trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-03-23:
Det var et konkret spørsmål fra statsråden til undertegnede, på vegne av Høyre. Det jeg mener Høyre har vært veldig tydelig på, er at vi ikke snakker om de ordinære lønnsforhandlingene. De må gå sin gang – for politiet som for alle andre grupper som forhandler i disse oppgjørene. Men på samme måte som man innenfor sykehussektoren har avvik fra arbeidstidsavtaler fordi man har med nøkkelpersonell å gjøre, som man ikke har nok av i enkelte perioder, mener vi at man burde ha framforhandlet en ny arbeidstidsavtale for politiet. Det burde vært gjort da den forrige utløp, da man mistet 120 årsverk, for allerede den gang så man at det egentlig var ganske fatalt, og at et politi som var på hælene, kom enda mer på hælene. Det er på en måte den dialogen og de forhandlingene Høyre etterlyser, og hvor Høyre mener at Regjeringen ikke tar det ansvaret Regjeringen burde ta for å sikre at landet har en tilstrekkelig politiressurs. Så har jeg lyst til å si til representanten Thomas Breen at ja, Høyre er også bekymret over at vi legger masse ressurser inn i en politisektor – og tilsynelatende ikke får det som vi skulle ønske oss, ut av det. Men da er man igjen tilbake til at det jo må være Regjeringen og justisministerens ansvar å komme til bunns i hva det er som gjør at vi ikke får den effekten ut av de midlene som settes inn i etaten. Det er det vanskelig for Stortinget å sitte på utsiden å synse om, men det er altså Regjeringen som sitter med et stort apparat til å kunne knuse tall, lage rapporter, analysere ressursbruk og komme til Stortinget med forslag til eventuelle endringer som skal bidra til at vi får mer ut av de ressursene vi faktisk setter inn i denne etaten.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2009-03-23:
Misforståelser kan lett oppstå. Jeg er ikke så sikker på om denne komiteen er den rette til å ta opp dette spørsmålet, men i rapporten har det vært pekt på at ressursknapphet – ikke minst ved utenriksstasjonene – er en viktig faktor som gjør at man ikke klarer å følge opp disse prosjektene. Vi har all grunn til å være stolte av hva Norge – UD, Regjeringen og for så vidt også Stortinget – gjør som aktør i forbindelse med humanitære katastrofer og kriser, men akkurat dette synes jeg er et viktig punkt, som vi finner grunn til å stille spørsmål om. Hvor stort er omfanget av dette? Hva skyldes det at man stadig peker på ressursknapphet som en faktor som gjør at man ikke kan følge opp disse ulike prosjektene godt nok? For det er en svakhet som igjen vil føre til at man ikke kan gjøre en så god jobb neste gang. Så jeg ønsker utenriksministerens svar på dette.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Det henger sammen med at dette er et komplekst spørsmål. Jeg skal ikke legge all vekt på ressursknapphet, men det er slik at vi har fått en betydelig økt tilgang på ressurser som skal gå til de konkrete målene på bakken, men vi har ikke tilsvarende økt ressursene som vi kan bruke på den administrative kapasiteten. Så forsøker vi å vri på og frigjøre ressurser for å kunne styrke også den, men det er hele veien en utfordring. Det er også en sunn utfordring, for det betyr at vi må forsøke å forbedre, forenkle og effektivisere måten vi arbeider på. Men dertil kommer nok at midlene for å kunne satse både på bistand og på det humanitære området har økt, og det er bra. De kravene vi stiller til kontroll, effektivitet og gjennomføring, innebærer slik sett også økt innsats fra våre folk. Vi har da forsøkt å legge mer ut til ambassadene, som er nær der problemene er, men det kan påføre de ansatte der store arbeidsbyrder. Og da kan svaret ikke bare være at vi én til én skal øke antall folk ute – vi må også effektivisere. Dette har vært en utfordring, og jeg tror det kommer til å være en utfordring også i årene som kommer.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
For å følge opp representanten Foss’ siste innlegg: Jeg har ikke noe problem med å være enig med ham i det meste av det han sa. Jeg har også vært i en situasjon hvor jeg har sendt søknader til Utenriksdepartementet om støtte, og jeg har fått flere av dem avvist. Jeg tror nok at opplevelsen hos humanitære organisasjoner i Norge er at det ikke er noen enkel parademarsj å få innvilget støtte. Det er viktig at vi er kritiske og stiller krav til de organisasjonene som søker, samtidig som vi ønsker å ha et nært forhold til de mest operative og de med internasjonal tyngde, fordi vi må handle raskt. Så dette tar vi med oss. Særlig siden volumene har økt, er det viktig at vi er i stand til å opprettholde et kritisk blikk og også kunne gi avslag når det er nødvendig. Ellers er jeg helt enig i at det er viktig for legitimiteten å ha et kritisk fokus på den langsiktige bistanden og den humanitære bistanden. Det har vært miljø- og utviklingsministerens og min hensikt så lenge vi har hatt ansvar, å invitere til en slik kritisk debatt og ønske den velkommen, fordi vi faktisk tror det bedrer legitimiteten til det nødvendige, nemlig fortsatt å bidra til internasjonal solidaritet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-03-23:
Jeg tok ordet i ettertenksomhet over komitéinnstillingen og bakgrunnsrapporten som begge er solide. Jeg tror vi må være så åpne og ærlige å si at dette er et felt hvor samfunnet springer langt etter den kriminaliteten som foregår. Det bekymrer selvfølgelig alle, og det bør det jo gjøre, for man stjeler jo fra felleskassen på ulike måter så det suser etter. Så jeg tok ordet for å si dét, og for å si to ting til. Av og til skal man hylle noen ukjente helter. Noen av de heltene som bekjemper denne kriminaliteten, som jeg har oppdaget i ulike deler av mitt liv, er skatterevisorer – folk som virkelig står på og gjør en helteinnsats. Jeg har behov for å si det fra Stortingets talerstol. Det er ikke alltid de får den anerkjennelsen, men det synes jeg de fortjener. Så må jeg si at på ett område, som jeg også har jobbet noe med de siste årene, og som ikke berøres av denne rapporten, f.eks. forsikringssvindel, er vi jo omtrent så nær vi kan komme et lovtomt rom som overhodet mulig. Det vet vi jo fra forsikringsbransjens statistikk over alle dem som krever et eller annet tilbakebetalt fra et selskap, og så får avslag, og så kan vi måle det mot de avslagene som aldri påklages. Det er klart at det er en dyp bekymring med hensyn til det. Hvis vi bare ser på de tallene alene, som veltes utover norske forsikringstakere i form av økte premier hvert eneste år, er vi borti et meget alvorlig forhold. Bak dette igjen ligger det mange forhold. Noen av forholdene er de som knytter seg til den internasjonale kriminaliteten med biltyverier, og hvor svarte og hvite penger veksler om hverandre som det passer, på tvers av verden rundt oss. Jeg tok ordet nærmest for å si at dette er et felt som vi må ha et betydelig trykk på. Og jeg tror ikke det er noen som skal gå inn i dette på noen annen måte enn å si ydmykt at her er det utrolig mye ugjort. Men én ting vil iallfall Venstre signalisere særdeles kraftig: Det er kortsiktig politikk – ja, det er bortimot strutsepolitikk – å redusere toll- og avgiftsetaten og alle de etater som er satt til å sørge for at lov og orden blir håndhevet på en skikkelig måte i vårt samfunn.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-03-23:
Selvsagt er det slik at Venstre ikke vil gi bort politimyndighet til vektere. Men hva vil vi da? Jo, vi vil f.eks. gjøre det som Sentrum politistasjon gjør i Oslo, hvor en meget dyktig politimann organiserer vektere på utesteder i Oslo sentrum på en slik måte at en får mye politikraft ut av det. Det heter å være smart og dyktig. Denne type innsikt står til rådighet for alle som sitter med regjeringsapparatet. Det står til rådighet å gjøre noe annet i Hordaland enn det man ellers gjør, å sørge for at seniorene blir tatt vare på framfor at de ikke blir tatt vare på. Denne innsikten står til rådighet, men man må hente den, dyrke den fram, tale vel om folk, så finner man mange eksempler som gjør at man får mer ut av kronene enn det som kanskje er bekymringen for mange i salen i dag. Jeg taler bare ut fra egen erfaring. Jeg synes det er greit å dele den med Stortinget.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-03-23:
Venstres standpunkt i denne saken – som ble avgitt før Regjeringen avklarte sitt standpunkt – var at vi var åpne for å vurdere en vel forberedt sak. Vi så at det var argumenter i begge retninger. Vi tar nå bare til etterretning at Regjeringen har begravd den prosessen som knapt nok ble startet. Den tydeligste og riktigste måten jeg da synes jeg skal gi uttrykk for den på, på vegne av Venstre, er å stemme for å vedlegge forslaget protokollen. Så må jeg si at jeg begynte å lure på hva slags sak dette var, da jeg en god stund etter at saken dukket opp, oppdaget at den bl.a. bygget på et brev fra Politidirektoratet som var unntatt offentlighet, og som var skrevet i begynnelsen av november. Det må jeg si jeg ikke helt forstår. Når det var situasjonen, gir vel det uttrykk for en saksbehandling hvor saken var dårlig forberedt, og ikke inkluderende på noen som helst måte. Er det noe livet har lært meg, er det at i sårbare saker – uansett hvilket standpunkt man har – inkluderer man folk, og man gjør det så grundig og så skikkelig at man ikke lurer på det etterpå. Men Venstres standpunkt er helt klart. Vi tar til etterretning at Regjeringen har gravlagt forslaget. Vi oppfatter det som en realitet. Vi har ikke noe behov for å tråkke mer i saken da, og vi stemmer for å vedlegge det forslaget som er framlagt, protokollen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-03-23:
President! Venstre har gjort det klart at vi vil stemme for innstillingen ved voteringen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Jeg må si at jeg er helt enig i det representanten Breen også sa i sitt innlegg, at tatt i betraktning den enorme ressursøkningen i denne sektoren, er ikke resultatene gode nok. Vi må bruke pengene enda bedre, vi må få mer igjen for pengene. Oppklaringsprosenten er et av de tiltakene. Men det er altså et faktum at når budsjettet er økt med 2 milliarder kr siden 2006, gir det også større muligheter for politiet til å gjøre oppgaven sin. Det er likevel selvsagt en begrensning i dette, hvor mange politifolk kan du få inn når det rett og slett ikke er utdannet nok over mange år? Politidirektoratets rapport – Politiet mot 2020 – mener jeg gir et veldig godt grunnlag for hva slags satsing som vi må gjøre framover. Og så er det selvsagt en litt spesiell situasjon nå. Det står et mellomoppgjør rett for døra, politiets organisasjon er ganske på offensiven. Det blir spennende å se hvilke krav Unio stiller, for jeg antar at hvis man har krav til f.eks. arbeidstid og lønn, kommer de gjennom de ordinære rundene i forhandlingene til våren.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Det har vært en kraftig økning i antall årsverk i politiet. Til sammen fra 31. desember 2005 til 31. desember 2008 er det ansatt 786 flere. Det er nå et faktum. Det er ikke sånn at disse personene er der eller er der ikke; man kan telle dem, og man betaler dem lønn. Så har vi en spesiell situasjon, bl.a. med diskusjon om overtid og arbeidstid osv. Men det jeg har litt vanskelig for å forstå, er etterlysningen av dialog. For det første har jo den til vanlig fungerende justisminister redegjort i svar til Stortinget på hva slags kontakt og møter han har med politiet. Men så er det jo også slik at alle disse spørsmålene som dreier seg om arbeidsforhold, lønn osv. har man ganske så formelle strukturer for å behandle. De kommer nå utover våren, og de ville vært nøyaktig de samme om partiet til Aspaker hadde sittet i regjering. Det er jo disse spillereglene vi må følge også når det gjelder politiet, at de må ta opp de krav de har i de formelle rundene, og så kan vi ta stilling til dem på en ordentlig måte.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Nå må jeg bare få si at denne statsråd blir nok forholdsvis kort tid i den stillingen han har. Men at Oslo politidistrikt har fått en vesentlig del av disse ressursøkningene, også fra tiltakspakken, er jo et faktum, så også i Oslo er det mulig å gjøre mer. Det har imidlertid vært en uttrykt målsetting også fra statsråd Storberget, og vil helt sikkert være det i framtiden, at det skal være mer synlig politi, man skal være mer til stede, man skal slå ned på den synlige kriminaliteten, den som folk ser, også fordi det har en allmennpreventiv virkning. Det at kriminelle handlinger foregår mer eller mindre åpenlyst og mer eller mindre uten at det gripes inn, er jo noe av det som svekker den allmennpreventive virkningen mest. Så her tror jeg ikke at representanten Syversen og Justisdepartementet er på noen særlig kollisjonskurs. Her tror jeg vi er ganske så enige.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Bare for å oppklare: Vi venter ikke på at justisministeren kommer tilbake, vi venter på at den vanligvis fungerende justisministeren kommer tilbake. Vi har til enhver tid en justisminister i Norge, men det er vel ikke til å legge skjul på at dette er et kortvarig engasjement for mitt vedkommende, på en måte et slags overtidsarbeid, gått inn i frivillig. Det jeg reagerte på, var noe som representanten Aspaker sa i sitt innlegg, nemlig at vi skulle inngå forhandlinger – det var ordet forhandlinger hun brukte – med politiet. Vel, vi skal jo ha forhandlinger med politiet i det ordinære mellomoppgjøret som kommer våren 2009, gjennom hovedorganisasjonene, og jeg må rett og slett spørre om følgende: Jeg oppfattet av innstillingen at det egentlig er et skille mellom den tilnærming som Fremskrittspartiet, som aldri har sittet i regjering, og som kanskje heller aldri bør sitte i regjering, har til de ordinære rammene for forholdet mellom arbeidstakere og arbeidsgiver også i offentlig sektor – man skal være forsiktig med å bruke populismebegrepet om Fremskrittspartiet, for det er litt for lettvint, men her mener jeg at det er akkurat det det er – og den som Høyre har, som ikke er med på disse forslagene. Men så står altså representanten Aspaker og sier at man skal ha forhandlinger med politiet. Mener hun da de ordinære forhandlingene, som man skal ha gjennom hovedsammenslutningene til våren, eller mener hun rett og slett at vi skal sette oss ned med en yrkesgruppe og forhandle ekstraordinært med dem? Mener hun i så fall at den ordningen skal innføres for andre yrkesgrupper som helt sikkert har legitime og rettmessige krav innenfor sine sektorer? Og mener hun at dette skal forandre det systemet vi har for den type forhandlinger i Norge? Det hadde det vært veldig interessant å få avklart fra et parti som har sittet i regjering og hatt ansvar for dette systemet mange ganger – og som kunne ha endret det hvis man hadde ønsket det.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Bare for å være helt tydelig, slik at det ikke ligger igjen noen uklarheter: Det blir nå en forhandling om kompensasjon for helt bestemte arbeidstidsbestemmelser for politiet, hvor avtalen går ut til sommeren. Det er én runde av dette. Så har man det ordinære lønnsoppgjøret. Men jeg håper virkelig at alle partier her, bortsett fra kanskje Fremskrittspartiet, er enige om at vi må bruke de normale systemene til den typen forhandlinger. Jeg tror det var Breen som snakket om at enkelte ganger er det litt bruk for at opposisjonen og posisjonen står sammen, og at ikke enhver sak bare kan brukes i et slags spill. Vi har sikkert vært med på det noen hver, president – ja ikke presidenten, men undertegnede – fra opposisjon også. Men noen systemordninger må vi rett og slett stå sammen om, ellers tror jeg dette blir veldig vanskelig å håndtere, ikke først og fremst på politiområdet, men på nesten alle områder. Det håper jeg at vi har en felles forståelse for.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Jeg har ikke tenkt å bruke mye tid på denne talerstolen. Det står også i det brevet som jeg har sendt til komiteen som en kommentar til Dokument nr. 8-forslaget, at det ikke er behov for å innta positive forbud verken mot at hĳab eller andre religiøse eller politiske symboler benyttes sammen med politiuniformen, for, som det står, man har «besluttet å ikke gå videre med spørsmålet om å endre Politiets uniformsreglement». Jeg er helt enig i det som representanten Dørum sa her, at det må være korrekt å vedlegge forslaget protokollen når dette ikke er en sak. Det er mulig at man har utrolig god tid i justiskomiteen, men jeg tror at hvis man skal vedta om igjen alle ting som allerede er vedtatt i forslag i stortingssalen, kan det bli uoverkommelig travelt. Det kan også hende at man synes dette er det hyggeligste stedet i verden å være kl. 21.40 en mandagskveld. I så fall er det en god arbeidsmåte, men ellers tror jeg den type vedtak er litt å rope ut i det tomme rom.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Prinsipielt er jo undertegnede fornøyd med Regjeringen 100 pst. av tiden i 100 pst. av sakene. Men jeg tror vel faktisk jeg også offentlig har sagt at vi kunne ha håndtert denne saken noe annerledes, og i hvert fall når utfallet ble som det ble, kunne den kanskje ha vært lagt bort tidligere. Men nå er i hvert fall konklusjonen trukket, og jeg er godt fornøyd med den konklusjonen som nå ligger der.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Stortingsrepresentantane Jan-Henrik Fredriksen og Øyvind Korsberg frå Framstegspartiet gjer framlegg om at investeringsfonda for Nordvest-Russland og investeringsfondet for Aust-Europa blir slått saman, og at forvaltninga av fonda blir lagd til Kirkenes. Dette forslaget er ganske likt det forslaget som dei same representantane fremma i 2006, og som fleirtalet i Stortinget den gongen avviste. Grunngjevinga den gongen var den same som no, nemleg at dersom ein skulle flytte forvaltninga av fonda til Kirkenes, ville det gje eit meir uoversiktleg verkemiddelapparat og på den måten eit dårlegare tilbod til næringslivet. Tidlegare i dag hadde vi ein debatt på bakgrunn av Riksrevisjonens rapport og undersøking av Innovasjon Norge som statleg næringsutviklingsaktør, der konklusjonen var at verkemiddelapparatet var uoversiktleg. Da er det ingen grunn til å gjere det endå meir uoversiktleg, noko forslaget frå desse to representantane i Framstegspartiet ber preg av. Det er òg grunn til å minne om at det blei oppretta eit kontor i Kirkenes i 2006 for å ha nærleik til det geografiske dekningsområdet for Nordvest-Russland. Dette kontoret tilbyr nemleg dei same tenestene som kontoret i Oslo. Fondsavdelinga hos Innovasjon Norge sitt hovudkontor huser i dag Investeringsfond for Aust-Europa, Tilskotsfond for næringssamarbeid med Nordvest-Russland og Investeringsfond for Nordvest-Russland. Regjeringspartia meiner at dette er ei fornuftig lokalisering, ved at fondsleiinga kan trekkje vekslar på kompetansen i Innovasjon Noreg. Dei fleste bedriftene som har interesse av desse fonda, er i tillegg i all hovudsak lokaliserte i Sør-Noreg. Slik sett er ei lokalisering i Oslo betre og meir fornuftig for dei aller fleste verksemdene. Representantane frå Framstegspartiet gjer òg framlegg om å fjerne grensa for kor store beløp fondet kan investere i kvart enkelt prosjekt, og at fondet i tillegg kan tilby ordinære lån. Fleirtalet stør ikkje dette og grunngjev det med at det ville vere lite hensiktsmessig å gjere det på den måten. Det er etter fleirtalet sitt syn betre at fondet har ei god risikospreiing i høve til prosjekta dei går inn i, framfor stor eksponering i enkeltsaker. Det er styrking av eigenkapital i samband med investeringar som er viktig, ikkje gjennom lån til bedriftene, slik desse representantane gjer framlegg om. Fleirtalet ser heller ikkje at det er fornuftig å samlokalisere og fusjonere forvaltningsorganisasjonane i Innovasjon Norge og Norfund – dette fordi fonda har svært ulike formål og rettar seg inn mot ulike geografiske område. På denne bakgrunnen vil fleirtalet òg denne gongen tilrå at representantforslaget frå stortingsrepresentantane Jan-Henrik Fredriksen og Øyvind Korsberg blir avvist.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2009-03-23:
Jeg vil henvise til brevet statsråden sendte til komiteen 21. november 2008, der hun kommenterer forslagsstillernes krav om 10 pst. reduksjon i administrative kostnader. Der svarer statsråden: «Om det skal settes et måltall har regjeringen ikke tatt stilling til ennå. Før vi eventuelt setter et måltall, vil vi analysere hvilke muligheter som faktisk foreligger for å redusere kostnader knyttet til administrative ordninger i regelverk.» Det er litt overraskende, for jeg trodde at det var det som lå til grunn for handlingsplanen – altså hvilke muligheter man hadde for å redusere kostnadene. Men jeg skal gi statsråden en sjanse til, for dette brevet er jo fire måneder gammelt. Har Regjeringen nå kommet frem til et konkret måltall når det gjelder forenkling, og når vil de eventuelt komme med det?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-23:
Jeg vil først gi Regjeringen honnør for å følge opp det kartleggingsarbeidet som tidligere næringsminister Børge Brende varslet i 2005. Jeg mener at det kartleggingsarbeidet har gitt et godt grunnlag for videre arbeid. Men det som er det store spørsmålet, som jeg tror opposisjonen er samlet om, er hva Regjeringen mener med betydelige ambisjoner for forenkling. Statsråden var jo nettopp fornøyd med 230 årsverk mindre i skjemaoppfølging i næringslivet. Jeg har gjort et lite regnestykke: 230 årsverk ganger 600 000 utgjør 138 mill. kr, som er 0,24 pst. av de 57 milliardene som skjemaveldet koster næringslivet. Det er med andre ord en helt marginal forenkling i forhold til de totale skjemautgiftene som næringslivet har. Regjeringen har lagt fram en handlingsplan med 126 tiltak. Hva er egentlig målet for forenkling med disse 126 tiltakene? Hvor bør Norge være om ti år med hensyn til en prosentvis reduksjon av skjemautgiftene i næringslivet?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-23:
Som en oppfølging av det: Nå sa nettopp næringsministeren at en reduksjon på 230 årsverk var betydelig. Det utgjør 0,2 pst. av skjemaveldet i næringslivet. Betyr det at denne regjeringen er fornøyd dersom man til neste år har en reduksjon i skjemaveldet på 0,2 pst. som følge av handlingsplanen som Regjeringen har lagt fram?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-23:
Det er positivt at statsråden inviterer til en viss refleksjon rundt eierskapspolitikken i disse krisetider. Og jeg skal være den første til å se på muligheter for blanding av offentlig og privat kapital. Der har vi ordninger som fungerer, og Høyre støtter og satser på dem videre. Men det spesielle ved norske rammebetingelser er jo formuesskatten, som hvert eneste år trekker inn 5–6 milliarder kr fra privat eierskap og systematisk svekker det private eierskapet i Norge. Formuesskatten er også resultatuavhengig, slik at i en tid med finanskrise hvor bedriftene går med underskudd, blir det ekstra ille å trekke inn 5–6 milliarder kr av eiernes kapital. Regjeringen har til og med valgt å øke denne beskatningen nå i 2009. Ser statsråden at formuesskatten hvert eneste år – og særlig når man ser dette over en 20-årsperiode – svekker eierskapet i Norge betydelig, og at det er spesielt uheldig at dette nå blir forsterket i 2009? Og kan tiltak i forhold til formuesskatt være noe som Regjeringen ser på i revidert budsjett?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-23:
Da jeg hørte innlegget til statsråden, fikk jeg inntrykk av at regelverket er viktigere enn bonden. Det som forundrer meg sterkt, er at verken statsråden eller regjeringspartiene anfører noen som helst form for faglig argumentasjon rundt de virkemidlene som en bruker i jordbrukspolitikken. Man krydrer debatten med politiske målsettinger, men her er det snakk om økonomiske og juridiske virkemidler som har en effekt ute i landet for bøndene og måten de innretter seg på. Da er det påfallende hvordan man totalt mangler faglig argumentasjon for det strenge regelverket man har. La meg ta et par tall. Vi har ca. 200 000 jordbrukseiendommer og 50 000 aktive bønder. Vi har 35 000 tomme gårdshus som står til forfalls uten at noen tar dem i bruk, uten at noen investerer i å ruste opp disse husene. Mitt spørsmål til landbruksministeren er: Er statsråden fornøyd med at vi har en totalt fastlåst eiendomsstruktur i en næring som er i en dynamisk omstillingsprosess?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-23:
Et svar har jo bøndene selv gitt til Landbrukets Utredningskontor: 60 pst. mener at det bør bli enklere å skille fra jordbruksareal for salg. Det er det enkle svaret som bøndene selv gir. Men jeg leser en veldig interessant merknad i innstillingen fra flertallskonstellasjonen. Der står det: «Økningen av andelen leiejord viser at eiendomsstrukturen og driftsstrukturen på sikt må harmoniseres. Flertallet mener at det på bakgrunn av dette, er behov for å øke omsetningstakten på landbrukseiendommer.» Jeg registrerer ikke den samme interesse i statsrådens innlegg eller i hans svarbrev til komiteen for å øke omsetningshastigheten på landbrukseiendommer, eller å harmonisere eiendomsstrukturen med driftsstrukturen. Er statsråden enig i de merknader som flertallet kommer med i denne innstillingen?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-23:
Situasjonen med leiejord i Norge er ikke en stabil situasjon. Det er en utvikling som går raskt. Andelen leiejord er blitt doblet i løpet av et par tiår og vil sannsynligvis stige til over 50 pst. – og kanskje opp mot 60 pst. – etter hvert som tiden går, hvis man ikke får reformer. Til dette sier altså regjeringspartiene at eiendomsstrukturen og driftsstrukturen må harmoniseres. Det vil innebære ganske radikale grep i eiendomsstrukturregelverket hvis man skal oppnå en slik harmonisering, når vi ser at utviklingen går i feil retning. Så imøteser flertallet statsrådens varslede endringer i bo- og driveplikten, som kommer senere i vår. Betyr det at statsråden vil legge fram forslag som medfører at eiendomsstrukturen og driftsstrukturen på sikt vil harmoniseres, noe som flertallet etterlyser?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Vi vil vite mye mer om hvor vi står, når vi får den oppdaterte rapporten før sommeren i år. Jeg mener at en betydelig reduksjon i de administrative kostnadene er et ambisiøst mål. Jeg mener også at de siste tallene vi har fra Brønnøysundregistrene, viser at det nytter. Så er det ikke slik at vi har lukket døra for på et tidspunkt også å kunne sette mer konkrete mål knyttet til tall, men jeg mener det er viktig at vi har bak oss den rapporten vi får før sommeren, før vi vurderer det videre.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
For det første er jeg ikke enig med representanten Hansen i at det er marginalt, det vi allerede har oppgitt. Vi er ikke i mål, det kan vi fort enes om, men allikevel er en nedgang på 230 årsverk på ett år en betydelig framgang. Jeg tror også at representanten Hansen og jeg fort kan enes om at det å drive med forenkling ikke er det enkleste man kan holde på med, for det vedtas regler hele tida, og man må passe på at man tar unna andre ting for å komme i mål. Jeg mener vi har mange interessante forslag som kan bidra til at vi får forenklet ytterligere. Mye av det handler om å videreutvikle Altinn, som næringslivet sjøl sier er et av de viktigste redskapene. I tillegg er det mange andre gode forslag som jeg vet at både partiet til Hansen og andre har på bordet, så det får vi rikelig anledning til å komme tilbake til. Vi mener det er viktig at vi greier å sørge for at bedriftene bruker tida på det de skal gjøre. Vi mener vi har laget en handlingsplan som peker framover når det gjelder det, og vi kommer til å komme med ytterligere forslag når vi har fått rapporten på bordet før sommeren.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Det er mange måter å regne på. Jeg hører representanten Hansen regner på én måte. Jeg kan bare konstatere at det som skjedde i fjor når det gjelder nedgang i årsverk, er den største nedgangen siden 1998. Meg bekjent har også partiet Høyre hatt regjeringsansvar i mellomtida. Jeg mener vi skal gå betydelig lenger enn de resultater vi allerede kan vise til, og det mener jeg vi skal få til. Jeg mener at vi greier å få det til med det løpet som nå ligger på bordet, og med de forslag vi kommer til å komme med videre i forbindelse med både budsjetter og andre ting, som gjør at Stortinget skal få rikelig anledning til både å diskutere og forhåpentligvis vedta forenklinger.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Jeg ber om forståelse for at jeg ikke, i og med at dette ikke er mitt saksfelt, kjenner alle detaljer når det gjelder Posten Norge og eventuelle utfall i ESA – det vet vi vel ikke ennå. Regjeringa er sjølsagt glad for nærbutikker, men det er ikke sånn at vi kan bruke f.eks. Vinmonopolet eller Norsk Tipping, som har litt andre formål, som et egnet virkemiddel til å støtte dem som ikke er lønnsomme. Når det gjelder det konkrete spørsmålet, må jeg bringe det videre til ansvarlig statsråd.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Regjeringa er jo for at vi skal ha så like konkurransevilkår som mulig. Men det vi ikke kan slutte oss til, er å pålegge Norsk Tipping å gå inn med kommisjonæravtaler i butikker hvor det ikke lønner seg, fordi det vil gå på bekostning av de pengene vi deler ut til idrett osv., som representanten Hoksrud sjølsagt kjenner godt til. Det er det ikke mulighet til gjennom Norsk Tipping i dag. Det er ingen tvil om at det kan være flere butikker som kommer inn under denne ordninga, men ikke ved at vi bruker «ulønnsomme» butikker – hadde jeg nær sagt – til dette. Det ønsker vi ikke å gå inn på.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Jeg ber om forståelse for at jeg ikke kjenner alle detaljer i dette. Det er kulturministeren som har ansvaret for dette. Det vi er bedt om å ta stilling til her i dag, er om vi vil åpne for at Norsk Tipping også kan gå inn med kommisjonæravtaler på steder hvor de mener det ikke er lønnsomt. Det er det vi har anbefalt å si nei til, og som jeg skjønner flertallet slutter seg til. Så skal jeg sørge for at kulturministeren gir representanten Hoksrud alle de detaljer han vil ha, både om kostnader og andre ting.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Jeg har lyst å spole filmen litt tilbake: Hvor startet denne finanskrisa, og hvorfor startet den? Det er det sikkert mange meninger om, og det er sikkert mange som kommer til å ta studier og doktorgrader på hva som egentlig skjedde. Det som jeg trur er ganske åpenbart for veldig mange, er at noe av grunnen til at dette skjedde, var mangel på styring av markedet. Derfor sier ikke alle de jeg møter om dagen som representerer næringslivet – og det er mange – det de sa for ni måneder siden: mindre stat. De vil ha mer stat. Påstanden om at pakken ikke treffer godt nok, stemmer heller ikke overens med det som næringslivet sier til oss. Vi hadde seinest forrige uke samråd hos statsministeren hvor lederne for de største bedriftene i Norge var representert. De sier at det var helt riktig å komme med det vi gjorde da vi gjorde det. Vi er opptatt av både å sørge for å bevare arbeidsplasser – men det har ikke vært mulig at alle kan bevares, verken før eller nå – og av å skape nye. Derfor er det lagt inn mange milliarder kroner i virkemiddelapparatet som skal komme de bedrifter som trenger det, til gode.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
La meg først si meg helt enig med representanten Hansen i at vi trenger mange private bedrifter også framover. Jeg er også helt enig i det som sies om viktigheten av de familieeide bedriftene. Jeg respekterer at vi er litt uenige på noen punkter med hensyn til hvilke virkemidler vi skal bruke. Nei, vi har ingen planer om å gjøre endringer når det gjelder formuesskatten. Vi har vært opptatt av å gjøre det som fungerer best og virker raskest, med tanke på å beholde flest mulig folk i arbeid og skape arbeidsplasser framover. Jeg registrerer også at det blant de representantene fra næringslivet som jeg møter, er færre som tar opp formuesskatten nå, enn det var for noen måneder siden. Tvert imot mener de at de tiltak som er satt i gang, er bra og vil møte situasjonen på en god måte. Jeg tror at dette er et punkt vi ikke greier å bli enige om. Men jeg er glad for at representanten Hansen sier at det er mye interessant når det gjelder å blande offentlig og privat kapital, som det går an å snakke nærmere om.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Budsjettet kommer når det kommer, som representanten kjenner godt til. Men jeg kan nok svare på dette spørsmålet slik som jeg svarte representanten Hansen når det gjaldt arv og formue, at det er ikke det området vi vurderer, for å si det på den måten. Vi mener det er andre tiltak som er viktigere nå. Der er det viktig å få innspill – også fra opposisjonen, sjølsagt – om hva som må til av andre eller eventuelt nye tiltak for å møte den svært krevende situasjon som vi nå er inne i. Der er det allerede flere forslag på bordet som vi vurderer. Men jeg må nok si til representanten Sørfonn at jeg kan ikke nå gi det svaret han ønsker på dette spørsmålet.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Nei, jeg merket meg at det ikke var det representanten spurte om, men jeg syntes allikevel det var viktig å minne om hvorledes ting faktisk henger i hop. Så til antall konkurser: Det er klart det er krevende når det er så mange konkurser. Det har det vært tidligere år også, men det er jo et tydelig signal om at vi er inne i en meget alvorlig og krevende situasjon. Så til spørsmålet om hvordan vi vil sørge for å møte den situasjonen. Jeg er for det første veldig glad for at opposisjonen har sluttet seg til mange av de forslagene som Regjeringa har lagt fram for å møte situasjonen. Noe av det viktigste vi gjør, er jo å bruke alle de virkemidler vi nå har fått til disposisjon. Fordi vi har sørget for at vi har orden i økonomien, kan vi nå rulle ut mange milliarder kroner som kommer ikke minst små og mellomstore bedrifter til gode – til Innovasjon Norge, til Argentum, som skal investere i nettopp små og mellomstore bedrifter, til Investinor, og jeg kunne ha nevnt mange andre som representantene her i salen sjølsagt kjenner veldig godt til. Ikke minst det å få bankene til å fungere igjen er kjempeviktig for næringslivet vårt. Vi håper jo sjølsagt at de ulike bankpakkene og ikke minst de to nye fondene som nå er i ferd med å komme opp å stå, vil bidra positivt til det. Vi er sjølsagt åpne for alle gode forslag om ting som bør justeres, eller som bør endres, eller nye ting. Men det betyr ikke at vi kommer til å bli enige om alt. Det vet representanten Korsberg at vi sikkert ikke blir. Men det er flere av de forslagene opposisjonen har kommet med, som vi har vært enige om, og det kommer sikkert også til å bli flere i tida framover. Jeg trur det er et veldig viktig signal å si at det er ikke slik at alle bedrifter kan bestå. Det er krevende for de bedrifter det gjelder, men jeg trur det er kjempeviktig at vi nå greier å sørge for at alle bedrifter bruker tid på både omstilling og nyskaping – noe de kanskje ikke har hatt muligheter til i tider da alt har gått så bra at de bare har produsert og produsert for å selge mest mulig. Men nå blir de tvunget over i en annen situasjon. Jeg mener at store deler av norsk næringsliv faktisk er ganske gode til å drive med nyskaping. I den alvorlige situasjonen vi er oppe i, er det viktig ikke å glemme hvilke muligheter som ligger der. Det er innenfor det spekteret vi – sammen med dere – ønsker å bidra til å møte situasjonen for å holde flest mulig mennesker i arbeid, og samtidig skape nye arbeidsplasser.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
La meg først si at jeg er helt enig i at dette er et viktig satsingsområde, og jeg mener denne regjeringa mer enn noen annen har vist at vi satser på nordområdene. Vi mener – som jeg også sa i mitt hovedinnlegg – at det å få til flere prosjekter i samarbeid med Nordvest-Russland er viktig, så det er ikke det denne saken handler om. Det vi da må se på, er hvordan vi kan organisere de ulike virkemidlene vi har, slik at vi faktisk når målet om å satse mer i nord – i dette tilfellet da i forholdet til Nordvest-Russland. Da er det slik, som representanten kjenner godt til, at vi har en medarbeider i Kirkenes fra Innovasjon Norge. Jeg mener det ville ha vært uhensiktsmessig å organisere det slik som representanten Henriksen og flere her foreslår – nettopp med tanke på å kunne få utløst flere prosjekter i samarbeidet mellom Norge og Nordvest-Russland. Og det er vel det som må være avgjørende, ikke nødvendigvis hvor de som administrerer de ulike fondene, faktisk holder til.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Det å forhindra forskjellsbehandling og konkurransevriding mellom nærbutikkar høyrest i utgangspunktet veldig bra ut. Men det representantane frå Framstegspartiet foreslår her, er å opna for «minipol» i matbutikkar, og at alle nærbutikkar som ønskjer det, skal få moglegheit til å tilby Norsk Tipping sine speltenester. Nærbutikken står heilt sentralt i mange lokalsamfunn, og det er viktig at me legg til rette for at dei skal kunna bestå. Difor er Kommunal- og regionaldepartementet sitt utviklingsprogram for bygdebutikkar, MERKUR, eit godt tiltak. Dette programmet skal leggja til rette for at eit kvalitativt godt tenestetilbod i distrikta kan haldast oppe gjennom vidareutvikling og styrking av eksisterande servicetilbod. Ein god butikk i nærmiljøet er mykje verdt, og han har ofte ei nøkkelrolle i samfunnet. Norsk Tipping er oppteken av å yta god service til sine spelarar i distrikta. Og sjølv om selskapet tek distriktsomsyn dersom omsynet til ei forsvarleg forretningsdrift gjev rom for det, ligg det utanfor formålet til Norsk Tipping å nytta kommisjonærstatus som eit reint distriktspolitisk verkemiddel. Men ei rekkje kommisjonærar har t.d. vore omfatta av MERKUR-programmet. Og me har merka oss at kulturministeren har bedt Norsk Tipping om å vurdera om krav til omsetning for kommisjonær kan nyanserast «hvis hensynet til tilgjengelighet og kanalisering av folks spillebehov tilsier det». Men ei avvikling av det norske spelmonopolet kan me ikkje støtta. Det norske spelmonopolet som me har gjennom Norsk Tipping, står etter Arbeidarpartiet sitt syn heilt sentralt i arbeidet med å førebyggja negative konsekvensar av pengespel. Det har òg ei viktig rolle med omsyn til å finansiera lokale idretts- og kulturtiltak. Framlegget om «minipol» i matbutikkar kan me heller ikkje støtta. Rusmisbruk er eit alvorleg samfunnsproblem, og skadar av rusmisbruk og avhengigheit vedkjem mange. Alkohol er det rusmiddelet som i dag fører til mest sjukdom, flest dødsfall og ulykker. Me må ta arbeidet med å førebyggja alkoholproblem på alvor, og Vinmonopolet er eit alkoholpolitisk verkemiddel som Arbeidarpartiet støttar. Ordninga med vinmonopol avgrensar òg tilgangen til alkohol, noko som etter vårt syn er viktig. Ei ordning tilsvarande Post i Butikk for sal av alkohol vil ikkje vera i samsvar med denne monopolordninga. For å betra tilgjenget til Polet sine tenester på landsbasis har det vorte oppretta ei ordning med fjernsal, som inneber at innbyggjarar i kommunar utan vinmonopol kan få varer tilsendt fraktfritt. Prøveordninga som no er i gang med ni filialar med avgrensa sortiment og avgrensa opningstider, er nok eit døme på at Regjeringa legg til rette for at Vinmonopolet sine tenester skal vera så like som mogleg på landsbasis. Til slutt vil eg anbefala tilrådinga frå Arbeidarpartiet, Senterpartiet, SV, Venstre og Kristeleg Folkeparti, om at forslaget ikkje vert vedteke.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-03-23:
99 pst. av bedriftene er små og mellomstore. Småbedriftene utgjer ein stor del, og dei er kjempeviktige. I dei små bedriftene er eigarane aktive. Dei deltek i dagleg drift, i produksjon osv., og det vert lita tid og liten kapasitet til å setja seg inn i eit til tider komplisert regelverk. Dette er for det aller meste heiderlege menneske som ønskjer å etterleva lovar, reglar, forskrifter, krav osv., men tida strekk rett og slett ikkje til. Dette er bakgrunnen for at Kristeleg Folkeparti er med på forslaget om at me må få ei stortingsmelding om korleis ein kan få ei fornuftig forenkling av krav til små bedrifter, slik at dei har moglegheit til å leva med og til å etterleva regelverket. Det er mange forhold som burde ha vore sedde på i ei slik stortingsmelding. Eg kan nemna summarisk: fjerning av formuesskatten for arbeidande kapital eit betinga fritak for arveavgift ved generasjonsskifte i familiebedrifter ein aksjelov som er tilpassa små bedrifter oppheving av revisjonsplikta for små aksjeselskap ulike forenklingstiltak i meirverdiavgiftsloven fritak frå plikt til å levera næringsoppgåve for bedrifter med avgrensa omsetning, osv. Heile hensikta er jo nettopp å betra leve- og overlevingsvilkåra for små bedrifter – for me treng desse bedriftene.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-03-23:
Kristeleg Folkeparti står i denne saka i lag med regjeringspartia i tilrådinga om ikkje å støtta forslaget, og eg skal veldig kort grunngje det. For det første: Kristeleg Folkeparti kan ikkje støtta eit forslag der kursen er sett mot avvikling av det norske spelmonopolet. I tillegg kan omsynet til drifta av Norsk Tipping tilseia at det ikkje er ønskjeleg at butikkane automatisk skal få lov til å tilby speltenester. For det andre: Vinmonopolet er eit heilt sentralt verkemiddel for å redusera skadeverknadene av bruk av alkohol. Det er jo det viktigaste instrumentet staten har for å utøva sin alkoholpolitikk. Kristeleg Folkeparti kan difor ikkje støtta eit forslag som vil undergrava Vinmonopolet si stilling.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-03-23:
Det er viktig med rammevilkår som gjer det attraktivt med nyinvesteringar og vidareutvikling av næringslivet i landet vårt. Difor er Kristeleg Folkeparti med på forslaget om å be Regjeringa leggja fram ei eiga melding innan våren 2009 om korleis den norske private eigarskapen kan styrkjast. Me har over 40 000 bedrifter som står framfor eit generasjonsskifte i løpet av dei neste ti åra. Arveavgifta er kjempeviktig for desse bedriftene. Eg har ikkje tal på kor mange som har kome til meg og sagt at arveavgifta er eit hinder for generasjonsskiftet – dei greier ikkje generasjonsskiftet. Me veit at nokre har skrapa saman til arveavgifta, og så har dei starta under nullpunktet. Andre har mått selja familiebedrifta. Difor har me ein glitrande modell for dette med betinga arveavgift ved generasjonsskifte i familiebedrifter. Dersom neste generasjon tek over, vert arveavgifta berekna på vanleg måte, men ho vert ikkje kravd inn. For kvart år den neste generasjonen driv, vert arveavgifta redusert med ein tiendedel. Har så neste generasjon drive i ti år, er arveavgifta vekk. Dermed treffer ein dei som ein ønskjer å hjelpa, og ein hindrar misbruk. Ein annan ting er formuesskatten på arbeidande kapital. Det er slik formuesskatt må betalast uansett resultat på botnlinja. Dersom ein får fritak for formuesskatt på arbeidande kapital, har ein to tiltak – betinga fritak for arveavgift og fritak for formuesskatt på arbeidande kapital – som er treffsikre verkemiddel, skreddarsydde for den vanskelege situasjonen som finanskrisa har skapt for mange bedrifter. Det er heilt naturleg med ein gjennomgang av verkemidla for å styrkja eigarskapen i norsk næringsliv. Slik som eg les kartet, ser det dessverre ut til at forslaget vårt om å leggja fram ein strategi for å styrkja den aktive eigarskapen i norsk næringsliv gjennom ein gjennomgang av og modernisering av rammevilkåra vil verta nedstemt – såpass realistisk er eg. Likevel håpar eg at regjeringspartia tek seg bryet med på nytt igjen å sjå på desse to forslaga våre om betinga fritak for arveavgift ved generasjonsskifte i familiebedrifter og fritak for formuesskatt på arbeidande kapital. Eg veit at eg har nemnt dette tidlegare, men aldri har det vore meir aktuelt enn no, i den situasjonen næringslivet er inne i i samband med finanskrisa. Eg håpar at uansett utfallet av avstemminga vert dette sett på.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-03-23:
I innlegget mitt gjorde eg greie for denne arveavgiftsmodellen som eg nok har nemnt eit par gonger før. Men den situasjonen ein har, med både finanskrise og det faktum at over 40 000 bedrifter i neste tiårsperiode står framfor eit generasjonsskifte, er ei kjempeutfordring. Med eit betinga fritak for arveavgift kan ein ikkje berre gje eit handslag til bedriftene, men ein kan faktisk gje ein verkeleg stimulans som treffer, og som veldig mange oppfattar som eit problem. Regjeringa er jo heilt sikkert godt i gang med budsjettet for neste år. Mitt spørsmål er: Er dette av dei tiltaka som vil verta vurderte i budsjettet for neste år?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-03-23:
Forslagsstillarane tek opp eit vanskeleg, men svært viktig tema. For det er slik at utviklinga er eit strukturelt problem for utviklinga av jordbruket i Noreg, og då er det nødvendig med ein prinsipiell og open debatt rundt desse utfordringane. I Kristeleg Folkeparti har me med interesse lese statsråden sitt svarbrev til komiteen datert 12. februar, men me meiner likevel at dei endringane som statsråden antyda i svarbrevet sitt, for så vidt er greie nok. Men dei går ikkje langt nok. Difor er Kristeleg Folkeparti med på forslaget om å be Regjeringa fremja ei sak for Stortinget om ein strategi for å gje aktive bønder større moglegheit for å eiga dei areala dei driv. Dette er jo eit tema som ville vere svært godt eigna for ei stortingsmelding, med dei moglegheitene for refleksjon og løysingsorientering som ei slik behandlingsform gjev anledning til. Saka er den at matvarekrisa er ei av tre globale kriser som me ser i dag. Difor er det viktig at Noreg òg bidreg med konstruktive tiltak for å auka matvareproduksjonen. I det perspektivet er rekruttering til bondeyrket veldig viktig. Når det gjeld rekruttering, er det nokre element som me veit verkar. Eit fornuftig lønsnivå er viktig. Å ha gode velferdsordningar er kjempeviktig når det gjeld rekruttering, men òg tiltak som kan gje tryggleik og føreseielegheit for langsiktig satsing. Det er veldig viktig at ein har langsiktigheit med tanke på eigarskap til produksjonsarealet. Det er eit kjempeviktig element. Difor skulle me ha ønskt at Regjeringa og stortingsfleirtalet hadde ei meir open haldning til ei brei gjennomdrøfting av dette temaet.