Kari Lise Holmberg (Høyre), 2005-06-09:
Denne saken gjelder søknad om asyl for irakere som har hatt opphold i landet etter § 8 annet ledd i utlendingsloven. Det er de såkalte MUF-erne som denne saken dreier seg om. SV ber om at det utarbeides en forskrift hvor botid i riket tillegges vekt, ved vurdering av hvorvidt det foreligger en særlig tilknytning til riket. Flertallet i komiteen ønsker ikke å imøtekomme forslaget fra representantene fra SV. Regjeringspartiene står sammen med Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet i all hovedsak. Fremskrittspartiet har for øvrig et eget forslag i tillegg, men jeg regner med at representanten fra Fremskrittspartiet selv redegjør for dette i sitt innlegg. Jeg regner med at representantene fra de øvrige partiene vil redegjøre for sitt syn. Høyre mener det er viktig med en human og regulert innvandringspolitikk. Norge skal fortsatt ta imot mennesker som oppfyller kravene til asyl. Norge skal også gi mennesker som trenger helt nødvendig beskyttelse, opphold i landet vårt. Vi skal fortsatt ta imot overføringsflyktninger via FNs høykommissær for flyktninger. Jeg er glad for å si at vi i disse fire årene har ført en konsekvent politikk. Regjeringen har her i salen fått tilslutning til svært mange av sine forslag innenfor innvandringsområdet. Også innvandringspolitikken vil nødvendigvis måtte bli justert i tråd med de behov og utfordringer samfunnet til enhver tid står overfor. I en globalisert verden vil kriger og konflikter i andre land berøre oss mer enn før. Flyktningstrømmene har da også i perioder vært til stede. Jeg vil framheve det arbeidet Regjeringen har gjort, både for å ta imot flyktninger og for å behandle dem så godt som mulig og med verdighet, og også for at flest mulig flyktninger skal få muligheten til å vende hjem igjen når forholdene i hjemlandet tilsier at hjemreise er forsvarlig. Den saken vi nå skal behandle, må ses i dette perspektivet. En akseptert innvandringspolitikk tilsier at de vedtak som fattes, må være forutsigbare og konsekvente. De vel 2 000 irakiske kurdere som kom i 2000 og 2001, ble innvilget midlertidig oppholdstillatelse uten rett til familiegjenforening eller bosettingstillatelse i Norge. De fikk en individuell og grundig vurdering. Det ble konkludert med at de ikke var flyktninger eller hadde rett til asyl. Den midlertidige tillatelsen ble gitt fordi man ikke hadde mulighet til å tvangsreturnere den irakiske gruppen. Men det må likevel sies at det ikke har vært praktiske hindringer for frivillig hjemreise til Irak for dem. Jeg er kjent med at gruppen ikke har ønsket å rette seg etter lovlig fattede vedtak, og vil gi uttrykk for at jeg mener det vil være uheldig om slik atferd belønnes. Det må dessuten sies at etter det gjeldende regelverk fortsatt skal foretas en helhetsvurdering av om det foreligger sterke menneskelige hensyn som tilsier at den enkelte iraker skal få bli i Norge. Departementet har også sendt ut på høring et forslag som innebærer at irakere som tidligere har hatt midlertidig tillatelse, skal få særskilt anledning til å søke om å få en ordinær arbeidstillatelse i Norge. Dette er både en imøtekommelse i forhold til gruppen og en erkjennelse av at irakere med fast arbeid oppfyller et behov for arbeidskraft som landet vårt trenger.