Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-04-05:
Representanten Engeset uttrykte tillit til at den sittende forsvarsminister er i stand til å rydde opp. Det er en vurdering jeg ikke deler, og på vegne av Fremskrittspartiet vil jeg fremme følgende forslag: «Stortinget beklager forsvarsminister Kristin Krohn Devolds håndtering av budsjett- og økonomistyringen i Forsvaret.» Det er også med referanse til I-vedtaket i innstillingen fra flertallet i komiteen, som lyder slik: «Stortinget finner det særdeles kritikkverdig at Forsvarets regnskap for 2003 ikke kan godkjennes. Alvorlige antegnelser fra Riksrevisjonen i forbindelse med regnskapet for 2002 bidrar til å styrke inntrykket av manglende økonomistyring.» Det er altså ikke slik som hr. Engeset later til å tro, at grunnen til den sterke kritikken kun er regnskapet i 2003. Det er en vedvarende situasjon, over mange år, som i realiteten også er til behandling i Stortinget i dag: Alvorlige antegnelser i 2002-regnskapet, så kom 2003-regnskapet, som ikke ble godkjent, og i fjor høst sa forsvarsministeren støttet av finansminister Foss her i salen at økonomistyringen i Forsvaret aldri har vært så god, og at nå var liksom alt i den skjønneste orden. Og finansministeren gav ros til forsvarsministeren. Så går det noen måneder, og ut av den store verdenen dukker det opp et merforbruk i Forsvaret på nærmere 1 milliard kr. Det er dette som er årsaken til at Fremskrittspartiet ikke lenger har tillit til at forsvarsministeren er i stand til å rydde opp, og også når vi ser hva hun har foretatt seg etter at innstillingen ble avgitt. Det skal jeg komme tilbake til på slutten av mitt innlegg. Dette er altså en vedvarende situasjon, over lang tid. Det gjelder I-vedtaket. Dette er, tror jeg, en av de første gangene hvor Stortinget, i II-vedtaket, inviteres til å fatte vedtak om å be «Riksrevisjonen snarest mulig legge fram en egen sak for Stortinget om en gjennomgang av Forsvarsdepartementets regnskap for 2004». Det skyldes nettopp forhistorien over mange år og ulike opplysninger om hva som egentlig er situasjonen. For å kunne foreta en eventuell vurdering av ansvarsforhold må vi ha noen uhildete som går igjennom regnskapet for 2004. Det er ikke nok at Forsvarsdepartementet og staben legger frem sitt regnskap. Det er Riksrevisjonen som er den uhildete instansen, og alle burde ha avventet undersøkelsene og resultatene der før man trakk konklusjoner og gjennomførte personellmessige konsekvenser, også når det gjaldt ansvarsforholdene. Jeg håper at Riksrevisjonen vil gjøre et grundig og godt arbeid, slik at vi kan få vite hva som er den reelle situasjonen. Jeg har nemlig oppfattet situasjonen for 2003-2004 identisk med saksordfører Kjell Engebretsen, at regninger som skulle vært utbetalt, i tilfelle skulle vært tilleggsbevilget i den ordinære omgrupperingsproposisjonen som Stortinget hvert eneste år får i november. Det var der vi i 2003 skulle ha tilleggsbevilget 235 mill. kr. I stedet brukte man av det mangelfulle budsjettet i 2004 som Arbeiderpartiet og regjeringspartiene vedtok. Da er det jo ikke noe rart at det kan gå galt også i 2004. I III foreslås følgende: «Stortinget finner det kritikkverdig at Forsvarsdepartementet ikke har fremlagt informasjon for Stortinget om viktige faglige innvendinger knyttet til nedbemanningen av ulike fagstaber i Forsvarets ulike enheter.» Det ble sendt brev, ett åpent og ett som ikke var åpent, til departementet og forsvarsministeren, fra to generalinspektører, én for Hæren og én for Heimevernet, som sterkt advarte mot nedbemanningen av stabene. Man ville ikke kunne gjøre jobben, og Hærstaben ble redusert fra vel 120 stillinger til først 55 og så 23 stillinger. Det ble påpekt at det ville ha konsekvenser. Da kan man ikke i departementet senere si at man ikke visste at det ville få konsekvenser. Det er den type informasjon som skal fremlegges for Stortinget. Vi har også brevvekslingen som ble berørt i det forrige replikkordskiftet, der Forsvarsstaben sender et brev til departementet av 18. november og i realiteten ber om at nedtrekksmålet for perioden 2002–2005 – det er ingen andre enn Martin Engeset som har trodd at dette dreier seg om 2004-budsjettet, det er ingen misforståelser her hos oss andre – må endres med 1 088 stillinger. Det er et ganske betydelig antall av i alt 4 400 – 25 pst. endring. Det er den type brev som Stortinget, og særlig midt i en budsjettbehandling, som også dreier seg om fremtidige signaler for kommende år, automatisk burde fått tilsendt. I stedet for å sørge for at Stortinget får informasjonen, samsnakker man i det nye integrerte departement. Man samsnakker, og det er vel stort sett uten at det føres noen protokoller, man skjuler den uenigheten som var mellom Forsvarsstaben på faglig hold og departementet, og det blir skrinlagt. Stortinget hadde aldri visst noe om dette hvis det ikke hadde vært en eller flere som fortjenestefullt lot Stortinget få kunnskap om det, noe statsråden burde ha gjort allerede i november/desember 2003. Det er bakgrunnen for forslaget i III. Vi er også glad for IV, hvor vi ber om å få «en egen sak for Stortinget som synliggjør hvordan Regjeringen skal gjenvinne overordnet styring med Forsvarets økonomi». Vi ser frem til at det kommer. Vi har tidligere gitt uttrykk for at det burde komme en stortingsproposisjon, hvor man også tok stilling til hvordan merforbruket i 2004 skulle dekkes inn. Det er Regjeringen selvsagt kjent med. Så litt om ansvarsforholdene. Etter at merforbruket i 2004 til alles forbauselse ble nærmere 1 milliard kr, etter at alle trodde at det skulle være omtrent i balanse, fikk det i begynnelsen av januar i år personellmessige konsekvenser for to berørte. Ikke for dem som sitter på toppen, og som har ansvaret – forsvarssjefen tilbød seg å gå av, det var voksent gjort, forsvarsministeren avslo tilbudet og vurderte heller ikke sin egen stilling i noen særlig grad, slik vi ser det – men det som skjedde, var at uten at man hadde grundige undersøkelser, uten at man egentlig lot de berørte komme med sine forklaringer, ble to personer utpekt til de ansvarlige. Og et nytt uttrykk dukket opp, et uttrykk jeg aldri har hørt i mine år i Stortinget tidligere, nemlig ordet «kapitteleier». Lederen i Forsvarets Logistikkorganisasjon og generalinspektøren for Hæren ble utnevnt til kapitteleiere og ble pålagt ansvaret for det som tilsynelatende var overskridelser på nærmere 450 mill. kr i Hæren, og noe av det samme i Forsvarets Logistikkorganisasjon. Jeg synes det var fortjenestefullt at generalinspektøren for Hæren raskt fikk på plass et uavhengig utvalg til å gå igjennom dette. Det burde også forsvarsministeren og forsvarssjefen ha gjort. I stedet ble det en slags konflikt mellom flere om hva som var det riktige. Ansvaret ble altså lagt på generalinspektøren og administrerende direktør i Forsvarets Logistikkorganisasjon, og det ble hevdet at det var de som skulle ha sørget for at det ikke skjedde ting. Hvordan er så det i samsvar med ansvarsforholdene som Forsvarsdepartementet ellers har markedsført seg under? Vi kan se på et dokument, Forsvarsdepartementet integrert fra 1. august 2003. Der slås det fast under «Forsvarsdepartementets hovedoppgaver»: «Etter at meldinger og proposisjoner er behandlet i Stortinget, er det Forsvarsdepartementets ansvar å følge opp Stortingets vedtak gjennom styring av underlagte etater.» Det er departementet som skal styre underlagte etater. Som «kjerneoppgaver i det integrerte departementet» står bl.a. følgende: «Plan, budsjettering og iverksetting på mellomlang og kort sikt» Og også: «Overordnet styring av virksomheten i etatene i budsjettåret» Og videre, under Avdeling for økonomi og styring – det er faktisk i departementet en betydelig avdeling for økonomi og styring av hele Forsvaret: «Avdeling for økonomi og styring har hovedansvaret for planlegging og utvikling av Forsvarets virksomhet, organisasjon og struktur innenfor den enkelte langtidsplanperiode. Videre skal avdelingen drive overordnet styring og kontroll av virksomheten i underlagte etater.» Så frasier man seg fullstendig dette ansvaret og denne kontrollgreia og sier at det er de som vi skulle ha kontroll med, som ikke har gjort jobben sin. Det sier man etter at noe er avdekket i januar/februar i år. Hvor var oppfølgingen i 2004? I en fin brosjyre fra Forsvarsdepartementet, virksomhetsplan for Forsvarsdepartementet i 2004, er hele departementet gått igjennom. Igjen står det om denne kontrollavdelingen, som ledes av ekspedisjonssjef Fridthjof Søgaard i departementet: Den er ansvarlig for en vellykket omstilling av FLO. «Virksomheten blir gjennomført i henhold til vedtatt budsjett.» Denne avdeling V har ansvaret for at virksomheten blir gjennomført i henhold til vedtatt budsjett, og så skylder man på de underordnede, som man selv skal kontrollere. Det står også ganske klart: «Virksomheten blir gjennomført i henhold til vedtatt budsjett». Det står en nøye beskrivelse, det står en rekke tiltak, og der står det faktisk at det er avdeling V som skal etablere en prioritert kuttliste på investeringer og drift i 2004. Det har man hele tiden sagt er et ansvar som generalinspektøren har. Men i Forsvarsdepartementets egen virksomhetsplan står det at det er departementet som skal etablere en prioritert kuttliste på investeringer og drift i 2004, og ved behov redusere oppdragsporteføljen og ambisjonsnivået til Forsvarets militære organisasjon. Det er departementet som skal passe på at man har økonomistyring, og hvis det er behov, gjennomføre tiltak. Så sies det at det var generalinspektøren og direktøren i FLO som skulle ha denne kontrollen. Departementet har liksom ikke noe med dette å gjøre. Det er ikke departementet som skal styre. Det er generalinspektøren som burde ha oversikt, burde vite om han hadde ubetalte regninger, osv. Departementet visste liksom ingenting. Det er jo ikke riktig. Jeg har her foran meg en hel haug av den ukentlige statusrapport, regnskap 2004, som sendes til departementet hver eneste uke. POD, avdelingen for Personell, operasjon og drift, får ukentlige rapporter fra en Morten Bjerkan om status for Golf, det nye regnskapssystemet. La meg nevne litt fra rapporten 28. september 2004, før statsråden og finansministeren var i salen og sa at det var god økonomisk styring og kontroll. Her er status i et sammendrag: Har rettet ca. 1 200 personer som ligger med feil kostnadsstyring. Ca. 900 personer igjen. Må avvente videre fremdrift til lønnskjøring i uke 40 er ferdig. 2 413 organisasjonsledd med 6 528 tjenestegjøring som ikke lar seg koble til noe ansvar. 375 personer som ligger med feil for tjenestegjøring i flere stillinger feiler i lønnskjøringen. Ca. 900 personer som gjenstår å rette for kostnadsstyring. Det er også påpekt en rekke andre ting her. La oss så gå til en av de senere rapportene, like før årets slutt. Det er altså departementet som mottar oversikt over dette. I ukentlig statusrapport, regnskap 2004, 15. desember 2004 står det i usikkerhetsloggen: Muligheten for korrekt og komplett avleggelse av 2004-regnskap svinner for hver dag. Sjef POD bør vurdere hvilken prioritet som skal gjelde mellom rettidig kontra korrekt regnskapsavleggelse. Og: Det er i løpet av prosjekt regnskap 2004 blitt avdekket mange forhold som gjør at systemet, altså FIF, versjon 1.1, ikke fremstår som stabilt, ei heller vil være det i 2005, hvis ikke nødvendige tiltak listet i denne statusrapporten blir iverksatt gjennom en kontrollert innføring/reimplementering av deler av FIF versjon 1.1. Dette må styres fra sjef POD som eier av dette styringssystemet. Departementet har altså hele tiden ukentlig fått advarsler om at det ikke er en forsvarlig styring av økonomien i Forsvaret. De har kunnet gå igjennom en kjempehaug av disse ukentlige rapportene. Så når forsvarsministeren velter all skyld over på to andre, kan det ikke aksepteres av Fremskrittspartiet.