Torhild Aarbergsbotten (Høyre), 2017-06-02:
Jeg vil innledningsvis takke komiteen for et godt samarbeid om denne saken. Endringene som foreslås i vannressursloven og jordloven, er en oppfølging av tidligere vedtak samt endringer med mål om forenkling og oppdatering av regelverk. En enstemmig komité støtter forslaget om å lovfeste en tilsvarende bestemmelse som i lov om laksefisk og innlandsfisk(lakse- og innlandsfiskloven) (lakse- og innlandsfiskloven) Jeg er også glad for at det er full enighet om at det er behov for en mer bærekraftig forvaltning av grunnvannet som en følge av samfunnsutviklingen og et økende press på grunnvannsressursene. Det lovfestes nå en aktsomhetsplikt for grunnvannet etter mønster av aktsomhetsplikten for vassdrag. Enhver pålegges å opptre aktsomt for å unngå skade eller ulempe for grunnvannet for allmenne eller private interesser. Vassdragsmyndigheten kan pålegge retting når det konstateres forhold i strid med loven eller med vedtak i medhold av loven. Pålegget er i henhold til gjeldende forvaltningspraksis. Her vil jeg påpeke at det har kommet inn en lei feil som endrer meningen veldig. Det gjelder det som står på side 3, under punkt 2.1, siste avsnitt, der det skal stå at vassdragsmyndigheten «kan pålegge», og ikke «kan pålegges». Dette er en vesentlig oppklaring med hensyn til hvem som skal pålegge og hvem som skal utføre, og jeg ber om at det blir rettet. Et stort flertall i komiteen finner det også hensiktsmessig at det innføres konsesjonsplikt for grunnvannstiltak som kan ha nevneverdige virkninger for allmenne interesser, etter samme vurderingstema som konsesjonsplikten for vassdragstiltak etter vannressursloven § 8 – dette for å sikre ivaretakelse av både kvalitet og kvantitet når det gjelder grunnvannsmagasinets tålegrense. Forslaget om å gi kommunene myndighet til å fatte vedtak om konsesjon til vannkraftverk på inntil 1 MW etter vannressursloven, er det litt større uenighet om. Et flertall her i Stortinget i dag støtter forslaget, som har vært varslet både i energimeldingen og som en del av kommunereformen for å gi kommunene flere oppgaver. Vi har merket oss at det ikke har framkommet argumenter mot at kommunene skal få overført flere oppgaver, men det har blitt stilt spørsmål ved om kommunene har nødvendig fagkompetanse til å sikre kvaliteten på vedtakene. Siden grensen på søknader som foreslås overført, er satt til 1 MW, samt unntak der det er nødvendig for å ivareta nasjonale hensyn, vil vedtakskompetansen som er foreslått overført, kun angå utbygginger med antatt små virkninger og med få komplikasjoner. Det er grunn til å presisere at unntakene fra hvilke saker som skal overføres, nedfelles i forskrift, og at NVE fortsatt skal være tilsynsmyndighet i driftsfasen og for oppfyllelse av sikkerhetskravene etter damsikkerhetsforskriften. Som siste endring foreslås det en opprydding i jordloven § 2 tredje ledd, som i dag oppleves lovteknisk uklar, og som kan gi opphav til ulik forståelse og ineffektiv behandling av saker med konsesjon etter energi- og vassdragslovgivningen. Flertallet i komiteen ser at det er behov for en enklere og mer forutsigbar prosess for tiltakshavere, og ser det hensiktsmessig at jordloven § 2 tredje ledd endres, slik at forbudet mot omdisponering etter § 9 og krav til samtykke for deling etter § 12 ikke skal gjelde for tiltak med konsesjon etter energiloven § 3-1, vannressursloven eller vassdragsreguleringsloven. De foreslåtte endringer fjerner også tvil om rekkevidden av dagens bestemmelse for vassdrags- og energianlegg. Det påpekes at hensynet til landbruk og jordvern skal framgå av konsekvensutredninger og søknader, og vil dermed vurderes i konsesjonsbehandlingen. Med disse forslagene til endringer bidrar vi til et tydeligere og mer effektivt lovverk, og vi tar bedre vare på grunnvannsressursene til best mulig nytte for framtiden.