Olemic Thommessen (Høyre), 2009-04-28:
Språket er den ferdigheten som klarest definerer vårt kulturelle ståsted og vår kulturelle tilhørighet. Språket er veien til å kommunisere med andre. Det er en bunnplanke for vårt yrkesliv og for vår deltakelse i alle de fellesskap vi deltar i gjennom livet. Ikke minst er dette en viktig erkjennelse i forbindelse med vår tenkning om å ivareta minoritetsspråkene i vårt land. Høyre er derfor opptatt av at alle skal ha et best mulig språklig utgangspunkt i livet. Vi ønsker derfor gjennom fireårskontrollen å plukke opp de barna som av forskjellige grunner kan ha en vanskelig start når det gjelder norsk, med sikte på å kunne stimulere språkutviklingen og kunnskapen før barna begynner på skolen. Historisk sett er språkrøkt ivaretatt gjennom skolens opplæring innenfor skriving, lesing og litteraturkunnskap. I denne forstand er ivaretakelsen av språket en av statens kjerneoppgaver som Høyre ønsker å styrke. Globaliseringen og den teknologiske utviklingen gir nye store utfordringer som dagens språkpolitikk også må ta inn over seg, noe denne meldingen trekker opp på en god måte. Det viktigste temaet her er hvordan man kan bidra til at språkutviklingen skjer i en form og i et tempo som klart definerer norsk som en kulturell hjemmebane for oss. Språkutviklingen kan ikke styres. Bruk av lånord, dialekter og slang vil alltid være der, men i en tid da kulturlivets produkter økes dramatisk i volum, og andre kulturers innhold på nett, film eller i etermediene er et tastetrykk unna, er det viktig at vi har en stor nok produksjon på norsk til at vi ikke marginaliseres på egen banehalvdel. Dette er selvsagt ikke å forstå i en sneversynt nasjonalistisk forstand. Konkurransen med press utenfra kan ikke møtes med beskyttelsesmekanismer. Den må møtes gjennom de bidrag vi selv faktisk yter. Språkmeldingen staker her ut en rekke politikkområder som Høyre i store trekk kan slutte seg til. I tillegg til de konkrete tiltakene man etter hvert vil sette i verk, mener Høyre det også er viktig at sterke aktører i det sivile samfunn bidrar til å holde språkdebatten og språkinteressen levende. Opp gjennom årene har hovedfokus i den norske språkdebatten vært hvordan vi kan sørge for at nynorsk videreføres på livskraftig nivå. Erkjennelsen av at det minste språket trenger mest støtte, har ført til at virksomheter og organisasjoner som arbeider for nynorsk, i vesentlig grad har fått større økonomiske bidrag og bl.a. gjennom dette har bygd opp sterkere interessefellesskap enn det vi ser for riksmålets – eller bokmålets – vedkommende. I en ny fase, som vi nå er inne i, der språkdebattens fokus i like stor grad bør handle om forholdet mellom norsk og engelsk, er det i alles interesse at de organisasjonene og den virksomheten som har sitt utspring i majoritetsspråket, også styrkes. Her er det et arbeid å gjøre i forbindelse med de fremtidige budsjettene. Et annet perspektiv som ytterligere kunne ha vært styrket i meldingen, er hvilke muligheter som ligger i det skandinaviske språkfellesskapet. Det må være et mål å bidra til økt forståelse mellom de skandinaviske språkene. Det er i denne sammenheng viktig å stimulere de kanaler der vi skandinaver møtes som publikum – derav Høyres forslag om å bidra til en felles nordisk tv-kanal etter modell av det tysk-franske Arte, som er sterk på kulturområdet. Film- og tv-samarbeidet er for øvrig også her viktig for å styrke det nordiske språkfellesskapet, ikke minst har vi sett fine eksempler på dette innenfor film. Jeg vil også understreke betydningen av å styrke samarbeidet innenfor normering gjennom de fellesnordiske kanaler vi arbeider innenfor på mer generelt grunnlag. Jeg tror vi kan konstatere at det er bred enighet om språkpolitikken. Jeg slutter meg i store trekk til saksordførers fremstilling av arbeidet. Jeg vil også særlig rette oppmerksomheten på viktigheten av at vi innenfor høyere utdanning og forskning har en bevisst tilnærming til disse spørsmålene, og jeg viser her til de innspillene som Høyre har hatt i forsknings- og utdanningskomiteen.