Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2012-01-10:
Vann har ikke smak, det har ikke farge, det har ikke lukt. 70 pst. av jordas overflate er dekket av vann. I Norge er vi bortskjemt med vann i strie strømmer. Vann er ikke noe knapphetsgode, og vi har kunnet sløse med vann med god samvittighet. Vi nordmenn tar det som en selvfølge. Det kommer i kranen, og det er billig. Jeg brukte vann i går kveld, jeg brukte det nå, jeg brukte det i dag tidlig. Vi bruker det alltid. Lovforslaget som kommer nå, har bakgrunn i et Dokument nr. 8-forslag som jeg og Per Olaf Lundteigen fremmet på vegne av Senterpartiet i forrige periode, og vi er stolt av det lovforslaget som nå ligger her. I Norge har vi heldigvis ikke hatt de store politiske kampene om hvordan alle skal sikres trygt og rimelig vann. Men ser vi litt ut, er kampen om vann mange steder svært alvorlig. Kampen om rettighetene til vannet har ført til de mest alvorlige konflikter. I Norge har vi langt fra en slik virkelighet, men den som eier infrastrukturen, vil ha stor makt over dem som trenger den livsnødvendige varen – altså deg og meg. I Norge er det offentlige og brukereide andelslag som eier vannforsyningen. Det er altså vi alle som har kontrollen. Vann er et gode som man må ha uansett pris. I Norge har vi et godt utbygd vannett. Det var en storstilt utbygging etter annen verdenskrig. Et nesten landsdekkende vann- og avløpsnett ble ferdigstilt i 1970-åra, og det utvides fortsatt. Et godt vann- og avløpsnett er avgjørende for å skape gode levevilkår for folk, men det er betydelig behov for fornyelse i ledningsnettet og i tilhørende renseanlegg, og det er med offentlig eierskap vi har best mulighet for å sikre alle god kvalitet. En kommune kan ikke utsette en nødvendig investering av økonomiske årsaker så lenge loven bestemmer at alle kostnader skal dekkes av vannavgiften. Det er en omfattende og kostbar jobb å få på plass grunnleggende infrastruktur for denne sektoren. I sin form er det å levere vann og avløp et naturlig monopol. Det er svært få som ser for seg at man ønsker å grave parallelle ledningsnett for gjennom det å fremme konkurranse. Den konkurransen ville i så fall blitt veldig dyr. I et slikt monopol som levering av vann er, vil den som eier ledningsnettet, ha en enorm makt. Det er ikke ønskelig for samfunnet at primærbehov og livsnødvendige tjenester som levering av vann skal bli underlagt et framtidig regime der en privat kommersiell aktør får rent monopol. Flertallet i denne salen mener heldigvis ikke det og sikrer flertall for det framlagte lovforslaget. Kofi Annan kalte vannet «det blå gullet». Ser vi litt ut, ser vi hvilken kamp som foregår – noen steder en livsnødvendig kamp, andre steder en rent økonomisk kamp – for å få kontrollen med vannet. Den som får kontrollen med vannet, får makta. Hvis vi går til England og ser hvilke budrunder det har vært rundt eierskap til vann, ser man hvilke sterke kapitalinteresser man setter i sving hvis man åpner for privat eierskap i slik grunnleggende infrastruktur som Margaret Thatcher gjorde. Et av de største selskapene, Thames Water, som leverer vann til 8 millioner mennesker og kloakktjenester til 13 millioner mennesker, har blitt solgt og kjøpt flere ganger, og det har vært en enorm avkastning for dem som har vært inne på eiersiden. Den konservative avisa Daily Mail uttrykte det slik i en leder under overskriften «The Great Water Robbery»: «Styrene og aksjonærene i Storbritannias topp ti vannselskaper har vært i stand til å bruke sin posisjon som monopolleverandør til å gjennomføre den største handling av lisensierte ran i vår historie.» En slik utvikling ønsker vi ikke i Norge – en utvikling der bedriftsøkonomiske vurderinger og avkastningskrav skal være førende for en så grunnleggende tjeneste som vann og avløp. Vi ønsker vann- og avløpsverk som har som sitt eneste formål å levere billig og bra vann til alle, og som har samfunnets beste som sitt mål, ikke vannverk som utnytter sitt monopol til maksimal profitt til kommersielle aktører. Vi rød-grønne og Kristelig Folkeparti sto sammen i denne saken da vi behandlet Dokument nr. 8-forslaget som ligger til grunn for dette forslaget. Vi sto sammen om at de som skal levere vann- og kloakktjenester, skal ha fellesskapets mål som sin motivasjon for den jobben de gjør, ikke profitt. For levering av vann er et naturlig monopol, og tilgangen til vann er en grunnleggende menneskerettighet. Det undrer meg at Kristelig Folkeparti ifølge innstillingen i dag vil stemme imot loven, når de støttet den i forrige periode. Valget vi har i denne sektoren er et privat monopol eller et offentlig monopol. Vi i Senterpartiet er ikke i tvil om hva som gagner samfunnet best. Det er et trygt og offentlig eierskap. Det sikrer denne loven.