Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-06-09:
Denne lovproposisjonen har en rekke både store og små forslag. Fellesnevnerne er delvis at det er forslag til forenklinger, som gjør systemet og lovverket mer fleksibelt, slik at det blir lettere å legge til rette for den enkelte. Det andre er at flere av forslagene også kan gjøre det lettere å få flere til å gjennomføre videregående skole. Når det gjelder mulighet for mer grunnskoleopplæring, lovliggjøring av det en del har kalt Larvik-modellen, er jeg veldig glad for at det får stor støtte. Thor Heyerdahl videregående skole, som representanten Tyvand også nevnte, har gjort dette. I realiteten, selv om det kan høres besnærende ut – som representanten fra Senterpartiet sa, at etter så mange år med skolegang burde man ha klart å gjøre dette på en ordentlig måte – vil dette likevel, som representanten også understreket, i praksis først og fremst gjelde for dem som har kommet til Norge – ikke før skolestart, men underveis i skolegangen. Jeg mener dette er riktig å gjøre rett og slett fordi det med dagens system er veldig mange elever, eller i hvert fall en del elever, som starter på videregående skole uten at de i realiteten har fått med seg det de trenger fra grunnskolen først. Da er det et viktigere hensyn enn bekymringen for at dette skal bli et nytt system for alle. Når det gjelder friere skolevalg over fylkesgrensene, er det en viktig sak prinsipielt nettopp fordi flertallspartiene er opptatt av at elevene skal få velge. Valgfrihet er en verdi i seg selv. Samtidig er forslaget også rammet inn, og det er, må jeg si, et svært moderat forslag. Etter dagens regelverk har ungdommer som hovedregel ikke rett til inntak i videregående skoler i andre fylker enn hjemfylket. For å kunne tas inn til videregående opplæring ved skoler i andre fylker, er den enkelte søker helt avhengig av at hjemfylket deres er villig til å finansiere skoleplassen. Det er der vi går inn og gir elevene en håndsrekning. Vi mener at alle elever skal ha mulighet til å søke seg til andre fylker, og at det bør være en sterkere rettighetsfesting enn i dag. Vi foreslår derfor en plikt for fylkeskommunen til å ta imot gjesteelever dersom de har ledig kapasitet, og en plikt for hjemfylket til å betale for en skoleplass i et annet fylke. Det er grunn til å tro at dette vil gjøre det lettere for en del mindre skoler, nettopp fordi de vil kunne tiltrekke seg elever også fra andre fylker og på den måten få en sjanse til å overleve – altså et godt bidrag til en desentralisert skolestruktur. Praksisbrevordningen: Forsøkene startet opp i 2007. Evalueringen av forsøkene konkluderte med at praksisbrevordningen har bidratt til et langt lavere frafall og til en bedre gjennomføring av yrkesutdanning for dem som deltok. Regjeringen har altså lyttet til bl.a. innspillene fra LO, som har vært opptatt av at praksisbrevordningen ikke må bli en måte igjen å svekke fagbrevene på, at det derfor ikke burde være en generell åpen løsning som alle kan søke til, men et tilpasset tilbud for dem som trenger det. Vi starter på en tillitsbasert måte. Altså: Vi lovfester det. Alle fylkene skal ha det. Men det er klart at det er et veldig sterkt signal også fra Stortinget om at dette ikke er noe man skal ta lett på i fylkene. Stortinget sier også gjennom behandlingen av denne saken at dette er noe man er så opptatt av at hvis det viser seg at flere fylker dytter dette unna, eller skulle de ikke reelt sett bruke muligheten som ligger i praksisbrev, leser i hvert fall jeg Stortinget og partiene slik at da er man ikke uvillig til å vurdere videre lovfesting eller ytterligere krav. Godkjenningsordning for utenlandsk fagopplæring er det ingen som har kommentert. Det er et viktig forslag at vi får en nasjonal ordning for godkjenning av utenlandsk fagopplæring. Det vil kunne bidra til bedre utnyttelse av den samlede kompetansen i arbeidsstyrken. Klargjøring av når opplæringsplikten opphører ved utenlandsopphold, er det bred støtte for. Og så er det diskusjon om minimal skolestørrelse. Jeg mener at det viktigste argumentet for det ikke egentlig handler om skolestørrelse, men det handler om hva loven skal være og ikke være. Jeg mener at lovregulering skal vi benytte til å fastsette rettigheter og plikter, og at anmodninger og anbefalinger som ikke er rettslig forpliktende, kan bidra til å underminere regelverket. Det er derfor vi har foreslått dette. Det vil i tillegg bety at lokalpolitikerne, som i dag, vil fortsette å vurdere dette. Det er en diskusjon som jeg altså mener hører hjemme lokalt i den enkelte kommune.