Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-12-17:
Skatt på eiendom kontra skatt på inntekt er en gammel og veldig interessant debatt. Eiendomsskatt bar tidligere navnet matrikkelskyldskatt, og i dag er det et annet navn på skatteformen, nemlig grunnrenteskatt eller kommunal eiendomsskatt. I skattereformen av 1882 fikk vi inntekts- og formuesskatt. Vi fikk altså skatt etter evne. Eiendomsskatt, grunnrenteskatt, er korrigering av dette hovedprinsippet etter Senterpartiets syn, da under spesielle forhold. Vi er derfor for grunnrenteskatt på oljevirksomhet, og vi har grunnrenteskatt der på 50 pst. høyere enn den generelle skattesatsen for næringslivet. Vi er for grunnrenteskatt på vannkraftverk, og der er satsen 30 pst. høyere enn den generelle skattesatsen for næringslivet. Fra skatteåret 2007 har kommunene anledning til å skrive ut eiendomsskatt i hele kommunen, etter at lov om eigedomsskatt til kommunene av 6. juni 1975 nr. 29, eigedomsskattelova, ble endret ved lov av 26. juni 2006 nr. 25. Formålet med endringa var å gi grunnlag for færre avgrensningsproblemer ved utskriving av eiendomsskatt og mulighet for større likhet i beskatninga innenfor den enkelte kommune. Dette har gitt kommunen en valgadgang som tidligere ikke eksisterte. Det blir feilslått å omtale lovendringa eller eiendomsskatten som hytteskatt, ettersom loven ikke åpner for at det kun kan skrives ut eiendomsskatt på fritidseiendom. Senterpartiet er for det historiske systemet vi har hatt med valgfri kommunal eiendomsskatt. Det har de siste årene vært mulighet til å utskrive kommunal eiendomsskatt bare på verk og bruk. Det man etter Senterpartiets syn kan benytte denne anledningen til, er en ekstra beskatning av de verk og bruk som har en inntekt som i økonomien kalles for en superprofitt, altså som ligger i nærheten av det som er lønnsomheten i kraftverk og tilsvarende virksomhet. Det er ingen grunn til å utskrive kommunal eiendomsskatt på verk og bruk som ikke har en spesiell avkastning, og det er det viktig at kommunene tar hensyn til når en lager regelverket også for verk og bruk. Senterpartiet har også historisk sett vært for utskriving av kommunal eiendomsskatt i bymessig bebyggelse. Hvorfor har en vært det? Jo, fordi verdistigning på bygninger i bymessig bebyggelse historisk sett har hatt en langt mer positiv utvikling, og da som følge av offentlig innsats. Det er altså offentlige reguleringer og offentlig bruk av penger som har ført til at verdiene på bygninger i de områdene har hatt en mye mer positiv utvikling enn bygninger andre steder. Høyre sier i innstillinga at de generelt ikke ønsker eiendomsskatt. De viser til at 80 pst. eier egen bolig i Norge, og at boligen bør skjermes i størst mulig grad for skattlegging. Disse medlemmer mener at boliger og fritidsboliger allerede beskattes mer enn tilstrekkelig, og viser til at under den forrige regjeringa ble fordelsbeskatning av egen bolig fjernet og formuesskatten på boliger og fritidsboliger redusert. Ja, sannheten er vel den at det er en svært gunstig beskatning i dag av investering i bolig og fritidseiendom. Det er jo en av de viktige årsakene til at investeringer i bolig og fritidseiendom hvert år blir langt større enn det Regjeringa budsjetterer med. I forhold til dem som i dag leier bolig, er jo beskatninga av dem som eier bolig, svært gunstig. Ikke minst ble det resultatet da fordelskatten av verdien av å bo i egen bolig ble tatt bort, samtidig som en beholdt det ubegrensede gjeldsrentefradraget for privatpersoner i investering i bolig og fritidseiendom. Derfor brøt vi altså fundamentalt med symmetribeskatninga av egen bolig. Det er en stor utfordring, og det er et stort systemproblem vi nå står overfor for å sikre at samfunnets ressurser kommer til de områder hvor en har en prioritert oppfatning av at de skal komme til. Senterpartiets syn når det gjelder kommunal beskatning av bolig, som annen beskatning av bolig, er at egen bolig av normal standard ikke skal beskattes, verken på inntekt, formue eller eiendom. Når det gjelder den kommunale, frivillige eiendomsskatten, kan man ved kommunestyrevedtak, hvor en sikrer disse boligene gjennom bunnfradrag, differensierte satser og takstgrunnlag, ivareta Senterpartiets syn, som innebærer at den enkelte skal stimuleres til å erverve egen bolig av nøktern standard. Det er en fordel for Norge.