Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2016-01-12:
Takk for hyggelige ord fra interpellanten og takk til interpellanten for å ta opp dette temaet, som vel må sies ikke å ha blitt mindre aktuelt siden interpellasjonen ble levert inn og stilt før jul. Men la det ikke herske noen tvil om at regjeringen prioriterer både det nordiske samarbeidet og arbeidet med og mot grensehindre høyt. Å forebygge og fjerne grensehindre skaper arbeidsplasser, styrker konkurransekraften og bidrar til vekst. Dette er helt sentrale målsettinger i regjeringens politiske plattform, som også er reflektert i våre prioriteringer for det nordiske samarbeidet og for samarbeidet med EU. Jeg vil komme nærmere inn på hvordan arbeidet følges opp i praksis. Samtidig er det ikke mulig å snakke om nordiske grensehindre i dag uten å berøre situasjonen på asyl- og migrasjonsfeltet. Natt til mandag 4. januar innførte Sverige midlertidig ID-kontroller – og transportøransvar – på buss-, tog- og fergeforbindelser til Danmark. Et halvt døgn senere kunngjorde statsminister Lars Løkke Rasmussen innføring av midlertidig ID-kontroll på Danmarks grense til Tyskland. Danmark begrunner sine tiltak med innføringen av kontroller i de andre nordiske landene, herunder særlig Sveriges innføring av transportøransvar. Det er viktig å understreke at det er snakk om midlertidige tiltak, og at disse innføres for å hindre at personer som ikke har nødvendige reisedokumenter, kommer inn i landet. De danske kontrollene gjelder i første omgang bare i ti dager, fram til 14. januar. De svenske gjelder i seks måneder, til 4. juli. Samtidig er det grunn til å minne oss selv om at dette er første gang siden 1954 at personer som krysser Øresund, må legitimere seg. Disse kontrollene skaper betydelige utfordringer for Øresundsregionen, som med sine 3,7 millioner innbyggere og 31 000 dagpendlere er Nordens mest integrerte samarbeidsregion. En fjerdedel av Sveriges og Danmarks samlede BNP skapes i Øresundsregionen, som også har den høyeste konsentrasjonen av høyt utdannede arbeidstakere i Nord-Europa, og som er vertsregion for Nordens største IT-klynge. Nettopp fordi Øresundsregionen er så viktig, hersker det betydelig bekymring om hva denne utviklingen kan innebære for Norden og for vårt fremtidige regionale samarbeid. Fri bevegelighet og økonomisk integrasjon har tjent våre nordiske samfunn særdeles godt. Hensynet til de økonomiske omstillingsbehov vi selv og de andre nordiske landene har fremover, tilsier at vi trenger mer fri bevegelighet og økonomisk samarbeid i Norden, ikke mindre. Det pågår nå en dialog mellom de nordiske landene omkring utfordringene knyttet til situasjonen på asyl- og migrasjonsfeltet, både bilateralt og innenfor Schengen-samarbeidet. Det er en dialog som regjeringen vil støtte opp om og aktivt delta i. Grensehinderarbeidet utgjør et kjerneområde i Nordisk ministerråds virksomhet. De ulike ministerrådene arbeider alle aktivt med grensehindre – selv om noen naturlig nok er mer relevante enn andre. Ministerrådet legger også betydelig vekt på forebyggende arbeid. Som en del av moderniseringsreformen skal forebygging av grensehindre inn på dagsordenen for alle ministerrådene. Konsekvenser av ulik gjennomføring av EU/EØS-regelverk er bare én dimensjon av dette. Danmark, som hadde formannskapet i Nordisk ministerråd i 2015, gjorde, som også interpellanten var inne på, bekjempelse av grensehindre til en hovedprioritering. Danmark har beredt grunnen for et tettere samarbeid mellom arbeidslivets parter for å få bukt med det de kaller «hindre for vekst». Ministerrådet forbereder nå et forslag til et årlig møte mellom de sosiale parter. De nordiske statsministrene fremla under dansk ledelse en erklæring om grensehindre som hindre for vekst i forbindelse med Nordisk råds sesjon i Reykjavik i oktober i fjor. Det finske formannskapet i år legger også betydelig vekt på arbeidet med grensehindre. Finland ønsker større fokus på enhetlig nordisk gjennomføring av EU-direktiver slik at det ikke skal oppstå nye hindre. Det skal videre utarbeides statistikk over grensehindringer for fri bevegelighet mellom de nordiske land. Det har vært etterspurt i flere år. Finland arrangerer videre et eget samarbeidsministermøte for grensehindre ved utgangen av 2016 i den finsk–svenske grensebyen Tornio – eller Haparanda på svensk. Alle medlemslandene støtter aktivt opp om Grensehinderrådet som ble etablert i 2014, og som leverte sin første årsrapport ved utgangen av det året. Rapporten for 2015 foreligger i disse dager. Svein Ludvigsen er som kjent Norges representant i Grensehinderrådet. I rapporten og hvert år lages det en kort liste over prioriterte grensehindre som hvert land har ansvar for å løse. Jeg mener vi kan slå fast at samtlige departementer og sektorer i dag arbeider meget godt og systematisk med grensehinderproblematikken. Jeg møter sammen med Svein Ludvigsen jevnlig berørte departementer om konkrete grensehindre, og vi tar imot innspill fra arbeidslivets parter og andre som har konkrete hindringer de ønsker at vi skal vie oppmerksomhet. Status for arbeidet med grensehindre drøftes med departementene, og løsninger foreslås. Norges representant i Grensehinderrådet, Svein Ludvigsen, møter også jevnlig Nordisk råds delegasjon og redegjør for status for sitt arbeid – senest 21. oktober i fjor. I november i fjor møtte jeg representanter for grensetjenestene, dvs. de institusjonene som arbeider med de praktiske utfordringene med fri mobilitet av arbeidskraft over våre nordiske grenser. I Grensehinderrådet hadde Norge i 2015 ansvar for å følge opp syv grensehindre, hvor de fleste er i prosess eller tas av listen fordi de ikke kan løses. Grensehindrene som Norge prioriterer, omfatter bl.a. skattesaker for personer og næringer og pasientreiser for pendlere. Grensehinderrådet møtes i slutten av denne måneden, eller nærmere bestemt om halvannen uke, for å forberede arbeidet med prioriteringen for 2016. Vi er nå dessuten fra norsk side i ferd med å forberede Norges formannskap i det nordiske samarbeidet i 2017. Jeg røper ingen stor hemmelighet hvis jeg sier at bekjempelse av grensehindre naturlig nok vil bli tillagt stor vekt også under det norske formannskapet. Utfordringene i 2017 vil bli mange. Omstilling er sentralt – og Norge vil kanskje ikke lenger være like attraktivt som arbeidsmarked for våre nordiske medborgere. Men i dag har altså Norge flest grensehindre nettopp fordi det er hit vi har hatt den største tilreising av arbeidskraft fra andre deler av Norden. Jeg har bare lyst til å avslutte med å si at det er generelt en veldig god dialog. Jeg mener vi har lagt til rette for systemer som gjør at det skal være enkelt å komme med innspill. Det skal være enkelt å komme i dialog enten det er med departementene eller det er med den norske representanten – og han har gjort seg veldig tilgjengelig. Jeg er også glad for det interpellanten sier om samarbeidet mellom den grensehindergruppen i Nordisk råd som er etablert, og Grensehinderrådet innenfor Ministerrådet. Jeg tror vi har alt å tjene på å ha god dialog, at vi har alt å tjene på å systematisere dette arbeidet ytterligere, at vi har alt å tjene på ikke å lage lista over disse grensehindringene vi skal forsøke å løse, altfor lang, men snarere ha en prioritert liste som gjør at vi har fullt trykk på å løse de grensehindringene som til enhver tid står på den lista.