Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-23:
Det er hendig at jeg som statsråd har mulighet til å svare på hva nestleder i Fremskrittspartiet lovte før valget i 2013. Grunnen til at vi kom med det løftet, var at vi hadde sett åtte år med rød-grønn regjering hvor nye investeringer i kraftproduksjon uteble i for stor grad, samtidig som en planla utenlandskabler. Det er ikke nytt at en kobler opp Norge med utlandet, det var også noe den forrige regjeringen ønsket. Men hvis det hadde medført at en da fikk økt kraftutveksling uten økt produksjon i Norge, ville det bidratt til høyere priser, alt annet likt. Og det er der det var så viktig for meg som nestleder i Fremskrittspartiet å synliggjøre at vi mener at den naturressursen vi bruker til å produsere strøm, skal komme befolkningen og norsk næringsliv til gode, og ikke bare være en handelsvare mot utlandet. Derfor har vi gjort endringer etter at vi kom i regjering. Vi har sørget for at rammebetingelsene for å få lov til å bygge ny vannkraft og ny vindkraft har blitt gunstigere, nettopp for å få opp nytt kraftvolum i markedet. Nå ser vi at det som er under bygging og nær forestående, er nesten 7 TWh ny kraftproduksjon. Til sammenligning er eksisterende vannkraft på rundt 120–130 TWh. Så det er en ganske formidabel investering som nå foregår, langt høyere enn det som har vært gjennomsnittet i de siste 25 årene. I det bildet ser vi en balanse: Hvor mye nytt kommer det inn i markedet – og, i tillegg, i de andre nordiske landene? Med hvor mye øker kapasiteten for utveksling av kraft? Da er mitt bilde at selv om en utveksler mer kraft med utlandet, har produksjonskapasiteten i Norge blitt så mye høyere at det vil komme norske kraftkunder til gode. Vi ser at i 2015 hadde vi de laveste strømprisene siden 2000-tallet begynte, egentlig. Det viser at i motsetning til det vi så ganske mange vintre under forrige regjering, der en hadde kraftkrise og skyhøye priser, og der næringslivet var usikre på hva en skulle investere i – de fikk ikke lov til å bygge ut stor vannkraft, og de mobile gasskraftverkene fikk ikke konsesjon veldig lenge – har vi sørget for at vi har gjort endringer i avskrivningsregler for grønne sertifikat og lignende, noe som gjør at vi får flere av investeringene i grønt sertifikat-markedet til Norge, istedenfor, som før, til Sverige. Dermed styrker vi den balansen som var utgangspunktet for det jeg sa. Vi har også gjort endringer som medfører at industrien lettere kan bruke den kraften de eier rett inn i sin egen produksjon, istedenfor å gå via markedet, noe som var konsekvensen av de endringene den forrige regjeringen vedtok tidlig i sin periode. Det gjør at noen av de store industriaktørene i Norge sier at nå kan de på en annen måte regne hjem store industriinvesteringer, for de har større kontroll over vannkraften som en innsatsfaktor. Summen av det vi gjør, er at vi får større verdiskaping for norske naturressurser. Vi sørger for at strømprisene holdes lavere. Det betyr at norske husholdninger får litt mer i lommeboken, de kan ha litt større velferd, men det betyr også at det er litt mer interessant for industrien å investere. Ved at en har utveksling, klarer en også å sørge for at de som skal investere i kraft, ser at vi har et marked som gjør det attraktivt for dem.