Henning Warloe (Høyre), 2012-11-22:
Norge er et lite land i verden, pleier man å si. Det var visstnok daværende statsminister Lars Korvald som sa det først. Analysen kan virke banal, men sier likevel noe vesentlig. Den slår fast at Norge er lite, og derfor kanskje sårbart, og i alle fall avhengig av resten av verden – et beskjedent norsk selvbilde altså, som passet godt til Korvald. Det vanligste selvbilde i dag er nok betydelig mer oppblåst. Norge er et nyrikt land, og som de fleste nyrike får vi lett en overdreven tro på egne evner og ferdigheter. Det er ofte et uheldig utgangspunkt i møte med resten av verden. Enda verre blir det om et slikt selvbilde kombineres med manglende språkferdigheter og manglende forståelse for andre lands kultur og tradisjoner. Resultatet kan ofte bli pinlig og flaut, men det kan også bli forferdelig dyrt. Fra min tid som student på Norges Handelshøyskole husker jeg boken En liten, åpen økonomi av Victor D. Norman – som han selv forleste over. Norge har en slik liten, åpen økonomi. Det er ikke bare slik at vi eksporterer og importerer mye. Vi er rett og slett helt avhengige av det. Når mange sier at det er oljen som har gjort Norge rikt, glemmer de noe vesentlig. Det er nemlig eksport av oljen som har gjort Norge rikt. Men også import kan bringe med seg slik velstand – ikke minst når varene som importeres, stadig blir billigere og bedre, slik som klær fra Kina og teknologi fra Korea. Internasjonal handel og varebytte er lønnsomt og bringer med seg velstand for alle som deltar. Det synes kanskje opplagt i dag, men var lenge omstridt – ikke minst på venstresiden i politikken. Først de senere årene har selv utviklingsministre fra SV erkjent at handel er viktigere enn bistand for å utvikle fattige land. Så da er det kanskje bare Senterpartiet igjen, som fortsatt ser på internasjonal handel som en trussel. I denne saken er det viktig å få frem at internasjonalisering er en viktig strategi for Norge – ja, kanskje den aller viktigste for et land med en liten, åpen økonomi. Høyres representantforslag tar opp en rekke forslag om hvordan norsk skole og høyere utdanning kan bli mer internasjonalt rettet, og hvordan norske elever og studenter kan få bedre internasjonale ferdigheter og forståelse. I en globalisert verden vil dette styrke deres arbeidsmuligheter både hjemme og ute og gi norsk næringsliv bedre konkurransemuligheter. En mer internasjonalisert utdanningssektor gjør det også lettere for Norge å ta imot utenlandske elever og studenter som i mange tilfeller tilfører oss talent og kompetanse vi trenger. På samme måte som Norge i dag er avhengig av arbeidsinnvandring, vil vi trenge mer kunnskapsinnvandring til Norge i fremtiden. Derfor har Høyre tidligere fremmet eget forslag om tiltak for å sikre vekstfremmende arbeidsinnvandring som kan sees i sammenheng med forslaget vi behandler i dag. Derfor vil vi senere fremme forslag om hvordan Norge kan få flere internasjonalt fremragende og attraktive kunnskapsmiljøer. Jeg begynte med å sitere tidligere statsminister Lars Korvald fra Kristelig Folkeparti. Min kjennskap til humor i kristne miljøer er noe begrenset, men det var visstnok en bedehuspredikant som en gang sa: Det hjelper ikke bare å si halleluja, du må gjøre det også! Jeg kom på dette utsagnet da jeg leste igjennom svaret fra kunnskapsministeren i denne saken. Som det fremgår av komitemerknadene, er det et langt og fyldig svar som kommenterer alle deler av Høyres forslag på en svært positiv måte. Enigheten om hvor viktig internasjonalisering av skole og høyere utdanning er, er nesten rørende. Men det hjelper lite når kunnskapsministeren ikke mener det er nødvendig å iverksette noen av Høyres forslag. Og til de forslagene som vil kreve økte bevilgninger, skriver statsråden at dette må vurderes opp mot andre prioriteringer i budsjettet. Siden dette svaret ble skrevet i august, og vi i mellomtiden har fått statsbudsjettet, kjenner vi nå fasiten. Ingen av tiltakene er prioritert, og så langt vi kan se, er det heller ingen nye satsinger på internasjonalisering i statsbudsjettet. For oss i Høyre virker derfor kunnskapsministerens positive holdning mer som tomme ord. Hun sier halleluja til internasjonalisering, men hun gjør det ikke. Internasjonalisering handler om strategier og konkrete tiltak, men minst like viktig er det at internasjonalisering handler om bevissthet. Når vi tvinger oss selv til å vurdere alt vi gjør, i et internasjonalt perspektiv, kan internasjonalisering bli gjennomgående og grunnleggende og ikke bare kakepynt. Det er dit Norge må komme, og da trengs det sannsynligvis både nye ideer, bedre løsninger og – ikke minst – vilje. Jeg vil da, hvis det er nødvendig, ta opp de forslagene som Høyre har fremmet – enten alene eller sammen med andre.