Kristin Vinje (Høyre), 2014-04-01:
Jeg vil starte med å takke komiteen for godt og effektivt samarbeid i denne viktige saken. Det er ikke gitt at en EU-debatt i Stortinget får full tilslutning, men når det gjelder forskningssamarbeid gjennom EUs rammeprogram, er det heldigvis enstemmighet. I denne saken, som handler om å gi samtykke til deltakelse i en beslutning i EØS-komiteen om innlemmelse i EØS-avtalen om forordning nr. 1291/2013 i EU, om opprettelse av Horisont 2020 – rammeprogrammet for forskning og innovasjon, er alle partiene helt enige. Det handler med andre ord om at vi med denne saken fullt og helt slutter oss til EUs åttende rammeprogram for forskning. Vi mener at norsk deltakelse i EUs rammeprogram Horisont 2020 vil bidra til å gi norske forskningsmiljøer og bedrifter tilgang til relevant kunnskap og nettverk med internasjonale forskere og institusjoner. Norge har helt siden 1980-tallet deltatt i EUs rammeprogrammer for forskning og teknologisk utvikling, og siden 1994 har vi deltatt fullt ut på grunnlag av EØS-avtalen. På vegne av komiteen vil jeg understreke at vi mener deltakelse av denne typen programmer har stor betydning for norsk forskning, og vi mener det er en selvfølge at Norge skal delta i Horisont 2020. På vegne av regjeringspartiene vil jeg si at det står nedfelt i regjeringsplattformen at vi skal arbeide for, og stimulere til, økt internasjonalisering av forskningen, eksempelvis gjennom deltakelse i EUs rammeprogrammer. Og hvorfor har vi sagt det? Et av regjeringens aller viktigste prosjekter er å gjennomføre en stor satsing på kunnskap. Det er fordi kunnskap er avgjørende for å styrke norsk konkurransekraft og bygge landet for fremtiden. En kraftig satsing på forskning, gjennom både offentlig og privat sektor, vil legge grunnlaget for fremtidens arbeidsplasser i en globalisert verden. En av hovedprioriteringene i norsk forsknings- og innovasjonspolitikk er internasjonalisering, og Horisont 2020 vil være det viktigste virkemiddelet for internasjonalisering av norsk forskning og innovasjon. Videre er det slik at Horisont 2020, som er verdens største forskningsprogram, består av tre hoveddeler: fremragende forskning, industrielt lederskap og forskning knyttet til store samfunnsutfordringer. De tre delene samsvarer veldig godt med de nasjonale forskningsprioriteringene, som er økt kvalitet i forskning og innovasjon, økt verdiskaping og kunnskap for å møte store samfunnsutfordringer. Dette er en stor beslutning å ta, ikke minst fordi det dreier seg om store økonomiske forpliktelser for Norge. Til sammen dreier det seg om 17–18 mrd. kr for hele programperioden, som strekker seg fra 2014 til 2020. Jeg mener at vi som nasjon har alt å vinne på å delta i Horisont 2020: Det vil bidra til å bygge opp vitenskapelig kvalitet. Det vil gi økt tilgang til både det europeiske og det globale markedet og dermed styrke vår konkurranseevne. Det vil gi tilgang på større forskernettverk, infrastruktur og mobiliseringsordninger. Det vil gi oss en unik arena for å styrke samarbeidet også med aktører utenfor Europa. For å lykkes må vi forvente at norske forskningsmiljøer og bedrifter ser hvilke store muligheter som ligger i deltakelse, og vi forventer at det gjøres et mobiliseringsarbeid, slik at enda flere ser seg tjent med å investere egne ressurser i å søke midler i rammeprogrammet med sikte på å vinne prosjekter. Regjeringen har høye ambisjoner for norsk forskning, og en av de forutsetningene som skal til for å lykkes, er at vi lykkes med vår deltakelse i EUs rammeprogram. Det ligger uendelig mange muligheter der ute når vi legger til rette for norske forskningsmiljøer og bedrifter. Det at vi vedtar denne saken i dag, vil gjøre det er mulig for norske aktører å delta fra første dag, allerede når de første utlysningene kommer.