Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-06-21:
Norge er en åpen økonomi, og en eksportrettet sektor er avhengig av den økonomiske utviklingen hos våre handelspartnere. Norsk konkurranseevne sammenlignet med konkurranseevnen i et Europa som strammer inn, blir verre. Og nå er det mørke skyer på horisonten. Vi ser her hjemme en utvikling som går i gal retning. Av og til får man jo inntrykk av, når man hører på det politiske ordskiftet, at det eneste som står mellom Norge og Hellas, er den rød-grønne regjeringen. Sannheten er heller at dette er en regjering som gjennom de siste åtte årene har skjøvet store regninger foran seg – regninger som gjennom den forskyvningen blir dyrere, større og mer krevende å betale jo lengre tid som går – og det er en regjering som har prioritert feil. Det står over 600 000 mennesker i arbeidsfør alder på utsiden av arbeidsmarkedet. Mange tusen funksjonshemmede ønsker jobb. Regjeringen har kuttet i hjelpemidlene som kan hjelpe dem inn i arbeidslivet. Veldig få forstår hvorfor regjeringen har prioritert på denne måten. Vi har sett et byråkrati som vokser i omfang, og gal bruk av ressurser. Politianalysen som kom for få dager siden, var knusende og viser med all tydelighet den gale ressursbruken, som handler om mer byråkrati og mindre politikraft. Dette er en villet politikk fra rød-grønne politikeres side. Et annet eksempel er norske sykehusleger, som bruker over 50 pst. av tiden sin på ikke å behandle pasienter. Jeg tror det oppleves som frustrerende for leger med lang utdanning, som ønsker å behandle pasienter, ønsker å operere pasienter, at de har fått en arbeidshverdag som handler om ganske mye annet enn å gjøre akkurat det. Vi er også i en situasjon hvor det nå kommer signaler om økende arbeidsledighet. Finansministeren sa at Norges største utfordring var kostnadsnivået. Det er jeg langt på vei enig i. Men spørsmålet er: Hva har regjeringen gjort for å demme opp for en sånn utvikling – en utvikling som gjennomgående har gått i gal retning og ikke bidratt til å redusere forskjellene og kostnadsforskjellen mellom Norge og andre land? Da er det viktig at det blir ført en ansvarlig økonomisk politikk – en økonomisk politikk hvor man prioriterer de viktigste tingene først, hvor man investerer i fremtidig verdiskaping, avbyråkratiserer, effektiviserer og omstiller økonomien, og over tid sørger for en mer målrettet bruk av offentlige utgifter. Det er bra å investere i infrastruktur. Det er smart å investere i et konkurransedyktig skatte- og avgiftsregime. Det er smart å investere i FoU og IKT. Ja, det er fornuftig å investere på en sånn måte at man drifter samfunnet bedre. Derfor er det også fornuftig å skille mellom drift og investering. Når man hører rød-grønne politikere snakke, sier de i det alt vesentlige: Svaret er handlingsregelen, hva er spørsmålet? Hva om man begynte å stille seg noen spørsmål om hvordan man bruker pengene, om det ville vært fornuftig å fremme et sterkere skille mellom forbruk og investeringer, eller om det er sånn at pengene virker forskjellig inn i økonomien alt etter som de blir bevilget over eller under streken. Sannheten er at man har utviklet ufattelig mange teknikker for å trikse seg rundt en handlingsregel som man later som er svaret på velstand og trygg og ansvarlig økonomisk styring i Norge. Det er ikke situasjonen. Det som tvert imot er situasjonen, er at en ansvarlig økonomisk politikk handler om å ha et ankerfeste som ser på balansen mellom veksten i offentlige utgifter og vår evne til å skape verdier. Det kommer en ny regjering til å gjøre. Selv om dette er revidert nasjonalbudsjett, har Fremskrittspartiet funnet rom til å prioritere noen satsingsområder. Ett av dem er helse. Mange kommuner melder om utfordringer i det å imøtekomme alle kravene knyttet til Samhandlingsreformen. Derfor har Fremskrittspartiet bevilget nesten 0,5 mrd. kr ekstra, nettopp for å demme opp for utviklingstrekkene vi ser innenfor psykiatri, rus, helse og eldreomsorg. Helt på tampen vil jeg benytte anledningen til å ønske Stortinget en riktig god sommer.