Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-02-22:
Arbeidet med Nasjonal transportplan for perioden 2010–2019 er godt i gang. Etter mi meining har me lagt opp til ein ryddig planprosess som sikrar god samordning og medverknad i alle delar av arbeidet. Planarbeidet er òg gitt ei innretting som skal leggje grunnlaget for heilskaplege politiske prioriteringar, effektiv verkemiddelbruk og styrking av samspelet mellom dei ulike transportformene. Dette er viktig for å få effektive, trygge og meir miljøvenlege transportløysingar. Regjeringa tek sikte på å leggje fram stortingsmeldinga om NTP i desember 2008. Eit viktig grunnlag for meldinga er det felles planframlegget som transportetatane og Avinor utarbeider. Dei har tid fram til januar 2008 for å levere sitt framlegg til departementa, Samferdselsdepartementet og Fiskeri- og kystdepartementet. Framlegget er offentleg og skal samstundes sendast fylkeskommunane og storbyane til utsegn, med frist i april 2008. For meg er det viktig at me har lagt opp til ein planprosess med god medverknad frå fylkeskommunar og storbyar og frå brukar- og interesseorganisasjonar. Samstundes har me styrkt den politiske dialogen mellom departementa og fylkeskommunane og storbyane. Arbeidet i etatane og Avinor skjer på grunnlag av retningsliner frå Samferdselsdepartementet og Fiskeri- og kystdepartementet. Me gav retningsliner for prosess og innhald i planarbeidet i januar 2006. Desse er seinare supplerte med retningsliner om målstruktur og om handsaming og kvalitetssikring av store samferdselsprosjekt i tidleg fase av planlegginga, såkalla KS1. Som eit ledd i det førebuande arbeidet har alle transportetatane laga utgreiingar om utviklinga av stamnettet i eit 30-årsperspektiv, dvs. fram mot 2040. Avinor har laga ei sektorutgreiing med same tidsperspektiv. Utgreiingane vart ferdigstilte hausten 2006, og det vart invitert til synspunkt på desse med frist 1. februar 2007. Eg går ut frå at det er desse utgreiingane representanten Halleraker siktar til i sin interpellasjon. Det er viktig å vere klar over at stamnettutgreiingane berre peikar på behov utan at behova er sett i samanheng med økonomiske rammer. Utgreiingane vil vere eit grunnlag for å drøfte prioriteringsstrategiar innanfor kvar sektor. Samstundes vil det vere eit innspel til det vidare arbeidet med strategiske og tverrsektorielle vurderingar som transportetatane vil gjere i sitt planframlegg til departementa. I korridoranalysane, som etatane og Avinor no arbeider med, vil dei m.a. analysere konkurranseflater og moglegheit for samordning mellom transportformene. I det endelege framlegget frå etatane og Avinor skal dei ulike måla knytte til transportpolitikken vegast mot kvarandre. Dette er mål knytte til framkomst, sikkerheit, miljø og tilgjenge. Måla er førebels formulerte i dei nemnde retningslinene om målstruktur. På miljøområdet er dette mål knytte til å redusere klimagassutsleppredusere NOx-utsleppbidra til å nå nasjonale mål om lokal forureining og støyunngå inngrep i viktige naturområde og vareta viktige økologiske funksjonaravgrense inngrep i viktige kulturminne, kulturmiljø, kulturlandskap og dyrka jordunngå utslepp av petroleumsprodukt eller andre miljøfarlege produkt som følgje av ulukker på sjøen Når det gjeld klimagassar, vert det som kjent no arbeidd med sektorvise klimahandlingsplanar. Klimahandlingsplanen på transportområdet vil leggje klare føringar for dei prioriteringane me skal gjere i Nasjonal transportplan. Samferdselsdepartementet har som kjent – parallelt med stamnettutgreiingane – bede Jernbaneverket om å gjennomføre ei uavhengig utgreiing av om det er samfunnsmessig interessant med oppgradering eller nybygging av banestrekningar for meir enn 200 km/t køyrefart. Etter ein internasjonal anbodsrunde vart eit tysk konsulentkonsortium valt som konsulent for oppdraget. Konsulentane la fram fyrste fase av arbeidet hausten 2006 og tilrådde å gå vidare med ei grundigare utgreiing av to strekningar, Oslo–Trondheim via Østerdalen og Oslo–Göteborg, i prosjektfase 2. På bakgrunn av ulike innspel har Samferdselsdepartementet i samråd med Jernbaneverket i tillegg valt å gå vidare med ei utgreiing av høgfartsbane i Sørvest-Noreg i ein fase 3 av utgreiinga. Denne delen av utgreiinga er lagd opp slik at den både dekkjer Haukelibanen, som er lansert av selskapet Norsk Bane AS, og den såkalla Høgfartsringen, foreslått i Dokument nr. 8:94 for 2005-2006. I høve til det oppdraget den førre Regjeringa gav Jernbaneverket, ei vurdering av strekninga Oslo–Halden for å illustrere høgfartskonseptet, er utgreiingsoppdraget frå denne regjeringa å ta konseptet på alvor for å få undersøkt om djerve visjonar kan flyttast nærare realisering på strekningar som er viktige for reisemønsteret i Noreg. Utgreiingsarbeidet vil tidlegast verte ferdig hausten 2007. Deretter vil det verte gjennomført ein høyringsrunde før Jernbaneverket gir si vurdering i samband med grunnlagsmaterialet til Nasjonal transportplan. Utgreiingsarbeidet har som føremål å avklare om det kan vere aktuelt å byggje og drive høgfartsbanar i Noreg. Regjeringa vil deretter leggje fram sitt syn på denne saka for Stortinget i stortingsmeldinga om Nasjonal transportplan. Regjeringa vil føre ein heilskapleg transportpolitikk, der vi ser dei einskilde transportformene i samanheng. I Nasjonal transportplan presenterer vi hovudtrekka i transportpolitikken til Regjeringa. Vidare prioriterer vi i Nasjonal transportplan, innafor økonomiske rammer, kor mykje ressursar vi skal bruke på investeringar og drift og vedlikehald framover, og fordeler innsatsen mellom sektorane. Planarbeidet må byggje på ei erkjenning av at transportpolitikken skal vareta mange ulike mål og interesser. Transport er eit middel for å nå nasjonale mål knytte til verdiskaping og velferd, næringsutvikling og regional utvikling. Samstundes er det viktig å auke trafikktryggleiken, avgrense miljøskadane og gi alle betre tilgjenge til transportsystemet. Hovudutfordringa er å balansere målet om auka mobilitet mot dei andre omsyna i transportpolitikken. Eg er oppteken av at me i Nasjonal transportplan legg til grunn eit heilskapleg perspektiv, der me set dei ulike måla og omsyna opp mot kvarandre. Dette er m.a. bakgrunnen for at me i haust kom med før nemnde supplerande retningsliner om målstruktur. Føremålet er å få betre fram kva me får til med politikken, og at politiske mål kan avvegast betre. Endelege mål vil me formulere i stortingsmeldinga og gjennom denne leggje dei fram for Stortinget. Arbeidet med Nasjonal transportplan er krevjande. Det er involvert mange aktørar som har kryssande interesser, og me skal ta omsyn til ei rekkje ulike mål. Mellom anna ut frå det grunnlagsmaterialet me har gitt etatane og Avinor i oppdrag å skaffe fram, er eg trygg på at me i arbeidet med stortingsmeldinga om Nasjonal transportplan vil ha eit godt grunnlag for å sjå dei einskilde transportformene i samanheng, og at miljøperspektivet skal verte godt vareteke.