Morten Lund (Senterpartiet), 2000-03-07:
Fra i dag skal det samarbeides om utviklingen av Fornebu-prosjektet. Det er på tide! Staten skal samarbeide med den som velges ut som privat utbygger. Statens eierrepresentant må sørge for et godt samarbeid og effektive beslutningsprosesser mellom storting og regjering, men også i forhold til universiteter, høgskoler, forskningsparker, næringshager, kommuner, forskningsråd, SND og SIVA – for å nevne noen av de offentlige aktørene. Så skal det etableres samarbeid med og mellom mange private aktører på Fornebu og ellers i Norge og i utlandet. Samtidig som staten skal bidra til en god utvikling for senteret på Fornebu, skal staten se til at denne satsingen ikke blir en ulempe for IT-miljøet rundt i landet – tvert imot. Det må fra statens side gis minst like god og kostbar hjelp til disse andre miljøene, slik at Fornebu-satsingen ikke medfører økt sentralisering og mangel på IT-kompetanse i resten av landet. For at staten skal lykkes med å være samarbeidspartner og styrende eier, må vi få en situasjon der Stortinget holder seg til de lange linjene og til de store beløpene, og at Regjeringen og dens apparat tar seg av alt det øvrige. Slik ser det nå ut som det kan bli. SIVA vil få en sentral rolle, slik Regjeringen har lovet. Tempoplaner for det som videre skal skje – tegne avtaler og komme i gang med arbeidet – vil bli fulgt, slik som Regjeringen har foreslått. Det videre arbeidet med en eventuell selskapsdannelse, Norsk Regional Innovasjon, for å ta seg av deler av SIVAs eiendeler, kommer til å fortsette. Så til hovedsaken her i dag: valg av privat utbygger og de framlagte avtalene. Fornebu-prosjektet har over de siste to årene blitt utviklet fra å være en overskrift og en spennende visjon til et stort prosjekt med bredt innhold innenfor næringsutvikling, forskning og utdanning. Komiteen fikk i den åpne høringen presentert to prosjekter med solid faglig og næringsmessig basis og eiere med mulighet til å skaffe de kronene som trengs. Men prosjektet er langt fra ferdig utviklet. Jeg er derfor glad for den brede enigheten i komiteen om at staten skal sikres avgjørende og varig innflytelse i de organer som bestemmer hvordan dette senteret skal fylles med innhold. Det har vært helt avgjørende for Senterpartiet å sikre en stor statlig deltagelse. Ut fra den betydelige skepsis til statlig eierskap som ofte uttrykkes fra visse partier, er jeg både glad for og overrasket over den vekt som aktivt statlig eierskap er tillagt i denne saken. Jeg leser i innstillingen at alle partier, unntatt Høyre, ønsker å sikre akkurat det. De private aktørene har i den åpne høringen forsikret at den statlige innflytelsen er ønsket. Senterpartiet deler fullt ut Regjeringens bekymring for at den statlige innflytelse vil bli mye dyrere å forsvare i de nærmeste årene med IT Fornebu Technoport enn med Nettverk Fornebu. Dette forhold samt inntrykket av manglende åpenhet om tilknyttede avtaler fra IT Fornebu Technoports side er for vår del en hovedgrunn til å velge Nettverk Fornebu. Vi har også lagt vekt på det forhold at Nettverk Fornebu har angitt en fast pris for det forarbeid og det selskap de går inn i fellesskapet med, mens konkurrenten krever verdsetting etter samme prinsipp som for Internett-boblene i dag. De gjentatte behandlinger av Fornebu-prosjektet vil bli husket for den utidige detaljstyring som Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet har bedrevet over så lang tid. Fra mai 1998 har Regjeringen levert tre meldinger og to proposisjoner. Stortinget har brukt åtte av disse 22 månedene. Alt har vært preget av stort hastverk. Men Regjeringen har lyktes i å få en god utvikling av selve saken: et bedre innhold, større åpenhet og konkurranse og en betydelig statlig innflytelse på prosjektet videre. Jeg mener ikke at vi har brukt for lang tid på denne behandlingen, men det har vært for mange unyttige strafferunder. Detaljstyringen er etter min mening et større problem for de to partiene og for Stortinget enn for Regjeringen. En slik grad av detaljstyring som vi har hatt tidligere og som det har vært lagt opp til nå i sluttfasen, bryter med hovedprinsipper i vårt styringssystem. Siste fase i denne saken gir nok et eksempel på at statlig eierskap ikke respekteres av de selskaper staten eier. SIVAs opptreden er etter min mening kritikkverdig. SIVAs handlemåte kan etter min mening ikke unnskyldes med at andre statseide selskaper har fått sette staten i tvangssituasjoner uten å få refs. DnB har prøvd det i de siste dagene, Kreditkassen ønsket svensk eier for å bli kvitt staten, Hydro kjøpte Saga og solgte Dyno, muligens kan Hydro Seafood bli solgt til utlandet, og Statoil startet debatten om eierskapet i det selskapet. Det er på tide at staten sier fra.