Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Vi må helt tilbake til 1960-tallet for å finne en periode med like sterk økonomisk vekst som den vi har hatt de siste fire årene. Målt som andel av arbeidsstyrken er ledigheten nå nede i 2,4 pst. Det er det laveste nivået på 20 år. Vi har redusert ledigheten med 50 000 personer siden høsten 2005, og sysselsettingen har steget med over 200 000 personer. Det er utrolig bra. Vi som husker slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet, da foreldre og kompiser mistet jobben sin, klarer å se det resultatet vi har i sysselsettingen i dag, som en stor glede. Når en følger den politiske debatten, kan en ofte få inntrykk av at det meste går galt. Det skapes et bilde av en virkelighet som er uriktig, mener jeg, for de aller fleste av oss har det bedre enn vi noen gang har hatt det. Når jeg sier det, ligger det ikke i det at jeg mener at det ikke finnes dem som har det vondt og vanskelig, eller at det ikke er mye som er ugjort. Men det å ha et arbeid å gå til er det viktigste midlet for et godt liv, for frihet og uavhengighet. Det er det beste midlet mot fattigdom. Så jobb nr. 1 er å ha høy sysselsetting, for slik å kunne sette folk i stand til å leve et godt liv. Men alle har det ikke like bra, og det er like viktig for Regjeringen og de rød-grønne å gjøre noe med det. Derfor er fattigdomsbekjempelse et viktig tema å ta tak i for Regjeringen. Regjeringen fordeler 230 mill. kr på kommuner med NAV-kontor til kvalifiseringsprogrammet i 2008, et program som skal bidra til å redusere fattigdom, hovedsakelig ved å få flere som står utenfor arbeidsmarkedet, inn i arbeid. Programmet skal gi personer mulighet til å komme i arbeid gjennom tettere og mer forpliktende bistand og oppfølging. Programmet skal bestå av arbeidsrettede tiltak og kan kombineres både med medisinsk behandling, opptrening og egenaktivitet som støtter opp om personers overgang til arbeid. Det er et fattigdomstiltak. I Stavanger har en gjeng entusiastiske pedagoger og andre, med Eddie Eidsvåg i spissen, gjort suksess med noe som kalles Pøbelprosjektet, der mottoet er at alle har ressurser, og alle kan det de vil. Det prosjektet har fått 20 av 22 såkalte pøbler, som de kaller seg selv, i jobb eller i utdanning. I seks uker har disse 22 skoletrette ungdommene - noen kriminelle, narkomane og andre som har falt utenfor det ordinære systemet - vært på kurs. I dag har 16 av de ungdommene kommet ut i jobb, og resten av dem har fått sommerjobb eller har sikret seg skoleplass til høsten. Bare to av dem har kuttet ut prosjektet. Eddie Eidsvåg sier at det viktigste er at disse ungdommene finner ut hva det er de vil med livet sitt, at vi gir dem en sjanse slik at de ser at de har uendelige ressurser, og at de blir tatt vare på. Det har de blitt. Dette har vært et pionerprosjekt i Stavanger. Nå har man sett hva som er gjort, og Regjeringen og de rød-grønne gir nå 0,5 mill. kr til prosjektet, slik at man kan få dette prosjektet ut i hele landet. Dette er ting som representanten Sanner og andre har snakket om at en ikke gjør noe med. Men en slik «blomst» som dette finnes altså i dagens Norge. Det er en sann historie fra virkeligheten. Den varmer hjertene og viser at det går an. Når man bagatelliserer det historiske trygdeoppgjøret som vi nå har fått til, synes jeg også at det blir feil. Når minstepensjonen for de enslige pensjonistene har økt slik som den har gjort, og når en òg har klart å trappe opp tilleggspensjonen til unge uføre, er det historisk og blir mottatt av både Pensjonistforbundet og de funksjonshemmedes organisasjoner som noe som er - om ikke sensasjonelt - så iallfall kjempeviktig. Alle de minstepensjonistene jeg kjenner, og alle de unge funksjonshemmede som har fått dette løftet, har kommet og sagt at for dem betyr dette mye i deres kamp for å overleve i hverdagen. Gratis skolebøker i videregående skole merkes også på en foreldrelommebok. Det gjør at man får et større økonomisk rom. Når man har redusert prisene i barnehagene kraftig, merkes det òg på familieøkonomien. Når man gir mer til fellesskapet, som man har gjort via kommuneøkonomien, gir man mer til alle, og det gjelder viktige beslutninger for å forbedre folks liv og for å redusere fattigdommen. Regjeringen tar fattigdomsbekjempelse på alvor. Vi leverer langt fra nok, som representanten Ryan sa, men vi er på rett vei, og vi tar det på alvor.