trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Borghild Tenden (Venstre), 2008-03-04:
Folk er mer enn noen gang villig til å legge om i miljøvennlig retning. Vi er nå inne i en fase hvor det er tidskritisk at vi politikere følger opp og utløser dette potensialet. Tiden er inne for å satse på miljøriktige løsninger innen samferdselssektoren. Det var bl.a. derfor Venstre i sitt alternative statsbudsjett for 2008 foreslo nesten 800 mill. kr i økt satsing på jernbanen og en betydelig økt satsing også på øvrig kollektivtrafikk i byområdene. Venstre er åpen for å diskutere hvordan vi på en best mulig måte bør finansiere de ulike jernbaneprosjektene. Vi mener imidlertid at det bør fokuseres på andre tiltak enn det forslagsstillerne fra Fremskrittspartiet kommer med i sitt forslag, slik at vi får mer igjen for de pengene vi bruker på jernbanen. Innenfor vegsektoren gjennomførte Bondevik II-regjeringen en svært vellykket omstilling av Statens vegvesen gjennom bl.a. utskillelsen av Mesta AS. Ved at det nå er konkurranse om arbeidet på vegnettet i Norge har det offentlige spart milliardbeløp, beløp vi igjen kan bruke på vedlikehold og investeringer. Venstre ønsker en styrking av jernbanen både gjennom økte offentlige bidrag og gjennom mer effektiv bruk av de pengene som bevilges. Det er viktig at de ressursene fellesskapet stiller til rådighet, blir brukt på en effektiv og hensiktsmessig måte. Venstre mener at bygging, drift og vedlikehold av infrastrukturen på jernbanen skal være et offentlig ansvar. Drift og vedlikehold har vært et prioritert område for skiftende regjeringer over tid. Til tross for dette opplever kundene til stadighet innstillinger på grunn av feil og mangler ved jernbaneanleggene. I dag har Jernbaneverket både rollen som bestiller og utførende part innenfor drift og vedlikehold av store deler av jernbanen. At samme organisasjon har ansvar for både økonomi, framdrift og kvalitet på det arbeidet som utføres, kan føre til en uheldig sammenblanding av roller. Venstre ønsker å profesjonalisere Jernbaneverket som bestiller av tjenester. Parallelt vil Venstre øke bruken av anbud innen drifts- og vedlikeholdsoppgavene på jernbanen. Vi mener dette er en god løsning for å sørge for at fellesskapets ressurser tas i bruk mest mulig effektivt, og at kvaliteten på det som utføres, målstyres bedre og er mer effektivt. Innenfor jernbaneområdet er dette miljøarbeid i praksis.
Borghild Tenden (Venstre), 2008-03-04:
Det bevilges nå - og det har vært bevilget - mye penger til jernbanen, og selvsagt kunne det vært bevilget mye mer penger til denne sektoren som til de fleste andre sektorer. I mitt innlegg tok jeg til orde for at det må være mulig å se på ordninger der man kan få mer jernbane for pengene, og jeg nevnte utskillelsen av Mesta innenfor veisektoren. Er samferdselsministeren enig i at utskillelsen av Mesta var klokt, og at man har fått mer vei for pengene? Og er dette noe hun kunne ønske å gjøre også innenfor jernbanesektoren?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-04:
Me er no i gang med eit arbeid som vedkjem fleire departement, der me ser på mange område kring drosjenæringa, ikkje minst korleis ein enklare skal kunne kontrollere næringa. Me - det er altså fleire statsrådar involvert i dette - vil kome tilbake til Stortinget når arbeidet er avslutta. Dette er eit arbeid som har høg prioritet. Eg har hatt møte med justisministeren - og skal ha det igjen. Om det i dette arbeidet òg vil liggje ei modernisering av yrkestransportlova, har me ikkje teke stilling til pr. i dag. Me må fyrst få vurdert dei konkrete forslaga som ligg på bordet, og så får me sjå om det òg vil liggje føre eit slikt tiltak. Det må eg få lov å kome tilbake til.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-04:
Det er ikkje nokon tvil om at Oslo kommune òg innafor dagens regelverk hadde hatt moglegheit til å kunne gå lenger inn i denne næringa enn dei har gjort. Når det er sagt, ynskjer me no å utvikle eit godt samarbeid med Oslo kommune og andre fylkeskommunar, slik at me saman kan kome til livs det eg vil kalle «uvesenet». Me må aldri gløyme at fleirtalet av drosjesjåførane er heiderlege og skikkelege folk som står på og gjer ein viktig samfunnsinnsats. Så til dette med løyve. Det å auke talet på drosjeløyve til eit så stort omfang har ført til - det har òg drosjeeigarar sjølve sagt til meg med fleire - at det er vanskeleg å skaffe seg eit levebrød av å køyre drosje i Oslo. Om det er hovudårsaka til at enkelte har utvikla ei kriminell løpebane, er ikkje eg i stand til å svare direkte på. Men når ein ikkje greier å skaffe seg ei god nok inntekt, kan det vere freistande å prøve å auke inntekta på uheiderleg vis.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-04:
For å ta det siste fyrst: Statsråden er ikkje innstilt på det i denne omgangen. Eg meiner at fylkeskommunane og Oslo kommune - som òg er fylkeskommune i denne samanhengen - må ta det ansvaret dei har for å føre kontroll med næringa. Så får me i dialogen med dei fylkeskommunane det gjeld - og det gjeld alle - få avklart om dei òg ser behovet for eit kontrollorgan, dvs. at dei ikkje føler seg i stand til å gjere den jobben. Eg meiner at det ligg til fylkeskommunane å gjere den jobben og kanskje gjere han endå betre enn det dei har gjort hittil, i og med at me har kome i denne situasjonen. Når det gjeld merknaden frå fleirtalet, har statsråden ikkje noko behov for korkje å sanne eller avsanne han. Merknaden står på eigne bein og er uttrykk for dei tre partia sitt syn. Eg meiner at det har vore ei overetablering i Oslo kommune, men som eg sa i mitt førre svar: Eg har ikkje nok innsikt til å kunne seie at det er det åleine som er årsaka til dette.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-04:
Igjen for å ta det siste fyrst: Me legg ikkje opp til å kome med enkelttiltak, me legg opp til å kome med ei pakke med tiltak. Eg ville berre stadfeste at det sjølvsagt går an å kome med enkelttiltak, dersom dei står på eigne bein og slik tener saka. Så til tidfesting, som det andre spørsmålet galdt. Eg kan ikkje tidfeste dette. Det gjer eg eigentleg aldri i saker som er under utgreiing. Men at dette er eit arbeid som har stor merksemd, kan eg streke under. Dei departementa det gjeld, jobbar veldig godt - vil eg påstå - for å finne fram til dei gode tiltaka, men det krevst ein del utgreiingsarbeid, og det krevst konsekvensvurderingar av dei tiltaka ein legg inn, slik at me er sikre på at dei er treffsikre i forhold til målet med tiltaka. Eg ber om respekt for at det tek litt tid, men ambisjonane er å leggje dette fram så snart som mogleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-04:
Statsråden har tidlegare brent fingrane på å vere presis på tidspunkt og veit at ei sak som dette, som er kompleks, der fleire partar og fleire forvaltningsnivå er involverte - for me må òg ha ein dialog med fylkeskommunane om dette - kan ta noka tid. Då vel eg å seie at me kjem tilbake så snart som mogleg, men saka har høg prioritet. Det gjenspeglar seg i at me har hatt møte på statsrådsnivå, og at me skal ha fleire møte på statsrådsnivå. Det har me ikkje i saker som ikkje har særdeles høg prioritet. Og me har desse møta for å gjere avklaringar undervegs og for å få fortgang i saka. Eg kan berre gjenta det eg har sagt: Eg kjem tilbake med denne saka så snart som mogleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-04:
Det er ein stor og vesentleg skilnad mellom Avinor og Jernbaneverket, nemleg at Avinor har vesentlege inntekter og stort sett finansierer heila drifta gjennom inntekter frå eiga verksemd, medan Jernbaneverket er avhengig av å få tilført statlege midlar. Det gjer det heilt umogleg å samanlikne arbeidsoppgåvene deira på ein god måte. Uansett korleis ein snur og vender på det, vil staten måtte finansiere jernbaneutbygginga. Ein kan gjere mange slags krumspring - ein kan lage OPS, som gjer at private selskap kan tene pengar på det i tillegg, ein kan lage prosjektfinansiering, som gjer at staten legg inn midlar f.eks. i eit utlånsselskap, som ein har gjort i Sverige - men ein kjem ikkje bort frå, uansett korleis ein snur og vender på det, at det er staten som til sjuande og sist skal betale gildet. Då må ein ha løyvingar over statsbudsjettet. Det kjem ein tilbake til. Så at finansieringa vert så mykje enklare gjennom å lage eit selskap, greier eg ikkje å sjå, rett og slett fordi det ikkje finst vesentlege inntekter å tilføre Jernbaneverket utanom dei som statsbudsjettet gjev.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-04:
Denne regjeringa har oppfylt NTP, som eg har sagt frå talarstolen mange gonger, for to år. Og det er rett at det er eit etterslep frå det elendige budsjettet som denne regjeringa overtok frå Bondevik II-regjeringa, som vi greidde å rette opp litt av. Dette etterslepet arbeider me no med å ta inn resten av, og me har sjølvsagt håp om det, men det gjenstår å få avslutta budsjettdrøftingane før me kan kome tilbake med resultatet av det. Men at me har oppfylt for to år, står eg og Regjeringa fast på.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-04:
Eg høyrer at representantar for den førre regjeringa gjentek sitt mantra om utskiljing av Mesta og alle midlane som er frigjorde. Eg har gjort mange forsøk på å prøve å få hand om dei midlane, få vite kor dei er hen. Men det er umogleg å spore kor ein finn igjen dei midlane i systemet. Eg synest det er ganske problematisk at det er vanskeleg å sjå kor dei midlane finst. Det er òg veldig vanskeleg å få dokumentert at dei ikkje finst. Dei flyt truleg rundt ein eller annan plass, berre at ingen greier å få tak på dei. Senterpartiet var den gongen ikkje positiv til å skilje ut Mesta. Det har gjeve nokre positive effektar, men det har òg gjeve nokre negative, som tida ikkje tillèt at me går inn på. Eg har ikkje noko ynske om å gå same vegen med Jernbaneverket.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-04:
Dersom ein går den vegen som representanten Sortevik går inn for i stor stil, vil ein om nokre år ikkje ha handlefridom i det heile når det gjeld å prioritere nye prosjekt. Då ville heile budsjettramma gå til å nedskrive og betale tilbake allereie utførte prosjekt. Det ser me når det gjeld OPS. Når dei tre prosjekta er ferdigstilte som kan vere samanliknbare med dette, vil 600 mill. kr av ramma årleg gå til å betale tilbake. Det er ingen gratis lunsj, det var mitt poeng. Pengane må uansett skaffast fram. Men det er sjølvsagt ein positiv effekt, som òg vart nemnd av Sortevik, nemleg at ein får framskunda prosjekta. Det er den einaste effekten. Men midlane me skaffar, kan få akkurat den same effekten gjennom å auke ramma på statsbudsjettet. Ein får nøyaktig same effekt viss ein aukar ramma tilstrekkeleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-04:
Det er alltid interessant å sjå på suksesshistorier, og eg skal gjerne ta ein kikk på Botniabanen, utan at eg dermed kan seie kva som vil kome ut av det. Når det gjeld alternativ finansiering, har Regjeringa sagt sitt om det så langt i det som ligg i Gul bok for 2007. Eg har òg sagt at i den grad det kjem opp nye moment når det gjeld dette, vurderer eg sjølvsagt dei inn mot Nasjonal transportplan. Botniabanen kan sikkert vere eit aktuelt prosjekt å kikke på i den samanhengen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-03-04:
Øyvind Halleraker meiner at regjeringspartia stiller spørsmål ved kompetansen, og at han forsvinn ved overføring til private. Nei, me trur ikkje det. Men kvifor tappe det offentlege, fellesskapet, for gode ressursar? Når me høyrer opposisjonen snakke, ligg det heile tida under ei djup mistillit til det offentlege, til fellesskapets tilsette. Det er ingen tillit til kompetanse. Det er ingen tillit til gjennomføringsevne. Det er ingen tillit til organisering av det som er styrt av fellesskapet. Eg håper at tilsette i offentleg sektor høyrer kva som vert sagt, at alt vert så mykje betre dersom ein får inn private. Nokre av oss trur at det går an å organisere gode tenester innanfor fellesskapets rammer. Nokre av oss har tru på at alle dei tusen tilsette i offentleg sektor faktisk er dyktige, har god kompetanse, og at det finst leiarar der som kan styre dei til å gjere eit effektivt og godt arbeid. Fleire har vore innom tilstanden på jernbanen i Oslo-området. Er det verkeleg nokon som trur at denne tilstanden har oppstått fordi me har auka jernbanebudsjettet med 1 milliard kr? Er det nokon som trur det er fordi me har samla størstedelen av desse midlane nettopp i Oslo-området, med klare tilvisingar og klare direktiv om å satse på intercitytrianglet og på utbetring og fornying i dette området? Tilstanden har oppstått på grunn av manglande løyvingar over mange år, inkludert den førre fireårsperioden då Bondevik II-regjeringa sat ved roret - ikkje på grunn av auka løyvingar dei to siste åra. Eg meiner det rett og slett vert litt for dumt ikkje å innsjå at det her finst ei skulddeling. Jernbanen har ikkje vore prioritert høgt nok. Denne regjeringa har starta på ein snuoperasjon og har ambisjonar om å fortsetja satsinga, fordi me ser at jernbanen er viktig. Jernbanen står rett nok berre for 5 pst. av persontransporten. Vegen står for resten. Men nettopp fordi jernbanen er så viktig i dei folkerike områda i Oslo, Bergen, Stavanger og Trondheim, satsar me framfor alt på persontransporten i desse områda, og me satsar òg på godstransport på dei lange strekningane. Det er ei framtidsretta satsing, og den skal Regjeringa halde fram med.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-03-04:
Jeg må få følge opp spørsmålet fra Arne Sortevik - som for så vidt også er tatt opp av Borghild Tenden. Det er altså de samme partiene som sitter i regjering nå, som i opposisjon i 2004 var veldig klare på at noe måtte gjøres her. Det er de samme partiene som høsten 2006 i statsbudsjettet skrev at dette var noe man ville gjøre noe med, og noe man måtte gjøre noe med. Jeg registrerer også at statsråden ofte når man stiller spørsmål, bl.a. når det gjelder barn i skolebuss, sier at det fortsatt skal utredes og fortsatt vurderes. Og når det gjelder 70-års aldersgrense, skal det fortsatt vurderes og utredes videre. Når det da sies at denne saken blir høyt prioritert av statsråden og i de andre departementene, forventer jeg at man kanskje har en viss formening om når man forventer at saken kan legges fram for Stortinget.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-03-04:
Det er ikke tvil om at dette er en viktig sak å følge opp. Jeg synes det initiativet som er tatt av forslagsstillerne, er bra. Jeg synes også det er veldig bra at det nå blir gjort en jobb av flere departementer for å se på innsatsen mot lovbrudd i løyvepliktige transportnæringer, med spesielt fokus på drosjenæringen. Jeg må likevel svare litt på representanten Wickholms innlegg, hvor han så klart slår fast at det er antallet løyver som avgjør hvorvidt det er juks eller ikke innenfor denne bransjen. Jeg synes det er en altfor enkel framstilling. Enten det er få eller mange som driver innenfor et område, er det dessverre slik at det er noen som av og til ødelegger for alle de andre. Jeg synes det er veldig bra at drosjenæringen i Oslo ønsker å rydde opp i dette, slik at alle de som er lovlydige og opptrer innenfor de rammer og det regelverk som er satt, nå sørger for å rydde opp i dette og sørger for at man ikke kan fortsette å misbruke dette systemet. Jeg vil bare få komme med et eksempel som viser hvor håpløs iallfall jeg synes at Wickholms framstilling av saken er. Jeg vet faktisk at innenfor transportbransjen er det svært hard konkurranse om å få levere varer og tjenester for forskjellige selskaper, men jeg tror ingen her i denne sal kan si at det av den grunn foregår utstrakt misbruk og juks innenfor den bransjen. Jeg synes faktisk at det viktigste er å sikre at det nå blir ryddet opp. Det ser man at både Oslo kommune, drosjenæringen selv og departementene er i ferd med å gjøre. Derfor håper jeg - selv om statsråden ikke ville svare, fordi hun ikke ville love noe hun ikke kunne holde med hensyn til tidsfrister - at denne saken fort kommer tilbake til Stortinget, så vi også får diskutert de andre forholdene, slik at man får en moderne løyveordning og en yrkestransportlov.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-03-04:
Det var vel ikke så veldig rart at representanten Rudihagen skulle ta opp akkurat det jeg sa i innledningen av innlegget mitt, at vi fra denne talerstolen sikkert ville oppleve argumenter om at Fremskrittspartiet har kuttet bevilgningene til jernbanen i forbindelse med behandling av statsbudsjettene. Jeg var ærlig og sa at det har vi faktisk gjort. Men vi har også sett på å gi Regjeringen nye verktøy i verktøykassen sin som kan brukes på jernbane og infrastrukturbygging, og som i hvert fall vi mener er viktige verktøy for å sikre en skikkelig god utbygging og infrastruktur. Fremskrittspartiet foreslo både i 2006 og i 2007 å etablere et infrastrukturfond på 300 milliarder kr som ville gitt en avkastning til vei, bredbånd og jernbane på ca. 10-12 milliarder kr, altså ca. 3 milliarder kr til jernbanen og kollektivtrafikken, noe som betyr 1,8 milliarder kr mer enn den milliarden som denne Regjeringen plusset på i forbindelse med statsbudsjettet for 2008. I forbindelse med revidert budsjett har vi også foreslått å øke bevilgningen til krysningsspor, nettopp for å øke kapasiteten på godstrafikken for å sikre det skrikende behovet som næringslivet har. Fordi kapasiteten nå er sprengt på flere av jernbanestrekningene, ønsker vi altså å sette i verk strakstiltak i forbindelse med revidert budsjett for å bygge ut nye krysningsspor for godstrafikken. Det handler altså om å ha verktøy i verktøykassen. Dessverre ser det ikke ut som om Regjeringen er villig til å ta i bruk alle disse gode verktøyene som vi nå gir Regjeringen mulighet til å ta i bruk. Dette forslaget som vi har til behandling i dag, er et av verktøyene. Det andre er et skikkelig infrastrukturfond som vil sikre en skikkelig utbygging av infrastrukturen med over 10-12 milliarder kr til vei, jernbane, kollektivtransport og bredbånd.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-03-04:
Jeg la merke til hvordan debatten utartet. Når man snakker om at det er for mange løyver, slik at det blir for mange sjåfører og man ikke tjener penger, kan man tenke seg å sammenlikne med andre bransjer. Er det for mange butikker innenfor en bransje, er det kanskje ikke marked for så mange butikker innenfor den bransjen. Da må noen slutte i den bransjen, slutte å selge de varene, for det er ikke stort nok kundegrunnlag. Hvis det er for mange løyver, altså for mange sjåfører, og de ikke kan tjene nok penger, må de finne seg noe annet å gjøre. Det er knapphet på arbeidskraft, og det kan ikke være så vanskelig å omskolere seg fra å være drosjesjåfør og ikke bruke det løyvet hvis det ikke gir grunnlag for å tjene penger til livets opphold. Da må en gjøre noe annet. Sunn konkurranse presser prisen ned. De som ikke kan tjene nok penger til livets opphold, må finne noe annet å gjøre. Så enkelt er det i den bransjen og i alle andre bransjer der markedet styrer.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-04:
Denne debatten har etter kvart utvikla seg litt rart i forhold til utgangspunktet, synest eg. Lat oss stilla spørsmålet: Hadde det blitt meir jernbanesatsing dersom Bondevik II-regjeringa og Framstegspartiet hadde styrt? Om ein svarar på det spørsmålet med utgangspunkt i det som skjedde då Nasjonal transportplan blei vedteken, veit alle svaret på det. Det hadde blitt ei dårlegare satsing på jernbane. Så det er viktig å få sagt nok ein gong at eit godt råd til veljarane er å halda desse partia ute av kontora om ein skal få meir satsing på jernbane, akkurat som det er viktig for klimapolitikken totalt sett. Det beste klimapolitiske resultatet får ein når Høgre, Venstre, Kristeleg Folkeparti og Framstegspartiet er ute av regjeringskontora. Sjå for dykk Framstegspartiet, Venstre og Kristeleg Folkeparti i satsinga på klima! Kva blir resultatet? Eg synest dei som sat i Bondevik II-regjeringa skal roa seg litt ned når sigaren sit laust. Det er nemleg slik at ein ikkje har nokon veldig god rekneskap å vise til for jernbane. Me har eit etterslep i denne regjeringa på grunn av eit dårleg budsjett som blei lagt fram av Bondevik II-regjeringa, og det jobbar me med å retta opp. Me skal altså få til ei endå betre jernbanesatsing enn me har i dag. Som saksordførar synest eg det òg er litt rart at ein berre kimsar av at når det har kome ei rekkje selskap innanfor jernbanen, BaneTele, Terminaldrift, NSB osv., som på ein måte ikkje vil ta ansvar når det oppstår eit problem, f.eks. i Oslo, at ein ikkje då klarar å sjå litt kritisk på privatisering i det heile. Det synest eg er veldig rart. Denne regjeringa ser altså på korleis ein skal organisera dette, fordi ho trur ho kan gjera meir ut av jernbanen bl.a. i forhold til knutepunktsutvikling, for å få folk til å bu og jobba slik at det blir mindre transport og meir til klima. Mange slike ting jobbar me med no, inklusiv korleis eigarskapen kan bli betre. For dei som er opptekne av jernbanen og opptekne av klimapolitikken, er konklusjonen min: Sørg for at denne regjeringa fortset! Sørg for å halda Høgre, Venstre, Kristeleg Folkeparti og Framstegspartiet ute av regjeringskontora! Det er bra for jernbanen, og det er bra for klimaet.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2008-03-04:
Etter å ha hørt på representanten Hallerakers spenstige oppramsing av Bondevik-regjeringens såkalte satsing på jernbane må jeg kommentere det. Tallenes tale er klar om vi sammenligner budsjettene. Det er ingen tvil om at regjeringen Stoltenberg har en langt mer offensiv satsing på jernbane enn Bondevik-regjeringen. Det er jeg sikker på at også representanten Halleraker ser, selv om han ikke vil innrømme det. Derfor blir det merkelig å høre representanten Halleraker hevde at det etter Bondevik-regjeringen har gått utforbakke med jernbanen, og at Jernbaneverket har blitt satt på et sidespor, og at dette er noe som alle som reiser med jernbanen, er enig i. Representanten Halleraker hevder sågar at hadde konkurranseutsettingen av drifts- og vedlikeholdsoppgavene blitt gjennomført, hadde vi sluppet den senere tids problemer - påstander som det ikke er dekning for. Kapasiteten på jernbanen er jo sprengt. Økningen i persontransporten og godstransporten på jernbanen har vært enorm de siste årene, og spesielt etter at Stoltenberg-regjeringen økte satsingen på jernbane. Det er derfor ikke noe som tyder på at det går utforbakke med jernbanen - tvert imot. Jernbaneverket er med økte bevilgninger og stopp av konkurranseutsettingen av drifts- og vedlikeholdsoppgavene satt i stand til å øke innsatsen på utbygging, drift og vedlikehold fra det sidesporet de stod på etter Bondeviks nedprioritering. Det er en kjensgjerning at den situasjonen vi ser nå, spesielt i østlandsområdet med driftsforstyrrelser og stans, er et resultat av mange års nedprioritering av jernbanen. Altså - dette er ikke noe som er kommet de siste to og et halvt årene. I tillegg er det en kjensgjerning at forsøket på konkurranseutsetting av drifts- og vedlikeholdsoppgavene som Bondevik-regjeringen igangsatte til tross for dårlige erfaringer fra andre land, har medført at Jernbaneverket har mistet viktig kompetanse bl.a. på signalområdet, som er en utfordring i dag. Det holder de på å bygge opp igjen, men det tar tid. Jeg vil derfor hevde at den situasjonen Jernbaneverket er i nå, og de problemene som vi har med driften, er et resultat av flere års etterslep når det gjelder investeringer, drift og vedlikehold, noe som flere regjeringer må ta ansvar for. Når det gjelder Bondevik-regjeringens eksperimentering med konkurranseutsetting av kjernekompetansen i Jernbaneverket, vil jeg hevde at det var direkte uansvarlig å kaste ut en slik unik kompetanse som det tar tid å bygge opp igjen, uten at det var et marked til å ta imot. Men om vi ikke er enige om det historiske bildet, håper jeg i hvert fall vi er enige om at innsatsen for jernbanen må fortsette.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2008-03-04:
Fakta er viktig, og det var det jeg prøvde å få fram. Det blir feil når representanten Halleraker prøver å framstille det som om det ikke skjer noen utbygging av jernbanen i dag, og at situasjonen i forhold til vedlikehold av jernbanen og det etterslepet som har forårsaket driftsforstyrrelsene i dag, kun skyldes dagens regjering. Jernbaneverket selv påpeker at dette skyldes flere års nedprioritering av jernbanen. Jernbaneverket og NSB sier de er glad for de økte ressursene til jernbanen som de får med denne regjeringen. De som bruker jernbanen, er fornøyde. Det så vi av kundetilfredshetsundersøkelsen da vi var på besøk hos NSB. Ingen er selvfølgelig fornøyd med driftsforstyrrelsene som vi opplever nå, men det faller på sin egen urimelighet når vi hører representanten Halleraker kun skylde på dagens regjering og ikke tar noe ansvar for forrige regjerings feilgrep, at det er en medvirkende årsak til dagens situasjon.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-03-04:
Senterpartiet, av alle, burde vite forskjellen på uår og gode år. Vi måtte rette opp forutsetningen for i det hele tatt å kunne drive eksportrettet virksomhet i dette landet. Denne regjeringen har 130 milliarder kr mer å rutte med. Det er det saken dreier seg om, og det er forskjellen. NTP er oppfylt, får vi høre fra regjeringspartiene i nesten hvert eneste innlegg de holder i samferdselsdebattene - så nådegavene er visst rimelig godt fordelt. Spørsmålet mitt til statsråden er kort og greit: Ligger denne regjeringen 1,1 milliarder kr etter egne lovnader når det gjelder oppfyllingen av NTP på jernbane, eller gjør den ikke?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-03-04:
Siden jeg var litt retorisk forrige gang, har jeg lyst til å være litt konstruktiv nå og prøve å bidra med litt støtte til Sortevik. Det er slik at under den forrige svenske regjeringen, som var ledet av en sosialdemokrat, Göran Persson, etablerte man organisasjonen rundt Botniabanen, som altså er et suksessprosjekt på østkysten av Sverige. Her er det nettopp det som har skjedd, som Langeland påpekte tidligere i debatten, at man har opprettet et eget selskap som låner inn i statsfinansene for å finansiere et statlig anliggende. Syns ikke denne regjeringen at det også kunne være en god idé å se nærmere på?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-03-04:
Jeg skjønner at jeg har bidratt til å forlenge debatten en smule, og at det kanskje var på grunn av min påpeking av at også regjeringspartiene bør forholde seg til de faktiske forhold når de omtaler den satsingen de hele tiden feilbeskriver med at de har oppfylt Nasjonal transportplan. Nå er det altså slik at Bondevik II-regjeringen økte jernbanebevilgningene med over 50 pst. sett i forhold til det som Stoltenberg I leverte. Derfor har jeg absolutt belegg for å kalle det en historisk satsing. Når vi i tillegg foretok en rekke strukturgrep som brukerne av jernbanen, trafikantene, er svært fornøyd med, som godsdistributørene er svært fornøyd med, ja, så syns jeg vi kan tillate oss å kalle det en suksess. Men de rød-grønne er misfornøyd med alle strukturgrep som går i retning av privatisering eller konkurranse. Det Irene Johansen glemmer å si, er at samtidig som at noen ble overflødige i Jernbaneverket, ble det opprettet et nytt selskap for å ta seg av de samme oppgavene, nemlig Baneservice. Da blir det jo litt pussig nærmest å bli belært om at hvis kompetansen forsvinner fra det offentlige og over i privat sektor, ja, så forsvinner kompetansen! Det er et merkelig resonnement. Det høres ut for meg som om posisjonen er fornøyd med det vi ser nå om dagen, og da er faktisk de de eneste som er avhengig av jernbanen, som har den oppfatningen, tror jeg. Vi ser at det er store mangler, og å skylde det på at vi forsøker å konkurranseutsette og få en mer effektiv drift av både vedlikehold og andre oppgaver for jernbanen, er et bomskudd i natten.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-03-04:
Jeg kunne bedt om ordet til en åpenbar misforståelse, for statsråden fikk det nærmest til å høres ut som at fellesskap var synonymt med offentlig ansatte. Det er ikke slik. Fellesskap er det vi sammen greier å skape, både private og offentlig ansatte. Fellesskap er også det som bl.a. ansatte i NSB, slik de selv beskriver det, nå føler når de er konkurransedyktige, når de etter en omstrukturering nå er i en posisjon hvor de appellerer til kundene, og kundene strømmer til det tilbudet de har å gi. Så til Irene Johansen. Vi vedkjenner oss alt vi har vært med på, også innenfor jernbane. Men vi kan ikke komme bort fra at hadde vi greid å organisere oss på en annen måte som også hadde gitt oss konkurransesituasjon knyttet til drift og vedlikeholdsoppgaver, og som også hadde gitt spisskompetanse for de oppgavene, hadde vi antagelig vært i en annen situasjon i dag.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-03-04:
Jeg hadde et ærend inn i salen i påvente av nye saker, og jeg må si at det var en debatt det ble fristende å knytte noen synspunkter til, siden jeg hadde gleden av å være partileder for samferdselsministeren i den forrige regjeringen, som jeg forstår det vil være meget frekt å stå her og forsvare innsatsen til. Jeg har lyst til å peke på noen viktige forhold. De problemene som er i Jernbaneverket i dag, tror jeg mange regjeringer skal ta på seg ansvaret for. Det er generasjoner med forsømmelser når det gjelder investering i jernbanens infrastruktur som gjør at man kommer til et punkt da denne er så utslitt at det begynner å bli store problemer. Det administrerer dagens samferdselsminister, det er rett. Det faller i tid sammen med at arbeidsmarkedet for dyktige ingeniører og teknikere som Jernbaneverket er fullt av, er meget krevende. Og da er det tøft innenfor en tradisjonell organisasjon å holde på arbeidskraften. Når vi snakker om jernbanesektoren, vil jeg peke på at det som det kanskje skinner mest av fra forrige periode, er en omorganisering som gjør at NSB nå er en bedrift som går med store overskudd, som har fleksibilitet og er i stand til å satse på, investere i og fornye jernbanemateriell. Det har med organisering å gjøre. Det er ganske avgjørende for å kunne lykkes med å lage organisasjoner som tør satse og får det til. En har så vidt i denne debatten også vært innom den omorganiseringen som skjedde i Vegvesenet og Mesta, for øvrig en omorganisering som dagens statsminister, Jens Stoltenberg, her fra denne talerstol nå har støttet veldig, og sagt at det gav stor suksess nettopp fordi man skilte ut produksjonsdelen, og fordi de som tidligere arbeidet i en monopolbedrift, måtte konkurrere i en mye mer fleksibel bedrift. Alle som har fulgt denne utviklingen, ser at det gamle Statens vegvesen, i dag under navnet Mesta, har moderne, flott utstyr, entusiasme og vinner entreprenørskap. Det ble av Finansdepartementet sagt at en fikk vei, vedlikehold og nyproduksjon for 850 mill. kr mer ved den omorganiseringen. Spørsmålet vi her står overfor, er: Skal man drive Jernbaneverket videre på den gamle måten bare fordi vi har en regjering som ikke vil tenke nytt på noen områder, men høste gevinsten av den fornyingen som skjedde i Vegvesenet, gjennom Mesta, ved omorganisering, ved at en fikk mer vei for pengene, og høste gevinsten av at vi har et NSB som er i stand til å investere og tjene penger og sågar gi utbytte til sine eiere? Det store spørsmålet er: Hva skjer med Jernbaneverket? Hvis det ikke skjer noe, kommer disse fire årene med dagens samferdselsminister til å være perioden da det var kjempestore problemer i Jernbaneverket. Det er det som kommer til å være historien. Punktum.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-05-28:
Jeg har lyst til å lese opp et sitat som jeg regner med at statsministeren husker: «Den siste tiden har prisen på råolje økt kraftig. Det har ført til at prisen på bensin og diesel er rekordhøy. Det merkes spesielt sterkt i et land som Norge. Regjeringen mener at prisen på bensin og diesel må bli lavere. Det er nødvendig for å redusere transportkostnadene både for familier og næringsliv. Bensinavgiften prisjusteres derfor ikke ved nyttår, slik det er vanlig. Tvert imot settes avgiften 1. januar ned med 50 øre. Fra 1. juli settes avgiften ned med ytterligere 32 øre.» Dette sa daværende finansminister Karl Eirik Schjøtt-Pedersen fra Arbeiderpartiet da han under Stoltenbergs første regjering la frem statsbudsjettet for 2001. Da var råoljeprisen betydelig lavere enn den er nå. Hva er det som har skjedd med statsminister Stoltenberg fra han ledet Stoltenbergs første regjering, til Stoltenbergs andre regjering? Nå er jo argumentasjonen snudd stikk rundt. Nå som råoljeprisen er på et rekordnivå og mange, både næringsdrivende og vanlige folk, har problemer med å møte denne skyhøye prisøkningen på bensin og diesel, er altså Regjeringens svar å øke avgiften på både bensin og diesel fra 1. juli. Hvorfor, president?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-05-28:
Høyre kan verken avlyse eller garantere for deler av Fremskrittspartiets politikk. Det er det bare Fremskrittspartiet som gjør, så det må statsministeren slutte å si. Det er to feil i det statsministeren sier. Det er ikke slik at man er nødt til å opprettholde det skyhøye avgifts- og skattenivået i Norge for å få løst det store spleiselaget, som statsministeren alltid snakker om. Sannheten er at man anslår at staten kommer til å gå med 450 milliarder kr i overskudd for inneværende år. Det er jo ikke slik at statsministeren mangler penger. Problemet oppstår hos den enkelte fordi man nå må ut med et sted mellom 6 000 og 10 000 kr mer i året bare på grunn av høyere drivstoffutgifter. Jeg lurer på hvilket svar statsministeren har til folk som har halvparten av hans egen lønn, og som må betale for sitt eget drivstoff - i motsetning til statsministeren. Den andre feilen er miljøeffekten. Transportøkonomisk institutt har beregnet at man må doble avgiften, at man altså må ha en pris på opptil 25 kr, før det i det hele tatt har en miljøeffekt. Hva er svaret på det, statsminister?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-05-28:
Det gjør vi.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-05-28:
Jeg skjønner at statsministeren allerede har varslet sin oppsigelse.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-05-28:
Jeg prøver å finne ut hva den norske modellen, som Stoltenberg kaller det, er, for det kan mer og mer se ut som om det dreier seg om en mest mulig velfylt statskasse og tommest mulige kasser i både statsbedrifter, privateide bedrifter og for så vidt også i hjemmene til folk flest. Nå har altså NSB vært kritiske til den utbyttepolitikken som staten har. De skjønner ikke hvorfor staten tar ut alt overskuddet bedriften klarer å oppdrive, slik at de ikke klarer å reinvestere og kjøpe nye vogner osv., som de har behov for. Det samme ser vi i privateide bedrifter. Utbytteskatt, formuesskatt og en rekke andre skatter gjør at en skal sitte igjen med minst mulig overskudd til reinvestering. Det samme opplever folk flest, en stadig økende skatte- og avgiftsbyrde, som gjør at det er vanskelig for de fleste privathusholdninger i det hele tatt å gå med overskudd. Da er spørsmålet: Hvorfor er det så fantastisk å sitte med en statskasse som nå, bare i 2008, antakelig går med 450 milliarder kr i overskudd, når vi ser et stadig økende forfall i det samfunnet som statsministeren har ansvaret for å styre?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-05-28:
Som en liten sidekommentar må jeg si jeg merker meg den rørende flørten som pågår mellom Sponheim og statsministeren for øyeblikket. Det tyder på at Sponheim er i ferd med å søke mot et nytt partnerskap, og det kan vi jo ta til etterretning. Så til lønnsoppgjøret. Jeg legger merke til de prinsippene som statsministeren nå trekker opp, som skal være bærebjelken i lønnsoppgjørene. Mye av det kan man være enig i. Men hvorfor gjelder ikke de prinsippene for landbruksoppgjøret, som også er et lønnsoppgjør? Der ser vi at Regjeringen sender regningen direkte videre til forbrukerne - til folk flest, til skattebetalerne - som altså kan risikere økt pris på matvarer som følge av at Regjeringen driver med en total ansvarsfraskrivelse på dette området. Er det ikke snart på tide å finne andre virkemidler og andre metoder for landbruksoppgjøret enn dem vi har hatt gjennom all tid - som ikke gir forbedret utvikling for bøndene, og som bare fører til problemer?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-05-28:
Sannheten er jo at mange av dem som nå er i konflikt, er grupper som har bidratt kraftig til Arbeiderpartiets valgkampkasse, fordi de trodde på Arbeiderpartiets løfter om at bare de fikk makt og innflytelse, ville også lønnen øke. Per Sandbergs spørsmål er høyst relevant, fordi det viser at på nesten alle områder i samfunnet som er underlagt offentlig monopol, er lønnen gjennomgående lavere enn i yrker som er utsatt for mer konkurranse og mangfold. Derfor ville det være å gjøre både lærerne, sykepleierne og andre som i dag nærmest er i situasjoner med offentlig monopol, en tjeneste hvis man skapte mer mangfold og konkurranse, fordi det på alle andre områder har vist seg at det gjør noe med lønnsutviklingen. Jeg skjønner at det ikke er denne regjeringens politikk, og det er synd. Men vi er nå i en situasjon der lærerne gjennom denne streiken aktivt påfører sine egne kunder, altså elevene, en stor utfordring, ved at de streiker midt under eksamen og derved gir elevene store framtidsutfordringer.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-05-28:
Jeg forstår at mange mennesker synes at bensin- og drivstoffprisene nå er høye, for de er på et høyere nivå enn det vi har hatt i de siste årene. Det er også riktig at den forrige regjeringen jeg ledet, reduserte avgiftene på drivstoff. Det gjorde vi bl.a. som et resultat av en større avgiftsreform, momsreform. Vi reduserte jo ikke de totale skatteinntektene, men vi la om avgiftssystemet. Det gav rom bl.a. for redusert avgift på drivstoff. Det legger vi ikke opp til nå, dels fordi vi ikke planlegger noen større avgiftsreform. Det er tre grunner til at vi ikke legger opp til å redusere avgiftene, selv om jeg forstår at folk synes at drivstoffprisene er høye. Det ene er at vi er opptatt av å gjøre valg. Hvis vi bruker penger på å redusere avgiftene, har vi mindre penger til eldreomsorg, til skole, til veier, til andre fellesskapsoppgaver. Vi mener simpelthen det er viktigere å bruke penger på det store spleiselaget som heter velferdssamfunnet, framfor å redusere avgifter. Selv om det alltid er hyggelig å love lavere avgifter, mener vi det er viktigere med eldreomsorg og skole. Det andre er at det har en miljøeffekt, og hensynet til og opptattheten av de økte utslippene av drivhusgasser er veldig viktig for oss. I likhet med andre europeiske land vil vi altså ikke gå inn for reduserte avgifter, simpelthen fordi det vil være i strid med den klimapolitikken som det store flertallet her på Stortinget stiller seg bak. Den tredje grunnen er at det er en del av klimaforliket. Der står det helt uttrykkelig hva avgiftene på bensin og diesel skal være. Det klimaforliket stiller selvfølgelig vi oss bak, som de andre partiene. I tillegg har Høyre garantert at klimaforliket står fast, selv om de skulle samarbeide med Fremskrittspartiet. Denne debatten er egentlig over, fordi Fremskrittspartiet altså har måttet bøye seg for at Høyre garanterer for klimaforliket.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-05-28:
Jeg vil gjerne svare på spørsmålet, president!
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-05-28:
Tusen hjertelig takk, president! Det er altså slik at det ikke er statens inntekter som bestemmer hvor mye penger staten kan bruke. Det er hvor mye rom det er i økonomien. Vi får ikke noe mer rom til å bruke mer penger selv om oljeprisen er høy. Jeg er forberedt på at jeg senere i denne spørretimen kommer til å få spørsmål om rentene. Nettopp av hensyn til rentene, som ikke bør øke, er vi opptatt av å være ansvarlige i den økonomiske politikken. Derfor er det slik at vi må velge mellom enten å bruke penger på å redusere avgifter eller å bruke penger på skole, helse og eldreomsorg. Da velger vi å bruke penger på skole, helse og eldreomsorg. Så kan ikke jeg garantere noe som helst på vegne av Fremskrittspartiet. Jeg bare merker meg at Høyre garanterer på vegne av Fremskrittspartiet. De har for det første garantert at klimaforliket står fast. Det vil si at Fremskrittspartiet må stemme for 5 øre høyere bensinavgift, det gleder jeg meg til.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-05-28:
Da skal jeg ta replikk med innlevelse og glede. Det andre er at de har garantert for at man ikke skal øke pengebruken. Så Høyre og Fremskrittspartiet må snart rydde opp i hva de egentlig mener i disse spørsmålene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-05-28:
Jeg mener at det ikke er noen grunn til at Høyre nå skal være forurettet. Det jeg gjorde, var å gi tre grunner for Regjeringens politikk. Den ene var at vi mener at det er viktigere med helse, omsorg, utdanning og veier enn å redusere avgifter. Den andre var miljøhensyn. Den tredje var at vi står ved forlik, og det gjør også Høyre - et forlik der Høyre var stolte av at de fikk presset Regjeringen, som de sa, et forlik der Høyre fikk gjennomslag for å øke avgiftene både på diesel og på bensin. De har til og med garantert for at det står ved lag, selv om de skulle samarbeide med Fremskrittspartiet. Det var det jeg begrunnet. Jeg begrunnet egentlig det Høyre mener, og det burde man være takknemlig for.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-05-28:
Denne regjeringen er veldig opptatt av å redusere sosial ulikhet, hjelpe dem som har det økonomisk vanskelig. Det handler om veldig mange forskjellige mennesker i forskjellige livssituasjoner, derfor må vi gjøre veldig mange forskjellige ting. For det første har vi hevet minstepensjonene. Vi har også hevet en del andre minsteytelser rundt omkring i trygdesystemet, hevet sosialhjelpssatser og en del andre ytelser i trygde- og stønadssystemet. For det andre har vi vært med på å bidra til at arbeidsløsheten er halvert. Aldri før har flere mennesker vært i arbeid. Det at flere er i jobb, at færre går ledige, bidrar til å redusere sosial ulikhet. Så har vi hevet arbeidsløshetstrygden for dem som fortsatt er ledige, mens den forrige regjeringen kuttet i arbeidsløshetstrygden. I tillegg til det har vi sørget for at vi nå har fått et helt nytt program - og det er kanskje det viktigste grepet - kvalifiseringsprogrammet, som handler om å få langtids sosialhjelpsmottakere inn i arbeid. Dette er mange tiltak, som alle drar i én retning, nemlig mindre sosial ulikhet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-05-28:
For det første vil jeg si at jeg er helt enig i det representanten Sponheim nå sier om hvordan vi skal håndtere de økte drivstoffprisene, at det er viktig at vi står ved klimaforliket, at det er et bredt flertall på Stortinget for det, og at det å få til mer miljøvennlige biler, også er en måte å redusere folks drivstoffkostnader på. Vi har også fulgt opp andre elementer i klimaforliket i revidert. Jeg mener at vi bl.a. har økt bevilgningene til miljøforskning, slik vi lovet. Jeg tror også det er et par andre momenter som har kommet i revidert. Så vi har startet gjennomføringen av klimaforliket, og vil følge videre opp i statsbudsjettet. For vi står ved alle delene av klimaforliket, det er viktig at vi gjør mer for å redusere utslippene både i Norge og i andre land. Derfor har vi også i revidert økt bevilgningene til tiltak for å redusere avskoging, noe som kan bidra til virkelig store reduksjoner i utslippene av klimagasser.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-05-28:
For det første vil jeg si at det ikke er et klart alternativ velgerne får hvis de stemmer på Fremskrittspartiet. Det er svært uklart, det alternativet velgerne får hvis de stemmer på Fremskrittspartiet. Det skyldes at Fremskrittspartiet sier at de skal redusere drivstoffavgiftene, bensinavgiftene. Samtidig sier Fremskrittspartiet at de skal samarbeide med Høyre. Og Høyre garanterer at drivstoffavgiftene, bensinavgiftene, skal opp. Da er altså spørsmålet: Hva kan Fremskrittspartiet og Høyre si sammen om bensinavgiftene? Det er det som er det interessante, og det er svært uklart. For det andre er det altså hensynet til rente og til norsk økonomi som gjør at vi ikke ytterligere øker bruken av oljepenger på å redusere bensinavgiftene. Og kjøpekraften til folk øker jo. Det er en lønnsvekst på 5-6 pst. og en prisvekst på rundt 3 pst. Så det ligger an til å bli 3 pst. forbedring i kjøpekraften også i år, selv etter at vi har tatt hensyn til bensinprisene. Det betyr at de aller fleste kommer til å ha mer å rutte med også i år.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-05-28:
For det første vil jeg gjerne understreke følgende: Alle partier på Stortinget tror jeg bør ha det utgangspunktet at det ikke er natt eller dag om det ene eller andre partiet styrer, at det ikke liksom går lukt til - altså at det går helt galt, eller alt går bra, avhengig av hvem som styrer. Det er mye felles, og det er mye som er bra uansett. Men det som er avgjørende, er at retningen og kursen for samfunnsutviklingen blir en annen om det er et sentrum-venstre-samarbeid og dagens regjering som styrer, eller om det er et høyre-fremskrittsparti-dominert regjeringsalternativ. Det handler om hvorvidt det vi kaller den norske modellen, troen på at vi løser ting sammen, og at de viktigste oppgavene i samfunnet - omsorg, utdanning, trygghet - skal tas vare på i fellesskap, eller om det skal overlates mer til den enkelte. Det er et veivalg og et spørsmål om verdier, der vi velger fellesskap. Jeg kan nevne noen eksempler på hva det betyr. For det første er det slik at denne regjeringen velger velferd framfor skattelette. Det er en konkret forskjell. Fordi vi har valgt å avlyse de store skattelettelsene til den forrige regjeringen og velger velferd framfor skattelette, har vi mer penger til sykehus, til eldreomsorg, til skole, men også til vei enn det Høyre hadde i forrige periode. Det er et veivalg. Vi velger fellesskap framfor privatisering. Vi mener at f.eks. privatisering av skolen eller privatisering av tilleggspensjonen i folketrygden, som Fremskrittspartiet går inn for, undergraver den norske modellen. Og så er vi opptatt av å trygge arbeidstakernes rettigheter, ikke svekke arbeidstakernes rettigheter, slik den forrige regjeringen gjorde bl.a. gjennom å svekke oppsigelsesvernet, kutte i arbeidsledighetstrygden og gjøre andre ting. Dette er konkrete veivalg, verdivalg, der det er forskjell. Vi står altså på fellesskapstanken, rettferdighetstanken, opp mot skattelette og økt sosial ulikhet, som følger av et høyre-fremskrittsparti-alternativ.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-05-28:
Jeg er helt enig i at verdiskaping er viktig. Derfor er Regjeringens budskap - det står i Soria Moria-erklæringen - at vi er for å skape og å dele. Men i motsetning til mange Høyre-folk mener vi at det faktisk ikke er noen motsetning mellom det å skape og det å dele. Vi tror for det første at man må skape for å ha noe å dele, men vi tror i tillegg at hvis man er god til å dele, blir man også bedre til å skape. For et samfunn der alle er med, der folk trekkes inn og ikke stenges ute, der vi har sosial rettferdighet, der alle har tilgang til god utdanning, der det er trygghet i et offentlig pensjonssystem, er også et samfunn med mindre konflikter, høy yrkesdeltakelse og mer verdiskaping. Og derfor er vi faktisk ganske stolte av at vi i denne perioden har hatt den sterkeste økonomiske veksten siden 1960-tallet. Man skremte fra høyresiden med at en rød-grønn regjering ville føre til mindre verdiskaping, men det er en SV-finansminister som administrerer den sterkeste veksten på flere tiår, og det er et uttrykk for at vi har en god regjering, som er opptatt av både å skape og å dele.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-05-28:
Det er helt feil at det er et stadig økende forfall. Du må være medlem av Fremskrittspartiet for å tro at det er et stadig økende forfall i det norske samfunnet. Det er faktisk slik at alle andre som ser på Norge, ser at Norge går i riktig retning, fordi vi har valgt den norske modellen. Den norske modellen er en modell der vi altså forsøker å gjøre ting sammen, der vi tror på fellesskapet, der vi tror på det jeg kaller det store spleiselaget, nemlig at utdanning, helse og velferd organiserer og betaler vi for i fellesskap. Det er en utrolig god modell, fordi vi bidrar til sosial rettferdighet - vi er ikke i mål, vi er ikke fornøyd, men vi har altså kommet lenger enn de fleste andre land når det gjelder å utjevne levekårsforskjeller. Og det andre som er fantastisk med den modellen, er at den har vist seg utrolig dyktig også til å skape verdier. Vi har høyere produktivitetsvekst, sterkere omstillingsevne i norsk økonomi og i offentlig sektor enn i de fleste andre land. Det er fordi trygge mennesker våger, trygge mennesker tar risiko, og derfor har vi vilje både til omstilling og fordeling i Norge. Det er den norske modellen.