trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-07:
La meg først seia at eg synest at miljøvernministeren tar opp nokre område som viser at miljøvernministeren satsar på å få fram ein del saker, og det synest eg er positivt. Det kan nok heller verka som om miljøvernministeren i ein del saker har vanskar med å få gjennomslag i si eiga regjering, og det forundrar ikkje oss i SV. Eg synest bl.a. det var spesielt positivt det som blei trekt fram i forhold til Tyssedal, som eg òg synest er ei veldig viktig sak. Det er først og fremst pengar dei treng, men det er iallfall eit skritt vidare når ein prøver å gjera noko tverrdepartementalt med den saka. Det som SV er mest opptatt av, er sjølvsagt klimapolitikken, og i kva retning Noreg vel å gå. Som eg sa, samarbeider altså Noreg med dei verste klimagassprodusentane i verda, bl.a. USA. Det er våre land som skapar dei største problema for folk i den tredje verda, og som sånn sett tar livet av mange folk i den tredje verda, på grunn av dei auka klimaproblema. Då er spørsmålet, så lenge ein ikkje har ein internasjonal avtale: Kva slag nasjonale tiltak vil ein gjera for å visa veg nasjonalt, men òg internasjonalt? Er det riktig det som ein gjer i forhold til bensin- og dieselavgifta overfor transportsektoren? Reduserer det klimaproblema? Svaret er nei. Det veit også miljøvernministeren. Eller om ein bygger nye gasskraftverk, reduserer det klimaproblema? Svaret på det er òg nei. Mi utfordring til miljøvernministeren er: Kva nasjo-nale tiltak i forhold til revidert budsjett kan ein sjå vil føra til reduserte klimagassutslepp, og ikkje det som ein fekk i dette ordinære budsjettet, auka klimagassutslepp?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-07:
SV er positive til at statsråden følgjer opp intensjonane i energimeldinga når det gjeld eit eige energidirektorat. Men eg synest det er viktig at ein flytter aktivitetar til miljø der det kan skje gode prosessar til det beste for miljøet. Det som gjer at det er nødvendig å stilla eit spørsmål til statsråden, er dette med geografien. Regjeringa har sagt at dette skal ligga i Trondheim, men, så vidt eg har forstått regjeringspartiet på Stortinget, har dei ein viss tvil med omsyn til den geografiske plasseringa. Er det slik å forstå at energidirektoratet skal leggast til Trondheim, som Regjeringa først sa? Det andre spørsmålet er knytt til Statoil i forhold til klimaproblemet med Grøn stat. SV stilte eit spørsmål til miljøvernministeren i samanheng med at Statoil gir sine tilsette rentefrie billån og avgiftsfrie parkeringsplassar og dermed medverkar til auka biltrafikk og òg til å svekka dei kollektive løysingane i området, i dette tilfellet Forus ved Stavanger. Korfor vil ikkje statsråden bruka den styringsmoglegheita ein har til å gjera noko meir konkret med dei klimaproblema som ein del selskap, i dette tilfellet Statoil, faktisk medverkar til å auka? Korfor brukar ein ikkje den retten som ein har, og som ein no vil gje frå seg i forhold til privatisering? Siste spørsmål. Forliket svekker Oljedirektoratet, rett nok berre med 1 mill. kr. Oljedirektoratet sjølv seier at det er eit auka behov for tilsyn med tryggleiken i Nordsjøen. Kva slags konsekvensar har forliket si svekking i forhold til overvakinga av og kontrollen med tryggleiken i Nordsjøen?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-07:
La meg først gleda meg over at statsråden slår fast at Energidirektoratet skal ligga i Trondheim. Sjølv om Høgre og Arbeidarpartiet ikkje seier det i innstillinga, er det slått fast. Så til problemstillinga knytt til Grøn stat, som statsråd Akselsen gjorde til eit spørsmål om parkeringsplassar. Var verda så enkel som statsråden prøvde å gjera ho, var det enkelt. Men så enkelt er det ikkje. Grøn stat har nemleg som formål at ein skal ta miljøomsyn gjennom statleg verksemd, dvs. at ein skal syta for at den statlege verksemda går føre og viser veg for andre bedrifter. Mitt spørsmål til statsråd Akselsen var: Når ein legg opp til billege billån og avgiftsfritak for parkeringsplassar, fører det til ei meir miljøvenleg åtferd? Statsråden sjølv veit at svaret på det er nei. Statsråden veit at dersom ein skal få til det som Grøn stat seier ein skal, må ein altså legga opp til dei kollektive løysingane, ikkje riva ned dei kollektive løysingane, slik Statoil legg opp til. Då er spørsmålet eigentleg om statsråden ønsker å bruka moglegheita si gjennom den eigarskapen han i dag har, til å syta for at intensjonen i Grøn stat blir følgd opp. Det gjer ein ikkje gjennom dei vedtaka styret har fatta. Det slår òg statsråd Bjerke fast i sitt svar. Intensjonen om Grøn stat står fast. Mitt spørsmål til statsråd Akselsen blir: Gjeld ikkje desse intensjonane for Statoil?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-07:
Når det gjeld forslaget frå sentrumspartia om SFT, vil SV støtta dette. Når det gjeld den oppmodinga – eller den innstendige bønna, som ein etter kvart kan kalla det – frå Høgre om lokalisering av ein bit av Energidirektoratet, som Regjeringa har foreslått lagt til Trondheim, og som sentrum og SV foreslår flytta til Haugesund, blei eg nå på tampen bedt av Kristeleg Folkeparti om å oversenda dette forslaget. Om det kan føra til at Høgre kjem på betre tankar, gjer me sjølvsagt det.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-07:
Det er det – forslag nr. 6.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-07:
Eg ber om at forslaget blir oversendt.
Magnar Lussand (Senterpartiet), 2000-12-07:
Til det kan seiast at vi sjølvsagt er veldig godt nøgde med at vi fekk auka satsinga på miljøområdet med desse 42 millionar kronene. Spørsmål i forhold til tidlegare års budsjett synest eg det er litt vanskeleg å kommentera. Men eg synest at det er all grunn til å vera stolte over det som har skjedd, når vi ser totaliteten på det budsjettforliket som er gjort, ikkje berre innan Miljøverndepartementets budsjett, men totaliteten i budsjettet, som har fått ein klårare miljøprofil gjennom dette samarbeidet. Det synest eg faktisk at Arbeidarpartiet og sentrumspartia skal vera glade for i fellesskap.
Magnar Lussand (Senterpartiet), 2000-12-07:
Fyrst vil eg seia meg glad for at statsråden så tydeleg gir uttrykk for at ein vil satsa vidare på utbygging av infrastruktur når det gjeld naturgass, og bruk av naturgass. Det gir meg høve til å ta fram eit anna problem. I budsjettforslaget ligg det inne 10 mill. kr til tilskot for å redusera nettkostnadene til sluttbrukarar. Dette vil gjelda om lag 27 000 sluttbrukarar. Nettleige er betaling for transport av energi, og me har eit paradoks i dette landet vårt ved at ute i distrikta, der energien vert produsert og transportavstanden til sluttbrukaren er kortast, er nettleiga høgast. Kva for syn har statsråden på dette problemet? Og vil han gjera noko for å jamna ut denne kostnaden med meir enn dei 10 millionane som ligg i budsjett-forslaget no?
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Sentrumspartiene skriver i sin hovedprioritering under Miljøverndepartementets budsjett at «det er nødvendig å reversere de reduksjonsforslag Regjeringen har lagt opp til, og samtidig øke innsatsen på flere områder». Jeg vil minne om at det i Regjeringens forslag til statsbudsjett lå en økning på 80 mill. kr på Miljøverndepartementets budsjett. Gjennom budsjettavtalen med sentrum ble det en ytterligere økning på 42 mill. kr. Det var til dels sterke ord som ble brukt fra sentrumspartienes side om miljøprofilen i Regjeringens forslag til statsbudsjett, og benevnelsen versting har blitt brukt av ikke minst Senterpartiets leder. Jeg kunne da tenke meg å spørre representanten Lussand om hvilken betegnelse han vil bruke om sentrumsregjeringens forslag til 2000-budsjettet for Miljøverndepartementet, som var betydelig lavere enn Arbeiderpartiets forslag for 2001.
Bent Hegna (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
SV har i merknadene til innstillingen og for så vidt også i innlegget sitt nå hatt mye oppmerksomhet rundt bruken av gass i Norge. Og det er bra. Det burde selvfølgelig ha vært enda mer oppmerksomhet rundt det. Økt bruk av gass vil være en stor sak for industriutviklingen, for miljøpolitikken og for transportsektoren i framtida. SV og sentrumspartiene legger fram et forslag om å etablere et nasjonalt senter for landbasert bruk av gass, og de foreslår å legge det til Haugesund. De foreslår altså at Stortinget skal vedta noe som kan få veldig stor betydning for en så stor og viktig sak som å få til økt bruk av gass i Norge, og at Stortinget skal vedta å legge det til Haugesund uten å ha vurdert det i det hele tatt. Det er flere steder i Norge som har mye erfaring med å bruke gass til mange typer formål, og Stortinget må jo få anledning til å vurdere alternativene. Det finnes ikke noe grunnlag for å hevde at det er Haugesund som har den største kompetansen og absolutt er det rette sted å legge et slikt gass-senter. Det pussige er jo at SV – og hele komiteen for så vidt – samtidig ber Regjeringen om å komme med en melding om økt bruk av gass. Det nærmer seg jul, og dette forslaget er vel egentlig ikke noe annet enn en julehilsen til velgerne i Rogaland. Det kan jo ikke være slik at Stortinget i dag skal vedta et forslag uten at Stortinget i det hele tatt har satt seg inn i saken.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-12-07:
Representanten Langeland har gjort det til sitt glansnummer å påpeke at bensinprisen blir noe nedjustert som følge av budsjettforliket. Men vi opererer like fullt med en bensinpris på nivå med det en forutsatte da budsjettet for inneværende år ble behandlet, og som SV var særdeles tilfreds med. Det forelå ingen forslag fra SV i forbindelse med budsjettet om å øke bensinprisen med mange kroner. Når det gjelder innsatsen sentrumspartiene har gjort i budsjettforhandlingene, er ikke SV tilfreds med den. Det er jeg. Når det gjelder miljøet, er det i sum flyttet bortimot en halv milliard kroner til viktige miljøprosjekt – noen på de budsjettene som behandles i dag, andre på områder som vedrører Tautra, rammevilkår for elbiler, fjernvarme osv. I den praktiske verden, der politikken formes og endres, er dette store forandringer. For et seminarparti som SV er det mulig at det ikke er nok, men hvis SV skal flytte seg fra sidelinjen og så nær banen at de i alle fall ser hvor beslutningene tas, må de lære seg til å innkassere slikt som en betydelig seier. Så til et konkret spørsmål. Alle partier unntatt SV sier at der Statens kartverk er i et konkurranseforhold med private aktører, skal forholdene legges til rette for likeverdige konkurranseforhold. I motsetning til det SV tidligere har vært inne på når denne saken har vært kommentert bl.a. i finanskomiteen, er en ikke med her. Jeg er klar over at Langeland er blant de SV-erne som får angstanfall hver gang han ser et AS bak et firmanavn, og at han derfor er skeptisk til private aktører på områder som dette. Men hva er bakgrunnen for at SV ikke vil bidra til at norske bedrifter kan delta i dette viktige arbeidet som henger sammen med kartlegging og utarbeiding av elektroniske sjøkart?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-12-07:
Jeg oppfatter Tautra som en viktig miljøsak. Jeg er ikke sikker på om replikanten tilhører den delen av Arbeiderpartiet som mener det samme, men det er iallfall mitt utgangspunkt for engasjementet i denne saken. Denne saken burde vært løst tidligere, og det har vært midler på offentlige budsjetter før. Men framdriften i saken ble slik at dette stoppet opp, og det var slik da budsjettet ble presentert for Stortinget, at miljøvernministeren kastet inn håndkleet og sa at dette nederlaget må vi bare ta, dette prosjektet har vi ikke klart å få midler til å bære fram. Og den skrinleggingen av prosjektet er uttrykk for en helt annen holdning enn den den foregående regjering hadde. Derfor var det viktig for sentrumspartiene å medvirke til at det kom penger på plass. Det klarte vi både på Miljøverndepartementets budsjett og på Samferdselsdepartementets budsjett. At midlene på Samferdselsdepartementets budsjett gikk fra andre prosjekt til et miljøprosjekt, er en ønsket omprioritering bygd på et ønske om å lufte miljøprofilen i budsjettet.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-12-07:
Venstre ønsker høye avgifter på bilbruk, og det er bakgrunnen for at vi har sagt at vi kan forsvare et prisnivå på rundt 10 kroner. Det gjør vi fortsatt. Men det vi så i vinter, var en utvikling der prisen gikk mye høyere enn dette, utover et nivå som ingen i denne sal som jeg har hørt, har sagt de ønsker. Men det kunne vært interessant ved en passende anledning å høre SVs betraktning om hva som er det rette prisnivået, når en i likhet med Steinar Lem i Fremtiden i våre hender ønsker 20 kroner pr. liter. Da tror jeg resultatet ville være at det ville blitt enda færre miljøpolitikere i denne sal enn det er nå. Og det er et hovedproblem at det er for få som er opptatt av dette. Venstre ser sammenhengen mellom avgifter på bensin og satsing på gode kollektivløsninger. Derfor var det så dårlige grep som kom i budsjettet, hvor en ikke hadde tilstrekkelig til kollektivtrafikk. En ville ha moms på kollektivtrafikk og samtidig ha lavere avgifter på bensin. Innretningen er helt annerledes nå. Og jeg kan berolige Langeland med at vi kommer til å videreutvikle og forsterke miljøprofilen i forhold til disse problemstillingene når Nasjonal transportplan blir diskutert. Det er slik at Miljøverndepartementets budsjett er styrket med 50 mill. kr gjennom budsjettforliket. I tillegg er det en økning på 60 mill. kr på Olje- og energidepartementets budsjett. Det er en betydelig endring, også hvis en ser på endringene de foregående årene. Og jeg hadde vel ventet en liten anerkjennelse fra SV om at dette er et bidrag i den riktige retningen. Det er også slik at når en øker bevilgningene på noen poster, må en gjøre endringer på andre poster. For eksempel har det vært nødvendig for å kunne gjøre noe i forhold til laks og i forhold til Tautra; der har også SV vært innom virkelighetens verden og foretatt justeringer på noen poster. Det er forklaringen på det spørsmålet som Langeland hadde.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-12-07:
La meg begynne med å si at jeg unner statsråden den glede som budsjettforliket har gitt henne. Det er et forbedret budsjett på miljøområdet. Jeg synes at den formuleringen som statsråden brukte tidligere i debatten vedrørende SFT, var oppsiktsvekkende, fordi hun gir uttrykk for den generelle holdning at politikken kan overstyre alt. Og da er hun nettopp inne på det som Kåre Willoch kaller for en ny statsskikk, en mangel på skille. Og det er jo slik at vi legger ansvar og myndighet til et organ, men så foretas det et plenumsvedtak i denne sal som forutsetter en spesiell konklusjon. Dette må det ryddes opp i, og jeg synes ikke statsrådens svar var betryggende. Jeg vil anta at når Kåre Willoch får lest det, så blir det nok grunnlag for nok noen betraktninger rundt dette, og jeg kan love at Venstre også vil følge dette opp. Så har jeg et konkret spørsmål, som knytter seg til en sak som et flertall i komiteen stiller seg bak. Over flere år har det vært slik at vi har fått på plass midler til Stavanger domkirke i budsjettrundene i Stortinget, men det har vært en årlig kamp. Nidaros domkirke får over KUF-budsjettet en årlig avsetning, og av Riksantikvaren og mange andre er det pekt på at Stavanger domkirke på mange måter kan sammenliknes med Nidarosdomen. Vi snakker om nasjonale kulturskatter. Nå ber flertallet om at miljøvernministeren medvirker til at det blir avklart hvilket departement en slik oppgave naturlig ligger under. Det andre er at en først skal forsikre seg om at i påvente av en slik avklaring skal dette prosjektet tilføres midler. Er statsråden innforstått med dette synspunktet og innstilt på å følge det opp?
Aud Blattmann (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Over Miljøverndepartementets budsjett blir det nå avsatt 5 mill. kr til opprydding i forbindelse med Tautra. Men dette er bare en del av kostnadene. En molo skal fjernes, og en bro skal bygges, og kostnadene går opp mot 40 mill. kr. Samferdselskomiteen vil foreslå å bevilge penger som ellers ville ha blitt brukt til viktige vegformål. Selv om det koster mye, står nå Høyre, Arbeiderpartiet og sentrumspartiene sammen om å ordne opp i forholdene på Tautra. I sentrumspartienes hovedmerknader til budsjettet sies det at det å ordne opp i forholdene på Tautra dreier seg om Norges internasjonale renommé som miljønasjon. Frafjord Johnson sa i sitt innlegg at man har reddet miljøvernminister Siri Bjerke fra «en pinlig internasjonal affære». Mitt spørsmål til Kvassheim er da: Hvorfor tok ikke Venstre initiativ til å ordne opp i en så pinlig affære da de selv satt med miljøvernministeren? For det er kjent at problemene på Tautra har eksistert lenge.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Jeg deler det synet som en samlet komite gir uttrykk for i denne budsjettinnstillingen, at det er svært viktig at arbeidet med å lage elektroniske sjøkart for hele kysten vår forseres og videreføres. Det har over flere år vært arbeidet intenst med dette fra Kartverkets side. Arbeidet er effektivisert, og en har kommet langt på vei med det. Regjeringens intensjon har hele tiden vært å videreføre arbeidet. På dette grunnlaget er jeg svært glad for det som er blitt budsjettforliket og budsjettavtalen på dette området, nemlig å bevilge ytterligere midler til å intensivere arbeidet med de elektroniske sjøkartene over norskekysten. Med det som utgangspunkt vil Regjeringen arbeide videre med det mål å få dette til raskest mulig, i tråd med det komiteinnstillingen gir uttrykk for.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
La meg gjenta det jeg sa i mitt innlegg, at som øverste forvalter av forurensningsloven og direkte overordnet Statens forurensningstilsyn er det Miljøverndepartementets ansvar å gi retningslinjer til dette fagorganet på områder der det er behov for dette. Generelt er det også en hovedoppgave for et overordnet organ å styre de underliggende etatene slik at de på best mulig måte kan bruke sin kompetanse og spille sin rolle i den forvaltningsvirksomheten de er satt til. Dette er utgangspunktet for min håndtering av denne saken, og jeg kan ikke se at det som her er gjort, reiser noen tvil om Statens forurensningstilsyns rolle utover det som ligger klart i ansvarsområdene mellom departement og underliggende forvaltningsorgan. Utgangspunktet har altså vært et ønske fra Statens forurensningstilsyn selv om å få retningslinjer for hvordan forurensningsloven skal anvendes i forhold til CO2-utslipp. For min egen del har det vært naturlig å gjøre dette via retningslinjer, selvfølgelig bygd på det som er min retningslinje, Stortingets vedtak av 9. mars i år, der det ble gitt veldig klare føringer for miljøvernmyndighetenes behandling av gasskraftsaker.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Jeg kan forsikre om at Regjeringens moderniseringsprogram er på skinnene. Vi vil overføre oppgaver fra byråkrati til tjenester, vi satser på desentralisering av oppgaver, og vi er i gang med mange spennende utfordringer på miljøfeltet, bl.a. på områder der det er grunnlag for i større grad å overføre ansvar til det lokale miljøarbeidet til kommunene. Dette gjelder arbeid knyttet til kulturminneforvaltningen og også deler av forurensningsområdet. Arbeidet med Lokal Agenda 21 er et veldig viktig område i så måte. I løpet av neste år får vi anledning til å vurdere den ordningen som så langt har vært i gang når det gjelder regionale knutepunkt for Lokal Agenda 21-arbeidet. Hvordan vi får dette arbeidet enda mer aktivt, vil være veldig avgjørende også for hvordan de store miljøutfordringene kan løses. Jeg kan også forsikre representanten Høie om at siden jeg ble miljøvernminister, har jeg arbeidet mye med hvordan jeg kan legge fram en plan for Stortinget som knytter seg til de gamle miljøsyndene og forurenset grunn og sedimenter. Jeg håper at jeg når det gjelder det kompliserte arbeidet – dette er jo et enormt arbeidsfelt, og noen ekstra millioner i løpet av ett års budsjett vil ikke være tilstrekkelig til å løse dette – i løpet av neste år kan legge fram et forslag som Stortinget kan ta stilling til, om hvordan en går videre i dette enormt viktige arbeidet.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Det er i hvert fall helt sikkert at jeg kommer til å bruke de nærmeste månedene til å følge opp det budsjettet vi nå vedtar, og så skal vi helt sikkert komme tilbake til nye forslag i revidert nasjonalbudsjett. Men jeg må få lov å si at det er en fullstendig gal beskrivelse når man sier at Norge er i lomma på store land, bl.a. USA, når det gjelder klimaarbeidet. Vi har en selvstendig linje, som går ut på at vi skal ha en mest mulig forpliktende klimaavtale, der landene kan følge opp de utslippsforpliktelsene de har tatt på seg via det som ble bestemt i Kyoto. Vi arbeider med de kreftene vi har, for at landene skal bli enige om dette viktige arbeidet. Vi er en pådriver for at u-landene skal tilgodeses i dette arbeidet, både når det gjelder nye ressurser til teknologioverføring, og for at de selv skal få en utvikling som gjør dem i stand til å håndtere sine egne utfordringer på miljø-området i oppbyggingen av økonomiske sektorer. Det beste vi kan gjøre her nå, er å arbeide i forhold til de nasjonale tiltakene vi skal ha i gang, og jeg har redegjort for Regjeringens plan knyttet til dette. Vi bør arbeide for et kvotesystem som gjør at våre virksomheter underlegges avgifter og kostnader, og at det via kvotesystemet blir et incitament til videre satsing på teknologi, som gjør at utslippene for vår del også kan reduseres, i tillegg til at ulike samfunnssektorer, som energi og transport, underlegges tiltak. Og dette skal vi få anledning til å diskutere før revidert nasjonalbudsjett legges fram.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Når det gjelder Statens forurensningstilsyn, vil jeg igjen gjenta den betydningen det har at Statens forurensningstilsyn viderefører sitt arbeid som et fagorgan, med den faglige tyngde og rolle som Statens forurensningstilsyn har og skal ha. I forhold til Stavanger domkirke har jeg merket meg komiteens merknader i så måte, og vil bekrefte at staten absolutt skal ta sin del av ansvaret for disse viktige kulturminnene. Men jeg vil også peke på at det er et kommunalt ansvar her. Og i den grad staten skal gå inn på arbeidet, er det viktig at det skjer på helt spesielle deler av arbeidet, der det er krav om kunnskap, krav om en spesiell kompetanse, spesialkompetanse, som kommunene i denne sammenhengen ikke har. Jeg vil ta et initiativ til kontakt med kirkeministeren om dette, og viser til den stortingsmeldingen som Regjeringen nylig har lagt fram om kirkene, Børs og katedral, hvor en gir positive signaler om en sterkere innsats i forhold til verneverdige kirker. Jeg ser det som naturlig at Stavanger domkirke kan komme inn under en liknende ordning som den Nidarosdomen har, og spørsmålet om hvordan denne kirken kan sikres midler i 2001, bør avklares i en slik sammenheng mellom kirkeministeren og meg selv, og jeg vil i tiden framover ta initiativ til å få dette til.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Regjeringa har ingen konkrete planar om å fremja forslag om omorganisering eller endringar i eigarforholdet til Statkraft. Likevel er det viktig for alle eigarar å veta kor store verdiar ein eig. Derfor var det ønskjeleg å få ei verdivurdering av Statkraft, slik at ein visste kva for verdi som låg i Statkraft. Eg tek sikte på å koma tilbake til Stortinget med eit forslag om å få tilført meir kapital til Statkraft, slik at Statkraft kan få høve til å vera med på den omstruktureringa som skjer i denne bransjen. Eg ser ikkje i dag nokon grunn til å fremja forslag om privatisering eller delvis privatisering av Statkraft. Etter mitt syn er det eit selskap som fungerer godt innanfor dei rammevilkåra dei har i dag, og me ønskjer altså å gje dette selskapet høve til å utvikla seg vidare. Men det er sjølvsagt heilt avhengig av at staten som eigar følgjer opp og gjev selskapet moglegheiter til det, og det ønskjer me i Regjeringa å medverka til.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Eg vil fyrst seia meg einig med spørjaren i at det er viktig å følgja opp det som var innhaldet i energimeldinga frå i vår. Eg meiner at det òg er blitt gjort frå Regjeringa på alle områda. Det er eit faktum at i det siste året har me ikkje greidd å bruka opp dei midlane som har vore løyvde på dette området. Derfor gjorde vi denne gongen framlegg om å auka tilsegnsfullmakta i staden, noko som på like god måte som løyvingar er med på å halda aktiviteten oppe. Så over til gasskraftverk. No er det faktisk slik at eg trur me er einige om at me vil medverka til å redusera CO2-utsleppa i Europa og i Norden. Me er litt ueinige, så vidt eg skjønar, om norske gasskraftverk vil medverka til det eller ikkje. Eg meiner at all forsking som me har greidd å få fram på dette området, tilseier at dersom ein byggjer gasskraftverk i Noreg, vil det fortrengja annan energi og kolkraftverk i den nordeuropeiske marknaden. Derfor meiner eg altså at bygging av gasskraftverk i Noreg medverkar til å redusera dei samla utsleppa. Så trur eg faktisk, sjølv om det ville vera positivt for miljøet å byggja gasskraftverk i Noreg, at økonomien i desse prosjekta tilseier at det ikkje vil bli ein straum av slike gasskraftverk i Noreg. Eg trur på ein måte ikkje at det vil bli eit problem at det blir 10–15 verk eller noko i den retninga. Eg meiner at dei forslaga som er fremja til no, er gode forslag, og at dei vil medverka positivt. Så får me håpa at økonomien blir slik at det er realistisk å gjennomføra desse utbyggingane.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Når Regjeringa skulle utarbeida eit nytt statsbudsjett, var vår største utfordring at det var ein unormalt sterk vekst i dei bundne utgiftene på statsbudsjettet, samtidig som det var eit stort press i økonomien. Ei av våre største oppgåver var derfor å redusera faren for auka rente og ny prisgalopp. Det overordna målet for budsjettet var å hindra ustabile forhold for næringslivet og folk flest ved å leggja til rette for å halda rentene under kontroll. Det var det overordna målet. Det greidde me òg å oppnå, og det har me òg fått gjennomslag for her i salen. På denne bakgrunn var det ei grense for kor mykje pengar ein kunne bruka. Det var altså slik at alle departementa måtte innretta seg etter det, òg Olje- og energidepartementet. Likevel har det vore ein vekst på veldig mange område, inkludert forsking, i det budsjettet som no er lagt fram. DEMO 2000 har vore ei svært vellukka ordning. Ein har fått mange gode prosjekt ut av den ordninga, og eg føler ikkje noko behov for å seia noko anna enn at eg kunne tenkt meg ei større løyving på dette området til neste år. Eg meiner likevel at det viktigaste for industrien har vore å få rammevilkår som gjer at dei slepp å innretta seg etter ei galopperande rente og ein lønsvekst ute av kontroll. Dette må dessutan sjåast i samanheng med at dei generelle rammevilkåra for denne industrien er endra i ei positiv retning, noko som ikkje minst har medverka til å auka aktiviteten. Eg vil òg nemna at oljeindustrien i Noreg no tener meir pengar enn nokon gong før, slik at evna til for eigen del å medverka til forsking er mykje større enn den var berre for få år sia.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Det er eit mål for Regjeringa at det skal vera mest mogleg like kostnader knytte til å bruka elektrisitetsnettet i Noreg. Dette var òg eit tema som var mykje omdiskutert og skrive om i innstillinga til energimeldinga, som me handsama i vår. Det blei frå Stortinget si side gjeve klart uttrykk for at ein ønskjer å få til ei utjamning av nettariffane i landet. Det ønskjer òg Regjeringa å medverka til. Når det så gjeld denne summen på 10 mill. kr, er det faktisk slik at den langt på veg medverkar til å ta vekk toppane, altså dei mest urimelege prisforskjellane greier ein å fjerna med denne forholdsvis vesle summen. Dersom me hadde dobla den, ville det likevel hatt lite å seia. Få nye hadde vorte hjelpte. Innsparingseffekten dette ville ha hatt for brukarane, var så liten at me meinte at dei 10 millionane, som er ei vidareføring av budsjettet i fjor, faktisk langt på veg ville vera godt nok til å nå desse måla. Men me skal gå gjennom heile dette spørsmålet om nettariff osv. i tida framover, og målet vårt er heilt klart, nemleg at det skal vera lik tilgang til nettet og nokolunde lik pris for alle som brukar nettet i Noreg.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
La meg først få lov å takka representanten Langeland fordi han i eit tidlegare innlegg i dag sa at han – i motsetnad til regjeringspartiet – gjorde seg til talsmann for og forsvarar av Regjeringa. Eg må innrømma at eg synest den konflikten som Langeland her prøver å framprovosera, er noko overdriven. Eg kan ikkje sjå at nokon av merknadene i innstill-inga tar til orde for at enøkdirektoratet ikkje skal hamna i Trondheim. Det Høgre og Arbeidarpartiet seier på eit generelt grunnlag, er at den saka tar me når ho kjem til Stortinget. Det meiner eg må vera veldig enkelt for ein statsråd å innretta seg etter. Så til Statoil. SV og Arbeidarpartiet har nok litt ulik filosofi når det gjeld korleis ein skal bruka eigarskapen i dei statlege selskapa. Eg trur faktisk det hadde blitt veldig uhandterleg dersom det var slik at ein skulle bruka eigarskapen til å bestemma prisen på parkeringsplassane utanfor Statoil og andre statlege bedrifter sine arbeidsplassar. Eg er einig i at me må prøva å stimulera til kollektiv bruk, men det trur eg må gjerast med generelle ordningar og ikkje knyttast til enkeltbedrifter. For meg er det eigentleg ikkje så veldig viktig kven som eig ei bedrift når ein diskuterer slike spørsmål. Ein bør ha dei same haldningane overfor private bedrifter som ein har overfor dei som staten eig. Når det gjeld Oljedirektoratet, har dei gjennomgått - og gjennomgår - ei omorganisering for å møta utfordringane framover på ein betre måte enn det som har vore tilfellet. Eg er klar over at dette med tryggleik må ha eit heilt anna fokus enn det har hatt fram til no. Derfor vil eg òg seia meg glad for at ein samrøystes komite tar spørsmålet alvorleg. Sjølv om det ikkje er mitt departement som har ansvaret for det, så kan eg lova at Regjeringa skal gjera det ho kan for å følgja opp merknaden om ei eiga stortingsmelding som dreier seg om tryggleiken til sjøs. Det er noko som me alle tar veldig alvorleg.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Når det gjeld den budsjettavtalen som er inngått, er det kome ein del omprioriteringar og påplussingar. Eg reknar med at dei først og fremst er stimulerte av den andre parten. Men eg meiner at dei påplussingane som er gjort på det budsjettet som eg handterer, er positive og vil bidra positivt. Dei pengane som no blir tilførte enøksida, skal kunna nyttast på ein positiv og effektiv måte. Det trur eg ikkje skal by på noko problem. Så er det eit konkret spørsmål knytt til DEMO 2000. Der er det sett av 50 mill. kr på neste års budsjett. Så er det sjølvsagt slik at det er mykje mindre enn det dei som er aktive i DEMO 2000, kunne ønskt seg. Og dei prøver sjølvsagt gjennom ulike kanalar å påverka Stortinget og andre til å auka den løyvinga. Det meiner eg er heilt legitimt. Men eg meiner likevel at 50 mill. kr vil syta for at ein held liv i organisasjonen DEMO 2000. Systemet fungerer, og dette er etter mitt syn ikkje ei styrt avvikling. Det er rett nok slik at delar av dei 50 millionane er bundne opp gjennom tidlegare aktivitet. Men 50 mill. kr er likevel ein sum som gjer at denne organisasjonen kan halda fram å fungera. Når det gjeld samarbeidet mellom styresmaktene og denne næringa, er eg på ingen måte uroleg for det. Det er slik at me gjennom ein organisasjon som me kallar for Konkraft, og òg gjennom leiarforum der, har jamlege møte mellom leiinga i dei ulike oljeselskapa, leiinga i dei ulike leverandørindustriselskapa og servicebedriftene og statsråden. Mitt inntrykk er at det er eit samarbeid som er veldig konstruktivt og som medverkar positivt. Og på den måten greier ein òg å få fram ulike syn og ulike behov som denne næringa har, behov som vonleg eg kan vera med og stetta gjennom dei vedtaka me skal fatta. Så over til spørsmålet frå Hallgeir Langeland. Eg meiner at dei initiativa som er tatt gjennom Grøn stat, er viktige. Likevel må me etter mitt syn spørja oss sjølve: Kva er staten? Eg føler at om ein skal begynna å bruka eigarskapen ein har i ulike statlege bedrifter, inkludert Statoil, blir det veldig spesielt, særleg når ein kjem ned på konkrete spørsmål knytte til billån og parkeringsplassar. Eg har veldig lita tru på at ein kan driva dei statlege bedriftene effektivt og på ein ønskeleg måte ved at eigaren gjennom generalforsamlinga blandar seg inn i den typen spørsmål.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2000-12-07:
Jeg vil gjerne kommentere kapitlet som gjelder enøk. Det er positivt at forvaltningen nå flyttes ut av NVE, og at det opprettes et frittstående organ der enøkarbeidet styrkes og arbeidet med bruk av alternative energikilder prioriteres. Jeg har ikke av innstillingen fått helt klarhet i hvordan organiseringen fullt ut skal bli. Men når det gjelder debatten og utredningen som vil komme, vil jeg understreke at de regionale miljøene ikke må svekkes, men tvert imot utbygges og styrkes. I Agder er det nå bygd opp en energipark på Dømmesmoen i Grimstad kommune som Høgskolen i Agder er ansvarlig for. Energiparken ble offisielt åpnet av kong Harald V 19. juni i år, og statsråd Akselsen har også besøkt parken. Kongen og Regjeringen er altså kjent med energiparken i Grimstad. Men er Stortinget kjent med det som foregår i denne energiparken? Det er et treårig utdanningsprogram i fornybar energi med internasjonalt samarbeid og kompetanseprogram for fem doktorgradsstudenter. To av disse arbeider med silisiummateriell for solceller, én med vindenergi og én med økonomi innen fornybar energi. Høyskolen har også et professorat med spisskompetanse på hydrogen som energibærer. Men det unike med energiparken er at en kan koble sammen og drive forskning og utvikling på ulike integrerte systemer. Det foregår forskning på solceller, solfangere, produksjon av hydrogren ved elektrolyse og produksjon av elektrisitet fra forbrenningsceller og vacuumpumpeteknologi med lagring i jordbrønn. Videre drives det overvåking via nett og andre installasjoner av vindmølleparken på Lindesnes og av bioenergi og bølgekraft som utvikles av Agder Energi AS. Jeg vil derfor be om at Grimstad blir tatt med som en aktør og tillagt nasjonale oppgaver i den videre satsing på fornybare energikilder.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2000-06-14:
Jeg foreslår Oddbjørg Ausdal Starrfelt og Kjell Engebretsen som settepresidenter.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2000-06-14:
På vegne av stortingsrepresentantene Jørn L. Stang, Ulf Erik Knudsen og meg selv har jeg gleden av å legge fram forslag om å forby offentliggjøring av skattelister.
Terje Johansen (Venstre), 2000-06-14:
På vegne av Odd Einar Dørum og meg selv vil jeg legge fram forslag om å endre forskrift til veitrafikkloven slik at kollektivfelt bare kan brukes av minibusser som brukes i reell kollektiv sammenheng.
Gunhild Elise Øyangen (Arbeiderpartiet), 2000-06-14:
Jeg synes det i all hovedsak har vært en veldig god og interessant debatt. Jeg har bare lyst til å kommentere noen få ting. I en times samtale med pressen framhevet jeg at en av de aller største utfordringene, slik jeg så det etter å ha arbeidet med meldingen, er boligproblemene i Oslo. De rammer særlig også våre nye landsmenn, som har en tendens til å ville slå seg ned her, de rammer distriktenes sønner og døtre, og de rammer alle dem i en ny generasjon som ikke har rike eller velstående foreldre. I en bisetning kom jeg til å si at økt boligbygging faktisk også må være viktigere enn Marka-grensen. Jeg sa det ikke uten grunn. Jeg sa det fordi jeg ville ha økt fokusering på en av de største utfordringene vi står overfor når det gjelder fordelingspolitikk. Men det har resultert i at jeg har fått veldig mange henvendelser – positive henvendelser – for å ha satt boligbygging på dagsordenen. Jeg er nå veldig glad for det engasjementet vi ser, at det legges til rette for bygging av flere boliger. Jeg er veldig fornøyd med kommunalministerens klare innlegg i dag, og vet at hun er opptatt av at vi må få en mer solidarisk boligpolitikk. Så vil jeg kommentere forslag nr. 17, fra SV, som sikrer funksjonshemmede dekning av transportutgifter. Dette er tiltak som sosialministeren og Regjeringen er opptatt av og arbeider med. Derfor vil jeg også signalisere at Arbeiderpartiet vil stemme for forslaget. Til slutt: Det samarbeidet vi har hatt med sentrum og SV i denne innstillingen, har vært veldig konstruktivt. Det er enighet om analysene og om virkelighetsbeskrivelsen. Men det er også lett å være for noe som er godt for andre. Jeg har til slutt bare et fromt ønske, og det er at vi også klarer å samle oss om en ansvarlig inndekning for de mange nye, gode tiltak som vi ønsker å få fram gjennom behandlingen av denne meldingen.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2000-06-14:
Som jeg viste til i mitt innlegg, har vi via TV 2 blitt gjort kjent med skjebnen til en person som på grunn av sin funksjonshemning har problemer med å komme seg på jobb, da vedkommende ikke kan bruke offentlige transportmidler på grunn av sin lidelse. En enstemmig komite sier følgende: «En del funksjonshemmede, eller personer med spesielle lidelser, er forhindret fra å delta i arbeidslivet fordi de på grunn av funksjonshemningen ikke kan ha sertifikat eller benytte offentlige transportmidler, og komiteen vil understreke at det vil være bedre – både økonomisk og menneskelig – å sikre denne gruppen støtte til transport enn å la dem gå over på uføretrygd.» Dette er en problemstilling som i hvert fall jeg mener at det er veldig viktig at vi tar tak i, og det ganske raskt. Vil statsråden kikke på denne problemstillingen så raskt som mulig, slik at de personer som er rammet av dette, kan få støtte til den typen transport som de er avhengige av for å kunne komme seg på jobb?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2000-06-14:
Statsråden var særlig inne på problematikken rundt det som gjaldt boligforhold, og da først og fremst i storbyene. Statsministeren var også inne på det samme, og sosialministeren har vært inne på det. Det som får en til å lure litt, er selvfølgelig problematikken rundt Oslo. Man har en betydelig sentralisering her. Veldig mange ønsker å bosette seg i Oslo. Samtidig låser Oslo kommunes politikere for bl.a. å utvide grensene til Marka, altså innskrenker muligheten til å bygge flere boliger. Det virker som om det man egentlig er mest interessert i, er at folk ikke skal bygge sine egne boliger, men at man fra politisk nivå skal styre hva slags boliger som skal bygges. Spørsmålet mitt til statsråden på det området er: Hva vil statsråden gjøre overfor Oslo og de øvrige storbyene slik at det blir regulert til boligformål i de enkelte kommunene? Jeg har også et annet spørsmål. Det er mulig det tenderer mer inn på sosialministerens område, men jeg gjør et forsøk likevel. Man skal innføre en stønad til nyankomne innvandrere til Norge. Spørsmålet mitt til statsråden er: Hva ligger i begrepet «innføringsstønad»? Skal det bli en spesiell stønad som skal gi ytterligere penger utover det systemet man har i dag? Og vil man også følge opp overfor kommunene, som føler at de får for lite i forbindelse med bosetting av innvandrere og flyktninger i kommunene? Hvordan har man tenkt å dekke opp denne biten slik at kommunene får fulgt opp på en skikkelig måte også når det gjelder boliger?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2000-06-14:
Det var en interessant invitasjon fra representanten Øyangen til sentrumskameratene, og det skal bli spennende å se hvordan inndekningen vil skje i fremtiden. Jeg håper bare ikke det blir på den tradisjonelle måten, via økte egenandeler. Jeg blir nødt til å komme med en kommentar i forbindelse med den debatten som har vært rundt det omtalte brevet fra sosialministeren til landets fylkesmenn og fylkesleger. Brevet ble sendt til disse personene den 19. mai, og det var vel statsråd Brustad som tok avstand fra at dette var en kvotering. Jeg har det brevet, og der er det til og med en tabelloppstilling over hvor mange plasser som var planlagt i de enkelte fylkene, hvor mange som var forbrukt pr. 1. mai, og i tillegg hvor mange plasser fylkesmannen kunne dele ut videre, deriblant til mitt eget hjemfylke, som hadde planlagt vel 3 000 nye sykehjemsplasser og omsorgsboliger, og som fikk beskjed fra departementet om at de kunne tildeles vel 1 800 plasser. Er ikke dette kvotering, så vet ikke jeg. Derfor sendte jeg et brev til statsråden den 31. mai, der jeg bad om at dette brevet ble trukket tilbake i påvente av komiteens behandling av evalueringen av eldreplanen. Forrige uke, den 7. juni, fikk jeg brev tilbake fra statsråden, der det ikke står noe om at man vil gjøre det. Men når man leser innholdet, er det helt klart at man ikke vil trekke tilbake brevet. Men nå var jo det sendt om formiddagen den samme dagen som kommunalkomiteen hadde sitt møte, så da får vi se hvordan det går framover. Så vil jeg bare komme med en liten kommentar i forbindelse med det som har med de sykes vilkår i Norge å gjøre. Da vil jeg spesielt henlede oppmerksomheten mot det som har med egenandeler på bl.a. medisiner å gjøre. En rekke personer, minstepensjonister og andre syke – først og fremst kronikere – har store utgifter til medisin. Og en rekke personer er faktisk i den situasjon at de må velge om de skal kjøpe seg middag den ene dagen, eller om de skal bruke pengene sine til medisiner. Og dette er først og fremst på grunn av de store egenandelene på medisiner. Så er det varslet at det vil komme et egenandelstak 2. Dette er noe man nå vurderer. Jeg vil at sosialministeren skal svare på når vi kan forvente å få oss forelagt en slik sak til Stortinget, slik at vi kan innføre det taket og skjerme kronikerne i fremtiden. For dette er nemlig et forslag som Fremskrittspartiet har fremmet en rekke ganger.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2000-06-14:
Årsaken til at jeg terper på disse tingene, er at det er sosialkomiteen som har styrt med det som har med bl.a. eldreplanen å gjøre. Spørsmålet mitt dreide seg om hvorfor man ikke kunne vente med denne vurderingen før man sendte ut det brevet, inntil sosialkomiteen hadde behandlet evalueringen. Hva var det som gjorde at det hastet så voldsomt med å få stoppet dette og sende ut det kvotebrevet, når man visste at man selv hadde sendt en sak til sosialkomiteen som skal behandles? Det er det som er problemstillingen. Derfor var jeg også litt overrasket over det brevet som jeg fikk tilbake igjen, der det ikke står noe om at man ville vurdere det i den sammenheng. Evalueringen legger nemlig opp til at det bl.a. er tre alternativer som komiteen og Stortinget kan gå inn for, enten å videreføre, utvide eller stoppe det, slik som det ligger. Derfor burde man helt klart ha ventet til den evalueringen foreligger. Jeg håper statsråden kan signalisere her at hun vil gjøre det. Hvis ikke, ligger det som sagt i kommunalkomiteen i morgen at det vil bli stoppet.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2000-06-14:
Representanten Annelise Høegh sa for så vidt mye av det jeg hadde tenkt å si. Årsaken til at jeg tok ordet, var at man etter saksordførers innlegg kunne sitte med det inntrykk at Fremskrittspartiet ville gå imot punkt 2. Det er jo når det gjelder merknaden at Fremskrittspartiet står utenfor, og da ut fra at vi bl.a. ønsker å fokusere på punkt 1 for å få det med vandelsattestbiten hurtig på dagsordenen. Så vi håper i hvert fall at helseministeren kan få fortgang i dette arbeidet slik at vi kan se om det er mulighet for å løse dette problemet med tanke på barns møte med helsevesenet.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2000-06-14:
Ja, dette er en lang dags ferd mot en forhåpentligvis snarlig slutt. Jeg er enig med representanten Erna Solberg i at det som har vært mest interessant og verdifullt med denne meldingen, er debatten rundt den, og ikke så mye det som står i den. For det som er foreslått i meldingen, løser ikke de grunnleggende problemene som vi står overfor når det gjelder å redusere fattigdommen. Og det har vært sagt mye. Jeg er likevel svært usikker på om det jeg har hørt, er de grunnleggende forløsende ord. Men det er i alle fall mye god vilje, og det er jo en god begynnelse. Det viktigste er å gi den enkelte gode muligheter i livet, og å skape en bedre skole for alle. Det er et paradoks at venstresiden snakker seg varm om Forskjells-Norge, samtidig som de motarbeider forslag som ville løse det enorme problemet med at nesten hver femte elev går ut av skolen uten å kunne lese og skrive skikkelig. Det er en av de største utfordringene vi må løse, for å forhindre utbredt fattigdom i Norge. Utdanningspolitikken er rett og slett avgjørende i diskusjonen om velferds- og sosialpolitikken. Statsministeren mer enn antydet at Høyre ikke er for en offentlig sektor. Det er direkte feil. Høyre vil ha en sterk stat, en sterk offentlig sektor, men skal den være sterk, må den være mindre, og ikke altomfattende. Og den må konsentrere seg om kjerneoppgavene, som skole, helse og utdanning og de som trenger mest hjelp. Det er oppløftende at den ene arbeiderpartirepresentanten etter den andre, inkludert statsministeren og statsråder, tar selvkritikk og erkjenner at flere har falt utenfor under arbeiderpartistyret, og at de har vist unnfallenhet. Ja, det har vært de reneste bekjennelses- og erkjennelsestimer fra Arbeiderpartiet. Og erkjennelse er jo, som vi vet, det viktigste i forhold til at noe kan bli gjort. Men samtidig angriper de Høyre for å kamuflere sin egen utilstrekkelighet. Det gjennomskues av alle. Arbeiderpartiet får nå rydde opp i eget hus og møblere om før de angriper andre. Og trenger de hjelp til ryddesjau og møblering, bidrar Høyre gjerne. De trenger rett og slett arkitekthjelp, og det skal de få helt gratis.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2000-06-14:
Representanten Øyangen poengterte i sitt innlegg at det i denne salen er et flertall for mer metadon. Men metadonbehandling er vel ikke bare metadon? Det heter faktisk metadonassistert behandling, slik at en trenger både bolig, arbeid og bl.a. et stabilt sosialt nettverk for at denne behandlingen skal være meningsfylt og riktig. Hvordan vurderer sosialministeren dette? Er hun enig i min framstilling? Og hvordan vil hun intensivere arbeidet for å dekke basisbehovene som bolig og arbeid for å kunne øke den metadonassisterte behandlingen radikalt? I debatten om utjamningsmeldingen har det vært fokusert på barns levekår. Noen framholder nærmest at det er stigmatiserende å snakke om at barn lider når ressursmangelen blir så stor at det kan være berettiget å snakke om fattigdom. Jeg syns det er riktig å kalle en spade for en spade, og er det fattigdom, er det et forhold som vi må gjøre noe med. Nå ber flertallet om at det skal bli lagt fram en stortingsmelding om fordeling av levekår for barn og unge i Norge. Hvilke hovedproblemer mener sosialministeren i dag det må gjøres grep i forhold til når det gjelder barn og unge som har dårlige levekår? Jeg tenker her på bl.a. dette med stigmatisering, dette at man får en start på livsbanen sin som fører til at en kommer feil ut, og at det er veldig kostbart for samfunnet når barn får en slik livsbane?