trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Jeg betviler sterkt at forrige taler var den første ordføreren som initierte kommunesammenslåing. Så gammel tror jeg ikke at representanten er. På vegne av folkene i Bindal og Leka er vi i Senterpartiet svært fornøyd med at Stortinget går inn for å oppheve sammenslåingen mellom disse kommunene og Nærøy og Vikna. Jeg forutsetter at flertallet i komiteinnstillingen støttes på dette punktet, selv om jeg ikke skjønner hvorfor Nærøy og Vikna ikke skal få samme mulighet som de andre to til å vurdere saken på nytt. Jeg er derfor litt forundret over at Stortinget ikke følger Senterpartiets forslag om oppheving også av de andre tvangssammenslåingene. Situasjonen for disse kommunene er stort sett sammenfallende med situasjonen for Bindal og Leka, og la meg vise noen eksempler på det. Haram har gått imot sammenslåing med fire andre kommuner til et Stor-Ålesund. Haram er en av de største kommunene i Møre og Romsdal, både i areal og i folketall. I folkeavstemningen som ble gjennomført, var det bare 19 pst. som ønsket sammenslåing med Ålesund. Fylkeskommunens og regjeringens argument for tvang er at Haram er inneklemt mellom Sandøy og Nye Ålesund. Det er en tvilsom sannhet, for mellom øykommunene Sandøy og Haram er det 45 minutters reisetid, inklusiv ferge. Jeg legger til at Kristelig Folkeparti lokalt er sterkt imot sammenslåingen, og også stemte imot dette vedtaket her i Stortinget 8. juni. Tvangssammenslåingen av Sørum, Fet og Skedsmo er et annet eksempel på hvordan argumentene for å bruke tvang kom til kort. Alle kommunene gikk imot sammenslåing – etter at det ble flertall mot en ny storkommune i alle disse kommunene. Kommunene danner nemlig ikke noen naturlig enhet, så unntaksargumentet om å bruke tvang når en av kommunene stenger for en ny naturlig enhet, har overhodet ikke relevans i dette tilfellet. Sammenslåingen av Søgne, Songdalen og Kristiansand er nevnt i debatten. Det er sterke reaksjoner, spesielt i Søgne, på hvordan de lokale prosessene er presentert for Stortinget. Realiteten er jo at verken Søgne eller Songdalen ønsker en sammenslåing med Kristiansand, og Songdalen bare dersom Søgne sa ja. De som kjenner situasjonen på Fosen, vet at tvangssammenslåingen av Bjugn og Ørland er gjennomført til tross for sterke lokale protester. Fylkesmannens tilråding var her en sammenslåing av fem kommuner på Fosen, men kommunestyret i Ørland vedtok at de ønsket å fortsette som egen kommune, og i Bjugn var det ønske om samarbeid med flere kommuner på Fosen. Alle de ti forslagene om å gi kommunene anledning til å få opphevet vedtakene om tvangssammenslåing bygger på lokale, godt begrunnede vedtak og ikke minst argumenter fra kommunene og innbyggerne som viser at sammenslåinger ikke er til det beste ut fra den situasjonen de selv står i lokalt. Stortingsrepresentantene bør lytte til sine og andres innbyggere og til lokalpolitikere i de aktuelle kommunene og stemme for forslaget om å avslutte tvangsmanien fra regjeringen.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Små kommuner har ikke mulighet til å ha det tjenestetilbudet som store kommuner har, har det blitt sagt i denne salen. Det er jo ikke egentlig det vi har diskutert. Vi har diskutert om respekten for lokaldemokratiet skal være avgjørende når man diskuterer sammenslåing eller ikke. Senterpartiet har vært helt tydelig på at frivillighetslinja skal ligge fast, og det er med glede jeg registrerer at det har flertall i denne salen i dag. For det har jo sammenheng med valgresultatet, nemlig at regjeringen ikke har fått flertall for å fortsette med tvangssammenslåing, uansett hvor mye representanten Trellevik skulle være av den formening. Da må det være slik at jeg, som kommer fra en middels stor kommune, må ha hatt et dårlig tjenestetilbud med dertil dårlige lærere som ikke har kunnet lære meg å regne. Men det vet jeg jo ikke er tilfellet! Og det trenger ikke være tilfellet i små kommuner heller. Regneegenskapene tilsier i hvert fall at regjeringen er alvorlig svekket og heller ikke har fått noe mandat til å videreføre tvangssammenslåing, nettopp det denne salen fastslår her i dag. Statsråden uttalte at inntektssystemet var «nøytralisert», altså at effektene som skulle hindre sammenslåing – som en vel må anta statsråden mente – var blitt nøytralisert. Det er for så vidt en betraktning som jeg ikke deler, fordi inntektssystemet er jo tvert imot lagt opp nettopp til å bygge opp under videre sammenslåinger. Og at incentivene skal være der – ja, vi kan jo diskutere hvilke incentiver vi skal legge til grunn – men det må jo være sånn at hvis vi skal ha respekt for lokaldemokratiet, som statsråden ellers har vært veldig opptatt av, da er det nettopp lokaldemokratiet som må få avgjøre hvordan de ønsker å organisere sine tjenester. Regjeringen gjennomfører altså reformer i et svimlende tempo og antall, og det har ført til stortingsvedtak som er fattet på feil grunnlag. Det viser den debatten som har gått her i dag. Derfor er det slik at disse sakene som vi debatterer i dag, disse tvangssammenslåingene, de kunne – med god grunn – krevd gjenopptaking og fått sine saker vurdert på nytt på selvstendig grunnlag. Respekten for lokaldemokratiet er ikke bare et eierskap som statsråden kan ha alene; den tror jeg ligger i denne sal. Da er det spesielt at de som kjempet for kommunereformen, er såkalt framoverlente, mens de som har en retorikk som går på at her må lokaldemokratiet få lov til å bestemme, skal bli kalt «reverseringskamerater» osv. Her ligger det altså helt åpenbare saksbehandlingsfeil, som debatten her i dag har vist, det ligger utilbørlige prosesser, tvilsomme regnestykker og ren desinformasjon, som nå blir forsøkt feid under teppet. Det er sterkt beklagelig.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Jeg blir litt forundret, for vi prøver jo å diskutere de forslagene som ligger på bordet som gjelder tvangssammenslåing, og da må jeg få lov til å spørre representanten Trellevik om når han og Høyre ble så voldsomt glad i Fylkesmannen, som det gis inntrykk av, særlig i siste innlegg. Skal man følge Fylkesmannens tilrådinger, som jeg oppfatter at representanten Trellevik var veldig opptatt av, må jeg igjen utfordre representanten: Har fylkesmannen i Nordland anbefalt sammenslåing av Bindal, Leka osv., eller medfører det ikke riktighet? Det har vi fortsatt ikke fått noe svar på. Skal man følge Høyres retorikk og argumentasjon her, kjenner altså Fylkesmannen bedre til hvordan det står til i kommunene, enn kommunens egne lokalpolitikere gjør. Det synes jeg er en spesiell konklusjon å trekke.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Statsråd Sanner sier i sitt brev til Stortinget – og for så vidt i omtalen av representantforslagene – at dagens fylkeskommuner har både ulik geografisk størrelse og ulikt innbyggertall. Det er jo bare en stadfesting av et faktum som for så vidt er sant. Men statsråden mener også at gjennom sammenslåingen får vi en jevnere fordeling av innbyggerne mellom fylkene. Resultatet av fylkesreformen blir jo tvert imot større forskjeller i folketall og i geografisk størrelse. Vi får Viken med 1,2 millioner mennesker, og vi viderefører mitt eget fylke, Nordland, med 240 000 mennesker. Vi har ikke minst fått et vedtak som sier at en fjerdedel av Norges landareal skal samles i et sammenslått Troms og Finnmark. Min konklusjon er at utjevning av forskjeller i folketall og størrelse tydeligvis ikke lenger er en begrunnelse. Er representanten enig i at det ikke lenger er en begrunnelse, eller er representanten enig med statsråden i at det fortsatt er en begrunnelse?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Det er en kjent sak at Fremskrittspartiet mener at fylkeskommunene bør nedlegges, og at vi bør over på en tonivåmodell i organiseringen av norsk forvaltning. Partiet har vært med på en stor forvaltningsreform, hvor det uttalte målet er å styrke fylkeskommunens rolle som samfunnsutvikler, noe også Fremskrittspartiet er med på i merknads form i denne saken. Jeg er fullstendig klar over at det ikke er Fremskrittspartiet som er drivkraften bak regionreformen, og spørsmålet er hvordan partiet ser på de store endringene som nå gjøres i fylkesstrukturen, i forhold til deres primære mål, som er å fjerne fylkeskommunen. Mener Fremskrittspartiet f.eks. at vedtaket om tvangssammenslåing av fylkeskommuner er et skritt på veien til å fjerne fylkene på sikt, eller er vedtaket en erkjennelse av at programmet partiet har gått til valg på, ikke kan eller bør gjennomføres, eller skal vi nå i denne saken plutselig oppleve at Fremskrittspartiet vil være for omkamper?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Representanten Trellevik er fullstendig klar over at Senterpartiet har lagt halvannen milliard kroner på bordet i vårt alternative statsbudsjett nettopp for å styrke fylkeskommunenes økonomiske stilling, fordi lokalrepresentantene skal få muligheten til å bidra mer til regional utvikling og legge vekt på samfunnsutviklerrollen. Jeg har fortsatt til gode å se de empiriske dataene som representanten lener seg på, nemlig at det automatisk skal bli reduserte administrative kostnader dersom man slår sammen forvaltningsnivå. Det vil også avhenge av om oppgaver overføres, noe som nødvendigvis vil medføre mer administrasjon. Det er ikke gitt i en sånn situasjon at det dermed blir lavere administrative kostnader. Det finnes det som sagt ingen empiriske data på fra sammenlignbare land, ei heller i Norge, og det har også statsråden gått bort fra i sin egen argumentasjon om hvorfor reformen var viktig.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Det er en feiloppfatning hvis noen går rundt og tror at Senterpartiet er motstandere av å flytte flere oppgaver til det regionale folkevalgte nivået. Men det regionale folkevalgte nivået påpekte jo tidligere – og for så vidt i høringen – at de er i stand til å ta imot de oppgavene som de er skissert nå, med den størrelsen de har. Det viser seg også når vi slår sammen fylkene og får denne ubalansen i både folketall og areal, som for så vidt var der fra før, men som er enda mer forsterket med denne tvangssammenslåingen. Det er derfor Senterpartiet har sagt: Oppgavene får komme først. Fylkestingene har sagt det, og Senterpartiet lytter til lokaldemokratiet. Jeg har sittet og jobbet med disse såkalte helhetlige areal- og transportplanene ganske grundig. Jeg må nok si at jeg har mine store tvil – etter å ha prøvd det i ganske stort omfang – til at det blir enklere jo større arealet blir, jo flere folk og jo flere hensyn man skal klare å ivareta lokalt. Det kommer til å bli utfordrende, men jeg håper at mange lykkes, for det er viktig.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Jeg er usikker på om det var et spørsmål eller bare en konklusjon og en argumentasjon om at Senterpartiet er imot en helhetlig samfunnsutvikling. Det stemmer ikke, med respekt å melde. Senterpartiet er tvert imot opptatt av at det lokale folkestyret og de regionale folkevalgte nivåene skal ha muligheter til å bestemme sin egen utvikling, for de vet best lokalt hvor skoen trykker. Noen vil alltid være på grensen. Det kommer vi oss ikke unna, for det vil alltid være noen på grensen. Det kan vi sånn sett dra helt opp til landsnivå, for det vil alltid være sånn at noen land grenser mot hverandre. Da er det jo gode muligheter til å forsterke samarbeidet mellom fylkene, eller for så vidt mellom kommuner eller fylker. Jeg vet om mange vellykkede tilfeller der ute som jeg tror representanten Trellevik kunne hatt godt av å studere nærmere, for det er mulig å få det til, på tross av at grensen går en plass.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Det finnes en rekke oppgaver – som for så vidt både landsstyret og hovedstyret i KS har pekt på, og som ulike partier og ulike flertall har pekt på i merknads form opp gjennom de siste årene i denne sal – som kan være aktuelle å overføre. Det dreier seg om alt fra samferdselsplanlegging til næringsutvikling, men i hovedsak dreier det seg om oppgaver som etter de flestes skjønn vil kreve politisk skjønn, og ikke skal bestemmes av et embetsverk. Det er mange sånne oppgaver som kan være aktuelle å overføre. Senterpartiet har foreslått flere som man bør se nærmere på, og jeg gleder meg til å diskutere med representanten Tveiten Benestad hvilke av de oppgavene vi skal overføre når oppgavemeldingen foreligger.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Senterpartiet er av den formening at man burde ha en helhetlig tilnærming til dette og diskutere hva slags oppgaver og hva slags tilsyn som skal ligge på de ulike nivåene uavhengig av det som vi nå diskuterer i denne saken, nemlig strukturreform. Det burde snart være oppfattet av Venstre. Hvis ikke tror jeg Venstre må lese Senterpartiets merknader en gang til. Så er det nå sånn, når man snakker om hus og møblering, at det også er viktig å vite hva slags tomt man skal bygge på, før man starter med reisverket.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Statsråden sa, for så vidt både i sitt innlegg nå og i et brev til Stortinget, at dagens fylkeskommuner både har ulik geografisk størrelse og ulikt innbyggertall, og at statsrådens intensjon var at man gjennom sammenslåing skulle få en jevnere fordeling av innbyggere mellom fylkene. Resultatet er kanskje heller motsatt, for det er større forskjell i folketall og geografisk størrelse nå som vi har fått en reform som egentlig ingen ønsker. Jeg prøvde tidligere å få svar på hva som var Høyres tanker rundt dette, men jeg skal gjøre et nytt forsøk, for kanskje statsråden kan svare. Er det sånn at utjevning av folketall og størrelse ikke lenger er en vektig grunn for å gjennomføre denne reformen? Hvilken begrunnelse skal man da legge til grunn for å gjennomføre reformen, hvis man mener at strukturen må være avgjort først, jamfør det statsråden sa i sitt innlegg om kommunestruktur på 1960-tallet, før man begynner å diskutere oppgaver?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Man kan gjøre seg noen betraktninger om hvorfor reformen møter så laber interesse der ute – én ting er blant befolkningen. Jeg skal gjøre meg noen betraktninger. Jeg tror det handler litt om tillit. Der ute blant fylkespolitikerne er det at man skal forholde seg til at det kommer eventuelle oppgaver, vanskelig. Det man opplever, er at regjeringen har gjort det motsatte så langt. Den har redusert bevilgningene til næringsutvikling, den har foreslått å ta fra fylkeskommunene deres ansvar innenfor videregående opplæring, innenfor tannhelse, innenfor kollektivtrafikk. Det er i seg selv litt spesielt at statsråd Sanner har foreslått det, all den tid man ellers påpeker – bl.a. i Samferdselsdepartementet – at det kanskje er et av de områdene der man virkelig kan ha nytte av stor regional samordning. Videre har man redusert rammeoverføringene og ikke fulgt opp når det gjelder pris og kostnadsvekst. Det medfører at tilliten til at det faktisk skal komme oppgaver, er lav. Det er i det lyset at jeg – som jeg sa her tidligere – gleder meg til å diskutere hvilke oppgaver stortingsflertallet er villig til å gi disse nye regionene. Det vil bli selve testen på om en del av de uttalelsene som kommer fra flertallet i denne salen her nå, står til troende. Så gjør jeg meg noen refleksjoner etter å ha reist ganske mye i dette landet de siste 15 årene, og i særdeleshet de siste to årene: Kunnskapen om avstand er ikke nødvendigvis bestandig til stede. Det er i hvert fall ikke mulig å spore at alle representantene klarer å sette seg inn i den opplevde avstanden der ute. Jeg kommer fra et fylke der vi har 880 kilometer – om vi tar korteste og raskeste vei og ikke skal innom absolutt alle kommunene – å kjøre i bil fra nord til sør. Og jeg må påta meg rollen å være egentlig litt lenger nordfra og uttrykke min store forståelse for hvorfor Finnmarks representanter og Troms’ representanter uttrykker stor skepsis til denne reformen. Vi snakker altså om et område som er større enn veldig mange land i Europa. Når fylkespolitikerne der oppe sier at man har et areal å forvalte og ikke bare skal yte tjenester til sine innbyggere, tror jeg – med bakgrunn i den nye plan- og bygningsloven, som foreligger her – det hadde vært fint om Stortinget tenkte over hvordan det regionale folkevalgte nivået der skal klare å lage helhetlige planer ut fra den nye loven. Det kommer til å bli krevende.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-12-07:
Det er mulig at representantene er veldig engasjert i debatten, men jeg tror nok jeg har hatt bare ett treminuttersinnlegg. Jeg skal nøye meg med å si at regionreformen slik som den trer fram, ytterligere er et bevis på – sett ut fra denne debatten, som vi har hatt gjennom en hel dag – at Norge ikke er det demokratiske fyrtårnet som vi liker å tro at vi er. Her er hastverkselementet spesielt framtredende. Den gjennomføres uten ordentlig utredning og sedvanlige høringsrunder. Med rekordlav entusiasme og uten troverdig begrunnelse – som flere av representantene har etterlyst i denne debatten – halter den altså videre. Det blir geografiske misfostre som ingen egentlig ønsker seg – når vi ser det ut fra den debatten som har foregått her i dag. Og det er interessant å merke seg at debatten har foregått i veldig mange timer – det står i sterk kontrast til det som er blitt sagt, at denne saken ikke engasjerer.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-07:
Representanten Trellevik viste til at det var få kommuner som var på høring. En av de kommunene som var på høring, var Sørum kommune, og ved behandlingen i vår la flertallet til grunn for sitt vedtak om bruk av tvang mot Skedsmo, Sørum og Fet at det var kun Fet som var mot, mens både Skedsmo og Sørum ønsket sammenslåing. Ved stortingsvalget ble det avholdt en folkeavstemming i Sørum, med 70 pst. valgdeltakelse. Nesten 60 pst. stemte nei, og så sent som 25. oktober bekreftet kommunestyret at man ønsket å bestå som egen kommune. Er representanten Trellevik enig i at vilkåret om at Sørum er en kommune som ønsker sammenslåing, ikke er til stede? Hvorfor vil ikke representanten Trellevik at Sørum skal kunne bestå som egen kommune, på samme måte som f.eks. Bindal og Leka?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-07:
Representanten Kjønaas Kjos sa at Fremskrittspartiet ville forsøke at det skulle være minst mulig skade, og det var tydeligvis minst mulig skade i form av at kommunene skulle få lov til å bestemme selv. Så argumenterer hun veldig med at det er et problem med hensyn til innbyggertall i kommunene. Vel, i det fylket som hun selv representerer, er det altså en tvangssammenslåing – Fet kommune har over 11 000 innbyggere, Sørum har snart 18 000 innbyggere, og Skedsmo har over 50 000 innbyggere. Alle de tre kommunene har sagt nei gjennom folkeavstemning. Hvorfor skal den sammenslåingen gå med tvang, samtidig som hun selv står bak at det fortsatt skal være 20 kommuner i landet med under 1 000 innbyggere?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-07:
Kommunene er en grunnpilar i det norske folkestyret og i det norske velferdssamfunnet. Veldig mange tjenester, fra vogge til grav, har kommunene ansvaret for. Det er tjenester som er viktige for folk, det er tjenester som folk har klare meninger om, og da er det også viktig med nærhet mellom dem som styrer, og dem som blir styrt. Nettopp derfor er det også viktig å gi kommunene større frihet gjennom å styrke de frie inntektene, slik at de kan gi bedre tjenester, tilpasset lokale behov. Det er viktig å styrke lokal beskatningsrett, og det er viktig at kommunene selv kan få bestemme om en fortsatt skal være egen kommune, eller om en skal slå seg sammen med andre. Det er svært viktig og gledelig at flertallet i denne salen nå slår fast at kommunesammenslåingene i denne perioden utelukkende skal bygge på frivillighet. Samtidig må jeg si at det er et gedigent paradoks at Kristelig Folkeparti, som var imot bruk av tvang i forrige stortingsperiode, som er imot bruk av tvang i denne stortingsperioden, likevel ikke sørger for at alle de kommunene som ønsker å bestå som egen kommune, skal ha muligheten til det. For eksempel: I min egen hjemkommune, Sørum, ble det avholdt folkeavstemming i forbindelse med stortingsvalget i år. Det var 70 pst. valgdeltagelse. Det var flere som stemte ved folkeavstemmingen der, enn det var som stemte ved forrige kommunevalg. Nesten 60 pst. stemte nei, og det har blitt fulgt opp gjennom vedtak i kommunestyret fra den 25. oktober og gjennom høring i kommunalkomiteen. Også en rekke andre kommuner har vært tydelige på at de ønsker å bestå som egen kommune, de ønsker at vedtaket skal bli gjort om. Senterpartiet har hatt en klar linje, vi har ikke skapt usikkerhet. Vi har vært helt tydelige på det gjennom hele valgkampen: Alle kommuner som ønsker det, skal kunne bestå som egne kommuner. Det er også det som flertallet i denne salen nå sier, gjennom frivillighetsvedtaket som nå skal bli gjort, at alle kommuner som ønsker det, skal kunne bestå som egne kommuner. Da blir det, som sagt, et stort paradoks at det ikke også skal gjelde de kommunene som ble utsatt for tvang i juni i år, og at det kun skal gjelde framover. Det henger ikke i hop, og jeg vil innstendig be Kristelig Folkeparti om å tenke over igjen – en siste gang – på sin stemmegivning i denne saken.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-07:
Det blir fra representanter i denne salen, bl.a. fra Engen-Helgheim, brukt begreper som «reverseringskameratene». Ja, det er aldri feil å reversere feil politikk, det er aldri feil å stå opp for lokaldemokratiet, og jeg må si jeg trives mye bedre i det selskapet enn å være en del av selskapet med «tvangskameratene», som skal tvinge sin vilje ned over norske kommuner. Det ble sagt fra representanten Trellevik at en nå skal skape ro og se framover. Andre snakker om forutsigbarhet. Det blir ikke mye forutsigbarhet når representanter fra de samme partiene, eksempelvis representanten Kapur, sier at dette bare er begynnelsen. Statsråd Sanner sier at kommunereformen skal fortsette. Tidligere har en sett uttalelser i media fra Fremskrittspartiets nestleder om at en kun vil ha 150 kommuner i Norge. Og i den saken som ble behandlet før sommeren, eksempelvis på Nedre Romerike, der en nå skal slå sammen Sørum, Skedsmo og Fet med tvang, sto det at dette bare er første skritt på veien mot en større kommune på Nedre Romerike. Hvilken planleggingshorisont gir det? Hvilken forutsigbarhet gir det? Nei, den eneste og riktige forutsigbarheten å gi til kommunene er å si til kommunene at dere skal bestemme selv, ut fra lokale vurderinger, ut fra lokale forhold – ut fra lokale, demokratisk fattede vedtak skal dere kunne bestemme selv over deres egen framtid. Heldigvis har flertallet i denne salen slått fast at det er frivillighet som skal gjelde framover. Så er det noen som forsøker å bruke resultatet av stortingsvalget som en argumentasjon for at en har fått oppslutning om å bruke tvang. Vel, Høyre gikk tilbake ved stortingsvalget. Fremskrittspartiet gikk tilbake ved stortingsvalget. Venstre gikk tilbake ved stortingsvalget. Og det partiet som er litt usikre på hvordan de skal håndtere dette med frivillighet i alle sammenhenger, Kristelig Folkeparti, gikk for øvrig også tilbake ved stortingsvalget. Hvis en skal måle hva folk mener knyttet til konkrete sammenslåinger, så burde en i det minste se på hva som blir gjort av lokale vedtak i de kommunene som blir berørt. I min egen hjemkommune, Sørum, var det folkeavstemning om spørsmålet ved stortingsvalget i år. 70 pst. valgdeltagelse, 60 pst. stemte nei! Det burde være «et spesielt tilfelle» for Kristelig Folkeparti å følge opp. Og til den samme sammenslåingen: Vi snakket om det å skulle redusere interkommunale samarbeid. Den konkrete sammenslåingen, mellom Sørum, Skedsmo og Fet, vil ikke innebære at en reduserer det interkommunale samarbeidet i det hele tatt. De interkommunale samarbeidene som er, er enten for alle kommuner på Nedre Romerike, eller mellom Nedre Romerike og Øvre Romerike, eller mellom andre kommuner på Romerike. Så det er en argumentasjon som ikke henger sammen med de tvangssammenslåingene som ble gjort.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-07:
Statsråd Sanner sier at det sitter kommuner og venter på klarsignal for å kunne gå videre med kommunesammenslåing. Det er ingen som hindrer kommuner som ønsker å sette i gang prosesser for å slå seg sammen. Det har ikke gjeldt i denne stortingsperioden, det har ikke gjeldt i den forrige, og det gjaldt heller ikke i den rød-grønne regjeringens periode. Også da ble det initiativ til kommunesammenslåinger, men ut fra lokale initiativ. Hvis kommunepolitikere ønsker å slå sammen, skal de selvsagt få lov til det, men det som statsråden må forholde seg til, er at et flertall i denne salen har sagt at det er frivillighet som skal gjelde. Det betyr at statsråden og regjeringen ikke har noen mulighet til å tvinge kommuner, mot sin vilje, til å slå seg sammen. Det er det statsråden må forholde seg til.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-07:
Jeg registrerer at Fremskrittspartiet tar til orde for nye omkamper, og at det som ligger her, bare er et foreløpig resultat. Så hører jeg også at Fremskrittspartiets representant ikke har noen formening om hva folk mener om dette. I Akershus er det blitt tatt opp meningsmåling om region Viken, der over 60 pst. har sagt nei og under 20 pst. har sagt ja. Men det er ikke bare folk som sier nei – det har også fylkestinget gjort. En av de fremste talspersonene i Fremskrittspartiet i Akershus, nemlig gruppelederen i fylkestinget, sa følgende til Budstikka 22. februar: Jeg er fryktelig skuffet. Jeg kjempet med nebb og klør for å forhindre denne sammenslåingen og regionreformen. Den vil ikke gi våre innbyggere bedre tjenester. Hvorfor er det så viktig for deg som stortingsrepresentant fra Akershus å overkjøre dine egne i Fremskrittspartiet i fylket?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-07:
Representanten Westgaard-Halle sa her fra denne talerstol i stad at folk flest ikke bryr seg om fylkene sine. Jo, folk bryr seg, og folk er imot! Og det er ikke bare folket som er imot, men også de som er satt til å representere folks interesser i de ulike fylkene. Fylkene er en viktig enhet for folk i livet deres. De leverer viktige tjenester både innenfor videregående opplæring, kollektivtilbud, veier, innenfor mange ulike områder. Fylket er en viktig regional aktør som også kan styrkes med nye oppgaver. Men det har en ikke avklart her nå. Den strukturen som ligger på bordet, og det kartet man har laget, henger ikke i hop i det hele tatt. Noen fylker får bestå som i dag – og det er vi i Senterpartiet hjertens enig i at de skal få lov til å gjøre – eksempelvis Rogaland og Møre og Romsdal. Men samtidig som fylker som eksempelvis Møre og Romsdal, som har under 300 000 innbyggere i dag, skal få lov til å bestå som eget fylke, skal en altså slå sammen andre fylker med tvang. Eksempelvis skal en slå sammen Akershus – som allerede i dag har 600 000 innbyggere – med Østfold og Buskerud. Alle tre fylker er imot. Og hva er det man oppnår av bedre tjenester, mindre byråkrati eller bedre demokrati gjennom å gjøre noe slikt? Det blir langt lengre vei for dem som skal forsøke å påvirke sine folkevalgte – og for de folkevalgte som skal forsøke å ha oversikt over hva som skjer i sin region, når en skal representere 1,2 millioner innbyggere. En sier at en vil rydde opp i den regionale organiseringen. En har altså fire helseregioner, og en har tolv politidistrikter, og for den nye regionen Viken henger det verken sammen med organiseringen av helseregioner eller med nye politidistrikter, og en har i tillegg en fylkesmann for Oslo og Viken. Til statsråd Sanner, som sa at dette skulle handle mye om transport: Der en i området rundt Oslo har mye samarbeid om transport, er jo mellom Oslo og Akershus, hvor en bl.a. har Ruter og Oslopakke 3 sammen. Men der skal en ikke ha noe ytterligere samarbeid eller koordinering. Nei, en skal bygge en ny region, som ingen i de tre fylkene vil ha – og ingen på andre plasser i landet heller.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
I Kommune-Norge, f.eks. i nye Orkland kommune, vil de som i dag jobber i barnehagene, skolene og eldreomsorgen i Meldal, Agdenes, Snillfjord og Orkdal – godt kvalifiserte arbeidstakere, som gjør en god jobb for alle sine innbyggere og alle dem som trenger hjelp – være de samme folkene som vil jobbe i de samme tjenestene etter at kommunesammenslåingen har trådt i kraft. De blir verken dårligere eller bedre hjelpepleiere, sykepleiere, barnehagelærere eller lærere av å måtte jobbe i en større kommune. Men større regioner og større kommuner kan bidra til at ressursene kan utnyttes på en bedre måte. Derfor har vi vært en veldig sterk pådriver for en frivillig kommunesammenslåing, ikke en tvangssammenslåing, som fører til en negativ ordning.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Arbeiderpartiet har sagt – både gjennom flere landsmøtevedtak og i forbindelse med behandlingen av denne prosessen – at vi ønsker en kommunereform. Vi er positive til det, men den skal basere seg på frivillighet, det skal være gjennomgående. Å slå sammen to eller tre kommuner som er uenige om å jobbe sammen, fører ikke noe godt med seg. Vi ønsker en god utvikling av Kommune-Norge, og derfor har vi også bidratt til – og det foreslo vi også i statsbudsjettdebatten – å styrke kommuneøkonomien, slik at både barnehager, skoler og eldreomsorgen kan bli bedre der ute hvor folk bor og lever sine liv.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Vi har registrert den uenigheten som har oppstått etter at Stortinget fattet sitt vedtak 8. juni i år, men Arbeiderpartiet har sagt at vi går inn for de vedtakene som vi har stått for hele tiden. Den gangen vi fattet vedtaket, var dette en frivillig sammenslåing, for både Forsand og Sandnes, og det står vi fortsatt ved.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Vi registrerer at ordføreren, som kommer fra Høyre, har nektet flere partier å ta opp denne saken, og at Fylkesmannen nå har underkjent det ordføreren gjorde. Det kom godt til uttrykk også under høringen. Men Arbeiderpartiet har et prinsipielt standpunkt om at vi står på vedtaket av 8. juni, for da forelå det en frivillig sammenslåing av de to kommunene. Da er det det som ligger til grunn for vårt vedtak og også vårt forslag her.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Fra Rindal til Bindal er et godt uttrykk, ikke minst i forbindelse med søknad om VM på ski. Rindal har søkt om å få flytte fra Møre og Romsdal til Trøndelag. Forhåpentligvis vil den søknaden gå igjennom. I Rindal deltar de i alt som foregår i Trøndelag i dag: i organisasjonsliv, i arbeidsliv og i styrer. Men når det gjelder Bindal, har Fylkesmannen sagt at de ikke anbefaler at de går til Trøndelag, men at de fortsatt skal være en del av Nordland. Der er det ikke en frivillig sammenslåing, og derfor står vi på det vedtaket vi gjorde den 8. juni.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
I innstillingen skriver bl.a. Fremskrittspartiet: «En eventuell omgjøring av Stortingets vedtak av 8. juni 2017 vil kunne få svært uheldige konsekvenser for de involverte parter, innbyggere og andre aktører.» Likevel velger Fremskrittspartiet – på tross av sine egne, sterke advarsler – i dag å gi subsidiær støtte til forslaget om å reversere vedtak av sammenslåing som involverer Leka og Bindal, for å «minimere skaden». De fleste av oss kunne da spørre om hvilken skade som skal minimeres. Men hvorfor er det kun i denne saken Fremskrittspartiet er villig til å se bort fra egne advarsler, ikke i andre sammenslåingssaker?
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Vi ser i innstillingen til denne saken at Venstre ønsker at fylkene skal bidra i prosesser angående sammenslåing av kommuner. Ser Venstre for seg at fylkeskommunen er en slags overkommune for kommunene? Og på hvilken måte skal man drive disse forhandlingene – skal man gi noe økonomisk incitament, eller er det snakk om fylkesveier og kommuneveier? Hvilke tiltak ser Venstre for seg at fylkeskommunen skal bidra med overfor kommuner som i utgangspunktet ikke ønsker å slå seg sammen? Er det ved tvang fra fylkenes side, eller er det på frivillig basis?
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Vi registrerte at det forslaget ble trukket, men kan Venstre si noe om årsaken til det? Er det etter instruksjon fra andre partier, fra regjeringen eller fra firepartssamarbeidet, som nå ønsker at Venstre ikke fremmer dette forslaget om at fylkeskommunen skal ha en sånn rolle som Venstre i utgangspunktet ønsket?
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Arbeiderpartiets klare standpunkt til dette er at disse tre fylkeskommunene skal bestå som egne fylkeskommuner. For reformen i seg selv med å tegne et nytt kart uten å tilføre nye oppgaver er ingen reform, det er bare en beskrivelse av hvordan kartet skal se ut. Derfor har vi vært veldig klare på det. Vi har subsidiært – etter flere møter, forstår jeg, både i Buskerud, i Akershus og i Østfold – kommet med innspill på, hvis det ikke var mulighet for å ha primærønsket med tre selvstendige fylkeskommuner, at en kunne se på muligheten for å dele det, så det ikke skulle bli så uhensiktsmessig og så stort som det nå ser ut til å bli. Men det forstår jeg at det ikke er flertall for her i Stortinget.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Arbeiderpartiet er veldig klar på at vi ønsker en sterk, folkevalgt region, men med betydelig større oppgaver enn det er i dag. Det er derfor flere av fylkeskommunene ikke ønsker disse sammenslåingene, fordi regjeringen ikke har lagt til rette for at en skal få nye oppgaver som styrker de regionale folkevalgte nivåene. Derfor kan vi ikke svare på det uten at regjeringen kommer med det på dagsordenen.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Jeg kommer fra Trøndelag. Der har prosessen gått veldig godt med bakgrunn i at det er Arbeiderpartiet som sitter med makten, sammen med flere partier, i begge de gamle fylkene, Nord- og Sør-Trøndelag. Det har vært gode lokale prosesser, frivillige prosesser. Vi har allerede delegert og desentralisert oppgaver fra Fylkesmannen til fylkeskommunen, fra Trondheim til Steinkjer. Disse prosessene har skjedd på frivillig basis, og da legger en også et godt grunnlag for lokaldemokratiet på regionalt nivå. Vi har det samme i Agder-fylkene, hvor det er stor enighet. Men hvis dette handler om at vi skal tvangssammenslå fylker uten lokal forankring, fører ikke det noe godt med seg.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Jeg skal ikke ta på meg å svare på hvorfor Oppland og Hedmark har en litt annen tilnærming enn hva Sør- og Nord-Trøndelag har hatt. Men Sør- og Nord-Trøndelag har jobbet med denne tanken i mange, mange år – før fylkessammenslåingen ble en reform. Og det er det som har ligget til grunn og skapt grobunn for et godt samarbeid mellom de to fylkene på tvers av partiene, og ikke minst den felles kulturen og felles historiske arven vi har. Det tror jeg ligger til grunn. Men vi i Arbeiderpartiet er opptatt av å høre på det lokale og regionale folkevalgte nivå, hvilke ønsker og hvilke behov de har. Oppland og Hedmark har sagt klart og tydelig fra at de ikke ønsker sammenslåing, og det lytter vi til.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Det er godt å høre at statsråden registrerer at det er etterspørsel etter flere oppgaver ute i fylkene og regionene, men jeg tror nok det er for galt å si at dette er noe vi prøver å skyve foran oss for å ha en grunn til å si at dette ikke er en god prosess. Jeg satt selv i fylkestinget i Sør-Trøndelag fra 1987 til 1999, hvor det handlet om både sykehus, psykiatri, rus, barnevern, HVPU osv. Nå har vi enda større regioner. Da skulle man tro at mange oppgaver kan tilbakeføres. Men med den uroen som er reist i alle de fylkene som er tvangssammenslått, er ikke statsråden bekymret for hvordan prosessene videre knyttet til et godt samarbeid og god utvikling av regionene skal bære frukter og gi resultater for disse nye regionene og den regionale forvaltningen – til beste for dem som bor i kommunene? I Trøndelag har vi gjort dette på en god måte, men det har vært godt lokalt forankret, og det gjør også at samarbeidet blir bedre. Men i de andre fylkene ser vi på en måte det stikk motsatte, og da er spørsmålet: Er ikke statsråden bekymret for det?
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
President! I forbindelse med forslag nr. 13 i sak nr. 3 registrerte jeg at stemmetallet ble 49 mot 48 stemmer – kan det stemme?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
Politikk handler om å få til mest mulig av det man ønsker seg, og når man står oppe i en situasjon hvor vi kan få en reversering for fire kommuner, eller vi kan få en situasjon med reversering av to kommuner, velger vi selvfølgelig det som skader minst. Å være passiv til å gjøre et valg der ville ha gjort større skade. Det er interessant at Bindal har sagt at en reversering for dem faktisk vil bety at de nå må kutte i tjenestetilbudet. Det viser at en reversering er uheldig for kommunene.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
Kommunesammenslåingene har i all hovedsak vært frivillige. Det har vært gjort gode prosesser rundt i landet. Kommunene har valgt sine egne måter å høre innbyggerne sine på, eller å diskutere og utrede det på. Vi respekterer at kommunene har forskjellige måter å gjøre det på. Vi har også sett at det i en del folkeavstemninger har vært veldig vanskelig for innbyggerne å svare. Man har ikke vært veldig ærlig på hva man mister ved ikke å slå seg sammen, så innbyggerne sitter nok med veldig forskjellig oppfatning av hva dette handler om. Det som har vært viktig for oss, er at det har vært et ønske i hele landet, i årevis, om at vi må gjøre noe for å sørge for gode og like tjenester i hele landet, og vi har tatt de grepene som er nødvendige for å komme godt i gang. Det betyr at når noen kommuner går foran nå, er det mange andre som vil følge etter.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
Det er antall innbyggere jeg mener når jeg sier store kommuner. I denne sal har vi debattert gjentatte ganger at det mangler jordmødre i kommuner, det mangler ergoterapeuter, det mangler psykologer. Det er fordi kommuner med få innbyggere ikke har mulighet til å ansette i alle de profesjonene, og de klarer ikke å ansette i 20 pst.-stillinger, noe heller ikke dette stortinget ønsker. Det er klart at når en får kommuner som får veldig mange flere innbyggere, kan en ansette i alle de profesjonene, og da får en et tjenestetilbud som er tilpasset den verdenen vi lever i i dag. Vi har så mye mer kunnskap – bl.a. om hvor viktig logopeder er for slagpasienter. Å ha en logoped i hver kommune klarer vi bare hvis vi har færre kommuner.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
Nå får jeg et inntrykk av at SV aksepterer at de som bor spredt, og de som bor langt unna, skal akseptere et veldig mye dårligere tilbud. Den premissen er ikke jeg med på. Jeg mener at vi skal kunne gi et godt tilbud til alle i hele landet. Så til kommuneøkonomi og det å kunne ha råd til å ansette i disse profesjonene: Det er to måter vi kan gjøre det på. Den ene er å sørge for en sterk kommuneøkonomi. Jeg er forundret over at man, når denne regjeringen har sørget for så god kommuneøkonomi gjennom sine år, som har vært mye bedre enn den de rød-grønne klarte å få til, fortsatt klarer å stå og kritisere det. Det man i realiteten gjør, er å kritisere voldsomt sin egen satsing da man selv styrte. Den andre er å gi tilskudd, og det har vi gjort. Vi har innført en rekke tilskudd som gjør at det er mulig for kommunene å ansette i andre typer profesjoner som vi frem til i dag har manglet.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
Det vi vedtok i juni, var en pakke, og det handlet om veldig mange ting. Det var mange elementer som var med da de fire partiene satte seg ned og forhandlet seg frem til hva som vil være det beste i denne runden i forhold til den jobben som er gjort de siste par årene Det vi mente om dette den 8. juni, det mener vi i dag, for det har ikke kommet frem noen nye argumenter som tilsier at det vedtaket var feil.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
Gjennom flere tiår har den politiske debatten om dagens fylkeskommuner pågått, og i juni landet Stortingets flertall en endring i antall fylker, etter en enighet mellom Høyre, Venstre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet. Vi har vedtatt færre, men sterkere fylker. Den nye inndelingen legger til rette for en mer helhetlig samfunnsutvikling og med ansvar for flere oppgaver. Hvilke oppgaver som skal overføres, er under utredning, og man ser for seg oppgaver innenfor både samferdsel, kompetanse, utdanning, næring m.m. Så har Fremskrittspartiet aldri lagt skjul på at vi ønsker å legge ned fylkeskommunen. Dette er det ikke flertall for. Det er Venstre og Kristelig Folkeparti som over de tre siste stortingsperiodene har vært opptatt av å endre fylkeskommunene. I forbindelse med den rød-grønne regjeringens arbeid med en regionreform i 2006 og 2007 inngikk Venstre og Kristelig Folkeparti en avtale med Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV om overføring av et stort antall oppgaver fra statlig sektor til nye, folkevalgte regioner. Men arbeidet stoppet helt opp. Før sommeren inngikk Fremskrittspartiet en avtale med Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti om å slå sammen en rekke fylker. Færre fylkeskommuner innebærer reduserte utgifter til administrasjon og økte ressurser til viktige tjenester. Sammenslåing av fylker er bedre enn ingen endring. Ny inndeling er vedtatt, nye oppgaver skal fordeles, og nytt inntektssystem skal på plass. Med kraftig vekst i bevilgninger til fylkesveier, satsing på samferdsel, forskning, innovasjon og vekstfremmende skattereduksjoner har regjeringen og samarbeidspartiene lagt til rette for regional utvikling i hele landet. Samtidig er det slik at folk flest ikke har sterke følelser for sitt fylke. Strengt tatt er det veldig få som vet hvilke oppgaver som tilligger fylkeskommunen. Folk flest er opptatt av at ting fungerer, og de er opptatt av gode tjenester. Derfor er det viktig å bruke pengene fornuftig og bygge sterke fagmiljøer. Fremskrittspartiet viser til de innlegg som ble holdt den 8. juni, og de vedtak som der ble gjort. Det vi sa og gjorde da, mener vi fortsatt. Fremskrittspartiet vingler ikke. Fremskrittspartiet står for de avtaler de inngår. Vi ønsker å se fremover, ikke bakover, og stemmer derfor imot alle forslag som vil rokke ved vedtakene som ble gjort den 8. juni.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
Jeg opplever at folk flest ikke mener noe særlig om dette. Jeg tror at det er noe folk vil mene noe om når de ser at den er på plass, og når de ser hvordan de nye oppgavene blir fordelt og hvordan det vil endre seg, forbedre seg, bli dårligere – vi håper det blir bedre. Men det er når tjenester endres, at folk legger merke til det, og da tror jeg vi vil få en fasit på det.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
Det blir spennende å være med på de avgjørelsene som skal tas når det gjelder det. Nå har vi satt ned et utvalg som kommer med forslag. Det blir også spennende å se i hvilken grad Stortinget vil slutte seg til det. Jeg opplever vel egentlig en opposisjon som har vært imot enhver form for endring når vi har prøvd å flytte oppgaver opp eller ned, så det kan bli krevende. De rød-grønne klarte ikke å lande noe når det gjaldt dette, men med en god utredning i bunnen, håper jeg vi kan fatte gode vedtak som får bred politisk oppslutning her i huset.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
Vi har fortsatt det som mål at vi ikke trenger fylkeskommunene. Det er klart at vi vil også kunne se hva det vil gjøre av vitalisering av samfunnet eller bedre innretning for befolkningen, at vi nå får større fylker, at det kanskje vil være en ordning som vi kan leve mye bedre med. Men det kan også tenkes at vi slår sammen enda flere fylker – til slutt slår vi sammen så mange at det ikke er flere igjen. Og da har vi nådd målet vårt!(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
På det forrige spørsmålet sa jeg ikke at vi skulle ta omkamp, jeg sa at vi ville jobbe videre. Det er forskjell på omkamp og å jobbe videre. Så er det selvfølgelig fordi vi ikke ønsker at fylkeskommunen skal bestå, at noen av våre folk er skuffet, og det forstår jeg. Men våre folk der ute forstår også at det å sitte i regjering, det å få gjennom flertall i Stortinget handler om å forhandle, det handler om å kompromisse. Og hittil har vi gjennom våre litt over fire år i regjering landet på at vi har fått gjennom såpass mye av vår politikk som har vært viktig for oss, at vi også da aksepterer at vi inngår avtaler som er på tvers av det vi egentlig ønsker oss. Men det som er viktig for Fremskrittspartiet, er å stå ved de avtalene vi har gjort, og det er det vi gjør nå – vi står ved de avtalene vi har inngått.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-12-07:
Det var det SV, Senterpartiet og Arbeiderpartiet prøvde på, og det gikk jo ikke. Da er det greit å sette strukturen først. Kanskje blir det lettere for oss nå å se hva slags oppgaver de nye fylkeskommunene er i stand til å makte når et system er ferdig satt. Hvis man overfører oppgaver før man har sett systemet, kan man lett bomme. Så jeg tror faktisk at den rekkefølgen vi gjør det i nå, er bra. Og det at vi i det hele tatt har fått en fremdrift, viser at denne måten å gjøre det på kan fungere veldig bra.
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2017-12-07:
Representanten nevnte Søgne og Songdalen i sitt innlegg. Jeg kan svare på hvordan befolkningen der har reagert på sammenslåingen med Kristiansand kommune. De stemte Høyre fram som største parti i alle de tre kommunene. Det viser hvor de står. Senterpartiet har i mange år snakket om forvaltningsreform, både på kommune- og regionnivå, og de siste fire årene er det nå regjeringa, sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti, som leverer den største forvaltningsreformen på mange år. Grunnlaget for og konsekvensene av den reformen er at vi styrker lokaldemokratiet og flytter makt fra stat til fylkeskommune og kommune. Jeg har lyst til å spørre representanten: Hvordan opplever Senterpartiet at det er regjeringa og Venstre og Kristelig Folkeparti – og ikke Senterpartiet – som nå flytter makta nærmere innbyggerne?
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2017-12-07:
Tida for å gjennomføre kommunereformen var overmoden i sommer da vedtakene ble gjort. Mange kommuner er nå kommet godt i gang med å danne nye fellesskap med nabokommunene. Kommunereformen har vært mer vellykket enn mange hadde sett for seg. Over 150 kommuner hadde et ønske om sammenslåing. Likevel har vi denne reverseringsdebatten i dag. Det burde vært unødvendig. Hovedlinjen i reformen har vært frivillighet. Elleve kommuner hadde vedtak om å stå alene, men ble sammenslått av Stortinget. Men i alle disse tilfellene inngikk også kommuner som hadde ønsket sammenslåing. Premissene som flertallet var enige om ved behandlingen av rammene for kommunereformen, ble fulgt. Stortinget har fattet lovlig vedtak, til tross for Arbeiderpartiets vingling og Senterpartiets brems. Kommunesammenslåing er en stor og krevende prosess. Det er ingen tvil om at den omkampen vi har hatt i høst, har skapt stor usikkerhet og uforutsigbarhet for mange. Derfor er det godt at vi i dag kan slå fast at hovedlinjene i reformen ligger fast, slik at kommunene som slår seg sammen, nå får ro til å fortsette arbeidet sitt. Det er heller ingen tvil om at kommunereformen kommer til å fortsette. En av grunnene til det er at innbyggerne stadig har økte forventninger til bedre tjenester. Vi ønsker tilgang til samme tjenester og servicenivå uavhengig av hvor vi bor i landet, og de færreste av oss er faktisk villige til å betale mer for det. Det viste valgresultatet ganske klart i høst. Arbeiderpartiet gikk til valg med en trussel om at vi måtte 15 mrd. kr mer i skatt for å finansiere tjenestene. Det sa velgerne kontant nei til. Kommunereformen har langt på vei handlet om å imøtekomme innbyggernes økte forventninger til kvalitet. Mange kommuner har hittil løst disse problemene gjennom en rekke interkommunale samarbeid, og det kan være problematisk, for man flytter makten ut av folkevalgte organer og inn i et styrerom, og det er ikke godt lokaldemokrati. Med kommunereformen føres makten tilbake fra de interkommunale selskapene til de folkevalgte. I tillegg flytter vi makt fra stat til kommune. Opposisjonen snakker om desentralisering, men det er altså regjeringa og samarbeidspartiene som har levert i denne sammenhengen. Jeg er glad for at Stortinget i dag viser at det fortsatt er flertall for hovedlinjene i kommunereformen, slik også valgresultatet i høst ga uttrykk for.