Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-04-12:
Kjernen i saken er hvorvidt Finansdepartementet har utfordret byråets selvstendighet gjennom politisk press og overstyring eller på annen måte har handlet på tvers av regelverket i saken som førte til Christine Meyers avgang. SSB har et viktig samfunnsoppdrag. De skal bidra med statistikk, modeller, analyser og forskning som det norske samfunnet har behov for, samtidig som de skal gi opplysninger til statistisk bruk for forskningsformål og offentlig planlegging. Byrået er en viktig premissleverandør for lønnsoppgjørene og har også hovedansvaret for internasjonalt statistisk samarbeid. Dette er informasjon som må bygge på tillit. Det er viktig å ha klare retningslinjer for forholdet mellom Finansdepartementet og SSB, og at det er en felles forståelse av SSBs oppgaver og virksomhet for øvrig. Spørsmålet nå er om grensen mellom politikk og SSBs faglige integritet og uavhengighet er utfordret eller brutt. Jeg viser til saksordførerens gjennomgang og vil konsentrere meg om et par forhold som vi i Kristelig Folkeparti har vært spesielt opptatt av i denne saken, som grunnlag for våre vurderinger og konklusjon. For det første gjelder det styringsdialogen: En rød tråd i saken har vært hvordan styringen av SSB har blitt utført av Finansdepartementet, med statsråden som den ansvarlige i den prosessen som førte til SSB-direktørens avgang. I den forbindelse har man tildelingsbrevet som Finansdepartementet sender til SSB ved hvert års begynnelse, og man har de formelle strukturene gjennom styringsdialoger. Samtidig har det vært en løpende dialog med mer uformelle møtepunkter, og det er i stor grad dette siste som er blitt gitt betydelig oppmerksomhet i denne saken. Finansministeren har i høringene vært opptatt av at departementet må kunne gi uttrykk for sine synspunkter også utenom den formelle, skriftlige styringsdialogen, noe også Høyre og Fremskrittspartiet påpeker i sine merknader i innstillingen. Jeg er ikke uenig i dette, og jeg anerkjenner behovet for en løpende dialog. Spørsmålet er imidlertid om prosessen har vært ryddig, om det har vært en tydelig nok grenseoppgang mellom hva som har vært en uformell dialog, og hva som har vært styringssignaler, og den manglende skriftligheten som har vært med på å svekke ryddigheten i prosessene. Hva gjelder SSB-styrets rolle og posisjon: Styret framstår mer som et rådgivende organ overfor direktøren enn det som er vanlige oppgaver i et tradisjonelt styre. Normalt har styret et overordnet ansvar for hele virksomheten, men i dette tilfellet kan det se ut til at styret i stor grad har blitt plassert på sidelinjen i prosessen mellom Finansdepartementet og SSB. Styret har f.eks. ikke deltatt regelmessig på dialogmøter mellom SSBs direktør og Finansdepartementet. Kristelig Folkeparti mener det er behov for å rydde opp i denne styringsstrukturen. I dag framstår organiseringen som utydelig og med uklare roller og svak rolleforståelse hos aktørene. Spesielt gjelder dette styret i SSB. Det bør i stedet ha en mer synlig og formell rolle, etter vår oppfatning, i arbeidet med å tilrettelegge for at SSB utfører oppdraget de mottar fra Finansdepartementet. Videre har styringsdialogen hatt et tydelig preg av uformell struktur, som jeg var inne på innledningsvis. Selv om statsråden i høringen understrekte at den uformelle delen av styringsdialogen ikke opphever den skriftlige styringen, men karakteriserer den som et supplement, har kombinasjonen av uformelle samtaler og manglende omforente referater skapt et uryddig inntrykk. Dialogene og de uformelle prosessene har i for stor grad, slik Kristelig Folkeparti oppfatter det, gitt grunnlag for ulik tolkning, til dels også i strid med signalene som er blitt gitt gjennom det formelle tildelingsbrevet. Med store omorganiseringsprosesser på gang er det spesielt viktig at dialogen har en entydig formell karakter. Det må være entydige signaler om forståelsen av oppdraget og tilbakemeldinger underveis i prosessen. Signalene, grunnlaget og retningen må være forstått av de involverte, og det må være etterprøvbart. Møter som blir avholdt fordi det er behov for tydelige avklaringer underveis i store omorganiseringsprosesser, må ha nøyaktige referater. Derfor stiller Kristelig Folkeparti seg bak det flertallet sier om nettopp dette i innstillingen. Det er derfor bra, som statsråden har gitt uttrykk for i kommunikasjonen med komiteen, at hun ønsker å legge opp til en tettere formell oppfølging av SSB framover. Statsråden varsler at det skal avholdes tertialvise formelle møter med omforente referater. Dette skal bli en del av den formelle styringsdialogen. Det er også avklarende at styrets leder skal gis plass på disse møtene. Dette tyder på at noen av de åpenbare svakhetene som er knyttet opp til styrets rolle og mandat, vil bli bedre klargjort gjennom en tydeligere rolleforståelse framover. Det andre hovedpunktet i denne saken har vært tidslinjen. Etter Kristelig Folkepartis mening har det vært helt riktig å stoppe omstillingsprosessen i SSB. Samtlige partier i komiteen er enig i det. Kontrollsaken handler imidlertid om Finansdepartementets håndtering av administrerende direktør Meyers fratreden – ikke om det var riktig å stanse omorganiseringen. Et sentralt punkt i saken er om Finansdepartementet ba administrerende direktør om å stille hele omorganiseringsprosessen i SSB i bero inntil Statistikklovutvalgets innstilling forelå. Basert på det skriftlige materialet som foreligger i saken, kan det se ut til at den omfattende omorganiseringsprosessen ble støttet og til dels påskyndet av Finansdepartementet helt fra utnevnelsen av Meyer, oppnevnelsen av Bye-utvalget og fram til prosessen som førte til hennes avgang. Slik vi leser papirene og dokumentene, var det først 30. oktober 2017 at departementet satte foten ned for alvor. Departementet har, etter Kristelig Folkepartis oppfatning, forsøkt å skape et bilde av at signalene fra departementet var tydeligere langt tidligere, og at Meyer derfor burde har endret kurs. Det er imidlertid lite i dokumentasjonen som underbygger departementets oppfatning av tidslinjen. Etter vår oppfatning er det samtidig avdekket en kommunikasjon mellom departementet og SSB som i for stor grad og ved for mange tilfeller har vært preget av en uformell tone og uten etterprøvbar dokumentasjon. Referater fra møter mellom departementet og SSB bidrar til å forsterke bildet av at det har vært rusk i maskineriet. Det forelå referater fra møter komiteen ikke fikk innsyn i. Komiteens anmodning om å få oversendt diverse referater i brev av 22. november 2017 til finansministeren ble i første omgang ikke imøtekommet. Først etter korrespondanse mellom Sivilombudsmannen og Finansdepartementet i anledning av en innsynsbegjæring fra VG, hvor Sivilombudsmannen slo fast at de etterspurte dokumenter var å anse som saksdokumenter i lovens forstand, valgte finansministeren å oversende referatene. Det er gjort påtegninger på referater som ble etterspurt, og tre av dem er offentliggjort etter at komiteen ba om det. Det er derfor, etter Kristelig Folkepartis oppfatning, innholdet i referatene kan oppfattes som endret, og at det ikke bare er gitt en leseveiledning, som finansministeren har hevdet, som følge av håndskrevne påtegninger. Påtegningene blir av oss oppfattet som at man her har endret syn i forhold til det som var skrevet opprinnelig. Dermed framstår det som et tydelig uklart signal i styringsdialogen – med tanke på hva en egentlig har ment i utgangspunktet. Dette underbygger den uformelle og noe rufsete måten departementet, etter vår mening, har håndtert styringsdialogen på. Det må understrekes at referatene det her er snakk om, ikke er omforente referater som er ment for offentligheten, og at dokumentenes status må vurderes deretter. Dokumentenes status er omstridt, likevel mener Kristelig Folkeparti at denne måten å endre innhold på i ettertid er kritikkverdig. Oppsummert, fra Kristelig Folkepartis side, mener vi at det er grunn til å kritisere departementets håndtering av saken. Departementets omtale av tidslinjen er ikke troverdig. Departementet har underkommunisert hvor sent departementet faktisk satte foten ned og formelt stanset omorganiseringen. Og det har vært for stor grad av uformell styring. En konsekvens har bl.a. vært manglende etterprøvbarhet. Samtidig har det vært uklar rolleforståelse mellom aktørene. Kristelig Folkeparti mener dette er kritikkverdig. Endringer må til, og Kristelig Folkeparti har derfor klare forventninger til at statsråden følger dette opp og tar lærdom av det som har skjedd.