Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2008-11-20:
Først skulle jeg gjerne ha takket saksordføreren for et godt utført arbeid – jeg håper noen kan overbringe den takken videre. De lovendringene vi i dag behandler i universitets- og høyskoleloven, kommer i hovedsak som en følge av Brautaset-utvalgets anbefalinger i forhold til godkjenning og godskriving av høyere utdanning. Alle institusjoner har også fått Lisboa-konvensjonens supplerende tekst som en bruksanvisning for rutiner i godkjenningsarbeidet. Med et mer oversiktig system og en mer ensartet praksis vil det være enklere for bl.a. innvandrere med høy utdanning å orientere seg om hvordan de kan få godkjent sin utdanning, slik at de raskere kan komme ut i arbeid. NOKUT får styrket sin rolle og treffer vedtak om generell godkjenning, og fungerer som et rådgivende organ i forhold til faglig godkjenning. De godkjente institusjonene treffer vedtak om faglig godkjenning, og de benytter seg av en jevngodhetsvurdering. I hovedsak er det, som vi hørte, tid-for-tid-prinsippet som blir lagt til grunn ved godskriving. Tid-for-tid-prinsippet kan være en utfordring i forbindelse med kortere bachelorgrader. Etter Fremskrittspartiets oppfatning må det være rom for godkjenning eller godskriving av studier som ikke nødvendigvis dekker samme pensum, så lenge pensum er av minst samme omfang og på samme faglige nivå – på samme måte som man i dag godkjenner årsenheter fra andre norske institusjoner på tross av ganske ulikt pensum. Vi har merket oss at NOKUT har fått ekstra økonomiske midler i 2008 og 2009 bl.a. for å oppdatere den såkalte GSU-listen. Denne listen gir grunnlag for opptak av søkere med utenlandsk utdanning og for godkjenning av utenlandsk utdanning. Vi forutsetter at en slik kvalitetssikring er et kontinuerlig arbeid, og vi mener også at det er viktig at næringslivet, som tross alt skal motta disse studentene når de er ferdig utdannet, trekkes aktivt med i en slik kvalitetssikringsprosess. Beklageligvis har også GSU-listen siden 2006 blitt benyttet av Lånekassen som et grunnlag for tildeling av utdanningsstøtte til studier i utlandet. Dette har blitt til et hinder for norske studenter som har ønsket å ta hele utdanningen i et land som har en annen gradsstruktur enn Norge. Vi har jo også sett at antallet utenlandsstudenter har gått kraftig ned. Fra Fremskrittspartiets side har vi bl.a. gjentatte ganger påpekt problemene i forhold til «freshman year» i USA. Vi forventer at denne problematikken blir skikkelig belyst, og at det foreslås tiltak for å fjerne slike hindre i den bebudede meldingen om internasjonalisering av utdanningen. Departementet foreslår i lovens § 3-5 punkt 6 at det skal åpnes opp for at institusjonene skal kunne kreve et vederlag etter selvkostprinsippet knyttet til vurdering av en utenlandsk doktorgrad. Samtidig skisseres det en rekke unntaksbestemmelser for flyktninger, asylsøkere, vanskeligstilte og når det gjelder hvilket land søkeren kommer fra. Institusjonene blir også pålagt å vurdere om søkeren trenger en slik vurdering som et ledd i en søknad om arbeid, eller om det er en generell godkjenningssøknad. I utgangspunktet er Fremskrittspartiet, i likhet med Unio, Akademikerne og flere andre høringsinstanser, skeptisk til å innføre et betalingssystem for å få en grad vurdert. Vi mener dette bryter med det gratisprinsippet vi har lagt oss på i Norge når det gjelder utdanning. Vi vil også i årene som kommer, være avhengige av høyt utdannet utenlandsk arbeidskraft, og dette vil kunne føre til at vi taper kampen om de beste hodene. Når vi i tillegg ser at en slik vederlagsvurdering vil måtte medføre et ekstra byråkrati og et dokumentasjonsbehov, samtidig som vi får en forskjellsbehandling av mennesker basert på etnisk opprinnelse eller klasse, mener vi det er forkastelig å innføre et slikt betalingssystem. Jeg vil derfor be om å få stemme imot § 3-5 punkt 6. Den nye lovteksten tar også grep for å hindre bruk av falske dokumenter og vitnemål, det være seg fra eksisterende institusjoner eller falske institusjoner. Dokumentfalsk er allerede i dag lovregulert og straffbart. Det nye nå er at i tillegg til å anmelde den som forsøker seg med dokumentfalsk, får vi en informasjonsplikt mellom de aktørene som står for opptak, godskriving eller godkjenning av utdanningen, og vedkommende vil bli utestengt i inntil ett år. Det er positivt. Ellers er vi positive til at fristen for å fremsette krav om begrunnelse av karaktersetting endres til én uke. Vi forutsetter da at studentene gjøres kjent med sine rettigheter, og at de er kjent med når karakterene kunngjøres, slik at de har en reell klagemulighet innen fristen.