trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Abid Raja (Venstre), 2015-03-18:
Jeg vil takke for svaret, og jeg vil understreke at Venstre har en klar forventning om at det snarest mulig og i tråd med målet om å forsterke klimaforliket blir signert bymiljøavtaler som forplikter kommuner, fylkeskommuner og ikke minst staten til å gjøre de investeringene som er nødvendige. Så hører jeg at statsråden er positiv til fordel for den fortsatt villede politikken på elbilsiden, men kommer ikke helt i mål. Jeg regner med at det er en bred enighet i dette huset om fordelene knyttet til å kjøre og eie elbil, at det skal fortsette til minst 2017, og det er, så vidt jeg vet, bare en del av Fremskrittspartiets politikere som har skapt tvil rundt dette. Det er også bred enighet i folket om at dette må fortsette. Meningsmålinger som ble offentliggjort i går, viser at tre av fire spurte ønsker at en skal beholde elbilfordelene, og NAF, som er en organisasjon som Fremskrittspartiet ofte trykker til sitt bryst, har også vært krystallklare på dette. Nå har samferdselsministeren mulighet til å legge denne debatten død en gang for alle ved å fastslå at elbilfordelene skal videreføres til minst 2017. Vil statsråden benytte anledningen til å slå fast at den villede politikken vil fortsette fram til valget?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-03-18:
Arbeidet med å forbedre bymiljøet er svært viktig, og der har de fire partiene som nå utgjør flertallet, samarbeidet veldig godt både om budsjettet og om mange andre tiltak. I klimapolitikken har en fremmet en felles sak som gjør at det nå er stor enighet om hvor veien skal gå, og hvilke virkemidler en skal bruke. Det er veldig bra. Så er det mange tiltak som er viktig for i sum å gjøre byene bedre å bo i. Det handler om bedre arealplanlegging, det handler om mer kollektivtilbud. Det som er viktig, er at det skal være attraktivt for folk å velge kollektivt, og at de skal velge det selv, ikke en tilnærming der man skal piske folk ut av bilen uten at de har et alternativ å gå til, men tvert imot gjøre det så attraktivt å velge kollektive reisemidler – buss, trikk, tog og T-bane – at folk selv ønsker det. Da er det mange grep som det nye flertallet har gjort. Vi sier at vi skal ha 50–50-bevilgning til store kollektivinfrastrukturinvesteringer i de fire største byene, altså at staten tar 50 pst. av kostnaden. Det var noe som forrige regjering ikke var villig til, men som dagens regjering og dagens flertall har vedtatt. Det satses betydelig mer på tog. I desember ble rutene omlagt, noe som gjør at bare på Oslo S er det nå 100 flere tog om dagen enn hva det var før desember 2014. Punktligheten for jernbanen var på 95 pst. de siste ukene i februar. Alt dette gjør at kollektivtransport framstår som mer attraktivt. I tillegg gjøres det mye for gange og sykling. Når det gjelder bilsiden, er det viktig at bilistene får et godt alternativ, sånn at en ser at dagen henger sammen når en reiser kollektivt. For dem som må kjøre bil, er det selvsagt en fordel om vi klarer å få dem til å velge lavutslipps- eller nullutslippsbiler, slik elbiler og hybridbiler er. Der har dagens avgiftssystem en fordel. Det er viktig når vi nå forhandler om hva som skal skje etter at klimaforlikets krav om 50 000 nullutslippsbiler er innfridd, at det også der legges til rette for ytterligere salg av nullutslipps- og lavutslippsbiler.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-03-18:
Jeg skulle gjerne hatt mer enn 1 og 2 minutter til å snakke om dette, for dette er svært viktig. La meg fortsette der jeg slapp: Bymiljøavtalene, som en tok opp i første spørsmål, er også svært viktige. Der er det igangsatt dialog og forhandlinger med byene, en tar dem fortløpende. Da er det viktig å understreke at en har i dag belønningsordninger som løper, og bymiljøavtalene skal erstatte dette, så det er ikke slik at det ikke er virkemidler i bruk. Det handler om å få gode, nye og bredere avtaler på plass, og det er det bymiljøavtalene skal være. Der har også regjeringen sagt at vi vil ha utviklingsavtaler, i den forstand at vi skal være med og forplikte arealutviklingen i byene når vi investerer i kollektivtrafikk, slik at flere bor og jobber nær kollektivknutepunkt. Det er viktig for at en skal velge kollektive reisemiddel. Når det gjelder elbilpolitikken, er klimaforliket veldig tydelig. De fordelene som er nå, skal vare til det er 50 000 biler på veiene. Det begynner vi å nærme oss veldig kraftig. Det vil være feil av meg nå å forskuttere hva de forhandlingene som skjer mellom partiene på Stortinget, skal ende opp i. Det er faktisk Stortinget som vedtar dette, og ikke en enkelt statsråd.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-03-18:
Jeg tror alle vet at Fremskrittspartiet – velgere og politikere – er veldig glad i lave og ikke-eksisterende bilavgifter, ingen bør være i tvil om det. Samtidig er det altså ikke slik at Stortinget har vedtatt alt det som nå skjer. Dette er fordi vi har fått et nytt flertall i Stortinget, som har vedtatt noe annet enn det som lå i Nasjonal transportplan fra den forrige regjeringen. Den satsingen som vi nå får på bymiljøavtaler med at staten tar 50 pst. av investeringskostnadene, er noe som skjer fordi en har et nytt flertall. Det er altså noe som ikke Arbeiderpartiet kjempet fram, men som dagens regjering har fått fram. Den kraftige økningen i vedlikehold av både vei og jernbane, som gjør at bussen kommer lettere fram, og at jernbanen kan være i rute, som vi nå ser resultatet av, er fordi en har et nytt flertall, som gjør mye mer enn det som lå i Nasjonal transportplan. Og det var altså det nye flertallet som gjorde at hybridbiler kom bedre ut avgiftsmessig, og dermed får bedre markedsforhold enn det som har ligget til grunn foreløpig. Så jeg er veldig stolt over det vi har gjort. Så skal vi også sørge for at det er attraktivt å velge elbil framover, men det er Stortinget som vedtar nøyaktig hvordan.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-03-18:
Det har under dagens flertall blitt en ekstra satsing på ladestasjoner. Det er viktig. Samtidig er det viktig at vi får markedet til selv å utvikle dette, sånn at man får kommersielle krefter og ikke går til staten hver gang man skal ha en ekstra ladestasjon. Derfor har vi allerede hatt mye kontakt med Elbilforeningen, med de ulike bilprodusentene, med ulike andre aktører, som KIWI, som har inngått avtale med en av de store bilprodusentene for å tilby lademuligheter utenfor sine matvarebutikker. Det er når vi får den delen til å fungere, at man virkelig får en bred utvidelse av ladeordningen for biler. I tillegg vet vi at det skjer en veldig utvikling på batteriteknologi. Tesla har varslet at de i disse dager har en ny pressekonferanse for å komme med enda større nyheter som tar vekk rekkeviddeangsten som elbilister har. Det er kombinasjonen av de statlige virkemidlene og markedet og produsentene av elbiler som er grunnlaget for suksess på dette området. Vi skal være med og bidra til dette så godt det lar seg gjøre.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-03-18:
Harstad/Narvik lufthavn, Evenes, er en av de flyplassene i landet med størst vekst. I fjor økte antall passasjerer med 6,4 pst. sammenlignet med året før. I tillegg til den ordinære veksten i passasjertallet forventes en økt trafikk på Evenes fra 2017 når Hålogalandsbrua åpner og Narvik lufthavn legges ned. Ny E10 vil medføre større trafikk fra Vesterålen. Avinor har brukt mellom 400 og 500 mill. kr på Evenes siden terminalen ble bygd i 1998. Senest sommeren 2014 ble rullebanen reasfaltert, i tillegg til at sikkerhetsområdene og lysanleggene ble oppgradert. Dette var investeringer for om lag 150 mill. kr, så det har blitt gjort en del. Ifølge Avinor er det ingen større kapasitetsutfordringer på Evenes nå, men det er behov for opprusting av sikkerhetskontroll og bagasjeanlegg. Dette arbeidet er allerede igangsatt, og en utvidet sikkerhetskontroll ventes ferdigstilt andre halvår i år. Evenes lufthavn vil også – som det ble nevnt – i framtiden bli viktig for Forsvaret. Stortinget vedtok i 2012 at Evenes skal være framskutt operasjonsbase for Forsvarets kampflyberedskap når den nye kampflybasen utvikles i Ørland. Dette vedtaket ligger fast, og det er lagt til grunn for den pågående planleggingen av eiendom, bygg og anlegg på lufthavnen. Stortingets vedtak innebærer at tre kampfly av typen F-35 skal være lokalisert på Evenes, i tillegg til noe øvingsvirksomhet. Kampflyberedskapen vil gjøre det nødvendig å ha døgnkontinuerlig drift ved lufthavnen, som Forsvarsdepartementet har planlagt fra 2021–2022. Selv om Evenes lufthavn ikke er nevnt spesielt i Avinors nordområdestrategi, kan jeg forsikre om at regjeringen har omfattende framtidsplaner for Evenes lufthavn og følger behovene nøye.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-03-18:
Når en ser på det svaret som jeg har gitt, så har jeg altså lagt til grunn at en ikke ser kapasitetsutfordringer på Evenes. Det er nok en av grunnene til at en heller ikke bruker mye tekstplass i en strategi, når en mener at kapasiteten er god. I tillegg er det altså ikke bare på veiene i Nord-Norge det har vært rekordmye asfaltering under dagens regjering, men også rullebanen ble reasfaltert. Det betyr at landingsstripen anses å være i god «shape» akkurat nå. De områdene som man har ment har vært utfordrende, har vært sikkerhetskontroll og bagasjeanlegg, og der gjør en investeringer. Det fordrer at når en har en lufthavn som fungerer godt, som en forventer har en god rolle framover, så er det ikke vits i å bruke veldig mye spalteplass på å skrive om og drøfte de utfordringene. Derfor ville jeg heller vektlagt den situasjonen flyplassen er i, det som vi kommuniserer her, med forventninger, og det at når Forsvaret får en mer sentral rolle, så blir det døgnkontinuerlig drift på flyplassen. Alt dette tyder på at en får en flyplass som vil være veldig levedyktig og ha gode framtidsutsikter.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-03-18:
Avinors arbeid med fjernstyrte tårn er en måte der en kan kutte kostnader samtidig som en opprettholder sikkerheten, og dermed øke livskraften i de flyplassene vi har i distriktene, som gjerne har liten passasjertrafikk. Det er viktig for å sikre gode luftfartstjenester over hele landet. Når det gjelder den enkelte flyplass, så er det Avinor, som er et selskap med et eget styre, som gjør sine vurderinger. Det er ikke en statsråd som sitter og gjør de betraktningene. Vi har ennå ikke fått en beslutning fra Avinors styre, og da ville det være feil av meg å gå inn og begynne å forskuttere konsekvenser – hvilke flyplasser dette vil gjelde og farten på framdriften – før Avinor har tatt sin beslutning. Men for meg er dette veldig bra. Selvsagt må Avinor, når en tar sånne beslutninger, også ta hensyn til Forsvarets aktivitet på de flyplassene der det er relevant.
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-03-18:
Mitt tilleggsspørsmål går til klima- og miljøministeren. Som representanten Abid Q. Raja var inne på, er 26 pst. av utslippene i Norge fra transportsektoren, og det er mange virkemidler som man må gjennomføre på flere områder for at vi skal nå målsettingene som vi i fellesskap har satt oss, at vi skal redusere klimagassutslippene med 40 pst. fram mot 2030. En stor del av dette vil måtte tas i transportsektoren – siden mye ligger i det som er en del av kvotesystemet i EU – gjerne over 50 pst. Klima- og miljøministeren har det overordnede ansvaret for klimapolitikken, og da blir mitt spørsmål: Hvordan vil klimaministeren sørge for at virkemiddelbruken som vi skal ha på alle områder, står i forhold til den målsettingen vi har satt oss om 40 pst. reduksjon fram mot 2030?
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Nå synes jeg jo at samferdselsministeren hadde en god gjennomgang av de virkemidlene vi har. For det første gjelder det å planlegge byene og tettstedene på en slik måte at vi fjerner behovet for transport. Det gjør vi nå gjennom bymiljøavtalene og i tillegg utviklingsavtaler, hvor vi forhandler med byene om hvordan de bedriver sin areal- og transportplanlegging. Det kanskje aller viktigste vi kan gjøre, er å fjerne behovet for transport. Når det da er behov for transport, er det viktig at vi har en god kollektivtrafikk. Der har denne regjeringen, også sterkt støttet av samarbeidspartiene, Venstre og Kristelig Folkeparti, bidratt til en betydelig satsing. Og så har vi nå en felles gjennomgang av bilavgiftene for å bevare prinsippet om at det skal lønne seg å velge miljøvennlig. Jeg mener at denne regjeringen nå har tatt i bruk mange virkemidler, og det må vi også gjøre, for transport står for et av de store utslippene.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Takk for at det blir stilt et viktig spørsmål. Som representanten sa, hadde vi en god runde på dette i Stortinget i går. Heldigvis har luftkvaliteten de siste ti årene bedret seg betraktelig, men likevel har flere norske byer utfordringer med svevestøv og NO2. Regjeringen vil derfor gi kommunene flere virkemidler – det er kommunene som er ansvarlige for den lokale luften. Samferdselsdepartementet vil igangsette et lovarbeid, slik at det etableres lavutslippssoner i kommuner som ønsker det. Det arbeides videre med å tilrettelegge for miljødifferensiering gjennom AutoPASS-systemet. Der vil også Samferdselsdepartementet utrede kostnader og mulige løsninger sammen med andre berørte departementer. Regjeringen har også sagt at vi vurderer mulighetene for gratis kollektivtrafikk på dager med høy luftforurensning. Det er et ønske om å innføre dieselforbud på riks- og fylkesveier i Oslo nå. Det har vi sagt at vi ikke ønsker, men vi arbeider med å se på et differensiert forbud, slik at det primært rettes mot personbiler utenfor næringsvirksomhet. Vi har sagt at vi kommer tilbake til Stortinget med flere virkemidler. Dette er en utfordring som man har vært klar over i mange år. Nå har denne regjeringen et godt samarbeid med kommuner på det. Jeg har merket meg at kommunene ønsker flere virkemidler – flere av dem utreder vi – men kommunene har også en del virkemidler som de allerede nå kan ta i bruk for å få bedre luftkvalitet.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Den utfordringen vi har i Norge med luftkvalitet, deler vi med veldig mange andre byer i Europa. Norge er et av 17 land som er stevnet inn for ESA for at en ikke opprettholder luftkvalitetsdirektivet. Den debatten vi nå har rundt luftkvalitet, synes jeg også illustrerer at når vi snakker om klimasamfunnet, er det også et bedre samfunn. Vi må endre politikken, slik at vi får ned forurensningen fra bilene, både på grunn av utfordringen med luft og på grunn av klima. Det viktigste vi gjør, er å planlegge byene på en sånn måte at vi reduserer transportbehovet. Så må vi legge til rette for at vi kan gå mer, sykle mer, og mer kollektivtrafikk. Og så må vi gjennom bilpolitikken medvirke til at de bilene som kjører, forurenser minst mulig.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Jeg er opptatt av at den infrastrukturen som bygges, møter framtidens utfordringer med omstillingen til lavutslippssamfunnet og redusert støy og utslipp av lokal luftforurensning. Her har Stortinget stilt helt klare krav om at persontransportveksten i storbyområdene skal tas med kollektivtrafikk, gange og sykkel. Det betyr også at hvis dette prosjektet gir vekst i biltrafikken, må det igangsettes andre tiltak for å bremse biltrafikken, slik at det i sum ikke blir vekst i Oslo-området. Det har selv Statens vegvesen sagt, at det må tas i bruk sterke virkemidler for å bremse veksten i biltrafikken. Noe av det som bygges vest for Oslo, er et høystandard kollektivfelt og gjennomgående sykkelvei. Så vi må planlegge storbyene på en sånn måte at vi kan ta trafikkveksten gjennom gange, sykkel og kollektivtrafikk.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Det Stortinget vedtok i går, var å be regjeringen utrede flere virkemidler. Nå ga jeg i debatten i går en redegjørelse om hva vi allerede har begynt å jobbe med. Vi har begynt med et lovarbeid for å etablere lavutslippssoner, vi arbeider for å tilrettelegge for miljødifferensiering gjennom AutoPASS-systemet, vi ser på muligheten for dieselforbud – men vi ønsker en differensiering, slik at dette også er mulig å gjennomføre i praksis. Det jeg synes er bra, er at det er et stort engasjement i Stortinget for å gjøre hva vi kan for å få bedre luft i storbyene. Det er ingen ny problemstilling, denne problemstillingen har vart i mange år, men nå gjør vi et godt arbeid sammen med kommunene på det. Kommunene ber om flere virkemidler. Vi har gitt dem noen virkemidler, og nå utreder vi enda flere, og det må til for å få bukt med denne utfordringen.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Nå er det jo godt kjent nasjonalt, men nå også godt kjent internasjonalt, hvilken suksess den norske elbilpolitikken er. Jeg åpnet selv et seminar i Brussel for 14 dager siden og fortalte da om hvordan denne politikken har virket i Norge. Da vi la fram våre mål for 2030, så sa vi at transport er et av de områdene der vi virkelig må redusere utslippene. Så – punkt én – vi må redusere biltrafikken, og – punkt to – de bilene som må være på veien, må slippe ut minst mulig. Det er nettopp derfor vi nå har en gjennomgang av kjøretøyavgiftene, med prinsippet om at det skal lønne seg å velge miljøvennlig. Her har Stortinget og regjeringen gått foran med en politikk som virker, og vi er nødt til å fortsette med det hvis vi skal klare å nå målene om å redusere utslipp innenfor transport.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Det har vært mange klimadebatter i Stortinget – det er et stort engasjement, og det er veldig bra. Nå har regjeringen foreslått hvor vi skal legge våre ambisjoner fram mot 2030. Vi har sagt at vi ønsker at Norge skal ligge på det samme nivået som EU. Det betyr å kutte 40 pst. fram til 2030 med utgangspunkt i 1990. Så skal det fordeles mellom kvotepliktig sektor, der vi allerede er godt integrert i EUs kvotesystem – det er ca. halvparten av utslippene – og den andre halvparten, som er i ikke-kvotepliktig sektor, hvor vi nå skal forhandle med EU om hvor det norske nivået kommer til å ligge. Det er ganske tydelig – vi vet at EU har sagt 30 pst. i ikke-kvotepliktig sektor. EU har nå en prosess med å fordele dette mellom sine 28 land. Når en skal ta hensyn til BNP og justere for kostnadseffektivitet, er nok jeg ganske klar på at vi kommer til å være nærmere 40 pst. enn 0 pst. Så har regjeringen også i stortingsmeldingen skissert fem områder hvor vi kan bidra til nasjonale kutt, men også hva vi gjennom norsk teknologiutvikling kan bidra til av internasjonale kutt. Det er nettopp det som er så avgjørende i klimapolitikken, at vi får til en god blanding av hva vi skal gjøre nasjonalt. Vi har ikke gått inn i et samarbeid med EU for å unndra norske kutt, men vi kan samarbeide for å redusere kuttene, fordi klimautfordringene er globale.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Vi har skissert fem områder som vi skal arbeide videre med. Det første er noe av det Stortinget allerede nå har diskutert, reduserte utslipp innen transportsektoren. Det er kanskje der vi må gjøre mest nasjonalt, både ved å planlegge for å begrense transportbehov og gjennom å overføre trafikk fra biltrafikk til kollektivtrafikk. Vi må satse mer på kollektivtransport og jernbane, og vi må forlenge den politikken vi har, slik at når en først skal kjøre bil, kjører bil som reduserer utslipp mest mulig. Så har vi også innenfor industrien flere områder. Og bygg er noe som vi også må gjøre mer på i Norge. Transport og bygg er der vi må gjøre mer i Norge, og det andre er hva vi kan gjøre i Norge som også bidrar til kutt internasjonalt.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Jeg er helt enig med representanten i at de valg vi foretar nå, får konsekvenser for muligheten til å nå lavutslippssamfunnet i 2050. Vi har diskutert mang en gang nødvendig omstilling av hele samfunnet – hvordan vi planlegger samfunnet vårt, hvordan vi planlegger for mindre transport, hvordan vi skal gjennom en omstilling med mindre oljeavhengighet, hvordan vi må omstille norsk industri til å ta vare på sin lavutslippsteknologi og rene produksjonsteknologi. Det er derfor vi har styrket klima- og energifondet og gitt Enova flere virkemidler, slik at Hydro Karmøy nå kommer til å iverksette planene om verdens mest energivennlige aluminiumsproduksjon. Det betyr strengt tatt at vi kan få høyere utslipp i Norge gjennom det. Men det er derfor det er viktig hvordan vi nå samarbeider med EU, slik at utslippene innenfor bobla begrenses.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Da kan jeg vel bare bli stående!
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Beslutningen om trasévalget i Sørdalen ble fattet av den forrige regjeringen, og dagens regjering har lagt det til grunn. En reversering av den forrige regjeringens vedtak og en påfølgende ny runde om trasévalget ville ha forsinket prosessen og ført til at kraftforsyningen til Nordvestlandet og Midt-Norge ble ytterligere forsinket. Det er viktig at vi verner et representativt utvalg av norsk natur, men i enkelte situasjoner må vernet vike for andre tungtveiende interesser. Den anstrengte kraftsituasjonen i Midt-Norge er velkjent, og jeg tror alle, eller iallfall langt de fleste, er enig i at denne bør avhjelpes så raskt som mulig. Det var de vurderingene som ble gjort ved at denne regjeringen fulgte opp det den forrige regjeringen hadde fattet et vedtak om.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Miljøverndepartementet la i vedtaket i 2013 til grunn at en dispensasjon fra verneforskriften var nødvendig for å sørge for en rask sikring av kraftforsyningen til Midt-Norge. Jeg kan nå bare registrere at lagmannsretten har vurdert risikoen for en forsinkelse for kraftledningen annerledes enn hva departementet gjorde i sitt vedtak. Her har vi fulgt opp det den forrige regjeringen fattet et vedtak om, og vi har vært bekymret for å forsinke den viktige kraftforsyningen til Nordvestlandet og Midt-Norge.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Kulturminneloven verner alle vrak som er eldre enn 100 år. Det er staten som har eiendomsretten over skip og last og annet som har vært om bord, dersom eier ikke er kjent. Kulturminneloven verner om kulturminnene som et nasjonalt miljøgode, enten de er på land eller i vann. Lovens formål er å ivareta disse funnene som ressurser, enten som vitenskapelig kildemateriale, eller som varig grunnlag for nålevende og framtidige generasjoners opplevelse. Etter kulturminneloven plikter man å si fra dersom man finner et vrak. Hensikten fra statens side er selvfølgelig ikke å gjøre disse opplysningene tilgjengelig for vrakplyndrere og andre som har uærlige hensikter. Formålet er å få mer kunnskap om disse funnene og gjøre disse funnene kjent, slik at allmennheten kan ha glede av dem. Videre har disse opplysningene allmennpreventiv virkning. Ved at det blir kjent hvor slike funn befinner seg, kan man unngå at de skades ved planlegging og gjennomføring av tiltak i sjø. Riksantikvarens register kulturminnesok.no er derfor et godt tiltak, slik at interesserte kan søke etter og få kunnskap om lokale kulturminner og om funn som er gjort i deres nærområde. Selv om noen skulle ha uærlige hensikter, er jeg imidlertid ikke overbevist om at tilbakeholding av informasjon fører til noe godt. Tvert imot står jeg for åpenhet og informasjonsdeling. Og jeg glad for at vi bor i et samfunn med en godt utbygd infrastruktur. Derfor har vi politi, tollvesenet og Kystvakten, som har et klart definert ansvar, og som slår ned på uærlige individers handlinger, dersom de blir kjent. I tillegg er jeg glad for at vi har Statens naturoppsyn, som har et godt samarbeid med kulturminneforvaltningen, og som gjør et viktig arbeid med å holde oppsyn også med miljøverdiene langs kysten. I noen tilfeller er det imidlertid nødvendig å gå til mer konkrete handlinger og frede skip som er yngre enn 100 år. Den midlertidige fredningen av skipene Blücher og Tirpitz er en direkte reaksjon fra Riksantikvarens side på den økende vrakplyndringen og det faktum at skipene også er graven til alle dem som gikk med ned i havet. Jeg har imidlertid tro på at et samarbeid mellom offentlige instanser og lokale krefter kan virke positivt, både for interessen for å kartlegge disse funnene slik at kunnskapen om dem økes, og for at disse funnene kan bevares i sjøen og være en kilde til opplevelse for dykkere og andre interesserte. Og jeg håper at de som eventuelt sitter på opplysninger om ulovlige handlinger, varsler om dette til rette instans, og at allmennheten generelt ikke bidrar til å opprettholde ulovlig omsetning av plyndrede vrakdeler.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Det er viktig at dersom noen har opplysninger om at vrakplyndring skjer, må det varsles til politiet og etterforskes på vanlig måte, slik at det kan bringes klarhet i sakens fakta. Det er heller ikke sånn at det er den enkelte finner eller den foreningen som vedkommende eventuelt er medlem av, som har eiendomsretten til disse funnene. Dersom vrakene er eldre enn 100 år og eieren er ukjent, er de statens eiendom, og finneren plikter å varsle rette myndighet. Jeg tror at det også, gjennom dette spørsmålet fra representanten Henriksen, blir mer informasjon om hva som altså er regelverket på dette området, og det er det nok behov for å minne om.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-03-18:
Jeg ga en grundig redegjørelse i mitt svar for hvordan dette systemet er. Hvis det er noen som gjør noe ulovlig her, så er dette en ordinær politisak, og jeg forutsetter at de som er mye nærmere denne problemstillingen enn det statsråden er, og som besitter informasjon, varsler politiet, og at det etterforskes på vanlig måte, slik at vi kan bringe klarhet i sakens fakta. Dette er det et ordinært regelverk for, og det skal håndteres av politiet.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2015-03-18:
Mitt spørsmål går til samferdselsministeren. Norsk elbilpolitikk har, som Abid Q. Raja sa, vært en ubetinget suksess. Hele grunnen til at vi har de diskusjonene vi har hatt nå, er at politikken fungerer så godt. Det vi har ønsket, er det som har blitt resultatet, at mange flere velger å kjøpe seg miljøvennlige biler. Det er egentlig helt utrolig at lille Norge har klart å bli et av verdens største markeder, som brukes som eksempel over hele verden på hvordan det er mulig å endre bilpolitikken. Selv om vi nå har fått på plass et stort marked, er det fortsatt en forsvinnende liten andel som kjører elbil, og vi trenger fortsatt aktiv politikk for å elektrifisere større deler av bilparken vår. Alle skjønner at fordelene ikke kan vare ut i evigheten, men fortsatt er det iallfall behov for en aktiv politikk for å få flere til å velge mer miljøvennlige biler. Jeg oppfattet at Abid Q. Raja ønsket å utfordre ministeren på å oppklare hva som er ministerens syn, og i stedet fikk han egentlig en redegjørelse om hva Stortinget allerede har vedtatt. Det er vi klar over. Det vi lurer på, er: Hva mener ministeren selv? Vil ministeren selv legge til rette for en politikk som gjør at folk er sikret forutsigbarhet fram til 2017?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2015-03-18:
Det blir en spennende debatt vi skal ha i Stortinget neste tirsdag, hvor vi skal fastsette våre egne mål. Men mye viktigere enn det er diskusjonen vi skal ha i løpet av det neste året om hvordan vi skal nå disse målene, for målene i seg selv får oss jo ingen vei. Jeg tror den største feilen vi gjør når vi diskuterer målene, er å tenke at dette er veldig lenge til, at 2030 og 2050 er noe som er langt der framme. For det samfunnet vi skal leve i i 2030 og 2050, bygges i dag: De husene vi skal bo i, de jobbene vi skal ha, og måten vi reiser på – det grunnlaget legges i dag. Derfor handler egentlig meldingen om 2030 og 2050 om 2015, 2016 og 2017. En av de tingene vi i alle fall vet, er at skal vi være et nullutslippssamfunn i 2050, kan vi ikke gi tillatelse til store nye punktutslipp som kommer til å stå der da. Det tillater ikke våre egne utslippsbudsjetter. Mitt spørsmål til statsråden er om hun er enig i det, og om hun i så fall er villig til å ta konsekvensen og si nei til nye store punktutslipp i Norge.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-03-18:
Flere har allerede vært inne på at de rammevilkårene som Norge har satt for utviklingen av elbilmarkedet, har vært en suksess, og vi holder på å nå målet om 50 000 biler i disse dager. Men en forutsetning for at elbilpolitikken skal bli en suksess framover, er videre utbygging av ladestasjoner. Derfor har dette også blitt prioritert i budsjettforliket for 2015. For at elbil fortsatt skal være attraktivt, er det viktig med god tilgang til ladestrøm. Derfor ble også bevilgningen til Enova på dette området styrket i årets budsjett. Kan statsråden love at en fra regjeringens side også i tiden framover vil satse offensivt på utbygging av nye ladestasjoner, som kan bidra til en mer tilgjengelig og helt nødvendig infrastruktur for elbilistene?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-18:
Mitt spørsmål går til statsråd Sundtoft. I Noreg døyr om lag 1 500 menneske kvart år av forureina luft. I Oslo stig dødstala på dagar med høg forureining. For ein månad sidan åtvara Oslo kommune mot å ta med små barn ut i enkelte område i byen. Groruddalen, der eg bur, er ille råka. I Bergen er situasjonen òg ille. Foreldra går med klump i magen fordi barna ikkje stoppar å hosta i den giftige vinterlufta. Vi veit at biltrafikken er hovudårsaka til problemet. No viser nye tal frå Statens vegvesen at vegtrafikken auka både i Oslo og Akershus i 2014, trass i målsetjingane om nullvekst. Seinast i går stemte Høgre og Framstegspartiet mot ei rekkje forslag i Stortinget for å betra luftkvaliteten. Ein stemte mot forslag om nye verkemiddel for å avgrensa bilbruken på riksvegane når luftforureininga er høg. Ein stemte mot miljødifferensierte bompengar for å redusera luftforureininga, mot auka avgifter på fossil fyring, mot tiltak for å etablera fleire kollektivfelt i akutte situasjonar – og mange fleire forslag. Mitt spørsmål er: Kva er klima- og miljøministeren sin plan for å betra situasjonen, all den tid regjeringspartia stemmer mot forslag etter forslag for å betra luftkvaliteten? Og når kan dei som slit med astma og sjukdom, venta betring?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-18:
Takk for svaret. I går kunne ministeren fortelja at gjeldande grenseverdiar for luftforureining først kan nås innan ein tiårsperiode. Dette kjem få dagar etter at vi blei kjende med ein ny spansk forskingsstudie gjort ved 39 skular i Barcelona. Denne viser samanheng mellom luftkvalitet og kognitiv utvikling hos barn. Ein fryktar at luftforureininga skadar menneskehjernen og set ned læringsevna. Fryktar statsråden at luftforureining i våre storbyar råkar læringsevna til ungane våre, eller er regjeringas politikk tilstrekkeleg til at foreldre kan kjenna seg trygge på at situasjonen i Oslo ikkje er som i Barcelona?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-03-18:
Det er utvilsomt et viktig spørsmål som er stilt om luftkvalitet, spesielt knyttet opp mot de store byene. Jeg er jo enig med statsråden og hennes betraktninger om at planlegging og areal og byplanutvikling er viktig, men det tar tross alt litt tid, og mens vi venter på at arealplanleggingen skal bli bedre, og at en skal få gang- og sykkelvei og få utbygd kollektivtrafikken på en bedre måte, så må en altså gjøre andre tiltak. Og en del av debatten i Stortinget i går var jo nettopp det: Hvilke virkemidler ønsker vi skal – skal vi si – få lov til å spille på lag med bedre luftkvalitet? Og da stiller jeg følgende spørsmål til statsråden: I går var det altså slik at stortingsflertallet, mot regjeringspartienes vilje, stemte for noen forslag som gjør at kommunene nå får flere virkemidler. Mener statsråden det var galt at Stortinget foretok det vedtaket?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-03-18:
Klima- og miljøministeren kan bare bli stående. Vi har som kjent en rekke ganger i Stortinget stilt spørsmål om klimapolitikken. Hver gang har statsråden svart at hun mener at regjeringen fører en ambisiøs klimapolitikk, at klimaforliket ligger fast, og at hun mener at regjeringen har styrket klimaforliket. Statsrådens meninger er slik sett velkjent for Stortinget. Jeg tror derimot at Stortinget har en viss forventning om når en stiller viktige spørsmål i tilknytning til klima, at en får bredere analyse fra statsråden: Hva skal Norges rolle være? Hva skal vi som land forplikte oss til? Og hvilke tiltak må komme for at vi skal nå de målene som Stortinget diskuterer og eventuelt setter? Jeg tror alle er enige om at dette krever handling og politisk gjennomføringskraft og – ikke minst – tydelighet. Vi har registrert at dette er krevende selv i diskusjoner mellom sentrale Høyre-politikere. Da regjeringen fremmet stortingsmeldingen om indikative mål for 2030, sa statsråd Helgesen på den ene siden at Norge kan nå målene med tiltak i Polen. På den andre siden sa stortingsrepresentant Astrup at dette er en feil forståelse av EUs klimapolitikk. Det kunne vært interessant å få vite hvem som har rett etter statsrådens oppfatning. Og hvilken tilnærming vil statsråden selv velge når Norge skal nå sine mål om utslippsreduksjoner fram mot 2030?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-03-18:
Jeg deler statsrådens oppfatning av at når forhandlingene er gjennomført med EU, vil nok Norges forpliktelser ligge kanskje nærmere 40 pst. enn i hvert fall 0 pst. Det kan vi være enige om. Det betyr at forutsigbarhet og tydelighet og ikke minst rask handling egentlig er veldig viktig. For jeg tror vi kan erkjenne alle sammen at det er lett å sette mål, langt mer komplisert å konkretisere gode tiltak som bygger opp under og faktisk virker i henhold til de målsettingene som er satt. Derfor kommer vi allerede nå, når vi behandler klimamålmeldingen, til å utfordre og peke på noen veldig tydelige tiltak som konkretiserer veien mot målene. Det kunne vært interessant å høre om kanskje regjeringspartiene vil støtte det, men jeg skal ikke utfordre på det siden saken er til behandling. Men kan statsråden nå antyde hvordan regjeringen har tenkt å nå de eventuelle forpliktelsene som kommer på Norge i ikke-kvotepliktig sektor, og som vil virke direkte nasjonalt? Hvilke konkrete tiltak ser statsråden nå for seg at hun vil anbefale for Stortinget?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-18:
Statsråden gjettet riktig. Spørsmålet er til statsråd Sundtoft. Naturreservat er den strengeste formen for naturvern i Norge, og naturreservatene omfatter derfor de aller viktigste naturverdiene våre som er gitt den aller strengeste beskyttelsen mot inngrep. Likevel ga miljøvernminister Solhjell dispensasjon til bygging av en ny kraftlinje gjennom Sørdalen naturreservat, i strid med de traséanbefalingene som opprinnelig var kommet fra energiforvaltningen og miljøforvaltningen. Tidligere denne måneden slo Borgarting lagmannsrett fast at denne dispensasjonen var et klart brudd på naturmangfoldloven, men i mellomtida hadde vår nåværende klima- og miljøminister, Sundtoft, beordret endring av verneforskriftene for dette reservatet, slik at forskriften nå tillater den helt absurde kombinasjonen bærplukking, fiske osv. og bygging og drift av en ny kraftlinje. Statsråden har altså aktivt sørget for å få gjennomført i praksis nøyaktig det inngrepet som lagmannsretten nå har slått fast er et brudd på naturmangfoldloven. Har ikke statsråden nå en veldig flau smak i munnen overfor hvordan hun skjøtter sitt ansvar, både for å bevare noe av det viktigste vi har i norsk natur, og for å forvalte naturmangfoldloven?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-18:
Jeg minner altså om at det var anbefalt en annen trasé for denne kraftledningen fra bl.a. energiforvaltningen selv, som ikke gikk gjennom dette naturreservatet. Så har vi altså den situasjonen at vi var klar over at det pågikk en rettssak hvor man risikerte, med stor sannsynlighet, at dispensasjonsvedtaket ble kjent lovstridig. Spørsmålet er da: Hvorfor ventet ikke statsråden til hun fikk rettens avklaring på om denne situasjonen var lovstridig, før hun gjennomførte en forskriftsendring som altså tvang gjennom det vedtaket som vi nå vet var lovstridig?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-18:
Spørsmålet til justisministeren lyder: «Syria går nå inn i femte året med krig. Den humanitære situasjonen er blitt ekstrem, med 12 millioner mennesker på flukt. Nabolandene har tatt imot 3,8 millioner flyktninger til sammen. I Europa har Tyskland og Sverige tatt ekstraordinære grep for å hjelpe flest mulig. Nylig lanserte en rekke organisasjoner en dugnad med krav om at Norge tar imot minst 10 000 syriske flyktninger. Hva vil statsråden foreta seg for å gi beskyttelse til flere syriske flyktninger, og sørge for at norske kommuner vil og kan ta dem imot?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-18:
Åpningen for såkalt kollektiv beskyttelse ble innført i utlendingsloven i kjølvannet av krigen på Balkan for et par tiår siden, og hensikten var å gi en åpning til beskyttelse i perioder med masseflukt. Er justisministeren åpen for å vurdere denne åpningen i loven i forbindelse med flyktningekatastrofen i Syria? Hvis svaret er nei, hvordan vurderer justisministeren da at en katastrofe skal arte seg for å kunne utløse bruk av denne paragrafen?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-18:
Statsråden refererer til gode grunner for ikke å anvende kollektiv beskyttelse. Vi står overfor den største humanitære katastrofen i Europa etter den andre verdenskrig, så det er interessant å få høre hva de gode grunnene for fortsatt å holde på individuell vurdering er i en sånn situasjon, når man vet at vi for noen få tiår siden vurderte det helt annerledes i forbindelse med masseflukten på Balkan. FNs høykommissær for flyktninger har appellert til verdenssamfunnet om å ta imot flere flyktninger fra nærområdene. Landene rundt Syria formelig skriker om hjelp, de er fullstendig overfylt, så spørsmålet er igjen: Kan statsråden i det minste begrunne litt mer presist hvorfor denne eksepsjonelle katastrofen ikke skal utløse kollektiv beskyttelse som virkemiddel?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-18:
«Den 9. februar rapporterte Aftenposten om SwissLeaks, hvor skjulte formuer i storbanken HSBC har blitt avslørt. Ifølge avisa var det i 2006 og 2007 111 klienter med tilknytning til Norge som skjulte til sammen 2,8 mrd. kroner. Dette er bare en liten del av norske formuer skjult i utlandet. Har statsråden anslag på hvor store beløp med norsk tilknytning som er skjult i utlandet, og hva gjør regjeringen for å bekjempe slike aktiviteter?»
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-18:
Jeg vil takke finansministeren for et veldig godt svar. Jeg er veldig glad for de initiativene både den sittende regjering og den forrige regjering har tatt for å bekjempe ulovlig skatteunndragelse. Mengden penger som plasseres illegitimt i utlandet, og som skulle vært beskattet i Norge, har etter hvert et omfang som kan sies å true vår velferd på sikt. Man undergraver velferdsstaten Norge når man unndrar seg skatt, men i tillegg skyver man regningen over på folk flest og andre skattebetalere. Så finnes det i tillegg en rekke selskaper som har en forretningsmodell som er innrettet slik at man søker å unngå så mye beskatning som mulig ved internfakturering. Kommer regjeringen til å fatte noen egne tiltak for å hindre at multinasjonale selskaper på organisert vis flytter overskudd som skulle ha vært beskattet i Norge, ut av Norge?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-18:
«For velferdsstaten» og Fagforbundet gjorde et grundig arbeid for om lag fire år siden, der de gikk gjennom norske kommersielle velferdsleverandørers praksis. De mener at norske penger som skulle vært brukt på velferd, har blitt sendt til skatteparadiser i utlandet. Det er et problem som vil øke i omfang hvis man åpner for flere kommersielle leverandører av velferdstjenester, som barnehage, barnevern, asylmottak, sykehjem osv. Er finansministeren kjent med hvorvidt store kommersielle selskaper som leverer velferdstjenester i dag, benytter seg av en slik praksis? Og kommer finansministeren til å ta initiativ til å kartlegge et eventuelt omfang av en slik praksis?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-03-18:
Skjulte formuer i utlandet og såkalte skatteparadis er en global utfordring. Det er vanskelig å gi presise anslag på hvor store beløp med norsk tilknytning som er skjult i utlandet. Men i 2010 anslo Skattedirektoratet i en intern studie at nordmenn skjulte minst 200 mrd. kr i bankinnskudd i utlandet. I tillegg kommer eiendommer, aksjer og finansielle instrumenter. Disse anslagene er naturlig nok usikre. Regjeringen er opptatt av at formuer som er pålagt beskatning, faktisk blir beskattet riktig. Det viktigste virkemidlet for å avdekke skjulte midler i utlandet er samarbeid om informasjonsutveksling. Finansdepartementet har derfor over tid arbeidet aktivt for å inngå en rekke internasjonale avtaler om deling av skatteinformasjon for å sikre riktig skattlegging. Norge har i dag et nettverk på om lag 90 skatteavtaler. Gjennom det nordiske skatteparadisprosjektet har vi også inngått 44 særskilte informasjonsutvekslingsavtaler, TIEA, med såkalte skatteparadiser. I tillegg undertegnet jeg i fjor en historisk avtale mellom flere land om automatisk utveksling av skatteopplysninger. Denne avtalen vil gi Skatteetaten opplysninger om nordmenns utenlandske bankinnskudd, fond, aksjer, utbytter og renter. De første landene vil utveksle denne informasjonen i 2017, men allerede i år vil en avtale med USA gi Skatteetaten automatisk informasjon om nordmenn med konti i USA. I sum innebærer disse avtalene en raskere og bedre tilgang til informasjon om skatteopplysninger. Større åpenhet om skatteopplysninger er viktig for å avdekke skjulte formuer, men det har også en betydelig preventiv effekt. Dette viser også Skatteetatens amnestiordning. Siden 2007 har nesten 1 100 personer rapportert inn 43 mrd. kr i formue og nesten 2 mrd. kr i inntekt til beskatning. Det kan også nevnes at Skatteetaten arbeider med å forbedre sin kommunikasjon med skattyter. I samarbeid med Norges Handelshøyskole har Skatteetaten funnet ut at informasjonsbrev til skattyter med opplysninger om hvordan inntekt og formue i utlandet skal rapporteres, bidrar positivt. Både antallet skattytere som rapporterer om skatteforhold i utlandet og hvor mye som rapporteres, øker. Det er positivt. Bedre kommunikasjon gir bedre etterlevelse uten at det nødvendigvis må gjennomføres omfattende etterkontroller. Beskatning er et stort inngrep i eiendomsretten. Det er derfor også avgjørende at skattyternes rettssikkerhet ivaretas på en god måte. Et godt skattesystem må ha skattyternes tillit. Det er regjeringen opptatt av. Vi skal heller ikke underkommunisere betydningen av å sørge for at folk føler de får nok igjen for skatten de betaler. Derfor må vi vise skattebetalerne respekt ved å bruke skattepengene deres riktigst mulig.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-03-18:
Først til spørsmålet om omfang: Jeg har lyst til å understreke at det er usikkert. Her er det mørketall, det er vanskelig å vite hvor stort omfanget er, men det er helt åpenbart en utfordring som flere land tar på alvor. Det er nettopp derfor vi har lyktes i å få bred internasjonal oppslutning rundt informasjonsutveksling om denne typen forhold. Flere og flere land slutter seg til, nettopp fordi vi lever i en global og veldig åpen økonomi hvor den typen informasjonsutveksling er bra for det enkelte lands skattegrunnlag. Så er det selvfølgelig sånn at vi må, som jeg sa helt avslutningsvis i mitt første svar, klare å balansere dette opp mot rettssikkerhetsspørsmål, mot rimelighetsbetraktninger. Det er viktig at alle opplever at man har tillit til de virkemidlene og tiltakene som myndighetene iverksetter. Nå holder vi på med å gå gjennom store elementer i en potensielt ny skattereform. Hva vi gjør i den sammenheng, må vi nesten få lov til å komme tilbake til.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-03-18:
Det er ikke en problemstilling jeg har tilstrekkelig kunnskap om til å kunne gi et godt svar til representanten Serigstad Valen. Men det jeg har lyst til å si, er at vi er opptatt av flere ting. Det ene er et internasjonalt samarbeid for å bedre informasjonen for å kunne bekjempe skatteunndragelse. Det andre, som jeg mener vi må ha fullt trykk på, er våre hjemlige forhold knyttet til svart arbeid, arbeidslivskriminalitet, som også er et stort problem, hvor også mørketallene er betydelige. Her har regjeringen igangsatt en lang rekke tiltak, deriblant arbeidet med å statliggjøre kemnerne. Jeg håper det er et forslag som SV setter seg grundig inn i, fordi hovedformålet med å gjennomføre dette grepet er å gi et bedre verktøy til skattemyndighetene, i samarbeid med politiet og andre myndighetsorganer, for å kunne etablere bedre, større og mer robuste regionale enheter nettopp i kampen mot svart arbeid gjennom arbeidsgiverkontrollene.
Sigmund Steinnes (Arbeiderpartiet), 2015-03-18:
«Harstad/Narvik lufthavn, Evenes, er en sentral lufthavn i Nord-Norge med en betydelig trafikk og blant annet over 700 000 reisende i året. I 2020 vil man nå 1 million reisende. Flyplassen brukes også aktivt av Forsvaret, og det er vedtatt at den skal være en QRA-base for nye kampfly. Selv om Evenes opplever vekst, står det lite i Avinors nordområdestrategi om planene fremover for flyplassen. Hvilke planer har regjeringen for Harstad/Narvik lufthavn, Evenes?»
Sigmund Steinnes (Arbeiderpartiet), 2015-03-18:
Jeg takker ministeren for svaret. Det var jo et positivt svar i forhold til det man kan lese ut av strategien. Den strategien går til 2040, men man tenker her mye i et treårsperspektiv. Det er for så vidt riktig, men vi må huske på at Harstad er, og vil bli, en fremtredende by i nord når det gjelder olje og gass, og med Narvik i tillegg som et teknologisenter. Midtre Hålogaland, Vesterålen, Lofoten og Sør-Troms har det tyngste befolkningsgrunnlaget i Nord-Norge. I tillegg øker den militære flyaktiviteten på Evenes, og da er det ikke rart at man fra regionen er undrende til at det står så lite om det i strategitenkningen. Som jeg var inne på, øker jo den militære aktiviteten, og mitt spørsmål er: Hvilken rolle har Forsvaret hatt i dette strategiarbeidet?
Sigmund Steinnes (Arbeiderpartiet), 2015-03-18:
Jeg har ikke personlig så mye kunnskap om fjernstyrte flytårn, men når jeg ser på de planene som ligger, så er det foreslått at mange av de små flyplassene skal fjernstyres. Evenes er også et alternativ når det gjelder å fjernstyres. Mitt spørsmål blir egentlig: Hvordan vil Avinor sikre at Forsvarets aktiviteter blir godt nok ivaretatt på Evenes dersom det skal iverksettes fjernstyrte tårn?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-03-18:
«Regjeringen har åpnet for at det kan arrangeres poker-NM i Norge. Det kreves at en ideell organisasjon får lisens og at disse får 2,5 prosent av en omsetning på maksimalt 50 mill. kroner, mens spilloperatøren skal ha det dobbelte. Ifølge avisen Vårt Land har alle som har søkt, knyttet til seg et selskap som er registrert på skatteparadiset Isle of Man, og selskapet vil bruke poker-NM til å rekruttere spillere til internasjonale turneringer. Er dette en villet politikk fra regjeringens side?»
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-03-18:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg registrerer at statsråden til stadighet sier at det er et rød-grønt regelverk man legger til grunn for sitt arbeid. Forskjellen er jo at vår regjering ikke ga tillatelse til poker-NM. Jeg synes det var et ganske passivt svar som ble gitt her. Operatøren er intervjuet i Norge og sier at et av formålene deres med å gå inn i dette markedet er å rekruttere spillere til poker i utlandet. Når vi vet hvilke konsekvenser det har for enkeltpersoner å bli spillavhengig, blir mitt spørsmål til statsråden: Hvordan vil statsråden rent konkret sørge for at man ikke bruker poker-NM til å rekruttere spillere til utlandet, sånn at spillavhengighetsproblematikken øker enda mer enn den har gjort til nå?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-03-18:
En annen bieffekt av det vedtaket som regjeringen har gjort, er at man får inn operatører som er registrert i skatteparadiser, og vi hørte jo i et spørsmål før her at det er en viss bekymring også på regjeringshold for at det kan bli mye penger som flyttes dit. I forrige uke stilte jeg et spørsmål til statsministeren om det samme, og hun begrunner de liberaliseringene som gjøres på dette området, med bl.a. at vår regjering, den rød-grønne, nektet Postkodelotteriet tilgang til det norske markedet. Postkodelotteriet, som er et lotteri som er registrert på De nederlandske Antiller, sier i svenske aviser at de driver ikke velgjørenhet, de driver business. Er også dette en villet politikk fra regjeringens side, at man flytter omsetning ut til skatteparadiser i stedet for å lukke og holde omsetningen i Norge?