Åslaug Haga (Senterpartiet), 2000-02-03:
Det er bred politisk enighet om at kulturpolitikken skal ha en sektorovergripende karakter. Dersom dette skal bli noe mer enn talemåter, fordrer det at kulturoppgaver settes på dagsordenen og søkes løst innenfor en rekke samfunnsområder og på alle forvaltningsnivåer. Jeg er glad for at komiteens flertall understreker nettopp dette. Behovet for en nasjonal kulturpolitikk er etter min oppfatning sterkere enn noen gang. Det skyldes omfattende samfunnsendringer som vi gjennomgår, bl.a. som følge av utviklingen innenfor medie- og kommunikasjonsteknologi. En offensiv kulturpolitikk er et nødvendig korrektiv og supplement til den kommersielle underholdningsindustrien, for å sikre kvalitet og tilgjengelighet og for å trygge våre felles verdier og det norske språk. For et lite land og et lite språkområde som Norge er det avgjørende å finne gode svar på de kulturpolitiske utfordringer som globaliseringen og utviklingen av nye medier stiller oss overfor. Å holde språket levende er en grunnleggende forutsetning for å utvikle og formidle vår kultur. Kunst- og kulturarv er folkets felleseie. Gjennom felles verdier og språk ligger grunnlaget for en felles identitet. Dette har vi en forpliktelse til å ta vare på. Det må skje innenfor en felles ramme, grunnlagt på en nasjonal kulturpolitikk. Dersom et forslag om at det alt vesentlige av offentlige midler som brukes til kulturformål, skal kanaliseres direkte til kommunesektoren, skulle bli fulgt opp, ville det bli meget vanskelig å føre nettopp en nasjonal kulturpolitikk. Men så er det slik at det å føre en nasjonal kulturpolitikk selvsagt ikke står i noe motsetningsforhold til å ønske å vektlegge nettopp styrking av det lokale kulturarbeidet. Jeg ønsker å få større fokus på betydningen av det lokale kulturlivet. Livet leves lokalt. Det er lokalt vi må skape fundamentet for et levende kulturliv. Og derfor er jeg også glad for at vi nå har på plass to nye støtteordninger – den ene til idrettsaktiviteter, der bevilgningene allerede ligger på plass, og den andre til det frivillige organisasjonslivet for øvrig, der midlene vil bli lagt på plass i revidert nasjonalbudsjett. Det er bekymringsfullt at mange kommuner ikke finner å kunne prioritere kulturaktiviteter på samme måte som tidligere. En presset kommuneøkonomi tror jeg er en viktigere forklaringsfaktor enn en manglende forståelse. Styrket kommuneøkonomi er derfor avgjørende for å sikre et blomstrende lokalt kulturliv framover. Jeg er meget opptatt av samordning og best mulig utnyttelse av ressurser innenfor kultursektoren. Mangfoldet av institusjoner og ordninger på kulturområdet er på mange måter en styrke. Jeg tror imidlertid at tiden er kommet for en viss konsolidering. Det er fullt mulig å konsolidere uten å sentralisere, som vi bl.a. peker på i stortingsmeldingen om arkiv, bibliotek og museer, som ble presentert før jul, og som nå ligger til behandling i Stortinget. Vi vil få rikelig anledning til å komme tilbake til disse spørsmålene i ulike sammenhenger her i denne salen i tiden framover. Jeg ser fram til det. Men den breie gjennomgangen vil vi få i forbindelse med den nye overordnede kulturmeldingen som skal presenteres, og som vi allerede er i gang med å jobbe med i mitt departement. Og det, må jeg også understreke, er en prosess som jeg definitivt ser fram til.