Inge Lønning (Høyre), 2002-12-10:
Jeg vil i likhet med komiteens leder understreke at budsjettinnstillingen fra komiteen på nær sagt alle punkter er samstemmig. Den uenighet som er til stede når det gjelder anvendelsen av midlene innenfor den vedtatte rammen, er i alle betydninger av ordet marginal. Det er også grunn til å understreke at det er viktig for et land som Norge at det er så bred enighet om hvorledes vi skal prioritere innenfor det utenrikspolitiske og utviklingspolitiske området. Først noen korte merknader om Svalbardbudsjettet. Komiteen har samstemmig pekt på at den viktigste saken når det gjelder Svalbardbudsjettet, er energitilførselen til Longyearbyen. Komiteen uttrykker tilfredshet med at i budsjettforslaget følges realiseringen av dette opp. Komiteen peker også på at det er naturlig at man i det videre arbeidet med denne saken vurderer alternative eierforhold for energiverkets vedkommende. Det har skjedd en vesentlig endring fra i fjor til i år når det gjelder Svalbard, og det er ikrafttredelsen av den nye styringsmodellen, med et lokalt selvstyre for Longyearbyen. Det er grunn til å notere med tilfredshet at denne reformen nå er gjennomført, og at det ser ut til at den virker etter hensikten. Når det gjelder den generelle profilen på budsjettforslaget, er det grunn til å understreke at den er en oppfølging av de premissene Regjeringen har lagt til grunn i Sem-erklæringen for norsk utenriks- og utviklingspolitikk. Det er særlig gledelig at man følger opp målsettingen om å trappe opp den norske utviklingsinnsatsen i retning av det som er den programfestede målsetting i løpet av stortingsperioden, nemlig at man skal komme opp i 1 pst. Det er en antydning til uenighet i komiteinnstillingen når det gjelder den foreslåtte reduksjon av den norske utenriksrepresentasjonen. En samstemmig komite understreker at dette er og skal være Regjeringens ansvarsområde. Samtidig peker komiteen på at de endringene som er foreslått denne gang, er relativt større enn det man har vært vant til, og at noen av elementene i dette forslaget kan være problematiske. La meg for min del understreke at jeg ikke ser noen problemer ved at Regjeringen i samsvar med det som var forutsetningen for opprettelsen av ambassaden i Bagdad, nemlig at den skulle knyttes til Norges medlemsskap i Sikkerhetsrådet og Norges formannskap i sanksjonsgruppen, tar konsekvensen av at dette ikke lenger er forutsetninger som er til stede, og derfor foreslår ambassaden nedlagt. Det er en logisk konsekvens av tidligere forutsetninger. Det elementet som jeg for min del vurderer som kanskje det mest problematiske i pakken, er nedtrappingen av den norske representasjon i et så sentralt EU-land som Tyskland. Det henger sammen med at vi står foran ganske store og krevende utfordringer fra norsk side når det gjelder å oppdatere oss om de endringene som skjer i og med utvidelsen av EU, og dermed også utvidelsen av EØS-avtalen. Vårt forhold til Tyskland er sentralt for norske interesser, og i den sammenheng vil jeg vel kanskje understreke at det kan være nyttig å vurdere en gang til signaleffekten av det å trappe ned det norske tysklandsnærværet akkurat i øyeblikket. Til sist en liten merknad til det som er sagt om Midtøsten-bistanden. Det er viktig, i tillegg til det som komitelederen pekte på om fleksibiliteten i den norske innsatsen når det gjelder Midtøsten, også å vise til at en enstemmig komite har understreket viktigheten av at godt styresett og tiltak mot korrupsjon er svært vesentlig å vektlegge, ikke minst når det gjelder den norske innsatsen i forhold til Midtøsten.