trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Det er ikke enkelt å beregne hva en slik marginal økning av denne grensen betyr for norske arbeidsplasser, og det er ikke gjort noen særskilt vurdering av det i denne sammenhengen. Det blir heller ikke gjort hver gang vi øker andre avgifter, f.eks. petroleumsavgifter, som vi øker i budsjettforlik i Stortinget, eller annet, som også har konsekvenser for norske arbeidsplasser.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Vi har et godt samarbeid med partene om å slå ned på den økonomiske kriminaliteten, særlig knyttet til arbeidslivskriminaliteten. Vi jobber sammen med LO og NHO for å iverksette en tiltaksplan. Jeg mener at det selvfølgelig også er store utfordringer med alt vi handler. Om vi handler i regulerte butikker i Norge, eller om vi handler over nettet, er det store utfordringer med hensyn til hvordan de sosiale arbeidslivsforholdene har vært i de landene hvor varene er produsert. Veldig mye av de varene vi kjøper, er produsert i land hvor arbeidsmiljøet ikke er som hos oss. Det er viktig å jobbe med den etiske bevisstheten, men det er dessverre sånn at vi kan gå inn i butikker i Norge og kjøpe klær, kjøpe ting som er laget under arbeidsvilkår som vi ikke ville ønsket å ha, og som vi mener vi skal bekjempe internasjonalt. Der er det ikke forskjell om vi kjøper ved netthandel, eller om vi går inn i en norsk butikk. Det vi må jobbe med, er å sørge for at hele leverandørkjeden er etisk ansvarlig.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
La meg begynne med å si at jeg mener det samme nå når jeg er i posisjon, som jeg mente i opposisjon. Det betyr at jeg mener at det er fruktbart at vi har den diskusjonen som foregår i Stortinget rundt enkeltforslag. Det kan også vise seg at det kommer nye opplysninger om konsekvenser av enkeltforslag som vi ikke har hatt med oss når vi har gjort beslutningene i regjering. Det mente jeg var en utfordring med den forrige regjeringen, hvor det ofte ble så detaljert forhandlet at den ikke kunne gjøre endringer i Stortinget. Jeg mener det er en fordel at vi har et åpent sinn rundt det. Så bare for å slå det fast: Det er ingen forskjell på hva jeg mener i opposisjon og i posisjon. Jeg ser heller ikke bort fra at det er områder som vi i dette budsjettet kommer til å endre på fordi vi selv også kommer til en erkjennelse av at dette bør vi enten vente med eller gjøre på andre måter, ut fra de innsigelsene som kommer gjennom Stortingets behandling. Men når det gjelder området knyttet til miljø og klima, mener jeg at særlig på klimasiden leverer vi mye i dette budsjettet. Vi leverer mer penger til enøk, vi har sagt at det skal bli et skattefradrag, men vi øker rammene for å løse det og får en tilskuddsordning inn i Enova. Vi sørger for mer penger inn i fondet, som hvert eneste år vil gi mer avkastning. Slik Enova fungerer med hensyn til miljøteknologi, gir man tilsagn, og nå har man da rom for å gi mer tilsagn. Når man vet at fondet i årene fremover vil bli større med mer penger, gir det en forutsigbarhet for hva man kan si ja til av norske bedrifter. Jeg har lyst til å understreke at det er mange som snakker om enkelttiltak for klima på budsjettet. Men det kanskje aller største vi gjør, er faktisk å få med oss næringslivet i den omstillingen og gi dem den støtten vi kan gi, for å skape den nye miljøteknologien. Det er det som virkelig kommer til å utløse omstillingen i det norske samfunnet, og der gir vi altså mye større rom i det som foreligger. Jeg vet at vi skal forhandle, og jeg er helt sikker på at vi også kommer til å møte krav som vi må innfri.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Det replikkordskiftet dreide seg bl.a. om lavere barnehagesatser for de fattigste barna. Det er representanten blitt hørt på. I tillegg har vi lagt inn større stipend til barn fra fattige familier som går på videregående skole. Jeg har også lyst til å si at ja, det er tiltak vi trenger å sette i verk. Det er enkelttiltak, det er tiltak for å styrke områder, og jeg mener at det viktigste er å gjøre det utenfor selve trygdesystemet, fordi det har negative virkninger i forhold til arbeidslinjen. Men grunnen til at vi har sagt at vi skal ha en strategi, er Riksrevisjonens kritikk av de tiltakene som er kommet de senere årene. De oppfattes som stykkevise og delte enkelttiltak som ikke ses i en sammenheng. Så vi imøtekommer Riksrevisjonens kritikk av at det er en lite strategisk gjennomgang av hvilke tiltak som fungerer best mot barnefattigdom. Dette gjør at vi har sagt at vi må bruke lengre tid på det, vi må se sammenhengen mellom hva vi gjør for foreldrene og for barna, og vi må se på enkelttiltak i en strategi som henger sammen.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Det gjør vi absolutt. Men jeg har også sagt at det vi så som todeling for noen år siden, i mye sterkere grad er blitt en felles utfordring. Det vi nå ser i olje- og gassvirksomheten, er at de samme kostnadsutfordringene i en lavere aktivitet er der, som det har vært i resten av landets økonomi, som en del av todelingen. Derfor mener jeg at det i dag ikke er en forskjell på strategien for den delen som ikke er oljerelatert, og den delen som er oljerelatert, for å løfte omstillingen. Når investeringen i oljevirksomhet neste år går ned med ca. 10 pst., har det en ganske stor betydning for hvordan balansen kommer til å være fremover. Da er det også viktig å stimulere de andre delene av økonomien. Jeg mener vi gjør veldig mye for å stimulere andre deler av økonomien. Jeg mener at det vi gjør på formuesskatt, bidrar til å stimulere. Det vi gjør på lønnsbeskatningen, bidrar til å stimulere arbeidsdeltakelsen. Jeg mener det vi gjør på SkatteFUNN, bidrar til at vi får enda flere bedrifter som vil forske mer, noe som er viktig, og det samme er det vi gjør med BIA-ordningen. En lang rekke av forsknings- og stimuleringstiltakene er også viktig for dette.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Jeg er, som leder av regjeringen, veldig opptatt av at alt vi gjør i denne regjeringen, er et felles ansvar. Jeg mener vi har levert et veldig godt klimabudsjett. Jeg skjønner at mange ønsker enda flere tiltak, og at det er noen områder som man mener ikke er riktige og går i feil retning. Men når man ser på hvilke nye tiltak vi legger inn, i forhold til hva den rød-grønne regjeringen la frem, hva vi gjør på f.eks. kjøp av togtjenester, hva vi gjør med avskrivingssatser på vindkraft, på områder hvor f.eks. den rød-grønne regjeringen sa nei til opposisjonen i klimaforhandlingene, så beveger vi oss et godt stykke videre. Jeg mener at det ikke er noen grunn til å si at denne regjeringen ikke tar klimaspørsmålene på alvor, og jeg registrerer jo at også de som kritiserer oss for ikke å gå langt nok, faktisk sier at vi gjør mer enn den forrige regjeringen gjorde på disse områdene. Så har vi noen store områder som ligger foran oss, som vi må finne enda bedre tiltak for, og det jobber regjeringen med.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Jeg er sikker på at det er enkelttiltak som vi alle mener vi kunne bevilget mer til, men i balansen mellom hva vi har laget rom for i dette budsjettet, og hvor mye mer vi får til når det gjelder nye tiltak og forsterkninger av klimatiltak, mener jeg vi har gjort en god jobb. Det var jo misnøye i den forrige regjeringen også. Jeg husker en uttalelse fra Kristin Halvorsen, som sa: Se hva vi har å slite med, med henvisning til olje- og energiminister Borten Moe fra Senterpartiet. Det viser vel at det var litt vanskelig. Jeg ser et samarbeid mellom en olje- og energiminister og en klimaminister som er særlig godt, og som vi nå ser gjør viktige strategiske grep ikke minst for fornybarsatsingen i Norge. Det at vi nå har klargjort og gått inn for to nye kabler til Europa, betyr ikke bare at vi bidrar til å få mindre CO2-utslipp i Europa, det bidrar også til at rammebetingelsene for fornybarsektoren fremover blir mer forutsigbare, og vi kan få flere investeringer i Norge.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
I det budsjettforslaget som foreligger, er det flere viktige løft. Ett av dem er endringen av tippenøkkelen, som faktisk bidrar både til noen frivillige organisasjoner og til idretten med midler fremover. Det er et stort løft med en stor økonomisk ramme. I tillegg øker vi bevilgningene når det gjelder de andre momskompensasjonsordningene. Så er det noen omlegginger som gjøres på de enkelte budsjettene, men når man nevner f.eks. Operasjonen Dagsverk – og jeg ser at jeg er blitt utfordret på det som tidligere Operasjon Dagsverk-leder – har jeg lyst til å si at vi har ikke fordelt noen penger fra infostøtten ennå. Derfor er det ikke slik at noen organisasjoner kan si at de har fått et kutt, eller at noen andre har fått et kutt. Vi har sagt at de pengene vi bruker på bistand, skal vi bruke primært i utviklingsland. Vi skal bruke dem til å gi helse, gi utdanning og annet, ikke på å ansette folk i Norge. Men fortsatt vil det være 60 mill. kr – to tredjedeler av det som har vært bevilgningene før – og det skal spisses. Da er det avhengig av hvor godt formålet er. Noen organisasjoner kan risikere å få større kutt, og noen kan stå uten kutt til slutt når pengene er fordelt.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Det er ikke mulig å gå inn og vurdere hver enkelt, men det er klart at for hver gang – og det har TØI også sagt – folk kjøper en ny bil i Norge, så går utslippene ned. Det betyr at hvis flere kjøper nye biler i Norge, blir det lavere utslipp. Så kan man godt si at det ville vært enda mindre utslipp hvis vi hadde hatt andre avgifter, avhengig av hvilke nye biler folk kjøpte, og det er jo det vi har sagt, at vi kommer med hele omleggingen og gjennomføringen av bilavgiftssystemet i revidert nasjonalbudsjett neste år. Det er varslet tidligere og har vært enighet i Stortinget om at det skal komme på det tidspunktet. Så fornying av bilparken betyr mindre utslipp. Vi har sikkert potensial for å få enda mindre utslipp, men vi er ikke der. Så har vi sagt at noe av det viktige vi gjør på samferdselsområdet, er at vi nå sørger for et bedre kollektivtilbud ved at vi kjøper langt mer enn det som var planlagt av togutstyr, for at det kan gå oftere tog på de skinnene vi har i dag. I tillegg er vi jo nå 5 mrd. kr foran den opptrappingen som skulle være på jernbaneinvesteringer, i forbindelse med Nasjonal transportplan. Det er det jo lagt opp til i løpet av de to siste årene. Det er betydelig større(presidenten klubber) gjennomføring på tog enn det f.eks. er på veiområdet(presidenten klubber igjen) innenfor dette. Det gir ikke effekt neste år, men det gir effekt når det er ferdig. (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
La meg begynne med å kommentere innledningspremissen: Det er altså slik at neste år sparer vi ikke én krone til å finansiere noen som helst skatteletter ved omleggingen av barnetillegget. Tvert imot så bruker vi 600 mill. kr mer på uføretrygdomleggingene, både den omleggingen som er en konsekvens av det som ble vedtatt 2011, og de skjermingstiltakene som denne regjeringen har foreslått, slik at konsekvensene nettopp for dem som har en egen leilighet, som har lån å betale, ikke skal bli så store de første årene. Det er jo fordi at vi har sett at det forslaget som den forrige regjeringen fremmet for Stortinget, gir for dramatiske konsekvenser for noen av dem som sitter med høy gjeldsbyrde, vi sørger for at den overgangen blir bedre. Ja, vi lager et sjablongmessig tillegg i stedet for et behovsprøvd tillegg, og da er det noen dilemmaer. Og det er ikke slik at alle som sitter i rullestol, ikke kan jobbe – det synes jeg er en undervurdering av mennesker som sitter i rullestol. Veldig mange som sitter i rullestol, ønsker å være ute i arbeid, så vi må ikke ha det som utgangspunkt. Dette er faktisk noe av det vi skal jobbe med å tilrettelegge bedre for, å sørge for at vi bruker de tiltakene vi har, på en bedre måte for å sikre at enda flere av dem kan bruke den kraften. Så har jeg lyst til å si: Dette er selvfølgelig vanskelig, og jeg undervurderer ikke at det er noen personer som får det vanskeligere – både med det et enstemmig storting har gjort, i omleggingen av uføretrygden, og med det som er knyttet til barnetillegget. Men hvis vi mener at den langsiktige jobben for at færre skal falle utenfor, for at ikke flere barn skal bli fattige, er å sikre en tilknytning til arbeidslivet, så må vi sørge for at det ikke blir ulønnsomt å jobbe, og det er en utfordring i dag. Det viser det eksemplet jeg nevnte tidligere: Hvis man har fire barn og jobber 40 pst., vil man ved å gå opp til 100 pst. tape nesten 70 000 kr.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Som vist i VG i dag er det neste år noen av dem som er på uføretrygd, som kommer til å komme bedre ut med de endringene som gjøres, og noen kommer til å komme dårligere ut. Ja, det vil være noen personer som kommer dårligere ut økonomisk av at det ikke er barnetillegg, og ved at gjeldsrenten får mindre fradrag, noe som også representanten Lysbakken har vært enig i og stemt for i Stortinget. Dette er tiltak som bidrar til at noen uføre kommer til å få det vanskeligere, samtidig som andre kommer til å få det bedre. Jeg undervurderer ikke den utfordringen, men samtidig gjør regjeringen mye på andre områder. Når vi sørger for å differensiere barnehageprisene fra neste høst, betyr det at de med lavest inntekt kommer til å ha mindre kostnader knyttet til det. Når vi sørger for at stipendene blir større for elevene med foreldre som har de laveste inntektene, betyr det at de samme gruppene vil kunne oppleve at deres barn i den videregående skolen får bedre stipendordninger enn de har hatt tidligere. Vi mener det er veien å gå for å hjelpe de med lavest inntekter – ikke å skape de feilene som gjør at det ikke lønner seg for folk å jobbe.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Jeg oppfordrer Snorre Serigstad Valen til å lese referatet etterpå, for da vil han se at jeg i mine to foregående svar har svart: Ja, for noen vil dette selvfølgelig bety mindre inntekter – på samme måte som at også den andre uføreordningen, som Snorre Serigstad Valen har vært med på å stemme for, vil medføre at noen uføretrygdede får mindre penger i årene fremover. Derfor er det viktig å gjøre det som en tidligere kvinnelig statsminister i Norge sa var viktig, nemlig å se at alt henger sammen med alt. Jeg mener at alt henger sammen med alt. Hvis vi mener at vi ikke skal løse alt innen trygdeområdet, må vi finne de andre områdene, sånn at vi avhjelper barnefamilier med dårlig råd. Det gjør vi når vi har lavere priser i barnehagene, når vi sørger for mer stipend til dem med de laveste inntektene. Det er nettopp den typen direkte tilskudd som Brochmann-utvalget mener er mer riktig enn å gjøre terskelen mellom det å være i jobb og ikke å være i jobb enda høyere. Det er en utfordring, synes jeg, hvis det ikke lønner seg å jobbe, for grupper som kan jobbe. Det er noen grupper som ikke kan jobbe i det hele tatt, men sånn som uføretrygden er lagt opp, er det nesten umulig å skille dem ut.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Jeg har ikke noe anslag på hvor mange det er, for det har jeg ikke sett noen tall på. Det er mulig at de finnes, men det er ikke alle detaljer selv en detaljorientert statsminister kan svare på. Men jeg mener at det er et stort potensial for at staten kan ansette flere, og jeg mener det er et stort potensial for at kommunene kan ansette flere. Jeg har gitt en bred appell til arbeidslivet, og jeg har sett at flere bedrifter gjør det, ved å opprette stillinger og samarbeide med arbeidsmarkedsmyndighetene, Nav, om å ta imot personer som kan trenge praksisplasser – en første inngang til arbeidslivet – eller en fast arbeidsplass med litt støttefunksjoner fremover. En viktig del av meldingen vi kommer med, er hvordan vi også sørger for at hele tiltaksapparatet skal være bedre i stand til å gjøre det vi sa var et viktig mål med Nav-systemet, nemlig å ha skreddersøm rundt den enkelte, sånn at vi bidrar til at flere kommer i arbeid. Men det er et potensial, både for kommuner og staten, til å bidra med både praksisplasser og plasser som gjør at man kan jobbe i kombinasjon, f.eks. mellom uføretrygd og det å stå utenfor arbeidsmarkedet.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Jeg kan ikke si at detaljtiltak har stått høyt på listen, men oppfølging av arbeidslinjen har stått høyt på listen – som et ønske fra næringsorganisasjonene for både å kunne mobilisere nok arbeidskraft fremover og sørge for at det er bærekraft i utgiftene i fremtiden. Dette var en del av det store temaet for noen år siden, da NHO holdt en konferanse om bærekraften i vårt velferdssystem. Blant annet var det et faktum at for enkelte grupper ville det ikke lønne seg å ta ut den restarbeidskraften de hadde, for å kunne jobbe, eller at det ville bli vanskeligere å komme tilbake etter en periode hvor man hadde vært utenfor fordi man hadde vært syk. Heldigvis er det slik at av en del sykdommer, som f.eks. psykisk sykdom, blir man frisk. Selv om man i en periode har vært syk, er det å kunne komme tilbake når man begynner å bli frisk, noe av det viktigste vi kan få til.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Hver gang vi innfører mer konkurranse på et område, vil det være noen som argumenterer for at dette betyr færre arbeidsplasser der de sitter. Det må vi alltid huske på. De debattene går hver eneste gang. Jeg har lyst til å begynne med innledningen til spørsmålet, når det gjelder situasjonen i olje- og gassnæringen. Det vi ser, er veldig mange varsler om oppsigelser. Det er ikke noen grunn til å si at de oppsigelsene ville vært stoppet av et annet permitteringsregelverk hvis dette bare hadde vært kortsiktig. Jeg har lyst til å minne om at det staten i dag betaler for, er de første 20 dagene, målt mot dagpengenivået. Rekrutteringskostnaden for en ny ansatt er av bemanningsbyråene anslått til opp mot en halv million kroner. Det er i utgangspunktet veldig irrasjonelle selskaper hvis de mener at det er jobber om et halvt år eller ett år for denne arbeidskraften, og da sier dem opp for å spare kanskje 50 000 eller 100 000 kr for så å få en utgift ekstra på 500 000 kr senere. Jeg tror ikke at det er sånn. Det regjeringen har sagt om permitteringsregelverket, er at vi skal følge med på utviklingen. Hvis vi ser at utviklingen er sånn at vi faktisk kommer til å gjøre endringer, vil vi gjøre sånn som vi har gjort det tidligere. Alle regjeringer har opplevd at permitteringsregelverket også brukes som et konjunkturstyringsregelverk, og da kommer vi til å gjøre det. Men så langt viser tallene at de fleste av dem som har fått oppsigelser og gått ut, faktisk er blitt sugd opp av andre som trenger arbeidskraften. Vi går fra et nivå hvor dette var et arbeidsmarked som var overopphetet, til at det er blitt litt mer normalisert. Regjeringen er åpen for å gjøre endringer i permitteringsreglene når vi ser dokumentasjon på at dette er en større utfordring, men jeg forutsetter at man er litt logisk når man vurderer kostnader i norsk næringsliv.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Først og fremst betyr det at vi gjør det enklere og billigere for norske forbrukere. Det er flertallet av den norske befolkningen. Vi må ikke glemme at forbrukerne eksisterer også i denne sammenhengen, og det er en forenkling. Jeg er uenig i at dette er et dramatisk forslag. Nettopp fordi vi legger gebyr inn i dette, er dette en justering som er langt mindre enn en normal justering bare for prisstigningen i løpet av de årene som er gått siden man innførte denne frigrensen, vil være.
Erna Solberg (Høyre), 2014-10-22:
Permitteringsreglene er utformet sånn at de er enkle å gjøre om hvis vi ser at det blir en generelt stor utfordring i enkelte sektorer, f.eks., eller totalt i økonomien. Det er enkelt å foreta endringer. Vi har ikke sett det. Jo, vi ser oppsigelser, og det er utrolig vanskelig for dem som opplever det, men vi ser også at mesteparten av den arbeidskraften suges opp av andre bedrifter veldig raskt. Nå vil vi følge utviklingen når det gjelder de siste oppsigelsene, og se om det vi har sett så langt, endrer seg fremover. Tilbake til spørsmålet om å beholde kompetanse: Hvis det er sånn at det er et kortvarig behov for å permittere og man velger å si opp folk i stedet, er det en veldig kortsiktig tankegang for en bedrift hvor kostnadene ved nyrekruttering kommer til å være langt større enn de utgiftene de sparer ved at staten betaler for noen flere dager enn det den gjør i dag. Jeg forutsetter at dette er en rasjonell vurdering. Mange av oppsigelsene skyldes at man ikke har en horisont fremover – hvor den bedriften ser at det kommer oppdrag som gjør det naturlig å beholde arbeidskraft – ikke engang på lang sikt.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Som representanten Gahr Støre var inne på i hovedspørsmålet sitt, er denne regjeringens tydelige budsjettprofil: mer til dem som har mest. Vekstfremmende skattelettelser er Høyres retorikk når de går løs på den mest omfordelende skatten vi har. Men i regjeringens eget nasjonalbudsjett står det: «Det er ikke grunnlag for å budsjettere med dynamiske effekter i 2015 av forslagene til skatteendringer.» I nasjonalbudsjettet står det videre: «Siden kapitalmarkedene i Norge i det store og hele fungerer godt, vil formuesskatten antagelig først og fremst påvirke sparingen.» Går vi til landets fremste forskere på området, svarer de: «De fleste økonomer har ikke tro på at lettelser i formuesskatten gir noen særlig vekst. Det er svært vanskelig å tallfeste effektene av å kutte i formuesskatten, og da sitter man igjen med noen teoretiske resonnementer.» Dette sier Jarle Møen ved Norges Handelshøyskole, NHH. Hvorfor mener statsministeren at kutt i formuesskatten er så viktig at det bør være regjeringens soleklart største enkeltsatsing i budsjettet?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2014-10-22:
Statsministeren sa at det gjelder å ruste seg for fremtiden. Når det gjelder bruken av oljepenger, er statsministeren den som ofte er mest opptatt av – ikke alltid hvor mye som brukes, men hvordan de brukes, og at de skal brukes på kunnskap, samferdsel og skattelettelser, i tråd med det som var intensjonen i handlingsregelen. Vi har registrert at man ser ut til å lykkes med skattelettelser, i hvert fall i forslaget til budsjett, og det er også plusser på samferdsel. Det jeg er litt overrasket over, er det man leser i regjeringens eget budsjettforslag som gjelder kunnskap. Der står det svart på hvitt at andelen brukt til kunnskap er gått ned fra 7,7 pst. til 7,3 pst. av det samlede handlingsrommet i budsjettet. Så mitt spørsmål er: Er regjeringen og regjeringspartiene klare for forhandlinger som kan løfte kunnskapsdelen i budsjettet?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2014-10-22:
Først til litt oppklaring, tror jeg, for når det henvises til partiprogram, er det jo litt ulikt hva man der nevner – det er spørsmål om tollfrihet, og så er det andre som har snakket om grensen for merverdiavgift. I vårt program dreier det seg om toll – så skal det være sagt. I et intervju med NRK sa en av statssekretærene i Finansdepartementet i forgårs at man har regnet ut at statens tap på den foreslåtte endringen beløper seg til 180 mill. kr. På spørsmål om man har regnet på hva det betyr for norsk næringsliv og norske arbeidsplasser, svarer statssekretæren at det har man ikke regnet på. Stemmer det?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-10-22:
Også for næringslivet er det en skjevfordeling i dette budsjettet. I Norge er de fleste bedriftene små. Jeg registrerer at regjeringen velger å heve grensen for momsregistrering fra 50 000 til 150 000 kr. Dette presenteres som et forenklingstiltak. I virkeligheten er det en avgiftsskjerpelse. Det er et angrep på gründere og selvstendig næringsdrivende, som ikke får mulighet til momsrefusjon før omsetningen når 150 000 kr. Dette sparer staten for 125 mill. kr, eller med andre ord: Gründere og små næringsdrivende taper 125 mill. kr. Noen kommer positivt ut, men de som kommer negativt ut, kommer sannsynligvis enda dårligere ut enn 125 mill. kr. På hvilken måte anser regjeringen dette som en del av en framtidsrettet næringspolitikk?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-10-22:
Jeg synes statsministeren tar svært lett på norske arbeidsplasser, og jeg reagerer på en del av argumentasjonen som blir brukt, når en i fullt alvor står her og hevder at dette til en viss grad handler om varer som ikke finnes i Norge, at det er det netthandel handler om. Nei, denne saken handler om at varer solgt fra Norge er pålagt moms, mens varer solgt fra utlandet er fritatt for moms. Det er konkurransevridende. Virke har kommet med et forsiktig anslag om at det kan stå om så mye som 10 000 arbeidsplasser. NHO advarer kraftig. Dette er en sak som næringslivet ikke har fått sagt sin mening om, og da er mitt spørsmål til statsråden: Når en hører reaksjonene fra næringslivet og en hører hvor ullen statsministerens egen argumentasjon er, er det ikke da på tide å sette en fot i bakken og la næringslivet få lov til å si sin mening om dette, gjennom en skikkelig høring, før en gjennomfører en så dramatisk endring?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-10-22:
«Regjeringen har varslet at de vil forlenge innkrevingstiden for bompenger på E18 i Vestfold med 5 år. TV 2 har gjennom flere oppslag dokumentert at dette vil kunne øke bompengeregningen til næringslivet og bilister totalt sett med 1,4 mrd. kroner gjennom økte finansierings- og innkrevingskostnader. Hvordan samsvarer dette med løftet om at mer bompenger skal gå til veibygging og mindre til finansiering og innkreving av bompenger?»
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-10-22:
Jeg takker for svaret. Det er overhodet ingen tvil om at denne bompengereformen er varslet – den er varslet med store bokstaver og gjentatte ganger. Dessverre ser vi ikke spor av den, ei heller i statsbudsjettet. Faktum i overgangsordningen er uansett at når vi forlenger nedbetalingstiden fra 15 til 20 år, øker kostnaden. Så skal det med andre ord også komme noen nye elementer, der noen andre skal ta denne regningen. Men jeg forstår at prinsippet om 20 års innkreving også skal ligge til grunn, selv om det er staten som overtar regningen. Men bilistene har forventninger til Fremskrittspartiet når det gjelder dette, og når statsråden skriver på sin blogg at «ergo blir bilistenes lånerente tilnærmet 0 %», er mitt spørsmål: Når kan bilistene forvente at staten tar lånerenten, sånn at lånerenten som bilistene betaler, blir tilnærmet 0 pst.?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-10-22:
Nå er det kanskje vanlig at det er representanten som spør, men jeg fikk jo et spørsmål, så da vil jeg minne om at både for statsbudsjettet i fjor, for nysalderingen og for revidert budsjett har faktisk Stortinget bevilget mer penger til samferdsel enn det Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har foreslått. Så det blir noe kunstig å skylde på Stortinget når det er snakk om bevilgninger. Det er også sånn at regjeringen har fått gjennomslag og støtte i Stortinget for den slettingen av bompengegjelden som er foreslått. Det er punktet i bompengereformen om en rente tilnærmet 0 pst. som er det sentrale. En ting er å skrive det på en blogg, noe annet er det å si det i Stortinget. Da er mitt spørsmål: Kan statsråden garantere at det i bompengereformen som kommer i 2015, legges opp til at staten skal dekke hele renten i bompengeprosjekter, sånn at lånerenten blir tilnærmet 0 pst.?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-10-22:
I sin nyttårstale sa statsministeren at kunnskap er den nye oljen. Det budsjettforslaget hun har levert, er et budsjett der kunnskap sakker akterut i kampen om de store kronene, der den eneste store satsingen på skole er en videreføring av det etter- og videreutdanningsløftet den forrige regjeringen begynte på, og der den beskjedne økningen på forskning ble mottatt av Forskerforbundet med et spørsmål: Skulle vi ikke bygge kunnskapssamfunnet? Dette er et budsjett for skattekutt, ikke for kunnskap. Dette er et budsjett for et forskjellssamfunn istedenfor et kunnskapssamfunn. Vi må regne med at det en regjering bruker mest penger på, er det regjeringen synes er aller viktigst. I dette budsjettet brukes det mange ganger så mye penger på å redusere formuesskatten som på kunnskap. Er det sånn at lavere formuesskatt er den nye oljen, og hvorfor bruker regjeringen så mye mer på skattelette enn på kunnskap?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-10-22:
Regjeringen sparer 590 mill. kr på omleggingen av barnetillegget for de uføre. Det er et solid bidrag fra dem som har minst, til Erna Solbergs skattefest for dem som har mest. Vi har hørt en del historier de siste ukene som har rørt mange: Camilla Stensletten fra Hordaland, som spurte statsministeren hvor hun skal bo med toåringen sin. Stine, alenemor for en jente på 9 år, som ba meg ta opp det samme spørsmålet med statsministeren under forrige partilederdebatt. Dette er foreldre som er redde for framtiden. De kan ikke jobbe, og de ser at statsministerens politikk kommer til å gå ut over deres barn. Og når vi spør statsministeren hva hun vil gjøre for å hindre at disse barna får en tøffere hverdag, får vi foredrag om arbeidslinjen. Jeg vet at statsministeren er fornøyd med statsbudsjettet, men også hun må innrømme at det ikke kommer til å få en som er lam, til å begynne å gå. Ingen kommer til å reise seg fra rullestolen på grunn av dette statsbudsjettet, ingen kroniske sykdommer kommer til å bli kurert på grunn av dette statsbudsjettet. Og regjeringen må forstå at det oppleves som – og er – fryktelig urettferdig at foreldre som ikke kan jobbe, skal få dramatisk redusert sine inntekter. Og taperne vil være de mest sårbare – barna. Mitt spørsmål til statsministeren er derfor: Er statsministeren enig i at fjerningen av barnetillegget vil bety at også foreldre som av helsemessige grunner ikke kan arbeide, vil miste inntil 28 000 kr i året? Og: Tror statsministeren dette kuttet for forsørgere som ikke kan arbeide, vil føre til en bedre eller en vanskeligere hverdag for barna deres?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-10-22:
Det er jo ikke en arbeidslinje som preger dette budsjettet – det er en arvelinje. Det skal lønne seg å arve, er beskjeden fra regjeringen. De som lever av arv og store renteinntekter, skal få mer, og de som har minst, skal få mindre. Regjeringens beskjed er at de rike har godt av å få mer, mens de fattige har godt av å få mindre. Det er overklassemoral. Jeg registrerer at statsministeren har problemer med å erkjenne og si tydelig at det er sånn at mange som ikke kan arbeide, kommer til å bli fattigere. Derfor vil jeg stille spørsmålet mitt én gang til: Kan statsministeren si tydelig og klart at det er sånn at fjerningen – eller endringen – av barnetillegget vil bety at også foreldre som av helsemessige grunner ikke kan arbeide, vil miste en vesentlig del av trygden sin, og tror statsministeren at dette kuttet, for forsørgere som ikke kan arbeide, vil føre til en bedre eller vanskeligere hverdag for barna deres?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2014-10-22:
Statsbudsjettet er på opp mot 1 200 mrd. kr. Det gir Noreg moglegheiter me aldri før har hatt, og da er det viktig at me ser ein god heilskap med ein god sosial profil. Kristeleg Folkeparti har vore med på ei uførereform som gjer at det skal bli enklare å vere ufør og kjempe seg tilbake til jobben. Samtidig må me vere klar over at mange uføre vil vere heilt utan moglegheit til å jobbe. Dei har fått ei rettmessig uføretrygd. Det er derfor med stor skuffelse Kristeleg Folkeparti registrerer at regjeringa kuttar det behovsprøvde barnetillegget for uføre. Me opplever no at familiar fortel at dei må selje huset og ikkje har råd til å gi barnet ei oppvekst som andre barn i Noreg får. Dette er eit målretta tiltak som hjelper dei som treng det mest. NOVA-forskarane Jon Ivar Elstad og Kari Stefansen har lagt fram informasjon som viser ein alvorleg samanheng mellom barns oppleving av støtte og hjelp og familien sin økonomiske situasjon. Det vil seie at foreldra si moglegheit til å gi støtte og omsorg til barna sine blir veldig svekt ved svak økonomi, forståeleg nok på grunn av stor økonomisk uro i familien. Me veit at barn av uføre har eit vanskelegare utgangspunkt enn andre. Sosial posisjon går i arv, og eit slikt kutt gjer utgangspunktet for barna enda vanskelegare. Me har høyrt regjeringa svare at arbeid er løysinga. Men eg vil utfordre statsministeren når det gjeld situasjonen for uføre foreldre som ikkje har moglegheit til å jobbe. Er ikkje nettopp dette kuttet eit alvorleg tilbakeslag for denne gruppa?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2014-10-22:
Eg høyrer statsministeren seie at me ikkje greier å skilje ut dei gruppene. Og me ser altså at det forslaget som regjeringa no legg fram, er eit betydeleg innsparingstiltak retta mot nokre av dei mest sårbare gruppene i samfunnet vårt. Det er eit innsparingstiltak på over ein halv milliard kroner – opp mot 590 mill. kr. Statsminister Solberg og eg var med i den same regjeringa i 2005. Den gongen sa daverande statsminister Bondevik at der me gjorde for lite, var for dei fattige barnefamiliane i landet vårt. No har me hatt åtte år med raud-grønt styre, som heller ikkje har greidd å løyse utfordringa, me har opplevd fleire fattige barnefamiliar, og det me ser med det forslaget som ligg her, er at resultatet vil bli at me i 2017 vil ha enda fleire fattige barnefamiliar. Trur statsministeren at me greier å redusere talet på fattige barnefamiliar med dette tiltaket som regjeringa fremjar no?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-10-22:
Statsministeren snakker om at en gjør noe med barnehagesatsene. Vel, jeg har ikke tenåringsbarn, men det aner meg at tenåringsbarn er ganske dyre i drift de også, så for dem som ikke får lavere barnehagepris, er det å miste barnetillegget ganske hardt. Kristelig Folkeparti er helt enig med statsministeren i at et av de viktigste tiltakene for å hjelpe fattige barnefamilier er å få flere i arbeid, og derfor kommer vi til å kjøre knallhardt på at istedenfor å kutte i antall tiltaksplasser for å hjelpe folk ut i arbeid kommer vi til å prøve å øke antallet tiltaksplasser. Men det som hovedspørsmålet til partilederen min gikk på, er hva vi gjør med dem som faller helt utenfor, de som ikke kan jobbe. Hvordan kan vi hjelpe dem enda mer? Da regjeringspartiene var i opposisjon, fremmet vi sammen et representantforslag om tiltak for barnefamiliene, og i samarbeidsavtalen har vi skrevet: «Barn som vokser opp i fattige familier i Norge, skal gis mer likeverdige muligheter.» Jeg lurer på når oppfølginga av representantforslaget skal komme til Stortinget?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-10-22:
Representanten Trine Skei Grande tok opp samarbeidsavtalen, og det er jo blitt grundig påpekt at både klima og sosial profil kommer til å bli tema som blir løftet inn i forhandlingene vi nå skal til med. Men et annet felt som vi har felles i samarbeidsavtalen, som jeg vet statsministeren er helt enig med Kristelig Folkeparti om, og som en ønsker å styrke, det er frivilligheten. Derfor syntes vi det var litt merkelig at det i forslaget til budsjett var en rekke kutt til frivillige organisasjoner. Jeg kan ikke nevne alle, men det er iallfall kutt til Operasjon Dagsverk, kutt til MOT, som er en organisasjon som arbeider mot mobbing, kutt til en rekke frivillige organisasjoner som driver bistandsarbeid gjennom infostøtten, kutt til ulike miljøorganisasjoner, kutt til 4H, kutt til studieforbundene, osv. Når kommer regjeringa med det varslede løftet for bedre vilkår for frivillige organisasjoner?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Kutt i barnetillegget er tydeligvis en så dårlig sak for regjeringa at den hele tida er nødt til å gjemme seg bak hva den rød-grønne regjeringa har vurdert. Nå tyder jo spørsmålet fra representanten Hareide på at regjeringa skal få problemer med å få den saken igjennom i Stortinget, og ingenting ville gledet undertegnede mer. Men jeg har lyst til å gå tilbake til den saken vi behandlet i Stortinget. Der står det jo i innstillinga: «Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet og Høyre, slutter seg til at dagens behovsprøvde barnetillegg videreføres.» Kan statsministeren bekrefte at det er et rett sitat? Resten av merknaden lyder: «Flertallet merker seg at dette er et punkt som man skal komme tilbake til ved gjennomføringen av Brochmann-utvalget.» Den vurderingen har Arbeiderpartiet nå gjort. Jeg lurer på om statsministeren kan si hvor det står at Arbeiderpartiet har endret standpunkt i denne saken.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Det er for så vidt et framskritt at statsministeren nå faktisk innrømmer at arbeidslinja ikke kan være for alle, men det gjenstår å få klare svar på hva man ønsker å gjøre for dem. Men la oss gå til dem som i dag er uføre fordi ingen vil slippe dem til. Jeg stilte et spørsmål til kommunalminister Jan Tore Sanner i spørretimen i forrige uke, uten å få svar på det spørsmålet, og derfor kunne jeg tenke meg å gjenta det og rette det til statsministeren: Hvilken handlingsplan har regjeringa for å sørge for at stat og kommuner, som arbeidsgivere, ansetter flere med funksjonsnedsettelse, og hvor mange er det realistisk eller rimelig at det offentlige kan tilby jobb, i tråd med arbeidslinja?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-10-22:
Det er jo en tydelig profil i dette budsjettet. Innsparingen i barnetillegget på 590 mill. kr tilsvarer omtrent det man gir i lettelse i toppskatten, og det sier jo litt om hva som er prioriteringene til regjeringen. Samtidig gjør man dette på en rekke områder, og det gjøres på litt forskjellige måter: Enten hever man grensen for når man kan få støtte, man gjør ordningen sjablongmessig, eller man unngår å justere for prisstigning. Summen av det man velger å gjøre når det gjelder usosiale kutt på denne måten, er ganske belastende. Barnetillegget har vært nevnt her. Vi kan også nevne en rekke ordninger for enslige forsørgere, hjelpemidler – f.eks. for funksjonshemmede – og gravferdsstøtten, for å nevne noen. Mitt spørsmål til statsministeren er rett og slett: Når alle disse tiltakene legges oppå hverandre, ser ikke statsministeren da at det i sum vil gi en svært uheldig sosial profil, og at en rekke av tiltakene også vil belaste kommunene i større grad enn tidligere når det gjelder sosialhjelpsbudsjettene?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-10-22:
Gode betingelser for næringslivet er viktig. Et av forslagene i statsbudsjettet handler om å heve momsgrensa for netthandel fra 200 kr til 500 kr. Det kan høres tilforlatelig ut, men i realiteten er dette et forslag som svekker konkurranseevnen til norsk varehandel betydelig. Alt norske butikker selger mellom 200 kr og 500 kr, vil i realiteten bli 25 pst. dyrere enn det utenlandske nettbutikker kan tilby. Bransjen, næringslivet og NHO har advart sterkt mot forslaget til ordning og har sagt at det kan komme til å bety utflagging av virksomheter og nedlegging av arbeidsplasser i Norge. Senterpartiet ser positivt på netthandel – og vi er tilhengere av forenkling – men konkurranse må skje på like vilkår. I denne saken valgte regjeringen en linje som gjør det vanskeligere for norsk næringsliv. Komplett.no sier rett ut at dette betyr at de må flytte sin virksomhet til Sverige, noe som kan bety at 200 arbeidsplasser forsvinner. Alle norske nettbutikker er i realiteten i samme situasjon, men det gjelder også vanlige butikker – varehandelen rundt omkring i det ganske land – sportsforretninger, parfymerier, elektronikkbutikker og leketøysbutikker, for å nevne noen. Mitt spørsmål til statsministeren er rett og slett: Hvorfor valgte regjeringen med åpne øyne å svekke norsk varehandel og norske nettbutikker ved å påføre dem en slik vesentlig konkurranseulempe?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-10-22:
Jeg opplever det slik at statsministeren egentlig forsøker å bagatellisere saka lite grann, iallfall i relasjon til hva næringslivet sjøl mener. NHO-sjefen, Kristin Skogen Lund, har advart på det sterkeste mot forslaget. Hun sier: «Det er veldig dumt å bruke skattebetalernes penger til å favorisere utenlandske bedrifter.» Hun sier videre at man kan like gjerne stå på Gardermoen og dele ut «en hundrings». Jeg synes det er viktig at en tar spørsmålet på det største alvor. Det har Høyre gjort tidligere. For et år siden, i september 2013, sa Høyre at dette var et problem når det gjaldt norsk næringslivs konkurranseevne. Tore Vamraak, finanspolitisk rådgiver, uttalte: «En slik økning» – av grensen, altså opp til 500 kr eller 1 000 kr – «vil endre «tollfrigrensen» fra å være et forenklingstiltak til å bli en diskriminering av norske forretninger.» Det er ganske presist det som kommer til å skje dersom et slikt forslag blir vedtatt. Når Høyre for et år siden mente at dette kunne svekke konkurranseevnen, hva er det som har forandret seg fram til i dag?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-10-22:
Jeg har stor forståelse for Venstres frustrasjon, ikke minst på klima- og miljøområdet. Det skal bli interessant å følge forhandlingene mellom regjeringen og Venstre og Kristelig Folkeparti. I forbindelse med klimaforliket var partiene opptatt av at skog var viktig for å redusere klimagassutslippene i Norge, og derfor er det veldig skuffende at bl.a. skogvernet er redusert så betydelig som det det er. Så har regjeringen foreslått 3 mill. kr til skogplanting, og det er med respekt å melde ganske puslete. Unnskyldningen for å bevilge bare 3 mill. kr over tre år er at de skal måle og evaluere klimaeffekten etter tre år. Det jeg da lurer på, er: Hva slags klimaeffekt skal en måle av skogplantet gran etter tre år, all den tid grantrær bruker flere tiår på å vokse seg store og hogstmodne? Er regjeringen og statsministeren fornøyd med skogsatsingen i klimasammenheng i dette budsjettet?
André N. Skjelstad (Venstre), 2014-10-22:
Regjeringen kutter i barnehagetilbudet til barn i asylmottak og i nødvendig helsehjelp for asylsøkere i mottak, den reduserer støtten til beboere i mottak som selv ikke har penger til livsopphold, den kutter antall plasser for enslige mindreårige asylsøkere, og ikke minst i språkopplæringen for innvandrere – alt dette i et helhetlig budsjettopplegg. Vi har 78 200 fattige barn i Norge. Omtrent halvparten av dem har innvandringsbakgrunn. Tror statsministeren at vi får flere eller færre fattige unger ved å gjennomføre disse kuttene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-10-22:
Det er ingen tvil om at tiltakene som regjeringen har foreslått, fører til akutt mer barnefattigdom. Statsministeren sier at hun er opptatt av arbeidslinja. Et av de viktigste tiltakene for å få aleneforsørgere i jobb er overgangsstønaden. Da kan man utdanne seg og kvalifisere seg i tre år mens man har en trygg inntekt, og ungene trenger ikke å være redde for at de ikke har noe sted å bo i morgen. Den ordningen virker så det suser. Folk kommer i jobb, og man kan kvalifisere seg til en jobb som har såpass høy lønn – når man kan bruke tre år – at man kan forsørge familien sin. Men hva gjør regjeringen med dette? Jo, de kutter to år av denne ordningen. Kan statsministeren redegjøre for hvordan dette på kort sikt vil virke med hensyn til fattige barn? Hvor mange av disse foreldrene vil få jobb når man nå tar bort denne muligheten til å kvalifisere seg for jobb?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Det har kommet sterk kritikk fra både NHO og Virke, som det har vært sagt tidligere her, men også fra Høyres ordfører i Sandefjord i dag i Dagens Næringsliv. Denne saken opplever jeg føyer seg inn i en rekke lignende saker og endringer som regjeringen har gjort innenfor næringslivets rammevilkår, som ikke er kunnskapsbaserte nok fordi de ikke er utredet nok. Statsministeren var innom formuesskatten. Stein Erik Hagen er største eier i Komplett.no. Regjeringen bruker milliarder på å styrke hans privatøkonomi og andre i den klubben, mens vilkårene for bedriftene han eier, blir rasert. Hvordan kan regjeringen legge fram et forslag som i praksis betyr å skufle butikkarbeidsplasser ut av landet?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Spørsmålet er: «Statsråden ønsker å selge statens aksjer i Mesta, og dette har flertallet i Stortinget gitt fullmakt til. I Bergensavisen i november 2013 er statsråden sitert på at hun mener en best mulig industriell løsning for Mesta kan oppnås ved at det selges til en kjøper med kjennskap til bransjen. Kan statsråden forsikre Stortinget om at en langsiktig industriell løsning vil bli prioritert når salgsprosessen er i gang?»
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Statsråden startet med å argumentere for at det var viktig i dette salget å få best mulige økonomiske vilkår. Jeg må spørre statsråden igjen om det er det som ligger som en forutsetning, at staten skal ha best mulige vilkår når man selger dette, eller om det er slik at det kompetansemiljøet som er viktig for drift og vedlikehold av veiene våre, skal opprettholdes, og at man skal ha en industriell aktør som kjenner dette godt, når man nå skal gå inn i en prosess videre.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Da kan det være interessant å få informasjon om hvordan statsråden, som har fullmakt til å selge Mesta fullt ut, ønsker å se på den helhetsvurderingen. Hva er det som vektlegges mest? Er det også slik at man tenker på eierstrukturen videre i det selskapet, slik at man kan være med som eier, eller skal man selge helt ut? Er det den viktigste vurderingen? Og, eventuelt, er det mange små eiere man ønsker å ha i det selskapet man skal selge framover, eller er man opptatt av å få en stor eier, som har kompetanse, og som kan drive dette trygt og ha et langsiktig fokus?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-10-22:
Av de 365 000 som arbeider i varehandelen, står mange som medlemmer i Handel og Kontor med tariffavtaler og opprettholder den norske arbeidslivsmodellen. På samme vis har vi logistikkfirmaene i Norge som i regulerte former gir skatteinntekter til å bygge velferd. Og i den andre enden står en økende andel nettbasert handel som vi har eksempler på organiseres mer som slaveri enn som arbeid, som i tilfellet Amazon. På hvilken måte vil statsministeren forklare partene i vårt regulerte arbeidsliv og dem som nå står i fare for å miste arbeidet sitt i varehandelen, at denne momsendringen bygger opp om Stortingets satsing mot et stadig mer kriminelt og uregulert arbeidsliv?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-10-22:
Mitt spørsmål er altså til forsvarsministeren: «Forsvarsdepartementet har besluttet at reingjøring av Forsvarets bygg skal settes ut på anbud. Hvordan har de ansatte og deres organisasjoner blitt involvert, hva vil skje med dem som i dag er ansatt, og hvordan vil dette virke inn på deres lønns- og pensjonsforhold dersom man sammenligner med vanlige pensjonsordninger for reinholdere i privat sektor?»
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-10-22:
Jeg takker for svaret. Nå for tiden er sikkerhetsklarering blitt et stadig mer aktuelt tema her i landet, og vårt forsvar har et stort og viktig oppdrag for å verge land og folk. Mitt spørsmål er derfor: Hvilken strategi har ministeren for å sikre at man får tak i sikkerhetsklarerte renholdere til de private firmaene som eventuelt vil gjøre rent på Forsvarets små og store lokasjoner?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-10-22:
Jeg har lyst til å vite litt mer konkret hvordan forsvarsministeren vil snakke med de mange som blir berørt av et sånt vedtak. Vi har altså 364 renholdere i dag som er direkte berørt av vedtaket, hvorav 150 av dem er over 55 år. Flesteparten er kvinner uten mye formell utdanning. Vi snakker veldig mye i denne salen om å hindre at folk faller ut av arbeidslivet, så det konkrete spørsmålet er: Hvordan vil ministeren ta dette opp med de berørte?