Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-05-16:
Jeg kan ikke dy meg for å komme med en kommentar til representanten Lundteigen når han sier at han levd lenge og sett mange bygg. Det har jammen meg jeg også gjort etter hvert, og når jeg ser meg rundt i stortingssalen, ser jeg at det er flere av oss! Noe av det som ikke bare er en utfordring for denne sektoren, men for veldig mange sektorer, er prestisjen knyttet til vedlikehold. Det er veldig enkelt at det som gir luft under vingene, bilde i blad og den slags, det er når en kan klippe snorer og bygge nytt. Det står og skinner for framtiden, mens vedlikeholdsarbeid, som kanskje er mest synlig når det ikke blir gjort, er det en stor utfordring å få høyere prestisje rundt. Vi har rapporten fra Riksrevisjonen som drahjelp for å få til nettopp det når det gjelder høyskole- og universitetssektoren. La meg si litt mer om det. Det er en rapport som tar opp sentrale og viktige problemstillinger når det gjelder eiendomsforvaltning ved universitetene og høyskolene. Det er vi i Kunnskapsdepartementet som har det overordnede ansvaret for bygningsmassen som utdanningsinstitusjonene forvalter selv. Vi har åtte selvforvaltende institusjoner i sektoren, og Riksrevisjonens merknad til eiendomsforvaltningen knytter seg i hovedsak til disse lærestedene. Jeg erkjenner at vi har en utfordring med å løfte den tekniske tilstanden på bygningene for statlige universiteter og høyskoler. Institusjonene har også behov for funksjonelle og fleksible lokaler som er godt tilpasset dagens og framtidens undervisning og forskning. Det har oppstått et akkumulert vedlikeholds- og påkostningsbehov i sektoren, og vi må finne løsningen på det de nærmeste årene. Institusjonene forvalter en betydelig og sammensatt bygningsmasse som det er krevende å ta vare på. De selvforvaltende institusjonene har også en høy andel eldre og vernede bygninger. Av ca. 1 200 bygninger er i underkant av 300 bygninger foreslått fredet eller vernet på annen måte. Eldre, vernet bygningsmasse er krevende å oppgradere til funksjonelle og tidsriktige arealer som svarer til dagens byggtekniske krav, undervisnings- og læringsformer og utviklings- og forskningsbehov. I tillegg står vi stadig overfor kostnadskrevende endringer i myndighetskrav, som f.eks. energibruk, universell utforming og brannsikkerhet. Jeg vil følge opp Riksrevisjonens rapport på flere måter. Et tiltak er å forbedre styringen og kontakten med sektoren på dette området. Kunnskapsdepartementet vil sørge for at institusjonene har nødvendig styringsinformasjon og langsiktige planer for vedlikehold. Dette er omtalt i årets tildelingsbrev og vil være tema på etatsstyringsmøtene. I tillegg vil departementet og sektoren drøfte vedlikeholdsutfordringene i egne møter. Jeg har forventninger til at de selvforvaltende institusjonene arbeider videre med sikte på å få bedre data for styring og planverk. Jeg vil også evaluere internhusleieordningen ved de selvforvaltende lærestedene. Evalueringen kan gi nyttig kunnskap om hvordan ordningen fungerer i dag og om internhusleie kan videreutvikles som virkemiddel for å prioritere midler til vedlikehold. Regjeringen har satt i gang flere rehabiliteringsprosjekter som bidrar til å bedre tilstanden for sektoren. I revidert nasjonalbudsjett for 2013 foreslås startbevilgning til rehabilitering av Universitetsmuseet i Bergen. Rehabilitering av sentrumsbygningene ved Universitetet i Oslo er i full gang og blir ferdig ved årsskiftet 2014/2015. Institusjonene står gjerne overfor prioritering av midler til kjerneoppgavene utdanning og forskning og investeringer i bygg. Vedlikehold har tidligere ofte tapt den kampen, men vi ser at institusjonene evner å sette av midler til vedlikehold, og det er mange som gjør en god jobb. La meg trekke fram Universitetet i Oslo, som er en av de institusjonene som har store utfordringer på dette feltet. Universitetet har de siste årene selv gjennomført omfattende rehabiliteringsarbeider av bygningen for Preklinisk odontologi, PO-bygningen, og Realfagsbiblioteket på Blindern, i tillegg til rehabilitering av Tøyen hovedgård. Disse tiltakene er imidlertid ikke nok til å dekke det etterslepet som finnes. De selvforvaltende institusjonene har ikke nok midler til å håndtere alt vedlikeholdsarbeid innenfor sine eksisterende budsjettrammer. Dersom institusjonene skal bruke betydelig mer av budsjettet til vedlikehold og oppgradering, så kan det gå på bekostning av andre oppgaver. Det er akkurat som representanten Lundteigen sier, at her er det et spørsmål om hvordan man forvalter midlene sine. I kommentarer til rapporten har jeg påpekt at Statsbygg og selvforvaltende institusjoner har forskjellige økonomiske betingelser. Statsbygg har midler til å avskrive og investere på nytt og kan derfor sørge for god tilstand på sine bygg i de årene byggene skal brukes. De selvforvaltende institusjonene har ikke midler til å investere i bygg på nytt på tilsvarende måte. Nybygg og totalrehabilitering må skje som egne byggeprosjekter, og det er en krevende prosess å få igjennom nye prosjekter. Det er en utfordring for planlegging av vedlikehold – på kort og lang sikt – at det er usikkerhet om når nybygg kan starte og når de kan stå ferdig. Derfor står institusjonene ofte i et ganske vanskelig valg. Skal man prioritere 200–300 mill. kr til oppussing av bygg som man uansett vet går ut på dato om noen år, og hvordan skal man håndtere dette inntil man har et nybygg på plass? Jeg kan ta ett eksempel, og det dreier seg om den bygningsmassen vi i dag har på Blindern – laboratorier osv. – i forhold til planene vi har om et nytt Life Science-senter som skal ligge opp mot Rikshospitalet. Dette blir et fantastisk nytt bygg, men nå har man jo ganske utdaterte lokaler, og hva gjør man med dem i mellomtiden? Det er den type problemstillinger man ofte står overfor. Jeg håper jo vi kan se disse tingene i en større sammenheng når vi får på plass arbeidet med denne langtidsplanen i et tiårsperspektiv. Der blir det mulig å se for seg at en får en bedre forutsigbarhet på dette området. Jeg tar med meg Riksrevisjonens rapport. Den bidrar til å sette søkelyset på noen utfordringer som vi er veldig klar over at vi har, som dreier seg om etterslep på vedlikehold av bygninger på universiteter og høyskoler. Og jeg kommer til å bruke Riksrevisjonens rapport for alt den er verdt, i alle budsjettdrakamper videre framover.