Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-02:
For det første må jeg si at det som samler Stortinget i dag, er at alle talere har startet med å understreke hvor viktig det frivillige arbeidet er i Norge. Og vår regjering har foretatt mange grep som har gjort det enklere å drive frivillig arbeid. Vi har gjort skattegrep. Det er ingen finansminister som har gjort så betydelige skattegrep overfor frivillig sektor som det jeg har gjort, og som har forenklet kasserernes hverdag rundt omkring når det gjelder grense for arbeidsgiveravgift, og sånne ting som man sliter med når man driver små lokale organisasjoner, idrettslag, eller hva det måtte være. Og vi har stilt opp med betydelige midler fordi mange organisasjoner slet da de tapte automatinntekter. Til sammen er det 1 milliard ekstra. Vi har også signalisert meget klart og tydelig at vi ønsker å trappe opp støtten til frivillig sektor med det frivillig sektor sier er summen av det de betaler i moms, nemlig 1 milliard kr, litt over tid. Så spørsmålet nå er: Hvordan gjør vi det på en slik måte at vi ikke undergraver hele momssystemet, lager en masse byråkrati, men faktisk klarer å få det til å bli en styrking av frivillig sektor? Da tenkte jeg at jeg skulle gjøre noe såpass uvanlig som å invitere Stortinget til å komme med noen råd underveis, og invitere til å være med på å løse noen av de dilemmaene som man står oppe i. For det første lurer jeg på om opposisjon og posisjon er enige om at det man snakker om i denne sammenhengen, er en økt støtte til frivillig sektor på rundt 1 milliard kr – enten det er i fradrag på avgift eller i en annen form – altså at omfanget av den støtten vi snakker om, er ca. 1 milliard kr. Jeg har nemlig hørt at enkelte fra ulike partier i opposisjonen har snakket om at en eventuell momskompensasjon skulle komme til erstatning for annen type støtte til frivillig sektor. Så det jeg tror vi først må ha svar på, er: Kommer 1 milliard kr til frivilligheten i tillegg til den støtten som frivillig sektor mottar – som regjeringspartiene mener – eller kommer den milliarden til erstatning for noe av det den mottar? For hvis vi kan bli enige om omtrent hva slags størrelsesorden vi snakker om her, er jo det veldig interessant for det frivillige Norge. Så til noen av de dilemmaene vi står i. Jeg regner med at det er bred enighet i Stortinget om at støtten til det frivillige Norge bør være så ubyråkratisk som mulig. Jeg regner også med at mange i salen selv har erfaring fra å drive lokalt, frivillig arbeid, og vet at de store heltene i det lokale frivillige arbeidet selvfølgelig er alle som stiller opp, men kanskje særlig de som sitter med regnskapet om kvelden ved kjøkkenbordet og lurer på hvordan man skal få et forholdsvis enkelt regnskap til å gå i hop. Hvis man innfører 1 milliard kr i støtte til frivilligheten gjennom en nullsats i momssystemet, blir alle små organisasjoner også momspliktige. Da er det riktig, som representanten Micaelsen var inne på her: Til det følger det mange plikter. Det følger et straffansvar hvis man begår brudd på momsreglene, og det betyr at de aller fleste små organisasjoner vil trenge hjelp til å utføre det regnskapet. Jeg regner med at det ikke er intensjonen til opposisjonen, og at man er enig om at man ønsker seg et ubyråkratisk system for å få til en økt støtte på rundt 1 milliard kr til frivilligheten. Ok. Da finnes det én måte til å gjøre det på, og det er å gi refusjon direkte for det man betaler i moms, enten det dreier seg om varer eller tjenester. Da er neste spørsmål: Hvor går grensene for dette? For hvis man tar utgangspunkt i det omfanget av virksomhet som det frivillige Norge har pr. i dag, snakker vi om 1 milliard kr. Men hvis man ikke lager noen avgrensninger på det, kan man jo veldig fort se for seg at man gir momsfritak i et mye større omfang enn det alle tenkte seg da man innførte det, f.eks. ved at ulike frivillige organisasjoner på vegne av sine medlemmer går til innkjøp av varer eller tjenester, som man så selger videre med en liten fortjeneste, og så unngår man moms – det kan være reiser, det kan være sportsutstyr, det kan være hva som helst. Uten en avgrensing er det fullt lovlig, men antakelig ikke intensjonen til forslagsstillerne. Da er neste spørsmål – mitt tredje spørsmål til opposisjonen: Hvordan finner man en fornuftig avgrensning på det? Jeg regner ikke med at intensjonen er at flere aktører innenfor det frivillige Norge skal kunne se at her finnes det jo noen muligheter som går langt utover det som vil være momskompensasjon i dag. Nå er det ingen som trenger å beskylde meg for at jeg mistenkeliggjør frivilligheten eller noe som helst. Uten noen avgrensninger ville det nevnte være fullt lovlig. Hvis noen har noen råd om hvordan man skulle kunne få til dette, tar jeg veldig gjerne imot. Her er betydelige utfordringer med hensyn til hvordan man praktisk skal gjennomføre dette. Men hvis opposisjon og posisjon er enig om at det vi snakker om, er en opptrapping av støtten til det frivillige Norge, netto, på toppen av det som er, på ca. 1 milliard kr, hvis vi er enige om at det skal skje så ubyråkratisk som mulig, slik at også små lag og organisasjoner kan fordele den milliarden uten å måtte betale en masse penger for å få tilgang til noe av den milliarden, og hvis vi er enige om at man ikke skal lage regler som fører til momsfritak for en masse aktiviteter som i dag ikke inngår i frivillighetens arbeid, har vi egentlig kommet ganske langt på vei, for da er det bare spørsmål om hvordan vi får innrettet dette. Så bare til slutt: Hva er moms? Moms er det sluttbrukeren betaler. Sluttbrukeren betaler moms – 25 pst. Det betyr at de som er gjester på et hotell, betaler momsen. Det betyr at frivillig sektor, fordi de er sluttbrukerne og de siste, ikke selger videre og tar moms av dem de selger til. For hvis frivillig sektor selger en pølse til noen, tar de ikke moms. Derfor betaler de moms. Jeg tror jeg får – og det gjør sikkert alle finansministre, det har de sikkert fått opp gjennom historien – tre–fire–fem forslag, det var kanskje en overdrivelse, men ett eller to i uka, om gode formål som burde slippe moms, enten det dreier seg om miljøinvesteringer, eller det dreier seg om kreftmedisiner, eller det dreier seg om mange samfunnsnyttige oppgaver, viktige ting, som man synes det er urimelig at man betaler moms på. Det finnes gode argumenter for hver og en av dem, men det er likevel slik at summen av å si ja til alle, er en betydelig slankere felleskasse og mindre til fordeling for alle. Dette var egentlig bare for å invitere opposisjonen inn til å gi noen råd underveis. Hvis de er enige i de problemstillingene som jeg nå har innvidd Stortinget i, tar jeg gjerne imot noen råd, fordi frivillig arbeid og den måten vi kan støtte opp om den jobben på som mange gjør etter en lang arbeidsdag for andres unger og sine egne, for sin egen gledes skyld – la oss nå huske på at det er en veldig drivkraft også at noen trenger en, og at en er til nytte og gagn for samfunnet – hvis det er enighet om at den virksomheten skal styrkes med 1 milliard kr netto, at det skal skje ubyråkratisk, og at det skal skje på en slik måte at det treffer den virksomheten som er i dag, og ikke en masse annen virksomhet som det ikke var tiltenkt, har vi kommet et ganske langt stykke på vei.