Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2009-05-14:
Kristelig Folkeparti deler statsråd Solheims oppfatning om at 2009 er et skjebneår for arbeidet med å bremse opp den globale oppvarmingen. Forskningen viser at klimaendringene skjer raskere enn vi trodde bare for kort tid siden. Temperaturen i Arktis øker, isbreene smelter, og vi har mer tørke, som rammer landbruksproduksjonen og naturmangfoldet. Land kjøper opp land, land leier jordbruksareal i andre land for å kunne fø sin befolkning i 2050. Krisesignalene begynner å bli mange. Til tross for dette varsler ikke Regjeringen noen nye klimatiltak i redegjørelsen. Finanskrisen må brukes til å starte på en helt ny, nødvendig omlegging mot lavutslippssamfunnet. Jeg er glad for statsrådens understreking av at de beslutningene vi tar i dag, også de kortsiktige, er avgjørende for at vi skal bli en lavutslippsøkonomi. Jeg takker for invitasjonen til nye samtaler om et klimaforlik i 2010, selv om jeg nok synes det er i overkant optimistisk å invitere på vegne av en rød-grønn regjering såpass lenge etter valget. Invitasjonen vil forhåpentligvis gå motsatt vei. Klimaforliket var viktig. Kristelig Folkeparti, Venstre og Høyre klarte å dra Regjeringen i riktig retning, men det var bare det første steget, og et nytt klimaforlik må være enda mer konkret. Jeg betviler ikke miljøvernministerens engasjement i klimapolitikken. Men for meg framstår det ganske klart at engasjementet ikke har smittet nevneverdig over på resten av Regjeringen. Hvor er det blitt av klimaengasjementet når olje- og energiministeren nekter å støtte et aksjonærforslag på StatoilHydros generalforsamling som sier at selskapet skal trekke seg ut av den skitne oljesandindustrien i Canada? Hvor er klimaengasjementet når Regjeringen i forvaltningsplanen for Norskehavet varsler åpning av sårbare områder i Arktis for oljeutvinning? Og hvor er klimaengasjementet når Regjeringen legger fram en plan for utbygging og drift av Goliatfeltet i Barentshavet, som øker de allerede skyhøye utslippene av klimagasser fra norsk sokkel? Dette er tre eksempler som er hentet fra politiske saker og beslutninger som den rød-grønne regjeringen har fremmet den siste uken. Visjoner må følges opp i konkret handling, dessverre for klimaet har Regjeringens beslutninger siste uke vært dårlige beslutninger for klimaet. Statsråden sa i sin redegjørelse at han er grunnleggende uenig i den kritikk som har blitt framført mot Regjeringens bruk av bistandsmidler til klimatiltak. Kristelig Folkeparti står for denne kritikken, og statsråden må gjerne være uenig. Men jeg mener Regjeringen tenker feil når den tar penger som er ment brukt til mat, medisiner og skolegang for all verdens fattige, og bruker dem på trær og CO2-fangstanlegg. Har vi ikke råd til begge deler? Dette er det omvendte Robin Hood-prinsippet: Regjeringen tar fra de fattige, og bruker pengene til å begrense skadene av rike lands klimagassutslipp og overforbruk. Klimaforliket var viktig, men Kristelig Folkeparti er ikke fornøyd med Regjeringens oppfølging av dette. Et drøyt år etter at avtalen ble inngått, har Regjeringen begått avtalebrudd på en rekke områder: Det er ikke framlagt et støttesystem for fornybar energi som er i nærheten av det som de skrev i forliket. Det er ikke fremmet noen planer for utslippsfri kraft til petroleumssektoren, slik det ble lovet i forliket. Det er ikke lagt fram noen opptrappingsplan for klimaforskning. Det er heller ikke lagt fram noen handlingsplan for overgang fra fossile til fornybare energikilder til oppvarming. – Slik kunne jeg fortsette. Kort sagt: Det er mange brudd. På denne bakgrunn synes jeg at statsråden er nokså pompøs og lettvint når han fastslår at Norge med den rød-grønne regjeringen har begynt å løpe etter mange års klimadvale. Jeg oppfatter situasjonen slik at Solheim har startet et retorisk kappløp, mens resten av Regjeringen fortsetter klimadvalen. De har ikke skjønt hvor de er, hva de heter, hvor de skal, eller hva de bør foreta seg. Som en hjelp til dette vil jeg foreslå at regjeringspartiene stemmer for mange av de gode representantforslagene som nå ligger til behandling i energi- og miljøkomiteen. Hvis disse blir vedtatt, vil de passe godt inn i statsrådens klimaretorikk. Mens vi venter på Klimakur 2020, kan vi i det minste iverksette tiltak som vi vet virker. Eller er det slik at Regjeringen mest av alt ønsker å vente? Solveig Horne hadde her overtatt presidentplassen.