trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Svein Flåtten (Høyre), 2006-03-14:
Høyre står sammen med flertallet i innstillingen. Siste taler gjorde et nummer av at mange partier mener noe, men går inn for noe annet når sakene behandles i Stortinget. Når det gjelder denne saken, tror jeg man skal se litt på historien. De etiske retningslinjene er godt og vel et år gamle. Det er kompliserte retningslinjer og en komplisert praksis. Det var et enstemmig storting som den gangen gikk inn for dette. Jeg tror det må være riktig å si at det å se på dette i et litt lengre tidsperspektiv enn bare ett år, vil være det riktige. I tillegg er det også slik at det uavhengige Etikkrådet for Pensjonsfondet – Utland, og jeg legger vekt på det uavhengige, når som helst kan revidere de utelukkelser som finnes. Jeg synes at saksordføreren gav gode argumenter for at det som er flertallets hovedmerknad her, nemlig at man trenger mer erfaring før man evaluerer, er det viktige. Men det aller viktigste er kanskje at ved å gå tilbake på det Stortinget sa i et enstemmig vedtak om grunnleggende humanitære prinsipper, vil man kanskje spre usikkerhet om hvorvidt det er de prinsippene som skal følge oss i vurderingene av disse sakene.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2006-03-14:
Det er godt at saksordføreren presiserte at man ved den måten man håndterer dette på, ikke karakteriserer disse landene som uetiske. Det sa fungerende saksordfører. Faren er vel at det kan bli oppfattet slik i de landene hvor en del av disse bedriftene er lokalisert og hører hjemme, men det gjenstår for så vidt å se. Nå er det slik i denne innstillingen fra finanskomiteen, at flertallet på mange måter ikke diskuterer de problemstillingene som undertegnede og representanten Tybring-Gjedde har kommet med. Man velger på mange måter utelukkende å vise til det som er konklusjonen, også fra finansministerens side, om at fordi disse retningslinjene kun har vart i litt over et år, bør man avvente noe lenger tid før man tar en evaluering. Det er noe pussig at man skal avvente en evaluering når det er et faktum at stort sett alle de største forsvarsprodusentene er ekskluderte i forhold til de retningslinjene som gjelder. Jeg savner også en argumentasjon i komiteens innstilling om hvorfor man ikke ønsker å gå inn i debatten. Grunnen til at jeg tok ordet var primært det som er avslutningen i brevet som er stilet til komiteen fra statsråden, hvor man bruker som argument: «Det er naturlig å evaluere retningslinjene etter at de har fått virke en tid. Basert på de erfaringer vi vinner fremover, bør man vurdere om retningslinjene fungerer i tråd med intensjonen. Retningslinjene har imidlertid vært i kraft i bare vel ett år og det er behov for noe mer erfaring før vi gjennomfører en slik evaluering.» Nå er det slik at statsråden er til stede i salen, og jeg tror også statsråden har tegnet seg på talerlisten. Det kunne vært greit for Stortinget å få en avklaring om når man ser for seg en slik evaluering – hvor lang tid man vil avvente før man får en avklaring og en ordentlig diskusjon rundt de spørsmålene vi som forslagsstillere reiser i dokumentet. Jeg håper statsråden kan komme inn på det i løpet av debatten.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-03-14:
Jeg vil slutte meg til innlegget fra representanten Sandal, som jeg skjønner er fungerende saksordfører i denne saken. Jeg har i grunnen ikke så mye å tilføye, men etter representanten Tybring-Gjeddes innlegg har jeg i hvert fall noen merknader til det. Da de etiske retningslinjene skulle innføres, var alle klar over de vanskelige avveiningene som man ville kunne bli nødt til å foreta i forhold til hvilke selskaper man kunne eller burde investere i eller ikke. Det er ikke noe nytt. Det er heller ikke slik, som man nesten fikk inntrykk av når man hørte representanten Tybring-Gjedde, at man hadde en forpliktelse til å investere i selskap x eller y. Hvis man ser på hele investeringsstrategien for Pensjonsfondet, er den basert på at man har noen kriterier, bl.a. at man skal være relativt varsom med å investere – skal vi si –aggressivt. Det er fullt mulig å ha et regelsett for et pensjonsfond som skal investere, uten at det dermed er en fordømmelse – og nå viser jeg til representanten Tybring-Gjedde – av de lands myndigheter hvor det finnes selskaper man velger ikke å investere i. Jeg vil be representanten Tybring-Gjedde om å belegge den påstand han kom med, at man i Roma, London, Paris, Washington og Brussel ser ned på Norge på grunn av de etiske retningslinjene vi har i forhold til investeringer knyttet til Pensjonsfondet. Avslutningsvis: Det er jo velkjent taktikk når man er uenig med flertallet, at man ofte sier at flertallets opptreden medfører økt politikerforakt. Jeg er vel av den mening at det som fremmer politikerforakt, er at politiske motstandere altfor ofte tar det ordet i bruk når man egentlig er reelt uenig.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-03-14:
Vi får jo ta til etterretning at Fremskrittspartiet ikke var klar over de motsetninger som kunne ligge i de retningslinjene et enstemmig storting vedtok, men også representanten Tybring-Gjedde må være klar over at Graver-utvalget var inne på akkurat de etiske dilemmaer som dette representerer. Jeg siterer fra den rapporten, slik den er gjengitt i vedlegg til innstillingen: «(…) kravet om å opptre likt på alle statens virkeområder ikke bør være til hinder for at man skal kunne ha etiske retningslinjer for Pensjonsfondet – Utland.» (…) Jeg tror ikke det skal så veldig mye fantasi til for å skjønne at f.eks. investering i selskaper som driver med våpenindustri, ville komme inn under akkurat det nevnte sitatet. Men det er så. Jeg er mer opptatt av de, vil jeg si, positive signaler som finansministeren gav. Hun gav uttrykk for at hun ønsket å videreutvikle de etiske retningslinjene for fondet. Og i det skal finansministeren vite at hun har Kristelig Folkepartis fulle støtte.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-03-14:
Jeg trodde Fremskrittspartiet ville være tilfreds med at man siterer fra framtredende samferdselspolitikere fra Fremskrittspartiet. Det tyder jo på at man har en innflytelse, som partiet ellers søker å oppnå. Jeg tror dette egentlig dreier seg om en realistisk vurdering av hva et lands økonomi tåler totalt sett, og at Fremskrittspartiets lokalpolitikere kanskje innser at skal man få til noe, må man av og til ha et spleiselag mellom statlige kroner og kroner som vi alle bidrar med, som f.eks. gjennom de oslopakkene vi har hatt, nr. 1, nr. 2 og nå kanskje snart nr. 3. Det gjør vi for å få til bedre vegløsninger, men også – og det vil jeg understreke fra Kristelig Folkepartis side – for å bidra til at vi får en bedre kollektivtrafikk, som gjør at også miljøet i denne byen kan bli bedre enn det er i dag.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-03-14:
Jeg står fast ved det jeg sa, at når vi snakker om bompengefinansiering, skal det først og fremst være initiert lokalt gjennom de vedtak som fattes lokalt. Og det er stort sett gangen i alle vedtak som fattes i denne sal når det gjelder saker om bompengefinansiering, de er faktisk lokalt initiert. Så det er ikke noen ny politikk fra Kristelig Folkeparti, og den står vi fast ved også framover.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-14:
SV tilhører flertallet i komiteen som har behandlet dette forslaget og avvist behandlingen av det nå. For egen regning vil jeg også tillegge noen momenter. Jeg har hatt den, skal man si, blandede glede å høre representanten Christian Tybring-Gjedde argumentere hardt for hvorfor det er viktig at det norske folk skal tjene penger på atomvåpenproduksjon. Det er en grunn til at det finnes en ikkespredningsavtale, det er ikke tilfeldig, og det er fordi vi har sett den måten atombomben har virket på i verden. Den har hatt helt umenneskelige konsekvenser i generasjoner etter generasjoner. Dette er en type våpen som vi altså ikke er interessert i skal brukes. Vi har prøvd å gjøre en jobb internasjonalt og bidra på den måten vi kan for å sørge for at man heller gikk i motsatt retning. Istedenfor å bidra til produksjon og utvikling av nye typer teknologi innenfor atomvåpen, skulle vi gjøre det motsatte, nemlig arbeide for videre nedrustning. Da er det ganske spesielt at Fremskrittspartiet, som var det eneste partiet her på Stortinget som var villig til å gå til krig mot et land som angivelig utviklet denne type våpen – altså Irak – fordi man var så oppsatt på å hindre utbredelsen av dette våpenet, nå er interessert i at det norske folk istedenfor skal investere pengene sine i produksjon av dette. Verden ser på utbredelsen av masseødeleggelsesvåpen som et destabiliserende element i dag. Vi bør jobbe for å understøtte de prosesser som finnes i verden for å stoppe produksjonen av atomvåpen og masseødeleggelsesvåpen. Dette er også et arbeid som er videreført gjennom vårt arbeid mot klasebomber og landminer internasjonalt. Jeg mener at denne debatten er en debatt som det norske folk har godt av å høre mer av i årene som kommer. Hvis det er slik at Fremskrittspartiet vil arbeide for at norske folks penger skal brukes til investering i klasebomber, landminer og atomvåpen, ser jeg fram til denne debatten videre i årene som kommer.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-14:
Jeg tar ordet fordi jeg hadde forventet et litt klarere svar da Christian Tybring-Gjedde tok ordet i sted. Det er altså slik at vi internasjonalt engasjerer oss for å begrense bruken og avaktualisere bruken av atomvåpen. Men det er også slik at noen av de bedriftene som Fremskrittspartiet trekker fram, er involvert i prosjekter og programmer for å utvikle mindre taktiske atomvåpen nettopp for å aktualisere bruken av denne type stridsmidler i konvensjonelle kriger, bl.a. gjennom utvikling av en type BunkerBuster og den type ting. Vi forvalter det norske folks store oljefond, Pensjonsfondet, og vi er jo i den posisjon at vi kan velge hva vi skal investere disse pengene i. Da sier vi fra flertallets side at vi ikke ønsker å tjene penger på utvikling og aktualisering av bruken av atomvåpen og videreutvikling av dette, for vi skal nedbygge atomindustrien, vi ønsker å nedbygge utbredelsen av atomvåpen. Mitt spørsmål til Fremskrittspartiet blir da: Er det altså slik at Fremskrittspartiet synes det er viktig at vi investerer penger i atomvåpenprosjekter og -programmer for framtiden?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2006-03-14:
Denne saka handlar om lokalisering og organisering av to ulike fond. Det eine er Investeringsfondet for Nordvest-Russland, og det andre er Investeringsfondet for Aust-Europa. Desse fonda har følgjande oppgåver og mål: Investeringsfondet for Nordvest-Russland blei oppretta i 1996, som ei følgje av dei omstillingane som da var i næringslivet i Sør-Varanger kommune. Det andre, Investeringsfondet for Aust-Europa, blei oppretta i 1997. Fondet skulle opphavleg dekkje behovet for statleg medverknad i investeringar i store delar av Russland og Sentral- og Aust-Europa. Når det gjeld administreringa av desse fonda, blir dei i dag administrerte frå hovudkontoret til Innovasjon Noreg i Oslo, og slik har det vore sidan fonda blei etablerte. Sjølvsagt er det relevant å reise spørsmål om dette er ein fornuftig måte å organisere og administrere desse fonda på, slik forslagsstillarane gjer. Eg vil peike på at forslaget frå representantane Fredriksen og Korsberg er todelt. For det første ber dei Regjeringa leggje forvaltninga av Investeringsfondet for Nordvest-Russland til Kirkenes, og for det andre ønskjer dei å fordele 75 pst. av Investeringsfondet for Aust-Europa til investeringsfondet og tilskotsfondet for Nordvest-Russland. Når det gjeld Investeringsfondet for Nordvest-Russland, er det viktig å vere merksam på at Innovasjon Noreg samarbeider tett med sitt distriktskontor i Nord-Noreg og vil styrkje administrasjonen i Finnmark med ei ny stilling. I tillegg vil det bli oppretta ei ny stilling ved generalkonsulatet i Murmansk, som Utanriksdepartementet skal finansiere. Denne stillinga skal ha som ei av sine oppgåver å gje finansiell rådgjeving til norske bedrifter som ønskjer etablering i Nordvest-Russland. Med andre ord vil stillinga gå inn som ein del av Innovasjon Noreg sitt uteapparat. Det betyr at det meste av saksbehandlinga blir gjord der oppe lokalt, samtidig som administrasjonen i Kirkenes da kan trekkje vekslar på den kompetansen som finst i Innovasjon Noreg. Med andre ord: Me får ein stor og brei kompetanse sentralt, pluss at det praktiske saksarbeidet vil bli gjort lokalt. Eg for min del er ikkje i tvil om at næringslivet er best tent med ei slik organisering. Eg synest det er ein litt forunderleg argumentasjon frå forslagsstillarane i Framstegspartiet. Dei viser til eit møte mellom Framstegspartiet sin fraksjon og næringslivet den 13. januar i år, brukar media som sanningsvitne i saka og viser til oppslag i både avisa Finnmarken og Sør-Varanger Avis. Eg synest det er ein litt underleg bruk av kjeldematerialet. Det er ikkje vår måte å arbeide fram saker på. Me held oss til statsråden som den einaste parten som komiteen kjenner. Min påstand er at dagens organisering, med dei endringane som er varsla sette i verk, vil vere ei effektiv og god administrering av fonda også i framtida.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2006-03-14:
Representanten Fredriksen gjorde eit poeng av at fonda blei lite brukte. Det kan til ein viss grad vere rett. Men det svaret har me eigentleg fått i brevet frå statsråden til komiteen. Eg skal sitere frå brevet: «Til tross for det begrensede antallet investeringer mener Innovasjon Norge at investeringsfondet og tilskuddsfondet har nådd godt ut til den begrensede gruppen av interesserte bedrifter og finansiert en stor andel av kommersielle forprosjekter og etableringer i regionen. Det har i alle år vært liten interesse fra norsk næringslivs side for å foreta investeringer i Nordvest-Russland.Det lave nivået på norske investeringer i Nordvest-Russland skyldes i hovedsak det generelt vanskelige investeringsklimaet i regionen samt svakere næringsstrukturer og vekstimpulser enn i mer sentrale områder av Russland.» Eg viser òg til den påståtte ueinigheita som skulle finnast innanfor Innovasjon Noreg, slik representanten Korsberg òg trekte opp. Då vil eg minne om at komiteen hadde eit møte med Innovasjon Noreg her i Oslo, der me fekk ei utgreiing om korleis Innovasjon Noreg såg på denne saka. Eg er usikker på om representanten Korsberg var til stades på det møtet. I så fall har han ikkje oppfatta kva som blei sagt på det møtet med Innovasjon Noreg. Det er det komiteen og Stortinget må halde seg til. Så applauderer eg den fornuftige og positive tilnærminga som Høgre no har gjeve til kjenne i denne saka, og at statsråden responderer positivt på ein ny og fordomsfri gjennomgang av både administrering og lokalisering av fonda, som i dag blir administrerte av Innovasjon Norge. Til slutt ein liten kommentar til representanten Asmyhr, som peikar på at det er ein inkonsekvens i innstillinga. Det kan nok bli tolka slik, men likevel vil eg presisere, og eg vil framføre den meininga, at det er viktig å sjå på ei styrking av lokalkontora for å ha nærleik til det området som ein skal investere i, samtidig som ein trekkjer vekslar på den kompetansen og den kunnskapen som finst i Innovasjon Noreg sentralt. For meg er ikkje dette underleg. Eg vil minne om at dette dreier seg om næringslivet i heile landet, ikkje berre næringslivet i nordområda.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2006-03-14:
Det meste er vel sagt i denne saka no, eg har berre lyst til å kommentere dei to siste innlegga. Lat meg med ein gong seie at eg er veldig positiv til at det blir etablert samråd rundt omkring i landet. Med omsyn til det møtet som var i Kirkenes, er det sjølvsagt positivt at ei partigruppering reiser rundt i landet og har samtalar og samråd med det lokale næringslivet og dei lokale politikarane. Framstegspartiet står sjølvsagt heilt fritt til å arbeide politisk akkurat sånn som dei ønskjer. Det eg peikte på i mitt innlegg, og det eg synest er litt beklageleg, er at det blir brukt sitat frå media som sanningsvitne for kva Innovasjon Noreg står for, når me har fått det både skriftleg og munnleg frå Innovasjon Noreg i andre samanhengar. Det meiner eg er å gå for langt, og det var det eg peikte på og prøvde å streke under i mitt innlegg. Det er ikkje ei haldning ovanfrå og ned, snarare tvert imot. Eg respekterer Framstegspartiet for deira standpunkt i denne saka, og eg respekterer at Framstegspartiet fritt kan fremme dei forslaga dei måtte ønskje, i denne sal. Men da ventar eg også ein viss gjensidig respekt for det andre parti står for i slike spørsmål.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2006-03-14:
Sør for Novaja Semlja er det et oljefelt på fastlandet som heter Prirazlomnoje. På dette oljefeltet har nasjonen Norge fått ca. 30 pst. av inngåtte avtaler knyttet opp mot levering og tekniske løsninger – i sum over 1 milliard kr. Dette stiller grunnen til at man ønsker å få en etablering av Nordvest-Russland-fondet i Kirkenes, i et riktig lys. Og jeg vil si til Oppebøen Hansen at når det gjelder de selskaper som har fått avtaler, er det omtrent ingen fra de nordnorske fylkene. Det er nasjonale interesser vi til enhver tid forholder oss til. Når flertallet velger å si at departementet – og gjennom det Regjeringen – har rett, må de selvfølgelig få lov til det, men da bør man også vite én ting, at alt som kan krype og gå lokalt, både i år og i en årrekke har påpekt dette og etterlyst en etablering i Kirkenes for å dekke et behov som ikke har vært dekket. Jeg synes det er litt merkelig at når vi som parti bruker tid og krefter på å sette oss inn i å forstå behovene ute i distriktene, får vi som svar tilbake at denne typen forslag ser man på som demonstrasjonsforslag. Jeg synes det er trasig å ha en sånn type retorikk. Som en avslutning vil jeg si at behovet for å få en regional etablering av et slikt fond i så stor grad er til stede at dette må komme. Om man velger å stemme forslaget ned i dag, vil det bli tatt opp på nytt og på nytt. For mener man noe med det man sier, retorisk, må man også følge det opp med praktisk politikk og med handlinger.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-03-14:
Dette har vært en interessant diskusjon, for den går på veldig mange forskjellige nivå, og det er mye forskjellig vi diskuterer samtidig. Det ene er utflytting av statlige arbeidsplasser, det andre er om vi kan få bygd opp miljøet i Kirkenes, det tredje er hvordan vi forvalter de offentlige midlene som dette fondet er en del av. Jeg har lyst til å si at det fjerde er om vi skal fragmentere virkemiddelsystemet vi har i Norge, ytterligere, som jeg oppfatter er det viktigste innholdet i forslaget fra Fremskrittspartiet. Det synes jeg er en viktig diskusjon, en interessant diskusjon. Jeg er motstander av at vi skal drive en ytterligere fragmentering av virkemiddelsystemet. Det er årsaken til at vi har gått inn for å styrke aktivitetene i Kirkenes innenfor Innovasjon Norge. Vi oppfatter det ikke slik at det var den samme intensjonen Fremskrittspartiet hadde med sitt forslag. Jeg har lyst til å understreke det, fordi det er viktig at fondsforvaltningsenheten i Innovasjon Norge har en kompetanse gjennom over 35 år på å finne forretningsvirksomhet og finansiering i Russland og Øst-Europa. Det er faktisk gjort 25 investeringer, og det har man fulgt opp gjennom styredeltakelse. Man har vurdert opptil 400 prosjekter, og man har bygd ut et nettverk med myndigheter, med bedrifter, med konsulenter osv. Det innebærer at det her ligger en stor kompetanse som går på hvordan en skal opptre for å sikre at investeringene blir fornuftige, og at en kan støtte opp om norske bedrifter på en måte som gjør at de kan etablere seg på vellykket vis. Det er det som er utgangspunktet for at kontoret som nå blir bygd opp i Kirkenes, bør være en del av Innovasjon Norge. Det er det som er utgangspunktet for at vi ikke må fragmentere, men dra videre på den kompetansen vi tross alt har innenfor virkemiddelapparatet, i stedet for å fragmentere det og bygge opp nye virkemiddelsystem parallelt. Det tror jeg er ufornuftig. Jeg har også lyst til å si som et svar til representanten Hans Frode Asmyhr at når vi har denne kapitalen, så er det ikke først og fremst for å bidra til investeringer i Kirkenes, det er faktisk å styrke norske bedrifters investeringsmuligheter i Russland som er utgangspunktet. Helt til slutt vil jeg beklage at jeg i mitt første innlegg henviste til første taler som Danielsen. Han heter selvsagt Fredriksen. Jeg beklager sterkt at jeg brukte feil navn.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-03-14:
Jeg er enig i at det kan Presidentskapet få vurdere, hvis det går an.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-03-14:
Fra Regjeringens side er nordområdene utpekt som det viktigste strategiske satsingsområdet. Det legges ned et betydelig arbeid for å styrke næringsaktiviteten i områdene, for å styrke samarbeidet med Nordvest-Russland og for å legge til rette for en positiv utvikling i hele området. Dette arbeidet ledes av utenriksministeren gjennom Regjeringens nordområdeutvalg. Det er nedsatt et ekspertutvalg som skal støtte opp under det viktige arbeidet som der skal gjøres. Vi er godt i gang med å legge til rette for en utvikling av nordområdene som det nye strategisk viktige satsingsområdet. Det er mulig at representanten Korsberg har oppfattet at det er uklare signaler, og at det bare er nedsatt et utvalg. Det er et betydelig arbeid som legges ned for å få dette på plass. Vi har signalisert at de innspill som kommer i debatten, vil bli tillagt vekt i det videre arbeid med sikte på nettopp å gjøre dette enda bedre.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-03-14:
Denne saken handler ikke om hvorvidt vi skal flytte ut statlige arbeidsplasser eller ikke. Denne saken handler mest av alt om hvordan vi skal gjøre virkemiddelapparatet i stand til å innfri de forventningene vi har til politikken i nordområdene, og støtte opp under satsingen på nordområdene. Det å legge til rette for et effektivt virkemiddelapparat i nord vil være viktig i denne sammenhengen. Derfor etablerer Innovasjon Norge en stilling ved kontoret i Kirkenes, og Utenriksdepartementet vil opprette en stilling ved kontoret i Murmansk nettopp for å støtte opp under en positiv næringsutvikling og relasjonene til Nordvest-Russland. Det er det denne saken dreier seg om, ikke i første rekke om det å flytte arbeidsplasser fra Oslo.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-03-14:
Det som er aller viktigst i denne saken, er å legge til rette for en helhetlig gjennomgang og treffe de beslutningene som er nødvendige med sikte på å styrke arbeidet med næringsutvikling i nordområdene, styrke samarbeidet med Nordvest-Russland – styrke det helhetlige arbeidet i nordområdene. Det vil vi gjøre ved å etablere en stilling ved kontoret i Kirkenes, og ved at Utenriksdepartementet oppretter en ny stilling ved kontoret i Murmansk. Så vil vi i fortsettelsen av dette arbeidet vurdere hvorvidt det kan være aktuelt ytterligere å styrke tilstedeværelsen når det gjelder virkemiddelapparatet i dette området. Det vil vi eventuelt måtte komme tilbake til.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-03-14:
Representanten Løvik gjentar påstanden om at vi har kuttet i bevilgningene til forskning, innovasjon og utvikling. Igjen: Det er ikke riktig. Stortinget har aldri bevilget mer penger til disse formålene enn nå. At Bondevik-regjeringen la fram et budsjettforslag der noen tall var større, forringer ikke det faktum at denne regjeringen, som er en flertallsregjering, klarte å få igjennom i Stortinget de høye bevilgningene som vil savne sidestykke i forhold til disse områdene. Vår forgjenger hadde ikke flertall i Stortinget for det budsjettet som den la igjen etter seg i regjeringskontorene. Så har representanten Løvik rett i at mye går bra i Norge, og det skal vi glede oss over. Vi sa også i valgkampen at mye går bra, men at vi hadde feil retning. Det står jeg fortsatt på. Den nye, offensive næringspolitikken peker ut en ny retning. Ett av eksemplene er at vi reverserte privatiseringen av Flytoget, Yara og BaneTele, som vi nå er inne i en prosess med. Selv om mye går bra i dag, har vi ingen garanti for at det skal gå bra om 10 år eller 20 år. Vi vet at den velferden som betales av næringslivet i dag, betales gjennom produkter og tjenester som vi knapt visste om for 20 år siden. Vi vet at den velferden som skal betales om 20 år, skal betales gjennom tjenester og produkter som kanskje ikke eksisterer i dag. Derfor er det behov for å legge til rette for en kontinuerlig omstilling og stille opp for bedriftene når de har behov for det. Og derfor er det viktig å ha et virkemiddelapparat som også ivaretar disse hensynene. Vi gjør nå det vi lovte i valgkampen. Storsamfunnet stiller opp for utsatte lokalsamfunn som møter utfordringer. Det er derfor vi sørget for at det våren 2004 ble satt av 100 mill. kr til omstilling og nyskaping i Høyanger og Årdal. Det var det Stortinget påla regjeringen å komme tilbake med forslag til bevilgning om, og det var Arbeiderpartiet som fremmet det forslaget. Denne regjeringen følger nå opp det som flertallet i Stortinget la til grunn for sitt vedtak våren 2004, og som gjør det mulig å gjennomføre de omstillingene som det er behov for i utsatte lokalsamfunn som Årdal og Høyanger.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-03-14:
La meg først få lov til å si takk for en interessant debatt. Jeg merket meg at de tidligere regjeringspartiene har en viss sårhet i sin argumentasjon. Jeg vil tro at det går over. Spørsmålet som interpellanten stiller også i avslutningen, er: Trenger vi en ny næringspolitikk? Da vil jeg minne om at de var ikke rent få, de næringslivslederne som før valget sa: Vi trenger en ny næringspolitikk. Vi trenger en aktiv næringspolitikk til forskjell fra den passivitet den forrige regjeringen hadde. De var ikke rent få, de næringslivslederne. De som var til stede på årskonferansen til NHO i januar, satt neppe igjen med inntrykket av at dette var en regjering som ikke hadde en offensiv næringspolitikk, som ikke hadde en offensiv nordområdepolitikk, som et viktig element i å nyttiggjøre seg de ressursene og de mulighetene dette landet rår over. Det vi først og fremst trenger nå, er at vi legger noe av sårheten bak oss, at vi spiller på lag og stiller opp for norsk næringsliv, for på den måten å sikre verdiskapingen i landet og sikre at Norge også i framtida skal bli et av verdens beste land å bo i. Sammenhengen mellom samfunnets evne til å skape og dele er kjernen i flertallsregjeringens arbeid med å videreutvikle det norske velferdssamfunnet. Det å dele rettferdig gir også større skaperkraft. Vår metode handler i første rekke om partnerskap mellom stat og næring innenfor rammen av en blandingsøkonomi. Vi legger til rette med gode rammevilkår for næringslivet, og vi stiller opp i omstillingsprosesser. Som jeg sa tidligere: Det er viktig å ha omstilling i næringslivet. Representanten Sørfonn uttrykte vel mer et ønske om at jeg skulle klare å nedkjempe finansministeren. Jeg er litt usikker på hva slags erfaringer representanten Sørfonn har fra andre regjeringer. Denne regjeringen står samlet om en aktiv næringspolitikk. Det gjelder også finansministeren. Det gjør meg veldig trygg på at vi også i framtida skal kunne skape god næringspolitikk med gode vilkår for næringslivet. Vår næringspolitikk går ut på at fellesskapet stiller opp i omstillingen, og det gir trygghet for næringslivet og for verdiskapingen. Jeg er glad for de resultatene vi har oppnådd ved Union, i Årdal og i Høyanger. Jeg er glad for at de menneskene som berøres av de omstillingene som norsk næringsliv vil stå overfor i tida framover, føler trygghet ved at storsamfunnet og fellesskapet stiller opp når det er behov for det. Jeg er glad for de avtalene som er inngått, der også lokalsamfunnet føler trygghet for at storsamfunnet stiller opp. Jeg bare minner om at næringspolitikk er så mangt. Kanskje et av de viktigste virkemidlene i næringspolitikken var den økningen i frie inntekter i kommunene som vi fikk på plass. Det bidrar til at lokalsamfunnene gis muligheter til også å stille opp for næringsutvikling lokalt.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2006-03-14:
Jeg synes for så vidt det var et interessant innlegg statsråden holdt, spesielt i og med at det ifølge denne regjeringen skal være en bred satsing på nordområdene. Foreløpig er det vel bare nedsatt et utvalg, og man har kommet med svært uklare signaler når det gjelder forvaltningen av Barentshavet. Det skal jeg la ligge i denne omgangen. Jeg skal gå tilbake til slutten av forrige stortingsperiode. Da behandlet vi St.meld. nr. 30 for 2004-2005 Muligheter og utfordringer i nord, som den heter. Når jeg ser i Innst. S. nr. 264 for 2004-2005, står det følgende: «Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet mener at investeringsfondet for Nordvest-Russland, et fond som forvaltes av Innovasjon Norge, bør regionaliseres og plasseres i Nord-Norge. Dette fondet vil være et av de viktigste bidrag til næringsutvikling i nord. Det må også foretas en ny gjennomgang av kriteriene for tildeling av midler gjennom dette fondet.» Hvorfor er det slik at de som den gangen var opposisjonen, nå regjeringspartier, har skiftet mening i denne saken?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2006-03-14:
Jeg er glad for sjansen til å stille det samme spørsmålet på nytt, siden statsråden overhodet ikke var i nærheten av å svare på det jeg spurte om. Det jeg spurte om, var hvorfor Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet i slutten av forrige periode gikk inn for at Investeringsfondet for Nordvest-Russland skulle lokaliseres til Nord-Norge. Siden det den gang var meget viktig, lurer jeg på hvorfor Regjeringen og statsråden ikke gjennomfører det de mente da de var i opposisjon.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2006-03-14:
Jeg merket meg at statsråden i sitt replikksvar til meg understreket hvor viktig det er med en helhetlig gjennomgang og en helhetlig politikk. Da er det bare å registrere at man iallfall ikke hadde den politikken da man satt i opposisjon. Det forundrer meg overhodet ikke. Etter min mening – og sikkert etter mange andres mening – har man fremdeles ikke den helhetlige politikken etter at man har kommet i posisjon, for her spriker det faktisk mellom hva man mente da man var i opposisjon, og hva man gjennomfører når man er i posisjon – dvs. i posisjon gjennomfører man ingenting. Det er trist, men slik er det. Så skal jeg rydde opp i en åpenbar misforståelse hos representanten Lars Peder Brekk: Den 13. januar var fire stortingsrepresentanter i Kirkenes på møte med næringslivet og med Innovasjon Norge, der også media var til stede. På det møtet kom det fra næringslivets og ikke minst fra Innovasjon Norges side helt klart fram et ønske om og et behov for å flytte fondet til Kirkenes. Det kom så klart fram at ingen som var på det møtet, var i tvil om hva Innovasjon Norge mente. Det ble også gjengitt i to aviser dagen etterpå. Jeg har ikke registrert at det har vært dementert fra Innovasjon Norges side at det fondsdirektøren der uttalte, var feil. Men jeg har i ettertid registrert at statsråden har hatt behov for å presisere hva som er Regjeringens politikk. Det aksepterer jeg. Men jeg registrerer også at det er en annen politikk enn det Innovasjon Norge tok til orde for på det møtet. Det er bare å registrere. Jeg synes det var positivt at Innovasjon Norge sa det de sa, og det er mulig at de fant den argumentasjonen da de leste innstillingen til St.meld. nr. 30, som jeg har sitert fra. Leser man den innstillingen, er det klokkeklart at regjeringspartiene burde mene at dette fondet skulle flyttes til Nord-Norge, lokaliseres i Kirkenes og forvaltes derfra. Så fondsdirektøren har nok vært på trygg grunn. Men at Regjeringen har endret politikk fra man var i opposisjon til man kom i posisjon, er nok det som har ført til den misforståelsen som representanten Lars Peder Brekk var så veldig opptatt av. Det var ingen misforståelse. Misforståelsen må ligge hos regjeringspartiene.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2006-03-14:
Bare helt avslutningsvis: Det er jo ikke uvanlig at man legger inn i merknads form innspill som kommer utenfor komiterommet. Det er jo helt vanlig – både det som er blitt fanget opp i media, og det som blir sagt på møter. Jeg skjønner for så vidt at Arbeiderpartiet nå er kommet i en slik situasjon at de ikke liker at man driver og innhenter informasjon andre plasser og siterer andre, både fra næringslivet og andre steder, men det må vi faktisk få lov til å gjøre. Hvis det hadde vært sånn at Arbeiderpartiet hadde syntes det var heldig eller uheldig med den typen uttalelser i en innstilling, hadde jeg forventet at også det hadde blitt fanget opp i innstillingen, men det står altså ikke et eneste ord om at man ikke synes merknader av den typen burde forekomme. Vi kommer også i framtiden til å sitere dem som vi mener er riktig å sitere. At det er en forskjell mellom det statsråden mener, og det Innovasjon Norge mener, det skjønner jeg, for Innovasjon Norge har helt sikkert fått med seg det disse regjeringspartiene mente da de var i opposisjon. Det er jo det som er utgangspunktet, og da skjønner jeg jo at Innovasjon Norge tar det for god fisk. At regjeringspartiene snur om etter at de er kommet inn i regjeringskontorene, har jeg ikke tenkt å anklage Innovasjon Norge for. Men det har jeg faktisk tenkt å anklage regjeringspartiene for å gjøre – for ikke å følge opp den politikken som man hadde da man satt i opposisjon. Det synes jeg er uheldig, og det skaper også politikerforakt.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-03-14:
Det er så langt i denne debatten av flere talere lagt vekt på at det er en villet politikk å flytte statlige arbeidsplasser ut av mer sentrale strøk og til det man kan karakterisere som distrikter. Da bør det være arbeidsplasser som kan bidra til noe mer – ikke bare flytting av arbeidsplasser – altså arbeidsplasser som kan gi lokale synergier. Jeg har forstått det slik at å flytte ut statlige arbeidsplasser er en del av denne regjeringens politikk. Da kunne det være interessant å få vite hvilke statlige arbeidsplasser statsråden mener bør kunne flyttes til Kirkenes og Finnmark.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-03-14:
Jeg synes vi for så vidt har hatt en interessant debatt her i dag, hvor flertallet argumenterer mot et forslag som de på mange måter også argumenterer for. Hvis vi ser i innstillingen, er det en rekke motsigelser. Flertallet sier bl.a.: «I tillegg vil ei styrking av administrasjonen i Kirkenes i realiteten innebere at det meste av sakshandsaminga blir gjort der, samstundes som administrasjonen i Kirkenes kan trekkje vekslar på den kompetansen som elles finst i Innovasjon Norge.» Litt lenger ute i innstillingen står det at et annet flertall – dog fra de samme partiene som var med på å utgjøre det forrige flertallet – «er av den meining at ei eventuell flytting av forvaltningen av Investeringsfondet for Nordvest-Russland til Kirkenes vil gje eit meir uoversiktleg verkemiddelapparat og dermed eit dårlegare tilbod til næringslivet». De samme motsigelsene kommer også saksordføreren med i sitt innlegg, for på den ene siden argumenterer man mot å ta det lille siste skrittet, altså å flytte administreringen av fondet til Kirkenes, og på den andre siden sier man at jo, vi legger veldig mye i å styrke den lokale tilstedeværelsen. Det er i beste fall en motsigelse. Dersom man skal styrke den lokale tilstedeværelsen i Finnmark, som det framgår både av flertallets merknader, statsrådens brev og informasjonen fra Innovasjon Norge, er det merkelig at flertallet nå, med den argumentasjon som de kommer med, ikke kan ta det lille siste skrittet og flytte forvaltningen til Kirkenes. Hvis man, som jeg har sagt, skal ta et så stort skritt som man her har lagt til grunn, så er det merkelig at man ikke kan ta skrittet helt ut. Det er i debatten lagt vekt på den viktige satsingen som skal skje i nordområdene, og da er det behov for økt samhandling med Russland. Kapitalmangelen i dette området er vel kjent, og det er også vel kjent at det er behov for å bygge opp et finansmiljø i Finnmark. Det kan dette forslaget bidra til, og det vil også kunne sende signaler til andre finans- og kapitalmiljøer om viktigheten av denne regionen i årene som kommer.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-03-14:
Jeg ønsker å kommentere noe av det som har fremkommet i debatten. For å ta saksordførerens siste innlegg først. Jeg synes det er positivt at saksordføreren selv ser de inkonsekvenser i innstillingen som jeg påpekte. Men hans bortforklaring av disse inkonsekvensene går inn i en type byråkratisk argumentasjon og tenkning som jeg tror svært få utenfor denne sal og utenfor byråkratiet – og i hvert fall i Kirkenes – vil ha noen særlig forståelse for. Fra flere representanter, også saksordføreren i hans første innlegg, er det i debatten gjort forsøk på en slags latterliggjøring av at Fremskrittspartiets fraksjon hadde et møte med næringslivet – ikke bare med næringslivet, men også med lokalpolitikere fra de fleste partiene oppe i Kirkenes. Det synes jeg er en veldig ovenfra og ned-holdning hos representanter fra et parti som så til de grader legger vekt på dette med samråd med berørte parter. Det ville være merkelig om Stortinget skulle lytte til kun den sittende statsråden i alle saker, og skulle se bort fra alle andre typer innspill som kommer fra dem som er berørt av saken. Da vi hadde dette møtet i Kirkenes, ble forslaget møtt med optimisme lokalt der oppe. Det gav håp om at det ville føre til en satsing på dette området, og bidra til kapital til bedrifter som opererer i et kapitalfattig område – også i forhold til Russland, som har en vanskelig kapital- og bankstruktur. Dette er jo ikke noe bare Fremskrittspartiet mener lokalt. Alle representanter for lokale partier som var der oppe, gav uttrykk for at dette var et godt forslag. Så til representanten Gullvåg, som hevder at Fremskrittspartiet ikke er opptatt av næringsutvikling i nordområdene. Det medfører ikke riktighet, for er det ett parti som har framhevet viktigheten av næringsutvikling i nordområdene, så er det Fremskrittspartiet – det er bare å gå og lese i relevante innstillinger. Alle i Fremskrittspartiets gruppe har sågar vært på en næringspolitisk studietur i nordområdene. Det må være slutt på at alle konstruktive forslag fra Fremskrittspartiet blir betegnet som demonstrasjonsforslag.
Petter Løvik (Høyre), 2006-03-14:
Det har vore ein ganske interessant debatt å følgje med i. Frå Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre si side er det viktigast å kome eit steg vidare i denne saka. Det som er heilt overordna, er at desse fonda blir sette i stand til på best mogleg måte å tene det dei er tenkte å tene. Lokalisering er for så vidt interessant, men det er det at dette fungerer, vi vil leggje mest vekt på. Derfor fremja vi det fellesforslaget som gjekk på å få ei vurdering av dette. No synest eg at næringsministeren på ein svært konstruktiv måte har gjort greie for at han vil oppfylle intensjonane i forslaget frå dei tre partia. Eg tillèt meg derfor å gjere forslag nr. 1 om til eit oversendingsforslag og å trekkje forslag nr. 2, frå Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre.
Petter Løvik (Høyre), 2006-03-14:
Det var veldig mykje positivt i statsråden sitt innlegg, men eg sakna det nye som har vore førespegla på desse områda. Lat meg kommentere nokre av dei punkta som statsråden var inne på. Statsråden seier heilt korrekt at det ligg store potensial i reiselivsbransjen, i maritim sektor og i andre sektorar. Ja, det er vi definitivt einige i i Høgre og i dei andre tidlegare regjeringspartia. Det som er paradokset, som eg peika på i hovudinnlegget mitt, er at den nye regjeringa kuttar i forhold til den gamle. Statsråden seier at dei aldri har kutta i løyvingane. Vel, det kan også vere ein måte å sjå det på, dersom ein berre samanliknar med tidlegare vedtekne budsjett. Men det er første gongen i historia det har skjedd at ein ikkje kan samanlikne med det som ei regjering foreslår. Vi hadde eit budsjett i balanse som vi la fram, og som vi stod på, og i forhold til det var det kutt, uansett kva næringsministeren måtte seie. Så skryter næringsministeren av refusjonsordninga for sjøfolk. Det er for så vidt positivt og greitt at det her er skattelette til ei gruppe. Det er berre det at andre arbeidstakarar og andre bedrifter må betale dette og kanskje framimot ti gonger så mykje i skatteskjerpingar overfor næringslivet. Og då blir det lite netto igjen. Så nemner statsråden kor viktig kraftsituasjonen er, og han vågar seg også på å nemne dette med satsing på fornybar energi. Då er vi inne på eitt av dei områda der Regjeringa har lovt ein ting og ikkje gjort noko med det, nemleg når det gjeld å prøve å få til ein grøn sertifikatmarknad for fornybar energi. Der har Regjeringa også svikta fundamentalt. Så nemner også statsråden kor viktig det er å få til omstilling i ein del utsette samfunn og bedrifter, slik eg var inne på i mitt innlegg, og han påstår at dei tidlegare regjeringspartia ikkje har gjort noko i den retninga. Då vil eg minne om at det faktisk var i førre periode at mykje av dette vi held på med no, blei vedteke. Slike omstillingsprosessar er definitivt ikkje noko nytt i noregshistoria. Her er god tradisjon for å medverke til omstilling frå staten si side, til å få til noko nytt, noko nyskapande og noko framtidsretta. Så seier også statsråden litt om nasjonal eigarskap. Ja, vi er frå Høgre si side definitivt ikkje imot nasjonal eigarskap for å sikre nasjonal forankring, med hovudkontor, men næringsministeren har tidlegare gitt oss rett i at vi ikkje kan gå inn og detaljstyre brukareigarskap i den retninga. Så der er vi iallfall einige.
Petter Løvik (Høyre), 2006-03-14:
Dette har vore ein svært interessant debatt, om ikkje spesielt avklarande. Vi har fått ein del svar og sit vel igjen med kanskje litt fleire spørsmål. Eg vil kommentere nokre av dei tinga som har kome opp. Som eg sa i mitt hovudinnlegg, stilte eg spørsmålet: Treng vi verkeleg «ein ny og meir aktiv næringspolitikk» når det går svært bra i store delar av norsk industri? Representanten Oppebøen Hansen sa i sitt innlegg at industriutviklinga har vore negativ i mange år. Ja, det er heilt korrekt, men som eg har sagt tidlegare: I oversikta frå Statistisk sentralbyrå i januar 2006 viser det seg at den noverande industripolitikken, den som har vore ført det siste året, har fungert. I januar var industriproduksjonen på det høgaste nivået sidan januar 2000, altså er det ein trend som har vore veldig positiv, ikkje berre i næringslivet generelt, men også i industrien, som mange har sagt ville få veldig store problem. Så osar fleire av representantane av dårleg samvit for dei kutta som har vore gjorde på forsking og utvikling og på avskrivingar. Både næringsministeren og fleire av representantane frå den raud-grøne sida prøver å vekkforklare og seie at dei faktisk ikkje har kutta. Men dersom det er slik at dei som har prøvd å påvise desse kutta gong etter gong, ikkje er gode nok sanningsvitne, har eg lyst til å sitere det som Kjell Bjørndalen i Fellesforbundet sa til Dagens Næringsliv den 16. desember 2005: «De rødgrønne kuttet nær 100 millioner til forskning og utvikling på Næringsdepartementets budsjett i forhold til forslag fra Bondevik-regjeringen. Det er ingen kjempesum, men feil vei å gå på et viktig område. Vi er også skuffet over at Bondevik-regjeringens forslag om lavere avskrivningssatser for maskiner ble strøket.» Det er altså ikkje berre vi i opposisjonen som ser dette, men også sentrale folk i næringslivet. Så seier Gullvåg at vi er nokså frimodige som prøver å framheve vår politikk. Når representanten Gullvåg seier han har vore rundt i mange bedrifter og ikkje høyrt meir enn ei bedrift som spør etter lågare skatt, er det grunn til å be representanten Gullvåg kome seg meir ut. Samtidig som han sjølv skryter av å ha vore med og gitt skattelette til ei enkeltgruppe, er det inga interesse elles i næringslivet. Då har ikkje representanten Gullvåg vore med til alle dei plassane i norsk industri og til dei enkeltbedriftene der det blir sagt at den skatteauken som dei raud-grøne påførte gjennom endra avskrivingssatsar, dei 1,6 milliardane, er blitt peika på gong etter gong. Eg håpar vi får litt meir klarleik framover, uklarleik er det farlegaste.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2006-03-14:
Jeg er ganske tilfreds med statsrådens imøtekommende svar på representanten Kristiansens ønske om en ny vurdering av den næringspolitiske fondsforvaltningen. Det kan, som representanten Kristiansen anførte, i en slik sammenheng faktisk være grunner til å se nærmere på forvaltningen av Investeringsfondet for Nordvest-Russland som et ledd i en ny politikk for nordområdene. Det faktum at Innovasjon Norge styrker sin administrasjon både i Finnmark og i Murmansk, er i seg selv uttrykk for den nye oppmerksomheten som nå rettes mot Barentshavet og mot nordområdene. Dersom Fremskrittspartiet hadde vært opptatt av en best mulig næringsutvikling i disse områdene, hadde de sett at denne saken også har andre sider enn det som dreier seg om utflytting av arbeidsplasser. Beklageligvis er ikke Fremskrittspartiet det. Jeg synes at disse sidene faktisk er viktigere enn et nytt forslag i serien av demonstrasjonsforslag fra Fremskrittspartiet.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2006-03-14:
Jeg vil gjerne gi uttrykk for at nærings- og handelsministeren i dag har gitt en redegjørelse om næringspolitikken vår som jeg stiller meg fullstendig bak. Det er ikke nødvendig for meg å gjenta noe av det han sa. Så sies det fra talerstolen at det er stor forvirring om næringspolitikken. Ja, det høres slik ut i denne salen. Det må en vel bare ta til etterretning. Men når vi i næringskomiteen møter næringslivet, og det gjør vi veldig ofte, får i hvert fall denne politikken en veldig positiv respons. Som statsråden sa, handler næringspolitikken bl.a. om hvordan vi som nasjon ser på de ensidige industristeders utfordringer, og jeg vil gjerne kommentere det litt. Her er vi inne på i hvert fall to – og i noen sammenhenger tre – departementers arbeidsområder, da det er Kommunal- og regionaldepartementet som sitter med et hovedansvar for kommuneøkonomi og regionalt utviklingsarbeid, og Olje- og energidepartementet som har ansvar for energikontraktene, og i tillegg er det Nærings- og handelsdepartementet. Det er veldig viktig at disse tre departementene samhandler godt, og jeg noterer meg med tilfredshet at det nå er nedsatt en interdepartemental gruppe som skal foreslå mer konkret hvordan staten skal opptre i forhold til omstilling i ensidige industrisamfunn. Det har jeg forventninger til. Men det er uansett helt avgjørende at det er en god dialog mellom kommune, stedlig ledelse i bedriften og det sentrale eierskap i virksomheten. Det er etter mitt syn viktig at de lokale myndighetene, sammen med hjørnesteinsbedriftene, får arbeidsro til å utvikle planer og prosesser for hvordan utfordringene skal takles. Derfor må de lokale myndighetene på banen først, og så må vi ha et virkemiddelapparat som kan bidra med økonomiske ressurser og kompetanse i den grad det er nødvendig. Det er ikke først og fremst vi i stortingssalen som kan løse disse lokalsamfunnenes utfordringer. Løsningene må finnes i et samspill mellom hjørnesteinsbedrift og lokale og regionale myndigheter. Ikke minst er det også viktig å spille på lag med lokalt bankvesen og lokalt næringsliv. For meg er det viktig å være tydelig på at det ligger et stort ansvar lokalt for å utrede muligheter, skisser og planer og samle ressurser lokalt og regionalt. Så må staten eventuelt bidra med det som skal til utover det. I et lokalsamfunn som har en statlig hjørnesteinsbedrift, har staten selvsagt et helt spesielt ansvar. Lokalsamfunn som i generasjoner har vært avhengig av en hjørnesteinsbedrift, har særlige utfordringer i omstillingsarbeidet. Det har jeg personlig erfaringer fra, og for å lykkes i det krevende arbeidet må det til – i tillegg til økonomiske ressurser og gode bedriftsprosjekt – lokal forståelse for å ta skjeen i egen hånd og en aksept for at framtida blir annerledes enn fortida. Så må disse lokalsamfunnene ha visshet for at storsamfunnet stiller opp. Da kan vi ikke stå med en tom verktøykasse, men med en velfylt, med virkemidler som er tilpasset de utfordringene som skal takles. Det mener jeg at den rød-grønne regjeringen sørger for.