trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Inge Lønning (Høyre), 2008-04-09:
Jeg takker statsråden for svaret. Vi er skjønt enige om at utviklingen i Ny-Ålesund er udelt positiv, og at den stadig økte bredden internasjonalt når det gjelder forskningsaktiviteten i Ny-Ålesund, er positiv. Bakgrunnen for mitt spørsmål er at Norge i praksis dekker ganske betydelige utgifter til infrastruktur og til drift av den internasjonale forskningsinnsatsen i Ny-Ålesund. Det innebærer i realiteten at Norge subsidierer andre lands forskningsstasjoner med ikke ubetydelige beløp, og da er det jo ikke urimelig at man fra norsk side har en gjennomtenkt policy på dette, som også definerer vilkår som sikrer at dette kommer norsk forskning og norsk forskningspolitikk til gode. Er det et problem for forskningsministeren at ansvaret(presidenten klubber) for dette er delt på så mange ulike departementer - Justisdepartementet når det gjelder Svalbard-politikken,(presidenten klubber) Næringsdepartementet når det gjelder Kings Bay …? (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Inge Lønning (Høyre), 2008-04-09:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Det som gjør at problemstillingen er spesielt interessant, er naturligvis at den forskningsaktiviteten som drives med utgangspunkt i Ny-Ålesund, er forskningsaktivitet som gjelder svært sentrale utfordringer: biologisk mangfold, klimautfordring osv. Det gjør at det er enda større grunn til å tilrettelegge for den mest mulig åpne kommunikasjon, ikke bare når det gjelder forskningsprosjektenes art, men også når det gjelder de resultatene som kommer ut av forskningsaktiviteten, og ikke minst at dette har en tilbakeføringsverdi for norsk forskning på de angitte områdene. Men jeg forstår statsrådens svar slik at vi er skjønt enige om dette, og at det fra statsrådens side også i fortsettelsen vil bli lagt betydelig arbeid i å sikre dette.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-04-09:
I løpet av noen få kvelds- og nattetimer fikk LO på plass en historisk, gullkantet avtale for sine medlemmer, selvfølgelig til glede for LO, men kanskje også til overraskelse for mange. En ting er at det ble en kostbar natt for storsamfunnet, som skal betale regningen for en del av landets arbeidstakere, de LO-organiserte. En annen sak er forholdet rundt organisasjonsfrihet, som er et viktig element i et moderne demokratisk samfunn. Regjeringen har nå inngått en avtale som tilsier at skal en nyte godt av og delta i velstandsutviklingen som pensjonist, må en som arbeidstaker være organisert. Ser statsråden betenkeligheter med den inngåtte avtalen med tanke på det grunnleggende, demokratiske prinsippet som organisasjonsfrihet er?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-04-09:
Uansett hvordan finansministeren vrir og vender på dette, så innebærer lønnsoppgjøret at norske skattebetalere må ut med rundt 100 milliarder kr ekstra i løpet av de kommende år. Det er en beslutning som reelt sett tas av partene i arbeidslivet, ikke av regjering og storting. Mener statsråden at det er en fornuftig måte å prioritere skattebetalernes penger på? Nå har vi i debatten i dag hørt ønske om å prioritere mer penger til sykehus og helsevesen. Vi har i andre debatter hørt ønsket om å prioritere mer penger til veier og jernbane. Vi har i andre debatter igjen hørt ønsket om å prioritere penger til kunnskap og skole. Ville finansministeren, hvis hun stod helt fritt og kunne disponere 3-5 milliarder kr ekstra på et år, prioritert den AFP-løsningen, og da inkludere de 80 milliardene, eller ville hun prioritert fattigdomsbekjempelse, helsevesen, kunnskap og veier?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-04-09:
Statsråden kan svare på spørsmålet.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Jeg vil tilbake til selve spørsmålet til Sponheim. For i forbindelse med lønnsoppgjøret og det forliket som ble inngått, eller enigheten mellom partene og staten, vil alle fagorganiserte få en tilleggspensjon på 0,314 pst. når de blir 62 år. Synes finansministeren det er rettferdig og solidarisk at alle fagorganiserte skal få en tilleggspensjon? Tjener man 300 000 kr, får man en tilleggspensjon bare man er fagorganisert på 38 000 kr i året, mens de som er uorganisert, må betale regningen. Er det rettferdig at vi skal ha to opptjeningsregler i det nye pensjonssystemet?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-04-09:
Det var jo snakk om taburetter i hovedspørsmålet. Noen vil vel kanskje si at Regjeringens bidrag i AFP-saken også var et bidrag for å holde noen på taburettene litt lenger, men det skal ikke jeg si noe nærmere om. Jeg syntes det var interessant at finansministeren åpnet for at det er noen dilemmaer knyttet til at forskjellen på de som går av med AFP, og de som ikke kan gjøre det, kan bli så stor at det kan rokke ved oppslutningen om og legitimiteten til hele pensjonssystemet. Og det er jo ikke så rart hvis man har arbeidet i 40 år uten mulighet for tariffavtale og ser at man taper titusenvis av kroner ved ikke å ha hatt det, og ikke hatt mulighet til AFP, samtidig som man skal betale via skatteseddelen for dem som faktisk kan det. Så mitt spørsmål til finansministeren er: Når hun ser dette dilemmaet, hvordan vil Regjeringen følge opp nærmere for å se på om dette også bidrar til å svekke den samlede legitimitet til pensjonssystemet?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-04-09:
«I Dagens Næringsliv 10. mars peker statsråden på behov for kompetanseheving innenfor området fornybar energi. Mens det er politisk enighet om økt satsing på klimaforskning, foreligger ikke samme avklaring når det gjelder høyere utdanning innenfor fornybar energi. I artikkelen vises det til konkrete planer for satsing på «grønn energi» på flere universiteter og høyskoler. Vil statsråden vurdere om fornybar energi bør gis særskilt prioritet på budsjettet for høyere utdanning i 2009?»
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-04-09:
Statsråden har helt rett i at jeg ikke har tenkt å avkreve henne et svar, og jeg hadde vel heller ikke tro på noe svar med hensyn til hvordan dette vil bli prioritert i 2009. Det vet vel kanskje ikke statsråden selv ennå heller. Mitt poeng er å ha et politisk trykk på den kjeden som er nødvendig for at vi faktisk får resultater som er i tråd med det ganske ambisiøse klimaforliket som Regjeringen har inngått med opposisjonen her i huset. Da snakker vi om realfag, og vi snakker om alt fra grunnskole, videregående skole, opp til høyere utdanning og så til forskning. Nå har vi satset på forskning i klimaforliket, men forut for forskningen ligger det jo at man har studenter som faktisk har fått en god utdanning på høyere nivå. Så mitt spørsmål er rett og slett om det er til vurdering - i hvert fall at man ikke avkrefter det - å gi noen særskilte incitamenter akkurat på dette området.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Mitt spørsmål går til finansministeren. Jeg har registrert at ved inngangen til denne stortingsperioden var finansministeren en av dem som virkelig snakket varmt om at man i denne perioden skulle gjøre noe spesielt for å bekjempe fattigdom i Norge. Jeg tror absolutt at finansministeren var ærlig på at dette hadde hun et oppriktig ønske om. Men så i løpet av perioden har finansministeren sagt at det å bekjempe fattigdom i Norge og utrydde fattigdom nå tydeligvis ikke er noe man regner med man skal klare, men at det allikevel skal være viktig som et mål. Det er ikke veldig mange ukene siden vi i denne sal behandlet en sak hvor Fremskrittspartiet fremmet en rekke forslag for å lette situasjonen for mange gjeldsofre i Norge og bedre stillingen for skattytere i forhold til saker mot ligningskontorene, hvor mange får store problemer og også kommer i en gjeldsfelle. Vi vet at mange minstepensjonister i dag har levevilkår som ligger under det som EU sier er fattigdomsgrensen. Vi har rundt 300 000 aldersminstepensjonister og unge uføre som sliter med å klare å betale regningen, klare høye boutgifter, osv. Totalt sett har Fremskrittspartiet i denne sal fremmet en rekke forslag, bl.a. senest nå i høst, om å øke minstepensjonen til 2 G. Men alle de forslagene vi har fremmet, har regjeringspartiene konsekvent stemt ned. Nå nærmer vi oss det siste statsbudsjettet som denne regjeringen som i dag sitter, skal legge fram, og jeg er nysgjerrig på å vite: Når har man tenkt å komme med konkrete forslag og følge opp konkrete løfter for å bekjempe fattigdom? Er finansministeren fornøyd med den jobben man så langt har gjort, og hva kan hun peke på som i nevneverdig grad har blitt gjort for å bekjempe fattigdom i Norge og komme mange fattige i møte?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Det har på enkelte områder, som ministeren påpeker, blitt forsøkt gjort noe. Men det er de store grepene jeg etterlyser, for de store grepene mangler. Vi vet at de som jobber spesielt rettet mot fattigdom f.eks. her i byen, i Oslo, Fattighuset og andre, opplever en enda større tilstrømning av mennesker nå enn man gjorde for to og et halvt år siden, da denne regjeringen tiltrådte. Det ble nevnt av ministeren at trygdeoppgjøret var godt. Det var det jo for så vidt. Men problemet er de mange års etterslep, hvor man henger igjen, og der har man store utfordringer, spesielt i forhold til gruppen aldersminstepensjonister og unge uføre, som har lite å klare seg med i et av verdens rikeste og også for så vidt dyreste land å bo i. Det ville kunne vært et enkelt grep f.eks. å øke minstepensjonen, som Fremskrittspartiet har foreslått, til 2 G for å lette denne gruppens hverdag. Det ville kostet noe rundt 2,5 milliarder kr. Jeg har registrert at ministeren er uenig i et slikt forslag …
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Det er tydeleg at dei tre sosialistiske partia var veldig fokuserte på kampen mot fattigdom før dei gjekk til val i 2005. Etterpå er den kampen blitt tona noko ned. No verkar det som om det er viktigare å gjere dei rike fattigare enn at dei fattige skal bli rikare. Det meiner eg er feil fokusering, fordi det hjelper veldig lite dei som har for lite å rutte med. Noko av det som er problemet for dei fattige i Noreg, er det høge avgiftstrykket vi har. Der har heller ikkje Regjeringa gjort noko, tvert imot har dei auka avgiftene på ei rekkje område. Drivstoffavgifta har auka, matmomsen er også auka, og enkelte tek også til orde for å auke matmomsen ytterlegare. Det medfører størst belastning for dei fattige. Mitt spørsmål til finansministeren er: Ser ikkje finansministeren at høge avgifter og aukande avgifter gir størst problem for dei fattige og ikkje for dei rike?
Svein Flåtten (Høyre), 2008-04-09:
Finansministeren har nettopp lagt på bordet flere milliarder i økte årlige bevilgninger i lønnsoppgjøret til en gullkantet pensjon til alle dem som er i jobb, særlig de LO-organiserte. På utsiden av dette står de fattige - uten jobb, uten pensjonsrettigheter av særlig betydning - og ser at løftet fra Soria Moria om å avskaffe fattigdom ikke er i nærheten av å kunne innfris. Hva svarer finansminister og partileder Kristin Halvorsen når det gjelder denne prioriteringen, i møtet med de fattige?
Svein Flåtten (Høyre), 2008-04-09:
Mitt spørsmål går ganske riktig til fiskeri- og i denne sammenheng ikke minst til kystministeren: «Om få år kan nordpolisen være helt borte, ifølge forskere. Selv om utviklingen er urovekkende, vil den uansett aktualisere nye sjøruter mellom bl.a. Nord-Europa, Asia og Nord-Amerika. Behovet for ulike typer beredskap/redning, oljevern etc. vil vokse. Hva har statsråden og Regjeringen gjort for å kartlegge utviklingen og kommende behov?»
Svein Flåtten (Høyre), 2008-04-09:
Jeg takker for svaret. Jeg oppfatter at Regjeringen mener at polisen vil minke, og at behovet her øker. I dette, kall det, problemområdet vil det ligge mange konflikter mellom stater - mellom Norge og andre makter, som USA, Canada og Russland - og det vil ligge konflikter mellom næring, kommersialisme, forsvar, utenriks og olje- og energi. Tenker statsråden seg, som for øvrig også representerer landsdelen, at det er behov for en sterkere samordning på et tidlig tidspunkt for å se på hvilke konfliktområder man har, og at man bør sette seg ned og lage en bredere rapport på dette fra regjeringshold?
Svein Flåtten (Høyre), 2008-04-09:
Jeg tror absolutt det, men jeg har lyst til nok en gang å understreke det jeg tar opp her. I VG sist søndag snakket nordområdeekspert ved Universitetet i Tromsø, Torbjørn Pedersen, om noen av disse konfliktområdene, og, som jeg sier, det finnes ganske mange. Jeg tror veldig mange av de involverte ikke egentlig vet hvilke etater som har ansvaret for hva. Det viser seg egentlig tydelig i forbindelse med mitt spørsmål, som var stilt til samferdselsministeren, som ikke hadde noe med det å gjøre. Det er bare en liten detalj, men det viser at dette er et kjempestort område, når vi forutsetter en slik endring i disse områdene. Jeg vil utfordre statsråden og spørre, selv om jeg skjønner at det kanskje ikke først og fremst er hennes ansvar, om det ikke er hennes oppfatning at man bør se dette i en enda mer samordnet form fra Regjeringens side.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-04-09:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Av artikkel i Bergens Tidende 31. mars går det frem at en ny kabelteknologi til overkommelig kostnad kan erstatte de tradisjonelle alternativene til luftspenn. Flere steder i landet er det planlagt fremføring av kontroversielle luftspenn. Det synes å være ulike syn i fagmiljøene på om den nye teknologien er et aktuelt alternativ til planlagte luftspenn. Hvordan vurderer statsråden de mulighetene ny teknologi åpner i forhold til planlagt linjeutbygging?»
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-04-09:
Takk for svaret. Jeg registrerer at statsråden har en positiv grunnholdning til de mulighetene ny teknologi åpner for, men at hun er reservert til at det kan brukes i forhold til prosjekter som har kommet langt når det gjelder planlegging. Jeg har forståelse for at ulike hensyn må avveies i den forbindelse. Men vil statsråden sørge for at det i tilknytning til det enkelte prosjekt blir vurdert om ny teknologi kan være anvendelig, slik at man ikke bare generelt avviser at dette i forhold til pågående prosjekt er uaktuelt, og at man foretar en vurdering i hvert enkelt prosjekt for å se om dette kan være et alternativ? Det andre spørsmålet jeg har lyst til å stille, er om statsråden vil sørge for at det blir maksimalt trykk på utvikling av ny teknologi, slik at disse løsningene blir tilgjengelige så raskt som mulig. Det er åpenbart at det vil kunne virke konfliktdempende i forhold til prosjekter at denne muligheten blir brukt, og at man registrerer at det settes trykk på arbeidet med å utvikle ny teknologi.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-04-09:
Takk for det. Det er litt ulike synspunkter i ulike miljøer på hvor langt fram i tid de nye mulighetene ligger. Det er åpenbart at Statnett, som har stor kompetanse, skal lyttes til. Men de er også en sentral aktør i forbindelse med mange av disse kontroversielle prosjektene. Kan statsråden forsikre at også andre aktuelle miljøer vil bli rådspurt i forbindelse med de nye mulighetene som åpner seg, slik at man kan få kartlagt de synspunkt som måtte være på en mulig framdrift, og hva som må til for å sikre stor framdrift i dette? Det andre spørsmålet jeg har lyst til å stille, er knyttet til de nye retningslinjene for kabelframføring, som statsråden har varslet skal bli lagt fram for Stortinget. Hun har tidligere, i svar til meg, sagt at det ikke vil bli tatt avgjørelse i noen av de kontroversielle sakene før disse nye retningslinjene for kabelframføring blir lagt fram. Er det fortsatt situasjonen?
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-04-09:
Jeg har som representanten Kvassheim antydet, et engasjement i forhold til dette. På et vis ser jeg fram til den dagen vi kan greie å kvitte oss med disse ledningene i lufta i stor grad og ha dem i bakken på en slik måte at det også er miljøvennlig. Det er langt fram til vi er i en ideell verden på dette området. Jeg kan svare bekreftende på det siste spørsmålet, nemlig at vi ønsker og har maksimalt trykk på arbeidet med utvikling av ny teknologi. Statnett er offensiv på dette. De har avtaler med teknologiprodusenter, og mye av det arbeidet utvikler seg veldig positivt og faktisk raskere enn det vi hadde trodd og håpet på. Jeg brukte litt mye tid nå, så jeg skal svare på det første spørsmålet etterpå.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-04-09:
Planen er at vi skal komme raskt til Stortinget med retningslinjene for hvordan vi skal håndtere ledninger, kabler. Det betyr at det vil gå så raskt at det ikke vil være aktuelt å fatte beslutninger knyttet til disse store, kontroversielle spennene før dette er håndtert i forhold til Stortinget. Jeg kan svare bekreftende på at man vil ha et blikk på mulighetene for kabling i alle prosjekter, dog med den erkjennelsen at det er en del prosjekter som ikke er godt egnet, bl.a. fordi at vi på en del områder skal ha småkraft inn, som vil være mer komplisert en del steder hvis man legger ledningene i bakken. Vi er meget opptatt av teknologiutviklingen. Ja, det skal sjølsagt være flere aktører enn dem Statnett er i direkte kontakt med, som vi skal følge nøye på dette området.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-04-09:
Svaret på spørsmålet er ja, men jeg skal utdype det litt mer. La meg begynne med å si at jeg er veldig klar over det store engasjementet som Fremskrittspartiet har når det gjelder thorium. Jeg tenker at Fremskrittspartiet har bidratt til en viktig offentlig debatt om dette. Det var ikke minst den debatten som Fremskrittspartiet hadde lagt til rette for, som la grunnlaget for at min forgjenger, Odd Roger Enoksen, satte i gang et arbeid for å få til den utredningen som nevnes i spørsmålet. Jeg mener kunnskap er bra. Derfor er den rapporten som har kommet, viktig. Derfor skal vi fortsette å jobbe med disse spørsmålene. Men jeg mener samtidig det er riktig å si at Fremskrittspartiet har nok ønske om en mer offensiv satsing på dette området enn det Regjeringa ønsker å legge til rette for. Jeg fikk rapporten fra Thoriumutvalget overlevert 15. februar i år. Det er riktig, som det er blitt sagt, at rapporten er sendt ut på høring, og svarfristen er 31. mai. Vi vil gå nøye gjennom høringsinnspillene og vurdere disse opp mot rapporten fram mot sommeren. Så skal vi orientere Stortinget om resultatet av høringsrunden på et egnet tidspunkt og i en egnet form. Det jeg kan slå fast med to streker under, er: Ja, vi skal rapportere om dette arbeidet til Stortinget.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-04-09:
Som representanten Solvik-Olsen er også jeg opptatt av kunnskap. Derfor er det arbeidet som er gjort, viktig, og jeg ser fram til debatten framover. Når det gjelder hvilken form presentasjonen for Stortinget skal få, vil jeg vurdere det når jeg har sett høringsinnspillene. Avhengig av hvor omfattende og kontroversielle de er, vil jeg vurdere hvilken form vi skal velge, når vi skal rapportere til Stortinget. I vår iver etter kunnskap er det viktig at vi ikke snakker forbi hverandre. Regjeringas prioritering er nå først og fremst knyttet til arbeidet med å styrke innsatsen på fornybar energi, både i et kortsiktig perspektiv og i et langsiktig perspektiv. Derfor vil man ikke se store, dyre praktiske initiativ fra Regjeringa når det gjelder thorium.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-04-09:
Det foregår en brei og viktig debatt internasjonalt om kjernekraft. Debatten har endret seg raskt etter hvert som klimautfordringene har kommet høyere på den internasjonale dagsordenen. Derfor er det nødvendig for oss både å følge den debatten og å sørge for at vi er i stand til å delta i den på en kompetent måte. Nå skal vi se på de innspillene som kommer i høringsrunden. Jeg skal love at vi skal gå nøye og skikkelig igjennom dem, og så skal vi vurdere om det er ting vi skal følge opp i forhold til å styrke det norske kunnskapsmiljøet slik at vi vet at også forvaltningen har faglig sterke miljøer å trekke på i den internasjonale debatten som går.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
«Thoriumutvalgets rapport hadde mange anbefalinger med henblikk på å bygge opp kompetanse rundt thorium og kjernekraft, kartlegging av ressurser osv. Statsråden har sendt rapporten ut på bred høring, og mange ulike grupper bruker nå mye tid på å utarbeide grundige høringsinnspill. I enkelte intervju med statsråden skapes det derimot et inntrykk av at rapporten og høringsinnspillene vil bli lagt i en skuff uten å legges frem for Stortinget. Kan statsråden bekrefte at rapporten vil forelegges Stortinget i egnet form?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Først må jeg få si takk for svaret. Skal det forstås slik at Regjeringen likevel ikke har til hensikt å legge fram en stortingsmelding slik at vi får en behandling av rapporten på Stortinget, men at det blir en orientering, som var statsrådens ordvalg? - Det er en viss forskjell på det. Hvis en skal få et politisk engasjement og få en ny politisk bekreftelse på hva slags politikk en skal føre, så bør jo det skje ved at en legger fram en stortingsmelding, for da får man en debatt hvor man enten får bekreftet at linjene fra 1970-tallet ligger fast, eller at man må gjøre visse endringer, så det ville vært greit. Grunnen til at en etterlyser en stortingsmelding, er at behovet for å bygge opp kompetanse i Norge er stort. De siste årene har kompetansen rundt kjernekraft ved norske institutter og til og med ved Statens strålevern blitt redusert. Selv om en ikke ønsker en debatt om å bygge i Norge, så er det greit å vite om en skal bygge opp kompetansen i Norge.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Jeg takker nok en gang for svaret. Jeg forstår veldig godt at en, når det gjelder å realisere kraftprosjekt, ikke ønsker satsing på thorium som et kortsiktig eller mellomlangsiktig virkemiddel i Norge. Det er Regjeringen veldig tydelig på. En ser at det i Finland arbeides med kjernekraftprosjekt, tre-fire prosjekt ligger snart på bordet, Russland bygger, og de snakker sågar om flytende kjernekraft for å ha energi til Sjtokman, Sverige ruster opp, og England tar nå en ny debatt om kjernekraft. Når man vet at kompetansen i det norske miljøet er veldig lav, vil statsråden, uavhengig av den høringen som nå pågår, ta noen form for initiativ for å styrke norsk kompetanse, slik at vi i hvert fall forstår og har mulighet til å vurdere det arbeidet som skjer i andre land? I tilfelle ting skjer, er det jo greit at vi også kan handle i forhold til de krisene som skjer, og da må vi ha kompetente folk, og ikke bare ha kompetanse rundt debatten.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-04-09:
Jeg har følgende spørsmål til utenriksministeren: «Høgskolen i Narvik, HIN, har fått redusert antallet russiske kvotestudenter fra tidligere 90 og ned til ca. 15 i 2010 etter Regjeringens opplegg. Ifølge Regjeringen tillegges det ikke særlig vekt at russiske kvotestudenter ved Høgskolen i Narvik bidrar i forbindelse med Regjeringens nordområdesatsing. Færre russiske studenter vil også svekke fundamentet for høgskolen. Er utenriksministeren enig i at nedbyggingen av HINs studentkvote fra Russland også bidrar til å svekke vår nordområdesatsing og Russland-kontakt?»
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-04-09:
Jeg takker utenriksministeren for svaret, som bar sterkt preg av at han har søkt hjelp i et annet departement. Det skal man ha stor respekt for, men jeg tror det er en veldig teknokratisk tilnærming til et problem som utvikler seg. I nord har man altså et tiltak som beviselig fungerer, som er blant de aller beste innenfor Regjeringens nordområdesatsing, og som Regjeringen selv legger vekt på og nevner som et vellykket tiltak. Hvorfor vil man ha en politikk som bidrar til å sage over en av de få grønne grenene vi har - og som er et godt eksempel på nordområdesatsingen? Mitt spørsmål må da bli: Vil utenriksministeren - etter at han kanskje har tenkt seg litt om - sørge for å ta bort Russland-kvoten fra den kvoten på 1 100 som han selv viste til?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-04-09:
Det utenriksministeren i realiteten sier i dag, er et klart ja til nedbygging av noe av det som har fungert best hittil når det gjelder Regjeringens satsing i nordområdesammenheng. Det er bygd opp et kompetansenivå i Narvik som har «vokst igjennom taket», takket være den kvoten man har hatt. Når man utvikler tilbud på steder i landet, og når man har et kvotetak på 1 100 studenter - hvorav 800 fra u-land - sier det seg selv at da må de som har vært først når det gjelder å utvikle tilbud, bli de som må trappe mest ned. Svaret bærer preg av at «venstrehånden» i Regjeringens nordområdesatsing ikke helt har oversikt over hva «den høyre hånden» foretar seg. Så mitt spørsmål blir igjen: Vil Regjeringen med åpne øyne virkelig gå aktivt inn for å bygge ned det tilbudet man har i dag? Dette gjelder et tilbud i viktig samhandling med Russland - et tilbud som vi må ha på plass, hvis vi skal lykkes i vår nordområdesatsing.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Kvoteordningen til Statens lånekasse for utdanning for utenlandske studenter i Norge omfatter 1 100 studieplasser pr. år. Av disse er 800 for studenter fra utviklingsland og 300 for studenter fra landene på Vest-Balkan, Øst-Europa inklusiv Russland samt Sentral-Asia. Det er for perioden 2008-2011 innført en veiledende maksimumsgrense for antall kvoteplasser, slik at den enkelte institusjon normalt ikke kan få tildelt mer enn én kvoteplass pr. 100 studenter ved institusjonen. Samtidig er det lagt vekt på at kvalitet prioriteres, og at maksimumsgrensen ikke er absolutt. Høgskolen i Narvik har vært en aktiv bruker av denne ordningen. I skoleåret 2007-2008 har høgskolen 32 studieplasser for studenter fra Russland. Dette er mer enn andre norske høgskoler, noe som vitner om Høgskolen i Narviks gode og aktive satsing mot Russland. Representanten nevner tallet 90 i sitt spørsmål. Det antallet må ligge ganske mange år tilbake i tid, for så vidt jeg har fått brakt på det rene når det gjelder hele 2000-tallet, så var tallet på det høyeste 75 kvoteplasser fra Øst-Europa, Russland og utviklingsland i studieåret 2001-2002, og antallet er 58 i studieåret 2007-2008, herunder som nevnt 32 fra Russland. Det er Kunnskapsdepartementet som har disse tallene, og de kan også bekrefte at antallet kvoteplasser til Narvik vil bli redusert til 42 i 2008-2009, så til 32 i 2009-2010 og altså til 15 plasser i studieåret 2010-2011. I lys av den sterke veksten i Russlands økonomi er det ikke unaturlig at tilbudet om norskfinansierte plasser for russiske studenter i Norge etter hvert reduseres. Dette betyr ikke at det bredere utdannings- og forskningssamarbeidet med Russland blir nedprioritert - snarere tvert imot. Det betyr at det legges mer vekt på andre måter å samarbeide på. Jeg vil i den sammenheng peke på den nye ordningen med nordområdestipendier, i sammenheng med Regjeringens nordområdestrategi, som i 2007 ble innført for en treårsperiode. For skoleåret 2008/2009 er det tildelt 59 slike stipendier til universiteter og høyskoler i Nord-Norge, hvorav 27 stipendier til Russland. Jeg vil også nevne at Utenriksdepartementet finansierer et nytt program for samarbeid med Russland innen høyere utdanning og forskning, med en ramme på 12 mill. kr pr. år i tidsrommet 2007-2010. For øvrig står utdanning og kompetanseutvikling sentralt innen en rekke samarbeidsprosjekter mellom Norge og Russland i nordområdene. Sektorer som miljøvern og ressursforvaltning, energi og næringsutvikling, helse og sosialomsorg er prioritert. Etter mitt syn framstår derfor samarbeidet mellom Norge og Russland på utdannings- og forskningsområdet som meget aktivt - og også som en viktig del av nordområdesatsingen. Samtidig: Det er nødvendig at man i valg og innretning av virkemidler tar i betraktning den politiske og økonomiske utvikling som Russland gjennomgår. Uansett vil det fortsatt være slik at undervisnings- og forskningsinstitusjonene i Nord-Norge skal spille en aktiv rolle i Norges samarbeid med Russland i nord i framtiden.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Jeg tror ikke det å ta bort den kvoten ville vise seg å være særlig hjelpsomt. Vi ønsker å fokusere på Russland med hensyn til denne kvoten. Som jeg har påpekt, finnes det også en rekke andre ordninger som trekker russiske studenter til norske utdanningsinstitusjoner. Jeg var selv i Steinkjer i går og møtte russiske studenter ved Høgskolen i Nord-Trøndelag, HiNT. Dette var studenter som hadde gjennomført studier i Norge, hadde vært hjemme i Russland og nå var tilbake igjen til videre studier, finansiert delvis av Russland og delvis av Norge. Utdanningssamarbeid - representanten nevnte Narvik, men vi ser det også ved Høgskolen i Bodø, bl.a., i et sterkt miljø - skal vi fortsatt ha. Men vi må her, som på andre områder, også ta det hensynet at Russland i dag er et land der man har bedre råd. I tillegg til å ha ordninger som er incentiver til at russere kommer til Norge, vil vi se at den type mekanismer også kan virke med hensyn til rekruttering av russiske studenter.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Jeg kan si så mye som at dette er et spørsmål vi løpende kommer til å følge. Jeg er enig med representanten i at utdanning og kompetanseutveksling er en viktig del. De utdanningsinstitusjonene som har bygget kompetanse på dette området, må vi slå særlig ring om. Jeg er ikke enig i den virkelighetsbeskrivelsen representanten gir, men jeg kan love ham at innen nordområdesatsingen og fra utdanningsministerens side vil dette være et felt vi skal se nøye på. Hvis det er urimeligheter og skjevheter i dette opplegget - noe representanten antydet - skal vi gjerne gå inn og se på om det kan håndteres med romslighet. Men vi må, som sagt, også ta hensyn til de rammene vi har.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
I henhold til St.meld. nr. 8 for 2005-2006, Helhetlig forvaltning av det marine miljø i Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten(forvaltningsplan) (forvaltningsplan) Arbeidet med oppfølgingen av forvaltningsplanen er koordinert av en interdepartemental styringsgruppe som er ledet av Miljø- og utviklingsdepartementet. På direktoratnivå er det opprettet en overvåkingsgruppe som skal koordinere overvåkingen av havområdet, et forum for samarbeid om miljørisiko knyttet til akutt forurensning i området og et faglig forum med ansvaret for oppfølging og koordinering av det samlede faglige arbeidet med økosystembasert forvaltning av havområdet. Forvaltningsplanen bygger på omfattende kunnskap om havområdet. Men den har også avdekket betydelige kunnskapsbehov - noe representanten viste til - særlig knyttet til sjøfugl, bunnforhold og geologi. Kunnskapsgrunnlaget skal derfor styrkes gjennom kartlegging, forskning og overvåking. Dette arbeidet brukes det nå store ressurser på, og det vies stor oppmerksomhet. Kartleggingsprogrammet MAREANO skal kartlegge bunnforholdene og den påvirkningen menneskelige aktiviteter har på havbunnen. Kartleggings- og overvåkingsprogrammet SEAPOP skal styrke kunnskap om utbredelse av og påvirkning på sjøfugl. Arbeidet med kartlegging av sjøfugl gjennom SEAPOP er prioritert i petroleumsprovinsene Nordland VII, Troms II og ved eggakanten. Dette arbeidet er i rute i forhold til oppdatering av forvaltningsplanen. Det nevnte arbeidet med kartlegging av havbunnen gjennom MAREANO er igangsatt. Resultatet av kartleggingen i de prioriterte områdene Nordland VII og Troms II vil være ferdigstilt til 2010. Områdene langs eggakanten vil etter planen først være klare i løpet av 2010, dersom dagens finansiering legges til grunn. MAREANO-programmet har i 2008 en samlet budsjettramme på 32,6 mill. kr. Kartleggingen i hele den sørlig delen av Barentshavet vil ikke bli ferdigstilt innen 2010 med dagens finansiering. Stortinget er varslet om dette i brev fra fiskeri- og kystministeren i forbindelse med behandlingen av budsjettet for 2008. Som Stortinget tidligere er blitt orientert om, skal geologisk kartlegging gjennomføres i Nordland VII og Troms II i regi av Oljedirektoratet. Dette innebærer bl.a. innsamling av seismikk. I 2007 og 2008 er det bevilget henholdsvis 70 og 140 mill. kr til geologisk kartlegging i disse områdene. Bevilgningene dekker første og andre fase av programmet. Siste fase av programmet for geologisk kartlegging skal, som kjent, i henhold til planene gjennomføres i 2009.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Jeg skal ikke gå inn i detaljene i budsjettet for det ene programmet som Stortinget er blitt orientert om. Men jeg deler ambisjonen til representanten Solberg om at vi i 2010 skal ha et tilstrekkelig kunnskapsmateriale til å gå i gang med den første oppdateringen av forvaltningsplanen. Det er et omfattende materiale som da må vurderes. Jeg kan bekrefte, etter å ha vært med på disse drøftelsene i Regjeringen om å legge til rette budsjettmidler for disse programmene, at dette er prioritert, og det tar oppmerksomhet fra andre områder, fordi dette er såpass viktig. Hvorvidt man hadde trengt et samlet grep eller ikke, skal jeg ikke gi svar på nå. Jeg har oppfattet at problemstillingen er ganske oversiktlig med SEAPOP, MAREANO og seismikken. Det ligger der, og det dekker det aller meste. Vi har altså en ambisjon om at vi skal kunne få til et godt kunnskapsgrunnlag for å se på forvaltningsplanen i 2010. Men det vi også vet, basert på kunnskap og den tiden som er igjen, er at full kartlegging av det sørlige Barentshavet og andre deler av forvaltningsplanområdet vil kreve videreføring med kunnskap og analyse også etter 2010.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Siden representanten nå stiller spørsmål som fagmessig er utenfor mitt område, velger jeg å slutte meg til det som er hennes hovedanliggende, nemlig at kunnskap ikke må begrense vår handlefrihet i nordområdene generelt, men også spesielt det som er knyttet til forvaltningsplanområdet, og enda mer spesifikt spørsmålene knyttet til mulig videre petroleumsutvikling. Regjeringen har innenfor budsjettrammene valgt å prioritere delområdene utenfor Lofoten og Vesterålen og langs eggakanten før oppdateringen i 2010, slik at for de områdene som det har vært mye fokusering på i debatten, mener vi at vi i dag er i rute, og vi skal kunne ha et godt kunnskapsgrunnlag for å gjøre de vurderingene.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Jeg vil begynne med å si at jeg ønsker alle disse spørsmålene veldig velkommen, fordi de gir en anledning til å se nordområdene i en helhet og også ned på detaljnivå. Det skal Høyre ha ros for. Norge og Russland ble våren 2007 enige om å utvide den daglige åpningstiden ved grensepasseringsstedet Storskog/Borisoglebsk med tre timer. Den 25. juni 2007 meddelte vi Russland gjennom en såkalt note at Norge var rede til å iverksette de nye åpningstidene på Storskog fra 2. juli 2007, altså i fjor. Dessverre viste det seg at man på russisk side ikke var klar til å utvide åpningstiden ved den russiske grensestasjonen tilsvarende. Russland har bl.a. pekt på at det er langt større press på andre grensestasjoner, bl.a. mot Finland. Jeg minner om at omtrent 40 pst. av Russlands handel går ut via finske havner. Det sier noe om trykket som er på grensestasjonene. Vi har senere fått opplyst at det fra russisk side er nødvendig at det inngås en bilateral avtale mellom våre to land som oppgraderer det russiske grensepasseringspunktet. Russland har lovet å presentere et utkast til en avtale om dette. Den har vi til nå ikke mottatt. Vi tar med jevne mellomrom denne saken opp med russiske myndigheter, senest for to uker siden. Saken vil også være et ledd i forberedelsene til mine møter med den russiske utenriksminister i Nord-Norge og i Nordvest-Russland, henholdsvis i Kirkenes og i Murmansk, 9. og 10. juni i år. Når det så gjelder det helt konkrete spørsmålet fra representanten Aspaker, nemlig om politiet, Tollvesenet og Mattilsynet er rede til en slik reform, er svaret at disse var klare til å gjennomføre en utvidelse allerede 2. juli i fjor. Jeg legger til grunn at de også vil være rede til å møte den utfordringen når og hvis vi blir enige med Russland.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Det er vanskelig å være konkret her, for det ligger på russisk side. Vi er klare, men den ofte krevende beslutningsstrukturen på russisk side gjør det vanskelig å gi en spådom om det. Men jeg kan vise til at vi ser at en slik åpning vil kreve at vi ytterligere oppgraderer grensestasjonen på norsk side. Det har vi også arbeidet med. Vi hadde en arbeidsgruppe i hele fjor høst som så på tiltak som kunne gjøre alt mulig innenfor eksisterende rammer - gjøre grensepasseringen lettere, få kortere visumbehandling. Vi har fått visumavtalen med Russland modellert på EU/Russland, og vi tar sikte på også å gjøre fasilitetene på Storskog mer imøtekommende for det publikum som reiser over grensen. Så kom hele regelverket for arbeidsinnvandring - visuminngåelse - som er et annet spørsmål, som Regjeringen kommer tilbake til om bare noen få dager, og som jeg også tror vil kunne gi et veldig viktig bidrag på dette området.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Jeg deler ambisjonene til representanten Sjøli her. Det er klart at en satsing på dette ikke må gå ut over andre basistjenester, i alle fall ikke det som er knyttet til lov og orden i Kirkenes. Jeg hadde møte med politimesteren i Sør-Varanger da jeg var i Kirkenes i januar for å drøfte disse spørsmålene, og bare for å si det slik: Politimesteren vil ha en helt sentral rolle og koordinere framdriften i de tiltakene vi gjør på grensestasjonen, i kontakten med andre etater. Toll- og avgiftsetaten er innstilt på at en utvidet åpningstid - hvis og når den kommer - skal gjennomføres som en prøvetid på ett år, for å se hva effektene av dette er, og vil deretter få gjennomført en evaluering av erfaringene. Det tror jeg er en klok tilnærming. Etaten har meddelt at man det første året vil dekke utgiftene ut fra eksisterende budsjetter. Så får vi se hva konsekvensene er. Det gjenstår ennå å se hvor mye nytt trykk det blir gjennom en utvidet åpningstid. Jeg har - etter samtaler med næringslivet i Finnmark - stor forståelse for at det å utvide åpningstiden kan ta bort flaskehalser for en del veldig viktige varer, ikke minst på fiskesiden.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
La meg først gi noe bakgrunn for denne saken. Jeg tror det er viktig når vi diskuterer disse store spørsmålene. Utviklingen av den moderne havretten har gitt kyststatene rett til å etablere eksklusive økonomiske soner eller andre jurisdiksjonssoner for mer avgrensede formål, ut til 200 nautiske mil fra kysten. Denne retten følger av suvereniteten over landterritoriet. Siden Norge både etter alminnelig folkerett og i kraft av Svalbardtraktaten har suverenitet over Svalbard, har Norge den samme rett til å etablere slike soner rundt Svalbard som ved fastlandet. Fiskevernsonen ved Svalbard ble opprettet i 1977 med hjemmel i lov av 17. desember 1976 om Norges økonomiske sone. Et hovedformål er å sikre ansvarlig forvaltning og bevaring av de levende ressurser i sonen. Dette er forpliktelser og ansvar som følger med kyststatsrettighetene, og som gjennomføres gjennom fiskerireguleringer og håndhevelse av disse. I tråd med gjeldende havrett må fartøyer og borgere fra andre stater som fisker i sonen, etterleve norsk regelverk og forvaltningstiltak. Det er derfor kun Norge - som kyststat - som kan håndheve norsk fiskerijurisdiksjon i fiskevernsonen. Under en pressekonferanse den 27. mars i år som lederen i den russiske fiskerikomiteen, Andrej Krajnij, holdt, framkom det opplysninger om at komiteen ville sende to innleide oppsynsskip til fiskevernsonen for en periode. Norske myndigheter er kjent med at enkelte russiske kontrolltiltak overfor egne fartøy også har forekommet tidligere, senest i fjor høst, uten at det hittil har skapt noen problemer for Kystvaktens håndhevelse av norsk regelverk. Fast og troverdig norsk myndighetsutøvelse i fiskevernsonen, i tråd med våre rettigheter og plikter etter havretten, fremmer felles mål om en bærekraftig forvaltning av de marine ressurser. Det bidrar til å bekjempe ulovlig, uregulert og urapportert fiske i sonen. Fra norsk side legger vi til grunn at en eventuell russisk aktivitet i fiskevernsonen ikke vil berøre Kystvaktens håndhevelse av gjeldende regelverk eller på annen måte virke forstyrrende inn på det gode, bilaterale forholdet mellom Norge og Russland.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Det er min vurdering. Som jeg tidligere har sagt, er det ikke rakettvitenskap å komme til enighet om det som gjenstår. Men jeg tror også situasjonen er den at det er mange land rundt om på kloden som lever med spørsmål som ikke er endelig avklart. Vi har levd med dette spørsmålet siden 1970-tallet. Jeg mener at de faktiske forhold som skal til for å trekke en grense som både Norge og Russland kan leve med, er innen rekkevidde. Det er altså ikke veldig krevende spørsmål som må utvikles. Men man må finne det rette tidspunkt, hvor begge parter politisk er rede til å komme til en slik enighet. Jeg har også sagt - uten at det gir en klar tidsindikasjon - at hver dag kommer vi én dag nærmere. Med det mener jeg at vi må arbeide støtt og stedig og forutsigbart for å få til en løsning. Jeg tror også at omverdenen og Russland vet at det ikke står på oss når det gjelder å finne en god, balansert løsning. Men vi vil heller aldri forhandle dette spørsmålet, som andre spørsmål, under et unødig tidspress, som svekker muligheten for gjennomslag for det norske synet.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Apropos evighet - dette er et stort spørsmål, og på 1 minutt kan det bli vanskelig å svare fyllestgjørende på det. Men la meg si én ting først: Dumaen vedtok Varangeravtalen for noen få uker siden, med overveldende flertall. Det er positivt. Det er et utrykk for at vi i alle fall har fått én bit på plass, og vi får håpe den har en påvirkning på de videre forhandlingene. Også her henger alt sammen med alt. Arbeidet vi nå gjør med å kartlegge kontinentalsokkelens rekkevidde, har veldig viktige føringer på hele den orden som skal være i nord. Jeg kan bekrefte overfor representanten Vallersnes at Norge arbeider for å støtte opp om de rettslige prosesser som kan styrke vårt grunnprinsipp om midtlinjen i mange sammenhenger. Jeg vil gjenta at Varangeravtalen har gode referanser til det prinsippet. Vi følger andre lignende situasjoner på kloden nøye for å se på de prosesser, både i organisasjoner og mellom land, som allment kan styrke vårt grunnlag. De avtalene vi har inngått med andre land i den vestlige delen av våre havområder, som avklarer grenseområdene, virker i samme retning. Men til sist er det Norge og Russland som sammen skal finne en løsning, det gir også havretten oss klar beskjed om.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Det er i dag økende kontakt mellom Norge og Russland på alle områder, og det hilser vi velkommen. I denne situasjonen er åpenhet og informasjon av stor betydning. Jeg er derfor helt enig med representanten i at det er viktig for den videre utviklingen i samarbeidet at norske og russiske journalister ikke møter unødige hindringer når de ønsker å reise mellom våre to land. For å støtte den økte kontakten og ytterligere styrke samarbeidet har Regjeringen lagt stor vekt på å forenkle visumbehandlingen og grensepasseringen mellom Norge og Russland generelt. En bredt sammensatt arbeidsgruppe med representanter fra både sentrale og lokale myndigheter gjennomgikk høsten 2007 situasjonen når det gjelder visum og grensepassering fra Russland. Jeg omtalte det i et svar på et tidligere spørsmål. Gruppen har presentert anbefalinger om hva som kan gjøres for å lette grensepasseringen for alle russiske borgere til Norge. Mange av de anbefalte tiltakene er under forberedelse, og noen er allerede gjennomført. Jeg kan her nevne f.eks. multivisum til visse søkere, opplæring av personell ved utenriksstasjonene for å sikre at man benytter den fleksibilitet som finnes i Schengen-regelverket, og den ombygging av grensestasjonen på Storskog som pågår for å gjøre den mer publikumsvennlig. Arbeids- og inkluderingsdepartementet jobber aktivt med hele dette viktige arbeidsfeltet, og kommer tilbake til dette om kort tid. I juni 2007 undertegnet vi en ny avtale med Russland om lettelser i utstedelse av visa. Avtalen omfatter spesielle ordninger for grupper som har et dokumentert behov for regelmessige reiser. Dette vil bl.a. gjøre det enklere for journalister å få flerårige multivisa. Avtalen gir også reisende journalister rett til å bevege seg fritt, på linje med borgere i landet de besøker. I tillegg til at avtalen gjør det enklere å få multivisum, ser vi det som viktig at den fastsetter klart hva som skal kreves av dokumentasjon fra journalistene, og dermed begrenser vilkårligheten i visumbehandlingen, som har vært et problem. Visumavtalen skal nå ratifiseres av den russiske Dumaen, og vi har fått signaler om at dette vil skje i løpet av våren.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Det er bare ett svar på det: Vi vil ha færrest mulige begrensninger på reporteres og journalisters arbeid i andre land. Det finnes begrensninger også hos oss på enkelte kritiske, sensitive områder, men generelt må det være et prinsipp om utstrakt frihet - det er et tema som i disse dager er relevant også når det gjelder Kina. Situasjonen i Russland er fortsatt uavklart, med sterke begrensinger både for russisk og for tilreisende presse. I vårt menneskerettighetsfokus i forhold til Kina og i forhold til andre land vil ytringsfrihetsdimensjonen - herunder reporteres og journalisters arbeidsvilkår - stå sentralt. Her blir det viktig for oss å arbeide tett med de russiske journalistenes egne organisasjoner. Her er det kontakter mellom norske presseorganisasjoner og russiske. Vi kan støtte den kontakten som handler om å gi trygghet og kompetanseutvikling, men også politisk oppmerksomhet. Det vil nok få økt oppmerksomhet fra norsk side i vårt forhold til det sivile samfunn i Russland i tiden framover.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Jeg tror det er viktig at vi er enige om det, og jeg tror det er viktig at vi har en tydelig stemme for det. Jeg føler i alle fall at det er viktig for den satsingen vi nå gjør på ytringsfrihetssiden - som vi markerte nå på mandag med et seminar i Oslo - at vi har god tilslutning i Stortinget. Jeg vil anse at vårt initiativ på dette området også er inspirert av de dialogene vi har hatt her. Representanten Gitmark har vært blant dem som har tatt opp det i flere andre sammenhenger, og det vil jeg berømme. Det er den typen samspill vi trenger for å utvikle politikk på dette området. Jeg tror at å leve med en fri presse for et autoritært styresett er en av de mest følsomme konfliktene som er. Der må vi være når det gjelder prinsippet med fri presse, uavhengighet og rett til å rapportere, enten det er fra konfliktsoner, med den faren det medfører, journalister som opplever drap, bortføring eller vanskelige omstendigheter. Også i autoritære regimer generelt må stemmen være veldig tydelig fra regjeringer som vår, om at vi forventer at pressen får de arbeidsvilkårene den skal ha.
Erna Solberg (Høyre), 2008-04-09:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til utenriksministeren: «Forvaltningsplanen for Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten er et viktig grunnlag for videre utvikling i nordområdene. Planen skal oppdateres i 2010. Fortsatt mangler mye kunnskap for å forstå konsekvensene av menneskelig påvirkning. Hvordan ligger oppfølgingsarbeidet med forvaltningsplanen an med sikte på å ha kartlagt Lofoten og sørlige deler av Barentshavet til 2010?»
Erna Solberg (Høyre), 2008-04-09:
Jeg registrerer nå at statsråden i og for seg bekrefter det som vi har hørt fra andre hold, og som er bakgrunnen for dette spørsmålet, nemlig at på noen områder er dagens finansiering ikke slik at man kommer til å være i havn med dette i 2010, selv om man er i rute med noen av forskningsprosjektene. Bekymringen knytter seg til at en viktig del av nordområdestrategien er også å kunne utvinne mer av olje- og energiressursene. Denne forvaltningsplanen og oppdatering av materialet er nødvendig for å kunne fatte de beslutninger som må til, f.eks. om å åpne for utvinning på Nordland VI og Nordland VII, eventuelt også på Troms II, og i andre deler av Barentsområdet. Det har vært stilt spørsmål om det burde vært laget et eget samlet forskningsprogram om hele dette komplekset, slik at man kunne se hvor de øremerkede pengene går. Mitt spørsmål til statsråden er om han vil vurdere det, slik at man ikke i 2010 sier at på grunn av kunnskapsmangel kan vi ikke gå videre med olje- og energisatsingen i nord.