Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 1999-10-12:
Vi som sitter på Stortinget, har et stort ansvar. Vi fatter beslutninger som ikke bare angår oss som lever i samfunnet i dag, men som i høyeste grad vil angå generasjoner som kommer etter oss. Det gjelder helt opplagt i spørsmål om hvordan vi forvalter den rikdommen som oljen gir oss, og når vi behandler saker som har med folketrygden å gjøre. Det gjelder også i miljøspørsmål. Jo større miljøproblemer vi skaper, jo større blir den regninga fremtidige generasjoner må betale for å rydde opp etter oss. Vi som fatter beslutninger i dag, har en moralsk plikt til å ta ansvar for fremtidige generasjoner. Det er kanskje ikke alltid så populært f.eks. å si nei til å bruke opp alle oljepengene i dag, men det er helt nødvendig. Det er kanskje heller ikke så populært å øke elavgifta med 2,5 øre. Men skal vi løse miljøproblemene, er vi nødt til å redusere strømforbruket. Da vet vi at pris er et virkemiddel som fungerer. Målet med elavgifta er ikke at folk skal betale høyere strømregninger. Ifølge enøkrådgiver Kjell Kruger i et oppslag i Dagsavisen den 6. oktober kan de fleste spare inn økinga i elavgifta hvis de f.eks. senker innetemperaturen med én grad. Målet med elavgifta er å få folk til å spare strøm. Derfor er det et viktig miljøtiltak, og derfor er det også bra for generasjonsregnskapet. Når vi i Arbeiderpartiet krever en sterkere satsing på skolen og høyere utdanning, må også det ses i et generasjonsperspektiv. Å satse på skole og høyere utdanning er å satse på barn og unge – det er å skape et grunnlag for fremtidige arbeidsplasser. Jeg vil spesielt peke på tre områder der vi kan få til et bedre budsjett hvis vi får til en avtale mellom sentrum og Arbeiderpartiet, tre krav som sjølsagt ikke vil gjøre alt perfekt, men som vil være viktige tiltak for å gjøre det bedre. For det første er det nå på høy tid å få til i alle fall å starte opp ei ordning med gratis utlån av skolebøker kombinert med stipend. I dag må hver elev eller foreldrene deres punge ut med kanskje 4 000 – 5 000 kr til skolebøker og annet utstyr. For familier som har to eller flere ungdommer i den videregående skolen, kan det bli en utgift man har problemer med å klare. Jeg deltok ved en del skolevalg denne høsten, og jeg kan love at dette er en sak som virkelig engasjerer ungdom. Mange av universitetene og høyskolene har vært gjennom ei tøff tid økonomisk. De har klart å spare penger, men det har gått ut over to ting: undervisningstilbudet til studentene og forskninga. Halvparten av norsk ungdom søker høyere utdanning – det er ikke noe som er forbeholdt eliten. Mange bruker flere år på å ta ei utdanning, og de opparbeider seg ei personlig gjeld i løpet av de åra. Da må de kunne forvente at det er kvalitet på den utdanninga de tar. Også i det forslaget som regjeringa Bondevik har lagt fram for år 2000, foretas det reelle kutt innafor høyere utdanning. Skal vi sikre at Norge fremdeles skal kunne gi folk tilbud om ei god utdanning, skal vi rekruttere forskere til å jobbe på høyskolene og universitetene, er vi nødt til å styrke høyere utdanning. Men studentene skal ikke bare lese, de skal leve også. Den største utgiftsposten for de fleste er husleia. Derfor mener Arbeiderpartiet at vi må øke bevilgningen til bygging av rimelige utleieboliger for ungdom. Vi foreslår konkret at det bygges 1 000 studentboliger til neste år. Det er mer enn dobbelt så mye som det Regjeringa har foreslått. Den krisa vi nå ser, spesielt i Oslo, viser at det er behov for en langt mer aktiv boligpolitikk her i landet. Alle disse tre sakene – gratis skolebøker, mer til høyere utdanning og flere billige utleieboliger – er gode tiltak for å satse på ungdom og utdanning. Så får vi se, da, om sentrumspartiene virkelig ønsker et samarbeid med Arbeiderpartiet. Jeg håper det, ikke fordi vi dermed får et budsjett som er perfekt, men fordi det vil være bedre – bedre for kommende generasjoner, bedre for oss som er unge i dag.