trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2012-10-25:
Aller først ønsker jeg å takke interpellanten for å ta opp en viktig debatt. Norsk og internasjonal luftfart stopper helt opp når mange flygeledere er borte fra jobb. Dette førte til store problemer i sommer, da altfor mange flygeledere hadde sommerferie på en gang. Det er helt uakseptabelt at store deler av Distrikts-Norge og avganger til utlandet skal stoppe opp på grunn av dårlig planlegging av vakter hos Avinor. Det må gå an å planlegge ferieavviklingen slik at man har nok folk på jobb. Det er også veldig spesielt at Avinor ikke blir bøtelagt for nedetid, slik man ville ha gjort hvis det var et privat selskap som ikke leverte en tjeneste de hadde ansvaret for. Regjeringen må ta grep for å ordne opp i dette. Vi kan ikke akseptere at over 1 800 flygninger blir sterkt forsinket, med de konsekvensene dette får for de reisende. NHO Luftfart har vært konstruktive og kommet med et godt forslag til hva som kan gjøres. NHO Luftfart mener nemlig at man kan løse hele problemet ved å importere utenlandske flygeledere, men da må reglene endres. Dessverre krever det norske regelverket for sivil luftfart at samtlige flygeledere må beherske norsk. Dette er et gammeldags krav, når vi vet at engelsk er språket i internasjonal kommersiell luftfart, og når vi også vet at det jobber norske flygeledere som ikke kan et eneste ord arabisk, i Golf-statene. Men det går helt utmerket. Det finnes garantert mange europeiske flygeledere som kunne tenke seg å jobbe i Norge dersom vi åpnet for dette, og med utenlandske flygeledere kunne man også ha løst hele overtidsproblematikken, som er et gjentagende stridstema mellom Avinor og fagforeningen. Regjeringen kan fjerne norskkravet hvis den vil, men Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet stritter tydeligvis imot. Norge er i dag – med dagens politikk – svært sårbar for forstyrrelser i innenriks- og internasjonal luftfart, noe man ikke minst oppdaget under vulkanutbruddene på Island for noen år siden. Ett av problemene er at Norge mangler et robust og godt utbygd veinett som gjør det mulig å komme seg fram når flyene står på bakken, eller når togene har sporet av. Her har vi mye å lære av Danmark og Sverige. En flytur fra Oslo til Bergen er omtrent like lang som en flytur fra Gøteborg til København. En biltur fra Oslo til Bergen tar gjerne 7–8 timer, mens en biltur fra Gøteborg til København tar bare litt over 3 timer. Inntil Norge har fått på plass et ordentlig veinett – noe som ser ut til å kunne ta veldig lang tid – er vi helt avhengige av luftfarten for å komme oss rundt i landet. Derfor er det helt nødvendig å gjøre alt man kan for å rydde opp slik at flyene går når de skal.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-10-25:
Også jeg vil takke interpellanten for at han tar opp denne saken. Det er en viktig sak, men det hjelper ikke at vi bare tar den opp her og omtaler forholdene, hvis ikke statsråden tar grep. Og det må faktisk nye grep til i denne saken. Jeg har lyst til å være litt direkte. En rask analyse av dette forholdet tilsier at vi står overfor en monopolisert tjeneste, med andre ord en yrkesgruppe med stor mulighet til å påvirke samfunnet, bedrifter og enkeltpersoner, og gjennom det påføre store kostnader og konsekvenser ved sin adferd. I slike tjenester er ofte lønnsnivået et kjennetegn, så også her. Jeg mener vi neppe kan være tjent med dette særlig lenger. Interpellanten og flere andre har belyst saksområdet godt. Framtidsrettede tanker har også kommet fram. Jeg skal derfor peke på noen forutsetninger som vi i Høyre vil legge til grunn for vår politikk på området framover. Først og fremst vil vi sette passasjerene, næringslivet og flyselskapene i fokus. Flysikringstjenesten blir i denne sammenheng et virkemiddel og skal yte en tjeneste for disse. At dette skjer på en måte som skaper færrest mulig ulemper, er selvfølgelig statsrådens ansvar å gjennomføre gjennom det selskapet hun kontrollerer – Avinor. De må gis muligheter til å løse dette på en tjenlig måte. Jeg oppfattet nesten statsråden dit hen – jeg håper ikke jeg gjorde det – at hun fraskriver seg litt av ansvaret, og sier at dette er en del av den selskapsstrukturen som vi har innrettet oss med. Det tror jeg ikke vil være særlig gangbart lenge, for dette er og blir statsrådens ansvar. Hvis man skulle ta statsråden på ordet, ville det også være slik at om Avinor-sjefen og Avinors styre velger å organisere seg i den retning som jeg henleder til, så ville hun anse det som et selskapsinternt anliggende for å få mest mulig ut av driften. Det kunne jo være spennende å se. Stikkordet er konkurranse og konkurranseutsetting. Flyvirksomheten blir mer og mer konkurranseutsatt i Europa. Det bør også skje i denne delen av bransjen i vårt land. Jeg oppfattet ikke at statsråden nevnte konkurranse i det hele tatt i sitt innlegg. Det syntes jeg faktisk var litt skuffende. Vi i Høyre mener at vi bør følge Sveriges eksempel med å utsette også flysikringstjenesten for konkurranse. Vi ønsker å åpne for nye aktører – selvfølgelig innenfor Avinors ansvarsområde. I Sverige har dette faktisk ført til større effektivitet, rimeligere tjenester, besparelser for hele sektoren, og dermed også en mer robust sektor. Alle aktører i Sverige er opptatt av at endringene, som startet i 2010, ikke skal gå ut over flysikkerheten som sådan. Det er nærmest selvsagt. Jeg håper at statsråden vil svare konkret på utfordringen om å konkurranseutsette flykontrolltjenesten, sørge for flere leverandører og tjenesteytere, og at Avinor får de muligheter som ligger i dette, til å administrere en slik ordning. Dette er selvsagt for oss i Høyre. Avinor ble opprettet av en tidligere regjering. Vi ser at det fungerer godt, men Avinor må også gis frihet til å organisere seg på en mer moderne måte med hele virksomheten sin, også flysikringstjenesten.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2012-10-25:
Avinor har ansvaret for en infrastruktur som er svært viktig for at samfunnet vårt skal fungere. Og det er et krevende land å drifte slik infrastruktur i, det ser vi ikke minst i disse tider med storm, regn og snø om hverandre, noe som gjør at det ikke alltid er så lett å få ting til å fungere slik de skal. På samme vis er vi også helt avhengige av flytrafikken om vi skal få samfunnet til å fungere som det skal. Jeg bruker å si at flyet er ekspressbussen min. Det er den eneste muligheten, når man bor såpass midt i Norge som jeg gjør, til å komme raskt til og fra Oslo. Det vil aldri være noe alternativ som kan gå like fort når man er avhengig av å kunne være til stede i møter og ulike fora. Så flyet kommer til å være utrolig viktig framover. Når det ikke fungerer – slik vi så i sommer – får det utrolig store konsekvenser for hele samfunnet. Det blir uro og forsinkelser som gjør at det ikke blir lett å få det daglige virket til å fungere som det skal. Sånn er det for veldig mange mennesker. Sommerens situasjon med ferieavvikling førte til så store forsinkelser og såpass stor usikkerhet at mange var usikre på om de i det hele tatt kunne komme seg til og fra de planlagte destinasjonene sine og utføre oppgavene de skulle gjøre. Jeg mener at i stort fungerer Avinor godt, men den situasjonen som har vært når det gjelder flysikringstjenesten, krever ekstra oppfølging. Senterpartiet er derfor veldig glad for at vi får en stortingsmelding om Avinors virksomhet til våren, der vi vil se på både flysikringstjenesten og de andre spørsmålene som bl.a. samferdselsministeren har vært innom, og ikke minst helheten i flytrafikken. Det tror jeg er veldig riktig. Senterpartiet er ikke beredt til å diskutere konkurranseutsetting tatt ut av sin sammenheng. Vi må se på dette som en del av helheten i den totalgjennomgangen vi skal ha om Avinor. Derfor synes jeg, som sagt, det er veldig bra at vi får denne stortingsmeldingen. Tema som bør vies ekstra oppmerksomhet i meldingen, har vi jo vært innom. Jeg mener at det med sikkerhet er viktig, flysikringstjenesten er kjempeviktig, og den situasjonen som var i tilknytning til ferieavviklingen, må være et sentralt tema i så måte. Som sagt, Norge er helt avhengig av en velfungerende flytrafikk, og vi kan ikke akseptere at den kaossituasjonen vi hadde sist sommer, gjentar seg. Det er helt uakseptabelt.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2012-10-25:
Bare veldig, veldig kort: Dette dreier seg om at presidentskapet har sluttet seg til regjeringens forslag om en lovhjemmel til at Kongen i statsråd kan gjøre den frivillige registreringsordningen for regjeringsmedlemmers verv og økonomiske interesser obligatorisk. Som kjent har denne ordningen vært obligatorisk for stortingsrepresentanter og for fast møtende vararepresentanter siden 1. oktober 2009 og for øvrige vararepresentanter fra 1. april 2011. Presidentskapet mener det er en fordel å videreføre ordningen med et felles register for stortingsrepresentanter og regjeringsmedlemmer, ikke minst av praktiske årsaker når rollene skifter. Presidentskapet viser også til at det er det til enhver tid gjeldende reglement for registreringsordningen for stortingsrepresentantene som skal være bestemmende også for regjeringens medlemmer.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2012-05-23:
På vegne av stortingsrepresentantene Per Sandberg, Åse Michaelsen, Ulf Leirstein og meg selv har jeg den store glede å fremme forslag om innføring av lyd- og bildeopptak ved alle norske domstoler.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-05-23:
Mitt spørsmål går til statsråd Halvorsen. Forrige onsdag var vi så heldige å ha statsminister Stoltenberg i spørretimen. Han snakket om ansvarlighet og stø kurs i hvert eneste svar han ga i Stortinget. Da den rød-grønne regjeringen tok over, manglet vi i Norge 4 000 ingeniører. Nå har jeg gått igjennom noen regionaviser de siste to dagene. I Stavanger Aftenblad, Fredriksstad Blad, Romerikes Blad, Fædrelandsvennen, Bergens Tidende, Trønder-Avisa og ikke minst i Haugesunds Avis skriver man om stor ingeniørmangel i disse regionene. På de sju årene den rød-grønne regjeringen har sittet, har den støe kursen når det gjelder ingeniører, gjort at man har gått fra en mangel på 4 000 ingeniører til 16 000 i dag. Dette er ikke ansvarlighet, det er gambling med norske arbeidsplasser, med verdiskaping og med velstanden vår i framtiden. Ett av to selskaper som jobber med teknologi, baserer nå sin rekrutteringsstrategi på middelhavsøkonomier som er i krise. Det er mulig at det fungerer på kort sikt, men jeg tror vi alle håper på at disse økonomiene etter hvert vil snu, og da vil dette bli vanskeligere. Vi er avhengig av å løse dette i Norge. Også oljenæringen sliter. Oljenæringen er i en posisjon hvor det skjer stadig mer. Men de har jo også en større betalingsvilje enn nettopp fastlandsindustrien, som den rød-grønne regjeringen ofte er opptatt av å snakke om, men som de tydeligvis ikke er opptatt av å gjøre så mye med. Så da er spørsmålet: Hva vil den rød-grønne regjeringen nå gjøre for å snu denne negative utviklingen vi har sett de siste sju årene?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-05-23:
Det er gledelig å høre at man skal følge opp, Vi har mast på dette i sju år, og det er hyggelig at regjeringen endelig lytter til gode råd fra Fremskrittspartiet. Men det er nå engang sånn at 300 nye studieplasser tilsvarer ca. en sjuendedel av den årlige veksten i mangelen på ingeniører. Med den rød-grønne regjeringen ved roret har mangelen på ingeniører økt med 1 000–2 000. Det er en dråpe i havet. Det er mange ting man kunne ha gjort. Det ene er at staten tok et ansvar for finansieringen av forkursene. En må kvalifisere flere fra videregående, det er helt riktig. Men for å få ned frafallet burde man kanskje også ha sett på – som vi har tatt til orde for flere ganger – å øke finansieringen knyttet til ingeniørutdanningen, slik man i sin tid gjorde med lærerutdanningen. Er dette grep som statsråden vil være villig til å vurdere?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
For det første er det viktig å understreke at den utfordringen vi har når det gjelder ingeniørmangel, skyldes en gledelig utvikling i norsk næringsliv, nemlig at det skapes langt flere arbeidsplasser, at det går godt for betydelige deler av våre virksomheter, og dermed øker etterspørselen etter ingeniører. Så det er – hva skal jeg si – altså en gledelig utfordring vi har. Det er en utfordring, fordi vi antakelig mangler mellom 15 000 og 16 000 ingeniører, og det er helt riktig at mangelen har økt, fordi etterspørselen etter ingeniører har økt. Det er bakgrunnen for at vi i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett foreslår flere studieplasser. Det er bakgrunnen for at vi har en stor innsats for å rekruttere flere som velger realfag i tidligere løp. Men vi har også noen utfordringer når det gjelder gjennomføring av ingeniørutdanningene, fordi jeg ser at det er en av de utdanningene som har mange studenter som starter, men ikke gjennomfører på normert tid. På dette området er vi i gang med et stort løft, og vi lykkes i stor grad, fordi 25 pst. flere studenter har søkt ingeniørutdanningene nå enn tidligere. Jeg tror at realfag og ingeniørutdanningene er inne i en veldig positiv trend. Alle de som trodde at norsk ungdom bare suser rundt og velger ut fra sine – hva skal en si – helt ubestemte lyster i forhold til hvordan arbeidsmarkedet ser ut, tar feil, for ungdom søker seg nå til ingeniørutdanningene. Derfor følger vi på med å øke kapasiteten, og så skal jeg følge opp i forhold til det som dreier seg om gjennomføring.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Det er absolutt grep som jeg er villig til å vurdere. Men husk på at vår regjering har økt antall studieplasser med 23 000. Det er ikke bare et bevilgningsspørsmål, for det dreier seg også om å ha god lærerkompetanse for de studentene som søker, sånn at vi er sikre på at det er kvalitet på studiene, og at studentene kan gjennomføre, slik at de er godt kvalifisert for å starte i arbeidslivet. Derfor er det viktig at vi klarer å få til disse utvidelsene, men også følge opp med kvaliteten. Nå har oppmerksomheten rundt realfag og søkningen til ingeniørutdanningene ikke vært så høy som det vi har ønsket – over lang tid. Derfor er det ekstra gledelig at så mange nå søker seg til disse utdanningene, at vi kan følge opp med flere studieplasser og sørge for at de institusjonene som har kapasitet til å tilby flere studieplasser med god kvalitet, kan settes i stand til det. Når det gjelder gjennomføring, tror jeg det kanskje er et litt større spørsmål, som jeg sikkert får lov å komme tilbake til.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Nå har jo jeg vært opptatt av gjennomføring på videregående nivå, og mange i komiteen har støttet opp om den innsatsen vi har for å få ungdom til å gjennomføre på videregående nivå. Det er litt andre problemstillinger når det gjelder høyere utdanning. Nå har vi for første gang bedre informasjon på individnivå, og da ser vi at de som ikke fullfører innenfor det som er normert tid, f.eks. kan komme tilbake et halvt år etterpå og avlegge eksamen. De kan ha skiftet institusjon – startet på én høyskole og fullført på en annen. Så 40 pst. gir ikke et dekkende bilde. Det er viktig for oss nå å gå inn og se på hva som er et dekkende bilde. Det betyr ikke at gjennomføringen av ingeniørutdanningene ikke kan bli mye bedre – det er for mange som faller fra, bildet er bare litt mer nyansert. Det er helt riktig at de institusjonene som arrangerer forkurs, sørger for å gi et tilbud til studentene som øker deres muligheter for å fullføre og bestå eksamen. Det er et viktig tilbud som institusjonene selv avgjør om de skal gi.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Hvis presidenten tillater, har jeg lyst til å utvide perspektivet lite grann. Tenk så heldige vi er i Norge, som mangler ingeniører! Tenk så mange land som har høy arbeidsløshet blant akademikere! Tenk på Spania, som har 50 pst. ungdomsarbeidsløshet! La oss glede oss over at vår ungdom nå søker seg til ingeniørutdanningene og hjelper oss med å fylle den etterspørselen som vi har behov for. Så kan jeg ikke skjønne annet enn at det må være positivt at vi når vi ser at søkningen til studentutdanningene øker med 25 pst., hiver oss rundt og umiddelbart sørger for at det bevilges penger til 1 000 nye studieplasser i revidert nasjonalbudsjett, og at de institusjonene som har kapasitet til å ta imot flere studenter, er positive og melder seg til å være med på den dugnaden. Det vitner om at man tar samfunnsansvar på veldig mange områder. Så får vi se om dette er en trend over tid, som gjør at vi kan si at realfagsatsingen vår har vært vellykket, og at vi dermed kan øke kapasiteten på lang sikt.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Det er helt riktig som representanten sier, at vi har fått henvendelser fra særlig Møre og Romsdal, som har veldig gode erfaringer med den TAF-modellen som de tilbyr sine elever. Jeg har hørt på de erfaringene og de ønskene de har. Nå er vi ikke ferdig med å behandle den saken ennå, så det har jeg ikke lyst til å stå akkurat her og gjøre, men jeg tror at når vi nå skal gjennomgå Kunnskapsløftet, vil yrkesfagene og strukturen for dem bli en særlig utfordring, fordi vi ser at vi kan ha mer fleksible løp, større fleksibilitet mellom teoretisk og praktisk opplæring enn den to-pluss-to-modellen vi har i dag. I den diskusjonen hører også TAF-tilbudet hjemme, nettopp fordi de klarer å kombinere den studiekompetansen som mange elever ønsker seg, med et fagbrev. Jeg mener det er interessant å se på om den modellen kan være aktuell også for andre områder. Jeg får komme tilbake til helt konkret hvordan modellen i Møre og Romsdal kommer ut.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Kompetanseløft for lærerne kommer først. Men skolemat og gym for elevene ville jeg foretrekke framfor skattelette til de rikeste, så det er ikke nødvendigvis sånn at elevene og lærerne slåss om de samme kronene. Jeg gleder meg til den prioriteringsdebatten som kommer, for flere og flere har blitt oppmerksomme på at fysisk aktivitet øker læringsutbyttet – vi får rett og slett smartere elever av det. De som spiser sunt, er også mer mottakelige for læring, det er en annen diskusjon. Det vil si at det henger sammen med hva slags læringsutbytte elevene får, og vi kan jo tenke oss at det kan være andre yrkesgrupper som kan inviteres inn i en slik modell. Men lærerens kompetanse er viktigst, uansett. I forgårs hadde jeg gleden av å dele ut Holmboeprisen til en utmerket, god mattelærer fra Trondheim og Nardo skole. Jeg vil gjerne at hennes navn står i stortingsreferatene for evig tid: Hun heter Gina Onsrud. Hun er en meget oppegående praktisk mattelærer som nettopp kan bruke den kompetansen hun har fått gjennom ulike typer påfyll og egne erfaringer i sin lange yrkeskarriere. Det er viktig at alle lærere får mulighet til etter- og videreutdanning. Videreutdanningen har vi nå laget en ny modell for, vi sørger for at de som kommunene søker for – og kommunene har kommet bedre ut av den modellen – får plass på videreutdanningen. Så er min meget sterke oppfordring til kommunene å benytte seg bedre av den muligheten. I forbindelse med ungdomstrinnsmeldingen skal vi ha en egen gjennomføringsstrategi over fem år som tar utgangspunkt i kompetanseheving på skolenivå. Det skal gå på klasseledelse, det skal gå på lesing, skriving og regning, og det er for at lærerne skal få påfyll, og for at lærerkollegene på de forskjellige skolene skal støtte hverandre i å jobbe mer variert og motiverende. For vi vet jo alle at elevene på ungdomsskolen sliter med motivasjonen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Jeg forundrer meg litt over representanten Aspaker, for vi har hatt mange runder i Stortinget om hvordan vi skulle få til spleiselaget om videreutdanning. Både lærerne og staten har kommet kommunene i møte, slik at vi har laget en modell som er mer lukrativ for kommunene nå enn den var. Grunnen til at kommunene skal ta en del av ansvaret for videreutdanning, er at det er de som er arbeidsgivere for lærerne. Representanten Aspaker husker jo sikkert at Kristin Clemet flyttet arbeidsgiveransvaret fra staten til kommunene. Da er det viktig at de tar det arbeidsgiveransvaret, og en del av det er å sørge for at de ansatte får videreutdanning. Så har vi likevel gått inn med en sponsing fra statens side som er veldig lukrativ, og som har gjort at vi har flere søkere i år enn vi hadde i fjor. For alle dem som kommunene er med å spleise på, stiller vi opp fra statens side. Så mener jeg at vi har en jobb å gjøre med å få kommunene til å se at de ikke bare er tjent med kortere etterutdanningskurs, men også kompetanseheving som krever videreutdanning. Det ansvaret påligger dem.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Fordi det er et spleiselag vi snakker om, er det slik at lærerne søker kommunen – dvs. det er rektor som innstiller – og så er det kommunen som må være med og medfinansiere i det spleiselaget. Kommunene medfinansierer ikke for alle 4 000 som har søkt, de medfinansierer for ca. 1 850. Det betyr at staten stiller opp for alle dem som kommunene har sagt at de skal være med på å medfinansiere. Jeg mener at det må være et spleiselag der kommunene også deltar. Kommunene må ta det ansvaret for videreutdanning av sine lærere. Så må jeg si at det pågår et arbeid hver eneste dag i skolen nettopp for å utjamne sosiale forskjeller. En god skole av høy kvalitet, der unger møtes på tvers av bakgrunn, kan bidra nettopp til at alle barn får utfordringer ut fra de forutsetningene de har, og ut fra det potensialet de har. Foreldrenes holdning til skole er veldig viktig, deres forventinger til barnas skolegang er veldig viktig – men skolen har en kjempejobb å gjøre, og den gjøres hver dag.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Jeg tror det er interessant å bruke nett, både med tanke på læreres behov for etter- og videreutdanning og når det gjelder en del elever som trenger større utfordringer enn klassekameratene sine i fag. Det er vi nå i gang med innenfor matematikk. Men jeg synes at det absolutt er en interessant utfordring. Jeg tror at mange av dem som tilbyr videreutdanning for lærere, benytter seg av det allerede – og det kan sikkert bli mye bedre. Husk nå på at vi har opplevd en 50 pst. økning til lærerutdanningene fra 2008. Det er veldig bra. Vi ser gjennom holdningsundersøkelser når det gjelder læreryrket, at flere har positive holdninger til læreryrket nå enn tidligere. Jeg mener at vi er i ferd med å lykkes med å øke respekten for den jobben som læreren gjør, og med å øke oppmerksomheten om det yrket som kanskje er yrket foran alle andre yrker – der man kan gjøre en forskjell for andre mennesker hver eneste dag. Jeg mener vi er inne på et godt spor her, og da er det viktig å forsterke det.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Vi har en veiledningsordning, og den fungerer stadig bedre. Den dreier seg selvfølgelig først og fremst om de som kommer nyutdannet ut, og som trenger noen å støtte seg på når de er ferske og litt mer utrygge i jobben sin. Så den ideen har vi heldigvis allerede tatt. Jeg må bare si: Det er en veldig stor fordel å se det store økonomiske bildet når man har ansvar for kunnskap og utdanning. Den største kapitalen vi har, det viktigste vi har – det som kommer til å avgjøre om vi er et rikt land i framtiden – er om vi klarer at alle barn og unge, alle de som har potensial, kan nå det potensialet. Det er det som kommer til å avgjøre. Så dette er en glitrende kombinasjon. Så til læreryrket: Det er ikke sånn at det er flukt fra læreryrket. Det er faktisk sånn at vi bytter til oss tusen flere lærere til skolen, i forhold til dem som forsvinner fra skolen i løpet av et år. Det er selvfølgelig sånn at mennesker bytter jobb. Men vi har altså en positiv – netto positiv – utveksling med andre yrker.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Dette fenomenet med selektiv hukommelse er veldig interessant. Det Trine Skei Grande nå glemmer, er at vi har lagt om hele lærerutdanningen – vi har en ny lærerutdanning. Vi har sørget for at den finansieres bedre enn før. Vi har fått opp søkningen til læreryrket med 50 pst. Vi har blitt enige med KS og Utdanningsforbundet om hva slags modell vi skal ha for videreutdanning. Jeg skulle gjerne ønske at man hadde hatt flere søkere. Men summen av det vi har i forhold til investeringer i læreryrket, er ca. 700 mill. kr i året. Det er en avsporing – en annen diskusjon. Dette har vært regjeringens satsingsområde over lang tid, og vi lykkes med det. Vær så snill å ikke bruke enhver anledning til å snakke læreryrket ned. Det foregår utrolig mye interessant, og det er mer attraktivt enn før. Så vi har et godt utgangspunkt for å lykkes bedre. Det viktigste som lærere sier om det å være i skolen, er at de skulle ønske at de hadde færre elever å følge opp. Så det å rekruttere flere lærere og jobbe videre med ressursene våre er viktig rekrutteringspolitikk.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Jeg tror representanten kom i skade for å si at heller ikke de familiene som ikke ønsket barnehageplass, fikk barnehageplass. Men der tror jeg kanskje ikke ambisjonsnivået vårt skal være. Vi er selvfølgelig først og fremst opptatt av dem som ønsker seg en barnehageplass. La oss bare gå tilbake et lite sekund og tenke på hva kontantstøtten egentlig er. Kontantstøtten er betaling for ikke å bruke en barnehageplass. Det synes regjeringen er et feil virkemiddel, fordi veldig mange barn har utbytte av å gå i barnehage. Det har jo vist seg at det er det småbarnsforeldre også ønsker: full barnehagedekning. Det var langt, langt flere enn det vi trodde da vi startet den store barnehageutbyggingen, som faktisk ønsket en barnehageplass. Jeg mener at det grepet vi har tatt for å ta bort kontantstøtten for toåringene, men beholde den for ettåringene, gir en rimelig fleksibilitet til barnefamiliene, og det gir en mulighet for flere til å benytte seg av en barnehageplass. Den viktigste grunnen til at vi har satset på barnehager, er ikke arbeidslivets behov. Den viktigste grunnen er at vi har tatt utgangspunkt i at en god kvalitetsbarnehage gir muligheter for alle barn. Det er ikke noe som verken SV, regjeringen eller jeg har funnet opp; det er det internasjonal forskning som understøtter, og det er langt større oppmerksomhet rundt dette nå enn det var for bare noen få år siden. Det var en stor OECD-konferanse i januar der nettopp dette var temaet, og veldig mange har nå – til tross for finanskrise, til tross for stramme budsjetter osv. – en diskusjon om hvordan man skal sikre at man investerer i de yngste barna, fordi en god barndom varer hele livet, og barnehagen er med på å understøtte en god barndom.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Retten til barnehageplass er lovfestet. Det gjelder også for dem som nå mister kontantstøtten fordi den avvikles for toåringer. Dette har kommunene visst om lenge, og det er tema i revidert nasjonalbudsjett også. Så må jeg bare minne om at det er 72 000 flere barn som har fått plass i barnehage siden 2003. Den valgfriheten veldig mange småbarnsforeldre ønsker, er jo friheten til å kunne velge en barnehageplass. Den var ikke der. Bondevik-regjeringen hadde ikke den farten på barnehageutbyggingen som vi har hatt siden, så det er vår regjering som har sørget for at småbarnsforeldre har valgfrihet i et meget stort omfang, og ikke den tidligere regjeringen Bondevik eller Kristelig Folkeparti. Den friheten som småbarnsforeldre ønsker, er friheten til å kunne velge en barnehageplass.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Når vi bruker ca. 30 offentlige milliarder kroner hvert år til barnehager og foreldrenes betaling er ca. 10, altså en sektor på ca. 40 mrd. kr, og halvparten av disse går til private barnehager, er det veldig viktig at alle som betaler skatt og slutter opp om fellesskapet, vet at de pengene går til gode barnehager. Vi har dessverre hatt noen eksempler på private barnehager som har tatt ut betydelig utbytte. Det gjelder en liten del av de private barnehagene, men alle de private barnehagene er tjent med at de eksemplene ikke finnes. Alle de private barnehagene er tjent med at vi får på plass et lovverk, som nå ligger til behandling i Stortinget, der det er veldig klart at formålet med den offentlige støtten og foreldrebetalingen er at det skal gå til gode kvalitetsbarnehager, der flere barnehager får revisorplikt osv. Dette handler faktisk om å sørge for at det er høy oppslutning om god finansiering av de private barnehagene framover.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-23:
Jeg registrerte at statsråden var opptatt av gjennomføring på ingeniørstudiet. Det er rett og slett tragisk, både for offentlig og for privat sektor, at ca. 40 pst. av dem som begynner på ingeniørstudiet, ikke fullfører. Én av grunnene til dette er at kunnskapsnivået er for lavt. Det viser seg at de som tar forkurs for å komme inn på studiet, klarer seg veldig bra og går ut med kjempegode resultater. Vi vet også at det er langt flere søkere til forkursene enn det institusjonene har økonomi til å ta inn. Fremskrittspartiet tror at det er i alles interesse at langt flere fullfører og består studiene. Det tror jeg faktisk statsråden er enig i. Men ser statsråden verdien av at søkerne blir bedre kvalifisert til studiene, og ser hun at det gir en vinn-vinn-situasjon dersom staten finansierer en større del av forstudiet og dermed imøtekommer alle avisoppslagene som Lien refererte til i dag?
Eivind Nævdal-Bolstad (Høyre), 2012-05-23:
Det er bra at norsk næringsliv går bra, og at det skapes behov for flere ingeniører og flere som er utdannet innenfor realfag. Jeg synes det er mindre gledelig at regjeringen ikke tar utfordringen på alvor og møter etterspørselen etter den kompetansen. Det er bra at man nå velger å opprette flere studieplasser, men man kan jo også spørre seg om det er behov for mer forutsigbarhet, en mer langsiktig plan for å møte etterspørselen etter denne kompetansen. Det er i seg selv spesielt når man får vite i mai at her skal man opprette flere plasser for å møte utfordringene innenfor realfag, og i august skal man ta imot nye studenter og levere kvalitet og god utdanning til disse. Har statsråden og regjeringen en langsiktig og forutsigbar plan for å møte de behovene som er i næringslivet?
Eivind Nævdal-Bolstad (Høyre), 2012-05-23:
Det første spørsmålet jeg fikk fra mine foreldre da jeg startet på skolen, var: Hvilke lærere fikk du? Læreren er den viktigste for læringen og den utvikling man har på skolen. Det må være bittert for alle, ikke minst for representanter fra SV, å se NIFUs siste rapport, som viser at skolen ikke gjør noe med de sosiale forskjellene i dag. Den viktigste faktoren for å gjøre noe med det er nettopp lærerens holdning og kunnskaper. Representanten Aspaker spurte ganske klart om man vil prioritere mer på etter- og videreutdanning av lærerne. Tallene er klare, det var dobbelt så mange søkere til etter- og videreutdanning som det var som fikk tilbud om etter- og videreutdanning. Når kan man vente seg et skikkelig løft for etter- og videreutdanning for lærere?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2012-05-23:
For temmelig nøyaktig ett år siden sendte Kunnskapsdepartementet ut et brev til fylkeskommunene med signal om at det såkalte TAF-tilbudet i videregående opplæring måtte bringes mer i samsvar med de rammene som gjelder for fag- og timefordeling i Kunnskapsløftet. TAF er en forkortelse for tekniske og allmenne fag. TAF-elevene har et undervisningsopplegg som gjør at de over fire år vekselvis får ordinær klasseromsundervisning og opplæring i bedrift. Det har vist seg å fungere aldeles utmerket i praksis, selv om elevene de første to årene ikke har status som lærlinger. Svært mange av dem fortsetter med ingeniørstudier etter videregående skole. I et høringssvar fra Møre og Romsdal fylke uttalte et samlet politisk miljø at TAF-ordningen fungerer utmerket etter dagens modell og bør videreføres. Kan statsråden garantere at de nåværende og velfungerende løsningene for gjennomføring av TAF-opplæring vil bli godkjent på permanent basis som et ledd i arbeidet med å sikre rekruttering til ingeniørutdanning i Norge?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-05-23:
Ikke overraskende går mitt spørsmål til kunnskapsministeren. Hvis vi er opptatt av at elevene tilegner seg gode, grunnleggende ferdigheter, er læreren viktigst. Hvis vi vil bekjempe mobbing, er læreren viktigst. Hvis vi vil forbedre oss i PISA-undersøkelsene, er læreren viktigst. Hvis vi vil forebygge frafall, er læreren viktigst. Hvis vi er opptatt av sosial utjevning, er læreren viktigst. Norske lærere møter store forventninger om å gjøre undervisningen mer spennende og utfordrende for elevene, ikke minst forventer vi at lærerne skal beherske ny teknologi, og at elevene skal kunne nyttiggjøre seg dette i fagene. Etter utallige stortingsmeldinger fra denne regjeringen, hvor lærerens kompetanse fremheves som viktigst, burde alt ligge til rette for en stor satsing på lærere, som Høyres leder har tatt til orde for. Om regjeringen mener alvor med sine stortingsmeldinger, er den videreutdanningstakten regjeringen har lagt seg på, pinlig ambisjonsløs – 1 850 lærere i året på videreutdanning betyr at det vil ta flere tiår før norske lærere har fått én runde med nødvendig faglig påfyll. Hvis de underviser i flere fag, trenger de flere runder for å kunne få den nødvendige kompetansen i sine undervisningsfag. Så ser vi at kunnskapsministeren på pressekonferanse om SVs programforslag lanserer mer gym og skolematreformer til mange milliarder. Etter sju år i regjering burde kanskje SV har lært seg at det er noe som heter å prioritere. Mitt spørsmål til kunnskapsministeren blir da: Hva kommer først for kunnskapsministeren og SV: kompetanseløft for lærerne eller skolemat og gym til milliardbeløp?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-05-23:
Jeg konstaterer at statsråden nå snakker seg helt bort. Statsråden argumenterer her for et behov som er mye større enn den etter- og videreutdanningstakten som er i Norge i dag. Hun refererte til ungdomsskolemeldingen. Jeg kunne referert til spesialundervisningsmeldingen, jeg kunne referert til utdanningslinjen, og jeg kunne gjort rekken av stortingsmeldinger hvor læring er viktigst, lenger. 4 000 lærere søker, men igjen – knapt 2 000 lærere får dette tilbudet. Revidert kom uten vilje til å satse mer på det som er aller viktigst. Høyre har foreslått en modell hvor staten skulle ta et enda større ansvar for at enda flere lærere skulle få et tilbud om å heve sin kompetanse. Jeg stiller igjen spørsmålet: Har kunnskapsministeren og denne regjeringen en faktisk vilje til å prioritere landets lærere?
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2012-05-23:
Først av alt må jeg få lov å si at jeg er glad for å høre statsråden sitere nesten ordrett fra Fremskrittspartiets representantforslag om fysisk aktivitet i skolen. Jeg forventer at da blir det omfattende og god støtte fra regjeringspartiene til Fremskrittspartiets forslag til nettopp dette. Når det kommer til lærerne, er det veldig viktig. Vi vet at læreren er den viktigste faktoren for elevenes læring og motivasjon i skolen. Vi har store utfordringer når det kommer til rekruttering til læreryrket. Vi vet at det blir enklere å rekruttere dersom mulighetene for videre- og etterutdanning er til stede og er betydelig bedre enn i dag. Statsråden var i sitt forrige svar inne på at kommunene må ta litt av ansvaret – og det er rett. Flere kommuner har nå basert seg på nettbasert undervisning, nettopp for å gi et bedre og mer omfattende tilbud til sine lærere. Problemet er at dette er dyrt og kostnadskrevende for kommunene. Ser statsråden det mulig å gi økt støtte til nettbasert undervisning til de kommunene som ønsker å tilby dette til sine lærere?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-05-23:
Jeg følte meg nesten litt hensatt til gamle dager, at det var en finansminister som sto her og redegjorde for de store sammenhengene, både i første og andre hovedspørsmål i dag – og det er jo hyggelig, det. Jeg regner med at tidligere finansminister fortsatt trives med å være kunnskapsminister – for det var vel det spørsmålene først og fremst gikk ut på. Kunnskapsministeren nevnte Gina Onsrud, hvis jeg oppfattet navnet korrekt. Hun ville sikkert blitt en fantastisk mentor for andre lærere. En stor utfordring er at dem vi utdanner, ofte slutter i læreryrket veldig fort. Da blir det jo litt trist at man har brukt så mange år på noe man ikke egentlig har tenkt å bruke utdanningen til. Mitt spørsmål er: Vil regjeringen nå se på en ordentlig mentorordning, hvor man også får litt betalt for at man er mentor, og dermed sikre flere gode lærere i norsk skole?
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-05-23:
Gode lærere fungerer for alt. Men 9 000 lærere som underviser i norsk skole, er ufaglærte. Statsråden mener at hun er på riktig spor. Hun har prioritert gym, frukt og ufaglærte i opplæringa på leksehjelp. Man har nå prioritert å gjennomføre valgfag. Vi fikk et stort signal i går, på høringa om revidert, om at mange små skoler sliter veldig økonomisk fordi det ikke følger penger med regjeringas ambisjoner. Da sliter de med å få til å gjennomføre det. Spørsmålet mitt er: Det som er frustrerende med statsråden, er at statsråden sier de riktige tingene når det gjelder lærere – men hun gjør det ikke. Hun gjør ikke det som trengs når det gjelder å utvide lærerutdanninga og etter- og videreutdanning, men prioriterer helt andre ting i skolen. Nå ser vi at vi gjennomfører et valgfag som vi er enig i, men som det ikke er penger til.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2012-05-23:
Spørsmålet går til kunnskapsministeren. Et av kjennetegnene ved denne regjeringens barnepolitikk er at mange av beslutningene begrunnes med hensynet til arbeidslivet og hensynet til samfunnsøkonomi, og at ungenes hverdag skal tilpasses storsamfunnets økonomiske behov, enten det gjelder lover og regler for foreldrepermisjon, det gjelder oppholdstid, eller det gjelder barnehage – ja, selv helsefaglige ammeråd skal tilpasses det formålet. Ett av flere eksempler er fjerning av kontantstøtten, som hadde som mål at flere foreldre skulle ut i jobb. Foreldrenes vurdering av hvor tidlig ungene burde begynne i barnehage, skal overprøves. Men da kontantstøtten var fjernet i budsjettet i fjor høst, var det slik at for 8 000 toåringer – og enda flere hvis en regner med dem som mottar gradert kontantstøtte – som det fikk virkning for, viste regjeringens egne tall at de aller fleste av disse ungene ikke kom til å komme i barnehage. Gjør de det, vil det vise seg at regjeringen har bommet kraftig på anslaget. Så man har beregnet altfor få barnehageplasser, også til dem som ønsker det. Det er tusenvis av familier som om to måneder mister 3 300 kr i måneden som de har fått vedtak fra Nav om at de skal få. De har ikke barnehageplass. Verken de som ikke ønsker det, eller de som ønsker det, kommer til å få en barnehageplass. Så resultatet er ganske enkelt: Fra 1. august – 3 300 kr mindre i måneden, siden regjeringen har valgt ikke å følge Fordelingsutvalgets råd om at man burde ha kompensert disse familiene for dette inntektsbortfallet. Spørsmålet til statsråden blir ganske enkelt: Er regjeringen stolt av sin politikk overfor familiene som blir stående i denne situasjonen fra 1. august?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2012-05-23:
Jeg takker for svaret, og det er i grunnen ganske illustrerende at man velger å svare på spørsmålet angående de familiene som er i denne situasjonen, på den måten. Kristelig Folkepartis politikk er å legge til rette for valgfrihet for familiene gjennom at man kan velge en plass i en god barnehage eller kontantstøtte. Så har regjeringen i sin retorikk vært tydelig på – det bekrefter for så vidt også statsråden – at når det gjelder valgfrihet for barnefamiliene, er det snakk om barnehage eller barnehage. Men det som spørsmålet dreide seg om, var at regjeringen gjennom sin egen politikk har sørget for at tusenvis av barnefamilier ikke velger mellom barnehage eller barnehage, eller barnehage eller kontantstøtte. Om to måneder velger tusenvis av barnefamilier mellom ingenting eller ingenting. Spørsmålet er om regjeringen er stolt av sin politikk overfor disse familiene, når man i tillegg har sett bort fra Fordelingsutvalgets råd om kompensasjon for inntektsbortfallet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-05-23:
Eg kunne stilt mitt oppfølgingsspørsmål til alle dei tre statsrådane som er her. Eg vel å stille det til den statsråden som er i spontanspørjetimen for første gang. Svarar ho imøtekomande no, kan det bli ein knalldebut for barne- og likestillingsministeren. Kontantstøtta har betydd svært mykje for økonomien, ikkje minst for familiar som har låg inntekt. Inkluderingsutvalet har bedt om overgangsordningar som sikrar inntekta når kontantstøtta fell bort for desse familiane. Eit anna regjeringsoppnemnt utval, Fordelingsutvalet, seier følgjande: «På kort sikt vil imidlertid en avvikling av kontantstøtten føre til økte økonomiske forskjeller siden en del av dem som vil miste støtten, kan ha problemer med å skaffe seg arbeid for å motvirke inntektsbortfallet.» Det har blitt fleire fattige familiar og fattige barn i Noreg. Vi ser at ei fjerning av kontantstøtta på kort sikt vil føre til enda fleire.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Jeg takker for anledningen til å svare på mitt første spørsmål akkurat om kontantstøtten, for det er et veldig viktig tema, og vi to diskuterte det for ikke så lenge siden. Da var det nettopp ut fra et fattigdomsperspektiv. Et paradoks knyttet til kontantstøtten er at det på kort sikt kan føre til økt fattigdom å fjerne den, og at det på lang sikt ikke er tvil om at det kan være en fattigdomsfelle: Den holder kvinner som burde ha vært i arbeidslivet, hjemme, og den holder barn borte fra barnehagen, som er en veldig viktig arena for barn med hensyn til å lære seg både norsk og sosiale ferdigheter, slik at de lykkes videre i skoleløpet og sånn sett forebygger fattigdom senere. Jeg er opptatt av at vi skal ha virkemidler for å hjelpe kvinner som i dag står utenfor, til å komme inn i arbeidslivet. Det gjelder særlig minoritetskvinner, og da har vi dette programmet som vi kaller Ny sjanse, som det er min ambisjon at vi skal styrke og gjøre landsomfattende. Det får vi komme tilbake til i forbindelse med integreringsmeldinga og i forbindelse med budsjettet for neste år.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-23:
Jeg har forståelse for at det spørsmålet kommer opp. Samtidig er det slik at vi vedtok tidlig at vi skulle avvikle kontantstøtten, og det ble gitt varsel i god tid på forhånd. Så de familiene som nå er i denne situasjonen, hadde i og for seg mulighet til å skaffe seg informasjon om at kontantstøtten ville bli avviklet. Samtidig er det også slik at det har vært en situasjon i Nav som har gjort at enkelte familier har blitt berørt på den måten som representanten Horne beskriver. Derfor har vi sider ved dette til vurdering i Lovavdelingen i Justisdepartementet. Vi har også hatt det oppe i dialogen med Arbeids- og velferdsdirektoratet for å se hvordan vi kan håndtere den situasjonen som særlig dreier seg om at enkelte har fått feil vedtak, eller at enkelte kommer i en skvis fordi opptaket i barnehagen allerede har løpt ut. Så vi får komme tilbake til saken.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2012-05-23:
Statsråden kan bare bli stående. Jeg har lyst til å ta et eksempel fra virkeligheten der ute. I november 2011 søkte en familie om kontantstøtte for sitt barn som fylte ett år i desember 2011. 16. januar i år fikk familien brev fra Nav om at de hadde blitt innvilget kontantstøtte fram til barnet var tre år. En måned etterpå, 14. februar, fikk familien beskjed om at de vil miste kontantstøtten fra desember 2012. Denne familien står nå uten barnehageplass og uten kontantstøtte på grunn av at fristen for å søke barnehage i den kommunen gikk ut 1. februar. Nå står altså den familien der. Spørsmålet mitt til statsråden blir i grunnen hva hun har tenkt å gjøre for denne familien. Tidligere har hun svart at hun ikke vil ha overgangsordninger. Hun har også svart at hun ikke vil gjøre noe for disse familiene. Hva med lovligheten i dette? Vil det ha tilbakevirkende kraft? Spørsmålet blir: Hva vil statsråden gjøre for denne familien som nå står uten barnehageplass og uten kontantstøtte?
Olemic Thommessen (Høyre), 2012-05-23:
Jeg vil gjerne snakke med sjefen. Det betyr kunnskapsministeren i denne sammenhengen. Det vi diskuterer nå, har som utgangspunkt at regjeringen har bommet når det gjelder barnehageutbyggingen og virkningen av kontantstøtten. I forbindelse med den store barnehageutbyggingen vi hadde for noen år siden, så vi at de private barnehagene spilte en sentral rolle. De dekker omtrent halvparten av behovet her i landet. Kraften i utbyggingen lå ikke minst i den innsatsen som ble gjort fra de private barnehagene. Kanskje vil den kraften være god å ha nå også, for nå vil behovet styrkes for å finne de barnehageplassene som regjeringen er opptatt av. Da er det med litt undring vi noterer oss en lov vi har til behandling i Stortinget, som jo legger ganske stramme rammer rundt de private barnehagene. Én ting er en rekke krav til rapportering rundt økonomiske forhold, en annen sak er at det oser av mistillit i forhold til at det stilles økte og sterkere krav til barnehager som bedrifter enn til andre typer bedrifter. Er dette til inspirasjon for de private til å bygge ut?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2012-05-23:
Mitt spørsmål går til arbeidsministeren. Markus, ni år, har en sjelden og alvorlig muskelsykdom, og bare 1 pst. blir over ti år gamle. Han går med håndholdt respirator på seg for å kunne puste, og han trenger oppfølging døgnet rundt. Rolf Kristian er elleve år. Han har en meget sjelden og alvorlig sykdom. Han kan ikke holde hodet oppe selv, han kan ikke sitte eller stå. Han trenger også tilsyn hele døgnet. En rekke barn med alvorlige hjerneskader trenger også omsorg døgnet rundt, og de har til nå hatt gleden av å kunne ha foreldrene hjemme sammen med seg. Det har Nav satt en stopper for. For en tid tilbake fortalte TV 2 om Bertine på tre år, som var dødssyk og ikke lenger kunne få pleiepenger. Felles for alle disse eksemplene er at en ikke er syk nok for den norske velferdsstaten til å kunne ha foreldrene hjemme sammen med seg. Fremskrittspartiet ønsker et varmt, omsorgsfullt og medmenneskelig velferdssamfunn. Jeg registrerer at etter sju år med de rød-grønne kan det tyde på at vi går i retning av et kaldt, kynisk systemsamfunn. Og for å utfordre statsråden – og jeg ønsker ikke at man bare viser til Kaasa-utvalget, men i påvente av Kaasa-utvalget: Kan det være fornuftig i de tilfellene der en legespesialist sier at dette barnet er så alvorlig sykt at det beste for barnet er at det er hjemme sammen med sine foreldre, at man får til en midlertidig endring i dagens regelverk som tilsier at man automatisk får innvilget pleiepenger, fremfor at vi har et byråkrati i Nav som sier nei?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2012-05-23:
Jeg må si at jeg blir noe forundret over svaret fra statsråden. Jeg hadde forventet å få et ja- eller nei-svar på et enkelt spørsmål. Det er mildt sagt provoserende når man sier at mor ikke skal føle ansvar for å være hjemme, eller for den saks skyld far. Hvis man reiser rundt og møter disse barna og disse foreldrene, er det et sterkt ønske om å få lov til å være hjemme sammen med sine barn i slutten av deres levetid. Det er det vi snakker om: i slutten av deres levetid. Det er mor og far selv som har et brennende ønske om å få lov til å være sammen med sine håpefulle i en sånn situasjon, samtidig som man kan kombinere det med arbeid. Hvis vi skal vente på Kaasa-utvalget, snakker vi om to år. Da er det gått snart fem år siden regjeringen begynte med arbeidet. Da er det to alternativer: Enten må foreldrene ut av arbeidslivet og være hjemme uten lønn, eller så må man sette barnet på institusjon. Mener virkelig statsråden at de to alternativene bærer mer preg av et velferdssamfunn enn at foreldrene får mulighet til å være hjemme?