trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-05-23:
Jeg skal starte med å si at jeg mener også at saksordføreren redegjorde for saken på en måte som også er fyllestgjørende for min del. Jeg vil derfor bare benytte anledningen til å komme med noen få kommentarer. For det første har jeg merket meg at komiteen understreker betydningen av at bilstønadsordningen sikrer drifts- og trafikksikre biler, og at komiteen i den sammenheng viser til en rapport fra Statens havarikommisjon i 2007. La meg også understreke at disse forholdene er viktige også for Regjeringen. I 2007 ble det derfor innført en ordning med tilskudd til dekning av periodisk kontroll av kjøreteknisk spesialutstyr. De fleste trygdebileiere mottar dessuten grunnstønad sats 3 til ekstrautgifter til drift av bil. Stønaden utgjør 14 100 kr årlig. Det kan også gis tilskudd til nødvendig kjøreopplæring. Jeg har også merket meg at enkelte av komiteens medlemmer uttrykker bekymring for at personer med nedsatt funksjonsevne blir forhindret fra å delta i arbeidslivet på grunn av manglende utskifting av trygdebilene. Jeg kan opplyse at personer som er innvilget stønad til bil gjennom ordningen med arbeids- og utdanningsreiser, kan få dekket transport til dette formålet dersom bilen er på service eller til reparasjon utover én uke. Så har jeg selvfølgelig merket meg at komiteen avventer utfallet av den iverksatte gjennomgangen av bilstønadsordningen. Jeg kan forsikre om at jeg vil komme tilbake til Stortinget med dette på egnet måte når resultatet foreligger. Jeg kan også forsikre om at jeg har merket meg, selvfølgelig, de forventningene til utredningen som går fram av innstillingen, og det som er sagt her i debatten. Vi sørger for at, ikke minst, særlig to forhold må reflekteres i den utredningen, nemlig spørsmålet som Høyre, Kristelig Folkeparti og vel også da Venstre viser til, om mulige skjønnsmessige unntaksbestemmelser, og det som flere har vært inne på, både representanter fra Fremskrittspartiet og andre, om saksbehandlingssystemene og rutinene i NAV i denne typen saker.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-05-23:
Jeg mener selvfølgelig det samme nå som jeg mente da jeg svarte på tilsvarende spørsmål tidligere, samtidig som jeg har understreket, både i brev til komiteen og nå fra talerstolen, at vi foretar en gjennomgang av hele bilstønadsordningen. Hvis det er åpenbare mangler i den, vil det være en ambisjon om å få rettet opp dem i den gjennomgangen - uten at jeg kan si at det betyr at vi har konkludert med verken det ene eller det andre.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-05-23:
Nei, men jeg føler vel ikke at det er det som står i det sitatet som ble lest opp her. Det er klart at når man vurderer attføringsløpene, er det ulike hensyn å ta, og det er ulike veier å gå - om man skal velge korte, yrkesrettede attføringsløp eller mer langsiktige attføringsløp. Jeg tror at det som er veldig viktig, er at vi nå får utviklet et system der det er gode arbeidsevnevurderinger og gode dialoger i NAV som er grunnlaget for om man velger det ene eller det andre, og at det er brukerens behov som mer styrer de valgene som foretas, og ikke andre, mer regelstyrte vurderinger, slik at vi går fra tradisjonelt regelstyrte ordninger til mer brukerstyrte ordninger. Det gjør at jeg også håper, i likhet med det som komiteens leder var inne på, at vi kan få en mye større fleksibilitet inn i regelverket både i forhold til kostnadstak, aldersgrenser og alt det som i dag er veldig overstyrende regler.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-23:
Saksordføreren hadde en god gjennomgang av saken, så man kunne kanskje latt være å ta ordet, men jeg vil likevel komme med noen betraktninger. I Budsjett-innst. S. nr. 11 for 2007-2008 og i sitt alternative budsjettforslag har Fremskrittspartiet fremmet forslag om en økt bevilgning til psykiatrien på 100 mill. kr. Også under kap. 701 Forskning fremmet Fremskrittspartiet forslag om å øke bevilgningen med 100 mill. kr. Fremskrittspartiet anser psykiatrien som et område der forskningsinnsatsen må trappes opp, og støtter forslagsstillernes intensjoner om økt forskning som kan bidra til å bedre situasjonen både på arbeidsmarkedet og helsemessig, for flere pasienter med psykiske problem. Fremskrittspartiet er enig i at innsatsen når det gjelder forskning på psykiatri, bør økes betydelig. Når det gjelder opprettelse av et eget kompetansesenter, er Fremskrittspartiet usikker på hvordan et slikt senter kan legges til en allmennmedisinsk avdeling ved et universitet. Dersom det skal opprettes et kompetansesenter for psykiatri, må det beskrives nærmere hvilken del av psykiatrien det skal dreie seg om, og hvilke oppgaver et slikt senter skal ha. Fremskrittspartiet mener at et kompetansesenter eventuelt må legges til et universitetssykehus. Fremskrittspartiet støtter intensjonene som forslagsstillerne har, men mener på denne bakgrunn at det er fornuftig å avvente helseforetakenes forslag til hvilke nasjonale kompetansesenter det er behov for i spesialisthelsetjenesten, og hvor disse bør lokaliseres, og vil komme tilbake til saken når forslager foreligger.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-23:
Jeg slutter meg til det meste av det saksordføreren sa. Det er viktig at varsling blir akseptert, og at varsling om ulovlige handlinger blir en del av kulturen i både privat næringsliv og offentlige institusjoner. Da saken om varsling ble behandlet sist, i forbindelse med Ot.prp. nr. 84 for 2005-2006, var Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti, Høyre og Venstre sammen om bl.a. følgende merknad: «Disse medlemmer frykter at en så uklar lovformulering om et forsvarlighetskrav vil medføre at det i praksis ikke vil bli varslet om kritikkverdige forhold. Videre ser disse medlemmer det som svært betenkelig at denne lovformuleringen dreier fokuset bort fra virksomhetens kritikkverdige forhold og over til spørsmålet om varsleren har opptrådt kritikkverdig i måten det varsles på.» Fremskrittspartiet støtter derfor intensjonen i det foreliggende representantforslaget. Imidlertid anser vi at det har gått svært kort tid siden lovendringen foreslått i Innst. O. nr. 6 for 2006-2007 trådte i kraft, og at det vil være vanskelig å få en bred gjennomgang av virkningene av lovendringen før nye tiltak tas i bruk. Etter Fremskrittspartiets syn vil en slik framgangsmåte kunne bidra til kvalitetssikring av eventuelle nye tiltak og øke muligheten for en tryggere og klarere situasjon for varslere og bedrifter. Derfor er Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti sammen om å be Regjeringen komme tilbake til Stortinget med en evaluering av virkningene av lovendringsforslaget i Innst. O. nr. 6 etter ytterligere et og et halvt år. En slik evaluering må bygge på erfaringer både fra arbeidsgivers og fra arbeidstakerorganisasjonenes side. Jeg tar opp det forslaget som jeg henviste til.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-05-23:
Jeg vil anbefale flertallet å legge størst vekt på den delen av forslaget som går på at det skal være et sted hvor det er nok sosial og kulturell kompetanse hos mange nok mennesker til å skjønne hva varsling er. Grunnen til at jeg er så intens på dette punktet, som sikkert noen nå har registrert, sammen med partiet mitt, er mine erfaringer som justisminister. Vi hadde lovregler i bøtter og spann for å bekjempe vold i nære relasjoner. Det het husbråk en stund. Så kalte vi det for vold i nære relasjoner. Hva var det som gjorde at det ble en endring? Det var at man i politiet fikk pionerer, på Stovner politistasjon i Oslo og i Bergen-politiet, som bygde opp sosial og kulturell kompetanse til å skjønne forskjellen mellom husbråk og vold. Det har deretter vært en systematisk oppbygging gjennom familievoldskoordinatorer som har gjort at ting som en har hatt vanskelig for å ta tak i, er blitt tatt tak i. Varslere er omtrent i den samme situasjonen. En lang stund ble de kalt alt annet enn varslere. Der har det jo skjedd et kjempeframskritt, ved at de er gitt en hederlig status i hele vårt samfunn. Så pådrivertrykket i dette - som jeg oppfatter at statsråden oppfatter og kvitterer ut på en ordentlig måte - er at det holder ikke å ha formell juridisk kompetanse, det holder ikke å være en klinisk god jurist. Det er bra, det, men en må ha noen som er så sosialt og kulturelt kloke at de skjønner settingen på en arbeidsplass, slik at man på den ene siden ikke ender i den fella som gjør at en varsler plutselig bare hadde en krangel med sjefen - da er du ikke en varsler - eller at man på den andre siden er borti det som alle talerne har tatt opp her, nemlig en krevende situasjon. Dette får man ikke fordi man har regler alene. Dette får man fordi man bygger opp kompetanse. Og hvis noen vil vite hva som er min erfaring, har jeg nå fortalt den så tungt og så skikkelig som jeg kan gjøre det. Husbråk ble ikke kalt familievold før det var noen som kulturelt skjønte hva det var. Noen var pionerer her. Regelverket hadde vi hatt i bøtter og spann gjennom lange tider. Og de pionerene som var før disse i politiet, het krisesentre. De visste ting i årtier før myndighetene, meg selv inkludert, tok det inn over seg. Denne lærdommen har jeg valgt å ta med meg inn også når det gjelder spørsmålet om varslere. Så Venstre kommer nok til å komme tilbake, for for meg har det blitt slik at møter med dem som er utsatt for problemer ved varsling, og deres skjebne, har gjort et så dypt inntrykk at jeg nærmest har bestemt meg for at dette skal jeg henge på inntil jeg er sikker på at de reglene vi har, ikke bare er gode regler som er godt forstått, som jeg opplever at flertallet - alle - i denne sal faktisk vil ha, men at det også er den i det praktiske livet sosiale og kulturelle kompetanse. Når jeg har møtt alle de varslerne som i grunnen beklager at de har varslet, og som sågar har stått fram og fortalt oss sin skjebne, tror jeg hele stortingssalen bør ta med seg denne saken som en påminning videre om at her er det mer å lære. Det er Venstres hensikt.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-05-23:
Ofte når en skal finne løsninger i Norge, samarbeider en lokalt og nasjonalt. Ett eksempel på det, som statsråden har vært engasjert i, og som hele opposisjonen har vært engasjert i, er det å bygge opp kunnskapen hos lærerne, altså den systematiske etterutdanningen av lærere, som ligger i avtalen fra Bondevik II-regjeringen med KS som utdanningsorganisasjon, og som den sittende regjeringen følger. Rentekompensasjonsordningen går på den andre pilaren i skolen. Det går på friske bygg. Det er et kjent grep å forutsette at kommunene har sin økonomi, men når staten kommer inn med noe i tillegg, er summen av dette så pass bra at det gir resultater. Nå har tidligere statsråder fortalt at de bruker lysbildeserier for å overbevise Finansdepartementet. Jeg kan betro den sittende statsråden at jeg også har gjort det i sin tid - uten å kommentere hvilken effekt det hadde. Jeg antar at statsråden med stor kreativitet vil slåss for det som er viktig. Mitt spørsmål til statsråden er: Mener statsråden at rentekompensasjonsordningen er en prinsipielt viktig ordning for å få tatt tak i det vi alle er opptatt av, nemlig friske bygg?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2008-05-23:
Som saksordfører vil jeg først takke for et godt samarbeid. Komiteen har langt på vei felles virkelighetsoppfatning når det gjelder utfordringer knyttet til inneklima ved en del skoler. Komiteen er også enig om at det er viktig at elevene skal ha et godt arbeidsmiljø som fremmer helse, trivsel og læring, og ser det bl.a. i sammenheng med de mangler knyttet til inneklima som er ved en del skoler. Den nylige kartleggingen fra Utdanningsdirektoratet og Helsediektoratet av skoler og barnehager viser at halvparten av skolene som ble undersøkt, ikke oppfyller forskrift om miljørettet helsevern i barnehager og skoler. Det er urovekkende. Jeg er derfor glad for at det vil bli fulgt opp gjennom en omfattende undersøkelse av alle grunn- og videregående skoler høsten 2009. Det er positivt at det er fokus på disse utfordringene, kombinert med et velfungerende tilsyn og en ansvarliggjøring av skoleeierne. Komiteen, med unntak av Fremskrittspartiet, finner dagens tilsynsordning tilstrekkelig. Det er selvsagt ikke til hinder for et tettere samarbeid med Arbeidstilsynet, slik at en eksempelvis kan foreta felles tilsyn med elevenes og lærernes arbeidsmiljø. Komiteen peker også på at det kan være en god idé at ulike tilsynsaktører, KS og frivillige organisasjoner som bl.a. Norges Astma- og Allergiforbund, bør ha en dialog for å lære av hverandre og få best mulig felles kunnskap på området. Det viktigste er nok likevel at fokus rettes mot skoleeierne. Kommunene og fylkeskommunene har et betydelig ansvar for å sikre elevene et godt arbeidsmiljø. Det handler om både holdninger og kompetanse, men ikke minst om ressurser og vilje til å prioritere et godt skolemiljø. Det må i den forbindelse sies at mange kommuner og fylkeskommuner har lagt ned et betydelig arbeid med å ruste opp sine skoler. Rentekompensasjonsordningen har i så måte vært et virkemiddel. Denne regjeringen har fulgt opp denne ordningen etter at den ble innført i 2002. Totalrammen på 15 milliarder kr ble brukt opp allerede i 2007, altså en raskere bruk av den samlede investeringsrammen enn tidligere forutsatt. I den forbindelse vil jeg også vise til en samlet merknad fra kommunal- og forvaltningskomiteen i forbindelse med Innst. S. nr. 231 for 2006-2007, hvor man bl.a. ber Regjeringen «vurdere ordninger som gir insentiv for fortsatt opprustning av skolebygg i kommunene». Kommuneøkonomi er selvsagt også viktig for å sette skoleeierne i stand til å satse på skole. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet vil fortsette å prioritere velferd, herunder kommuneøkonomi, framfor skattelette.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-23:
Jeg er klar over at det er fredag, og jeg skal prøve ikke å provosere til en ny debatt, men det er et par ting som har kommet frem her som jeg synes det er viktig å kommentere. Representanten Gunnar Gundersen sa det vel først: Alle er bekymret for dagens situasjon. Utfordringen er at det gjøres lite. Bekymringen som Høyre har i forhold til Arbeidstilsynets kapasitet, løses ved Fremskrittspartiets forslag II, der vi ber Regjeringen komme tilbake til finansiering og gjennomføring, så det er ikke et argument mot forslagene fra Fremskrittspartiet. Så lytter jeg bestandig med spesiell stor oppmerksomhet når representanten Lena Jensen har ordet, fordi jeg tidligere har hatt gleden av å referere fra hennes innlegg fra hennes tid i opposisjon, og innleggene ligner litt. Den gang skisserte hun også veldig mange av de samme problemene som er innenfor skoleverket i dag, men da hadde hun også løsningene. Nå holder hun på en måte de samme innleggene, men hun har droppet løsningene. Det synes jeg er litt bekymringsverdig, for når man er i posisjon, bør man også tilstrebe å gjennomføre de løsningene man i opposisjon har ment er de rette. Jeg synes også det er bekymringsverdig når statsråden både i hovedinnlegget og i replikkordskiftet sier: Jeg er opptatt av elevenes arbeidsmiljø - det er derfor vi har hatt en rentekompensasjonsordning. Men det er vel på grensen til å villede, for det er ikke på grunn av denne statsrådens bekymring for inneklimaet at vi har hatt en rentekompensasjonsordning. Den ble iverksatt i forrige stortingsperiode. Denne statsråden kunne bidratt med sitt engasjement hvis han hadde utvidet virkefeltet til rentekompensasjonsordningen. Da hadde han hatt sine ord i behold. Men det som nå skjer, er på en måte et forsøk på å ta æren for noe en ikke har æren for. Det forsterkes også ved at statsråden sier at vi - og da regner jeg med at han mener Regjeringen - prioriterer skolebygg. Da er det rentekompensasjonsordningen, som er avsluttet, som det blir vist til, og så er det den forsterkede kommuneøkonomien, og nå er det store diskusjoner om hvor mye forsterket den kommuneøkonomien i realiteten har blitt. Men la nå det ligge. Det statsråden gjør, er å skyve ansvaret over til kommunene og tro at det er kommunene som skal gjennomføre arbeidet på det satsingsområdet som han som kunnskapsminister mener er viktig. Jeg har lyst til å gjøre oppmerksom på at det foreligger ingen incitament fra statens side for noen kommuner i noen sammenheng til å bruke penger på skolebygg - ingenting. Rentekompensasjonsordningen var det. Det har denne regjeringen effektivt satt en stopper for. Det høres ikke så veldig galt ut når vi sier «dårlig inneklima», det er dårlig luft, osv., men det er mer enn det. Det er alvorlig. Det fører til slapphet, det fører til trøtthet. Det kan føre til astma og allergi, og det kan føre til alvorlige kreftlidelser. Dette er ikke et område en bør være handlingslammet på.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-23:
President! Jeg stemte feil. Jeg stemte for innstillingen, men skulle ha stemt for forslaget.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-05-23:
Jeg vil takke saksordføreren for greit arbeid i komiteen. Inneklimaet er et veldig viktig tema. Omtrent på dagen for ett år siden hadde jeg en interpellasjon om det samme temaet, som dekket dette ganske grundig. For det er, som også representanten Anundsen sa: Når en undersøkelse fra Utdanningsdirektoratet og Helsedirektoratet rapporterer at 50 pst. av skolene ikke er godkjent etter dagens regler og forskrifter, er jo det et meget alvorlig signal om at det er noe galt der ute. Inneklimaet berører svært mange, og mange plages av det i læringssituasjonen. Det er altså en svært viktig forutsetning for læring og dermed muligheten for å ta til seg kunnskap. Forskning dokumenterer ganske godt at inneklimaet er et sentralt element for at skolen skal kunne lykkes med sin sentrale oppgave, læringsoppgaven. Men det innebærer på den andre siden også at det er store investeringer knyttet til dette. Det vil bli store forpliktelser for kommunene som skoleeiere. Så det er ingen enkel måte å komme rundt det på. Det er heller ikke slik at det ikke stilles krav i dag. Det stilles krav både gjennom opplæringsloven og gjennom forskrifter, så utfordringen er faktisk, som også saksordføreren sa, å få skoleeierne rettet mot å se hvor viktig inneklimaet faktisk er. At det er krav til både kontroll og oppfølging lokalt som må ha fokus framover, er det vi tror på. Det dreier seg om å finne ganske enkle og praktikable løsninger ute på hver skole. Derfor synes vi det er viktig at komiteen i sin innstilling ber om at det vurderes å sette i gang et samarbeid mellom KS, som jo representerer skoleeierne, og Arbeidstilsynet, som er kontrollinstans, og Norges Astma og Allergiforbund, som jo representerer de berørte. Som jeg har sagt tidligere, dreier det seg i stor grad om å finne løsninger innenfor rammene av eksisterende bygningsmasse. Da må en få med seg flere på en god og kreativ prosess lokalt, hvis vi virkelig skal komme nærmere målet. For det er jo ikke slik som man fikk litt inntrykk av fra Fremskrittspartiet, at alle er fornøyd med dagens tilstand. Snarere tvert imot, alle er vel nokså bekymret over dagens tilstand. Men vi skal jo bringe prosessen framover i en ganske komplisert virkelighet, og da har jeg tro på at det er ett av tiltakene som kan være viktig å få i gang, for utfordringen er stor. Grunnen til at vi ikke går inn for å overføre dette til Arbeidstilsynet, er at vi rett og slett ikke tror det bringer det noe nærmere en løsning. Arbeidstilsynet har ikke kapasitet i dag til å følge opp de oppgavene de har, og de vil neppe kunne gjøre noe annet enn å utføre noen få stikkprøveaksjoner. Da er vi i grunnen ikke noe særlig nærmere målet enn vi er ved det systemet vi allerede har i dag. Skoleeierne har, som jeg har sagt, plikter. Fylkesmannen har jo pålegg om at de skal følge opp situasjonen i skolen, men vi vet alle at det ikke fungerer. Så igjen: Det dreier seg om å finne tiltak som vil fungere lokalt, og om å få engasjementet opp lokalt når det gjelder hva som må til for å få til et godt inneklima for elevene. Vi håper at et slikt samarbeidsprosjekt kanskje kan bringe dette litt nærmere målet.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-05-23:
Jeg synes det er litt merkelig at statsråden fortsetter å bygge opp forventninger rundt kommuneøkonomien, for der snakker han faktisk mot bedre vitende. Kommunene er pålagt så mange nye oppgaver at kommuneøkonomien ikke har blitt bedre de siste årene, det har snarere gått nedover. Men Regjeringen får ha lykke til med sitt prosjekt med stadig å bygge opp nye forventninger. Jeg synes erfaringene fra Oslo er ganske interessante. Dette dreier seg om å få i gang engasjementet lokalt. Mange kommuner har gjort en veldig god jobb, så det viser seg at det faktisk er der vi må jobbe. Rentekompensasjonsordningen var selvfølgelig viktig, men jeg tror også det er viktig å få i gang den type samarbeidsprosjekter som er nevnt i innstillingen fra komiteen. Spørsmålet er: Vil statsråden ta tak i det og sette i gang et slikt prosjekt, så vi kan få enkle måter å følge opp dette på lokalt?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-05-23:
Statsråden sa noe sånt som at vi satser på skolebygg - og nesten så det hørtes ut som om han bygde. Det har jeg hørt fra tidligere statsråder på barnehagesektoren. Jeg tror vi må gi litt honnør til kommunene for dette. Jeg lurer på to ting. Det ene er: Har statsråden noe dokumentasjon på at den satsingen som ble gjort under rentekompensasjonsordningen - som vi alle i Stortinget var enige om, og som var en vellykket ordning - ikke har stoppet opp? Så er hovedsaken her tilsyn og tilsynsmyndigheter, og hvordan vi skal gjøre dette. Jeg har bakgrunn fra familie-, kultur- og administrasjonskomiteen, den komiteen som fylkesmennene lå under. En bekymring vi hadde der, var om det var nok midler hos fylkesmennene til å kunne utføre alle de tilsynsoppdragene de har. Det er utrolig viktig når det gjelder lokalt selvstyre, at vi har nok tilsyn, slik at vi får de resultatene vi ønsker. Og til sist: Ønsker statsråden å innføre verneombud for elevene?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-23:
Det har dessverre i veldig mange år vore slik at vi har hatt eit etterslep når det gjeld vedlikehald i norske skular. Den rentekompensasjonsordninga som vi har hatt i mange år, har vore eitt statleg svar på det, men det er klart at det viktigaste svaret er å syte for at kommunar og fylkeskommunar har god økonomi. Sjølv med ei slik ordning er det dei som ber hovudkostnadene for vedlikehald, oppussing og nye skulebygg rundt omkring i Noreg. Det er her ein markant forskjell frå den førre regjeringa, som gjennomførte kutt i heile Skule-Noreg, til den endringa vi har sett no, med den styrkinga av kommuneøkonomien som denne regjeringa har gjennomført. I tillegg må vi vere opptekne av å kontrollere og sjekke at lover og forskrifter vert haldne, for vi veit at det òg fører til at det vert auka merksemd om det lokalt, og at ein faktisk prioriterer å gjere noko med dei feila som vert avdekte.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-23:
Eg er einig med representanten Eriksen i at kven som skal ha æra, eller for den saks skuld skulda, er mindre viktig enn det sentrale, nemleg at elevane skal få eit inneklima og eit miljø på skulen som gjer at dei kan ha det bra der og, ikkje minst, konsentrere seg om læring, skaffe seg kunnskap, danning og det som skulen handlar om. Så tek representanten opp eit viktig tema, nemleg tilsyn. Eg er òg oppteken av at vi må følgje opp om det faktisk er kapasitet hos fylkesmennene til å føre tilsyn, og vi må innafor utdanningssektoren peike ut dei sentrale tilsynsoppgåvene når vi skal gjere dei prioriteringane vi der er nøydde til å gjere. Det vil eg følgje opp, og eg vil sjå etter at det òg vert ført tilsyn med skulebygga på ein god måte. Eg har oppfordra fylkeskommunane i Noreg til å opprette eit elevombod. Om vi no får det i alle fylke, og ikkje berre i dei fleste, vil det vere eit stort framsteg. Så får vi sjå om vi skal vurdere ytterlegare ordningar.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-23:
Eg er einig i at det er heilt avgjerande, same kva ordningar vi har, at det er god nok økonomi lokalt til å prioritere vedlikehald og oppussing av skulebygg. Når Høgre snakkar om dårleg kommuneøkonomi, bør ein lytte, for det har dei god greie på og lang erfaring med. Tilfellet er at ein har ei heilt anna satsing i Kommune-Noreg i denne perioden enn då Høgre hadde ansvaret for kommuneøkonomien. Representanten er sannsynlegvis kjend med kva som står i Soria Moria-erklæringa når det gjeld rentekompensasjonsordninga, og vi må då kome tilbake i budsjettet med kva for prioriteringar Regjeringa vil gjere i neste runde.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-23:
Det med lysbildeseriar og verkemiddel skal eg ta med meg vidare og tenkje på. Eg er òg oppteken av å få stort gjennomslag for viktige saker på mitt område. Eg meiner at det prinsipielt viktige er at elevar i Noreg skal ha eit godt inneklima og oppleve å vere i flotte bygg der dei kan lære. Så er eg oppteken av verkemiddel. Eg er veldig for det verkemidlet vi har hatt i mange år, som vi òg i vår periode har nytta til å pusse opp mange skulebygg, og som det har vore brei semje om, og eg er for det som står i Soria Moria-erklæringa om ei slik ordning vidare. Så må vi kome tilbake i budsjetta med prioriteringane, som Regjeringa gjer år for år.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-23:
Nei, tvert om. Barna skal alltid gå føre, og deira inneklima i skulen er ekstremt viktig. Det betyr mykje for korleis dei har det og for læringa deira. Det er difor eg er så engasjert i det, det er difor vi har hatt rentekompensasjonsordninga, det er difor veldig mange kommunar og fylkeskommunar stiller opp med brorparten av pengane og prioriterer sin eigen bygningsmasse og sine eigne skulebygg. Så er spørsmålet: Korleis fører vi tilsyn med det på best måte? Der er mi vurdering at det ikkje er ved å opprette ein eigen instans eller ved å overføre det til ein annan instans. Vi vil oppnå det best ved å følgje det systemet vi har i dag, men sørgje for at det vert gjort på ein god måte, at feil vert retta opp, og at det vert prioritert å gjere noko med nedslitne skulebygg frå nasjonalt hald, og ikkje minst frå kommunane, som har ansvaret for det. Grunnen til at vi skal gjere det, er at elevane skal stå i sentrum.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2008-05-23:
Alle her vet at dårlig inneklima for elevene fører til nedsatt funksjon, dårligere læreevne, dårligere produktivitet og nedsatt trivsel og livskvalitet. Alle her vet at 50 pst. av de skolene som er blitt kartlagt, hadde et ikke-godkjent arbeidsmiljø. Vi ser alle sammen et enormt vedlikeholdsetterslep, og vi vet at mange skolebygg har både råte, fuktskader og dårlig ventilasjon som gjør at elevene kan påføres helseplager. Det eneste Regjeringen sier, er at de vil gjennomføre en ny kartlegging, og de håper på at kommunene har gjort sitt. Så mitt spørsmål blir: Er ikke denne saken et typisk eksempel på at staten skylder på kommunene, at kommunene skylder på staten, og at brukerne, altså elevene, blir de store taperne?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-23:
Det er to uttrykk jeg begynner å bli temmelig lei av. Det er «tidligere regjeringer», og det er «Soria Moria». Alt ser greit ut på papiret, men i det virkelige liv er situasjonen faktisk en helt annen. Som kommunepolitiker gjennom 14 år ser jeg at midler til opprustning av kommunale bygg faktisk står nederst på listen. Jeg ser også at statsråden godtar at barna våre skal ha et dårligere inneklima enn han selv. Er det da sånn at barnas inneklima teller mindre enn voksnes, når statsråden ikke vil ha samme mulighet til kontroll og kontrollfunksjoner?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-23:
Sopp, mugg og murpuss som ramler av veggene, og dyr som kryper på veggene, er status ved skoler i Norge i dag. Det er ikke annet enn tragisk at elever og ansatte blir syke av å gå på skolen. Dårlig inneluft må ta mye av skylda for at astma er blitt den nye folkesykdommen. Mange av skolene våre er blitt lappet på i årevis. De store oppussingsprosjektene er blitt utsatt gang på gang på grunn av slunkne kommunekasser. Når kommunene endelig har litt penger mellom hendene, må de betale uforholdsmessig mye for restaurering. Det er kostbart å pusse opp i oppgangstider, men kommunene har ikke noe annet valg enn å punge ut det som kreves. Ungene våre må ha frisk luft for å lære. Det er kjent at inneklimaet ved flere barneskoler på Romerike er så dårlig at det må settes inn strakstiltak. Et eksempel er at samarbeidsutvalget ved en skole og en rektor har engasjert et konsulentfirma som har utarbeidet en rapport. Rapporten ble ikke frigitt i første omgang, men hemmeligstemplet for pressen og offentligheten. Og hvorfor det? Antagelig fordi det som står i den, er så graverende. Det har, som sagt, vært en del snakk om unormalt høyt sykefravær, og at det kan skyldes dårlig inneklima i norske skoler. Mange foreldre har startet underskriftkampanjer og truet med å holde ungene hjemme fra skolen inntil noe ble gjort med det elendige inneklimaet. Foreldrene klager over at ungene er helt utslitt etter å ha kommet hjem fra skolen, og at de ofte må gå og legge seg. Dårlig inneklima påvirker dermed ungenes sosiale liv, og det viktigste er at det i tillegg til at det nå går ut over læringsprosessen, også innvirker på helsen. Et annet eksempel er foreldre og elever som gikk i fakkeltog til et rådhus på Romerike i håp om å kunne påvirke politikerne i budsjettprosessen til å forsere det nødvendige arbeidet med rehabilitering av sin skole. Etter å ha møtt ordføreren og de andre politikerne med slagord som «La oss slippe hodepine» og «Vi trenger frisk luft for å lære», vedtok kommunestyret opprustning av skolen. Men det er da ikke sånn det skal være! Denne saken er et grelt eksempel på hvordan samfunnet tillater seg å behandle ungene våre. Hadde det vært noe annet enn en skole, ville Arbeidstilsynet møtt opp og pålagt umiddelbare utbedringer, eller stengt stedet umiddelbart. Vi kan ikke utsette dette viktige spørsmålet. Det er uansett mer enn lenge nok å vente for alle dem som har en utdatert skole som lærings- og arbeidsplass.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-10-14:
På vegne av representantene Øyvind Korsberg, Ketil Solvik-Olsen, Torbjørn Hansen og meg selv vil jeg fremme et representantlovforslag om lov om endring i klimakvoteloven(om vederlagsfrie kvoter) (om vederlagsfrie kvoter)
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Det har vore mykje snakk om Union-saka, valkampen i 2005, lovnadsbrot, osv., osv. Eg skal ikkje kommentere det, for det har statsråden kommentert på ein glimrande måte. Representanten Torbjørn Hansen etterlyser ein aktiv næringspolitikk frå denne regjeringa. Då skal eg minne Torbjørn Hansen på følgjande: Denne regjeringa har utvikla nasjonale strategiar på fleire område der Noreg har spesiell kompetanse eller særlege fortrinn. Dei offentlege verkemiddelaktørane, som me m.a. diskuterte i den siste saka i Stortinget i kveld, er viktige bidragsytarar til slik satsing. Vidare er det ei kjend sak at Soria Moria-erklæringa slår fast at maritim sektor, marin sektor, energi, miljø og reiseliv er viktige satsingsområde for denne regjeringa. Verdiskaping er avgjerande for å sikre velferda. Derfor er innovasjon og omstilling viktig for den raud-grøne regjeringa. Dette er i motsetnad til den regjeringa som Høgre og representanten Torbjørn Hansen representerte i den førre perioden, som hadde som ideologisk utgangspunkt at staten skulle ha minst mogleg med næringsverksemda å gjere. Statens oppgåve var altså å halde skattar og avgifter så låge som råd og ikkje blande seg utidig inn i næringspolitikken. Det er ikkje det den raud-grøne regjeringa ønskjer. Derfor fører me ein annan politikk. Eg blei litt rask i mitt første innlegg og refererte til lesarinnlegget frå representanten Torbjørn Hansen som har versert over heile landet. Han kallar innlegget sitt «Næringspolitisk buklanding ». Der påstår han at «loven ikke representerer et hensiktsmessig virkemiddel for å oppnå målet » ein er ute etter. Og det har han gjenteke her i kveld. I lesarinnlegget seier han at lova «er totalt overflødig », og han konkluderer med: «Det norsk næringsliv først og fremst trenger nå er en pause fra regjeringens aktive næringspolitikk. » Så skal eg til slutt illustrere litt av Høgres mageplask. Eg vil minne om at Høgre nettopp har hatt sitt landsmøte, og då er det freistande å sitere ein ikkje ukjend høgremedlem, nemleg advokat og næringslivsleiar Gustav Heiberg Simonsen. Han seier til Dagens Næringsliv: «Høyre er ikke lenger næringlivspartiet. Vi må konsolidere oss og bli tydeligere her. » Det er av sine eigne ein skal ha det, president.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-05-06:
Regjeringspartiene gikk altfor langt i løftene sine når de varslet en ny og forsterket ervervslov da de drev valgkamp i 2005. Bare for å klargjøre for alle det klare løftebruddet fra Regjeringen vil jeg stille et enkelt spørsmål til statsråden: Visste statsråden og Arbeiderpartiet den gang under valgkampen i 2005 at EØS-lovgivningen satte en effektiv stopper for en ny og forsterket ervervslov? Og gjorde statsråden og Arbeiderpartiet velgerne oppmerksomme på det før valgdagen i 2005?
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-05-06:
Statsråden vekker stadig nysgjerrigheten med de svarene han har til replikkene som har kommet fra opposisjonen, og jeg må jo bare dra litt historie inn her når vi ser på Union-saken. Han refererer til den og til at de ansattes rettigheter ville være styrket med denne omstillingsloven. Ved Union-saken hadde vi altså 120 dagers varsel fra vi fikk beskjed fra bedriften til det ble gjort et endelig vedtak om nedleggelse. De ansatte var i kontinuerlige forhandlinger. Investorer var til stede hele tiden og ønsket å kjøpe opp bedriften, men så var det altså sånn at ledelsen i Union ikke ville drive videre. Hvorfor tror statsråden omstillingsloven ville gitt et annet utfall for de Union-ansatte hvis denne hadde vært vedtatt før denne saken kom opp?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-05-06:
Regjeringen har begrunnet omstillingsloven med at den skal forebygge og hindre nedleggelse av arbeidsplasser. En kjent nedleggingssak i norsk næringsliv de siste årene er nedleggelsen av Norske Skog Union. Denne saken var på en måte foranledningen til løftet fra Arbeiderpartiet om å gjenopplive en ny ervervslov. I denne perioden har vi i tillegg sett andre store nedleggelser innenfor norsk industri, f.eks. nedleggelsen av ferrosilisiummagnesium-aktiviteten ved Bjølvefoss i Hardanger, nedleggelsen av Blikkvalseverket i Bergen, som pågår i dag, og sardinfabrikken King Oscar på Askøy, som ble lagt ned nylig. Da er det fristende å spørre næringsministeren om han tror at noen arbeidsplasser ved disse nedleggelsene ville vært spart dersom man hadde omstillingsloven, eller om han vet om andre arbeidsplasser som ville vært reddet hvis man hadde omstillingsloven.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-05-06:
Jeg må si jeg blir litt provosert, og jeg blir veldig undrende til måten representanten Steinar Gullvåg og næringsministeren omtaler situasjonen ved Blikkvalseverket i Bergen på. Man påstår at denne loven, som innebærer at man skal sende melding til fylkeskommunen, ville hatt betydning for situasjonen ved Blikkvalseverket. La meg først bare slå fast at fristen for meldeplikt i denne loven er 30 dager før nedleggelse. Vi har i dag datoen 6. mai, og den varslede nedleggelsen er, så vidt jeg forstår, 1. juli. Altså har bedriften gitt beskjed lenge før fristen for meldeplikt ville trådt i kraft etter denne loven. Det betyr at bedriften har vært langt forut for de forpliktelsene som ligger i omstillingsloven. Så dette kommer jeg til å følge opp, spørsmålet om hva Regjeringen faktisk mener ligger i innholdet i omstillingsloven, hvis Regjeringen tror at denne loven som vi vedtar i dag, vil bety noe som helst for situasjonen til de 270 ansatte som mister jobben ved Blikkvalseverket i Bergen. Det håper jeg at næringsministeren kan forklare for Stortinget og for dem som er i den situasjonen som pågår i Bergen i disse dager. Dette føyer seg egentlig bare inn i et stort bilde av næringspolitikken, som er preget av at det er gode tider i norsk økonomi, at det går bra med næringslivet, men det er samtidig masse løftebrudd og mye tom og billig retorikk rundt næringslivets rammebetingelser. Oppgangstidene gjør at næringslivet klarer seg bra. Samtidig gjør det næringspolitikken til en arena for overfladisk og billig retorikk. Vi kan bare konstatere at den delen av næringspolitikken som blir styrt av denne regjeringen, bringer rammebetingelsene i feil retning og svekker levekraften til norsk næringsliv. Ser vi på skatte- og avgiftspolitikken, blir norsk eierskap gradvis svekket. Ser vi på samferdselspolitikken, gjør man altfor lite i forhold til det handlingsrommet som Regjeringen har i dagens gode økonomiske situasjon. Det er også påfallende å se hvordan Regjeringen ikke prioriterer forskning og innovasjonsarbeid, men satser på andre ting som er mye mer kortsiktig. Vi ser også at Regjeringen fører en finanspolitikk som øker presset på rente og kronekurs. Og når det gjelder enkeltbransjer som fiskeri, reiseliv og maritimt næringsliv, er det ingen der som skryter av Regjeringens såkalte aktive næringspolitikk. Jeg synes at regjeringspartienes representanter hadde stått seg litt på å stikke fingeren i jorda og få et litt mer realistisk forhold til hva aktiv næringspolitikk er. Jeg kommer til å se med store forventninger fram til hvordan Regjeringens omstillingslov ville ha påvirket situasjonen ved Blikkvalseverket i Bergen.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-05-06:
Dette lovforslaget er eit forsøk frå Regjeringa på å innfri lovnaden som regjeringspartia gav i valkampen i 2005, om å gjeninnføra ei ny og sterkare ervervslov. Eg er glad for at ein samla opposisjon ikkje støttar denne forma for symbolpolitikk. Lovforslaget innfrir ikkje valkamplovnadene. Kristeleg Folkeparti deler synet til einskilde høyringsinstansar som meiner at lovforslaget ikkje vil vareta intensjonane om å bevara lønsame arbeidsplassar som er nedleggingstruga. Kristeleg Folkeparti kan heller ikkje sjå at plikt til å melda frå til fylkeskommunen om ei nedlegging vil medverka til at me i større grad enn i dag får vidare drift ved nedleggingstruga bedrifter og på den måten kan redusera dei negative konsekvensane for tilsette og lokalsamfunn. Me må ikkje gløyma at det, i tråd med den nordiske modellen, òg i dag er høve til prosessar mellom bedrift, tilsette, lokalsamfunn og det offentlege, og at ein slik dialog er vanleg i dei tilfella der det ligg til rette for det. Vår vurdering er difor at lova er unødvendig, og me er urolege for at lova kan få utilsikta negative verknader. Gode, generelle rammevilkår for næringslivet er det beste verkemiddelet for å sikra sysselsetjing og verdiskaping i bedriftene. Kristeleg Folkeparti kan ikkje sjå at forslaget frå Regjeringa til lov om meldeplikt ved nedlegging av næringsverksemd vil medverka til å betra dei generelle rammevilkåra for næringslivet. Tvert om vil forslaget først og fremst påføra bedriftene ekstrakostnader og verka mot intensjonen om å tryggja arbeidsplassane rundt om i landet. Spesielt er me urolege for at desse ekstrakostnadene vil verta spesielt tunge å bera for små og mellomstore bedrifter. Kristeleg Folkeparti støttar Regjeringa sin argumentasjon mot LO sitt krav om at innslagspunktet for når lova skal verka, skal vera bedrifter med ti tilsette. Om dette seier Regjeringa: «Dette vil etter departementet si oppfatning føre til auka administrativ og økonomisk ressursbruk både for bedriftene og det offentlege i ein grad som ikkje kan forsvarast i forhold til behovet og formålet med meldepliktsordninga. » Den same argumentasjonen kan etter vårt syn førast mot heile lovforslaget. I staden for å påleggja bedriftene unødige ekstrakostnader vil Kristeleg Folkeparti leggja til rette for at enkeltmenneske og den enkelte bedrift kan få sleppa laus kreativitet og skaparkraft. Me må satsa på gründarane og på entreprenørane. Det me minst av alt treng, er meir unødig regelverk og regulering. På bakgrunn av dette går Kristeleg Folkeparti imot forslaget til lov om meldeplikt ved nedlegging av næringsverksemd, men me sluttar oss til dei føreslegne endringane i minerallovgivinga.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-05-06:
I valkampen vart det skapt eit inntrykk av at me skulle få ei arbeidslov som var sterkare enn den gamle. Men så har me fått noko som ikkje ein gong er ei arbeidslov «light », for dette dreiar seg stort sett om lovfesting av nokre prosessar som allereie er avtalefesta mellom partane. Spørsmålet er: Ser ikkje statsråden at dette kan skapa falske forventingar om at ein her får ein ny reiskap for å hindra bedriftsnedleggingar - men så viser det seg at denne reiskapen slett ikkje fungerer?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-05-06:
Det som fekk meg til å be om ordet ein gong til, var ei undersetning frå representanten Steinar Gullvåg, som har gjort det nesten til ein sport å prøva å påklistra Bondevik II-regjeringa omgrepet «næringsnøytralitet ». Då føler eg det som ei forplikting å koma med litt folkeopplysning, for den einaste plassen, det einaste dokumentet, der eg finn at «næringsnøytralitet » er omtalt, er i St.meld. nr. 36 for 2000-2001 om SND. Denne meldinga var det Stoltenberg I-regjeringa som la fram. Der kan me lesa: «Regjeringen ønsker at dette hovedprinsippet om næringsnøytralitet fortsatt skal legges til grunn for virkemidlene sett under ett på nasjonalt nivå. » Når eg først har ordet og litt tid igjen, lat meg oppsummera debatten slik, etter å ha lytta til innlegga frå representantane frå regjeringspartia: Det bør i alle fall vera einigheit i denne salen om at denne lova ikkje er det mest revolusjonerande og grensesprengjande tiltaket for å halda oppe lokalsamfunn og arbeidsplassar i fedrelandet.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-05-06:
Det å være næringsminister betyr at du får anledning hver dag til å møte norske bedriftsledere og norske bedriftseiere og bli godt kjent med norsk næringsliv på mange nivåer. Og jeg tror at næringsministeren vil bekrefte som svar på denne replikken at dette er veldig skikkelige og anstendige folk, både ledere og eiere, som er opptatt av å være en del av samfunnet og forstå det samfunnet de er i, holde myndighetene orientert, ta skikkelig vare på sine ansatte, osv. Det å fremme en lov som gjør at denne anstendige, skikkelige oppførselen på en måte må lovfestes - for vi har en mistanke om at dere ikke kommer til å oppføre dere sånn - tror jeg er et viktig bidrag til ikke å ta vare på den tilliten som veldig mye av dette bygger på. Jeg har lyst til å utdype det siste spørsmålet som ble stilt av forrige replikant: Er det noen eksempler på bedriftsnedleggelser som har skjedd, som ville ha blitt stoppet av denne loven?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-05-06:
Først til representanten Eldegard, som sier at gründerskap ikke er noe problem, fordi alle får. Ja, nå faller altså antall gründere i Norge. Og antall nye bedrifter faller ganske betydelig. Det er lagt fram i en rapport i dag til næringsministeren. Det var i forrige stortingsperiode at dette virkelig tok av, i positiv retning. Det er for tidlig å si, men jeg frykter vi nå ser konsekvensene av den såkalte rød-grønne aktive næringspolitikk: Folk er mer skeptiske til å tørre satse. Så til dette med bedriftsnedleggelser og denne debatten, som var mitt hovedanliggende. I dag er det slik at før et styremøte som skal ta en beslutning, ser du engasjementet. Heldigvis har de ansatte sin representasjon. De får styrepapirer. De setter i gang et voldsomt apparat, det er kjempebra. Det er dyktige folk i fagforeningene og sterkt engasjement i lokalsamfunn. Hele demokratiet vårt, det offentlige rom og ytringsfriheten, fungerer. Det fungerer: Jeg skal fortelle dere at når en har sett i Dagsrevyen Hydro-direktør Reiten møte i Årdal og gå kanossagang forbi folket i samfunnet, er det ikke mange bedriftsledere som gleder seg til disse prosessene. Heldigvis, dette er et virkemiddel. Slik fungerer et moderne, godt samfunn, som får det ut i det offentlige rom, får en debatt, setter det under press. Alternativene kommer opp. Vi får til og med norske investorer som danser rundt og vil starte papirfabrikk igjen i Skien, berge Follum, bygge sykehospital og jeg vet ikke hva - i det offentlige rom. Hva er det man foreslår nå? Man foreslår noen byråkratiske snurrepiperier, hvor man skal møte på møterom T 717 hos fylkeskommunen og diskutere det med fire byråkrater. Hvem er det som gidder å engasjere seg? Man tar seg jo av dette: Der sitter en representant for Innovasjon Norge, man har et hyggelig møte og et møtereferat, og alle har en følelse av at dette har man tatt seg av, så da trenger vi ikke det folkelig sterke samfunnsmessige engasjementet. Det jeg frykter, er at ansvaret pulveriseres, istedenfor at man holder trykket, gjennom offentlige media og i det offentlige rom, på dem som virkelig har ansvaret. Jeg er helt sikker på at etter å ha vært igjennom prosessene med Union, med Årdal og andre steder er det ikke mange bedriftseiere og bedriftsledere i Norge som med letthet går inn i slike prosesser. Det er det som er det kraftige virkemiddelet. Dette som vi vedtar i dag, er noen byråkratiske snurrepiperier og ikke noe annet enn en rød-grønn pinglelov.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Det vi visste, var at det var problemer i forhold til EØS-avtalen med den gamle ervervsloven, og derfor foreslår vi heller ikke å gjeninnføre den. Men vi har altså nå foreslått en ny omstillingslov som er viktig av to årsaker. For det første: Den lovfester retten de ansatte har til å drøfte muligheten for å bidra til å videreføre virksomheten. Den rettigheten finnes i dag i Hovedavtalen mellom LO og NHO. Den blir altså lovfestet. Det styrker arbeidstakernes rettigheter til å ha innflytelse for å få til fortsatt drift. Det andre hovedpoenget med loven er at dersom det ikke er mulig å videreføre driften, lager vi et system der fylkeskommunene - som jo, som representanten kanskje husker, også har fått ansvaret for omstilling på en helt annen måte, med tilskuddsmidler fra Kommunal- og regionaldepartementet ved store bedriftsnedleggelser - sammen med Innovasjon Norge, NAV og andre skal forberede gode omstillinger dersom ikke bedriften kan reddes.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
La meg da vise til to av de sakene som ble nevnt her. Den ene er Union i Skien. Det som var tilfellet i Union, var jo faktisk ikke at bedriften ikke kunne drives videre. Der var det slik at Norske Skog nektet å selge Union slik at andre kunne drive videre. I den type prosesser ville de ansattes posisjon åpenbart vært styrket ved denne omstillingsloven. I Ålvik er situasjonen en helt annen. Der er det en fullstendig produksjonsstopp, men der har Elkem nå bestemt at de skal fortsette produksjonen utover den tiden som de hadde angitt i forhold til når de hadde planlagt å stoppe produksjonen. I det siste eksempelet, med Blikkvalseverket, har jeg registrert at partifellene til Hansen i Bergen har gitt uttrykk for at de ble veldig overrasket over at budskapet om Blikkvalseverket kom veldig brått på. Og i møte med de ansatte har i hvert fall deres oppfatning av saken vært at de i altfor liten grad har hatt mulighet til å drøfte alternative muligheter med Corus som eier. Så for Blikkvalseverket ville denne loven gitt de ansatte bedre mulighet til å drøfte alternative løsninger enn de har i dag.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Det er ikke mulig å si med sikkerhet at en nedleggelse ville blitt stoppet, for det ville være avhengig av de muligheter som de ansatte og eierne i fellesskap finner som grunnlag for videre drift. Det som er helt sikkert, er at de ansattes posisjon i de tilfeller der de får for liten mulighet til å prøve å etablere grunnlag for videre drift, vil bli bedre. La meg si det på en annen måte: For de mange gode eierne som representanten Sponheim viser til, vil forandringen bli liten. For dem som ikke er like gode eiere, vil det bli et system som de faktisk må følge. Så vil jeg gjerne få lov til å si til representanten Sponheims hovedinnlegg, der det ble understreket av omstillingsevne er viktig: Det er jeg helt enig med representanten Sponheim i. Norsk næringsliv går i dag veldig godt fordi vi har en god omstillingsevne. Det må ikke bety nedleggelser. Det kan også bety gode omstillinger i det næringslivet som eksisterer. Men omstilling er nødvendig. Det er vi enige om.