Ragnhild Queseth Haarstad (Senterpartiet), 1998-12-08:
Jeg skal ikke gjenta verken argumenter eller synspunkter fra finansdebatten om behovet for å føre en stram finanspolitikk. Jeg skal heller ikke bruke tiden på å peke på den turbulente politiske situasjonen og ulike mer eller mindre interessante utspill som er gitt før budsjettforliket mellom regjeringspartiene og Høyre og Fremskrittspartiet kom på plass. Jeg skal konsentrere meg om mitt eget budsjett, og jeg er glad for å kunne si at vi får tilslutning til den flyktning-, asyl- og integreringspolitikken vi har lagt opp til. Vi får flertall for – det er faktisk en enstemmig komite – å øke integreringstilskuddet. Det er viktig for å sikre en raskest mulig bosetting av asylsøkere og flyktninger. Og det var på tide, for det har ikke vært justert siden 1994. Vi får også tilslutning til å styrke UDI, slik at vi sikrer en raskere behandling av asylsøknader og søknader om arbeidstillatelse. Regjeringen arbeider nå med endringer i regelverket, slik at vi skal få gjort det enklere for dem som sitter i mottak, å kunne få seg jobb. Og jeg har selvfølgelig merket meg komiteens merknad på det punkt. Vi får også tilslutning til å videreføre oppfølging av Senter mot etnisk diskriminering og bevilgninger til innvandrerorganisasjoner og frivillig virksomhet. Jeg har også merket meg med glede at vi får tilslutning til Regjeringens opplegg på arbeids- og miljøområdet. Det er ingen endringsforslag for noen av instituttene som sorterer under det området. Vi får tilslutning til økte bevilgninger til Sametinget, og til at Sametinget skal få større frihet til å prioritere innen gitte rammer. Vi får også tilslutning til det boligpolitiske opplegget, tilslutning til å bedre bostøtten for barnefamilier ved at den økes til det samme nivået som for pensjonistene, og tilslutning til å oppheve boligavgrensingen for barnefamilier med hensyn til utleieboliger. Når det gjelder omleggingen av boligtilskuddet, som har vært kommentert av flere her i dag, er det en følge av Riksrevisjonens kritiske merknad til den måten det tidligere var budsjettert på. La meg presisere – for det har også vært et tema tidligere i debatten: Slik opplegget er nå, er det bevilgning pluss tilsagnsfullmakt som til sammen angir aktivitetsnivået. Når det gjelder endringer i overgangsordningen for bostøtte, er det lagt til grunn en raskere nedtrappingsordning, dekningsgraden er foreslått redusert fra 80 til 60 pst., og la meg presisere at ordinær bostøtte ikke berøres av denne endringen. Det er altså kun de som mottok botilskuddet før samordningen i 1997, som vil bli berørt. Det er også tilslutning til å øke Husbankens utlånsrammer med 1 milliard kr. Det vil gi mulighet både når det gjelder oppfølging av den sosiale boligbyggingen og oppfølging når det gjelder eldresatsingen. Det tror jeg kan vise seg å være viktig neste år. La meg si at jeg også er glad for at vi får flertall for en betydelig styrking av distriktspolitiske tiltak på ca. 500 mill. kr. Den distriktspolitiske satsingen er faktisk den første vesentlige økningen i løpet av 1990-årene. Det gjør det mulig for Regjeringen å følge opp de varslede tiltak og satsinger som jeg la vekt på i den distriktspolitiske redegjørelsen jeg holdt i vår. Og la meg få lov å minne om at behovet for en slik distriktspolitisk satsing faktisk ikke er blitt mindre nå enn det var i vår. Fortsatt har vi for sterk sentralisering, og fortsatt er flyttestrømmene meget ensidig. Jeg har med noe undring merket meg at Arbeiderpartiet foreslår å kutte distriktssatsingen med over 390 mill. kr. At nye tiltak er foreslått tatt ut, kan jeg for så vidt forstå, men at også bevilgningene som skal følge opp fylkenes satsing og det regionale samarbeidet, foreslås kuttet, finner jeg nokså overraskende på bakgrunn av den merknaden som Arbeiderpartiet har om at det er der de mener det er viktig å satse. Når det gjelder etableringsstipend, har jeg merket meg den merknaden som Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Høyre og SV har, der de understreket Riksrevisjonens kritiske merknader til hvordan etableringsstipendet er brukt i forhold til Stortingets forutsetninger. Jeg går ut fra at flertallet er klar over at dette gjelder forhold som gjaldt under den forrige regjering, i årene 1996-97. La meg derfor få opplyse at vi allerede for inneværende år har foretatt endringer. Blant annet skal som kjent 40 pst. av stipendene fra og med i år gå til kvinner. Dessuten skal fylkene prioritere etablering i distriktskommunene. Jeg går også ut fra at alle er klar over at dette er en landsdekkende ordning, at det er fylkene som følger dette opp i praksis. Når det gjelder kritikken av såkalt uspesifiserte formål, som også har kommet fram, at ikke alt har gått bare til nyetablering, vil jeg få lov til å gjøre oppmerksom på at fylkene i retningslinjene for etableringsstipend er gitt anledning til å bruke inntil 20 pst. av midlene til oppfølging av nyetablerte. Det har vist seg å være både nyttig og effektivt å ha denne oppfølgingsmuligheten, fordi det er i de aller første årene av oppstartingsfasen at det kan være ganske tungt. Så vil jeg få lov til å si litt om kommuneøkonomiopplegget. Jeg vil minne om at da jeg la fram kommuneøkonomiproposisjonen i vår, sa jeg at det ville bli et stramt opplegg for kommunesektoren i 1999. Jeg sa også, og jeg vil minne om det i dag på bakgrunn av det som har skjedd i debatten så langt, at det er store variasjoner mellom kommunene. Noen har det faktisk ganske bra, mens andre sliter forferdelig tungt for å få endene til å møtes. Det er naturlig at de som har store problemer, også er de som går høyest på banen for å få oppmerksomhet omkring det. Vi vet også av erfaring at én ting er de budsjettforslag som rådmennene legger fram, noe annet er de budsjett som blir vedtatt av kommunestyrene. Vi har erfaring for at mange av de foreslåtte kutt, f.eks. på grendeskoler eller barnehager, faktisk ikke blir noe av når kommunene er ferdig med sin budsjettbehandling. Tall viser at etter at Agder-modellen ble lagt inn i inntektssystemet, har vi fått disse årlige kuttforslagene på skolenedlegging. Tallmateriale viser at det er ca. 25 pst. som har blitt nedlagt i forhold til det rådmennene foreslo. La meg også si at jeg er glad for at vi får den fleksibiliteten i eldresatsingen som det nå legges opp til, fordi vi har fått henvendelser fra mange kommuner som sier at de ikke vil klare å følge opp dette med en så knapp tidsfrist som fire år, men at de må ha noe mer tid. Vi er glad for at det nå blir flertall for en slik fleksibel ordning. Det gjør at disse kommunene kan være trygge på at de får tilskudd også etter fire år. La meg få lov til å si at jeg også har merket meg Arbeiderpartiets merknad der de sier at heller ikke de ønsker å gå inn for at staten bør gi kompensasjon for økt lønnsvekst og økte pensjoner. Jeg regner derfor med at det er bred politisk enighet om de prinsippene som hittil har vært fulgt på det området. La meg også presisere at budsjettkompromisset mellom regjeringspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet gir som sum at endringer til kommunesektorens inntekter og utgifter blir tilnærmet null. Altså: Det er ikke riktig som det er sagt, at dette kompromissforslaget fører til en økt belastning, som enkelte har brukt som uttrykk, på kommunesektoren. Så til romertallsvedtaket: Vi vil selvfølgelig følge opp det vedtaket. Jeg synes det er bra at flertallet i komiteen ønsker å få til et slikt forsøk, og vi vil følge det opp og legge det fram i forbindelse med kommuneøkonomiproposisjonen til våren.