trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-03-22:
Denne saken har med all tydelighet vist oss at det er et sterkt ønske og et reelt behov for å ha en sterkere regional tilstedeværelse for eksportfinansieringen vår. Jeg tror det er viktig å understreke at slik situasjonen har vært, med stor distanse, lite tilgjengelighet og et eksportfinansieringssystem som kanskje ikke tilstrekkelig ser de mindre bedriftene, er vi nødt til å gjøre noe mer umiddelbart. Derfor er mitt spørsmål: Vil statsråden nå, uten opphold, utrede hvordan en skal få til en sterkere regional tilstedeværelse for Eksportfinansiering Norge og raskt komme tilbake igjen til Stortinget med dette? Det vil være avgjørende viktig å få avklart dette spørsmålet, ikke minst for næringslivet på Vestlandet.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-03-22:
Det er jeg glad for, og det burde ikke ta veldig lang tid å utrede det. Eksportkreditt har vel et kontor plassert utenfor Oslo allerede, og det er helt nødvendig at det kommer mer av den typen lokaliseringer i etableringen av Eksportfinansiering Norge. Da vil det være klokt å gjøre begge deler samtidig, nettopp for å imøtekomme det som har vært det sterke uttrykket i denne saken, altså: tettere på de små og mellomstore bedriftene, mer kunnskap om de mange mulighetene som ligger ute rundt omkring i landet, jobbe sammen med lokale finansieringsinstitusjoner, osv. Oppfordringene er mange. Da er mitt spørsmål: Vil statsråden nå sørge for at denne diskusjonen kan skje parallelt med etableringen og opprettelsen av Eksportfinansiering Norge?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-03-22:
For å starte litt med det politiske spillet: Det er vel noen her som kanskje ikke burde tatt akkurat de ordene i sin munn. Da kan vi henvise til Senterpartiet, som stod i Groruddalen – Oslo Senterparti ville ha det til Groruddalen, og der var visst også Senterpartiets leder og understøttet akkurat det prinsippet. Etterpå har de tenkt på byutvikling gjennom denne saken med hensyn til Groruddalen. Er det noen som liksom lager et politisk spill av det, er det Senterpartiet. Jeg syns det er synd at Fremskrittspartiet, som har vært forslagsstiller her nå, tar et debattnivå som snakker om byutvikling i Groruddalen og kebabsjappa oppe på Bislett. Det er ikke det det handler om. Dette handler om å gjøre virkemidlene og eksportfinansieringen bedre og sterkere. Det har kommet veldig tydelig fram gjennom denne debatten at situasjonen ikke er tilfredsstillende. Det bør næringsministeren merke seg. De må tettere på de små og mellomstore bedriftene. Det er en ny tid. Den olje- og gassindustririsikoen som har vært tatt og blitt fokusert på Vestlandet – det er en ny tid. Vi skal gjøre noe annet framover, vi skal eksportere noe nytt. Da må de nærmere på SMB-ene. De må ha mer kunnskap om de nye mulighetene som ligger ikke minst på Vestlandet, men også andre steder i landet. De må jobbe sammen med lokale finansieringsinstitusjoner, inkludert sparebankene. Vi må på en måte underbygge den floskelen som ligger der nå i dag, og som kanskje er reell, at hvis ikke man har DNB ved sin side, får man ikke garantert for eksportfinansieringen sin. Sånne type heftelser kan selvfølgelig ikke Eksportfinansiering Norge heftes med. Det er alvorlig, vi må gjøre noe med det. Så må de jobbe raskere. Jeg hører om månedsvis med beslutningstid fra GIEK og Eksportkreditt. Det nye selskapet må være raskere på ballen, og det må være enklere å komme til bordet. Jeg syns flertallets innstilling her egentlig er veldig klok. Den er veldig tydelig på at vi skal utrede en sterkere regional tilstedeværelse for Eksportfinansiering Norge. Arbeiderpartiet kan godt konkludere nå med at vi skal ha det, ut fra det vi allerede vet, men det må utredes og settes i et ordentlig system. Vi er de første til å slutte opp om det fordi det betyr noe. Jeg vil understreke at de øvrige virkemidlene for næringslivet – Innovasjon Norge, Siva, Forskningsrådet, Enova – også bør ha et sterkere regionalt fokus i fortsettelsen. Det handler om oppskalering, gi næringslivet flere muligheter før de går på eksport, og før de trenger eksportfinansiering. Det er det som gir selve grunnlaget for at en til slutt trenger eksportfinansiering. Denne saken er viktig, og det er viktig at en ikke prøver å lage retoriske spill ut av dette på en måte som ødelegger hele saken og det som har vært uttrykt veldig tydelig fra vestlandsnæringene i denne sammenhengen.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-03-22:
Eg vil starta med å takka saksordføraren for godt gjennomført arbeid i ei stor og viktig sak der det definitivt er heilt avgjerande at ein har eit breitt fleirtal bak det som er hovudtrekka i stortingsmeldinga, og det har ein frå næringskomiteen i denne innstillinga. Det har vore ein god prosess med informasjonsseminar, med høyring. Senterpartiet har vore på besøk hos NND i Halden og har hatt stort utbyte av det. Men det er nokre punkt eg vil påpeika. For det fyrste meiner Senterpartiet at det er rett at staten tek det fulle og heile økonomiske ansvaret i denne saka. Det er litt forunderleg korleis regjeringspartia greier å gjera dette til eit spørsmål om det er slik at forureinar-betalar-prinsippet skal gjelda eller ikkje. Det er, som dei skriv sjølv, snakk om rundt 2 pst. Det er snakk om ei verksemd som ikkje skal vara i framtida, og det er snakk om ei verksemd der det har vore statlege rammer for kva for forureining som har vore tillate. Så det er altså slik at viss ein betalar 2 pst., er det forureinar-betalar-prinsippet som gjeld. Viss det er slik at staten tek ansvaret for det som staten har gjort her, er det altså ikkje forureinar-betalar-prinsippet. Det står fram som noko rart. Me er opptekne av den viktige verksemda som IFE har, og ynskjer at dei midlane som ligg i IFE, skal gå til dei formåla som dei har, og ikkje til opprydding. Vidare, som saksordføraren var inne på: Når det gjeld næringsutvikling, ynskjer me å sjå kva som er potensialet som ligg i dette, og me ynskjer å ha ein nasjonal strategi for dekommisjoneringa. Det er mange vanskelege saker som ligg framfor oss i denne saka, og som ein ikkje kjem inn på her, bl.a. dei framtidige spørsmåla om lagring. Eg skal ikkje gå vidare inn på det, anna enn å påpeika det. Så har eg lyst til – og har kanskje litt glede av – å påpeika noko som eg meiner er ein feil frå både departementet og saksordføraren her. Det vert sagt at det skal verta løyvt pengar i 15 storting framover. Ikkje for å vera vanskeleg, men det betyr 15 år. Eg oppfatta at det er ein 50–60 år, og då er det altså snakk om at ein må løyva pengar til denne saka i 15 stortingsperiodar. Så er det òg avklart. Det er ei krevjande sak, det er ei dyr sak. Det er kanskje ei sak ein skulle ynskja at ein var forutan, men det er ein naturleg konsekvens av at Noreg var ein av dei fyrste atomnasjonane som var på banen. No ligg det igjen å rydda opp, og det er ein jobb som ein er nøydd til å gjera.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-03-22:
Saka gjeld lokalisering av det samanslåtte GIEK og Eksportkreditt, som har fått namnet Eksportfinansiering Norge, og som regjeringa ønskjer å lokalisera til Oslo. Dette er eit representantforslag frå Framstegspartiet der ein ønskjer å lokalisera hovudkontor og avdelingskontor til høvesvis Ålesund og Bergen. Eg har lyst til å takka komiteen for samarbeidet om saka, som iallfall til eit visst punkt i prosessen var både godt og fruktbart. For Senterpartiet er det naturleg at denne typen arbeidsplassar vert lokaliserte utanfor Oslo. Difor har me òg nasjonale retningslinjer som styrer dette. Det går fram av svarbrevet frå statsråden at regjeringa har gjort eit unntak frå desse reglane på grunn av eigenarten og risikoen knytt til verksemda. Senterpartiet meiner at Eksportfinansiering Norge godt kan lokaliserast på Vestlandet – og bør lokaliserast på Vestlandet – for å vera nærare dei eksportmarknadene som ein skal betena oppe i dette. Eg ser ingen grunn til å gjera unntak frå dei retningslinjene som gjeld knytte til dette. Så har det vorte hevda at dette er eit feil tidspunkt å flytta det ut på. Ja, men då kan ein jo spørja seg: Var det rett tidspunkt å slå det saman på dersom det var så viktig å skapa ro? Senterpartiet meiner det er mogleg å gjera begge delar, og me må koma oss vidare slik at me kan få ei lokalisering utanfor Oslo av desse arbeidsplassane. Målet er ikkje sjølve arbeidsplassane, målet er at det skal bidra til ytterlegare arbeidsplassar i den maritime næringa og i andre eksportnæringar ved å få Eksportfinansiering Norge nærare. Når regjeringa fyrst har lokalisert det til Oslo, vil eg gje ros for at ein har sagt at det skal leggjast til Groruddalen. Me har i Senterpartiet òg sansen for å desentralisera arbeidsplassar internt i Oslo. Me meiner likevel at det er andre enn desse arbeidsplassane som er eigna til å lokalisera i Groruddalen. Me ser for oss, og legg fram eit forslag som òg inneber, at ein skal flytta 200 andre arbeidsplassar frå Oslo sentrum og lokalisera dei til Groruddalen. Det har vore ein viktig del av saka å registrera at det framleis ikkje er teke noka avgjerd om kvar desse arbeidsplassane skal lokaliserast. På bakgrunn av det vil eg ta opp dei forslaga som Senterpartiet står bak.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-03-22:
I denne saka er det gjort unntak frå retningslinjene for lokalisering av statlege arbeidsplassar. Ein har gjort unntak og sagt at dette skal liggja i Oslo, og så har ein grunngjeve det bl.a. med eigenarten. Då er spørsmålet mitt: Kva er det med eigenarten til finansiering av eksportverksemda som gjer at det må liggja i Oslo, og ikkje f.eks. på Vestlandet?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-03-22:
Dette er jo argument som i alle samanhengar kan brukast mot å flytta arbeidsplassar ut – men lat no det liggja. Eg har gitt ros for at når ein først har valt Oslo, peiker ein på Groruddalen. Men så står det «eller i tilsvarende område der virksomheten vil gi størst bidrag til utviklingen i Oslo og sentrale kommuner i Oslo-området». Då er spørsmålet mitt til næringsministeren: Kan ein garantera at ein med regjeringsmodellen vil landa på Groruddalen, eller er det berre noko ein har gjort no i denne prosessen for å freista? Og når kan me venta at ei lokalisering er på plass?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-03-22:
Av dei mindre viktige tinga i dette med at ein har slått saman Eksportkreditt og GIEK og danna Eksportfinansiering Noreg, er at komiteen har gjeve ros for namnevalet, som er både jordnært og forståeleg. Då er det litt frustrerande å høyra statsråden stå her på talarstolen og kalla dette for Eksfin. Det er openbert her at når ein har eit namn som er forståeleg, må statsråden finna på ei forkorting som er komplett uforståeleg. Det er å ha angst for klarspråk, og det bør ein ikkje ha. Eg er òg glad for at Framstegspartiet har gjort det så tydeleg at dei vil støtta forslag nr. 6, frå Senterpartiet. Det viser at det er bevegelse i denne saka. Det er mogleg å få eit fleirtal for dette. Rogaland Arbeidarparti har vore veldig tydeleg på at dei støttar ei utflytting til Vestlandet. Då håpar eg at dei utøvar press sånn at stemmegjevinga til Arbeidarpartiet vert prega av dette. I Høgre kokte det, det var elleville tilstandar – Sveinung Stensland i Rogaland, Helge Orten i Møre og Romsdal, det var ikkje måte på kor håplause Senterpartiet var i denne saka. Men når me føreslår å flytta Eksportfinansiering Noreg til Vestlandet, stemmer dei imot. Då stemmer dei imot. Eg meiner det er viktig å sjå på kva folk seier i media, når dei kan laga spel og spetakkel med hjelp av kommunikasjonsavdelingar som vert større og større, og på kva dei stemmer i denne salen. Det er når me skal votera over dette at me har moglegheit til å avgjera korleis me skal få dette på plass. Det er ikkje når ein lagar spel i pressa at dette vert avgjort. Det er ikkje når fylkeslaga har sine utspel at dette vert avgjort. Det er når partigruppene stemmer. Sånn det ser ut no, er det mogleg, viss Høgre eller Arbeidarpartiet ønskjer det, at forslag nr. 6, frå Senterpartiet, faktisk får fleirtal. Så vil eg understreka at Senterpartiet har lagt inn fleire forslag som skapar den rette balansen mellom by og land. Det er me som klarar den vanskelege balansen. Korleis skal me vareta å flytta arbeidsplassar ut i utkantane av Oslo samtidig som me byggjer opp industrien på Vestlandet? Det klarar våre forslag, og det er det som ligg på bordet i saka no. Engasjementet har vore stort, og eg har lyst til å gje veldig ros til næringsforeiningane i maritime miljø langs kysten. Det er rørande vakkert å høyra at næringsforeininga i Bergen seier at det viktigaste ikkje er at desse arbeidsplassane kjem til Bergen, det viktigaste er at dei kjem til Vestlandet. Det er det dette handlar om. Det handlar ikkje om dei 140 arbeidsplassane, det handlar om betydinga for resten av det eksportdrivne næringslivet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-03-22:
Eg har ingen ambisjon om å rydda opp i den forvirringa som openbert låg i førre innlegg, men eg har lyst til å peika på det som denne saka eigentleg handlar om. Då er det, meiner eg, ei moglegheit, for mange har i dag vore opptekne av at ein skal greia ut, mange har vore opptekne av at ein skal velja lokalisering ut frå det som er best for eksportnæringane. Då har eg avslutningsvis i debatten lyst til å sitera forslag nr. 6: «Stortinget ber regjeringen utrede og velge en modell og lokalisering på Vestlandet for Eksportfinansiering Norge som best tjener eksportmiljøene langs kysten og i landet for øvrig.» Det er det denne saka handlar om – er ein for eller imot det standpunktet. Der har Senterpartiet teke eit klart val, men me ønskjer òg ei spreiing av arbeidsplassar i Oslo, og det har me vareteke i andre forslag.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-03-22:
Det er eit viktig prinsipp at me har høge krav til helse, miljø og sikkerheit for dei varene me har i Noreg. Då er mitt spørsmål: Med det regelverket og den forordninga – vil ein då kunna risikera at handlingsrommet for å stilla krav til helse, miljø og sikkerheit vert redusert?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-03-22:
I samband med offentlege anskaffingar vert det ofte peikt på at ein skal velja løysingar som vektlegg helse, ein skal vektleggja ordningar som varetar miljø, og ein skal fokusera på at varene har høg grad av sikkerheit. Kan ein koma i situasjonar der norske kommunar, etatar eller andre offentlege innkjøparar har stilt krav, og så kjem leverandørar frå andre EU-land med denne forordninga i handa og seier at det faktisk ikkje er lov å stilla krav om det? Vert dette endra samanlikna med dagens rettstilstand?
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-03-22:
I 1948 etablerte staten en satsing på atomreaktorvirksomhet for å se på sivil bruk av atomkraft innenfor energiforsyning og transport, som en del av industrireisningen og moderniseringen av Norge. Dette har ført til at det over flere år er bygget opp sterke kompetansemiljøer her i landet, og at Norge også har tatt aktivt del i internasjonalt samarbeid for å bidra til sikker drift av atomreaktorene. Den nukleære forskningen gir viktige bidrag til industribygging og verdiskaping her i landet, bl.a. knyttet til fornybar energi, kreftmedisin og petroleumsvirksomhetene. Nå er atomreaktorene i Halden og på Kjeller historie, og vi må rydde opp. Avfallet er svært vanskelig å håndtere og er noe av det farligste avfallet vi har. Det vil derfor både koste mange penger og ta tid før jobben er ferdig. Men det er svært viktig at vi kommer i gang. Venstre har kjempet lenge for å få i gang oppryddingsarbeidet, og vi har sørget for økte budsjettmidler til å forberede arbeidet med opprydding også før vi gikk inn i regjeringen. Det er derfor gledelig å stå her i dag og debattere den reelle begynnelsen på oppryddingsarbeidet som stortingsmeldingen representerer. I 2016 innstilte regjeringen at staten på samfunnsmessig og moralsk bakgrunn skal ta et medfinansieringsansvar for å sikre trygg opprydding etter IFEs nukleære aktivitet, men at IFE årlig skal bidra til medfinansiering og opprydding med midler fra forskningsvirksomhet og legemiddelproduksjon. IFE har tatt sitt ansvar som forurenser og avsatt midler i et eget dekommisjoneringsfond siden 2013, og jeg mener at det er rett at disse midlene brukes i oppryddingsarbeidet i tillegg til de statlige midlene. Dersom staten skulle ta ansvaret for all finansiering av oppryddingskostnadene etter IFEs nukleære aktivitet, ville dette innebære et brudd med forurenser-betaler-prinsippet. Det er viktig for meg å understreke at vi vil at staten skal dekke om lag 98 pst. av kostnadene for oppryddingen av atomavfallet. Det er viktig at det legges opp en rask overføring av ansvar og oppgaver fra IFE til NND, sånn at vi sikrer statlig kontroll med prosessene og et klart ansvarsforhold. Det er dessuten svært viktig at vi tar vare på den verdifulle kompetansen som er bygget opp under overføringen. I Venstre er vi opptatt av å ivareta og videreutvikle den nukleære kompetansen som er hos IFE, spesielt fordi det er avgjørende for å sikre en vellykket oppryddingsprosess, men også fordi kompetansen kan bidra til viktig næringsutvikling og økt verdiskaping knyttet til dekommisjonering og håndtering av avfall. Nå er det viktig at vi igjen står sammen om en trygg nedbygging av de norske atomanleggene og om håndteringen av atomavfallet. Dette skylder vi framtidige generasjoner.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-03-22:
Først vil jeg takke forslagsstillerne for et særs interessant forslag, som har mange ting ved seg. Det er helt avgjørende at vi også framover satser når det gjelder å få til klimaløsninger for å tette igjen nettopp eksportgapet og styrke virkemiddelapparatet vårt. For Norges rikdom er bygd på hardt arbeid, et likestilt samfunn og summen av alle gode ideer landets innbyggere har omgjort til verdiskaping. Vi er verdensledende innen en rekke næringer, som bl.a. maritim næring. Olje og gassen har bidratt til å gjøre Norge til et rikt land, men det har også ført til et stort fokus på en enkeltnæring. Vi har ikke måttet diversifisere næringslivet vårt, så vi har heller ikke gjort det før de siste årene. Det har ført til at Norge har et eksportunderskudd uten olje og gassen, og vi tjener mindre penger enn det vi tjener når vi handler med utlandet. De siste 25 årene har vi tapt eksportmarkedsandeler sett i forhold til sammenlignbare land, og sånn kan det ikke fortsette. Derfor satser vi på nye, grønne næringer, og det fungerer. Norsk fastlandseksport fortsetter å ha en stabil vekst til tross for krevende år med pandemihåndtering og lavere økonomisk vekst nasjonalt og globalt. Eksporttallene har hatt en stabil vekst helt siden 2013. Vi må fortsette å styrke virkemiddelapparatet vårt for å lykkes skikkelig. Derfor var det en god nyhet da næringsministeren annonserte at GIEK og Eksportkreditt ble slått sammen til Eksportfinansiering Norge. Sammenslåingen skal gjøre det enklere for næringslivet å forstå, finne fram i og bruke det offentlige eksportfinansieringstilbudet. I en tid der Norge har et stort behov for å øke satsingen på eksport, er dette bra. Regjeringen har gjort en rekke grep for å fremme eksport av norske varer. Siste grep var 75 millioner norske kroner til en ny eksportenhet som skal bidra til å koble bedriftene og virkemiddelapparatet sammen med markedsmulighetene i verden. Forslaget vi behandler i dag, handler om lokaliseringen av den sammenslåtte enheten. Jeg er grunnleggende for utflytting av flere statlige arbeidsplasser og har stått på det over lengre tid, bl.a. da vi i forrige periode opprettet deler av Landbruksdirektoratet til Steinkjer, flyttet Fredskorpset, nå Norec, til Førde, for å nevne noen. GIEK og Eksportkreditt har hatt svært viktige oppgaver i håndtering av konsekvensene av covid-19-pandemien. Det vil derfor være viktig å gjennomføre den pågående sammenslåingen på en måte som ikke rammer GIEK og Eksportkreditts evne til å være et redskap for eksportbedrifter i hele landet. Det er imidlertid viktig for meg å understreke at det er viktig med god regional kompetanse og kjennskap til næringslivet. Derfor er det viktig at regjeringen starter et utredningsarbeid med en målsetting om å opprette etablering av sterkere regional tilstedeværelse i nærheten av de viktigste eksportmiljøene rundt omkring i landet. Eksportfinansiering Norge skal fortsette å bidra til å løfte norsk innovasjon og ny teknologi, som vil bidra til å omstille oss fra den oljeavhengige økonomien til en grønn framtid.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-03-22:
Dette er på mange måter to debatter i én. For å bruke litt tid på den første, om Eksportfinans, er jo det på mange måter grunnlaget for at en nettopp ønsker å satse på det representanten Dale var innom i stad – å sikre at den maritime næringen på kysten faktisk har de mulighetsrommene, og at en ikke begynner å stokke om på det midt i en pandemi. Det gjelder både i en pandemi som er vedvarende, der skip ligger til land, og også hvordan vi skal håndtere dette etterpå. Det har i hvert fall vært min inngang for ikke å stresse det som er sak nummer to i dette, som jeg hører at ikke minst representanten Njåstad vektlegger voldsomt. Det er ingen tvil om at jeg er særdeles for en generell utflytting i hele landet, ut fra en godfotstrategi som går ut på følgende: å stykke opp der en har eksisterende gode fagmiljøer og eksisterende næringsliv i tilknytning til det. Da blir det litt søkt for meg at representanten Listhaug sier at dette er byutvikling og argumenterer for at det er byutvikling. Nei, for når en ikke gjør noe akkurat nå, er det jo nettopp med tanke på de næringene som sliter. Det er først og fremst som det representanten Grung tok opp. Jeg skal være den første til å være med på å flytte på ting, for jeg mener at en er nødt til å ha regional tilstedeværelse av statlige arbeidsplasser. Men det er altså ikke en motsats til det næringsministeren sa, selv om man ønsker å tolke det i den retningen. Jeg må få lov til å si at det er særdeles interessant at representanten Pollestad har en liten belæring for oss om spill. Ja, jeg lyttet med ganske stor interesse til særlig representanten Pollestad, som er oppnavnet på spill, for her har vi jo en ekspert som kan det meste om det. Altså, det er jo nettopp det vi ikke ønsker. Hva var det Senterpartiet i regjering fikk til av utflytting? Det var Veterinærinstituttet fra Oslo til Ås – tre mil. Når vi har holdt på med dette, har vi fått til langt flere. Jeg skal ikke repetere det. Jeg kunne tatt med noen ekstra. Det er langt flere arbeidsplasser som er flyttet ut fra osloområdet med dagens regjeringspartier og også den gangen med Fremskrittspartiet. Da var svaret at vi var nødt til å ha en skikkelig utredning av hva vi skulle flytte, og det hadde vi.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2021-03-22:
Jeg er enig med saksordføreren i at dette er en stor og viktig sak – kanskje større og viktigere enn mange er klar over – og jeg er glad for at det i all hovedsak er enighet om de viktigste punktene. Jeg er også enig med Senterpartiets representant, Geir Pollestad, i at den kanskje aller vanskeligste debatten ligger foran oss, nemlig når man en gang skal snakke om hvor dette skal lokaliseres. Det tror jeg kan bli alle lokaliseringsdebatters mor. Grunnen til at jeg tok ordet, var at representanten fra Senterpartiet fikk prinsipper til å fremstå som noe relativt – det er jo bare 2 pst., det er bare noen millioner og derfor er det ikke prinsippet om at forurenser betaler som utfordres. Men det er jo ikke sånn at prinsipp er en relativ størrelse – et prinsipp er et prinsipp. Instituttet for energiteknikk har siden 1953, riktignok under et annet navn til å begynne med, vært en privat stiftelse, en kommersiell aktør, og hatt betydelige inntekter. Under en Arbeiderparti-styrt regjering i 2011 tok staten et finansielt medansvar under forutsetning av at IFE skulle etablere en ordning for å sette av midler til samme formål. Det er en direkte gjennomføring av forurenser-betaler-prinsippet. Å frigjøre IFE fra det er å frigjøre dem fra det ansvaret. Det er i strid med forurensningsansvaret som ligger til grunn i forurensningsloven. At staten tar et medansvar, betyr ikke at staten skal ta det fulle ansvaret for finansieringen og skille mellom ansvar og finansiering. Da EFTAs overvåkingsorgan, ESA, sa at dette er et arbeid som ikke trenger notifisering, lå det nettopp til grunn at det er en medfinansiering fra IFE. Det rokkes nå ved og vil også kunne medføre at de setter ned foten. Så er det rammet inn, ifølge opposisjonen – forslagsstillerne og opposisjonen, flertallet – at her skriver man at det ikke danner presedens, ergo danner det ikke presedens. Men sånn er det ikke. Stortingsvedtak danner presedens med mindre saken gjelder noe som ikke har overføringsverdi. Og denne saken har overføringsverdi, for det er snakk om forurensningsansvar, og det kommer til å kunne overføres til andre saker. Så prinsippet brytes, og det skaper presedens, med mindre man klarer å synliggjøre hvorfor det ikke medfører overførbarhet til andre saker. Vi er betenkt med tanke på det vedtaket Stortinget gjør når det gjelder statens hele og fulle ansvar. For øvrig er vi glad for at det utover det er stor og bred enighet så langt i denne saken.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2021-03-22:
Det er en første gang for alt: Det er første gang jeg er helt enig med representanten Aasland i hele innlegget hans. Høyre er for utflytting av statlige arbeidsplasser. Det har vi også vist. Jeg har lyst til å nevne tre ganske nylige eksempler: valgtilsynet, forbrukertilsynet og dagligvaretilsynet. Alle disse er nye. Det er altså forskjell på å flytte og å opprette. Jeg synes også representanten fra Fremskrittspartiet, Jon Georg Dale, sa det ganske greit: Det handler om å bygge kompetanse, og det tar tid. Det er en prosess som må gjennomgås, og man kan ikke gjøre dette i et Dokument 8-forslag. Jeg har lyst til å dvele litt ved fordelene med å jobbe i staten. En av de store fordelene med å jobbe i staten er nettopp trygghet. Ja, vi skal endre, vi skal effektivisere, vi skal til og med flytte, men man skal slippe å stå og pusse tennene sine tirsdag 12. januar og høre på nyhetssendingen kl. 7 at arbeidsplassen skal flyttes fordi noen har fremmet et Dokument 8-forslag. Det er ikke sånn vi utøver arbeidsgiveransvar i staten. Og det er ikke, som Senterpartiet var inne på, en desentralisering. Det er i beste fall en resentralisering. Både Ålesund og Bergen er definitivt sentrale områder. Det kan godt hende at vi ender opp der til slutt, at det skal være der en gang, men aller først skal vi utrede, så skal vi bygge disse kompetansemiljøene, som også forslagsstillerne selv var inne på, så må man ha en skikkelig prosess, og så får vi se hva resultatet blir etter hvert. Det er ikke sånn at når vi voterer i morgen, setter vi et punktum for dette. Dette er en prosess som kommer til å gå over lang, lang tid. Men å røske opp et kompetansemiljø i Oslo nå, når man kanskje står i en av det vanskeligste fasene på mange, mange år, er nok ikke det næringen ser for seg. Jeg tror nok de tenker noe mer langsiktig, og jeg tror også de kan leve godt med det som blir resultatet av voteringen. Vi ser også hvordan en sånn prosess blir helt håpløs når den ender som et Dokument 8-forslag. I dette Dokument 8-forslaget ligger det inne vurderinger om man skal flytte – tenk på et tall – 200 arbeidsplasser opp til Groruddalen. Man vet ikke hvilke, man vet ikke når, man vet ikke hvordan. Det står også i dette forslaget at man skal plassere NRK på Økern. Det er ikke sånn vi skal holde på. Dette må gjøres ordentlig.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2021-03-22:
Regjeringen har besluttet å slå sammen Eksportkreditt og GIEK til en ny etat, Eksportfinansiering Norge, som skal være operativ innen 1. juli i år. Sammenslåingen har fått bred støtte i næringslivet, og det er også bred tverrpolitisk enighet om at det er et godt organisatorisk grep. Det vil effektivisere finansielle tjenester til eksportrettet norsk næringsliv. Samtidig er det et faktum at store deler av næringslivet, maritime næringer spesielt, nå står midt oppe i den verste krisen i fredstid som følge av koronapandemien. I en slik ekstrem situasjon er det avgjørende viktig at det ikke blir skapt usikkerhet rundt rammevilkårene for kapitaltilgang i form av lån, kreditter og statlige garantiordninger til eksportrettede bedrifter. To forvaltningsorganer med en kritisk viktig funksjon for norske eksportbedrifter skal nå finne sammen og bli én ny, større og mer effektiv organisasjon. Det er i seg selv en krevende prosess, og det er svært viktig at GIEK og Eksportkreditt underveis i prosessen opprettholder sin evne til å være et redskap for eksportbedrifter i hele landet og å administrere flere midlertidige ordninger som følge av pandemien. Vi tror at en relokalisering som faller sammen i tid med sammenslåing og krisehåndtering, vil kunne medføre usikkerhet rundt kontinuiteten i tjenesteproduksjonen til næringer som er særlig hardt rammet av pandemien. Likevel mener vi, i likhet med komitéflertallet, at det også er et potensial for økt effektivitet gjennom sterkere regional tilstedeværelse for nye Eksportfinansiering Norge. Vi har merket oss innspill fra næringslivet, særlig på Vestlandet og i Møre og Romsdal, som påpeker fordeler med en desentralisert struktur der Eksportfinansiering Norge får en styrket geografisk tilstedeværelse i regioner som er tyngdepunkt for eksportrettet næringsvirksomhet. Sparebanken Vest skriver i sitt innspillnotat til næringskomiteen at en desentralisert struktur er fordelaktig for både kapitaltilbydere og låntakere, og at geografisk nærhet mellom finansforetak og næringsvirksomhet letter nettverksbygging og informasjonsutveksling og har dermed en tendens til å redusere transaksjonskostnader og kostnadsbarrierer for kreditt- og kapitaltilførsel. – Dette er argumenter som vi i Kristelig Folkeparti tillegger stor vekt. Vi er derfor glad for at et bredt flertall i komiteen bestående av regjeringspartiene, Arbeiderpartiet og SV i dag fremmer et forslag der regjeringen blir bedt om å utrede en sterkere regional tilstedeværelse for Eksportfinansiering Norge og komme tilbake til Stortinget med saken. De samme partiene presiserer i en fellesmerknad at regionkontor er en del av løsningen, og at en dermed kan bygge på mulighetene for å gjøre statlige arbeidsplasser mer stedsuavhengige og lokalisert i tilknytning til de viktigste eksportmiljøene som bruker tjenestene til Eksportfinansiering Norge. Dette er en klar bestilling som jeg vet blir godt mottatt i både Møre og Romsdal og andre regionale tyngdepunkt for eksportrettet næringsliv.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
En statsråd må jo forholde seg til de vedtakene Stortinget fatter, og dette er, som representanten sier, et av de største, om ikke det største, oppryddingsarbeidene i historien. Vi begynner på mange måter nå med denne stortingsmeldingen, og det er første skritt på en veldig lang vei. Derfor var det viktig for meg å få levert denne stortingsmeldingen så tidlig. Dette er noe vi må ha bred politisk enighet om i mange tiår som kommer. Det kan være noen politiske uenigheter om små ting, og det må vi håndtere, men i det store og hele må vi ha Stortinget bak oss når vi skal i gang med dette viktige arbeidet. Selv om jeg selvfølgelig må forholde meg til Stortingets vedtak, vil jeg understreke nok en gang at jeg mener det er en viktig del av forurenser-betaler-prinsippet at også IFE bærer en del av finansieringsbyrden, selv om de på ingen måte kan bære hele denne store byrden.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Jeg tror man kan spørre et hvilket som helst teknisk industrielt institutt om de ville kommet bedre ut i f.eks. Horisont Europa hvis de hadde hatt en høyere basisfinansiering enn de har i dag, og man ville fått ja fra samtlige. Det er klart at de pengene de har tilgjengelig, vil de bruke på den mest mulig fornuftige måten for å oppnå sitt formål. Men det betyr ikke at ikke de også skal ha et ansvar for å være med på å finansiere det som er en veldig dyr og langvarig opprydding etter atomavfallet de har som følge av sin virksomhet. Jeg mener at det Stortinget nå gjør, er på tvers av det Stortinget før har ment, altså at forurenser skal betale, og at det er et prinsipp som har stått fast lenge, som nå blir brutt. Selv om jeg ser at flertallet ikke ønsker at det skal gi presedens, er det sånn at man ikke bestemmer når man gir presedens. Det kommer til å komme tider der private aktører kommer til å vise til dette og ønske at staten skal ta hele regningen.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Det vi har lagt inn i stortingsmeldingen nå, er så langt vi kan gå nå. Så jobbes det kontinuerlig med nye utredninger, nye vurderinger, og vi har store beslutninger som ligger foran oss. Men jeg kan ikke si fra talerstolen i dag nøyaktig når jeg kan komme tilbake igjen til det. Det jobbes godt, det jobbes kontinuerlig, og vi vil holde Stortinget fortløpende orientert om det vi mener Stortinget er nødt til å være orientert om, i alt det arbeidet som nå skal skje framover.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Regjeringen slår sammen GIEK og Eksportkreditt Norge for å gjøre det enklere for næringslivet vårt og få et mer effektivt eksportfinansieringssystem. Jeg registrerer at sammenslåingen er blitt tatt godt imot der ute, og at det jobbes for fullt med å få Eksportfinansiering Norge, eller Eksfin, operativt fra 1. juli 2021. Etableringen av Eksfin er en del av vår eksportsatsing sammen med opprettelsen av en ny strategisk eksportenhet. Jeg er glad for at det er stor enighet om viktigheten av eksport for verdiskapingen i Norge. Debatten om lokaliseringen av Eksfin har skapt et ganske stort engasjement der ute, og det har jeg forståelse for. Eksportfinansieringsordningene er viktige for næringslivet vårt. Innspillene viser at det er mange syn på hvor Eksfin burde vært til stede. Jeg er glad for at flertallet i næringskomiteen er enig i at dette ikke er en prinsipiell sak om statlige arbeidsplasser. For å drive med eksportfinansiering må man kjenne næringslivet godt. Brukerne av eksportfinansiering er eksportører og kjøpere over hele landet og i utlandet. Eksfin må nå ut til både eksisterende og nye brukere og næringer. Det er viktig for å hjelpe norsk næringsliv i omstilling og for å få fram nye eksportbedrifter. Eksfin skal ivareta alle regionene og næringene som til sammen utgjør eksportnasjonen Norge. Jeg er positiv til å utrede en sterkere regional tilstedeværelse for Eksfin i viktige eksportregioner. Samtidig må vi ha med oss at det nå jobbes iherdig både med sammenslåingen, med å fremme ny eksport og med å følge opp bedrifter med ulike utfordringer. I tillegg forvalter GIEK flere midlertidige støtteordninger. Og virksomhetene har til sammen ca. 140 ansatte. Det aller viktigste er at nye Eksfin driver eksportfinansieringsordningene på en god måte, sånn at vi lykkes med å fremme eksport og verdiskaping i små og store bedrifter over hele landet. Det var viktig før koronakrisen rammet oss, og det er om mulig enda viktigere nå og i årene som kommer.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Det er riktig at det også i Nærings- og fiskeridepartementet er noen underliggende etater og organer som er lokalisert i Oslo. Et av de selskapene vi har som er lokalisert i Oslo, men også i hele landet, er Innovasjon Norge. Så vi ser hvor viktig det er å ha den kontakten ut mot næringslivet i hele landet. Når det gjelder Eksfin, er det ulike grunner til at vi har valgt å la dem etablere seg i Oslo. Det er for det første fordi det er to enheter som i dag er lokalisert i Oslo. Dette er jo ikke å flytte noe til Oslo. Det er to organer som i dag er i Oslo, som nå skal slå seg sammen. Hvis vi skulle ha opprettet denne etaten et annet sted, ville vi, etter erfaringen fra andre utflyttinger, sett at vi måtte rekruttert veldig mange nye folk. Det kan for så vidt være positivt i noen settinger, men akkurat nå er næringslivet vårt i den situasjonen at de trenger alle krefter, sette alle kluter til, og da må vi beholde de folkene vi har, for å gjøre den jobben som de gjør i dag.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Det er gjort en helhetsvurdering i denne saken, og ett av argumentene var det jeg nettopp var inne på, at skal vi flytte dette ut nå, må vi forvente – etter de erfaringene vi har fra andre utflyttinger – at en må rekruttere en stor del av arbeidsstokken, altså helt nye folk; at en ikke får folk til å flytte med til den nye lokaliseringen. Det ville vært vanskelig sånn som situasjonen er nå, med det behovet som næringslivet har for disse tjenestene. Så er det en vurdering knyttet til tilgangen på kompetanse. Den kompetansen vi nå har i den nye enheten, er noe vi særlig ønsker å beholde, nettopp fordi de har hatt god kontinuitet i kompetansen, noe jeg er redd for at vi hadde mistet hvis man hadde flyttet ut. Men jeg er helt enig i at vettet er jevnt fordelt, og jeg er helt enig i at det er potensial for også å ha folk andre plasser i landet. Derfor ønsker jeg å se nærmere på å bygge opp lokal tilstedeværelse tettere på de store eksportregionene.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Dette er ikke noe som er gjort i denne prosessen, det er regjeringens politikk at vi ønsker å lokalisere statlige virksomheter som er i Oslo, i Groruddalen eller i andre områder der det vil ha en positiv effekt for byutviklingen. Nå gjør vi de rundene som vi alltid gjør, og må gjøre, i forbindelse med relokalisering eller lokalisering av en ny enhet. Den jobben er i gang, men nøyaktig når det er avgjort hvor de havner, kan jeg ikke si her og nå. Det er heller ikke sikkert at vi får dem slått sammen fysisk fra det tidspunktet de er sammenslått som enhet. Når det er sagt, vil jeg også nevne at vi nå har gått ut og sagt at vi skal opprette en ny enhet med den litt dårlige arbeidstittelen Business Norway, hvor vi er tydelige på at den ikke skal lokaliseres i Oslo, nettopp fordi det er det som er regjeringens primære politikk – å opprette statlige arbeidsplasser utenfor hovedstaden.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Jeg mener representanten her er inne på det som jeg oppfatter som det helt sentrale i dette. Denne debatten har på en måte to spor, og lokaliseringssporet har kanskje fått den største oppmerksomheten. Det andre sporet handler om forståelsen av hvordan den nye eksportfinansieringsenheten rent operativt skal fungere, hvor tett på næringslivet de skal være, litt uavhengig av hvor de er lokalisert. Uansett kan de ikke være alle steder i Norge, men de må ha en grunnleggende forståelse av hvordan det eksportrettede næringslivet fungerer og opererer i det daglige. Jeg mener at representanten her er inne på det som jeg opplever at næringslivet i stor grad etterspør. Vi vil gå i gang med den vurderingen og utredningen, og så skal vi komme tilbake til Stortinget på egnet måte.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Det vet jeg at Eksportkreditt har. Jeg vet ikke helt om jeg skal kalle det et kontor – så vidt jeg har forstått, er det én person som jobber i Ålesund. De er veldig fornøyd i Ålesund med denne ene personen. Det sier mye om hans arbeidskapasitet og hvordan han oppleves å være tett på næringen, og det har de også fått tilbakemeldinger om. Jeg vet at interimstyret i nye Eksfin allerede er opptatt av denne saken. Dette skal vi gå i gang med, og så skal vi komme tilbake så fort vi har noe å komme tilbake til Stortinget med. Vi skal se på hvordan vi kan legge til rette for en større geografisk tilstedeværelse.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Regjeringen har vurdert dette spørsmålet og konkludert med at hovedkontoret fortsatt bør ligge i Oslo. Jeg er glad for at Stortinget slutter seg til det, nettopp fordi det vil gi den nye enheten vår den roen som trengs nå til å få to kulturer i to forskjellige enheter til å bli én. Det vil gi dem den roen som trengs nå for virkelig å stå på for et næringsliv som har store utfordringer som følge av korona, og gi oss den farten vi trenger ut av koronakrisen, samtidig som jeg virkelig mener og er opptatt av at det med geografisk tilstedeværelse kan være positivt både for Eksfin og for eksportnæringene våre. Men når vi skal opprette en ny enhet som skal jobbe med eksport, er jeg helt tydelig på at den ikke skal lokaliseres i Oslo. Den skal være et eller annet annet sted i landet.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Prinsippet om gjensidig godkjenning av varer bidrar til at næringsdrivende enklere kan omsette sine varer i alle EØS-land. Prinsippet er allerede hjemlet i EØS-vareloven, men Europakommisjonens undersøkelser fra 2014 til 2016 viste at næringsdrivende heller tilpasser varene sine til nasjonale regelverk enn å benytte seg av prinsippet. Det nye regelverket er en videreutvikling av det eksisterende regelverket, som fastsetter tydeligere og enklere prosedyrer ved bruk av prinsippet både for næringsdrivende og for nasjonale tilsynsmyndigheter. Dette vil bidra til å styrke anvendelsen av prinsippet om gjensidig godkjenning av varer. Ved å bedre anvendelsen styrkes også virkningene av det indre markedet ved at uberettigede handelshindringer fjernes. Det vil igjen kunne bidra til økt handel og mer konkurranse innen EØS. Det nye regelverket vil gjøre det enklere for norske næringsdrivende å omsette sine varer i andre EØS-land. Regelverket er en videreutvikling av allerede gjeldende regelverk og har ingen innvirkning på handlingsrommet til norske myndigheter når de vurderer å begrense omsetningsadgangen til en vare, sammenlignet med det som gjelder i dag. Den nasjonale gjennomføringen av forordningen vil kreve endring av EØS-vareloven, som er utførlig begrunnet i proposisjonen, og jeg er glad for at en samlet komité støtter lovforslaget. EU er vårt viktigste marked, og det er viktig at vi jobber for å styrke det indre markedet og fjerner handelsbarrierer mellom landene. Det frie varebyttet i det indre markedet er et viktig verktøy for å ivareta handel mellom landene, og ved å fjerne unødvendige handelsbarrierer mellom landene sørger vi for økt markedsadgang for varer samtidig som det gir like konkurransevilkår, som vil komme både forbrukere og næringsdrivende i Norge til gode.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Det er et unntak for prinsippet for krav til varer, som er begrunnet i tvingende allmenne hensyn til helse, miljø og sikkerhet. Det er hjemlet i EØS-avtalens artikler 11 og 13. Norske myndigheters handlingsrom til å stille denne typen krav endres ikke som følge av den nye forordningen.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-03-22:
Tanken bak denne endringen er jo prinsippet om at en vare som er godkjent i ett land, kan selges i andre land med samme emballasje, altså samme vare, uten å måtte tilpasses det nasjonale regelverket. Det er et unntak, som jeg refererte til både i innlegget mitt og i forrige spørsmål, for disse tvingende allmenne hensynene til helse, miljø og sikkerhet, som ikke endrer vårt handlingsrom med dette. Hensynet bak denne endringen er jo å gjøre det prinsippet mer tilgjengelig både for norske næringsdrivende som skal eksportere sine varer til EØS-markedet, og også for utenlandske næringsdrivende som skal eksportere til Norge. Jeg kan ikke utelukke at det kan tenkes situasjoner der dette kan oppstå, men som ikke dreier seg om helse, miljø og sikkerhet, som lovverket i dag ivaretar.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2021-03-22:
Jeg er antakeligvis den i salen som bor nærmest det omtalte anlegget på Kjeller, og som nærmest daglig ser den nå nedlagte JEEP II-reaktoren – eller i alle fall bygget der reaktoren er. Jeg vil benytte anledningen til å gi anerkjennelse og ros til dem som for over 70 år siden dro i gang det arbeidet som er gjort på det som i dag heter Institutt for energiteknikk, IFE – viktige og betydningsfulle mennesker, som Gunnar Randers, Jens Christian Hauge, Finn Lied og mange, mange flere, som gjorde en fremragende jobb – og alle dem som gjør en fremragende jobb på IFE i dag, først gjennom det som het Institutt for atomenergi, IFA, som skiftet navn til Institutt for energiteknikk, IFE, på 1980-tallet. IFE har spilt og spiller en helt sentral rolle i viktig energi- og miljøforskning. På en dag som dette mener jeg det er viktig å ha to tanker i hodet på én gang. Vi skal både ha med oss historien og være stolt av den, og vi skal ta ansvar for å rydde opp i det som må ryddes opp i. Det er svært viktig å kunne slå fast at staten skal ta det hele og fulle ansvaret for den oppryddingen. Det hadde vært helt urimelig om IFE skulle ta det ansvaret. Ja, vi må vel bare si at det hadde ikke vært mulig for IFE å ta på seg et slikt enormt arbeid som nå ligger foran oss. Vi må både rydde opp i historien, og IFE må kunne konsentrere seg om viktig arbeid framover. Jeg vil også benytte anledningen til å gi anerkjennelse og ros til IFE, Institutt for energiteknikk, i deres arbeid, hvor de bruker det de har tilegnet seg i sitt arbeid i over 70 år, og tar det videre i sitt arbeid med forskning på fornybar energi, batteriteknologi, fangst og lagring av CO 2 , solenergi, atomsikkerhet, materialteknologi, radioaktive legemidler og andre viktige områder som IFE jobber med. Jeg vil bare si at det er en gledens dag. Jeg ønsker IFE lykke til i det arbeidet de skal gjøre, og jeg ønsker også Norsk nukleær dekommisjonering, NND, lykke til i den viktige oppryddingsjobben som de har foran seg.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2021-03-22:
På fredag kom Nasjonal transportplan. Hvis jeg ikke tar feil, var denne nasjonale transportplanen nr. 6 i rekka. Den første kom for 20 år siden. På de 20 årene er det blitt sagt veldig mye pent om de grensekryssende jernbanestrekningene og hvilke muligheter som der finnes. Men det har skjedd svært lite med jernbaneutbyggingen på grensestrekningene, også med den NTP-en som kom på fredag. Det er for lite satsinger. Representantene som er til stede i salen, er alle representanter fra partier som har sittet i regjering en eller annen gang de siste 20 årene. Det er bestandig andre jernbaneprosjekter enn jernbaneprosjektene på grensebanene våre som når opp. Derfor er prosjektet Oslo–Stockholm 2.55 så veldig interessant, fordi det ikke kjemper om penger over Nasjonal transportplan i den vanlige kampen med de andre jernbanene og de andre samferdselsprosjektene. Dette er etter min oppfatning et svært interessant prosjekt, hvor en skal bruke det som kanskje på fagspråket kalles konvensjonelle tog – det er ikke snakk om lyntog eller høyhastighetstog. En bruker delvis det eksisterende jernbanenettet, og en må bygge noe ny jernbane, spesielt to forbindelser, og klarer da å få reisetida mellom de to hovedstedene til under tre timer. Det er svært interessant, og særlig når tanken er at det tas opp lån, og at en finansierer nedbetalingen over billetten. Det utfordrer oss, det er en litt ny måte å tenke på, jeg innrømmer det, men jeg synes også det er veldig interessant. Vi vet at Oslo–Stockholm faktisk er en av de mest trafikkerte flyrutene i hele Europa. Jeg synes det er nye takter fra den nåværende samferdselsminister. Jeg synes han uttaler seg positivt. Jeg synes han er ivrig etter å finne løsninger her. Det har blitt et taktskifte. Det er en annen låt i pipa nå enn det vi hørte fra de to forgjengerne hans. Det håper jeg fortsetter. Nå må samferdselsministeren, Samferdselsdepartementet, regjeringen og norske myndigheter gå aktivt inn i dette arbeidet, være positive, være løsningsorienterte i dialog med svenske myndigheter for å finne en løsning. Dette er veldig interessant, og det er en god måte å tenke jernbane på. Så er vi sikkert litt uenige her i dag akkurat om hvordan dette nå skal utredes og planlegges videre, men det er i alle fall veldig viktig at vi nå tar dette et steg videre og kommer videre i arbeidet. Helt til slutt vil jeg ta opp mindretallsforslagene nr. 1, 2 og 3 i innstillingen.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2021-03-22:
Samferdselsministeren nevnte Tomas Eneroth, den svenske infrastrukturministeren. Jeg har også flere ganger hatt gleden av å treffe Eneroth, og jeg synes det er gledelig med de signalene som nå kommer fra den svenske regjeringen: at en virkelig er interessert i å gjøre noe med togforbindelsene mellom Oslo og Stockholm. Det har ikke manglet på festtaler tidligere heller. Jeg har selv vært medlem av Nordisk råd, og jeg vet ikke hvor mange resolusjoner jeg har vært med på å vedta om hvor viktig det er med bedre togtilbud Oslo–Stockholm, Oslo–Göteborg–København og hva det ikke har vært. Men det er blitt fint lite ut av det. Jeg oppfatter samferdselsminister Hareide som ivrig og positiv til å jobbe videre med dette, og da er spørsmålet mitt: Hva slags dialog har norske myndigheter med svenske myndigheter? Og hvilken dialog har samferdselsministeren med sin svenske kollega når det gjelder Oslo–Stockholm 2.55-initiativet?