André Oktay Dahl (Høyre), 2010-03-04:
På mange måter er det litt trist at det er EU som må puste oss i nakken for at vi skal få fortgang i denne typen lovgivning. Men nå er loven god. Utviklingen i EU på det justispolitiske området synliggjør at Norges utenforskap er problematisk, all den tid vi ser at det er en stadig mer dynamisk utvikling som på et gitt tidspunkt uansett får direkte betydning for Norge. Det foreliggende lovforslaget, det nylig vedtatte Stockholmsprogrammet og det såkalte datalagringsdirektivet er eksempler på noe som viser det samme, og som gjør at man bør vurdere hvorvidt det gagner Norges justispolitiske interesser å stå utenfor EU. Hva Høyre mener om EU, tror jeg de fleste vet, så jeg skal ikke komme med flere argumenter for EU nå. Loven som blir vedtatt i dag, er egentlig et ganske imponerende stykke arbeid. Vi har fra Høyres side brukt mye tid på å sette oss inn i en rimelig kompleks materie. Jeg tror hele komiteen kan være enig i at dette er ikke enkelt, men veldig komplekst. Jeg har lyst til å berømme Regjeringen og embetsverket for åpenhet når det gjelder å involvere også opposisjonen ved behandlingen av forslaget. Jeg skal være helt ærlig og si at uten det tror jeg kanskje en del av oss hadde hatt store problemer med å forstå loven – hvis vi ikke hadde hatt bedre tid på oss til virkelig å studere den. Det må jeg si inspirerer til gjentakelse; at man får den typen gjennomgang som vi her har fått, og som statsråden i sitt brev åpnet for på en god måte. Loven regulerer grunnleggende personvernrettslige prinsipper om formålsbestemthet, nødvendighet og opplysningenes kvalitet – tilstrekkelighet, korrekthet og relevans – og at disse er tilpasset politiets arbeid. Jeg tror vi har funnet en god balanse mellom personvern og politiets behov på vegne av samfunnet, f.eks. at politiet skal kunne behandle opplysninger i fire måneder selv om de ikke vet om opplysningene er nødvendige eller relevante for et politimessig forhold. Det er viktig at denne tidsbegrensningen kun gjelder opplysninger som viser seg ikke i det hele tatt å være relevante for politiets arbeid, og at det ikke gjelder for behandling av opplysninger i den enkelte straffesak. Det samme gjelder forslaget om at politiets informasjonssystemer skal være sporbare. Dette er viktig for å ivareta viktige personvernhensyn som mange, f.eks. i datalagringsdirektivdebatten, er opptatt av. Ved å loggføre hvem som har hentet ut ulik informasjon i registrene, sikrer man en etterprøvbarhet når det gjelder uautorisert bruk, som veldig mange er bekymret for, ikke minst med tanke på lekkasjer som har vært f.eks. i media. I den sammenheng vil jeg fra Høyres side påpeke betydningen av at man i det videre arbeidet med utarbeidelse av forskrifter til denne loven inviterer til en bredest mulig dialog med viktige instanser som f.eks. Datatilsynet, også med sikte på at tilsynsarbeidet som Datatilsynet skal drive i etterkant, kan bli mest mulig effektivt, slik at man har en forståelse av forutsetningene med lovens vedtakelse som kan være retningsgivende for kontrollen etterpå. Det er også viktig at ett departement har et overordnet ansvar for vandelskontroll, og at de enkelte fagdepartementene fremover ikke vil ha anledning til å fremme forslag angående politiattester som ikke er i samsvar med politiregisterloven. Jeg har lyst til å be statsråden si noe om fremdriften i harmoniseringen av spesiallovgivningen som da vil måtte skje, ikke minst overfor utenlandske arbeidstakere som søker jobb i Norge. I svar til meg på skriftlig spørsmål datert 25. januar i år redegjør statsråden godt for at dette helt generelt medfører en rekke problemer som det er vanskelig å løse. Men når det gjelder forsøket på å harmonisere spesiallovgivningen vil jeg be om at statsråden sier noe om hvorledes han ser for seg at dette arbeidet skal gjennomføres. Deling av opplysninger med andre lands myndigheter kan by på betydelige personvernmessige utfordringer. Det mener både Høyre og Fremskrittspartiet, og jeg vil tippe at flertallet mener det samme. Press fra andre lands myndigheter kan medføre at Norge lemper på hensynet til personvern f.eks. i kampen mot terrorisme. Jeg vil derfor også be om at statsråden sier noe om hvorvidt han er åpen for å legge frem en samlet gjennomgang av praksis for utlevering av denne typen opplysninger eller for den saks skyld når evaluering av loven forutsettes gjennomført, om nødvendig i et lukket komitémøte hvis det er taushetspliktbelagte opplysninger eller annet som hindrer den typen evaluering å komme ut i offentligheten.