Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
I dag skal Stortinget vedta statsbudsjettet for neste år. Som vanlig gjøres dette i en situasjon der det er usikkerhet om den økonomiske utviklingen. Denne gangen er usikkerheten vesentlig større enn normalt. Det skyldes den store uroen vi opplever i internasjonal økonomi. Vi er på nytt minnet om at finanskrisen ikke er over. Men den har endret karakter. Det som startet som en bankkrise med fallende aksjekurser, har utviklet seg til å bli en jobbkrise, med stigende og vedvarende høy arbeidsløshet en statsgjeldskrise, der land ikke er i stand til å betale sine regninger en politisk krise, med skifte av regjeringer i flere land og vedvarende problemer med å fatte de nødvendige beslutninger både i EU og i USA EU har vedtatt ulike krisepakker, men det gjenstår å konkretisere og gjennomføre flere av elementene i planene. Tiltakene har ikke vært sterke nok til å hindre spredning av gjeldskrisen, stigende renter på statsgjeld og nye nedjusteringer av den økonomiske veksten. Det man har greid å samle seg om, har vært for lite og for sent. I USA har Kongressen ikke greid å bli enige om hvordan budsjettunderskuddet skal reduseres, og president Obama har ikke fått tilslutning til sine forslag for å skape ny vekst i amerikansk økonomi. Krisen rammet også Norge i 2008 og 2009. Vi møtte den med omfattende tiltak. Opposisjonen sa at det kom for lite og for sent. Det er ikke riktig. Tiltakene var riktig innrettet og kom i rett tid. Så langt har dette bidratt til at vi sammen med Sveits har den laveste arbeidsledigheten i Europa. Etter nedgangen i 2009 opplever vi nå ny vekst. Verdiskapingen i Norge har økt i sju kvartaler på rad, og er nå høyere enn før finanskrisen. Også sysselsettingen har vokst. Denne uken fikk vi nye tall. De viser at bare det siste året har sysselsettingen økt med nesten 50 000 personer. Flertallet av disse har kommet i private bedrifter. Samlet innebærer dette at vi har nådd et nytt rekordnivå. Aldri før har det vært flere i jobb i Norge. Siden 2005 har sysselsettingen vokst med over 300 000 personer. To tredjedeler av arbeidsplassene har kommet i private virksomheter. Det gror godt i norsk næringsliv. Jeg vil gi anerkjennelse til alle dem som satser, utvikler private bedrifter og skaper nye. Norsk økonomi er helt avhengig av mennesker som tør å satse, tør å utvikle lønnsomme private virksomheter. Så langt har Norge klart seg godt gjennom finanskrisen. Men vi gjør en alvorlig feil om vi tror at når det så langt har gått bra, er det en garanti for at det går bra i fortsettelsen også. Vi må være forberedt på at et nytt økonomisk tilbakeslag også vil ramme oss, forberedt på at arbeidsløsheten kan komme til å øke. Tirsdag møtte jeg representanter for noen av våre viktigste eksportbedrifter og fikk en klar melding om at de er bekymret. Det er en bekymring vi må ta på det største alvor. Usikkerheten er stor. Det kan gå bedre enn vi tror, men det kan også gå verre enn vi frykter. Regjeringen har høy beredskap for det som skjer, og vi er beredt til å handle raskt, slik vi gjorde i forrige uke, da vi la fram en ny, statlig ordning som sikrer eksportfinansieringen. Dette er viktig for verft og for bedrifter over hele landet. Den økonomiske usikkerheten må møtes med tydelig vilje til styring. Her har jeg tre viktige budskap. For det første: Vi må holde orden i økonomien. Den samlede pengebruken må være forsvarlig for å unngå unødig press på renter og kronekurs. Det er viktig for bedriftene og for folks boliggjeld. Det landet ikke trenger nå, er usikkerhet om grunnmuren i den økonomiske politikken. Jeg merker meg at opposisjonen fortsatt er fundamentalt uenig om innretningen på den økonomiske politikken, om skattenivå og oljepengebruk – spørsmål som dagens regjeringspartier avklarte før valget i 2005. For det andre: Det er viktigere enn noen gang ikke å love uansvarlige kutt i skattene. Gjeldskrisen i Europa og USA har nok en gang illustrert at de som tror at det går an å øke statens inntekter ved å sette ned skattene, tar feil. I flere land har de håpet at lavere skatter ville gi vekst. Men det de har fått, er gjeld. Jeg vet ikke hvor mange eksempler noen trenger. Vi har sett det gang på gang, og det bekreftes også nå: Vi er vitne til den dynamiske skattepolitikkens endelige død. La oss ikke her i Norge gjenopplive en politikk som har avgått ved døden i resten av verden. For det tredje: Vi må øke økonomiens vekstevne ved å investere i mennesker og skaperkraft. Derfor satser vi for å bedre innholdet i norsk skole. Vi har økt den offentlige finansieringen av forskning og utvikling med over 5 mrd. kr, og vi gjennomfører en historisk satsing på samferdsel. Men aller viktigst: Ved å holde sysselsettingen høy investerer vi i mennesker som utvikler sin kompetanse, og har tilknytning til arbeidslivet. Det er den beste investering vi kan gjøre. I vårt forslag til statsbudsjett for 2012 har regjeringen fremmet viktige satsinger: Politi og beredskap styrkes med over 2 mrd. kr. Vi gjennomfører fullt ut langtidsplanen for Forsvaret. Vi satser på IKT for bedre tjenester og mer effektiv offentlig sektor. Utbyggingen av heldøgns omsorgsplasser til eldre fortsetter. Vi bygger ut et dagtilbud til mennesker med demens. Ikke minst satser vi på sykehusene og på helsevesenet. Denne uken har nye tall fra OECD vist at vi er i verdenstoppen i behandling av akutt hjerteinfarkt, og vi har svært gode resultater for overlevelse i kreftbehandling, blant de aller beste i OECD for de kreftformene som er undersøkt. Dette er en vesentlig forbedring fra forrige rapport, i 2009, da vi lå på gjennomsnittet. Nå ligger vi i toppen. Fremdeles kan og skal vi bli bedre. Derfor satte vi i sommer en målsetting om at 80 pst. av pasientene skal starte behandling innen 20 virkedager etter at sykehuset har mottatt henvisning med mistanke om kreft. Noen pasienter vil kreve lengre tids utredning, mens andre må få behandling raskere. Vi er i gang med arbeidet for å nå det ambisiøse målet vi satte oss. Vi øker bevilgningene, fjerner flaskehalser, satser på avansert røntgenutstyr og bedrer organiseringen. Vi er ikke i mål, men vi er utålmodige, for med enda bedre kreftbehandling vil vi redde enda flere liv. Vi er den første regjeringen som måler og offentliggjør tiden fra mottatt henvisning til start på behandling for kreftpasienter. Slik kan vi følge med på sykehusenes resultater og gjøre dem enda bedre. Med regjeringens budsjettforslag går vi nye skritt for trygghet, for fornyelse og for velferd, og for at arbeid til alle fortsatt skal være jobb nr. én. Jeg er glad for at et flertall i Stortinget har innstilt på å følge opp dette budsjettforslaget.