Helene Falch Fladmark (Venstre), 1999-04-13:
Representanten Grete Knudsen tar i denne interpellasjonen opp en sentral utfordring når det gjelder fremtidens Forsknings-Norge. For hvis vi skal vi nå målet om å komme opp på OECD-nivå når det gjelder forskningsinnsats, må også næringslivet bidra, ikke bare med ressurser, men også med incitamenter for kunnskapsutvikling. Næringslivets behov er ofte positive drivkrefter for forskning og kompetanseutvikling, slik vi har sett det når det gjelder f.eks. petroleumsteknologi. På dette feltet har norske forskningsmiljøer og bedrifter opparbeidet seg unik kompetanse i verden. Det er derfor svært uheldig hvis de norske bedriftene nå helt flagger ut sin etterspørsel etter kunnskap. Samtidig vil jeg understreke at samspillet mellom internasjonale forskningsmiljøer er av stor betydning, både for norsk næringsliv og for norske forskere. Kunnskapsutvikling skjer i et nettverk der de beste forskerne innenfor sitt felt utveksler erfaringer og resultater. I en globalisert kunnskapsøkonomi er utfordringen å legge til rette for kompetanseutvikling og gode betingelser for kunnskapsintensive bedrifter, ikke å bygge opp en beskyttelsesmur rundt vår tradisjonelle industri. Nettopp dette er noe Regjeringen legger vekt på i sin næringspolitikk. Jeg siterer næringsministeren som i Stortinget fredag den 26. mars sa: «Vi jobber løpende for å sikre at Norge framstår som et attraktivt land å investere i for så vel norske som utenlandske investorer. Vi vil i nær framtid sette ned en kommisjon som skal drøfte langsiktige strategier for sysselsetting basert på høy verdiskaping i Norge. Vi har nettopp satt i gang et arbeid med å sammenligne skattereglene i Norden.» Disse tiltakene er viktige for å gi gode rammebetingelser for næringslivet, og sammen med en aktiv utdannings- og forskningspolitikk kan dette danne grunnlag for fremtidens norske næringsliv. For at Norge og norsk næringsliv skal kunne hevde seg i en internasjonal økonomi, må det skje en betydelig langsiktig satsing på forskning innenfor områder der Norge allerede har fortrinn og kan hevde seg internasjonalt. Dette er viktig for å skape nye arbeidsplasser, men også for å sikre Norge som kunnskapsnasjon. Satsingen må skje i et samspill mellom den langsiktige grunnforskningen og mer direkte anvendt forskning. Og det er viktig – som statsråden legger vekt på – at vi stimulerer de beste miljøene gjennom å gi ekstra bevilgninger til toppforskning. Sterk konkurranse om å få delta i internasjonale forskningsprogrammer vil også stimulere til kvalitet i forskningen, både den som skjer i bedriftene, og den som skjer ved de offentlige institusjonene. Deltakelsen i EUs femte rammeprogram er viktig i så måte. For Venstre er det viktig å sikre at de offentlige universitetene, høgskolene og forskningsinstitusjonene blir ledende kunnskapsinstitusjoner også i tiden fremover. Skal dette skje, må institusjonene få større frihet, men de må også bli flinkere til å formidle sin kunnskap og til å kommersialisere kunnskapen. Dette medfører at det må etableres effektive nettverk til næringslivet, der forsknings- og utdanningsinstitusjonene er pådrivere i FoU-arbeidet og i kommersialiseringen av ny kunnskap.