Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2014-12-16:
Saken handler om å innlemme pasientrettighetsdirektivet med det formål å gjøre det lettere å sikre helsetjenester av høy kvalitet over landegrenser og bidra til samarbeid mellom EØS-medlemslandene på helseområdet. Norge har allerede etablert en refusjonsordning for utgifter til helsehjelp mottatt i annet EØS-land, men nå foreslås det å utvide det til også å omfatte sykehusbehandling, altså spesialisthelsetjenesten. Stortinget behandlet pasientdirektivet våren 2013, men da med krav om forhåndsgodkjenning. Dagens regjering valgte ikke å gjennomføre vedtaket, og sendte det på ny høring 27. juni 2014 med forslag om ikke å stille krav om forhåndsgodkjenning, men med mulighet for å søke om forhåndstilsagn. Komiteen har delt innstilling. Med subsidiær stemmegiving er det flertall for fortsatt krav om forhåndsgodkjenning, og det tidligere stortingsvedtaket fra 2013 fremmes på nytt. Mindretallet støtter regjeringens forslag. Etter at saken var ferdigbehandlet i komiteen, har et av partiene som står bak flertallet, varslet at de vurderer å endre standpunkt når saken behandles i Stortinget. Dermed redegjør jeg for Arbeiderpartiets syn. Arbeiderpartiet reagerer på at regjeringen velger å omgå Stortingets tidligere vedtak fra 2013 og Helsedepartementets tidligere anbefaling om forhåndsgodkjenning. Vi mener at regjeringen skulle konsultert Stortinget før de la fram forslag for EØS om å fjerne forhåndsgodkjenningen. Vi reagerer også på at pasientdirektivet blir brukt til å innføre en generell adgang for sykehus i EØS-området til å motta finansiering av norske pasienter. Vi mener at fritt behandlingsvalg er en større sak, som fortjener en bred utredning og grundig drøfting i Stortinget, slik regjeringen også har varslet. Arbeiderpartiet mener at å åpne for å finansiere sykehusopphold i EØS uten forhåndsgodkjenning er feil bruk av fellesskapets helseressurser. Vi mener det er viktigere å styrke sykehusene her hjemme. Det virker uklokt å gi kommersielle sykehus i EU en større rett til å få dekket behandling av norske pasienter enn tilsvarende sykehus i Norge. Den norske helsetjenesten er basert på et offentlig finansiert helsetilbud, til forskjell fra de fleste andre EØS-land, der mange har forsikringsbaserte systemer. Denne ulikheten i organisering og finansiering sammen med det faktum at Norge har særdeles god økonomi sammenlignet med andre europeiske land, gjør at norske pasienter kan være økonomisk attraktive for mange europeiske sykehus. For å unngå at våre helsetjenester tappes for ressurser, noe som i neste omgang kan få konsekvenser for kvaliteten på helsetilbudet nasjonalt, mener Arbeiderpartiet det er klokt å være føre var. Vi mener at forhåndsgodkjenning er til pasientens beste. Mangel på forhåndsgodkjenning kan fort bli en ekstra belastning for pasienter og pårørende fordi de risikerer å bli utsatt for uenighet om refusjonsgrunnlaget i etterkant. Det er mange faktorer som kan medføre uenighet om kostnader. Det er mangel på sammenlignbare prislister for mange behandlingstilbud, og veldig mange sykehus vil presse på for å få best mulig betalt for norske pasienter. Det kan oppstå uenighet om hvorvidt pasienter er utsatt for fristbrudd i Norge, slik at de oppfyller vilkårene for å motta et tilsvarende helsetilbud i EØS-området, og om helsetilbudet i utlandet vurderes som likeverdig med helsetilbudet til pasienten her i hjemlandet. Arbeiderpartiet er også urolig for at en rett til behandling uten forhåndsgodkjenning vil favorisere de ressurssterke pasientene på bekostning av dem som er så syke at de ikke kan reise utenlands eller ikke har råd til å forskuttere sykehusopphold i utlandet. En forhåndsgodkjenning av refusjon av utgifter til sykehusbehandling vil være et viktig virkemiddel for å få kontroll over pasientstrømmen ut av landet og økonomien. Så har vi også det med antibiotikaresistens, som er et økende problem, og risikoen øker med sykehusopphold i utlandet. Forhåndsgodkjenning kan gjøre det lettere å holde den kontrollen som Norge har når det gjelder antibiotikaresistens. Arbeiderpartiet er for et europeisk samarbeid, spesielt fordi det gjør oss i stand til å tilby den beste behandlingen for sjeldne tilstander. Denne ordningen, som ble forhandlet fram og lå til grunn for tidligere vedtak, var god. Nå opplever vi at den utvannes av den sittende regjering. Til slutt vil jeg ta opp det forslaget som Arbeiderpartiet står bak.