Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 2003-02-13:
Den saken som vi nå behandler, har ikke vært av dem som har fått mest oppmerksomhet i media – bortsett fra et Høyre-utspill der man kritiserte den. Det er urettferdig, for dette er en ganske stor og viktig miljøsak. Lov om rett til miljøinformasjon og deltakelse i offentlige beslutningsprosesser av betydning for miljøet gjør at Norge har fått på plass et lovverk som muliggjør ratifisering av Århuskonvensjonen av 1998. Loven er også en operasjonalisering av retten til miljøinformasjon, som er stadfestet i Grunnloven § 110 b. En av hovedtankene bak prinsippet om rett til miljøinformasjon er at folk må få større mulighet til å ta personlige, kunnskapsbaserte valg som gjør at de kan bidra til et bedre miljø som forbrukere, og kan engasjere seg i offentlige beslutningsprosesser. Derfor er dette en lov som følger opp viktige prinsipper om demokrati, om åpenhet og om å gi folk bedre mulighet til å ta ansvar for samfunnsutviklinga. En av innvendingene mot denne loven er at den vil føre til økt byråkrati og økte byrder, særlig for små og mellomstore bedrifter. Jeg tror det er en overdreven frykt. Virksomhetene er allerede i gjeldende rett pålagt å ha kunnskap om sin egen miljøpåvirkning. Det nye er at folk flest skal få rett til tilgang på denne informasjonen. Vi i Arbeiderpartiet regner for øvrig med at Regjeringa, i samarbeid med næringsorganisasjonene for små og mellomstore bedrifter, legger best mulig til rette for at disse skal kunne oppfylle plikten til å gi miljøinformasjon, uten at det påfører dem unødig mye ekstraarbeid. Jeg er glad for at det i komiteen er bred enighet om lovendringa. Riktignok er regjeringspartiene her i Stortinget litt halvlunkne til det hele. Det virker på meg som om de gjennom særmerknadene reserverer seg litt i forhold til Regjeringas opplegg. Men de er med, og det er positivt. Fra Arbeiderpartiets side støtter vi altså Regjeringas opplegg, bortsett fra på ett område: klagenemnda. Vi ønsker en litt annen sammensetning av klagenemnda, at staten skal være bedre representert. Begrunnelsen er at staten har flere roller å ivareta i disse spørsmålene, både som innkjøper og som premissleverandør for næringsutvikling. Vi ønsker videre å lovfeste at vedtakene i klagenemnda skal offentliggjøres fortløpende, bl.a. gjennom Lovdata. Før jeg avslutter, er det én ting som jeg vil understreke. Det er at jeg håper at dette blir mer enn en papirlov. Jeg håper også departementet ser det som ønskelig at denne loven skal føre til at folk – både som forbrukere og som samfunnsdeltakere – kan ta mer aktive miljøvalg og delta i beslutningsprosesser. Jeg håper derfor at Regjeringa følger dette opp gjennom konkrete tiltak. Ett konkret tiltak er å gå igjennom erfaringen vi har med dagens merkeordninger, og se om det er et virkemiddel som kan forbedres. Jeg tror det er mange i dag som er litt usikre på hvilke produkter som egentlig er miljøvennlige, og som ikke opplever at dagens merkeordninger gir god nok og trygg nok veiledning. I proposisjonen heter det: «Dersom man skulle ønske å utvikle mer aktive informasjonsplikter, ville det kreve grundig utredning av samlet virkemiddelbruk, blant annet hvilken handlefrihet man har nasjonalt uten å komme i konflikt med det internasjonale handelsregelverket, og forholdet mellom nasjonal og internasjonal regulering mer generelt. På dette tidspunkt er det derfor et stykke fram til at disse spørsmålene er modne for lovregulering.» Jeg sitter med en følelse av at departementet her gjør saken litt overdrevent vanskelig. Jeg tror det er mye vi kan gjøre i Norge. Jeg syns dette lukter litt for mye av dersom, hvis, så fremt, i fall. Derfor har Arbeiderpartiet og SV lagt inn en merknad der vi sier at det er behov for en forbedring av merkeordningen og «en mer aktiv bevisstgjøring av forbrukerne». Vi ber derfor om at disse utredningene settes i gang. I tillegg kan mye gjøres gjennom Lokal Agenda 21, og komiteens flertall viser til at Regjeringa arbeider med Nasjonal Agenda. Jeg håper at dette med både merkeordninger og Lokal Agenda 21 er en utfordring som Regjeringa tar. Dersom statsråd Børge Brende tar denne utfordringen i sitt innlegg i dag, kan vi dessuten korte ned på replikkrunden. Representanten Hallgeir H. Langeland har allerede fremmet de forslagene som Arbeiderpartiet er medforslagsstiller til.