trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2009-04-01:
Venstre vil iallfall følge dette opp.
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2009-04-01:
Helt i orden. Jeg takker igjen for svaret, og er veldig enig med statsråden i at dette med kunnskap er svært vesentlig i denne settingen. Midler til forskningsrådene, sykehusene og helseforetakene til øremerket forskning på kvinnehelse er svært viktige tiltak, og det vil jeg støtte Regjeringen og statsråden i. Jeg forventer at det blir satt enda sterkere søkelys på dette med helsetjenester til kvinner. De føler ofte at de ikke blir hørt, ikke blir tatt på alvor med sine symptomer. Som statsråden nevnte, er det helt andre symptomer ved hjerteinfarkt hos kvinner, ved Bekhterevs sykdom og mange andre sykdommer enn hos menn. Det er for lite forskning på dette. Jeg forventer også en tydelig satsing på økonomi når det gjelder forskning på kvinnesykdommer og likebehandling. Når mener statsråden vi kan forvente resultater av denne forskningen og likebehandlingstiltak i helsevesenet?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-04-01:
Jeg vil stille følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Statseide Statkraft gir i Bergens Tidende 26. mars uttrykk for et ønske om å bruke sin kapitalstyrke til å kjøpe seg opp i de regionale kraftselskapene. Statkraft eier i dag i Skagerak Energi, BKK og Agder Energi. Statkraft er negativ til at kraftselskapene bygger ut bredbånd. Konkurransetilsynet fraråder en ytterligere konsentrasjon i kraftsektoren. Regjeringen har ambisjoner om bredbåndssatsing og konkurranse i telemarkedet. Hva er Regjeringens syn på Statkrafts rolle i disse spørsmålene?»
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-04-01:
Jeg vil takke for svaret, som jeg opplever som vesentlig mer nyansert enn det vi har sett av kommentarer i pressen. Statsråden sier innledningsvis at Statkraft skal operere innenfor konkurranselovens rammer. Nå er det en kjent sak at Regjeringen har bidratt til at Statkraft fikk overprøvd Konkurransetilsynets vedtak om forbud mot å kjøpe seg opp i Trondheim Energi. Det er i den sammenheng jeg synes det virker opportunistisk at Statkraft da i Bergens Tidende 26. mars gir uttrykk for en klar ambisjon om å ta en større andel av det norske markedet for kraftproduksjon. Vi har et konkurransetilsyn som nesten kontinuerlig advarer mot økt konsentrasjon. De anbefaler egentlig å bryte opp litt av eierskapet og dominansen som Statkraft har i det norske produksjonsmarkedet. I den sammenheng er det meget spesielt at Statkraft da så klart gir uttrykk for en ambisjon om det motsatte. Kan statsråden gi et klart svar på om Statkraft får tillatelse til, gjennom konkurranseloven eller eierskapet, å øke sin dominans i det norske markedet?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-04-01:
Jeg vil takke for svaret, men jeg synes dette svaret var ullent. Jeg synes det hadde vært en klar fordel om Regjeringen, som eier i Statkraft, gav et veldig klart signal angående praktiseringen av eierskapet. Det er opplagt at en så kapitalsterk aktør vil kunne jobbe langsiktig for å oppnå den typen posisjon som selskapet gir uttrykk for i Bergens Tidende. Jeg mener det er opplagt at en eier bør ha en holdning til denne typen spørsmål. Når Regjeringen på toppen av det hele har overprøvd Konkurransetilsynet i en sak om akkurat Statkrafts eierskap i de regionale selskapene, synes jeg det hadde vært avklarende og ryddig at statsråden gav et veldig klart signal om Statkrafts ambisjoner om å legge under seg flere av disse regionale selskapene er aktuell politikk, eller om det er totalt uaktuelt. Statkraft har bedt om finansiering av investeringer på opp mot 90 milliarder kr, hvorav halvparten i Norge. Det kunne vært interessant å vite om statsråden ser for seg at noen av disse pengene skal kunne brukes på denne typen konkurransefiendtlig oppkjøp.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-04-01:
Som representanten Hansen påpeker i sitt spørsmål, har Regjeringa ambisjoner om – og har gjennomført – en stor satsing på bredbåndsutbygging. Vi er også opptatt av å sikre konkurransen i telemarkedet. Når det gjelder Statkrafts oppgaver, vil jeg for det første vise til at Regjeringas mål med eierskapet i Statkraft og rammene for selskapets virksomhet er gitt i eierskapsmeldinga fra 2006. Som representanten er godt kjent med, skal Statkrafts virksomhet drives på et kommersielt grunnlag. Selskapets hovedoppgave er å være en effektiv produsent av kraft i Norge, og vekst i Norge må sjølsagt skje innenfor de rammer konkurransemyndighetene setter for videre oppkjøp. Regjeringa forventer videre at Statkrafts styre innenfor en forretningsmessig ramme har høye ambisjoner for selskapets forsknings- og utviklingsaktiviteter også i Norge. Som kjent kjøpte Statkraft i perioden 1999–2002 betydelige eierandeler i de regionale kraftselskapene da kommunale eiere solgt seg ned. Et flertall i Stortinget så det som viktig å sikre norsk eierskap til disse selskapene og gav derved, som kjent, Statkraft finansielt grunnlag for å gjennomføre oppkjøpene ved å bevilge egenkapital til selskapet. Hensikten var å sikre et konkurransekraftig norsk selskap for kraftproduksjon og å unngå at norsk vannkraftproduksjon kom på utenlandske hender. De regionale kraftselskapene har i dag utviklet en rekke ulike virksomheter med basis i sin nettvirksomhet. Flere av selskapene er bl.a. aktive i bredbåndsmarkedet, slik som representanten godt kjenner til. Både Agder Energi og BKK, hvor Statkraft har betydelige eierandeler, er også, som kjent, medeiere i Bredbåndsalliansen. Bredbåndsalliansen kjøpte nylig statens aksjer i BaneTele, og ble dermed eneeier av dette selskapet. Investeringene som har skjedd gjennom Bredbåndsalliansen, er et betydelig løft for de deltagende kraftselskapene. Jeg vil også vise til pressemelding fra styret i BKK 26. mars, der det heter at styret vedtok å fortsette den lønnsomme fibersatsinga i bedriftsmarkedet. Det er viktig for Regjeringa at regionale kraftselskaper kan vokse og bidra til mangfold i energimarkedet. Statkrafts engasjement i de regionale selskapene må sjølsagt skje innenfor en forretningsmessig ramme, men jeg er opptatt av – og jeg forventer – at Statkraft utøver sitt eierskap slik at det bidrar til en god og positiv utvikling i disse selskapene. Det er, som kjent, Statkrafts styre og ledelse som løpende avgjør hvilke forretningsmessige disposisjoner selskapet skal foreta. Dette gjelder også for Statkrafts eierskap i de regionale selskapene, herunder hvilke bredbåndsaktiviteter det er naturlig å være engasjert i. Departementets rolle som eier er å trekke opp overordnede retningslinjer for virksomheten og å treffe eierbeslutninger i saker som behandles på foretaksmøtet. Regjeringa ser de regionale selskapene som viktige aktører i sine markeder. Jeg vil på den bakgrunn sjølsagt følge nøye med i hvordan Statkraft framover utøver sitt regionale eierskap. Det gjelder sjølsagt også i forhold til BKK.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-04-01:
Nå trur jeg det lenge har vært kjent at Statkraft har hatt et ønske om å få en enda mer dominerende eierandel i BKK og Agder Energi, fordi det har vært en uttalt del av deres strategi. I de konkurransemessige vurderingene som så langt har vært gjort knyttet til Statkrafts oppkjøp, er det tatt hensyn til at Statkraft skal kunne eie disse selskapene fullt ut. Om et slikt oppkjøp skal kunne realiseres, eller rett og slett bli noe av, avhenger av mange forhold. For det første betinger det at dagens kommunale eiere vil selge. Det er en situasjon som ikke foreligger i dag. Det vil også avhenge av om Statkraft har evne til å gjennomføre denne typen transaksjoner – det er også et åpent spørsmål – og også av de konkurransemessige vurderingene på det tidspunktet det måtte bli aktuelt. Dette må vurderes når det eventuelt foreligger som en aktuell problemstilling, og er en aktuell situasjon. Det er det ikke pr. i dag.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-04-01:
Når jeg ikke vil svare enda klarere på det i dag, er det fordi det pr. i dag ikke er noen aktuell problemstilling. Som eier tar vi, utover det som sjølsagt ligger i førende dokumenter, f.eks. eierskapsmeldinga, stilling til det i hvert enkelt tilfelle. Det betyr at hvis den problemstillinga skulle komme opp som en aktuell problemstilling, f.eks. knyttet til BKK, vil vi foreta de vurderinger som er nødvendige. Men pr. i dag er det meg bekjent ikke en aktuell problemstilling. Det er styret og ledelsen som i så fall må fremme det og fremme det videre i systemet. Det er mange hensyn som skal ivaretas i en slik avgjørelse. Det kommer vi tilbake til dersom det skulle bli aktuelt. For øvrig må jeg bare understreke at vi er svært opptatt av de regionale selskapenes rolle i Norge. De er viktige av industrielle grunner og av andre grunner, og er viktige motorer i sine regioner, enten de ligger i Bergen eller andre steder i landet. Det må sjølsagt tas hensyn til når en skal vurdere mange spørsmål i tida framover. Jeg forventer at Statkraft fortsetter å jobbe meget aktivt i positiv forstand når det gjelder de regionale selskapene.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-01:
La meg få starte med ei presisering når det gjeld Aftenposten si fyrsteside 19. mars 2009. Overskrifta var «Regjeringens nettsider sprer virus», og ho kan skape eit inntrykk av at det er Regjeringas offisielle sider som spreier virus. I artikkelen er saka riktig framstilt, men overskrifta og oppslaget sin karakter gjer det nødvendig å presisere at det ikkje er sider på regjeringa.no som er ramma av ulovleg hacking. Det var dei gamle heimesidene til eit prosjekt som vart infisert med virus. Prosjektet sine sider har aldri vore plasserte på regjeringa.no-plattforma, men hos ein ekstern leverandør. Det har like fullt vore ei lenkje frå Barne- og likestillingsdepartementet sine nettsider til prosjektet. Etter at Barne- og likestillingsdepartementet vart gjort merksam på at sidene var infiserte med virus, sette departementet i verk tiltak for å få stengt sidene. Barne- og likestillingsdepartementet er einig i at sidene burde ha vore fjerna på eit tidlegare tidspunkt, men no er dei altså lagde ned. Så tek representanten Arne Sortevik opp eit svært viktig tema, som han òg refererer til at han har teke opp i ein skriftleg korrespondanse med meg tidlegare, og det er viktig at dette vert debattert. Som eg svarte skriftleg til representanten Sortevik i fjor, er ei av dei største utfordringane våre at det er manglande forståing for informasjonstryggleik hos brukarane. Mange verksemder og einskildindivid undervurderer risikoen ved dårleg informasjonstryggleik. Vi ser ofte at dårleg informasjonstryggleik kjem av manglande forankring hos leiarar og prioritering hos leiarar i ei verksemd. Her er det behov for meir kunnskap og merksemd rundt det å ha ein god og solid informasjonstryggleik i verksemdene, men òg hos oss som enkeltbrukarar. Eg er difor glad for at Arne Sortevik igjen tek opp spørsmålet. Så vedtok Regjeringa nasjonale retningsliner for å styrkje informasjonstryggleiken i 2007, og der slår vi fast at ansvarsprinsippet skal verte følgt, dvs. at kvart einskilt departement har ansvar for å følgje opp dei områda som det er peika på når det gjeld sitt ansvarsområde. Ei av utfordringane vi har, er at det er stor dynamikk på området. Dei som utviklar virusa, er ofte eit hestehovud eller eit hovud framfor systemutviklarar og programutviklarar, og dei finn svakheiter og feil i operativsystema. Hackarane leiter heile vegen etter nye feil, og utnyttar dei nettopp til å spreie virus. Mottiltaket er difor å ha ein god tryggleikskultur og ei kontinuerleg utvikling av den tryggleikskulturen – ikkje tru at når ein har gjort det ein gong, så har ein gjort det ein gong for alle – og utvikle tryggleiksrutinar både hos verksemder og hos den enkelte brukar av IT. Som eit av fleire oppfølgingstiltak frå mitt departement har eg i tildelingsbrevet til Direktoratet for forvaltning og IKT no i 2009 bedt om at dei innan september i år skal ha utarbeidd ein plan for korleis «Nasjonale retningslinjer for informasjonssikkerhet 2007–2010» skal setjast i verk i offentleg sektor.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-01:
Ja, eg meiner at vi har gode nok regelverk, men så skal reglane følgjast, og ein viktig del av å følgje eit regelverk handlar om å ha kompetanse, som òg representanten Sortevik er inne på. Og det er det som er utfordringa i denne sektoren, for eg trur dei fleste bedriftsleiarar er opptekne av at folk låser dørene når dei går, lèt att glaset, og at glasa er med lås, så det ikkje vert innbrot. Så har ein eit litt for naivt forhold, både i privat og i offentleg sektor, til kva som faktisk kan skje i datamaskinar. Vi har sett det i løpet av vinteren. Helse Vest, som òg representanten Sortevik kjenner svært godt, har hatt store problem. Politiet sitt system har vore sett ut av drift, og Nasjonal sikkerheitsmyndigheit får melding om målretta angrep mot myndigheitspersonar kvar veke. Foreløpig har ikkje dei klart å slå ut noko, men det betyr iallfall at vi som har ansvaret for Regjeringskvartalet, gjennom DSS, heile vegen må ha fokus på kontinuerleg godt tryggleiksarbeid. Det er det førebyggjande arbeidet som er viktig, og så skal vi sjølvsagt òg kunne handtere hendingar når dei oppstår, men det er altså det førebyggjande arbeidet som er viktig, og då har vi gode nok reglar, og så må praksis følgje regelverket.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-01:
Det som det er viktig å slå fast, er at her har den enkelte sektoren ansvaret sjølv, og det er eit leiaransvar i sektorane at ein har ein god tryggleikskultur i si bedrift. Dei som har god tryggleikskultur og gode system, vert det mykje vanskelegare å ramme av den typen hacking og virus som desse har opplevd. Vi har ulike instansar på ulike nivå som skal handtere det. Det som ligg under meg, er noko som heiter NorSIS, som ligg på Gjøvik, som skal ha det førebyggjande ansvaret. Vi arrangerer årleg noko vi kallar ein nasjonal tryggleiksdag, i lag med Post- og teletilsynet, i lag med IKT-Norge og, som sagt, med NorSIS, som vi finansierer, og det handlar rett og slett om å få merksemda rundt det og å få plassert ansvaret. Til no har eg sett forholdsvis få statlege leiarar på dei nasjonale tryggleiksdagane – eg har delteke på tre. Og eg trur at noko av kjernen i problemet er at førebels er det nok for få leiarar som opplever dette sterkt nok til at dei ser det som sitt problem. Det er det mitt ansvar å ta tak i og jobbe vidare med, for å få den statlege toppleiargruppa til å ta det ansvaret.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-06-19:
Eg er svært tilfreds med det arbeidet som er gjort frå Regjeringa si side for å motverke den veldig ugunstige situasjonen som vårt land òg er ramma av, nemleg at arbeidsløysa veks. Vi slår oss ikkje til ro. Eg vil minne representanten Leirstein om at også i revidert budsjett blir det teke fleire grep for å motverke auken i arbeidsløysa. Vi satsar tungt for å gi Innovasjon Norge betre moglegheiter. Vi aukar i betydeleg grad talet på elev- og studieplassar, nettopp for å motverke arbeidsløysa. Vi styrkjer kommuneøkonomien. Alt dette er nye eksempel på at vi har ein offensiv politikk. Med dei mange omfattande tiltaka som allereie er vedtekne og får verke, har vi tru på at det skal gå brukbart. Vi er trass alt det landet i verda, når ein tek omsyn til arbeidsløysa, som satsar aller mest på tiltak som skal halde folk i arbeid. Det er eg faktisk stolt av.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-06-19:
Det er slik at eg prøver å følgje med på Oslo Børs si utvikling. Eg prøver òg å lytte til synspunkt frå folk som er tilsette i ellers som har eigarinteresser i norsk næringsliv. Å orientere seg i dei kretsane trur eg ikkje Høgre må prøve å ta monopol på. Når det gjeld synet på arbeidsgivaravgifta som tiltak for å motverke den krisa vi er inne i, er det både mitt og regjeringspartia sitt syn at det ikkje er eit treffsikkert nok tiltak. Avgifta er ikkje målretta nok, bl.a. fordi, som eg peikte på i innlegget mitt, ho gir betydeleg hjelp til bedrifter som har store overskot, som går så det susar, men er ikkje treffsikker nok i å sondre mellom dei som har problem, og dei som ikkje har det. Det som er viktigast no, er at vi får finansmarknaden til å fungere med dei tiltaka som er sette i verk. Vi er ikkje komne i mål der, men det er det som er hovudoppgåva for oss.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-06-19:
Eg har vore og er oppteken av utdannings- og forskingspolitikken i landet vårt. Eg er det ikkje minst – og det er òg regjeringspartia – fordi å ha ein progressiv utdanningspolitikk er eit veldig målretta tiltak for å motverke det sosialt skeive i samfunnet vårt. Derfor er utdanningspolitikken viktig både ideologisk og praktisk politisk. Eg aksepterer ikkje representanten Syversen, som normalt er ein nyansert mann, si beskriving av at det som er overskrifta på utdannings- og forskingspolitikken dei siste fire åra vi har bak oss, er kvileskjæret. Det er eit bilete som opposisjonen har prøvd å teikne. Eg seier ikkje at vi har oppnådd nok på dette området. Men vi har gjort mykje. Retninga har vore god. Eg vil seie at den ministeren som styrer høgre utdanning no, har vore offensiv i den tida ho har vore i departementet. Vi har djerve mål. Vi er ikkje komne til vegs ende. Men vi er i god stim. Vi skal ikkje ha noko kvileskjær. Vi skal nå nye, djerve mål i utdannings- og forskingspolitikken i landet.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-06-19:
Eg tillèt meg å ta ein replikk på representanten Leirstein trass i den avslutninga han hadde på innlegget sitt. Framstegspartiet hevdar i innstillinga at det er svak satsing i revidert nasjonalbudsjett. Det blei uttalt trass i at bruken av oljepengar er historisk høg – friske 9,5 milliardar kr blir foreslått. Stortingsrepresentant Tybring-Gjedde uttalte seg til NRK 15. mai, nokre timar før revidert nasjonalbudsjett blei offentleggjort. Han hevda: «Det er en fare for at man kan bruke for mye penger, hvis alle tiltakene som har blitt iverksatt det siste halvåret begynner å virke samtidig. Da står man i fare for en høy inflasjon i fremtiden og får et sjokk i økonomien». Framstegspartiet har altså hatt to syn i same sak: Først var påstanden at pengebruken var for stor. Etter offentleggjeringa av revidert nasjonalbudsjett er skuldinga at pengebruken er for liten. Det vil vere flott om representanten Leirstein kan medverke til ei opprydding. Kva er eigentleg Framstegspartiet sin plan for den økonomiske politikken?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-06-19:
Eg har ikkje noko spesielt ønske om å forlengje debatten. Men når Høgre sin finanspolitiske talsperson tek ordet og på ei rekkje punkt kjem med usaklege og ukorrekte påstandar, kan ikkje denne debatten bli avslutta med det som ein slags sluttstrek, særleg når han kommenterer regjeringspartia og Arbeidarpartiet si holdning spesielt til spørsmålet om arbeidsløyse. Sanner hevda i innlegget sitt at Arbeidarpartiet ikkje ønskjer ein debatt om arbeidsløyse. Eg skal bruke eit parlamentarisk uttrykk: Utsegna saknar sakleg grunngiving. I det hovudinnlegget eg hadde ved starten av debatten i dag, var eit av hovudpoenga mine at den største utfordringa vi har i den økonomiske politikken no og framover, nettopp er den altfor høge arbeidsløysa vi har, som dessverre ser ut til å kunne auke i tida som kjem. Det er påstand nummer éin frå Sanner – som er direkte ukorrekt. Påstand nummer to var at regjeringspartia, og Arbeidarpartiet spesielt, ikkje har vilje til å debattere arbeidsgivaravgifta, som er Høgre sitt slagvåpen nummer éin i denne debatten. Det er òg ukorrekt. Eg har både i innlegg og i replikkordskifte tidlegare i dag gitt ei grunngiving for kvifor vi ikkje bruker dette dyre tiltaket i kampen mot arbeidsløysa. Det er ikkje treffsikkert nok, det er ikkje målretta nok, og det vil gi betydelege økonomiske utteljingar til bedrifter som ikkje har behov for det i sitt arbeid. Det er påstand nummer to frå Sanner – som er ukorrekt. Det tredje han tek opp, er at forklaringa på vår unnfallenheit skulle vere at vi har bunde oss til eit standpunkt om å auke skattane. Det er altså ikkje slik at representanten Sanner kan ta ordet og kome med eit postulat, og dermed tru at postulatet har fått sanningsgehalt. Sanner har ikkje i det heile sakleg grunnlag for sin påstand. Eg synest det ville styrkje den politiske debatten om Sanner først orienterte seg om dei faktiske forholda, og så prøvde å resonnere på grunnlag av det. Det trur eg kunne føre både han og Høgre på ein tryggare veg framover.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-06-19:
Eg registrerer at representanten Sanner prøver å framstille det slik at min reaksjon botnar i at eg oppfatta synspunkta og kritikken hans som urettferdig. Nei, det er ikkje slik. Då eg tillét meg å kommentere tre av representanten Sanners udokumenterte påstandar, gjorde eg det fordi dei var ukorrekte og sakna rot i den faktiske verkelegheita. Det er heller ikkje slik som Sanner prøver å framstille det, at Arbeidarpartiet er oppteke av det politiske spelet og ikkje har evne og vilje til å diskutere politiske realitetar om arbeidsløyse eller ulike verkemiddel for å halde arbeidsløysa nede i samfunnet. Det er faktisk slik at Arbeidarpartiet og dei to andre regjeringspartia mobiliserer enormt for å halde arbeidsløysa nede. Arbeidarpartiet har ein lang, sterk og stolt tradisjon i å stå i fremste rekkje for å forsvare retten til arbeid for vanlege folk. Det er faktisk ei linje og ein tradisjon som eg er stolt av. Den skal vi bere vidare òg i tida som kjem. Så minner representanten Sanner om at Statistisk sentralbyrå har sagt at arbeidsløysa vil auke. Ja, vi er sjølvsagt klar over det. Vi beklagar at landet vårt òg er ramma av den internasjonale finanskrisa på ein slik måte at arbeidsløysa kjem til å vekse. Det konstaterte eg òg i innlegget mitt. Derfor er det viktig å ha offensive tiltak, slike vi har sett inn, og slike vi må setje inn fleire av dersom omfanget av problema på arbeidsmarknaden blir større ein dei vi ser no. Så sa representanten Sanner at vi ikkje hadde eitt nytt tiltak i samband med behandlinga av denne saka. Det er òg ukorrekt. Vi har ei rekkje tiltak som vi bruker. Det er sett inn friske 9,5 milliardar kr i samband med behandlinga av revidert nasjonalbudsjett, i hovudsak for å motverke problem på arbeidsmarknaden. Eg viser til det eg tidlegare har sagt om tiltak for å styrkje Innovasjon Norge, tiltak for å skaffe fleire studie- og elevplassar og tiltak for å gi kommunesektoren meir pengar for å halde sysselsetjinga oppe. Eg minner til slutt om at vi er i verdstoppen når det gjeld å ha dei sterkaste og beste tiltaka for å gi impulsar til å skape aktivitet og halde arbeidsløyse nede i samfunnet vårt.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-06-19:
Dette er vel den siste muligheten jeg har til å ta replikk på representanten Reidar Sandal. Jeg kan selvfølgelig ikke la en slik mulighet gå fra meg. Jeg registrerte at saksordføreren i sitt innlegg brukte veldig mye tid på å kommentere de forslagene som opposisjonen har fremmet i innstillingen. Han hadde ganske klare karakteristikker av de forslagene. Dog registrerte jeg at han brukte ganske liten tid på å kommentere hva Regjeringen selv gjør helt konkret i utkastet til revidert budsjett – det forslaget som behandles i dag. Det er nemlig litt av problemet, slik jeg ser det. Man har jo en mulighet til i revidert å komme med nødvendige tiltak for å bekjempe arbeidsledigheten, mens Regjeringen i liten grad – nesten ikke i det hele tatt – benytter muligheten til det. Ser ikke finanskomiteens leder behov for noen nye tiltak pr. dags dato utover det som blir lagt inn i revidert? Er han såre fornøyd med tingenes tilstand og hva som er lagt inn i den innstillingen han presenterer i dag?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-06-19:
La meg aller først si at når det gjelder det intervjuet som det ble henvist til, ble nok ikke hele intervjuet brukt i sendingen, og ting ble tatt noe ut av sin sammenheng. Det som var poenget til representanten Tybring-Gjedde, var at hvis alle bankpakkene – alle pengene – kom i omløp på relativt kort tid, ville man kanskje kunne få noen utfordringer. Nå er utfordringen heller at mange av de pengene som er stilt til disposisjon, faktisk ikke blir brukt. I den rammen som ligger i bankpakke 1, er rundt 70 milliarder kr av 350 milliarder kr brukt. Det Fremskrittspartiet er opptatt av i den situasjonen vi er i nå, er at vi kan bruke noen av de musklene som staten faktisk har, til også i revidert budsjett å komme med noen konkrete forslag for å bekjempe den sterkt voksende arbeidsledigheten. Det forunder nok ikke bare meg. Jeg tror det er veldig mange som hadde forventet at det skulle komme flere tiltak fra Regjeringen i revidert budsjett. Dette var Regjeringens siste mulighet til å komme med tiltak før statsbudsjettet til høsten, som først vil virke fra neste år. Det vil nok skuffe veldig mange. Fremskrittspartiet benytter de økonomiske musklene vi har, til å komme med flere konkrete forslag, som det framgår av innstillingen.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-06-19:
Jeg registrerer at representanten Bergo påstår at i et samfunn med Fremskrittspartiets politikk vil det bli større forskjeller. Det er en helt udokumentert påstand fra representanten Bergo. Det Fremskrittspartiet er opptatt av, er nettopp – bl.a. gjennom de forslagene vi fremmer, også på skattesiden – å løfte dem som har lite fra før. I dag er det sånn at selv de med relativt små inntekter betaler en relativt stor andel skatt. Vi vet også at veldig mange i Norge sliter. Fremskrittspartiet er med på å løfte disse, bl.a. gjennom våre forslag på fattigdomsbekjempelsesområdet og forslag som vil sørge for at mange av landets minstepensjonister får en mye bedre hverdag enn det de har i dag. Så Fremskrittspartiet er nettopp, gjennom vår politikk, med på å sørge for at de som har lite i dag, skal få mer. Så til våre skattelettelser: Det er selvfølgelig slik at mange av dem som bidrar med mye, vil sikkert merke noen av disse skattelettelsene. Hvis vi tenker spesielt på formuesskatten, ville disse skattelettelsene bety at man slipper å ta penger ut av bedriften for å betale skatten, slik at pengene kan bli igjen i bedriften og sikre arbeidsplasser. Spesielt i den tiden vi lever i nå, vil vel det å sikre arbeidsplasser være utrolig viktig.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-06-19:
Jeg må bare korrigere representanten Lundteigen. Anders Langes Parti for sterk reduksjon av skatter, avgifter og offentlige «inngrep». Det var poenget. Men la nå den debatten ligge. Hva har skjedd med Andres Langes gamle parti? Jeg tror Fremskrittspartiet gjennom mange, mange år nettopp har vist at vi er det partiet som kommer med flest forslag på skatte- og avgiftssiden. Det at Høyre akkurat nå i revidert budsjett faktisk har kommet med forslag om veldig mange skattereduserende tiltak, synes vi er veldig gledelig. Men vi har observert akkurat det samme som saksordføreren var inne på, at Høyre har nærmet seg Fremskrittspartiet på dette området. Det er veldig gledelig med tanke på den valgkampen vi skal inn i – å kunne stable på bena en ny og styringsdyktig regjering til erstatning for den som sitter i dag. Vi er veldig fornøyd med det vi har lagt fram, men Fremskrittspartiet vil selvfølgelig gå mye lenger i skatte- og avgiftspolitikken sin. De hovedgrepene vi tar i skatte- og avgiftspolitikken, tar vi i statsbudsjettet, som legges fram hver høst. Der tar vi diskusjonen om de store grepene på området skatt og avgift, mens vi nå i revidert primært har penset oss inn på det som kan være helt konkrete tiltak for å motvirke den sterkt voksende arbeidsledigheten.
Svein Flåtten (Høyre), 2009-06-19:
Jeg skjønner at komiteens leder følger nøye med på Oslo Børs for å se hvordan det går med krisen. Høyre for sin del snakker med bedriftene og besøker dem, og hører hva som egentlig er problemet der hvor vi mister arbeidsplasser. Det er grunnen til at vi i revidert budsjett har foreslått en reduksjon av arbeidsgiveravgiften – det forslaget som komiteens leder nettopp har maltraktert fra talerstolen. Jeg vil gjerne spørre komitélederen: Fastholder han at dette ikke er målrettet? Ønsker han å si til norske små og mellomstore bedrifter at dette er et tiltak som ikke hjelper når de selv mener det, og når det er beregninger som viser at dette kunne ha en nettovirkning på ledigheten på 8 000–10 000 arbeidsplasser?
Svein Flåtten (Høyre), 2009-06-19:
Arbeid til alle er overskriften hos alle de rød-grønne talerne her i dag, og ansvarlig statsråd bekymrer seg for tiden fremover. Men hvorfor da ikke gjøre noe i revidert budsjett? Dette var jo anledningen. Det finnes jo ikke fnugg av tiltak som rettes inn mot bedrifter og arbeidsplasser, og som kunne ha bidratt til å stagge økningen vi nå ser, i ledighetstallene. Regjeringen vil gå inn i denne sommeren med en raskt økende ledighetskø, men også med ansvaret for ikke å bruke anledningen i revidert nasjonalbudsjett til å gjøre noe med det. Ledigheten biter seg fast, og det vi hører om i de fleste innlegg, er hva Regjeringen så langt har gjort. Men det som det nå er snakk om, er hva man skal gjøre fremover. Jeg tror det kommer til å være en klar gravskrift over Regjeringen fra denne største nedgangstiden på 70 år, der det vil stå at man frenetisk nektet å ta alle virkemidler i bruk. Ikke nok med at man ikke har brukt revidert budsjett til å fremme tiltak på skattesiden som kunne stimulere bedrifter og arbeidsplasser, men man har heller ikke benyttet anledningen til å fjerne skatteøkningene på bedrifter og arbeidsplasser fra budsjettet i fjor – et budsjett som ble vedtatt i november, da vi var i krisens øye. Når ledighetstsunamien etter hvert utover i året har skyllet innover oss, har man ingen løsninger. I en situasjon som kaller på realisme, pragmatisme og evne til å prøve alle løsninger, svarer Regjeringen med dogmatisme og ideologisk motstand mot løsninger som kunne lettet skattetrykket og økt antall arbeidsplasser på bedriftene. Både Høyre og de øvrige opposisjonspartiene foreslår en rekke skattetiltak i revidert budsjett. Det viser at opposisjonen er veldig enig om retningen når det gjelder denne måten å stimulere arbeidslivet på, og man står helt utmerket samlet om dette. Jeg vil til slutt si litt om Høyres forslag til midlertidig redusert arbeidsgiveravgift, som det har vært mye diskusjon om her i dag, fortjenstfullt nok, for det er en viktig sak. Komiteens leder sa tidligere her i dag at man kunne ikke hjelpe bedrifter som var lønnsomme, og jeg forstod på Arbeiderpartiets parlamentariske leder at denne typen skattelettelser ikke virket. Det er jo ikke riktig. Statistisk sentralbyrå har beregnet at dette virker. Det er klart at vi kan ikke bare hjelpe de bedriftene som står på kanten av stupet. Vi må jo også sørge for at de som fortsatt er lønnsomme, de som kanskje til og med kan ansette nye, ikke kommer på kanten av stupet, og i hvert fall ikke faller utfor. Det er en fullstendig kortslutning at man bare skal hjelpe dem som kanskje allikevel går under. Man må sørge for at det blir nye arbeidsplasser i de bedriftene som har livets rett.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-06-19:
Det blir nesten historisk, dette. Det blir vel hr. Sandals siste replikk. Det er ikke meg imot å ha den. Den tidligere utdanningsministeren var innom forskning og høyere utdanning i sitt innlegg. Det er ikke merkelig. Det har jo vært en fireårsperiode med store muligheter til virkelig å satse på det området. Likevel er overskriften over disse fire årene på det feltet: Hvileskjæret. Mitt spørsmål er: Hvordan var det mulig for en rød-grønn regjering, som har hatt så mange penger til disposisjon, å stille seg slik at overskriften over denne perioden når det gjelder høyere utdanning og forskning, er at det var et hvileskjær?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-06-19:
Nå er jeg ikke sikker på at det svaret Finansdepartementet kommer med når det gjelder økt oljepengebruk, er det endelige svaret som det skal settes to streker under. Hvem hadde trodd da denne perioden startet, at man skulle få et forslag om en oljepengebruk på 5,7 pst. istedenfor rundt 4 pst. Det sier jo litt om at det er et mål som er ganske så flyttbart også for den sittende regjering. Men så er det også en grunn til at Høyre og Kristelig Folkeparti ikke er samme parti. Vi er to partier. Vi har ulike meninger om ulike saker, men vi har også vist at vi kan samarbeide til landets beste. Det er jeg helt overbevist om at vi skal få til også når velgerne gir et slikt signal om ikke så lenge.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-06-19:
Grunnen til det er også at de statlige insentivene ikke er gode nok, ikke minst i en storby. Man kan ikke skjære alle over en kam og si at kommune A med 3 000 innbyggere er lik kommune B med over 500 000 innbyggere, som har et helt annet nivå på utgiftene når det gjelder å sørge for at boliger blir bygd eller leid, for den saks skyld. Når det gjelder pensjonene, var dette et opplegg hvor det var omfordeling innenfor Pensjons-Norge, i samarbeid med organisasjonene. Det er ikke noe Regjeringen har gitt av milde gaver. Man har blitt enig om en omfordeling som har gått ut over noen andre. Det bør man kanskje ta med i bildet når man først skryter. Jeg vil minne om at det var en sentrumsregjering som gav en tusenlapp til minstepensjonistene, til ganske store protester fra deler av den nåværende rød-grønne regjeringen. Som jeg sa, så synes jeg denne regjeringen har gjort noe bra, men jeg tillater meg også å kritisere dem der hvor de har kommet til kort, også på områder der de burde ha gjort noe.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-06-19:
Det er etter min mening bemerkelsesverdig at SVs leder og finansministeren ikke nevner kampen mot fattigdom med ett ord i sitt hovedinnlegg ved revidert budsjett – ikke minst fordi vi her snakker om en partileder som før denne perioden uttalte at fattigdommen kunne fjernes med et pennestrøk; det det stod på, var politisk vilje. Fattigdom og rusmisbruk er to sider av samme sak i svært mange tilfeller. Sannheten er at det nå står flere i behandlingskø enn noen gang – over 4 000. Samtidig nedlegges den ene ideelle institusjonen etter den andre fordi staten med sitt privatiseringskjør har sørget for at de ikke lenger kan drive videre. Hvordan harmonerer dette med Regjeringens politikk og Kristin Halvorsens uttalelser før siste valg?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-19:
Vi har de siste ukene sett oppslag i noen av landets aviser om at de aller rikeste i Norge blar opp relativt store pengebeløp til Fremskrittspartiet. Det er fullt forståelig, for med Fremskrittspartiets skattepolitikk ville f.eks. Stein Erik Hagen tjent 13 mill. kr. På bakgrunn av det er det kanskje ikke så rart at både han og hans venner punger ut. For disse er det nærmest en utgift til inntekts ervervelse. Noen av oss mener at i det norske samfunnet er det relativt små forskjeller. Vi ser at alle Fremskrittspartiets forslag, både i revidert budsjett, statsbudsjettet og også i Fremskrittpartiets program, vil føre til større forskjeller i det norske samfunnet. Mener representanten Leirstein at store forskjeller mellom folk er bra, eller er det ikke bra?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-19:
Det er ikke alle steder i revidert Høyre øker utgiftene. Vi ser at de har foreslått å kutte driftsmidler til barnevernets omsorgssenter for enslige mindreårige asylsøkere med 17 mill. kr. I posten for spesielle driftsutgifter, kunnskapsutvikling, integrering og mangfold ønsker de å fjerne nesten hele posten og sette den ned fra 19 mill. kr til 4 mill. kr. Posten for opplæring i norsk og samfunnskunnskap foreslås kuttet med 25 mill. kr, og vi har en justering i integreringstilskuddet, hvor Høyre ønsker å kutte med 40 mill. kr. I tabellen Høyre har lagt ved i en merknad, foreslås det kutt under merkelappen «strammere asylpolitikk», deriblant til tolketjenester og vertskommunetilskudd. Det er et mønster i dette, og som forrige replikant var inne på, ligner dette på noen som sikter seg inn mot andre tilstander til høsten. Det virker ikke som dette er poster som er rettet mot Kristelig Folkeparti og Venstre. Er det vi nå ser pynting av Høyre-bruden, med tanke på mulig ekteskap med Fremskrittspartiet til høsten?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-19:
I Høyres program kan vi lese at de vil redusere det statlige eierskap i norsk næringsliv betydelig. Da Bondevik II-regjeringen la fram sin eierskapsmelding i 2002, var Høyre åpen for industrielle løsninger for Statkraft der staten ikke lenger ville være eneeier. Da Stortinget behandlet den rød-grønne eierskapsmeldingen, var Høyre mer forsiktig med ordbruken, og privatisering av vannkraft var ikke lenger nevnt. Vi har sett av undersøkelser senere at det er omtrent bare 1 pst. av det norske folk som ønsker at norske vannkraftressurser skal selges til utlandet. I den forbindelse har jeg følgende spørsmål til Høyre: Betyr Høyres nedtoning av temaet at partiet har snudd i spørsmålet om privatisering av norsk vannkraft? Og kan vi regne med at Høyre blir med på laget til oss som vil kjempe mot å børsnotere og selge ut norsk vannkraft?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-19:
SV setter pris på Kristelig Folkeparti og representanten Høybråtens omtanke og ambisjoner på vegne av de fattige, på vegne av asylsøkere – ikke minst mindreårige asylsøkere. Når jeg hører Høybråten i dag, minner det litt om den rollen SV hadde i forrige periode. Når det gjelder disse gruppene, er det veldig mange likheter mellom SV og Kristelig Folkeparti. I forrige periode kunne Høybråten snakke som en SV-er. Vi har jo valg til høsten, og nå ser vi at Høyre kutter kraftig i poster som de kaller «strammere asylpolitikk». Er Høybråten komfortabel med Høyre som en mulig samarbeidspartner på disse feltene til høsten, slik det nå ser ut til?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-06-19:
Fremskrittspartiet bygger på Anders Langes Parti. Jeg fikk lov til å oppleve Anders Lange, og det var en opplevelse som jeg ikke glemmer. Derfor husker jeg veldig godt slagordet: Partiet for sterk nedsettelse av skatter, avgifter og offentlige utgifter. Fremskrittspartiet sier lite om sin tro på sjølregulerende markeder i økonomisk politikk. Men det er et faktum at slik politikk skaper mange tapere. Partiet sier imidlertid mye om økte bevilgninger for å hjelpe noen av de mange som taper, noen av de mange som er i en situasjon der de har svært lave inntekter. Slik opplever jeg også debatten her i dag og det som Fremskrittspartiet legger fram. Mitt spørsmål er knyttet til skatte- og avgiftslette. Hva har skjedd med Anders Langes gamle parti – altså partiet for sterk nedsettelse av skatter og avgifter? Nå blir det slått av Høyre!
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-06-19:
Arbeidsgiveravgiften er en av de viktigste finansieringskildene for velferdssamfunnet. Høyre går nå inn for en reduksjon, med en årsvirkning på nærmere 25 milliarder kr, og overgår Fremskrittspartiet. Det er jo overbud. Det er et parti med store identitetsproblemer som legger fram slike forslag. Høyre snakker om avgifter på arv og formue. De forteller ikke hele sannheten. De snakker om en særnorsk eierbeskatning. Ingen vesteuropeiske høyrestyrte land er uten beskatning på former for oppsparte verdier. Det vanligste er eiendomsskatt. Men mitt spørsmål er knyttet til saft og Lerum. Representanten snakket med innlevelse om Lerum i Sogndal. Jeg var der første gang for over 20 år siden, og jeg kan slutte meg til at det er en flott bedrift. De produserer saft på reine råvarer, i konkurranse med brus basert på kunstige stoffer – ja, avhengighetsstoffer. Er det nå slik at kjærligheten for Sogndal er så varm i Høyre at de vil differensiere avgiften, med lavere avgifter på saft kontra brus?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-06-19:
For å sikre en økonomisk utvikling i land må en ha mange virkemidler. Ett av virkemidlene er toll på import av varer. Slik er det over hele verden, slik har det vært gjennom historia. Ved at vi har toll kan vi også lage regler slik at toll på produkter fra enkelte land er lavere enn toll på varer fra andre land. Dermed har vi mulighet til å stimulere import fra land som vi ønsker å gi en ekstra skjerv. Det er det flotte med vårt tollsystem når det gjelder de produktene det her refereres til. Vi kan altså gi tollettelser for import fra de land som vi ønsker å løfte utviklinga i, gjennom at de kan få større del i det norske, sterke kjøpekraftige markedet. Det er et system som vi bør fortsette med.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-06-19:
Jeg er veldig glad for at spesielt Høyres finanspolitiske talsmann nå er med på laget for foredling av råvarer. Det setter jeg oppriktig stor, stor pris på. Videre er Senterpartiet også svært glad for Høyres forslag om ekstra stimulans til foredling av norske bær- og fruktressurser. Jeg kan også si at det standpunktet har bred støtte i regjeringspartienes finansfraksjon. Problemet er at vi ennå ikke har funnet det systemet som gjør at det er mulig å praktisere det. Hvis Høyre sammen med regjeringspartiene kan medvirke til det, tror jeg det kan bli en lykkelig slutt, ikke minst for Lerum, som er en flott framtidsbedrift.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-06-19:
Jeg hadde ikke tenkt å ta noen replikk, men jeg synes det er såpass sterke ord – både i replikken til representanten Lund Bergo og ellers i innlegget – med karakteristikker av Regjeringa som eksempelvis «direkte udugelig», at jeg ber om ordet. Det er faktisk feil at denne regjeringa har hatt en større økonomisk handlefrihet enn den forrige slik det blir beregnet av Finansdepartementet. Det bør en tidligere statsråd kjenne til. Handlingsrommet i budsjettpolitikken bestemmes i hovedsak av den underliggende utviklingen i fastlandsøkonomiens skattegrunnlag. Det er ingen regjering som bruker skattekronene i samme takt som de kommer inn. Det ville forsterket konjunktursvingningene. Handlingsrommet har vært omtrent likt – 35 milliarder kr. Denne regjeringa har brukt det annerledes enn den forrige. Jeg synes at Kristelig Folkepartis leder kunne være så presis at han sier at det fra Kristelig Folkepartis side var viktig å prioritere skattelette framfor fellesskapet slik som denne regjeringa har gjort.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-06-19:
Når jeg bad om ordet, var det fordi Høyres finanspolitiske talsmann drog lavere arbeidsgiveravgift. På toppen kom utsagnet: Det var lett reverserbart. Det er lett reverserbart for Høyre å innføre en reduksjon som innebærer omtrent 25 milliarder kr i reduserte inntekter til staten. Det er noe som kjøres fram i en situasjon hvor det vi trenger, ikke er generelle ordninger, men målrettede ordninger rettet inn mot der behovene er størst. Det er ganske sterkt å erfare at partiet Høyre ikke ser at det er eksportindustrien, de næringene som er i internasjonal konkurranse, som er mest utsatt, ikke ser at det er et enormt behov for omstilling innenfor treforedling, fra billig avispapir til kjemiprodukter basert på fornybar energi. Tenk hva en kunne fått til dersom en hadde satt inn en brøkdel av beløpet til den nødvendige omstilling som en rekke bedriftsledere i hele vårt land skriker etter fordi en ser at en er inne i en ny tid, og at en er nødt til å ha statens bistand for å få økonomien til å fungere. Hva skal det kuttes i, når dette er så lett å reversere? Hva kan man kutte i som det ikke er så vanskelig å kutte i, når man skal ha inn de 25 milliardene senere? Representanten Sanner har neppe noe svar på det. Det blir neppe reversert, det er Høyres plan, fordi det er Høyres politikk å redusere skattene. Der skal det satses, i stedet for at det skal satses på utdanning, infrastruktur og omstilling av det private næringsliv.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-19:
Det forundrer meg at partiet som hadde som valgkampslagord, i hvert fall for en del år siden, at arbeid til alle er jobb nummer én, er mer opptatt av det politiske spillet enn av å løse de utfordringene som små og store bedrifter møter i 2009, da mange mister jobben, og mange lokalsamfunn møter usikkerhet. Høyres forslag i revidert nasjonalbudsjett er et svar på de utfordringer vi møter. Det er riktig at vi bruker noe mer oljepenger enn Regjeringen, men det er for å trygge arbeidsplasser. Samtidig er det en vesentlig forskjell på Høyres og Fremskrittspartiets opplegg. Det trodde jeg at representanten hadde fått med seg. Mens vi reduserer de offentlige utgiftene, øker Fremskrittspartiet de offentlige utgiftene med 8 milliarder kr – vi reduserer dem, Fremskrittspartiet øker dem. Fremskrittspartiet reduserer skattene for privatpersoner, vi reduserer skattene for bedrifter og arbeidsplasser, for å trygge jobbene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-19:
Jeg har aldri skammet meg over at Høyre står sammen med andre borgerlige partier. Enten det er sammen med Fremskrittspartiet, eller om det er sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, mener jeg at det er en styrke. Det vil man se i innstillingen, at alle de fire borgerlige partiene står sammen om mye. Høyre står sammen med Fremskrittspartiet om noe, og sammen med Kristelig Folkeparti om noe. Det mønsteret som Lund Bergo kan se, er at vi følger opp den linjen som vi gjennomførte da vi satt i regjering fra 2001 til 2005, da kommunalminister Erna Solberg strammet til asylpolitikken og fikk ned antall asylsøkere med svært mange tusen. Etter regjeringsskiftet ser vi at antallet asylsøkere til Norge har økt kraftig. Vi strammer nå igjen noe til, og det vil også redusere en del offentlige utgifter, som følge av noe strammere asylpolitikk.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-19:
Svaret er ja. Det er det Høyre fremmer forslag om i denne innstillingen. Hvis representanten Lundteigen og Senterpartiet er enige, håper jeg at Senterpartiet vil støtte det forslaget. Vi foreslår at saft som er produsert på råvarer om frukt og bær – videreforedling av norske landbruksprodukter – skal ha halv avgift i forhold til avgiften på brus. Jeg mener at det er riktig, og at det er veien vi bør gå. Lundteigen har mange ganger forelest for meg om verdien av å videreforedle norske råvarer. Jeg mener at representanten Lundteigen har et poeng. Han har et godt poeng når det gjelder verdien av å videreforedle norske råvarer. Det ønsker vi å legge til rette for. Jeg håper at representanten Lundteigen i dag derfor stemmer for Høyres forslag, som vi fremmer sammen med noen andre partier, slik at vi kan få gjort noe med dette. Det betyr mye for familiebedriften Lerum at vi får gjort noe med det nå fra 1. juli.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-19:
Jeg ønsker å vende tilbake til replikken Per Olaf Lundteigen tok på meg for en halv times tid siden, nemlig å ta Lundteigens vidløftige foredrag om lange verdikjeder ned til hva det handler om, hva vi kan gjøre for å legge til rette for f.eks. videreforedling av norske landbruksprodukter, frukt og bær til saft og syltetøy. Vi fremmer et konkret forslag i vårt opplegg i dag. Det er forslag nr. 89, som innebærer en halvering av produktavgiften nettopp ved videreforedling av frukt og bær til saft. Dette er et forslag som vil kunne bety 30 mill. kr for familiebedriften Lerum i Sogndal, som vil kunne bidra til at de kan styrke sine arbeidsplasser, bidra til mer verdiskaping i distriktet og også styrke frukt- og bærprodusentene i omegnen. Mitt spørsmål er om Lundteigens foredrag, og også replikken til meg i sted, innebærer at Senterpartiet vil stemme for Høyres forslag nr. 89 om en halvering av produktavgiften.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-19:
Finansministeren – eller jeg får kanskje heller si SV-lederen i denne sammenheng – har rett på ett punkt, nemlig at det er en tydelig kurs. Man mente åpenbart at Høyre og Kristin Clemet fikk gjort så mye innenfor høyere utdanning og forskning i forrige stortingsperiode at det var på tide med et hvileskjær. Man har lagt om politikken med en passiv næringspolitikk og en svært aktiv høyskattepolitikk. Det er en kurs hvor man er mer opptatt av å dele enn å skape. Det er ikke uten grunn at finansministeren, når hun skal ramse opp alt Regjeringen har gjort, ikke sier et ord om hva man har gjort for de små og mellomstore bedriftene, hva man har gjort for alle dem som nå slåss for å redde arbeidsplasser. Nei, vi får høre mantraet om at vi må vente og se. Vente og se! Statistisk sentralbyrå og Norges Bank antyder en ledighet til neste år på mellom 120 000 og 130 000. Er Regjeringens passivitet rett og slett knyttet til at det tiltaket som nå, etter at rentevåpenet er brukt opp, vil kunne virke, er skattelette, og at det ikke passer, fordi man har lovet å øke skattene i Soria Moria-erklæringen?