Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Vi skal i kveld vedta det sjuende budsjettet som denne regjeringa står bak. Så lenge siden er det vi fikk den mest ytterliggående høyreregjering vi noen gang har hatt i Norge, og mer ytterliggående enn de fleste land i Europa. Og vi var advart: Siv Jensen, finansminister, hadde varslet på sitt partis landsmøte i 2013 at hun skulle gå til angrep på den norske modellen. Ja, det norske samfunnet blir forandret. Det norske samfunnet blir forandret i en retning som vi er uenig i. Det er derfor vårt alternative budsjett legger opp til en annen kurs enn det vi har sett gjennom disse årene, og som vi ser i årets budsjett. Vi vil at det skal bli mindre forskjeller mellom folk. Derfor har vi et skatteopplegg som samler inn litt mer penger til fellesskapet, men som ikke minst fordeler skattebyrden på en annen måte, sånn at de som har lite, kommer godt ut av vårt opplegg. Vi har sagt at de som har råd til å kjøpe en bil til over 600 000 kr, kan betale moms på beløpet som overstiger 600 000 kr. Isteden vil vi sørge for at unger fortsatt får briller når de trenger det, at de kan få tannregulering hvis de trenger det, eller at vi kan unngå kuttet til unge på arbeidsavklaring. Regjeringa skylder på innvandringen som årsaken til at vi har økte forskjeller i Norge. Nei, det er ikke innvandrerne som har funnet på angrepet på arbeidsfolk. Det er ikke de som har funnet på at pendlerne må betale mer skatt enn under den forrige regjeringa. Det er ikke de som har funnet på at fagforeningsfradraget skal bli mindre hvert eneste år, eller sier nei til at vanlige arbeidsfolk skal ha pensjon fra første krone. Det er politiske valg av regjeringa. Dette er det første budsjettet flertallsregjeringa legger fram, etter at Kristelig Folkeparti, eller rettere sagt deler av Kristelig Folkeparti, gikk inn i regjeringa. Jeg tror Hareides Kristelig Folkeparti ville reagert på kuttet på tilskudd til briller, til tannregulering og til dem som er avhengige av arbeidsavklaringspenger. På noen områder er endringen spesielt tydelig. Det gjelder forslag som det har vært flertall for i Stortinget, vedtak som regjeringa i saken i dag rett og slett sier at en skal oppheve – vedtak fra den gang Kristelig Folkeparti var fri. Det gjelder f.eks. vedtak nr. 525 fra 2018 om å utrede å holde barnetrygden utenfor ved beregning av sosialhjelp. Det var det flertall for i Stortinget, men nå er det altså en regjering som har tvunget Kristelig Folkeparti til ikke lenger å være med på det. Det er et vedtak i Stortinget om tiltak for å øke organisasjonsgraden, vedtak nr. 437 fra 2018. Det er det flertall for i Stortinget, men nå har Kristelig Folkeparti kommet inn i regjering, og da bare avvikler regjeringa det vedtaket uten å følge det opp. Og det gjelder vedtak nr. 322 fra 2017, som handler om utilsiktede virkninger av uførereformen. Ja, Hareides Kristelig Folkeparti var med på det vedtaket, men nå vedtar regjeringa at det vedtaket rett og slett skal oppheves. Det vi opplever, er noe av dilemmaet med å ha en flertallsregjering, som det jo er demokratiets intensjon at vi skal ha. Det vi opplever nå, stadig oftere, er at det blir vedtatt ting i Stortinget som det egentlig ikke er flertall for i Stortinget, og da blir regjeringa i seg selv en utfordring for det norske demokratiet. Dessverre ser vi på område etter område at de vedtakene som blir endret, er vedtak som var ment å redusere forskjeller. Når de nå blir opphevet, bidrar vi til det politiske valget å øke forskjellene i Norge. Vårt budsjett er et helhetlig alternativ til å gå i en annen retning. Vårt budsjett er et alternativ for å sette pris på dem som går på arbeid hver dag og bidrar til samfunnet. Men dessverre er det riktig som finansminister Siv Jensen sa da Kristelig Folkeparti kom inn i regjering: Nå blir ikke lenger våre forslag stoppet i Stortinget. Det er synd for Norge.