Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-04:
Til tross for at mørket har senket seg ikke bare over representantene, men over Oslo, og at det har vært en lang dag som nå er gått mot kveld, har jeg lyst til å driste meg til å si noe om denne saken. Jeg mener dette er en veldig god forbrukersak, som har en del av den samme snerten som lov om eiendomsmegling hadde. Derfor har jeg ikke lyst til å forbigå den i stillhet selv om det er sent. Regjeringen legger i proposisjonen fram forslag til forbud mot provisjon fra forsikringsselskap til forsikringsmegler, forslag om å utvide omfanget av skattefavorisert pensjon for selvstendig næringsdrivende og frilansere og forslag til gjennomføring av EØS-regler som svarer til gjenforsikringsdirektivet. Det er slik, som saksordføreren sa, at på de fleste områder er det stor grad av samstemmighet i komiteen som slutter opp om Regjeringens forslag til de ulike lovendringene. Det foreligger imidlertid på noen områder nyanser i merknadene og, som saksordføreren sa, også endringsforslag fra Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre på ett punkt. Av de endringer som er fremmet, er det en positiv sak at det åpnes for at selvstendig næringsdrivende og frilansere får adgang til fradrag for risikodekninger, dvs. uføre- og etterlatteytelser, knyttet til den skattefavoriserte pensjonsordningen. Dette var et spørsmål som ble berørt da Stortinget i slutten av mai 2006 vedtok lovregler om at tjenestepensjon skulle tre i kraft fra 1. januar 2006. Jeg skal i det følgende i hovedsak konsentrere meg om forhold der det er ulikt syn på det som er lagt fram, enten det er i merknader fra mindretallet, eller der det gjennom henvendelser utenfra er kommet synspunkter. Det berører forhold knyttet til forbudet mot provisjoner fra forsikringsselskap og andre forsikringstilbydere til forsikringsmegler. Diskusjonen knytter seg i hovedsak til to temaer - det ene er hensynet til overgangsregler eller ytterligere unntak fra forbudet om provisjon fra forsikringsselskap til forsikringsmegler når det gjelder større bedrifter som allerede er underlagt avtalefrihet i gjeldende forsikringslovgivning. De fire opposisjonspartiene mener at Regjeringen bør sørge for en smidig overgangsordning, og at denne bør fastsettes i en dialog med næringens aktører. Her har jeg lyst til å vise til at Regjeringens forslag er et resultat av en særdeles omfattende prosess, og aktørene i forsikringsbransjen, inkludert representanter fra forsikringsmeglerne, har vært involvert i hele prosessen. Hensynet til forutberegnelighet og tilpasning til markedet er, slik jeg ser det, godt ivaretatt. Det vil være uheldig dersom overgangsregler får et slikt omfang og innhold at det svekker tilliten til forsikringsmeglernes uavhengighet og gjennomsiktigheten i markedet. Jeg vil her vise til at Finansnæringens Hovedorganisasjon 11. oktober 2002 fastsatte en bransjenorm for forsikringsselskapenes forhold til forsikringsmeglere innenfor skadeforsikring. Denne normen gikk ut på at forsikringsselskapene ikke skulle betale provisjon til forsikringsmeglere, dvs. at de var enig med Regjeringen. En tilsvarende bransjenorm for livsforsikring ble vedtatt 9. desember 2005. De tre opposisjonspartiene Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre går inn for at det samme unntaket som Regjeringen gjør for internasjonal forsikringsvirksomhet når det gjelder forbudet mot meglerprovisjon, også skal gjelde store norske bedrifter. Slik jeg ser det, vil en ytterligere utvidelse av unntakene svekke de positive virkningene av forbudet i form av mindre effektiv konkurranse i markedet. Jo flere unntak vi legger opp til, jo mer vil virkeområdet for forbudet uthules. Jeg vil understreke at det i proposisjonen ikke foreslås et forbud mot meglerprovisjon/betaling av provisjon til forsikringsmegler. Jeg har fått noen enkelthenvendelser der man nærmest har forstått det slik. Det denne saken dreier seg om, er hvem som skal betale provisjonen. Forslaget innebærer at det innføres et forbud mot at forsikringsselskap og andre forsikringstilbydere betaler provisjoner til forsikringsmegler. Provisjoner o.l. må derfor betales av forsikringskunden. En forsikringsmegler skal ivareta kundens interesser, og når det er forsikringsselskapet som betaler provisjonen til megleren, kan det skape uheldige interessekonflikter. Forslaget vil derfor etter flertallets og Regjeringens mening bidra til å styrke uavhengigheten mellom forsikringsselskapene og forsikringsmeglerne, og derigjennom også styrke tilliten til aktørene i forsikringsmarkedet. Jeg er ikke i tvil om at Regjeringens forslag om at vederlag til forsikringsmegler avtales med kunden før oppdraget gjennomføres, også vil være et vesentlig bidrag til å styrke gjennomsiktigheten i forsikringsmarkedet. Det er framført argumenter for at en omlegging der forsikringskundene selv skal betale provisjonen, vil svekke bruken av forsikringsmeglere som distribusjonskanal. Det er vanskelig å se hvorfor det at forsikringskundene selv skal betale provisjonen, skulle lede til svekkelse av bruken av forsikringsmeglere som distribusjonskanal. Det er liten grunn til å tro at lovforslaget vil gjøre det vanskeligere for nyetableringer i forsikringsmarkedet. Tvert imot må det antas at den økte gjennomsiktigheten som forslaget innebærer, vil gjøre det enklere for nyetableringer å nå fram til forsikringskundene med sine tilbud. Så vil jeg vise til at det i Regjeringens forslag ligger unntak for å motvirke uheldige situasjoner. Regjeringens forslag innebærer at det gjøres unntak fra forbudet mot meglerprovisjon i det internasjonale forsikringsmarkedet der meglerprovisjoner er innarbeidet hos alle parter. Det er særlig hensynet til ikke å skape konkurransemessige ulemper for nasjonale forsikringsselskap og meglerforetak som har vært utslagsgivende ved utformingen av unntak. Hensynene som taler for et forbud mot at forsikringsselskapene betaler meglerne provisjon, taler også for at unntak fra hovedregelen ikke bør være større enn nødvendig. De foreslåtte unntakene fra forbudet mot meglerprovisjon er av begrenset rekkevidde sett i forhold til forsikringsmarkedet som helhet. Så ser jeg at komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre peker på at ordlyden i § 5-2a bokstav h skaper rom for fortolkninger, og de foreslår den endret. Slik jeg forstår saken, er det enighet om at man med ordlyden «ren internasjonal varetransport » mener «varer som transporteres utenfor Norge ». Avslutningsvis vil jeg anbefale komiteens tilråding på de ulike punkter.