Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-04-24:
La meg først få takke representanten Tetzschner for å adressere en veldig viktig problemstilling. Utfordringen knyttet til personer som reiser til konfliktområder som Syria for å delta i væpnet kamp, er stor. Samtidig vil jeg understreke at ikke alle som reiser til Syria, drar til Syria for å delta i aktiv kamp, men noen også for å delta i humanitært arbeid. Interpellasjonen fokuser naturligvis på dem som reiser i den hensikt å delta i væpnet kamp, og det er naturligvis disse som også utgjør en potensiell trussel mot Norge ved retur. Den nasjonale trusselvurderingen til PST, som er en samordnet trusselvurdering mellom de ulike tjenestene, og som gir et samlet bilde over truslene rettet mot norske interesser, konkluderte i år med at terrortrusselen mot Norge er økt. Det skyldes flere forhold, men det faktum at flere har deltatt i krigslignende aksjoner og terror i andre land, betyr også at de ved retur har tilegnet seg kunnskap og kompetanse som kan rettes mot norske interesser. Jeg vil i den sammenheng vise til bl.a. spørsmål i spørretimen fra representanten Jan Bøhler 6. november i fjor, hvor han tok opp forholdet til de nye terrorhjemlene Stortinget vedtok i juni 2013, og mitt utsagn om gjennomgang av lovverket på dette området på nytt. Bakgrunnen for min tilnærming da var bl.a. den formidable økningen av syriafarere som etter min mening gjorde det nødvendig å se på om dagens hjemler er gode nok. I det arbeidet ligger også vurderingen av mulige nye hjemler for å hindre personer i å få krigserfaring i land som ikke anerkjenner folkeretten, og som kan utgjøre en trussel mot Norge. Deltakelse i væpnet konflikt vil normalt innebære handlinger som bl.a. rammes av straffebudene om drap, vold og allmennfarlig forbrytelse som sabotasje og ildspåsettelse. Det kan også rammes av terrorbestemmelsene. Dette er handlinger som allerede i dag kan straffes etter norsk lovgivning, uavhengig av om handlingen begås av en nordmann eller en utlending, og uavhengig av om handlingen begås i Norge eller i utlandet. Hovedutfordringen med slike saker er imidlertid at etterforskningen naturligvis vil være meget komplisert og krevende, og at slik straffeforfølgning vil være vanskelig. Det er problematisk å etterforske kriminelle handlinger som er begått i et konfliktområde, og det er utfordrende å sikre tilfredsstillende bevisbilde. Av den grunn er interpellantens utfordring til meg et viktig innspill fordi det dreier seg om tiltak for å hindre at personer i Norge i det hele tatt får anledning til å reise inn i konfliktområder dersom motivet er deltakelse i krigslignende handlinger eller terror. Også her vil en uansett stå overfor et meget komplisert bevisbilde, men vi vurderer nå bl.a. å fremme forslag om bestemmelser som gjør det straffbart i det hele tatt å delta i væpnet konflikt. Samtidig tror jeg det er viktig med en rekke andre forebyggende tiltak. Som interpellanten er kjent med, arbeider regjeringen nå med en ny handlingsplan mot radikalisering og voldelig ekstremisme som konkret skal bidra til å forebygge radikalisering. Det anslås at det er omtrent 1 000 islamister fra Europa som deltar i konflikten i Syria. Av disse anslås det at mellom 40 og 50 har tilknytning til et multietnisk miljø på Østlandet i Norge. Det antas at mange av disse kjemper side om side med militante ekstremistiske miljøer i Syria. Våre nordiske naboer sliter med en del av de samme utfordringene som vi gjør i Norge på dette området. Derfor har vi på nordisk nivå blitt enige om å adressere dette i fellesskap i enda større grad enn det vi gjør i dag. Det handler både om å se på virkemidler for å forebygge samt om å sikre seg bedre kunnskapsgrunnlag om hva som virker forebyggende før utreise, og hvordan en kan håndtere hjemvendte syriafarere. En slags arbeidsdeling mellom nordiske land innenfor forskningsområdet kan også være aktuelt. Dette arbeidet er naturligvis noe regjeringen vil følge opp videre. Basert på den informasjonen vi har, både fra PSTs samlede trusselvurdering og E-tjenestens vurdering Fokus 2014, er faren for rekruttering til slike militante ekstremistiske miljøer fortsatt stor, og det vil være stadig flere av dem som allerede har reist ut, som vil vende tilbake til Norge i løpet av den tiden som kommer. Som kjent gjør PST et viktig forebyggende arbeid og gjennomfører samtaler med personer de mistenker å ville reise til Syria og delta i ekstremistisk islamistisk kamp. Å gi PST nye hjemler som virkemiddel i forbindelse med slike utreiser kan være aktuelt. I tillegg er det utarbeidet retningslinjer for å informere kommunene om hjemvendte, eller tilbakevendte, syriafarere i et forsøk på å sikre oss bedre mot potensielt tikkende bomber i våre nærmiljøer. Regjeringen er samtidig opptatt av å sikre nødvendige og tilstrekkelige ressurser til PST, både for å ha tilfredsstillende analysekapasitet og kapasitet til etterforskning i saker der det er grunnlag for det. Jeg mener det er viktig å ha en åpen politisk dør til konstruktive forslag som kan ha betydning for å hindre at flere rekrutteres inn i ekstreme islamistiske miljøer, og hindre at flere reiser til Syria og andre konfliktområder for å delta i straffbar aktivitet. Det er også viktig med en løpende vurdering av om de lovhjemlene vi har, er tilfredsstillende. Det gjelder både metodebruk og straffebud. Dette er utfordringer som regjeringen tar på alvor og er fremoverlent i forhold til, og jeg er trygg på at den debatten vi skal ha i denne sal i dag, vil vise at Stortingets partier er tilsvarende fremoverlente og konstruktive.