trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-05-05:
Jeg fastholder det jeg sa om at det er mitt bestemte inntrykk ut fra det tallmaterialet som jeg så langt har sett, at det ikke er indikasjoner på at ventelister og ventetider øker, slik representanten Alvheim spurte om. Jeg stiller som en klar forutsetning at helseforetakene sørger for en god utnyttelse av det personell de har. Det som imidlertid er vesentlig, er at ressursene settes inn der de trengs mest. I en situasjon hvor man på noen områder har overkapasitet, kreves det omstilling for å kunne sette inn ressursene slik at de treffer der vi har ventetider og uakseptable kapasitetsproblemer.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-05-05:
Helseministeren går naturlig nok ikke rundt med disse tallene i hodet, og jeg kan derfor ikke gi et konkret svar på det spørsmålet representanten Alvheim stiller her og nå. Men jeg lover at vi i revidert nasjonalbudsjett vil komme med en gjennomgang av sykehusenes økonomi, vi vil komme med en gjennomgang av sykehusenes behov for lånerammer til investeringsformål, slik vi har lovt Stortinget. Hvis jeg kan tillate meg å si det, tror jeg ikke det er grunnlag for en svartmaling av situasjonen. Jeg har også med interesse lest et intervju med representanten Alvheim i Dagbladet der han, hvis han er sitert riktig, har sagt: «Alt er ikke så dårlig som jeg skal ha det til». Det er jeg i grunnen glad for.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-05-05:
Jeg skal være den første til å erkjenne at det er store utfordringer knyttet til bygningsmassen ved sykehuset i Molde, og at det er behov for å gjøre noe med det. Men dette kan ikke ses isolert fra hele systemet for investeringer i sykehussektoren og fra de nasjonale prioriteringer på dette området. Stortinget har valgt å prioritere to store sykehusutbygginger i de kommende årene og tilfører ekstraordinær finansiering til de to aktuelle helseforetakene. Det betyr at andre helseforetak enn Helse Midt-Norge og Helse Øst har måttet stille bak i køen i forhold til prosjekter de har ønsket å realisere i den samme perioden. Da blir det et spørsmål om Helse Midt-Norge kan klare investeringer i Molde uten ekstraordinær finansiering fra Stortinget. Kan de klare det, er det én situasjon, men skal de be om ekstraordinær finansiering fra Stortinget, slik man har fått i Trondheim, og slik man har fått til Ahus, er det en helt annen situasjon for den nasjonale helsepolitikken.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-05-05:
Jeg tror ikke Stortingets spørretime er et egnet sted for å avklare store utbygginger som sykehusutbygginger. Men det er riktig at jeg prinsipielt er åpen for at OPS-løsninger kan vurderes også i sykehussektoren, og systemet er slik at de regionale helseforetakene har fullmakter til å gjøre investeringer som de kan forsvare innenfor sin økonomi. Men la meg minne om at Helse Midt-Norge så vidt jeg vet, også har fattet vedtak om stopp i en del av de pågående investeringsplanene sine, fordi de ikke har investeringsmidler nok innenfor de rammene som er stilt til rådighet for dem. Og i en slik situasjon blir det mer enn spekulativt å svare på representanten Nesviks spørsmål.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-05-05:
Allergi og astma utgjør samlet et stort helseproblem i vårt land. Problemet rammer særlig barn og unge, og er årsak til betydelig langtidssykelighet og ressursbruk. Det har vært anslått at kanskje 40 pst. av befolkningen på ett eller annet tidspunkt i livet vil plages av allergi. Årsakene til utvikling av disse sykdommene er lite kjent. På enkelte områder finnes noe kunnskap om hva som øker risikoen for å utvikle slike plager, og det finnes en del kunnskap om hva som forsterker allergi hos dem som allerede har fått det. Allergi oppstår som følge av et samspill mellom arv og miljø. Kunnskap om de arvelige faktorene er viktig bl.a. for å kunne utvikle nye medisiner og annen behandling. For å kunne forebygge allergi er det viktig med kunnskap om hvilke forhold i miljøet som framkaller allergiutvikling. Sentrale myndigheter har de senere år tatt konsekvensen av at kunnskapsgrunnlaget på området er mangelfullt. I regi av Norges forskningsråd ble to forskningsprogrammer om inneklima, miljøforurensning og helse satt i gang i perioden 1995–2000. Programmene fokuserte bl.a. på årsaksforhold, omfang av slike helseproblemer og kunnskap om forebyggingsstrategier. Fra 2001 ble disse programmene videreført i forskningsprogrammet Miljø og helse, som er planlagt til ut 2005. Det drives mye årsaksforskning av god internasjonal standard innen dette feltet i Norge i dag. Den studien som fram til nå har gitt oss mest kunnskap om utviklingen av astma og allergi blant barn, er den såkalte Barneastmastudien, som har vært et samarbeid mellom Ullevål sykehus, Voksentoppen Senter for astma og allergi og Nasjonalt folkehelseinstitutt, hvor 3 500 barn er fulgt fra fødselen og fram til fylte ti år. Den norske «Mor og barn undersøkelsen» i regi av Folkehelseinstituttet vil gi gode muligheter til å komme nærmere årsaker til astma og allergi, fordi vi her kan belyse hvorvidt forhold i svangerskapet kan påvirke utviklingen av dette. Barneallergistudien i Trondheim i regi av SINTEF og NTNU undersøker årsakene til barneallergisykdommer og effekten av forebyggende tiltak. Folkehelseinstituttet, i samarbeid med Regionsykehuset i Tromsø og Universitetet i Tromsø, står bak undersøkelsen Astma og allergi blant barn, som er en del av en internasjonal studie om forskjellen i forekomsten av astma og allergi i Europa. Haukeland sykehus i Bergen har også et aktivt forskningsmiljø innen forskning om astma og allergi. Nasjonalt folkehelseinstitutt driver i samarbeid med Mattilsynet og Veterinærinstituttet Matallergiregisteret, som er et meldesystem for å kartlegge forekomst av og årsaker til allergiske reaksjoner. Det er en utstrakt virksomhet. I et forholdsvis lite land som Norge viser dette at det gjøres mye forskning innen dette komplekse forskningsområdet. Det er fortsatt viktig at denne forskningen gis økonomiske rammer så den kan bidra dels til å utrede eventuelle spesielle norske forhold og dels bidra i internasjonalt samarbeid for å skape ny og viktig kunnskap som kan komme den enkelte pasient til gode.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-05-05:
Jeg vil svare positivt på det spørsmålet. Vi har fra Helsedepartementets side gitt Sosial- og helsedirektoratet i oppdrag å lage en ny strategiplan for forebygging av astma og allergi og inneklimarelaterte plager. Dette var omtalt i St.meld. nr. 16 for 2002-2003, folkehelsemeldingen. Denne nye strategiplanen vil foreligge om kort tid. Forskning vil være ett av tre sentrale innsatsområder i denne strategiplanen, og koordinering av den samlede forskningsinnsatsen er et viktig tema i den sammenheng.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-05-05:
Jeg gav i mitt hovedsvar en gjennomgang av noen av de viktigste forskningsinnsatsene på dette området, og refererte der til forskning knyttet til flere av våre helseforetak, både Ullevål universitetssykehus og universitetssykehusene i Bergen og Tromsø. Så mitt klare inntrykk er at dette er et tema som har fokus i helseforetakene. Tanken med å utarbeide en ny strategiplan vil være at hele sektoren, både forskningsmiljøene, instituttmiljøene for øvrig og helsetjenesten, derunder helseforetakene, skal fokusere sin innsats mot de prioriteringer som kommer fram i denne strategiplanen. Vi snakker om en av våre store folkesykdommer, og derfor er det viktig at det har bred oppmerksomhet fra alle ledd.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-05-05:
Jeg kan bekrefte at denne pasientgruppen har min oppmerksomhet. Det er bakgrunnen for at jeg bad Sosial- og helsedirektoratet om denne faglige rapporten, som er grunnlag for de tiltakene som nå iverksettes. Det er bakgrunnen for at jeg har pålagt de regionale helseforetakene å etablere behandlingstilbud i Norge. Vi har vært altfor dårlige på dette, og det har vært en gruppe som ikke har stått på kravene, som mange andre grupper gjør. Derfor har det vært viktig for oss å løfte dem fram og utøve et sterkt påtrykk for å utvikle bedre behandling i Norge. Det kjenner jeg meg nå trygg på er i godt gjenge. I tillegg vil den sikkerhetsventilen være der når den nye pasientrettighetsloven trer i kraft, at man kan få behandling i utlandet hvis de medisinske fristene oversittes her i landet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-05-05:
Ja, det kan jeg være. Helse Vest har et tilbud, i Førde. Helse Midt-Norge har startet opp behandling nå nylig. Helse Sør og Helse Nord planlegger å starte opp i høst, og Helse Øst har iverksatt en rekke tiltak og skal om kort tid beslutte hvilke helseforetak som skal utføre kirurgi på dette området. Det betyr at det i alle helseforetakene nå er aktivitet for å øke tilbudet. Noe er allerede i gang, og resten vil komme i gang i år.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-05-05:
Jeg har følgende spørsmål til den ærede helseminister: «Det er en kjent sak at helseforetakene har en meget vanskelig økonomisk driftssituasjon for 2004 og 2005. Det er derfor av stor allmenn interesse å vite om antall behandlede pasienter i spesialisthelsetjenesten har gått ned i første kvartal 2004 i forhold til første kvartal 2003. Kan statsråden orientere om det?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-05-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er ikke helt i tråd med det som man får inntrykk av når man snakker med fagfolk rundt omkring i foretakene. Jeg er kjent med fra budsjettdokumentene og fra helseminsterens styringsbrev til foretakene at han forutsetter at behandlingsnivået skal ligge på omtrent samme nivå i 2004 som i 2003. Dette betyr etter min mening egentlig en reversering av behandlingskapasiteten, og jeg har registrert i media at flere sykehus har bebudet kutt i tilbudene og planlegger ytterligere kutt av ulike typer. Kan helseministeren i denne sammenheng bekrefte at mangel på driftsmidler i 2004 ikke har ført til eller kan føre til at fagpersonell delvis går uvirksomme i våre sykehus?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-05-05:
Jeg takker igjen statsråden for svaret, og forventer at Stortinget blir orientert om utviklingen. Det er signalisert fra flere foretak at de for å opprettholde likviditeten har måttet øke sine kassakredittlån betydelig. Selv om rentenivået i dag er lavt, vil renten på kassakreditt være rimelig høy og kunne medvirke til at sykehusene rett og slett kaster penger ut av vinduet istedenfor å bruke midlene på pasientbehandling. Har helseministeren oversikt over hvor stor økning i prosent av kassakreditten foretakene har foretatt så langt i 2004?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2004-05-05:
Jeg vil få lov å stille følgende spørsmål til helseministeren: «Helse Midt-Norge har fattet vedtak om at det må bygges et nytt sykehus i Molde, på grunn av at tilstanden for dagens sykehus er så dårlig at det ikke vil være fornuftig å legge for mye penger i en rehabilitering. Behovet for et nytt sykehus er så prekært at det burde igangsettes bygging så raskt som mulig. Vil statsråden se positivt på en søknad dersom det viser seg at private kan stå for selve investeringen i bygget, mens helseforetaket kan stå som leietaker, for å få en rask realisering av prosjektet?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2004-05-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er ikke så veldig fornøyd med det, det regner jeg med helseministeren forstår. Hvis jeg tolker helseministeren riktig, skal man først bli ferdig med prosjektet i Trondheim før man kan vurdere andre ting, det vil si etter 2014. Det som er realiteten, er at sykehuset i Molde krever såpass mye når det gjelder rehabiliteringsmidler for å kunne fortsette driften i det antall år som det her vises til, at det vil medføre et beløp i hundremillionerkronersklassen hvis vi skal ha et oppegående sykehus der. Er ikke statsråden av den formening at dersom man hadde fått på plass et nytt sykehus i Molde tidligere enn 2014, som det her skisseres er tidspunktet da man kan begynne på dette, ville man spart midler til rehabilitering av det allerede eksisterende bygg, og dermed spart de pengene?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2004-05-05:
Det siste svaret fra helseministeren tolker jeg i hvert fall mer positivt. Når det gjelder Helse Midt-Norge, har de allerede vedtatt at det skal bygges et nytt sykehus i Molde, og dersom vi får ekstern finansiering på det som går på investeringssiden, og dersom man skal stå som leietaker, vil dette gå ut over driftssituasjonen og de driftsmidlene som Helse Midt-Norge må legge på bordet for å kunne drifte den biten der gjennom de avtaler som en eventuell byggherre vil stå for. Så slik som jeg tolker helseministeren, er han iallfall positiv til at dersom det er private investorer som vil stå for byggingen av dette prosjektet, kan Helse Midt-Norge igangsette prosjektet uten å søke staten generelt sett om investeringsmidler – og da tidligere enn 2014. Tolker jeg helseministeren riktig?
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2004-05-05:
Jeg har følgende spørsmål til helseministeren: «Det antas å være rundt 900 000 mennesker i Norge med allergiske plager. Mange av disse har så store plager at det kan forringe deres livssituasjon og deltakelse i skole og arbeid. Noen årsaker til allergi synes å være klare, som f.eks. pollen, tobakksrøyk, matprodukter mfl. Likevel hevdes det at både kunnskap om allergiske sykdommer og forskning om allergi er for dårlig. I hvor stor grad drives det systematisk forskning i Norge for å avdekke årsaker til at så mange plages av allergi?»
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2004-05-05:
Jeg takker for svaret, som etter min oppfatning var helt greit. Generelt er jeg sterkt opptatt av helsemedisinsk forskning, fordi det, som også helseministeren var inne på, bare er gjennom forskning vi kan avdekke årsaksforhold, utvikle nye medisiner og forbedre behandlingen. Det er dessverre slik at norsk forskning etter hvert er blitt dårligere enn andre lands forskning, fordi vi satser mindre penger. Leger vil ikke forske, og mange professorater står ubesatt. Som helseministeren var inne på, er det mange forskjellige forskningsprosjekter innenfor astma og allergi som springer ut fra ulike miljøer, og ikke minst fra ildsjeler innenfor fagområdet. Men etter ministerens svar registrerer jeg fortsatt at prosjektene er veldig fragmentert, og jeg lurer på om helseministeren ser noen mulighet for å ta initiativ til å koordinere de pågående prosjektene bedre enn det som kanskje er tilfellet.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2004-05-05:
Når jeg på helt fritt grunnlag har tatt opp dette spørsmålet, er det fordi astma- og allergiplager har et så voldsomt omfang, som også helseministeren var inne på. Da mener jeg at det må fokuseres sterkt på systematisk og koordinert forskning. Nå er det altså slik at de regionale helseforetakene også har fått et meget klart ansvar for å sørge for at forskningsinnsatsen økes og bedres. Har helseministeren noe inntrykk av hvordan foretakene forholder seg til forskning innenfor området astma og allergi?
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2004-05-05:
Jeg vil få stille følgende spørsmål til helseministeren: «Mange sliter med overvekt i Norge. Årsakene er av ulik art, men fellestrekket er at det er et sterkt ønske og behov for behandling. Ekstrem overvekt er en sykdom, det gjelder minst 15 pst. av befolkningen. Likevel finnes det ikke et godt offentlig behandlingstilbud for alle. Denne gruppen må få et forsvarlig behandlingstilbud. Vil statsråden vurdere å gi økonomisk støtte til behandlingstilbud for overvektige i utlandet, inntil det etableres et godt nok tilbud i Norge?»
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2004-05-05:
Tusen takk for svaret. Jeg synes statsråden gav et positivt svar, og det virker også som om statsråden tar dette problemet på alvor. Jeg har lyst til å si at mitt spørsmål omhandler dem som lider av en helt ekstrem form for overvekt, og vi vet at de aller fleste er i uføretrygdkøen. Vi vet at de ikke klarer å fungere på en fullverdig måte i samfunnet, vi vet at mange ligger med surstoff om natta, det er diabetes 2 – sykdomsbildet er altså meget alvorlig. Jeg er helt enig med helseministeren i at å øremerke bevilgninger til operasjoner i utlandet ikke er veien å gå, men fram til nå har ikke denne pasientgruppen i Norge fått tilstrekkelig hjelp. Nå får vi håpe at statsråden får rett i at denne pasientgruppen i løpet av høsten vil få en fullverdig rett på lik linje med andre pasientgrupper, hvis det er medisinsk begrunnet og anbefalt av en lege. Jeg har ikke noe konkret spørsmål til statsråden, men vil mer som en liten anbefaling be ham følge dette tett og nøye opp, for dette er personer som ikke står først i køen når det gjelder å presse på for sine interesser.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2004-05-05:
Jeg er fristet til å stille et kort tilleggsspørsmål. Mange stiller nok også spørsmålet om når vi har muligheten til å få bygd opp et godt behandlingstilbud i Norge, så jeg ønsker å utfordre statsråden på tidsperspektivet. Det er helt klart at gjennom å bygge opp et slikt tilbud vil en også få en helt annen kompetanse på dette feltet nasjonalt, så jeg lurer på om statsråden kan være litt mer konkret i forhold til tidspunktet når det gjelder å kunne ha et godt nasjonalt behandlingstilbud for denne gruppen.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-05-05:
Mitt spørsmål går til justisministeren: «I bladet Politiforum nr. 4 for 2004 er det et intervju med Tromsøs ordfører, Hermann Kristoffersen. På spørsmål om «Setter du likhetstegn mellom kriminalitet og innbyggernes velferd?» så svarer Tromsøs ordfører: «Delvis, men det er ikke helt det samme. Innbrudd og biltyverier irriterer, men heller ikke mer.» Er statsråden enig med ordføreren i dette?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-05-05:
Jeg takker statsråden for svaret, og spesielt slutten på det. Jeg er helt enig i at det er merkelig at en ordfører bagatelliserer noe så alvorlig som dette. Etter hva jeg kommer på i farten, er det sannsynligvis begått to innbrudd med drap der man har skjult handlingen i form av brann. Jeg tenker på Sjøvegan og på Breivikeidet, og disse er fremdeles ikke oppklart. Så den type kriminalitet, altså grove tyverier og biltyverier, har jo alvorlige konsekvenser i en del tilfeller, og da synes jeg det er merkelig at ordføreren i Tromsø gjør dette til en liten bagatell. Jeg vet ikke om dette er holdningen blant landets ordførere, men jeg vil be statsråden si noe om hvordan den generelle holdningen blant landets ordførere er når det gjelder den type kriminalitet.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-05-05:
Jeg forholder meg til statsråd Dørum i denne sak og i denne sal. La meg avslutte med et spørsmål: Er det behov for å informere landets ordførere om den kriminalitetsutviklingen som man er i ferd med å se på landsbasis? For statistikken, både for Tromsø og resten av landet, viser jo en klar økning i kriminaliteten, og ressursene til politiet er nedadgående. På bakgrunn av det ordføreren har sagt i dette intervjuet, på hvilken måte blir ordførere i landet generelt informert om kriminalitetsutviklingen og de konsekvensene den medfører for borgeres velferd og livskvalitet?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-05-05:
Trygghet er en sentral velferdsfaktor. Forhold som skaper utrygghet hos innbyggerne, f.eks. kriminalitet, er også angrep på vårt velferdssamfunn. Kriminalitet blir derfor det motsatte av velferd og reduserer livskvaliteten for den enkelte borger. En tryggere hverdag er et fellesansvar i et samarbeid mellom det offentlige, ulike organisasjoner, samvirketiltak og frivillige krefter. Både enkeltmennesker og institusjoner skal beskyttes mot overgrep og kriminelle handlinger. I dette samarbeidet ligger mange uprøvde muligheter. Derfor legger Regjeringens helhetlige politikk vekt på både å forebygge og bekjempe ulovlige handlinger. Alminnelig kriminalitet som vinningsforbrytelser, brukstyverier og skadeverk berører mange mennesker. Publikums tillit til politiet og den alminnelige trygghetsfølelsen i lokalsamfunnet beror ikke minst på hvordan slik kriminalitet behandles. Innbrudd i bolig og i bil er forskjellig fra krenkelser av økonomiske verdier. Slik kriminalitet, altså innbrudd, oppleves ofte av ofrene som en alvorlig integritetskrenkelse og kan skape stor utrygghet. I bekjempelse av vinningskriminalitet kreves både forebyggende tiltak og effektiv straffesaksbehandling, ikke minst overfor gjengangerkriminelle. Regjeringen har foreslått og med støtte fra Fremskrittspartiet fått vedtatt skjerpet straff for gjengangere. Det er Riksadvokaten, ikke justisministeren, som bestemmer hvilke saker som skal prioriteres av politiet og påtalemyndigheten. Politiet og påtalemyndigheten skal likevel prioritere sin innsats for å trygge folk mot kriminalitet. Bekjempelse av den alminnelige kriminaliteten må balanseres mot innsats mot den mer alvorlige kriminaliteten som er prioritert av Riksadvokaten. Slik alvorlig kriminalitet utgjør gjerne et mindre antall forbrytelser, men krever desto større innsats og forholdsvis store ressurser for å bli oppklart. Men det vil være feil å si at en sterkere prioritering av den alvorlige kriminaliteten bidrar til å undergrave kriminalpolitikken som et vesentlig bidrag til folks velferd. Politiet skal derfor innen de gitte rammene yte den nødvendige hjelp og bistand til publikum også når det gjelder slik alminnelig kriminalitet som innbrudd og biltyverier. Og som et direkte, oppsummerende svar på representantens spørsmål: Denne kriminaliteten krenker innbyggernes velferd.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-05-05:
Med respekt å melde kjenner jeg ordføreren i Tromsø som en ganske frittalende mann, og jeg får i denne sammenheng holde meg til at representanten har et sitat av et statement, og det er det sitatet jeg kommenterer. Ordføreren har sikkert noe å tilføye, og det vil han nok gjøre, men basert på spørsmålet, og basert på dette sitatet, har jeg svart veldig klart. Jeg vil ikke svare på vegne av norske ordførere. Jeg vil svare slik som jeg ville følt selv, som norsk borger. Hvordan ville jeg tenkt som norsk borger? Jeg har den oppfatning at slik jeg tenker som norsk borger, skal jeg også tenke som tillitsvalgt for norske borgere, altså som statsråd. Derfor er det verdisvaret jeg valgte å gi på et verdiorientert spørsmål fra representanten, ikke bare statsråd Dørums svar, det er også borger Dørums svar. Det er noe jeg vil legge til grunn i mitt møte ikke bare med etater jeg har ansvaret for, men også med borgere ellers i dette landet, inkludert lokale politiske tillitsvalgte.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-05-05:
Det er mitt inntrykk at norske ordførere, som folk flest, er opptatt av trygghet, og det er rimelig og viktig. I forhold til det rent konkrete vil jeg bare si følgende: Jeg har tatt initiativet til at man skal forsterke noe som jeg vet skjer, nemlig at politimesteren i et politidistrikt har møte med ordførerne lokalt. Det oppfordrer jeg til at man skal fortsette med, og det ligger også en mulighet i å ha dialog med politiet lokalt. Det skjer i denne byen, og det skjer mange steder i Norge. Det er en god form for dialog, hvor man kan få den innsikt man vil dele med hverandre, altså få noe fra politiet og gi noe tilbake. Jeg kommer til å appellere til at den formen forsterkes, og jeg har også konkret bedt om at det holdes møter i løpet av dette året i alle politidistrikt, mellom ordførerne i distriktet og politiledelsen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-05-05:
Da må jeg bare tilføye at jeg oppfatter ordførere som utmerkete mennesker!
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-05-05:
Nord-Trøndelag Elektrisitetsverks kjøp av Statkrafts eierandel i kraftverkene i Øvre Namsen utløser konsesjonsplikt etter energiloven og industrikonsesjonsloven. NTEs søknader om nødvendige konsesjoner etter energiloven og fritak for konsesjon etter industrikonsesjonsloven ligger for tiden til behandling i departementet og i NVE. I henhold til energiloven er det NVE som skal fatte vedtak om eventuelle tillatelser for oppkjøpet, mens departementet behandler konsesjonsspørsmålene etter industrikonsesjonsloven. Det er fast praksis i slike saker at departementet innhenter en faglig innstilling fra NVE i behandlingen av saken etter industrikonsesjonsloven. NVE vurderer da samtidig hvorvidt direktoratet er innstilt på å innvilge tillatelser etter energiloven. NVEs vedtak etter energiloven kan påklages til departementet. Siden dette er en sak som for tiden er til behandling, ber jeg om forståelse for at jeg ikke kan foregripe saksbehandlingen verken i NVE eller i departementet. Etter det jeg kjenner til, er heller ikke NVE ferdig med sin faglige behandling av saken. Ved behandling av saker etter energiloven som berører bransjestruktur, legger myndighetene til grunn de føringer som Stortinget har gitt i forbindelse med behandlingen av Ot.prp. nr. 43 for 1989-1990 og Ot.prp. nr. 56 for 2000-2001 om energiloven. I henhold til Ot.prp. nr. 56 for 2000-2001 kan krav om konsernmodell stilles i forhold til alle sammenslåinger, kjøp/oppkjøp, annen ervervelse eller etablering hvor både nettvirksomhet og konkurranseutsatt virksomhet er involvert. Konsernmodellen innebærer bl.a. at nettvirksomhet og produksjons- og omsetningsvirksomhet må legges i separate juridiske enheter for å bidra til å hindre en utnyttelse av netteiers monopolsituasjon. Selskapene kan ha samme morselskap, men de kan ikke eie hverandre. Ettersom det de siste årene har vært mange oppkjøp og sammenslåinger, er mange selskaper organisert etter en slik konsernmodell. Jeg vil nevne at denne typen organisatoriske krav er en aktuell problemstilling i forbindelse med EUs nye elmarkedsdirektiv, som for tiden ligger i departementet, med sikte på gjennomføring i EØS-avtalen. Fra EUs side har det vært økende fokusering på organisering av selskaper for å oppnå et velfungerende kraftmarked. Ved behandling av saker om fritak for konsesjon etter industrikonsesjonsloven legger departementet til grunn de retningslinjer Stortinget har gitt ved behandlingen av Ot.prp. nr. 31 for 1989-90. Unntaksbestemmelsen kan nyttes slik at det ikke legges hindringer i veien for samfunnsmessig ønskede fusjoner. Departementet har med interesse merket seg at Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk har inngått avtale med Statkraft SF, slik at elektrisitetsverket blir eneeier av kraftverkene i Øvre Namsen. Kjøpet styrker det regionale eierskapet og kan føre til en ytterligere optimalisering av produksjonen i vannkraftverkene i vassdraget. Jeg er sikker på at det skal være mulig å finne en løsning av saken som sikrer regionens interesser og ivaretar formålet bak lovverket.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-05-05:
I det svaret jeg avgav på vegne av olje- og energiministeren, sa jeg for det første at de saker som er tatt opp i representantens spørsmål, er til behandling, og jeg bad derfor om forståelse for ikke å kommentere det. Men jeg avsluttet med – og jeg skal gjerne gjenta det: «Departementet har med interesse merket seg at Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk har inngått avtale med Statkraft SF, slik at elektrisitetsverket blir eneeier av kraftverkene i Øvre Namsen. Kjøpet styrker det regionale eierskapet og kan føre til en ytterligere optimalisering av produksjonen i vannkraftverkene i vassdraget. Jeg er sikker på» – sier da Steensnæs, gjennom min munn – «at det skal være mulig å finne en løsning av saken som sikrer regionens interesser og ivaretar formålet bak lovverket.» Det er så langt jeg har dekning for å gi noe svar, når man er inne i en saksbehandling.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-05-05:
Ja, statsråden er ikke fagstatsråd, men statsråden kan i hvert fall forholde seg til at saker er behandlet i Stortinget. Jeg skal gjenta fra mitt første svar: «Ved behandling av saker etter energiloven som berører bransjestruktur, legger myndighetene til grunn de føringer som Stortinget har gitt i forbindelse med behandlingen av Ot.prp. nr. 43 for 1989-90 og Ot.prp. nr. 56 for 2000-2001 om energiloven.» Så sa jeg også: «I henhold til Ot.prp. nr. 56 for 2000-2001 kan krav om konsernmodell stilles i forhold til alle sammenslåinger, kjøp/oppkjøp, annen ervervelse eller etablering hvor både nettvirksomhet og konkurranseutsatt virksomhet er involvert.» Jeg gikk så inn på å beskrive dette, og det framgår av dette hvilke politiske retningslinjer som Regjeringen vil legge til grunn generelt. Det er det jeg vil ha å tilføye til dette svaret nå.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-05:
Jeg har tillatt meg å stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Statkraft har blitt pålagt å selge sin 50 pst. eierandel i kraftverkene i Øvre Namsen, og Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk(NTE) ønsker å kjøpe. Imidlertid ser det ut til at Norges vassdrags- og energidirektorat(NVE) vil kreve at NTE må omdannes til et konsern for å få lov til å kjøpe Statkraft sine eierandeler. (NTE) (NVE) Er det i tråd med Regjeringens politikk at NVE går inn og stanser et offentlig eid selskaps oppkjøp av et vannkraftverk med henvisning til selskapets organisasjonsmodell?»
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-05:
Jeg takker statsråden for svaret. NTE er i dag et selskap med betydelig produksjon, nettvirksomhet og omsetning, og NVE har godtatt dagens organisasjonsmodell, som er et fylkeskommunalt foretak. Skyldes NVEs inngrep mindre transparens i regnskapene eller mindre kryssubsidiering i NTE enn i aksjeselskaper organisert som konsern, og er det grunn til å tro at dette problemet vil øke om NTE overtar produksjonsanlegg hvor de allerede har betydelige eierandeler, og som selskapet har stått for driftingen av? Eller er NVEs inngrep et uttrykk for en skjult strategi i Regjeringen for privatisering av kommunalt eid kraftforsyning, slik man nå vil privatisere Statkraft gjennom å fusjonere selskapet?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-05:
Jeg takker for justisministerens svar. Jeg vil påpeke at spørsmålet mitt ikke bare er et spørsmål om KØN og NTE, men også et mer prinsipielt spørsmål. Jeg lurer derfor på om det er grunnlag for å hevde at problemet med kryssubsidiering er større i et flernasjonalt konsern enn i et offentlig eid fylkeskommunalt foretak organisert slik som NTE er i dag, som et eksempel, siden dette problemet ikke drøftes i forbindelse med Statkraft-proposisjonen. Statkraft eier jo betydelige andeler av norsk vannkraftproduksjon, samtidig som de er medeiere i nett og omsetning. De prinsipielle sidene her vil jeg gjerne at statsråden utdyper.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-05-05:
Jeg har et spørsmål til fiskeriministeren – som vil bli besvart av samferdselsministeren: «Det vises til den foreslåtte ordningen med gebyr for å være registrert i merkeregisteret. Fiskeriene er alt i dag sterkt skattlagt i forhold til konkurrentene og andre næringer. Denne gebyrordningen kommer i tillegg til mange andre gebyrer og skatteordninger som rammer lønnsomheten i fiskeriene. Hvordan ser statsråden på skattleggingen generelt og det nye gebyret for å stå registrert i merkeregisteret spesielt, i forhold til dagens ressurssituasjon i fiskeriene?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-05-05:
Det ble pekt på at fiskerne er selvstendig næringsdrivende, og at de har et fiskerfradrag på 80 000 kr som de kan trekke fra på selvangivelsen. Ja, det er riktig, det. Men nå har Regjeringen, som statsråden er en del av, lagt fram en skattemelding der de foreslår å fjerne minstefradraget på 80 000 kr. Er statsråden virkelig enig i at minstefradraget skal fjernes? Hva skal man få i stedet? Skal man få mer gebyrer i stedet? Er statsråden virkelig enig i det?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-05-05:
Når jeg først har fått statsråden i tale, er det fornuftig å spørre lite grann om utkastkommisjonen. Vi har i media de siste tider fått presentert at fiskere er noen sørgelige kjeltringer. Det vi ble konfrontert med, var jo hverdagen i EU. Vi ble konfrontert med utkast av fisk. De bildene som vi ble konfrontert med, var fra Island. Men det som opprørte oss, var at vi har det motsatte regimet i Norge. Vi har et ilandføringspåbud, mens hverdagen i EU er utkastpåbud. Er statsråden enig i at EU også burde ha et ilandføringspåbud, sånn som vi har i Norge? Jeg går ut fra at heller ikke statsråden vil bli med i EU.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
I forbindelse med regulering av ulike fartøygrupper i fiskeriene er det avgjørende nødvendig å ha et oppdatert og riktig register som basis for ordningene. Et årlig gebyr foreslås innført med det mål at fartøy som ikke lenger nyttes til ervervsmessig fiske eller fangst, blir strøket av merkeregisteret. Et årlig gebyr vil være en påskyndelse til at fartøyets eier selv tar initiativ til dette og dermed bidrar til at man får et mer operasjonelt merkeregister, som reflekterer den aktive fiskeflåten. Dette vil komme fiskerne til gode. Stortinget har ved vedtakelsen av statsbudsjettet for 2004 sluttet seg til forslaget om at næringen fra inneværende år skal bidra til å dekke kostnadene ved å ha et riktig og oppdatert merkeregister gjennom et årsgebyr i tillegg til det eksisterende innmeldingsgebyret. For å realisere denne forutsetningen er det vedtatt et inntektskrav på 19 mill. kr for 2004. Dette er en reell økning på i underkant av 15 mill. kr fra tidligere. En høring av forslag om forskrift for slikt årsgebyr er nylig gjennomført, og innspillene fra høringsinstansene er under vurdering. Den totale skatte- og avgiftsbelastningen for flåten er tatt i betraktning i forslagene til gebyrsatser. Når det gjelder ligning av fiskere, har fiskere status som selvstendig næringsdrivende. Det gis et særlig fiskerfradrag på inntil 80 000 kr pr. år fra inntekten til fiskere og fangstfolk. Fradraget har tradisjonelt vært begrunnet med at det er rimelig å kompensere for den ube-kvemme arbeidstiden og det sosiale tapet som fiskere – på lik linje med sjøfolk – har som følge av sitt yrke. Hva angår skatter og avgifter i fiskeflåten, har framleggelsen av skipsfartsmeldingen skapt debatt om fiskeflåtens økonomiske rammebetingelser i dagens ressurssituasjon. Her kan jeg si at det er varslet i skipsfartsmeldingen at Regjeringen nå vil vurdere fiskeflåtens rammevilkår i henhold til både kyst- og havfiskeflåten. Dette vil Regjeringen komme tilbake til Stortinget med på egnet måte. Fiskeriministeren har gjentatte ganger pekt på behovet for en strukturpolitikk som fremmer lønnsomheten i fiskeflåten. Derfor er det bl.a. iverksatt en rekke strukturtiltak som har som mål å bedre lønnsomheten i flåten. En lønnsom fiskerinæring vil i økende grad kunne gi en avkastning til fellesskapets beste.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
Det er viktig at vi har gode rammevilkår for fiskerinæringen. Og som jeg sa i mitt svar i stad, vil vi komme tilbake til Stortinget med en sak hvor vi vil ta opp dette spørsmålet, og hvor også rammebetingelser av denne art vil bli berørt.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
Det er bra hvis vi i Norge kan vise til at vi har en sunnere politikk på dette området enn andre land har. Og da vil det være et mål i seg selv at vi kan påvirke andre land til å føre en sunn politikk også innenfor fiskeriområdet. På den måten kan vi alle bidra til at vi får en god ressursforvaltning som flere enn Norge er tjent med.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
Jernbanen betyr mye mange steder i landet vårt. Fra Regjeringens side bevilger vi derfor i 2004 mer penger til jernbanen enn på lenge til å gjøre jernbanen enda bedre – til sammen 6 milliarder kr over statsbudsjettet. Av dette er over 1,4 milliarder kr kjøp av persontransport fra NSB, både i nærtrafikk og over lengre distanser. Det er en riktig prioritering av hensyn til miljø, trafikksikkerhet og god bruk av knappe arealer i storbyområdene. Det framgår av statsbudsjettet for 2004 at Regjeringen vurderer det som vesentlig å opprettholde nattogene. Lettelser i merverdiavgiftssystemet har en betydelig positiv økonomisk effekt for NSB fra og med 2004. På et samlet grunnlag ble Samferdselsdepartementet og NSB enige om å opprettholde driften av nattogene. I tillegg bidrar bortfallet av elavgift på produksjonsvirksomhet fra 1. januar 2004. I St.prp. nr. 1 for 2003-2004, skatte-, avgifts- og tollvedtak, framgår det at Regjeringen vil komme tilbake med et forslag til nytt system for beregning av elavgiften i forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett for 2004. Konsekvensene av dette nye systemet for NSB og hvordan dette skal følges opp, vil Regjeringen komme tilbake til i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
Det er helt klart at den største økonomiske virkningen for NSB i forhold til kjøp av tjenester, og diskusjonen mellom departementet og NSB i forhold til nattog, var knyttet til omlegging av merverdiavgiftssystemet. Det slår mest ut økonomisk. Elavgiften slo også ut og har selvfølgelig en betydning. Vi vil i det videre arbeidet selvfølgelig være opptatt av at vi skal kunne opprettholde et godt tilbud. Hvordan dette skal gjøres, vil være en forhandlingssak mellom departementet og NSB, men vi er opptatt av at vi skal kunne utnytte de mulighetene som ligger gjennom bruk av jernbanen. Dette vil vi komme tilbake til i revidert nasjonalbudsjett.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
Jeg vil faktisk påstå at på den tiden da representanten Rudihagen satt i Samferdselsdepartementet, var mer av jernbanevirksomheten drevet rent kommersielt enn i dag, kan det virke som. På den tiden brukte man 980 mill. kr til kjøp av jernbanetjenester. Nå er vi oppe i 1,416 milliarder kr. Det betyr at det er mellom 400 mill. kr og 500 mill. kr mer. Det er altså 50 pst. økning. At vi ikke bruker mer nå, vil jeg tilbakevise på det sterkeste. Jeg vil også på det sterkeste tilbakevise at det er bare i de bynære områdene vi nå kjøper tjenester. Tvert imot, vi har faktisk nå fått nattogene inn i kjøpsavtalen, i første omgang takket være omleggingen av avgiftssystemet. Det er noe som i høy grad kommer også ulike distrikter som har jernbane i dag, til gode.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
Ferjebrua på Bognes er etter det jeg har fått opplyst, 18 meter lang. Dette innebærer at det er den lengste standardiserte ferjebrua i landet. Det eksisterer ikke noe krav til 21 meters brulengde. Ved Bognes må det sommerstid benyttes kjørelemmer én til to ganger pr. uke for å få turistbusser om bord og i land. Ifølge Statens vegvesen er imidlertid ikke problemet stort nok til at de vil prioritere Bognes ferjekai foran andre kaier i området. Jeg ser det som naturlig at faglige prioriteringer av hvilke kaier som skal prioriteres for utbedring, er opp til Statens vegvesen.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
Hvis problemet er slik jeg har oppfattet det, at man én til to ganger i uken må benytte kjørelemmer for turistbusser, anser jeg ikke problemet for å være så stort at det er påtrengende å bruke så mye midler som det tross alt er snakk om her. Hvis dette hadde vært et mer omfattende problem, mener jeg det hadde vært grunn til å gripe inn. Representanten viser til at trelemmer må til for å få bussene på land. Jeg regner med at de opplysningene jeg har fått oppgitt er riktig, og da er ikke dette et så stort problem som det blir vist til her. Jeg anser at det faktisk er en del andre utfordringer som er litt større i samferdselssektoren.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
Jeg er opptatt av at vi skal ha god kvalitet, både på denne stamruta og andre steder. Men jeg må si at jeg har opplevd utfordringer av litt andre dimensjoner både på denne ruta og på andre ruter. Jeg legger til grunn at Vegvesenet kontinuerlig vurderer slike spørsmål som dette. Hvis det skulle vise seg å bli et problem at man her må vente på flo og fjære, som det ble vist til, og det er et generelt problem, må man selvfølgelig gripe inn i forhold til det. Slik jeg har fått forklart saken, er ikke dimensjonene av den karakter at så er tilfellet.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
Rekrutteringen av nytt personell i Bodø har ifølge Luftfartstilsynet vist seg å være en utfordring. Luftfartstilsynet har hatt en bred utlysning av de 34 første stillingene i det nye luftfartstilsynet i Bodø. Det har meldt seg mange søkere, men relativt få av disse synes å oppfylle de krav til kompetanse for inspektører som er forankret i internasjonalt regelverk. Først etter at intervjuene er gjennomført, kan det imidlertid sies noe sikkert om hva som blir resultatet. Luftfartstilsynet har i dag 113 flyfaglige stillinger. De fleste av disse må rekrutteres på nytt, ettersom få av dagens tilsatte har gitt uttrykk for at de ønsker å flytte med Luftfartstilsynet til Bodø. For å stimulere ansatte til å bli lengst mulig i tilsynet og til å bli med til Bodø har tilsynet nyttet lønnskompensasjon som virkemiddel. Luftfartstilsynet har videre engasjert et rekrutteringsfirma, som har tatt i bruk ulike virkemidler for å nå fram til personer med relevant luftfartsbakgrunn. Dette har bl.a. omfattet bred kunngjøring nasjonalt og i Norden samt direktesøk mot aktuelle personer i luftfartsbransjen og aktiv kontakt mot aktuelle arbeidsgivere i bransjen. Det er lagt opp til en tett kontakt mellom Luftfartstilsynet og departementet i denne saken, slik at jeg kan holde meg orientert om situasjonen. I den siste tiden har 23 medarbeidere sluttet i Luftfartstilsynet. Luftfartstilsynet søker kontinuerlig å fylle de ledige stillingene, for å opprettholde det nødvendige flysikkerhetsarbeidet. Jeg vil legge stor vekt på at tilsynet med luftfarten skal være tilfredsstillende både i forhold til de internasjonale forpliktelser Norge har påtatt seg, og i forhold til de forventninger det reisende publikum har til flysikkerheten i Norge.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
Det er viktig å ha et godt fungerende luftfartstilsyn hele tiden, og det er det jeg har oppmerksomhet på – kontinuerlig. Det er krevende å skulle flytte tilsynet til Bodø. Det har vi visst hele tiden. Vi har valgt å gjøre det, og prosessen går nå. Som jeg sa i sted, har det vært utlyst en del stillinger, og det går nå en prosess i forhold til utvelgelse til disse. Det handler om mer enn anseelse internasjonalt – og nasjonalt, for den saks skyld. Her er vi underlagt et internasjonalt regelverk som stiller strenge krav. Det gjør at denne prosessen er krevende, det er det ingen grunn til å legge skjul på. Likevel har vi besluttet dette, og målet er klart for hva vi skal gjøre. Det krever noe av oss i departementet. Det krever at vi følger opp dette på en god måte.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-05:
Når det gjelder økonomien til dette, kommer vi tilbake til det i de enkelte års budsjett.
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2004-05-05:
Jeg har et spørsmål til sosialministeren: «Ifølge Aftenposten 29. april d.å. viser det seg at handikappede får offentlig støtte til fritidshjelpemidler fram til de er 26 år. Selv om det var bra at grensen for støtte ble hevet fra 18 år, er det slik at man som handikappet trenger slike hjelpemidler hele livet. Vil statsråden se på hva som kan gjøres for at også voksne handikappede kan få tilgang til fritidshjelpemidler?»
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2004-05-05:
Jeg takker sosialministeren for svaret. Jeg vet at Arbeiderpartiet har gitt sin tilslutning til å utvide grensen til bare å gjelde til 26 år. Når jeg likevel ønsker å utfordre statsråden på det, er det med bakgrunn i medieoppslagene den senere tid. Jeg er helt sikker på at sosialministeren er enig med meg i at dette er spesialutstyr/hjelpemidler som ikke akkurat er hyllevare, og som er veldig dyre, og at spesielt funksjonshemmede foreldre med barn synes det er vanskelig ikke å kunne være med på fritidsaktiviteter.
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2004-05-05:
Sosialministeren viser til St.meld. nr. 40 for 2002-2003, som nettopp er behandlet, altså om nedbygging av funksjonshemmende barrierer. Arbeiderpartiet fikk flertall for et forslag til vedtak om å utarbeide forpliktende handlingsplaner for tilgjengelighet for funksjonshemmede. Da vil jeg spørre: Kunne sosialministeren tenke seg en opptrappingsplan når det gjelder støtte til hjelpemidler for funksjonshemmede?
Ingjerd Schou (Høyre), 2004-05-05:
Frem til 1996 fikk kun barn under 13 år med nedsatt funksjonsevne slike hjelpemidler. I 1996 ble aldersgrensen utvidet til 18 år. Vi vet at trening, stimulering og aktivisering er spesielt viktig for barn og ungdom. Regjeringen foreslo derfor å heve aldersgrensen fra 18 år til 26 år i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for 2003. Jeg er glad for at Stortinget sluttet seg til dette. Begrunnelsen for å heve aldersgrensen til 26 år var et ønske om å kunne gi dem som blir funksjonshemmet også i ungdommen, spesielt trafikkskadde, tilgang til denne type hjelpemidler. Regjeringen er opptatt av de funksjonshemmedes muligheter til å kunne leve et selvstendig liv. For et par uker siden ble Regjeringens stortingsmelding om nedbygging av funksjonshemmende barrierer behandlet her i Stortinget. Meldingen rommer – som Gunn Olsen vet – 120 tiltak som har som mål å gjøre det lettere for dem med nedsatt funksjonsevne nettopp å leve et mer selvstendig liv. Hovedsatsingsområdene er som kjent arbeid og utdanning, tilgjengelighet og bedre tjenester. En person som er under 26 år, og som har nedsatt funksjonsevne, kan i dag få stønad til hjelpemidler til trening, stimulering og aktivisering for å opprettholde eller bedre funksjonsevnen. Det kan også gis stønad til spesial- eller ekstrautstyr i forbindelse med særlig leke- og sportsaktiviteter. Men det gis ikke stønad til vanlige leker, vanlig sportsutstyr og konkurranseutstyr. Jeg forstår ønsket fra Norges Handikapforbund om at også voksne trenger slike hjelpemidler. Ordningen er imidlertid rettet spesielt mot barn, senere mot ungdom og unge voksne, fordi trening, stimulering og aktivisering anses for å være spesielt viktig for denne aldersgruppen. Når det gjelder nye satsinger på hjelpemiddelområdet, har Regjeringen prioritert hjelpemidler til arbeidsformål. Sosialdepartementet har ingen umiddelbare planer om å heve aldersgrensen for ordningen slik at den også omfatter personer med nedsatt funksjonsevne som er over 26 år. En utvidelse av ordningen til også å omfatte voksne vil koste 40 mill. kr og må vurderes opp mot andre viktige formål i forhold til de årlige statsbudsjetter.
Ingjerd Schou (Høyre), 2004-05-05:
Det er jo nettopp derfor grensen er utvidet, først fra 13 til 18 år og så til 26 år. Jeg merket meg at Arbeiderpartiet også gav sin tilslutning til den utvidelsen. Jeg har ikke noe problem med å skjønne Handikapforbundet og funksjonshemmede som tar opp denne problemstillingen. Men jeg har lyst til å minne om Arbeiderpartiets prioriteringer, for det kom ingen forslag av denne type, i tillegg til Regjeringens 120 tiltak, da stortingsmeldingen ble behandlet for et par uker siden. Det er ei heller problematisert eller prioritert i budsjettet for 2004.
Ingjerd Schou (Høyre), 2004-05-05:
Som jeg sa i mitt hovedsvar, har Regjeringen valgt å prioritere nettopp det som går på hjelpemidler i forhold til arbeidsformål, framfor fritid. Det er en prioritering. Jeg har ingen planer nå om å oppheve aldersgrensen slik at den omfatter alle eller flere. Det må vurderes opp mot en rekke andre viktige formål. Regjeringen har vurdert arbeidslivet med hensyn til tilretteleggingstilskuddet, og det at arbeidsgivere ikke lenger må ha en egenandel i forhold til hjelpemidler. Det er fortsatt en prioritering i forhold til det som går på tilretteleggingstilskuddet i henhold til avtalen om et inkluderende arbeidsliv. Andre partier må også vurdere en opptrapping opp mot andre viktige formål. Det har Regjeringen gjort. Jeg har ikke noen umiddelbare planer om å utvide ordningen. Dette henger sammen med prioriteringer innenfor statsbudsjettet. De beregninger som er foretatt, viser at det er en sum i størrelsesorden 40 millioner kr.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2004-05-05:
«I statsbudsjettet for 2004 fremgår det at nattogtilbudet skal videreføres i 2004, og at dette må ses i sammenheng med innføring av 6 pst. merverdiavgift på persontransport samt avvikling av elavgift. Ifølge Dagens Næringsliv 5. april d.å. sier finansministeren at elavgiften gjeninnføres fra 1. juli d.å. med visse unntak. Jernbanen er ikke unntatt. Dette vil medføre kostnader på 35 mill. kr for NSBs persontog på årsbasis. Hvordan vil statsråden sikre videreføring av nattogene under disse forutsetningene?»