetstilbud som egentlig skal være ved et fullverdig sykehus. Dette er veldig farlig ikke minst fordi akuttberedskapen da blir borte. Det er den som er veldig viktig, og som har gått igjen i spørsmålsstillingene her hele tiden. Jeg vil spørre statsråden om han, ut fra det han har sagt om klarere definerte akuttfunksjoner ved lokalsykehusene, vil stoppe det som nå skjer, før det er for sent, og stille i bero en del av nedbyggingen og flyttingen av fagområder, slik at vi kan få disse kravene på plass før det skjer noe.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2003-11-05:
Jeg takker statsråden for svaret, men jeg synes det var veldig mangelfullt i forhold til det som var hovedpoenget her. Hovedpoenget er konkret nok, nemlig å opprettholde en akuttberedskap der hvor folk bor, slik at de har denne tryggheten. Som helseministeren selv har påpekt, er trygghet og nærhet viktige kvalitetsbegrep her. Jeg har fortsatt det samme spørsmålet: Mener helseministeren at en skal stille i bero en del av den nedbygging, divisjonering og seksjonering som går på fagfeltflytting nå, og samling på ulike sykehus, slik at en kan føle at dette med akuttberedskap blir godt nok ivaretatt? Samtidig er jeg enig med statsråden i det han har sagt bl.a. om generalisten. Jeg er enig i at en del av spesialitetene må samles. Den spisseste kompetansen må f.eks. være på Rikshospitalet og Radiumhospitalet. Der er vi ikke uenige. Men det er det å beholde en grunnenhet av spesialiteter som kan samhandle, som er viktig.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
La meg først si at jeg er grunnleggende enig med representanten Gløtvold i betydningen av tillitsforholdet mellom sykehustjenesten, helsetjenesten og befolkningen, og mellom fagfolk og politikere. Jeg mener at vi faktisk gjennom denne sykehusreformen allerede etter knappe to år har oppnådd svært viktige resultater, men dessverre er det sjelden å høre Senterpartiet være villig til å erkjenne det. Det er faktisk en forbedring for befolkningen at tilgjengeligheten til helsetjenester er blitt bedre. Vi har sett en dramatisk nedgang i ventetidene og ventelistene. Vi har sett at behandlingstilbudet er økt. Aldri noen gang har så mange fått behandling for så mye som i dagens sykehusvesen. Det er faktisk forbedringer av helsetilbudet. Så har også helseforetakene i det første hele regnskapsåret som er avsluttet etter reformen, bidratt til en bedre utnyttelse av ressursene, ifølge tall fra SINTEF Unimed. Det betyr at også på det punktet har det faktisk skjedd en utvikling i tråd med intensjonene. Så skal jeg være den første til å erkjenne at vi har utfordringer når det gjelder kommunikasjon mellom helsetjenesten og lokalbefolkningen og de lokalt folkevalgte. Det har jeg tatt opp med helseforetakene, og jeg får tilbakemeldinger – senest fra en ordfører jeg hadde møte med i går – om at den kommunikasjonen er blitt mye bedre. Jeg har presset på for å skape åpenhet i alle prosesser, og jeg har pålagt foretakene åpne møter, senest fra 1. januar. Den åpenheten gjør jo at det nå nesten ikke er mulig å tenke en tanke, i hvert fall ikke sette den på papiret, uten at det skal legges ut på nett. Og det betyr at det blir debatt på tidlige stadier om forslag eller ideer og utredninger som aldri kommer til vedtak. Men det har faktisk vært et bredt uttalt ønske i denne sal at man skulle ha den type åpenhet. Da må vi også tåle at vi har prosesser som skaper en viss debatt og uro, for å si det mildt.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
Hvis vi kunne bli enige om en virkelighetsbeskrivelse, og så kommunisere den til befolkningen på en saklig og ryddig måte, tror jeg faktisk at den uro som vi ser, og som jeg forstår meget godt, hadde vært atskillig mindre. Det er nemlig ikke slik at vi legger ned lokalsykehus i fleng, at vi legger ned fødetilbud. Det skjer en del endringer. Jeg har jobbet hele mitt liv for å utvikle og modernisere offentlig sektor, og jeg har med stor entusiasme gått inn for å gjennomføre den største reformen i offentlig sektor noensinne. Jeg gjør det fordi jeg tror at det å konservere, det å bevare alt som det er, ikke forandre og utvikle, det er livsfarlig i offentlig sektor generelt, og det er bokstavelig talt livsfarlig også i helsetjenesten. Helsetjenesten bygger på en medisinsk utvikling som går lynraskt. Og hvis vi ikke evner å omstille og utvikle, så sikrer vi ikke et trygt tilbud til befolkningen.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
Jeg skal svare direkte og konkret på representanten Bjarne Håkon Hanssens spørsmål. Det ville være uansvarlig av de ansvarlige i de regionale helseforetakene og i helseforetakene ikke å arbeide fram grunnlaget for sine budsjetter og sitt driftsopplegg for 2004, selv om de endelige budsjettvedtak i Stortinget ikke er truffet. På den annen side er det min oppfatning at de endelige budsjettvedtak i foretakene – og særlig knyttet til det representanten Bjarne Håkon Hanssen kaller dramatiske omstillinger, hvis det skulle bli aktuelt – etter mitt syn ikke bør fattes før etter at Stortinget har avklart hvilke rammer sykehusene skal ha, og hvilke rammebetingelser de for øvrig skal ha for 2004. Dette har jeg meddelt styrelederne i de regionale helseforetakene.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
La meg først takke representanten Navarsete for informasjonen om at Kristelig Folkeparti stemte mot reformen da den ble vedtatt. Det er jeg faktisk oppmerksom på. Men Kristelig Folkeparti har, i motsetning til Senterpartiet, tatt til etterretning at reformen faktisk ble vedtatt, og tatt som utgangspunkt at det nå gjelder å bidra på en mest mulig målrettet måte til at den faktisk blir realisert, slik at pasienter, brukere, lokalsamfunn får bedre helsetjenester. Det er mitt utgangspunkt for den jobben jeg har å gjøre, og det burde ikke være grunn til å kritisere verken meg eller Kristelig Folkeparti for at vi faktisk gjør det. Så til innholdet i politikken. Vi har i Helsedepartementet, og jeg har som helseminister på foretaksmøte i Helse Vest, behandlet forslaget fra Helse Vest om en omstrukturering av fødetilbudet i Sogn og Fjordane, bl.a. Jeg har gitt min tilslutning til forslaget på noen veldig klare premisser. Og jeg har, for å sikre meg at disse premissene kan oppfylles, eller er oppfylt, bedt om en rapport om grunnlaget for gjennomføringen og oppfyllelsen av disse forutsetningene innen 1. november. Den har jeg sannsynligvis just fått i hus.(Presidenten klubber.) Om forlatelse, president, la meg bare – hvis jeg får lov – avslutte med en setning. (Presidenten klubber.)
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
Takk. Den rapporten vil jeg nå behandle, og jeg vil følge den opp i tråd med forutsetningene som jeg har erklært, og som jeg har redegjort for i proposisjonen til Stortinget om statsbudsjettet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
Jeg har, bl.a. i svar på en interpellasjon fra SVs Olav Gunnar Ballo, sagt at jeg vil utvikle plan- og meldingssystemet som ligger i helseforetaksloven, slik at Stortinget får en mulighet til å diskutere på grunnlag av planer og meldinger fra foretakene, som de årlig skal innlevere. Jeg har laget en plan- og meldingsdel i budsjettproposisjonen for 2004. Den ligger nå til behandling i den komiteen representanten Molvik er medlem av. Og Stortinget har alle muligheter til å uttrykke hva det mener om den redegjørelsen som der ligger, om strukturendringene i foretakene. For øvrig vil jeg, som jeg har sagt, følge disse forslagene nøye. Og jeg vil se til at omstillingstiltak som eventuelt gjennomføres, er i samsvar med de føringer som Stortinget har gitt i de styrende helsedokumenter.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
Jeg vil ta avstand fra den beskrivelsen av arbeidet som gjøres i helseforetakene som nå gis til beste av representanten Nesvik. De gjør en jobb på grunnlag av de rammebetingelser Stortinget har vedtatt, og med utgangspunkt i de oppdrag Stortinget har gitt, både når det gjelder å bedre kvaliteten i tilbudet, og når det gjelder å sørge for en kostnadseffektiv drift. Så har jeg forklart at en åpen politikk i forhold til dokumentoffentlighet osv. med nødvendighet vil føre til at det legges fram for offentligheten en del forslag som det aldri kommer til å bli noe av. Og da får vi en debatt som bærer preg av det. Men jeg vil, som ansvarlig statsråd, forsikre Stortinget om at jeg som foretaksmøte i helseforetakene vil se til at de omstillingstiltak som faktisk kommer til vedtak i endelig form, er i tråd med de prinsipper og overordnede retningslinjer som Stortinget har trukket opp. Og jeg har vist at jeg om nødvendig også kan gripe inn i form av å overprøve vedtak som jeg ikke finner er i samsvar med dette.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
Jeg viser til det svaret jeg gav til representanten Bjarne Håkon Hanssen på et tilsvarende spørsmål, og vil igjen bekrefte at det er min oppfatning at de endelige budsjettvedtak i helseforetakene bør fattes etter at Stortinget har avklart rammene for sykehusene for 2004, og at jeg har gitt uttrykk for det overfor de regionale helseforetakenes styreledere. La meg også si at det er min klare oppfatning at i en nødvendig omstilling, som jeg mener er viktig – det motsatte er verre – skal hensynet til pasientene være overordnet. Alvorlig syke skal skjermes, psykiatrien skal skjermes. Vi skal prioritere kreft, geriatri, habilitering og rehabilitering. Vi skal ha et forsvarlig akuttilbud. Vi skal ha et forsvarlig fødetilbud. Dette er overordnede retningslinjer for politikken, som jeg vil styre etter, og som jeg bl.a. vil legge til grunn når jeg senere i denne uken skal ha foretaksmøte i Helse Øst og behandle spørsmålet om fødetilbudet både for Sykehuset Innlandet og for Oslo-regionen. For å si det slik: Jeg har merket meg at det foreligger et forslag om å nedlegge en fødeavdeling på Gjøvik, en fødeavdeling som er velfungerende, og som har et antall fødsler som langt overstiger det minimumskrav som Stortinget har stilt opp. Jeg vil legge det enstemmige vedtak Stortinget har gjort om fødselsomsorgen, til grunn for min behandling av det spørsmålet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
Til representanten Alvheims konkrete spørsmål vil jeg si at det samlede økonomiske opplegg for sykehusene for 2004 er fra Regjeringens side allerede presentert i en proposisjon. Vi trenger ikke å presentere noen ny proposisjon for Stortinget for at Stortinget skal kunne ta stilling til de ulike elementene i rammebetingelsene for neste år. Det ligger nå i Stortingets hender. Regjeringen har etter min oppfatning presentert det grunnlaget som Stortinget trenger for å vurdere dette. Jeg vil selvfølgelig stå til tjeneste for sosialkomiteen dersom man ønsker ytterligere informasjon, men grunnlaget for Stortingets beslutninger om det økonomiske opplegget for sykehusene for 2004 mener jeg ligger på plass i den proposisjonen som allerede er fremmet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
Jeg ønsker ikke og kan ikke gå inn i den konkrete saken representanten John I. Alvheim nå refererer til. Men jeg må si at det uansett hvor behandlingen har funnet sted, er viktig at pasienten blir ivaretatt på en god måte. Noen av de metodene og verktøy som benyttes, er så spesielle at det kan gjøre kontroller og oppfølging problematisk å få til i Norge. Det gjelder bl.a. en del osteosyntesematerialer, som kan gjøre det aktuelt at også fjerning av slikt materiale må skje i utenlandsk sykehus. Etter vårt opplegg vil også en slik oppfølging, selv om den måtte skje i utlandet, være de regionale helseforetakenes ansvar etter det lovforslaget som nå ligger i Stortinget. Inntil det er behandlet og iverksatt, er det min oppfatning at helseforetakene må finne smidige løsninger for de få, men viktige enkeltmenneskene som dette gjelder.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
Vi er inne i en overgangsperiode mellom pasientbroen og et ordinært utvidet sørge for-ansvar for helseforetakene. I en slik overgangsperiode mener jeg at man må finne fram til gode løsninger som sikrer en kontinuitet i behandlingsopplegget for den enkelte pasient. En kontinuitet kan bety at man fortsetter å kjøpe tjenester utenlands for den aktuelle pasienten dersom det ikke er kapasitet og kompetanse i Norge, eller det kan bety at man tar pasienten tilbake til Norge og sørger for et oppfølgende behandlingsopplegg der. Men en av delene bør skje i det tilfellet der man faktisk i utgangspunktet har vurdert at det er behov for et behandlingsopplegg som varer lenger enn det pasientbroen varer, slik som vi nå har innrettet oss.