Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Regjeringen signaliserer gjennom trontalen fortsatt stort fokus på arbeid, aktivitet og omstilling. Det merkes fortsatt i deler av landet at Norge for et par år siden ble rammet av en lav oljepris og nedgang i oljesektoren. Det ble gjort lite eller ingenting for å omstille Norge da oljeprisen var vesentlig høyere enn i dag, og jeg er veldig glad for at Norge nå styres av et mannskap som er både handlekraftig og styringsdyktig. Penge- og finanspolitikken virker, tiltakene og doseringen er riktig balansert, og Statistisk sentralbyrå slår fast at det er økende vekst i norsk økonomi. BNP-tallene viser at oljebremsen har nådd bunnen, og at det er vekst i fastlandsinvesteringene. Ledigheten er redusert i 14 fylker det siste året, og september ble fjerde måned på rad med nedgang i antall ledige. Målet er ikke nådd, det er fortsatt krevende tider, og det er fortsatt mange dyktige og hardtarbeidende folk som ser etter nye muligheter, men vi ser også en positiv utvikling og en større optimisme i privat sektor. Norge skal ikke være et land som handlekraftige gründere rømmer fra, men et land investorer og gründere flokker seg om. De som lykkes med å skape arbeidsplasser for folk flest, skal hylles og ikke rakkes ned på. SSBs årstall viser rekord i antall nyetablerte foretak både i 2014 og i 2015, langt høyere enn i foregående periode, og det er spesielt gledelig at det siste år har vært stor vekst i antall nyetableringer i mange av vestlandsfylkene som ble hardest rammet av oljeprisfallet. På lang sikt er det ingen tvil om at lavere skattetrykk er den aller mest effektive medisinen for å skape flere jobber og mer verdiskaping. Dette handler bl.a. om lavere skatt på arbeidsplasser og lavere skatt på bedriftenes egenkapital. Det er ikke mulig å komme utenom at Norge er helt avhengig av investorer og gründere som ser muligheter, og som er villige til å risikere egne penger for å skape fremtidens arbeidsplasser. Staten kan ikke kjøpe seg et fremtidsrettet næringsliv, men vi kan legge til rette gjennom gunstige skatte- og avgiftsreduksjoner. Dagens makroøkonomiske situasjon tilsier at tilsynelatende uskyldige forslag om skatteøkninger vil kunne få store konsekvenser for norske arbeidsplasser. Tiden er definitivt ikke inne for risikable skattepolitiske eksperiment som kan sette hele veksten i fare. Økt skatt kan umulig føre til økt vekst, og økte skatter er en dårlig idé for både store og små arbeidsplasser. Landet vårt er langstrakt og tynt befolket, og veitransport er derfor enda viktigere her enn i mange andre land. Det handler f.eks. om at norsk laks skal komme trygt frem til de store markedene i Europa, og at det skal være mulig å skape verdier i hele landet. Jeg er godt fornøyd med at Fremskrittspartiet i regjering har bidratt til at bevilgningene til vedlikehold og fornying i transportsektoren nesten er fordoblet, og at vi også har økt investeringene betydelig. Alle som har jobbet i privat sektor, vet at det er forskjell på penger til forbruk og penger til investeringer, og med Fremskrittspartiet i regjering investeres en større andel av oljeformuen i veier, jernbane og annen samferdselsinfrastruktur. Jeg er ikke i tvil om at gode foreldre ønsker trygge skoleveier for sine barn. På toppen av store investeringer i vei og jernbane har Fremskrittspartiet fått gjennomslag for å redusere avgiftene på trygge biler for folk flest. Vi har vridd avgiftene slik at det er utslipp og ikke motorkraft som er grunnlaget for engangsavgiften. Bilsalget i august i år viser at avgiftskutt på nye biler er et effektivt miljøtiltak, og forurensningen fra de nye bilene som nå selges, er kraftig redusert. Norge setter altså ny rekord i salg av lavutslippsbiler, mens det tidligere var diesel som gjaldt. Radikale miljøvernere burde egentlig juble istedenfor å kritisere. Det viktigste for Fremskrittspartiet er ikke utslippsreduksjonen alene, men at vi har lyktes med å redusere avgiftstrykket for alle som er avhengige av bil for å kjøre til jobb, levere barn i barnehagen og på skolen og for å gjøre sine innkjøp – rett og slett å få hverdagen til å fungere. Nå, i 2016, trenger vi ikke lenger velge mellom miljøvennlige småbiler på den ene siden og trygge familiebiler på den andre siden. Vi kan heller si ja takk, begge deler. Norge skal aldri mer være et land der eksportnæringene rammes av dårlig infrastruktur, og Norge skal aldri mer være et land der folk flest ikke har råd til trygge biler.