Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-29:
Jeg er enig med Dagfinn Høybråten i at denne debatten viser Stortinget på sitt beste. La meg bare kort kommentere noen bidrag. Jeg er enig med Marianne Marthinsen i at vi ikke må kaste barnet ut med badevannet, men at vi fastholder at biodrivstoff er en god idé - det er f.eks. den eneste idé som så langt er produsert med tanke på hvordan man skal kunne redusere utslippene fra flytrafikk, hvor det ikke finnes noe alternativ, som det jo kan tenkes når det gjelder bil. Det er en god idé, men vi må sette rammene for hvordan det skal kunne videreutvikles. Til Line Henriette Holten Hjemdal: Vi vil komme tilbake til hvordan dialogen mellom regjering og opposisjon skal foregå om biodrivstoff. Ingen beslutning vil bli tatt før en slik dialog. Jeg er enig med Per Olaf Lundteigen i at vi trenger et mye videre perspektiv på debatten. Vi er også enige om at det slett ikke er så dumt å ta med seg inn i en ny tid det man kan kalle mors og bestemors parole: Spis opp maten din, gutt! - selv om jeg har store problemer med å få mine barn til å praktisere den, det skal jeg innrømme. Jeg er mye enig i - ikke 100 pst., nødvendigvis - Morten Høglunds vektlegging av tollbarrierer som et problem. Ikke minst er det et gigantisk problem med tanke på Kina, en stat med 1,4 milliarder mennesker, og Afrika, med 700-800 millioner mennesker og 55 til dels meget svake stater og med veldig liten handel på tvers. Jeg tror også det er en veldig tung internasjonal erfaring at det man kan kalle «senterpartibønder» er den mest effektive form for landbruksproduksjon. Med det mener jeg at større og mellomstore selveiende bønder koblet opp mot et marked skaper nesten overalt og nesten alltid en helt annen produksjon enn føydallandbruk, enn store plantasjelandbruk, eller bittesmåskalalandbruk som ikke er koblet opp mot et marked. Det var hyllesten for i dag til vår partner i Regjeringen. Så til slutt: Jeg har litt problemer med å forstå den enorme troen på norske handlingsplaner versus en fokusering på norske fortrinn: Hva er det Norge kan bidra med internasjonalt når det gjelder politikkutforming og når det gjelder intelligent bruk av våre penger? Hvis vi hadde blitt spurt veldig konkret om hva vi skal gjøre på Roma-toppmøtet, la meg nevne fem ting: Vi skal bidra til at verdenssamfunnet prøver å utvikle en samlet plan for respons til matvarekrisen, hvor vekten må være utvikling vidt og bredt, ikke snevert fokusert på landbruk, men også på alle de andre sidene. Vi skal bidra til å sette resolutt fokus på sammenhengen mellom klima og matvarekrise. Dette må løses som et samlet hele. Vi skal oppmuntre til en afrikansk grønn revolusjon som får til en drastisk økt produktivitet og vekst i produksjonen i Afrika. Det norske fortrinnet i den sammenhengen er kunstgjødsel og Yara. Det betyr ikke at det er det eneste som skal skje, men det partnerskapet er viktig. Vi skal oppmuntre til et tett samarbeid mellom Verdens Matvareprogram, Verdensbanken, Afrikabanken og de andre FN-organisasjonene som driver på dette området, om en fornuftig arbeidsdeling, slik at vi kan komme med en god samlet respons på denne krisen. Og til slutt: Vi skal bidra til at verdenssamfunnet utvikler en politikk for hvordan man særlig skal nå de landløse og den fattige delen av bybefolkningen som er de som hardest vil bli rammet av økte matvarepriser - mens andre jo kan komme til å tjene på det - og hvor kontantoverføringer må være en viktig del av det svaret.