Olemic Thommessen (Høyre), 2008-06-11:
Veien frem til de vedtak Stortinget i dag er invitert til å treffe, har vært krevende, uansett hvilket standpunkt man tar. Lik behandling av likekjønnete og ulikekjønnete par berører holdninger dypt forankret i tradisjon, religion og svært mange menneskers intuitive oppfatning av naturens orden. Dette har ligget i brytning mot en sterk modningsprosess der en bredere aksept for mangfold i livsstil har brutt vei mot et samfunn med økt toleranse og krav om like rettigheter ikke bare i navnet, men også i gavnet. Vi lever i en tid som på mange områder er preget av sterk endring. Mange opplever dette som forfall og oppløsning av normer og tradisjoner, og føler usikkerhet forbundet med det. I vår sak ser vi skarp debatt om ekteskapsbegrepets innhold, og vi opplever at bioteknologiens muligheter utfordrer etiske skanser og bryter grenser naturen tidligere satte for oss. Dette er ikke noe nytt. Men i denne saken berører vi grensene for det som er vår mest vare relasjon: forholdet mellom foreldre og barn. Dette gjør problemstillingene nærgående og krevende å håndtere. Et mindretall i Høyre vil stemme mot de fremlagte lovforslagene. For dem har bl.a. argumenter forankret i tradisjon, religion og etiske grensedragninger vært avgjørende. Høyres stortingsgruppe har respekt for dette og har stilt representantene fritt i denne saken. I tråd med erkjennelsen av at disse spørsmålene berører dypt overbevisningsmessige og religiøst betingede holdninger, vil Høyre støtte forslaget om at ansatte i helsevesenet skal ha en reservasjonsmulighet. Det er også vår oppfatning at lærere må ha mulighet til å formidle egne oppfatninger om at ekteskapet er mellom mann og kvinne - naturligvis under den forutsetning at formidlingen skjer innenfor læreplanenes rammer, og at det også undervises i hva som er landets lover, på en måte som ikke virker støtende på de barn dette gjelder. Et klart flertall i Høyres stortingsgruppe vil imidlertid støtte hovedtrekkene i Regjeringens forslag til lovendringer. Høyre bygger sine standpunkter på argumenter knyttet til barns rettigheter og den grunnleggende holdning at vi som lovgivere i en moderne, demokratisk rettsstat må etterstrebe likebehandling og unngå alle former for diskriminering. Når jeg senere i dette innlegget refererer til Høyres syn, er det på vegne av dette flertall. Da Høyre allerede for et år siden tok stilling i saken, at det prinsipielt sett ville være riktig å åpne for like juridiske rammer med hensyn til heterofile pars og homofile pars muligheter til å gå inn i et forpliktende samliv, var det med forbehold om at Kirken ikke skulle pålegges forpliktelser den selv ikke ønsket. Dette er etter vårt syn ivaretatt i forslaget. Høyres standpunkt er basert på at partnerskapslovens adresse til en gitt gruppe gjør loven problematisk - og kan fremstå som diskriminerende. Ikke minst bør majoriteten lytte når den gruppen loven angår, opplever det nettopp slik. Selv om mange har en religiøst basert tilnærming til hva ekteskap betyr, må det være klart at for oss som lovgivere er dette først og fremst et juridisk anliggende. I et sekulært, flerkulturelt samfunn er det derfor gode argumenter for at det offentlige bør legge til grunn en ordning basert på obligatorisk borgerlig vigsel. Høringene i denne saken har ytterligere aktualisert en slik debatt. For Høyre vil spørsmålet om obligatorisk borgerlig vigsel bli en avveining mot de lange tradisjonene vi har for at også trossamfunn, og ganske særlig Den norske kirke, har myndighet til å vie. Dette har - så langt - vist seg å være en praktisk og god ordning. For Høyre vil det være svært viktig hva Kirken selv mener om dette spørsmålet. Høyre har ikke tatt standpunkt her, men mener det er viktig at saken utredes. Høyres program fastslår at likekjønnede par skal kunne bli vurdert ved adopsjon. Vi støtter derfor også Regjeringens forslag på dette punkt. Vi vet at stadig flere barn vokser opp i forhold der rammen er likekjønnet samliv. Det er et viktig mål for familielovgivningen at den skal favne alle barn, også disse. I et samfunn som fullt ut aksepterer likekjønnet samliv, kan det ikke være det enkelte menneskets legning, men snarere personens omsorgsegenskaper og sosiale rammer som må være avgjørende for det å få ansvar for et barns oppvekst. Regjeringen foreslår også at lesbiske par skal få adgang til assistert befruktning, på linje med heterofile par. Heterofile par får slik hjelp i de tilfeller der de gjennom vanlig samliv ikke selv oppnår graviditet. Dette kan være ut fra påviselige medisinske årsaker, eller det kan være ut fra det vi kaller uforklarlig befruktningsudyktighet. I lys av at det ikke er en rettighet å få barn, og at det å være lesbisk ikke på noen måte kan anses å være en sykdom, er det lett å falle ned på den konklusjon at man ikke bør åpne for assistert befruktning for denne gruppen. Når Høyre likevel har kommet til et annet resultat, er det ut fra hensynet til de barna som vil være omfattet av dette. Viktigere enn å legge opp til knivskarpe sondringer mellom hvem som i denne sammenheng er syk, og hvem som er frisk, er det å sikre at de barna som fødes, blir unnfanget under best mulig helsemessige omstendigheter, og at de - så langt det er mulig - sikres at kunnskap om deres biologiske opphav er tilgjengelig. Imidlertid mener vi at likebehandling tilsier at på samme måte som det stilles krav til heterofile par om å ha forsøkt å oppnå konsepsjon før medisinsk behandling iverksettes, skal det også påhvile lesbiske par å forsøke å oppnå det samme gjennom inseminasjon før videre behandling gis. Høyre forstår den endrede bestemmelsen i bioteknologiloven dit hen at lesbiske par skal ha prøvd inseminasjon, før det åpnes for befruktning utenfor kroppen. For så vidt som det ikke er snakk om å bøte på noen sykdom, mener vi også at dette først og fremst må anses å være et privat anliggende, og dermed gis lav eller ingen prioritet - ut fra de kostnader det offentlige her skal dekke. Det er altså hensynet til barnet som i spørsmålet om å åpne for assistert befruktning for lesbiske par har vært avgjørende for Høyre. For oss blir det - i lys av dette - også vanskelig å akseptere at assistert befruktning i utlandet skal godkjennes i de land der sædgiver er anonymisert. Vi fremmer derfor - sammen med Venstre - et forslag der en setter krav om kjent donor også i disse tilfellene. Forslaget gjelder barneloven § 3 andre ledd nytt andre punktum og barneloven § 4 nytt sjette ledd nytt fjerde punktum. Rent praktisk vil dette bety at barn unnfanget ved assistert befruktning i land med anonym donor må adopteres av medmor. Høyre tillegger altså retten til kunnskap om biologisk opphav større vekt enn det å måtte vente på adopsjon til medmor juridisk sett er på plass. Dette vil dreie seg om standardiserte saker, og Høyre mener det må settes ressurser inn på at denne type adopsjonsprosesser utføres effektivt. Når det gjelder sakens øvrige spørsmål, eksempelvis forholdet til internasjonale bestemmelser og konvensjoner og de foreslåtte ordninger for foreldreskap, fremstår disse etter vår oppfatning som naturlige tilpasninger til hovedspørsmålene om likekjønnet ekteskap og adgang til assistert befruktning for lesbiske par. Vi støtter derfor disse tilpasningene. Noen jubler i dag - og jeg jubler med dem. Dagens vedtak betyr den endelige stadfestelsen av at homofilt samliv er like aktverdig som heterofilt, og at de rettigheter og plikter et juridisk bindende samliv innebærer, er løftet ut av et kjønnsperspektiv som har vært følbart diskriminerende for en gruppe mennesker. De reglene vi innfører, åpner muligheter. De tar ikke noen rettigheter eller muligheter fra noen. De som føler at ekteskapet er forbeholdt mann og kvinne, kan fortsatt legge dette innholdet i det og kreve respekt for sitt standpunkt. Det er min overbevisning at vi gjennom denne tilpasningen til en ny tid styrker det forpliktende samliv og familien som grunnstein i vårt samfunn. All erfaring fra partnerskapsloven forteller oss nettopp det. Ønsket om å bygge familiære relasjoner, en familiær setting for et liv, er for Høyre svært, svært viktig. Jeg tar opp Høyres forslag. I likhet med representanten Knudsen lar jeg være å ta opp forslag nr. 4, som blir erstattet av de konkrete lovendringsforslag som vi har lagt frem.