Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2007-06-11:
Å sørge for trygghet i samfunnet er et velferdsspørsmål og et stort offentlig ansvar. Dette ansvaret deles av mange etater i våre tre forvaltningsnivåer. Jeg mener at det største potensialet for å få mer trygghet i byene blir å få samordnet den totale ressursbruken. Det er slik i dag at vi bruker veldig mye penger i forskjellige sammenhenger som berører trygghet i et bredt perspektiv. Noe av utfordringen er at de forskjellige etater eller prosjekter i statlig eller kommunal regi fort får et detaljperspektiv, naturlig nok, slik at man mister oversikten over hva andre etater holder på med. Det er på dette området jeg mener at vi politikere må klare å få etablert gode samarbeidsfora, slik at vi får samordnet den totale ressursbruken. Dette var også bakgrunnen for at vi i fjor gikk inn for å etablere politiråd i alle landets kommuner. Tanken bak er at politiråd skal bli den satellitten som klarer å ha et oversiktsbilde, ikke bare over hvor innsatsen behøves mest, men også over hvor innsatsen legges fra de forskjellige instanser i dag. Her har vi et godt stykke arbeid foran oss. Det er også slik at vi politikere kan lage ris til egen bak. Det har vært kjent kunnskap i generasjoner at mer fyll fører til mer bråk, og at mer tilgjengelighet av alkohol fører til mer fyll. I Oslo har man siden 1980 tidoblet antall skjenkebevillinger på brennevin. Det bør ikke være noen overraskelse for Oslos politikere at man har fått en økning i voldssaker i sentrum. Det blir derfor også altfor lettvint for de samme politikerne å rope på mer politi når det skjer. Forslagsstillerne har tatt opp 16 konkrete punkt i sitt forslag. Mange av dem er gode, noen av dem har man jobbet med en stund allerede, som f.eks. at politiet skal måles på det proaktive arbeidet. Noen av forslagene mener jeg kanskje er mindre gode. Jeg har tenkt å knytte noen korte kommentarer til to av de punktene. Punkt 7 i innstillingen, hvor forslagsstillerne foreslår at når noen mister skjenkebevillingen, skal det også gjelde lokalet det skjenkes fra. Dette forslaget har noen konsekvenser som jeg mener er uheldig. For det første er det slik at det er bevillingshaver og bedriften han eller hun eier eller representerer, som får skjenkebevillingen og med det pliktene – og ingen andre. For det andre vil dette forslaget fort få svært uheldige og urimelige konsekvenser for tredjemanns interesser. Mange av skjenkestedene i Norge er nok i leide lokaler hvor utleier nettopp har basert seg på at det skal være et skjenkested eller en restaurant. En utleier vil ha begrensede muligheter for å hindre at leietaker gjør noe ulovlig, og det vil derfor være urimelig at utleieren skal få økonomiske sanksjoner mot seg. Nå ser jeg tiden går, så jeg skal hoppe til sluttpoenget mitt – det er en personlig betraktning. Jeg mener at mye av den utryggheten mange mennesker føler, kommer som en følge av hvordan vi uttaler oss i media. Jeg mener at man skal prøve å formidle virkeligheten på en så korrekt måte som mulig, og at vi alle har et felles ansvar for dette. Vi må være varsomme med å krisemaksimere virkeligheten, enten man er tillitsvalgt i politiet eller man sitter på Stortinget, fordi det skal tjene en eller annen sak. Vi må ikke glemme at vi tross alt bor i et relativt trygt land.