Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-04-19:
Jeg vil først få takke komiteen for et godt og konstruktivt samarbeid i denne saken. Odelstingsproposisjonen er en oppfølging av allerede vedtatte endringer i studiefinansieringsordningene, og den er et ledd i det helt nødvendige arbeidet med å modernisere Statens lånekasse for utdanning. Stortinget behandlet endringene i forbindelse med St.meld. nr. 12 for 2003-2004, jf. Innst. S. nr. 152 for 2003-2004. Den foreliggende proposisjonen og komiteinnstillingen er altså en gjennomgang av den gjeldende loven om utdanningsstøtte med sikte på forenkling, teknisk justering og oppdatering i lys av vedtakene som ble fattet i forbindelse med behandlingen av St.meld. nr. 12. Regjeringen foreslår altså ingen endringer i støtteordningenes innhold. Det er også derfor flertallet i komiteen, alle med unntak av Fremskrittspartiet, Sosialistisk Venstreparti og representantene Evje og Simonsen, ikke tar opp eller vurderer spørsmål knyttet til det materielle innholdet i støtteordningene. Eventuelle forbedringer og endringer i disse ordningene må vurderes i forbindelse med de årlige budsjettbehandlingene, og innstillingen fra komiteen må tolkes i lys av dette. I høringsprosessen forut for proposisjonen og underveis i komiteens arbeid med saken er høringsinstansene blitt bedt om å ta stilling til oppdateringen, forenklingen og den tekniske justeringen, ikke til materielle endringer. Slike endringer er ikke utredet, og proposisjonen drøfter heller ikke dette. Jeg er glad for at det er bred enighet om oppdateringene og forenklingene som foreslås. Det innbefatter både språklige forenklinger og nedkortinger og presiseringer av hjemler som allerede i dag finnes, bl.a. i forskriftsverket. Dessuten slås det nå fast i loven at utdanningsstøtteloven er en rettighetslov, noe som innebærer at alle som fyller kravene for å motta støtte, har rett til det. Det er en kodifisering av tidligere praksis. På to områder har en enstemmig komite ønsket å beholde deler av dagens lovtekst. Dette er også de eneste to områdene hvor innstillingen justeres i forhold til proposisjonen. I § 1, formålsparagrafen, vil fortsatt oppramsingen i første strekpunkt av kjønn, geografiske, sosiale og økonomiske forhold og alder stå i lovteksten. I tillegg tas funksjonsdyktighet inn i oppramsingen. Dette representerer ingen endring i forhold til regelverket i dag, og oppramsingen er heller ikke uttømmende. I § 10 om ettergivelse vil paragrafens tredje ledd fortsatt nevne at Stortinget kan gi rammer for ettergivelse av gjeld for låntakere som er bosatt i og utøver yrke i Finnmark eller andre bestemte deler av landet. Slik ettergivelse er også i dag avhengig av de rammene Stortinget setter i budsjettbehandlingen. I budsjettet for inneværende år økte Regjeringa avskrivningssatsene for låntakere i Nord-Troms og Finnmark. At lovforslaget ikke nevnte eksplisitt enkelte geografiske områder, var altså ingen endring i ordningen – det var et ønske om en forenkling av en svært detaljert og omfattende § 8 i den gjeldende loven. Komiteen ønsker å beholde omtalen av geografiske områder og tar derfor inn tilføyelsen «når låntaker er bosatt i og utøver yrke i Finnmark eller andre bestemte deler av landet» til § 10 tredje ledd. I §§ 13, 14 og 17 lovfestes nå regler om den overføringen av oppgaver fra Lånekassen til Statens innkrevingssentral som et flertall i Stortinget gav sin tilslutning til i Innst. S. nr. 152 for 2003-2004. Oppgaveoverføringen er viktig av to hensyn: dels fordi Lånekassen har et stort antall langvarige og grove misligholdssaker som det brukes veldig mye ressurser på å håndtere – ressurser som i større grad bør komme de ordinære låntakerne til gode – og dels fordi Statens innkrevingssentral har bedre kompetanse på denne typen saker samt en mulighet til å vurdere misligholderens totale økonomiske situasjon. Dermed kan de finne bedre løsninger for misligholderne. Vi får nå en oppdatert og tidsriktig lov, i tråd med de vedtakene Stortinget gjorde ved behandlingen av Innst. S. nr. 152 for 2003-2004.