Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2001-04-05:
Bedriften Moxy Trucks AS er lokalisert i Fræna kommune i Møre og Romsdal. Bedriften ble etablert i 1972. Hovedproduktet har vært og er rammestyrte anleggsdumpere for verdensmarkedet. Bedriften har vel 200 ansatte. Etter økonomiske vanskeligheter gikk den statseide bedriften A/S Olivin inn på eiersiden i 1991 med 2/3 av aksjekapitalen. Japanske Komatsu innehadde den siste 1/3 av kapitalen. Komatsu trakk seg ut som eier i 1997. Som et ledd i delprivatiseringen av A/S Olivin overtok staten ved Nærings- og handelsdepartementet aksjene i desember 2000. Etter at Komatsu trakk seg ut, ble salgsapparatet svekket. Det var en vesentlig årsak til nedgang i salgsvolumet. Bedriften fortsatte produksjonen på et nivå som førte til lageroppbygging og en svært anstrengt likviditetssituasjon for selskapet. Selskapet kunne ikke fungere videre i den situasjonen. Fra selskapets side ble det lagt fram en skisse til ny driftsmodell og refinansiering av selskapet. Departementet engasjerte Hartmark Consulting AS for å foreta en uavhengig gjennomgang og vurdering. Konklusjonen er at Moxy Trucks under gitte forutsetninger kan etableres som et lønnsomt selskap, dersom en refinansiering gjennomføres i tide, og at det settes inn adekvate ledelsesressurser. Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre inviterer Stortinget til å bevilge 50 mill. kr i aksjekapital og å gi departementet fullmakt til å stille garanti for en driftskreditt på 30 mill. kr og fullmakt til å selge statens aksjer i Moxy Trucks AS. Høyre, Fremskrittspartiet og representanten Terje Knudsen støtter ikke det forslaget. De har sine egne forslag, som de sikkert vil begrunne i sine egne innlegg. Når nå flertallet går inn for forslaget, er det ut fra den vurdering at når staten først er eier av en produksjonsbedrift som Moxy, må vi håndtere det eierskapet på en profesjonell måte. Det innebærer at en må vurdere de verdiene bedriften innehar. En må vurdere produkt, marked og salgsapparat, og sist, men viktigst: de menneskelige ressursene og kompetansen bedriften innehar. Flertallets vurderinger er, i tråd med departementet og konsulentens konklusjoner, at det eneste realistiske alternativet i dagens akutte økonomiske situasjon er en statlig refinansiering. Men det er i seg selv ikke tilstrekkelig for å sikre selskapets framtid. Statlig eierskap er ingen god og varig løsning for et industriselskap som Moxy. Det må utvikles markedskontakter, nettverk og distribusjonskanaler. En god eier skal bidra til alliansebygging og produktutvikling. Derfor er det viktig at en umiddelbart starter arbeidet med å hente inn private eiere som kan tilføre bedriften disse viktige nevnte elementer, og som kan være med og utvikle bedriften og gi sikre og gode arbeidsplasser i framtida. De siste års produktutvikling med en ny dumperserie som resultat, som er svært godt mottatt i markedet, var et viktig moment for flertallet. Det ville være meningsløst og lite profesjonelt av staten som eier ikke å medvirke til at virksomheten fortsetter nå, nettopp nå som det nye produktet har kommet på markedet og er tatt godt imot av kundene. Tillitvekkende har også kontakten med de ansatte og den nye ledelsen i selskapet vært. Her er det mennesker som har tro på produktet, som ser nødvendigheten av å legge om til ordrestyrt produksjon, og som ser nødvendigheten av å ha private, industrielle eiere med godt nettverk og å ha et internasjonalt effektivt salgsapparat. Jeg vil gi ros til bedriftens personalavdeling som, til tross for et vanskelig år i fjor, i samarbeid med Aetat benyttet situasjonen til oppgradering og kompetanseoppbygging i forhold til de ansatte. Dette er også et viktig element i totalvurderingen ved en refinansiering. Til slutt vil jeg gi ros til statsråden for den måten saken er blitt håndtert på, og for at det er tatt nødvendige grep fra eierens side i tråd med konsulentens anbefalinger, der iblant at det settes inn en ny adekvat ledelse. Under disse forutsetninger har jeg tro på at bedriften kan gi gode, langsiktige og utviklende arbeidsplasser til beste både for den enkelte, for regionen og for dem som velger å benytte seg av bedriftens produkter.