Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-16:
Etter å ha fulgt denne saken på nært hold har den i voksende grad egentlig overrasket meg. Jeg er jo lege selv, men jeg synes det er sjelden at man ser en yrkesgruppe som blir ivaretatt med så stor omhu og intensitet av mange representanter på Stortinget som nettopp denne yrkesgruppen. For det er jo ikke vanlig at ulike yrkesgrupper er yrkesaktive når de har fylt 70 år – og her snakker vi altså ikke om 70 år, men om 75 år. Hvis man sammenlikner med ulike yrkesgrupper, eksempelvis lærere, vil man se at de fleste lærere er ute av yrket allerede før fylte 70 år, de fleste kanskje helt ned mot 60 år. Offiserer i Forsvaret har en aldersgrense på 60 år. Vi ser at flygere i sivil luftfart ofte slutter i midten av 50-årene, og jagerpilotene i 40-årene. Vi snakker her om et yrke, legeyrket, som sammenliknet med veldig mange yrker kanskje er av de mer krevende, spesielt hvis man skal delta aktivt i legevaktarbeid eller ha pasienter eksempelvis på et sykehjem som tilsynslege. Er det noen oppgaver man i dag ønsker å kvalitetssikre, er det jo disse – se på nye muligheter for spesialiteter for å få en høyere kvalitet på tjenesten og gi den et mer verdifullt innhold. Det er jo ingen desavuering av en person over 75 år å si at yrkeslivet i dag er så krevende, krever så mye fornyelse av kunnskaper, at det faktisk ikke er rimelig å forvente at man skal klare det til nærmere 80-årsalder. Jeg ser selv – jeg har min bakgrunn som allmennpraktiker – at det er stilt krav til allmennpraktikere om at de skal drive minst 50 pst. i kurativ tjeneste, ellers kan man ikke opprettholde spesialiteten som allmennpraktiker. Det kan ikke jeg gjøre når jeg sitter på Stortinget, det finner jeg helt rimelig. Da å skulle argumentere veldig aktivt for at personer over 75 år som er i mindre enn 20 pst. arbeid, likevel skal få lov til å praktisere med en lisens, forundrer meg. Er det noe vi burde gjøre når det gjelder helsevesenet, er det å se på kvaliteten på de tjenestene som utføres, og hvordan den kan sikres på en bedre måte. Det å feilkoble dette å sikre en kvalitet med at man mangler respekt for menneskeverdet, blir helt hinsides, for det menneskeverdet som skal sikres her, er jo pasientenes – de pasientene som skal ha behandling, den befolkningen som skal sikres kvaliteten på tjenestene. Det at enkeltpersoner over 75 år, som jeg vil anta vil være særdeles få, skulle føle det som krenkende at man hvert annet år må avlevere en legeerklæring, har jeg problemer med å forstå. Det at man også krever at man faktisk må være så pass faglig aktiv at man sikrer at man får fornyelse av sin kunnskap for å kunne praktisere, har jeg også store problemer med å forstå. Derimot ville jeg vært særdeles betenkt hvis det som det blir et flertall for i denne saken i dag, hadde blitt støttet bare av et mindretall og man skulle senke kravene til medisinsk personell for å utføre arbeid i den norske befolkning, på et tidspunkt da legetettheten aldri har vært større. Det er jo ikke slik at det er helt nødvendig at vi må åpne for nye yrkesgrupper på legesiden for å klare legedekningen. Det er tvert imot slik at vi med aktive tiltak blant yrkesaktive leger ser at vi kan få en full legedekning. Da må kravene gå på kvaliteten knyttet til tjenestene, slik at befolkningen sikres forsvarlig legearbeid, og ikke den motsatte vei, slik de øvrige partiene her, utenom regjeringspartiene og SV, tar til orde for. Jeg tar hermed opp det forslaget som ligger i innstillingen.