Tor Nymo (Senterpartiet), 1998-12-03:
Først vil jeg veldig gjerne si meg glad for den store graden av enighet som preger innstillingen. Debatten her i dag bærer også preg av det, selv om vi ser tendenser til å gjøre et nummer av at enkelte partier har noen flere kroner å rutte med enn andre. En god eller dårlig kriminalpolitikk avgjøres selvfølgelig ikke av om politiet og lensmannsetaten får bevilget 50 mill. kr ekstra, eller for den saks skyld 150 mill. kr. En helhetlig kriminalpolitikk forutsetter at søkelyset rettes både mot den enkelte lovbryters ansvar for sine handlinger og mot samfunnsforhold som særlig påvirker omfanget av kriminaliteten. Det er derfor utilstrekkelig bare å sette inn tiltak mot den enkelte lovbryter i kriminalitetsbekjempelsen. Det er også nødvendig å se på hvilken betydning samfunnsmessige forhold kan ha, slik at tiltak også kan settes inn på slike områder. Forhold som bomiljø og oppløste sosiale nettverk kan f.eks. forklare en del av kriminaliteten. Det er nødvendig å vurdere flere samvirkende sosiale forhold under utformingen av kriminalitetsbekjempende tiltak. Det er med andre ord nødvendig med et samspill mellom forebyggende tiltak og det strafferettslige utgangspunktet om at ethvert individ er ansvarlig for sine handlinger. Kriminalitet består av en serie enkelthandlinger begått av personer som kanskje ville handlet annerledes hvis deres generelle livssituasjon hadde vært gunstigere. Kunnskap om forhold som kan ha betydning for kriminalitetens art og omfang, er viktig å tilegne seg, fordi den gir økt innsikt i hvorfor den enkelte begår lovbrudd framfor å være lovlydig. Det kan likevel ikke rokke ved at det til sjuende og sist dreier seg om valg, og dermed også om frihet og ansvar. Kriminaliteten har betydning for folks velferd på to måter – direkte ved at de som blir utsatt for vold eller tyveri, får sin velferd redusert, og indirekte rammer kriminaliteten også andre og større grupper av befolkningen i form av utrygghet og engstelse, dvs. svekket livskvalitet. Jeg tillater meg å henlede oppmerksomheten på den sterke formuleringen i innstillingen som går på betydningen av å opprettholde den desentraliserte struktur innenfor politi- og lensmannsetaten. En samlet komite sier bl.a.: «Operative tjenestesteder og lokale lensmannskontor integrert i lokalsamfunnet, vil etter komiteens oppfatning gi det beste utgangspunktet for at politiet blir en del av det lokale nettverket gjennom tverretatlige tiltak for å forebygge og bekjempe kriminaliteten.» Nedleggelse av lokale lensmannskontor er et spørsmål som har vært drøftet i Stortinget ved flere anledninger. Siden omorganiseringen begynte, er det til nå gjennomført 34 endringer på driftsenhetsnivå. Disse er stort sett omforent, og et fåtall lignende endringer er til vurdering. Organiseringen av de lokale driftsenhetene må ta utgangspunkt i befolkningens behov for trygghet i miljøet. De kostnadsmessige innsparingene ved nedleggelse av lensmannskontorer er minimale, men får store konsekvenser for befolkningens trygghetsfølelse, hvilket bekreftes av det meget store lokale engasjementet som utløses når enkelte politimestre foreslår nedleggelse av lensmannskontorer. Å forsøke å erstatte dette med et avdelingskontor som er åpent noen timer pr. dag, har vært forsøkt en rekke steder gjennom de senere årene. Alle er etter kort tid nedlagt, og nærpolitiet er borte. Det er dessuten en kjent sak at lensmennene med sin lokalkunnskap og sin tilstedeværelse i lokalmiljøene er et meget viktig knutepunkt for den nettverksbygging som er nødvendig for å forebygge og bekjempe kriminaliteten. Jeg er kjent med at det om svært kort tid skal være møte i referansegruppen for fase 2 i omorganiseringen av politi- og lensmannsetaten, der det foreligger forslag til sammenslåing av driftsenheter i ulike kommuner. På bakgrunn av de klare og entydige signaler en enstemmig justiskomite gir i innstillingen, tror jeg det vil være riktig av den politiske ledelsen i departementet å stoppe forslag om å legge ned lensmannskontorer som bidrar til å frata innbyggerne den service og trygghet folk har andre steder i landet.