Sverre J. Hoddevik (Høyre), 2001-02-20:
Høyre har sluttet seg til hovedtrekkene i St.meld. nr. 15 og inngår således i det flertallet som er enig om det meste i dagens innstilling. Begrepet nasjonale minoriteter har her funnet sin naturlige avgrensing ut fra norsk historie gjennom 300-400 år. Men det er også slik at internasjonalt minoritetsvern som bygger på ikke-diskrimineringsprinsippet og prinsippet om likebehandling, over tid vil kunne utviske avgrensingene overfor andre minoriteter – på mange felt vil det iallfall kunne være slik. Fra en side sett er det viktigste tiltaket i meldinga en verbal unnskyldning for de grove overgrepene romanifolket har vært utsatt for av eller med aktiv støtte fra legale norske myndigheter. Dette er forhold som ligger mange tiår tilbake i tid, men det er likevel viktig å ta et prinsipielt oppgjør med en totalt uakseptabel politikk. Det fins dermed naturlige motiv for å profilere en annen politikk som får karakter i den andre enden av skalaen, altså en politikk preget av forståelse og velvilje. Alt som her er sagt om kultur og bidrag til tospråklighet, dokumentasjon og informasjon etter grundig belyst historisk faktum, er viktig. Spørsmålet er om dette er treffsikker kompensasjon for direkte overgrep. Svaret er selvsagt nei. Vi kan ikke komme forbi at de faktiske overgrep gjort mot romanifolket med hensyn til internering og sterilisering, påkaller en skikkelig vurdering av mulig erstatning på personlig grunnlag. Dette var også konklusjonen sist Stortinget behandlet erstatningsspørsmålet, da i forhold til en mulig gruppeerstatning til romanifolket. Haken ved gjeldende praksis for billighetserstatning er ifølge Senter mot etnisk diskriminering at sammenlikningsgrunnlaget for søkerne har vært for snevert. Internerte har vært sammenlignet med andre internerte, man har altså ikke det brede sammenlikningsgrunnlaget i samfunnet for å få fram kontraster som kunne styrke søknadene. Komiteen har i innstillinga bedt Regjeringa om i samråd med Billighetserstatningsutvalget å foreta en vurdering av beviskrav i slike sammenhenger. Foreldelse har i slike saker med reelt innhold kun teoretisk betydning. Høyre er også med i et mindretall som ønsker at Regjeringa skulle utrede en erstatningsordning etter svensk modell på dette punktet. Fri rettshjelp er et aktuelt tema knyttet til denne type saker, men Høyre har ikke funnet det rett å forhåndskonkludere på detaljerte endringer i fri rettshjelp-ordninga. Her får vi avvente Regjeringas forslag, slik justiskomiteen har bedt om. Det må ikke tolkes som mindre vektlegging av fri rettshjelp at Høyre ikke er med på mer detaljerte mindretallsmerknader her. Helt til slutt må vi gjenta at både meldinga og innstillinga omfatter en rekke tiltak innenfor de fleste offentlige ansvarsområder. Vi har selvsagt registrert at sentrum og SV stresser en forpliktende plan for alt som her er nevnt, allerede i samband med budsjettet for 2002. For vår del må vi nok støtte regjeringspartiets syn om at dette kan bli en for urealistisk tempoplan, og vi er derfor ikke med på nevnte mindretallsmerknad. Dette ut fra at vi allerede her har tatt både et prinsipielt og et praktisk oppgjør med det vi ofte og med rette kaller en forkastelig politikk. Så får heller de ulike vimplene som ytterligere bekrefter dette, få lov å komme i tur og orden i en fornuftig framdriftsplan.