Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg deler Karin Andersens bekymring når det gjelder situasjonen for bostedsløse, som vi dessverre har altfor mange av i Norge. Jeg har med undring og fortvilelse registrert en sak i Oslo i mediene, som har omtalt en mann som frøs i hjel etter å ha blitt kastet ut fra en kommunal leilighet. Slikt skal ikke skje. Det var derfor helt nødvendig at Bård Folke Fredriksen, byråd i Oslo for eldre og bydelene, tok et initiativ for å bedre rutinene og samarbeidet mellom boligetaten og sosialetaten i kommunen, noe som er helt nødvendig for å få ned antall utkastelser og for å sikre at folk som blir kastet ut, ikke havner på gata uten å ha noe sted å gå til og uten å få noen hjelp. Kommunal- og regionaldepartementet har etter dette vært i kontakt både med Bergen kommune og med Trondheim kommune. En har der fått opplyst at det er etablert et samarbeid mellom boligetaten og sosialetaten som gjør at utkastelser ikke skal skje som en følge av manglende koordinering mellom ulike kommunale etater. De fleste utkastelser skyldes manglende husleiebetaling, men for mange er årsaken i betydelig grad manglende mestring av egen økonomi og ikke bare at de ikke greier å betale husleia. Her mener jeg at en del sosialkontorer bør ta et langt større ansvar enn det som er tilfellet i mange saker i dag. Representanten Karin Andersen spør om jeg ser behov for et nytt regelverk som vil sikre nok billige sosiale utleieboliger og hindre bostedsløshet. Jeg trur at vi for å få gjort noe med dette mer trenger andre tiltak enn å endre regelverket. Som representanten er godt kjent med, ble både midlene til lån og til tilskudd til Husbanken økt betydelig gjennom statsbudsjettet for i år. Det var helt nødvendig. Tiltak rettet mot bostedsløshet har første prioritet innenfor alle ordninger, særlig gjelder dette boligtilskuddet, som har økt betydelig, og som vil bidra til at kommunene kan prioritere ulike boligløsninger for disse gruppene. Hospits og andre tilfeldige boligløsninger er ordninger jeg mener vi bør komme oss vekk fra. De er dyre, og de er svært dårlige alternativer i svært mange tilfeller. I stedet bør det utvikles løsninger som gjør at folk kan bli boende i sine boliger. Boliger med ulik grad av sosialfaglig oppfølging er viktig for å hindre utkastelser og gi en så stabil og god livssituasjon som mulig. Gjennom statsbudsjettet for i år er det satt av 5 mill. kr til et utviklingsprosjekt særlig rettet mot bostedsløse. Sammen med sosialministeren har jeg tatt initiativ til og fått etablert et samarbeid med de fem største byene. Jeg er veldig glad for det engasjementet og den innsatsen som vi nå begynner å se resultatene av. Alle byene har fått midler til lokal prosjektledelse, og de er i gang med å få fram ulike boligløsninger knyttet til konkrete helse- og sosialtjenester. Jeg er opptatt av at vi fastholder den rolledelinga vi har mellom stat og kommune i boligpolitikken. Jeg trur ikke ytterligere regelverk, med nye pålegg til kommunene, er vegen å gå. Økonomiske virkemidler, dialogbasert samarbeid med kommunene og bedre samordning internt i den enkelte kommune mener jeg er av avgjørende betydning. Økt samarbeid mellom kommunale etater og flere boligløsninger med oppfølging er sentrale ting som må på plass for at vi skal lykkes bedre i politikken overfor dem som ikke har et sted å bo, eller som bor dårlig og som står i fare for å bli kastet ut.