Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2012-05-24:
Målet med Riksrevisjonens undersøkelse har vært å vurdere i hvilken grad politiets arbeid med vinningskriminalitet er i samsvar med Stortingets forutsetninger om å forebygge bedre, reagere raskere og oppklare mer. Følgende problemstillinger er blitt undersøkt: Hvordan har politiets arbeid med vinningsforbrytelser utviklet seg i perioden 2006–2010? Hva er mulige forklaringer til eventuell manglende måloppnåelse i arbeidet med vinningsforbrytelser? Hvordan er innbyggernes tilfredshet med politiets arbeid? Hvordan ivaretar Justis- og politidepartementet sitt overordnede ansvar for å forebygge og bekjempe vinningskriminalitet? Hvis jeg skal oppsummere rapporten og Riksrevisjonens funn med få ord, må det bli at dette ikke er godt nok. I 2010 utgjorde vinningskriminalitet 59 pst. av all anmeldt kriminalitet. Samtidig var dette de minst oppklarte lovbruddene, bare totalt 16,6 pst. Oppklaringsprosenten var faktisk litt lavere i 2010 enn i 2006. For boliginnbrudd er oppklaringsprosenten enda lavere, og den har ligget stabil rundt 13 pst. i hele denne perioden. Vinningskriminalitet rammer folk flest. Hvis det i tillegg skjer i ens eget hjem, innbærer det også vesentlig integritetskrenkelse og utrygghetsfølelse. At forbrytelsene etterforskes og oppklares, har derfor betydning for folks trygghetsfølelse og også for deres tillit til politiet. Politiets nasjonale innbyggerundersøkelse de siste årene viste at over halvparten av befolkningen har dårlig eller svært dårlig inntrykk av politiets etterforskningsinnsats når det gjelder tyveri og innbrudd. De som har hatt kontakt med politiet etter å ha vært utsatt for en kriminell hendelse, har lavere tillit til politiet enn befolkningen generelt. Dette er etter Kristelig Folkepartis oppfatning svært alvorlig. Jeg forventer selvsagt at departementet og Politidirektoratet aktivt engasjerer seg og setter i verk tiltak som kan bygge opp mer tillit til politiet. Enkelte politidistrikter har en høyere oppklaringsprosent enn andre. Økonomiske forskjeller og geografi ser ikke ut til å være årsaken til dette. Det som imidlertid ser ut til å ha betydning, er egenskaper med distriktenes arbeid med vinningskriminalitet. Riksrevisjonen peker på at lav oppklaringsprosent kan skyldes at bekjempelse av vinningskriminalitet i noen politidistrikter ikke er tilstrekkelig prioritert i ledelsen, at det ikke er dedikerte politiressurser til vinningskriminalitet i politidistriktene, og at det er manglende analysekapasitet. Det er viktig at politidistriktene lærer av hverandre og bruker andres positive erfaringer i arbeidet med vinningskriminalitet. Det må legges til rette for systematisk kompetanse- og erfaringsoverføring mellom distriktene. Slik kan alle få tips og ideer og dermed også kanskje gjøre en enda bedre jobb. DNA vil på sikt kunne bidra til at oppklaringsprosenten blir høyere. Det er derfor positivt at de nye som uteksamineres fra Politihøgskolen, vil være sertifisert for bevissikring av DNA. Det er imidlertid nødvendig at også de som allerede er utdannet politi, får bygd opp sin kompetanse på dette området. Komiteen peker i innstillingen også på betydningen av at politiet må ha et godt fungerende datautstyr i arbeidet sitt. De siste årene har vinningskriminalitet utviklet seg til å bli en del av internasjonal, organisert kriminalitet. Vi hører stadig oftere om tilreisende, mobile kriminelle som utfører ulike typer kriminalitet også her i landet. Her er det helt påkrevd med et godt samarbeid over landegrensene for å kunne bekjempe dette. Politiet driver ellers rundt om i landet et viktig forebyggende arbeid i samarbeid med skoler og organisasjoner i nærmiljøet. Dette arbeidet er viktig både for å redusere omfanget av vinningskriminalitet og for å forhindre ny tilgang til de kriminelle miljøene. Riksrevisjonens undersøkelse viser klart at det gjenstår mye før en kan si at oppklaringsprosenten når det gjelder vinningsforbrytelser, er tilfredsstillende. Det er helt nødvendig at dette arbeidet prioriteres av ledelsen i politidistriktene, men også av Politidirektoratet og av justisministeren. Dette er viktig også for å skape større trygghet og tillit hos befolkningen til politiets arbeid.