Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-05-23:
Hvis man har sett titanet sprute under tapping fra ovnene til TiZir i Tyssedal og hørt de ansatte engasjert fortelle om hvordan nettopp de, innerst i en fjordarm i Hardangerfjorden, har tenkt å bli de første i verden til å erstatte kull med hydrogen, sånn at de, akkurat de, innerst i en fjordarm i Hardangerfjorden, skal bli liggende to hestelengder foran konkurrentene og sørge for at det som kommer ut av prosessutslipp fra pipene, ikke skal være CO2, men vanndamp, sånn at akkurat de som driver innerst i en fjordarm i Hardangerfjorden, skal kunne fortsette å drive industrivirksomhet og ha en plass i det nullutslippssamfunnet som vi vet vi må omstille oss til så fort som mulig, om vi skal stoppe de farlige klimaendringene – da kan man ikke stå uberørt tilbake. Likevel er det det regjeringen gjør, for i fjor gikk klimagassutslippene opp. De er høyere nå enn da de overtok, selv om de sa de skulle forsterke klimaforliket. Mens Stortinget har vedtatt at utslippene skal ned, og hele verden har undertegnet en avtale om at det haster med å kutte utslippene før 2020, har regjeringen stø kurs mot økte utslipp fram mot 2020. Regjeringen er en klimafiasko. Miljødirektoratet har i to omganger gitt oppskriften til regjeringen – våren 2014 og sommeren 2015 – på hvordan klimagassutslippene kan kuttes til å nå Stortingets mål om å kutte klimagassutslippene fra dagens 53,9 mill. tonn til maksimum 47 mill. tonn. Men regjeringen nekter å følge oppskriften, og saken vi behandler i dag, er nok et eksempel på det. Miljødirektoratet sier i sin rapport fra juni i fjor at blant store utslipp i industrien, er det fire som peker seg ut: hydrogen til å erstatte fossilt kull i prosessindustrien trekull til å erstatte fossilt kull i prosessindustrien karbonfangst og -lagring elektrifisering av energianlegget på Melkøya Regjeringen stemmer imot alle sammen. Kull brukes i industrien som reduksjonsmiddel. Det betyr helt enkelt at de bruker karbonet i kullet til å trekke oksygenet ut av eksempelvis jernet, som i naturen finnes som rustet jern. Elkem bruker i dag opp til 15 pst. trekull og har planer om å øke det til 40 pst. mot 2020. Det er med kjent teknologi. Skal de videre opp, må de utvikle ny teknologi for prosessen, mener de selv. De vil lage sin egen trekullproduksjon for å få trekull av skikkelig kvalitet, bruke varmen i prosessen og ha bærekraft i bunnen. Planene deres innebærer bruk av opptil en tredjedel av årlig norsk avvirkning. TiZir har laget en ny prosess ved å erstatte kull med hydrogen, men trenger støtte til oppskaleringen, pilot og fullskala demo. Karbonfangst og -lagring er en gjenganger på Stortinget. I går, 22. mai, gikk fristen ut for de tre prosjektene for fangst til å levere sine oppdaterte kalkyler: Yara, Norcem og Klemetsrud i Oslo. Fangstsiden kommer til å klare å levere – det er jeg overbevist om. Hvis det blir en konkurranse og det faktisk er vilje fra regjeringen til å bruke penger, vil det gå bra. Jeg er betydelig mer usikker på transport- og lagringsbiten. Litt av problemet på fangstsiden er at fristen gikk ut i dag, men de får ikke skikkelig svar før i oktober, og deretter ikke før fullført stortingsbehandling i slutten av neste år, på om det blir penger til dette. Jeg mener regjeringen og Tord Lien ikke har en CCS-strategi som troverdig leder fram mot en investeringsbeslutning, fordi regjeringen ikke har en klar struktur og en klar plan for når investeringsbeslutning for transport- og lagringsbiten skal avgjøres. Og «mind you»: Den har lengre levetid enn fangstsiden, etter det jeg vet. Derfor er det så viktig, det vedtaket som fattes i dag, for det legger press på regjeringen for å levere på investeringsbeslutningen. Elektrifisering er det fjerde forslaget fra Miljødirektoratet og det eneste som det ikke blir flertall for i dag. Det er synd, for det er en «no brainer» og viser at det dessverre ikke er vilje blant noen av oljepartiene til å følge opp de krav som blir stilt til oljeindustrien, når det kommer til stykket. Da det ble gitt utslippstillatelse til LNG-anlegget på Melkøya, som er et av landets suverent største punktutslipp, var kravet at det skulle klargjøres for CCS. Statoil ba i stedet om få klargjøre anlegget for elektrifisering hvis det skulle bli ledig strøm tilgjengelig. Nå bygges nye transmisjonslinjer til Skaidi, og det vil være en smal sak å pålegge elektrifisering – det ligger det åpning for i konsesjonsvilkårene – eller å tilby mulighet for å sette opp gasskraftverk med CCS lokalt. Gassen finnes, rørledninger for CO2 finnes. Dette er jo et av de stedene der oljeindustrien selv bruker CCS. Norsk Industri framla for to uker siden sitt veikart mot nullutslipp i prosessindustrien fram mot 2050. De slo fast det vi vet, nemlig at det er bare nullutslipp som er godt nok. Det skjønner stortingsflertallet, det skjønner industrien, men ikke regjeringen. Dermed står regjeringen fast på kursen om å bryte klimaforliket og heller følge prognosene om å øke utslippene fram mot 2020. Det går ikke.