trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Det er litt vanskeleg å svara på spørsmålet. Men eg har lyst til å minna om at ein omorganiserte NRK ein del år tilbake. Stortingets mogelegheit til å gripa inn skjer faktisk difor via budsjetthandsaminga eller via den årlege utgreiinga som ein eventuelt har i forhold til Stortinget når det gjeld NRKs situasjon og mediepolitikken. Ved gjentekne høve i fjoråret var dette oppe til debatt i Stortinget. Budsjettdebatten var den siste. Men i og med at ein har organisert NRK som eit AS, ligg det meir makt hos kringkastingssjefen enn før. Det ligg også meir makt hos styret enn før. Eg vil understreka at det skal veldig mykje til før generalforsamlinga grip inn når det gjeld styrets vedtak. Eg har gjort det ved eitt høve. Eg er veldig glad for den endringa som òg er skjedd i styrets vedtak frå i haust til no, og så får ein ferdighandsama saka før eg trekkjer ein konklusjon.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Eg har ingen planar om å leggja fram for Stortinget sak når det gjeld ein totalrevisjon av måten lisensen blir utforma på.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Innleiingsvis vil eg seia at eg er litt usikker på kvar representanten trur eg kjem frå, og kva som er mitt heimfylke. Eg er altså ikkje frå Sogn og Fjordane, dersom representanten innbiller seg det, eg har heller aldri budd der. Når det gjeld desse sakene som representanten tek opp, vil eg minna om at i den måten vi har organisert NRK på, ligg det ein veldig stor fridom hos NRK sitt styre og kringkastingssjefen når det gjeld organisering av tilbodet. Eg har ikkje ferdighandsama avgjerda om det blir ei ekstraordinær generalforsamling i forhold til det siste vedtaket som styret gjorde. Ved dei tidlegare høva har styret ikkje lagt saka fram for generalforsamlinga, og eg har ikkje følt at sakene har vore så store at eg har kravd det. Så skjedde det i sommar at eg bad dei tenkja seg om igjen. Det har dei gjort, og eg synest det er ei positiv utvikling i forhold til det styrevedtaket som er fatta. Men eg meiner at den saka som ligg på mitt bord i dag, ikkje er av ei slik art at det er naturleg at Stortinget skal handsama ho ut frå den måten som NRK er organisert på.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Når det gjeld den saka som representanten peiker på frå Målselv, høyrer ho klart innafor Kyrkja sitt område, og eg har på ingen måte tenkt å gripa inn. Det har eg heller ikkje gjort i andre saker når det gjeld denne problemstillinga. Eg kjenner til vedtaket frå Kyrkjemøtet, eg kjenner til at ulike biskopar praktiserer dette forskjellig, og eg har ikkje tenkt å gjera noko med det.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Eg trur dette er ei av dei sakene som det er delte meiningar om i Regjeringa. Eg har lyst til å understreka at det er veldig viktig at homofile sjølvsagt òg har eit vern i forhold til arbeidslivet, og at dei ikkje skal diskriminerast. Samtidig synest eg det er viktig å understreka at trussamfunn, som Den norske kyrkja er, skal få lov til å operera ut frå den overtydinga som Kyrkja har. Då er det for meg det einaste rette å understreka at eg ikkje kjem til å blanda meg inn i den måten Kyrkja handsamar desse sakene på. Eg vil understreka at eg sjølvsagt synest det er viktig å visa respekt òg for homofile, men at ein ser dei teologiske ulikskapane som finst i Den norske kyrkja, når det gjeld synet på dette. Vi har ikkje handsama spørsmålet, slik som representanten gjengir Venstre sitt vedtak, hos oss, og eg vil visa til den debatten som foregår internt i Kyrkja, og respektera den.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Då den saka var til handsaming, gjekk, som representanten er kjend med, eit fleirtal i Stortinget imot å fjerna paragrafen. Eg er einig i det vedtaket. Her er det veldig viktig å ha respekt for at det er ulike teologiske tolkingar – ulike kyrkjesamfunn har forskjellig tolking av dette spørsmålet. Det er for meg ein grunnleggjande rett for desse kyrkjesamfunna som dei må få lov til å ha. Utover det trur eg ikkje eg vil svara noko meir.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Eg har som generalforsamling for Norsk rikskringkasting motteke styret sitt framlegg til omorganisering av nokre distriktskontor. Lat meg fyrst slå fast at framlegget frå NRK ikkje inneber at distriktskontoret i Finnmark blir lagt ned. Fylket vil framleis få eigne morgonsendingar under eige redaktøransvar. Uansett kan eg ikkje sjå at distriktskontoret i Finnmark i seg sjølv spelar ei avgjerande rolle for det samiske språket. Det heng saman med at NRK har ein eigen redaksjon for samiske radio- og fjernsynssendingar – NRK Sámi Radio. Framlegget frå styret inneber at det skal etablerast eit nært samarbeid mellom Sámi Radio og distriktskontoret i Troms og Finnmark. Sámi Radio held til i Karasjok og produserer og sender tilbod i radio og fjernsyn på samisk. Radiosendingane dekkjer nyhende, sport, kultur, religiøse program, dokumentarar og eigne program for ungdom. Fjernsynstilbodet inneheld barne-TV, debattar, dokumentarprogram kvar månad og skulefjernsyn. Sámi Radio sender årleg meir enn 1 600 timar i radio og om lag 60 timar i fjernsyn. Det er NRK Sámi Radio som må sjåast på som kompetansesenter for det samiske språket, ikkje distriktskontoret i Finnmark. Framlegget frå NRK om å omorganisera nokre distriktskontor får ingen konsekvensar for Sámi Radio.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Den saka har eg til handsaming i departementet no, og eg har ikkje trekt nokon konklusjon, men eg vil gjerne streka under at eg synest det går i rett retning i forhold til distriktskontora. For meg har det heile tida vore viktig at ein har eit redaksjonsansvar for sine eigne sendingar slik som det no blir oppretthalde i Finnmark. Buskerud, Telemark og Vestfold får òg det same. I tillegg synest eg òg det er positivt at ein styrkjer NRK Finnmark med tre stillingar, ikkje ei, som representanten sa. Det er nemleg ei i Sør-Varanger og to i Hammerfest. Det skjer veldig mykje spennande i Finnmark, og eg trur at mykje av det som skjer der, bør få sendeflate i heile landet og ikkje berre i Finnmark. Så må eg då til slutt vurdera kva eg som generalforsamling skal gjera i forhold til styret sitt vedtak. Det er òg ei avveging kor mykje eg skal gripa inn når det gjeld styret sitt vedtak. Ifølgje den måten NRK er organisert på, skal det ein god del til før eg grip inn, og den avgjerda har eg altså ikkje teke enno.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Eg oppfattar styret sitt vedtak og det ein legg opp til i NRK, slik at ein faktisk slår saman ein del administrative stillingar, men opprettheld og til dels styrkjer dei journalistiske stillingane. Mehamn-ulykka er eit typisk eksempel på ei sak som har nasjonal betydning, og ikkje berre betydning for fylket. At journalistar er til stades der ting skjer, er det som er viktig. Det veit eg òg at NRK-leiinga er oppteken av. Dei ynskjer faktisk å styrkja nærværet for journalistar, men slå saman det administrative. Og som sagt har eg ikkje trekt nokon konklusjon enno. Men eg synest det vedtaket som er gjort denne gongen, går i rett lei. Det er blitt mykje, mykje betre enn dei vedtaka som vart gjorde sist haust.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2003-01-15:
Jeg skal ikke be statsråden om å legge frem distriktsstrukturen for Stortinget, men det er et faktum at forskjellen i tilbudet som gis, er stor fra landsdel til landsdel, både når det gjelder NRK2 og når det gjelder distriktskontorer. Dette er et problem som Fremskrittspartiet har tatt opp flere ganger. Vi hadde et Dokument nr. 8-forslag i forrige periode. Vi tok det opp i mediemeldingen i fjor vår og senest før jul. Kun Senterpartiet har funnet å kunne støtte oss i dette. Likevel er det stadig folk som tar opp dette, både i form av brev, i form av leserbrev i media osv. Det går spesielt på at det er urettferdighet at man ikke får inn NRK2. Vi er som kjent mot tvangsabonnementet på NRK, lisensen. Vi forstår at det ikke er et flertall for å gjøre noe med det. Imidlertid føler vi at den forskjellen som er, burde danne grunnlag for en total revisjon av lisenssystemet. Jeg vil spørre statsråden om hun vil ta opp en slik sak for Stortinget.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Jeg har forståelse for at statsråden midlertidig er fornøyd med de endringene som NRK har gjort med tanke på eget hjemfylke. Samtidig sier statsråden at fordi NRK nå er omdannet til et AS, skal det mer til for å gripe inn i forhold til det som er strukturelle endringer. Samtidig er det helt klart at strukturelle endringer skal legges fram for Stortinget. Nå har det skjedd endringer i Hedmark, Oppland, trøndelagsfylkene, det skjer i Nord-Norge, og det skjer i Buskerud, Vestfold og Telemark. Mener statsråden da at fordi strukturelle endringer skjer i små porsjoner, skal de ikke legges fram for Stortinget? Mener statsråden at hvis endringer av denne art legges fram i fem porsjoner, skal de ikke legges fram for Stortinget, men hvis de kommer i én porsjon, skal de legges fram for Stortinget?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Jeg har et spørsmål til kirkestatsråden. Den kvinnelige kapellanen i Målselv vil i februar inngå partnerskap. Vedkommende har hatt sin stilling i 13 år. Kirkemøtet vedtok i 1997 at Kirken ikke ønsker prester som lever i partnerskap, i vigslete stillinger. Biskopene rundt om i landet har forholdt seg ulikt til vedtaket, og seks prester som lever i homofilt partnerskap, er i dag godtatt i vigslete stillinger. Selv om denne saken kan karakteriseres som Kirkens indre anliggende, har den likevel stor betydning for framtida i Den norske kirke, og ikke minst for vurderingen av stat/kirke-saken. For meg handler det om likeverd. Hva mener statsråden om homofiles situasjon i Den norske kirke, både som kirkeledere og som medlemmer?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
På bakgrunn av det svaret som statsråden her gir, er det virkelig grunn til å spørre hvilket syn Regjeringa har på homofiles arbeidsvilkår i vår folkekirke. Jeg synes ikke Regjeringa kan gjemme seg bak kirkelederne i denne saken. Et ledende medlem av Regjeringa, vår justisminister Odd Einar Dørum, uttalte tidligere til Aftenposten følgende: «Venstre ser frem til en kirke hvor homofilt samboende prester har en naturlig plass.» Ifølge en meningsmåling i avisen Vårt Land er dette også i tråd med synet til flertallet i folkekirken. Er det da slik at statsråden kan stille seg bak Venstres syn i denne saken?
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Det er i dag en unntaksbestemmelse i arbeidsmiljølovens antidiskrimineringsparagraf som gir Kirken adgang til ikke å ansette homofile som lever i partnerskap. Regjeringen Stoltenberg foreslo å ta bort denne paragrafen, men fikk ikke flertall. Enkelte har hevdet at bestemmelsen er en spesialtillatelse til å diskriminere homofile og lesbiske ved spesielt ansettelser. I St.meld. nr. 25 for 2000-2001, om homofiles og lesbiskes levevilkår, er hovedinntrykket at mange tros- og livssynssamfunn har en negativ holdning til homofilt samliv. Det viser seg også at mange homofile kjenner seg dypt krenket av Kirkens syn på homofilispørsmål. Da vil jeg spørre: Er det virkelig sånn at statsråden ikke vil arbeide for å fjerne denne paragrafen i arbeidsmiljøloven?
Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Jeg har et spørsmål til sosialministeren. Sosialsjefen i flere kommuner sier nå at de ikke lenger har økonomi til å stille opp med den samme hjelp som tidligere til sterkt pleietrengende. I media har vi f.eks. sett at sterkt pleietrengende Olise Grønskag mister sin trygghetsbemanning om natten. Som vi har hørt tidligere her i dag, flyttes psykisk utviklingshemmede fra integrerte boliger til boliger der flere skal ivaretas med den samme bemanning. Slik sett vokser institusjonene igjen fram, stikk i strid med det som var intensjonen i reformen for psykisk utviklingshemmede. Mener statsråden at dette er en akseptabel måte å ivareta hjelpebehovet på for dem som trenger det aller mest, og vil sosialministeren gripe inn overfor kommunene for å sørge for at de får den hjelpen de trenger?
Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Det er greit og fint at man ser på enkeltsaker, men dette representerer et generelt problem og handler om kommunenes muligheter og kommunenes økonomi til å følge opp ressurskrevende brukere. Stortinget har gang på gang bedt om en ny finansieringsmåte for ressurskrevende brukere. Det ble lovet at man skulle få et forslag til dette i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett i fjor, og det ble lovet at vi skulle få det i budsjettet for i år. Det har ennå ikke kommet, og jeg vil spørre: Når kan vi vente å få en sak om dette til Stortinget, en sak som gir en finansieringssikring for de brukerne som trenger det aller, aller mest?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Jeg har tillatt meg å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren – det ble for øvrig fremmet for godt over en måned siden: «Ifølge Dagsavisen 10. desember i år» – spørsmålet ble altså fremmet i desember – «viste Riksrevisjonens gjennomgang at regnskapene i 6. divisjon bryter de statlige innkjøpsordninger. Eksemplene som nevnes, bidrar til å befeste inntrykket av sløsing i Forsvaret. Hva har statsråden gjort for å sikre at tilliten til Forsvaret er høy også når det gjelder økonomistyring?»
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Jeg vil takke for et grundig svar. Jeg synes det er viktig at det ikke er slik at Forsvaret sliter med orden i egne rekker ved å bryte statlige innkjøpsordninger, og er beroliget over å høre at det følges nøye med. La meg imidlertid legge til at også når det gjelder omstillingsprogrammet GOLF, som statsråden nevnte, har det vært en del uklarheter om nødvendig økonomistyring. For å redusere risikoen ble det valgt en innføringsstrategi med å dele programmets samlede leveranseomfang opp i flere faser. Det betyr at første fase må evalueres før kontrakt inngås, så vidt jeg kan forstå. Dette har også Stortinget bedt om å bli informert om. Jeg vil be statsråden følge kostnadsutviklingen også når det gjelder GOLF-prosjektetet, eller det som nå har blitt et program, veldig nøye. Vi har, som vi vet, tidligere erfaringer med komplekse informasjonssystemer som har slått feil.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2003-01-15:
Bare en avsluttende kommentar: Jeg takker for svaret og vil gi uttrykk for at det er viktig at Forsvaret, nettopp i den omstillingsperioden som vi er inne i, i praksis viser at den ukultur som man kan ha hatt følelsen av har eksistert i deler av Forsvaret i form av sløsing med offentlige midler og eventuelt også slurv ved fakturering, må opphøre, og at vi er veldig klare på at vi har en skikkelig økonomistyring i en slik fase. Det må ikke få feste seg et inntrykk av at mens andre offentlige etater må spare og være pinlig lønnsomme og nøyaktige, så gjør Forsvaret som det vil. Så jeg vil i grunnen bare be statsråden bekrefte, både når det gjelder GOLF og 6. divisjon og andre større prosjekter som vi nå er i gang med i Forsvaret, at man har en økonomistyring som gjør at det også er politisk styring.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-01-15:
Oppslaget i Dagsavisen den 10. desember 2002 er laget på bakgrunn av et brev som er sendt fra Riksrevisjonen til 6. divisjon. Brevet er basert på revisjon av 6. divisjons regnskap for 2002. Riksrevisjonen stiller en rekke spørsmål som skulle besvares av 6. divisjon. Jeg er informert om at 6. divisjon har svart Riksrevisjonen at de ser alvorlig på en rekke av merknadene og så raskt som mulig vil iverksette tiltak som gjør at lignende tilfeller unngås i framtiden. Riksrevisjonen har ennå ikke behandlet svarbrevet fra 6. divisjon, og det er derfor for tidlig å si noe om Riksrevisjonens konklusjon når det gjelder disse forholdene. Prosessen er slik at dersom Riksrevisjonen ikke er fornøyd med svarene, vil spørsmålene bli oversendt Forsvarets overkommando for uttalelse. Dersom Riksrevisjonen fremdeles ikke er tilfreds, vil saken bli forelagt Forsvarsdepartementet. Dette er med andre ord en sak som er i en prosess med Riksrevisjonen, og som ikke er avsluttet, men der 6. divisjon absolutt erkjenner at de vil ta alvorlig de forhold som blir påpekt. Når det gjelder revisjonen av Forsvarets regnskap for 2001, henviser jeg til Riksrevisjonens Dokument nr. 1 for 2002-2003, som ble oversendt Stortinget i november 2002. Riksrevisjonens merknader gir etter min oppfatning ikke grunnlag for en generell konklusjon om sløsing eller dårlig økonomistyring i Forsvaret. Jeg vil imidlertid understreke at alle merknader fra Riksrevisjonen tas alvorlig, og at Forsvarsdepartementet i brev av 25. oktober 2002 påla Forsvaret å iverksette tiltak for å rette opp de påpekte forhold. Forsvaret er i ferd med å utforme en helhetlig handlingsplan der man også redegjør for tiltakene. Som et ledd i det generelle arbeidet med å oppfylle kravene i økonomireglementet for staten, forbedre økonomistyringen i Forsvaret og redusere driftskostnadene for IT-systemene har Forsvaret etablert Program GOLF. Dette programmet innebærer innføring av ett felles forvaltningssystem i Forsvaret som vil styrke Forsvarets evne til å styre og kontrollere forhold som lønn, økonomi, regnskap, materiell, vedlikehold, styring og ledelse. Første del av dette systemet vil være på plass i løpet av 2003, og Stortinget vil få nærmere informasjon om dette i budsjettproposisjonen for 2004 eller ved en annen egnet anledning. Det er derfor slik at Forsvaret og Forsvarsdepartementet tar den løpende dialogen med Riksrevisjonen veldig alvorlig, svarer på de forhold som tas opp, og der det er behov for det, endrer rutiner for framtiden. Og det ene prosjektet som er nevnt spesielt, GOLF, vil bidra sterkt til at man får en bedre økonomistyring og forvaltningsstyring i Forsvaret som helhet.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-01-15:
Ja, her er det full enighet mellom nåværende og forrige regjering. Store, komplekse informasjonssystemer innebærer alltid en risiko. Jeg kan med min bakgrunn fra databransjen litt uhøytidelig legge til at man der sa noe slikt som at hovedregelen var at slike prosjekt sprakk med p, altså at man kunne gange det med 3,14. Det er selvfølgelig svært viktig at man unngår en slik kostnadssprekk. Derfor valgte min forgjenger, statsråd Godal, å dele opp GOLF-prosjektet i faser. Nettopp store informasjonsprosjekter har behov for en inndeling i faser som er så små at det er mulig å ha oversikt over dem. Det er altså gjort for å ha bedre kontroll med økonomien. Og der er vi helt enige – nåværende og forrige regjering. Jeg vil også legge til at det i media har vært forsøk på å frambringe kostnadstall for totalprosjektet GOLF. Det er tall som jeg ikke innestår for, og som heller ikke prosjektlederen i prosjektet GOLF i Forsvarets militærorganisasjon innestår for, fordi dette er anslag frambrakt av en annen enhet i Forsvaret, omstillingsenheten ARGUS, med målsetting å kunne svare på et annet problem, og med bakgrunn i en forhistorie før prosjektet ble oppdelt.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-01-15:
For det første vil jeg si at nettopp Riksrevisjonens tette arbeid med Forsvaret viser at det ikke er en generell ukultur i Forsvaret, og at det ikke er noen trend i retning av at man her legger mindre vekt på økonomisk styring og det å følge gjeldende reglementer. Men Forsvaret er en stor organisasjon, og det vil derfor være behov for en tett og god dialog med Riksrevisjonen. Når Riksrevisjonen kommer med en påpeking, skal denne følges opp, slik at det ikke ender opp som en sak, men at det blir enighet om håndteringen underveis. Det er også helt riktig, som representanten Nybakk sier, at fordi Forsvaret disponerer en så stor del av samfunnets resursser, er det ekstra viktig at både skattebetalere og andre føler trygghet for at disse midlene blir håndtert på en best mulig måte. Det har noe med tilliten til Forsvaret å gjøre. Derfor er vi særlig oppmerksomme på det. Det er også en av grunnene til at dette nye IT-prosjektet, GOLF, er delt inn i faser, nemlig at det skal gi oss bedre mulighet for en slik økonomistyring enn vi ville hatt uten en oppdeling.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Eg tillèt meg å stille eit spørsmål til utanriksministeren: «Som medlem av Tryggingsrådet dei to siste åra skulle Noreg kjempe for menneskerettar og sette sterkare fokus på dei uløyste konfliktane i verda. I ørkenen sørvest i Algerie bur det 165 000 saharawiske flyktningar, midt ute i noko av det mest ugjestmilde området i verda. Her bur dei fordi Marokko okkuperer Vest-Sahara. Kva for initiativ kan Regjeringa ta for å sikre saharawianes rett til sjølve å bestemme si og sitt eige lands framtid gjennom ei fri og demokratisk folkerøysting?»
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Eg takkar for svaret. Kan utanriksministeren tenkje seg ei langsiktig løysing på denne konflikten som ikkje inneber ei folkerøysting om suverenitetsspørsmålet, og at flyktningane frå Algerie får vende tilbake til heimane sine i Vest-Sahara?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Eg takkar for svaret. Som det kan sjå ut for meg, har marokkanske myndigheiter i aukande grad både trenert og avvist alle positive innspel frå Front Polisario. Seinast i fjor haust, på 27-årsdagen for okkupasjonen av Vest-Sahara, uttalte Kong Mohammed at marokkanske myndigheiter ikkje har til føremål å følgje avtalane som dei tidlegare har skrive under. Synest utanriksministeren det er naturleg å ta dette spørsmålet opp med marokkanske myndigheiter i Noreg?
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
Norge har hele tiden stått fast ved sin prinsipielle støtte til FNs arbeid med Vest-Sahara-saken, herunder det tidligere vedtatte løsningsforslaget, den såkalte Settlement plan. Vi har videre fremholdt at partene selv, med hjelp fra FNs spesialutsending James Baker, må finne en løsning på konflikten. I Norges presidentskapsperiode i mars i fjor ledet vi konsultasjoner mellom de partene som er direkte berørt av konflikten, og Rådets medlemmer. Rådets seneste resolusjon om saken, resolusjon 1429, ble vedtatt enstemmig 30. juli samme år. Partene har gitt uttrykk for tilfredshet med den balanserte tilnærming som Norge har til konflikten, og for den rolle som Norge har spilt i behandlingen av Vest-Sahara-spørsmålet i Sikkerhetsrådet. Selv om vi nå har forlatt Sikkerhetsrådet, vil vi også i tiden fremover støtte fullt ut de bestrebelser og den meklingsprosess som finner sted i regi av Rådet. Siktemålet vil fortsatt være å bidra til en fredelig, varig og rettferdig løsning på Vest-Sahara-konflikten. Norge har videre lagt vekt på de humanitære aspekter i arbeidet med Vest-Sahara-konflikten, som retur av krigsfanger, forsvunne personer og situasjonen for flyktninger. I 2001 og 2002 ble det gitt 2,5 mill. kr til Kirkens Nødhjelps arbeid i flyktningleirene i Tindouf, hvor Kirkens Nødhjelp har utsendte medarbeidere. I tillegg ble det i november 2002 gitt 3 mill. kr til UNHCRs arbeid i flyktningleirene. Vi tar sikte på å videreføre denne økte innsatsen også i 2003.
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
Vi står fast på de standpunktene vi har hatt i denne saken tidligere, og ikke minst den prosessen som her nå foregår i regi av Sikkerhetsrådet. Den baserer seg også på de prinsippene vi har lagt til grunn tidligere. Så vi har ingen endringer i våre standpunkter på dette området. Vi ser det nå som viktig at partene finner frem til en løsning nettopp ved hjelp av Sikkerhetsrådet.
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
Jeg tror for det første at det aller viktigste nå er at Sikkerhetsrådet sitter i førersetet i arbeidet med disse spørsmålene. Men Jacobsen har jo helt rett i at Norge også har en interesse i saken, og vi vil gjøre alt hva vi kan for å støtte Sikkerhetsrådets arbeid. Det betyr også at vi når vi er i samtale med partene, vil fremføre de standpunktene som Norge har hatt gjennom lengre tid i disse spørsmålene. Men jeg vil gjerne understreke at Sikkerhetsrådet selvfølgelig må sitte i førersetet i fremdriften av å finne en løsning.
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
Regjeringen legger stor vekt på å bidra til åpenhet og involvering av partene i arbeids- og næringslivet under forhandlingsprosessen i WTO. Det er således etablert flere utvalg, sammensatt av et stort antall organisasjoner, der representanter fra både arbeidsgiver- og arbeidstakersiden deltar. Blant annet er det etablert et rådgivende utvalg for forhandlingene om Generalavtalen om handel med tjenester, GATS. Her deltar eksempelvis LO, NHO, Fellesforbundet, Utdanningsgruppenes Hovedorganisasjon og Norsk Kommuneforbund. Også frivillige organisasjoner, som f.eks. Forum for Utvikling og Miljø, deltar i utvalget. Utvalget har 42 medlemmer utenom departementene. Det har vært gjennomført møter med de organisasjoner som har direkte interesser knyttet til enkelte tjenestesektorer i GATS-forhandlingene. Til forberedelse av de norske forhandlingskravene ble det i fjor gjennomført møter med noe over 30 bransjesammenslutninger og interesseorganisasjoner fra arbeidsgiver- og arbeidstakersiden for å drøfte hvilke norske næringsinteresser som skulle inkluderes i Norges forhandlingskrav. I GATS-forhandlingene er vi nå inne i en fase der vi på norsk side analyserer de forhandlingskrav som Norge har mottatt fra andre land. Vi skal fremlegge vårt innledende forhandlingstilbud innen 31. mars i år.
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
Jeg må ærlig innrømme at nå er jeg ikke helt sikker på hva vi holder på med, for jeg tror ikke Lysbakken helt hørte hva jeg sa. Det jeg sa, var altså at bl.a. fagorganisasjonene er inne i disse utvalgene på lik linje med næringsinteresser. I håp om at han da hører, vil jeg gjerne si følgende, nemlig at rådgiverne for tjenesteforhandlingene er sammensatt av Akademikerne, Den Norske Advokatforening, Den Norske Dataforening, Den norske Forleggerforening, reisebransjeseksjonen i HSH, Energibedriftenes Landsforening, Fellesforbundet, Finansnæringens Hovedorganisasjon, Flyselskapenes Landsforening, Handels- og Servicenæringens Hovedorganisasjon, INTSOK, LO, NHO, Norges Eiendomsmeglerforbund, Norges Eksportråd, Norges Fondsmeglerforbund, Norges Praktiserende Arkitekter, Norges Rederiforbund, Norges Statsautoriserte Revisorers Forening, Norske Filmbyråers Forening, Norske Film- og TV-Produsenters Forening, Norsk Forbund for Fjernundervisning, Norsk Forskerforbund, Norges forskningsråd, Norsk Kommuneforbund, Norsk Komponistforening, Norsk Skuespillerforbund, Norsk Studentunion, Norwaco, Reiselivsbedriftenes Landsforening, Rådgivende Ingeniørers Forening, Sjøassurandørernes Centralforening, Sparebankforeningen i Norge, Studentenes Landsforbund, Telenor, Transportbedriftenes Landsforening, Universitets- og høgskolerådet, Utdanningsgruppenes Hovedorganisasjon og YS, i tillegg til NGO-er. Det betyr altså at Lysbakken ble bønnhørt lenge før han hadde bedt.
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
Denne kommentaren er jeg redd ikke går, fordi vi har et utvalg her hvor alle de jeg nevnte, deltar, og i tillegg de organisasjonene som Lysbakken nå er opptatt av, slik at han har i virkeligheten fått et positivt svar på sitt spørsmål. Dette er i og for seg også ting som har vært kjent i forkant. Det at alle disse organisasjonene er med, betyr at det underliggende premisset, nemlig at det bare er næringslivet som har vært med i disse organisasjonene, altså ikke er riktig. Også en lang rekke fagorganisasjoner er med, og jeg kan derfor ikke se hva Lysbakkens problem egentlig består i.
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
Jeg vil først presisere at Regjeringen ikke ønsker å åpne for kommersiell drift av skoler. GATS-avtalen innebærer etter min mening heller ikke noen rett for utenlandske tjenesteytere til å drive skoler på kommersiell basis uten samtidig å miste kravet på statsstøtte etter forslaget til ny friskolelov. Rolf Reikvams spørsmål bygger på en misforståelse av hvilke rettigheter og plikter som følger av GATS-avtalen. Det avgjørende poenget i forhold til WTO og GATS-avtalens artikkel XVII er at tjenesteytere fra andre medlemsland enn Norge har rett til å tilby sine tjenester på like vilkår som norske tjenesteytere. Det er med andre ord ingen rett til drift på gunstigere vilkår for utenlandske tjenesteytere. Det fins dermed ikke grunnlag i GATS-avtalen for å hevde at utenlandske tjenesteytere, i motsetning til norske tjenesteytere, har rett til å drive kommersielt samtidig som de mottar statsstøtte. Regjeringen kan derfor med full støtte i GATS-avtalen foreslå en lovregulering som ikke gir rett til kommersiell drift av skoler for noen av medlemslandenes tjenesteytere. I forslaget til ny friskolelov er derfor følgende begrensninger i forhold til kommersiell drift foreslått: For det første har skolen bare anledning til å kreve skolepenger basert på det beløpet som er nødvendig for sammen med statstilskuddet å dekke driftsutgifter tilsvarende utgiftsnivået ved en offentlig skole det er naturlig å sammenlikne seg med, jf. forslagets § 6-2 annet ledd andre setning. Ønsker man å fastsette høyere skolepenger enn dette, kreves godkjenning av departementet, jf. § 6-2 annet ledd siste setning. For det annet skal alle offentlige tilskudd og eiendeler fra elevene komme elevene til gode, jf. forslagets § 6-2 første ledd. Det vil dermed være i strid med loven å ta ut et overskudd. Etter dette gir forslaget til ny friskolelov ingen rett, hverken for utenlandske eller norske aktører, til godkjenning av kommersiell skoledrift med rett til statsstøtte. Friskoleloven undermineres med andre ord ikke av de prinsippene som følger av GATS-avtalens artikkel XVII. Det foreligger dermed ikke noe behov for å forhandle om bestemmelsene i friskoleloven som utelukker kommersiell drift av skoler med statsstøtte.
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
Det spørsmålet dreier seg om, er «forslag til privatskolelov», som det står. På det punktet er jeg helt klar. Vi har ikke i den sammenheng behov for å ta ut noe ekstra i GATS-forhandlingene. Norge har kommersielle skoler i dag, men da uten statsstøtte. Men det er en annen problemstilling enn den som reises av Reikvam i spørsmålet knyttet opp til selve lovforslaget. Og det er det jeg har svart på. Jeg føler meg sikker på at det lovforslaget vi her har fremlagt, matcher godt med GATS-reglene, og at det ikke utløser noen nye etableringer i Norge. Men jeg vil presisere at det er det spørsmålet dreier seg om, jf. innledningssetningen i Reikvams spørsmål.
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
Jeg kjenner ikke til den konstruksjonen som her er beskrevet, så jeg tør ikke ta stilling til den over bordet. Jeg vil bare si at når jeg har besvart spørsmålet som jeg har gjort, er det nettopp fordi Reikvam har spurt med utgangspunkt i privatskoleloven. Det er ingen tolkning. Det står jo i spørsmålet. Hvis spørsmålet var et annet, beklager jeg at jeg ikke har greid å svare på det. Men det er det som er poenget. Med det som utgangspunkt, og med lovforslaget som foreligger, føler jeg meg sikker på at GATS-reglene er dekkende. Men som sagt, jeg kjenner ikke den andre konstruksjonen som er nevnt. Jeg tror ikke det heller er noe problem, men det tør jeg ikke ta stilling til over bordet. Det er heller ikke det som er selve problemet. Problemet, slik jeg oppfatter spørsmålet, er det lovforslaget Regjeringen har fremlagt, og at det ikke bør medføre kommersielle skoler. Når det gjelder det spørsmålet, er jeg ganske sikker på at vi er helt i rute.
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
Først vil jeg konstatere at Regjeringen gjør noe for å redusere grensehandelen. For andre år på rad reduseres alkoholavgiftene. I fjor gikk avgiftene på øl, vin og sprit ned. Fra 1. januar i år gikk avgiftene på sprit ned med 10,9 pst. Dette var et resultat av budsjettforliket med Fremskrittspartiet. De seneste årene har det versert ulike påstander i media om omfanget av grensehandel og hvilke skadevirkninger grensehandelen antas å ha, bl.a. for handelsnæringen i grenseområder mot Sverige og tapte avgiftsinntekter for den norske stat. Det er generelt vanskelig å forholde seg til slike opplysninger, ikke minst fordi det av naturlige årsaker er knyttet stor usikkerhet til opplysningene, i særdeleshet når det gjelder smugling, som etter det jeg forstår utgjør en del av anslagene representanten Hedstrøm refererer til. Denne usikkerheten er en viktig bakgrunn for at Regjeringen og Fremskrittspartiets stortingsgruppe i budsjettforliket i høst ble enige om å sette ned et ekspertutvalg for bl.a. å utrede virkningene på statens inntekter av å endre avgiftene på grensehandelsutsatte varer. Dette utvalget er nå i ferd med å bli nedsatt, og vi ser frem til resultatet av arbeidet. Enhver som beveger seg over grensen, kan uansett raskt konstatere at grensehandelen er stor. Det er sannsynlig at grensehandelen har økt fra 2000 til 2002. Både lørdagsåpningen av Systembolaget fra 1. juli 2001 og den sterke norske kronen har trolig bidratt til økt grensehandel. På den annen side er de norske avgiftene på enkelte grensehandelsutsatte varer som drivstoff og brennevin, som nevnt, blitt kraftig redusert de siste to årene. Denne avgiftsreduksjonen og økt risiko ved kjøp av illegalt brennevin bidrog til at brennevinssalget på Vinmonopolet økte med nesten 10 pst. fra 2001 til 2002. Til sammen økte salgsvolumet av vin og brennevin på Vinmonopolet med 4,7 pst. fra 2001 til 2002. Når det gjelder omfanget av grensehandelen og mulige tiltak som representanten Hedstrøm etterlyser, mener jeg det er riktig å vente med å vurdere dette til den nevnte ekspertgruppen har lagt frem sine vurderinger innen utgangen av april. I budsjettforslaget for 2004 vil Regjeringen på bakgrunn av dette og avgiftsutviklingen i Sverige vurdere om det er behov for å ytterligere reduksjoner av avgiftene på grensehandelsutsatte varer.
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
La meg først si at jeg er helt enig med representanten Hedstrøm i at ytterligere avgiftsnedgang i Sverige selvfølgelig stiller oss overfor meget betydelige utfordringer. Den vil, som han antydet, komme mot slutten av året i år, altså når vi skal ha budsjettbehandling for neste år. Å komme med en utredning av konsekvensene, som både Fremskrittspartiet og Regjeringen er enige om, vil det være fullt mulig å gjøre til det tidspunktet. Men når det gjelder den øvrige del av problemstillingen, vil jeg nevne at det budsjettet som representanten Hedstrøm og jeg har stått sammen om, nå har virket i 15 dager. Jeg synes ikke det vil være naturlig å invitere til ny budsjettbehandling allerede nå. Det er riktig som representanten Hedstrøm sier, at Fremskrittspartiet prioriterte sine krav, og avgiftene gikk ned når det gjaldt spriten. Representanten hadde sikkert ønsket å gå videre, men jeg kan trøste Øystein Hedstrøm med at det han fikk i tillegg, var et så stramt budsjett at renten går ned. Det vil i neste tur kunne ha en positiv innflytelse på en av de alle viktigste faktorer her, nemlig kronekursen. Så jeg tror faktisk representanten Hedstrøm kan være ganske fornøyd med det resultatet han var med på å frembringe i høst.
Jan Petersen (Høyre), 2003-01-15:
Ledighetsspørsmålene er noe av det aller viktigste vi nå står overfor. Representanten Hedstrøm husker sikkert hva næringslivets krav til oss var, og det er der mye av utfordringen ligger. Av de kravene var nettopp et stramt budsjett noe av det aller viktigste. Det har heldigvis representanten Hedstrøm vært med på å medvirke til at vi fikk. Det viktigste grepet vi kan ta, har vi nå tatt. Dette budsjettet må få tid til å virke, og hittil har det bare virket i 15 dager. Det momentet er jeg absolutt helt enig i, men jeg vil samtidig gjøre det klart at vi har den utredningen som vi begge to er blitt enige om at vi skal gjennomføre, som skal danne grunnlag for å gå ytterligere inn i de problemstillingene. Jeg er helt enig med Hedstrøm i at det er en svært, svært viktig utfordring vi står overfor. Vi hadde da også sammen mulighet for å være med og løse dette spørsmålet. Det er mindre enn halvannen måned siden vi forhandlet om et budsjett, og vi fikk altså en endring i det budsjettet som jeg tror Hedstrøm er fornøyd med.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Jeg har stilt følgende spørsmål til utdannings- og forskningsministeren, og som nå blir besvart av utenriksministeren: «Regjeringens forslag til privatskolelov legger ikke opp til å gi statsstøtte til kommersielle aktører som ønsker å drive skoler. GATS-regelverket i WTO innebærer derimot at Norge kan bli nødt til å akseptere slike aktører på lik linje med ikke-kommersielle aktører helt ned i grunnskolen. Vil Regjeringen holde på den begrensningen den har foreslått i privatskoleloven, og arbeide for dette også i forhandlingene, eller vil det åpnes for kommersielle aktører i den norske skolen?»
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Jeg takker for svaret. Det er ikke noen særlig god måte å debattere på å si at vi alltid misforstår, og spesielt ikke etter at statsråden startet med å si «etter min mening». Jeg har lyst til å følge opp spørsmålet litt og kanskje også prøve å være litt mer konkret. Det er riktig at det i privatskoleloven er foreslått en begrensning, nemlig at den gjelder ikke-kommersielle aktører, men ellers er det fritt fram. Etter den nåværende privatskoleloven er det helt andre begrensninger for å opprette en privatskole. Da blir mitt spørsmål helt konkret: Føler utenriksministeren seg helt sikker på at vi med de posisjonene som Norge har lagt fram, vil hindre utenlandske kommersielle aktører i å etablere privatskoler i Norge?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Jeg klarer nok å tolke mitt eget spørsmål, jeg også. Men la meg gå videre på spørsmålet. I media har flere personer uttalt seg. Blant annet har Terje Hansen, professor på Handelshøyskolen, uttalt at det blir vanskelig å skille mellom kommersielle og ikke-kommersielle aktører på grunn av et nettverk av selskapsformer som kan etableres. Det betyr at et konsern i utlandet kan etablere en skole i Norge, som er ikke-kommersiell i utgangspunktet, men som det gjennom ulike transaksjoner kanskje er mulig å få statsstøtte til likevel. Føler utenriksministeren seg helt sikker på og trygg på at den type konstruksjoner, som noen antyder, ikke vil oppstå, at vi vil unngå at kommersielle aktører kan sikre seg statstilskudd etter norsk privatskolelov?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-01-15:
Jeg har følgende spørsmål til utenriksministeren på vegne av finansministeren: «Grensehandelslekkasjen var i 2002 større enn noensinne. Tall basert på beregninger fra Sveriges statistiske sentralbyrå viser at det legges igjen 10 mrd. kr i grensehandelen med Sverige, en økning på 17 pst. Anslag fra Handels- og Servicenæringens Hovedorganisasjon viser at grensehandel og smugling gir et inntektstap for staten i moms og særavgifter på 4,7 mrd. kr. Hva vil statsråden foreta seg for å redusere grensehandelslekkasjen?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-01-15:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg synes var passivt. De små avgiftsreduksjonene som utenriksministeren refererer til, er så ubetydelige at de i praksis ikke betyr noen ting. Fremskrittspartiets primære syn har i alle år vært at vi må harmonisere disse avgiftene. At vi i budsjettavtalen bare fikk til 10,9 pst., var selvfølgelig et kompromiss. Vi kom ikke lenger. I Aftenposten i dag kan vi lese at Göran Persson sier at man nå må følge opp med betydelige avgiftsreduksjoner, og han henviser til at Danmark bl.a. skal redusere brennevinsavgiften med 45 pst. fra oktober i inneværende år. Vi vet også at de avgiftsfrie importkvotene i våre naboland skal trappes opp til fullt EU-nivå innen 1. januar 2004. En skal ikke være mye til spåmann for å kunne forutse at alle piler vil peke oppover, og grensehandelslekkasjen vil(presidenten klubber) øke drastisk. I Sem-erklæringen sier Regjeringen at man vil gjøre noe med dette.(Presidenten klubber.) Så i tillegg til disse vurderingene og ekspertutvalg som vi har hatt tidligere, også på 1990-tallet: Hva vil skje i praksis for å hjelpe den norske handels- og servicenæringen til å kunne konkurrere med våre naboland? (presidenten klubber) (Presidenten klubber.)
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-01-15:
Det må være åpenbart for alle som er villige til å se, at med så betydelige forskjeller i avgifter som det er mellom Norge og nabolandene, og når avgiftsforskjellene bare øker og øker, kan dette gå bare én vei, uavhengig av kronekurs og andre elementer som statsråden nå trekker inn, som selvfølgelig kan ha noe betydning. Men det er jo et annet moment også: Arbeidsledigheten øker betydelig i Norge. Det gjør den også ute i Europa, kanskje enda høyere enn her i en del land. Men vi har som tommelfingerregel at en grensehandelslekkasje på 1 milliard kr betyr tap av 1 000 arbeidsplasser. Så hvis vi ut fra et anslag har en grensehandelslekkasje på 10 milliarder kr, betyr det tap av 10 000 arbeidsplasser. Vi vet at det er mange ungdommer som har en innfallsport til arbeidslivet – kanskje mange av dem som ikke ønsker en lang utdannelse – innenfor handels- og servicenæringen. De møter da en stengt port i forhold til hva som kunne vært alternativet hvis vi hadde hatt større handel på norsk side. Får dette Regjeringen til å se på denne problematikken med nye øyne?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Jeg hadde opprinnelig stilt spørsmålet til landbruksministeren, men jeg er godt fornøyd med at olje- og energiministeren svarer på spørsmålet. Jeg har da følgende spørsmål: «I Sverige er bioenergi en viktig energikilde, som det er satset mye på de siste åra. I Norge er det en langt mer beskjeden satsing på dette området. Nå opplever vi en betydelig debatt vedrørende strøm. I den forbindelse pekes det på at vi må finne andre oppvarmingsmåter enn tradisjonell strøm slik at vi unngår strømmangel i framtida. Dessuten er det beregnet at en større satsing på bioenergi vil gi et betydelig antall arbeidsplasser. Vil statsråden ta initiativ til ei betydelig bioenergisatsing framover?»
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Jeg takker for svaret. Jeg vil peke på minst tre grunner til at jeg i mange år har vært opptatt av dette med bioenergi. For det første: Situasjonen er slik at vi må få vekk en del av panelovnene. Strøm er jo en meget dyr kvalitet. Det å bruke strøm til oppvarming, slik vi har hatt for vane i Norge, er noe vi må komme bort fra dersom vi skal ha en energipolitikk for framtida som er bærekraftig. Den andre grunnen til at jeg er opptatt av bioenergi, er at det er en miljøvennlig energi. Av det man tar ut av skogen, vil gassen uansett gå opp i lufta, enten man brenner det eller det råtner på naturlig måte. Og den tredje grunnen som opptar meg særlig, er at Innlands-Norge i dag sliter veldig med sysselsetting. Hedmark, Oppland og indre Trøndelag – for å nevne noen områder – har betydelige utfordringer i forhold til fraflytting. Dersom man satser mer aktivt på bioenergi, tror jeg det vil gi et betydelig antall – faktisk opp mot tusen – arbeidsplasser. Det er gjort beregninger. Bare for Trøndelag er det et potensial dersom man utnytter dette i større grad. Derfor håper jeg at Regjeringa vil legge større vekt på dette enn man har gjort. Jeg er enig i at det er en satsing, men jeg hadde ønsket meg en langt sterkere satsing framover.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-15:
Avslutningsvis vil jeg si at vi i SV i hvert fall er veldig interessert i å være med i en dialog dersom Regjeringa vil øke satsinga på bioenergi. Det er så mange fordeler med den, sett ut fra de tre grunnene som jeg nevnte i stad. Vi har faktisk sett for oss en langt sterkere satsing i årene framover enn det som er i dag. Vi syns den opptrappinga av bioenergi som har vært på 1990-tallet, har vært beskjeden i forhold til det potensialet som ligger der, og i forhold til de enorme mulighetene som dette gir, både for en god, miljøriktig utvikling og for sysselsetting i Distrikts-Norge. Jeg er glad for at statsråden har en positiv tilnærming til dette, men jeg hadde ønsket at vi hadde hatt muligheter til å satse noe mer, at det hadde vært et større løft, à la det som f.eks. Sverige har fått til.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Representanten Inge Ryan tar opp et svært sentralt og viktig spørsmål, for en stor del av energi til oppvarming er i dag basert på elektrisitet. Det er et viktig mål for Regjeringen å bidra til å vri forbruket av strøm til oppvarming over til andre energikilder. Derfor satses det betydelig for å øke bruken av bioenergi i Norge. Satsingen skjer gjennom Enovas forvaltning av Energifondet og deres målsetting. Målet er at vi innen 2010 skal ha 4 TWh økt tilgang på vannbåren varme basert på nye fornybare energikilder, varmepumper og spillvarme. I Enovas handlingsplan for 2003 har Enova satt av 100 mill. kr til «Hovedprogram varme». Satsingen retter seg ikke mot bioenergi spesielt, men mot generell miljøvennlig varmeproduksjon. Dette gjøres for å sikre at lokale forhold avgjør valg av energikilde og teknologisk løsning. Hoveddelen av denne satsingen forventes likevel å gå til bioenergi. I 2001 var støttebeløpene til varmeproduksjon og distribusjon om lag på dagens nivå, og prosjekter med utnyttelse av bioenergi fikk 64 pst. av denne støtten, dvs. vel 70 mill. kr. I oktober 2002 la Olje- og energidepartementet fram «Strategi for utbygging av vannbåren varme 2002». Her presenteres de eksisterende virkemidler for å øke bruken av vannbåren varme, samt at det identifiseres enkelte barrierer for utbygging av fjern- og nærvarmenett. Utbygging av vannbåren varme og distribusjonsnett er ikke et mål i seg selv, men en viktig forutsetning for å kunne gjøre seg nytte av f.eks. bioenergi. Det er for 2003 satt av 15 mill. kr over Landbruksdepartementets budsjett til en satsing spesielt rettet mot bioenergi. Det er nå laget en handlingsplan for disse midlene. Hovedsatsingsområdet for denne handlingsplanen er «Brenselleveranser og verdikjeder basert på råstoff fra landbruket». I tillegg til dette vil Regjeringen om kort tid innføre en tilskuddsordning for innføring av fornuftig energisparing og energiomlegging, rettet mot privathusholdninger. Dette er en ordning som skal stimulere til bruk av miljøvennlige oppvarmingskilder som ikke baserer seg på direkte bruk av elektrisk energi, samt andre energieffektiviserende tiltak. Målet er å få til en energiomlegging som gjør oss mindre avhengig av vannkraften enn hva tilfellet er i dag.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Inge Ryan nevnte tre punkter som begrunnelse for innføring av bioenergi. Jeg er enig i alle tre punktene. Alle er relevante, og alle er viktige. Jeg vil som et eksempel nevne Agder Energi og Agder–Telemark Skogeierforening, som gjennom et samarbeid er i ferd med å utvikle «Verdikjeden fra skog til ferdig varme», som de kaller det. Dette samarbeidet har konkret ført til et planlagt brikettproduksjonsanlegg samt to planlagte biobrenselanlegg med fjernvarme, i Arendal og i Risør. Disse biobrenselanleggene skal brenne briketter fra brikettproduksjonsanlegget. Brikettene er basert på råstoff fra trebearbeidende industri i Agder-regionen, og Enova har gitt investeringsstøtte til dette anlegget. Samarbeidskonstellasjonen mellom skognæringer på den ene siden og energiselskap som leverandørindustri på den andre er veldig interessant. En ser allerede resultater av dette i form av nye planlagte prosjekter og altså også nye arbeidsplasser. Både miljømessig og sysselsettingsmessig er dette meget interessant og viser vei også framover for andre deler av landet vårt.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-01-15:
Jeg tror det er et betydelig potensial for økt bruk av bioenergi. Jeg vil understreke at målene om 4 TWh økt tilgang på vannbåren varme er å betrakte som et minimumsmål. Potensialet er betydelig større. Jeg vet at landbruksministeren er veldig engasjert i dette, og at han har gjort betydelige prioriteringer innenfor sitt budsjett for å få dette fram. Jeg tror at vi skal få et godt samarbeid – og utnytte dette. Jeg tror også at den strømsituasjonen vi har hatt denne høsten og vinteren, på en måte har banet vei for en annerledes tenkning. Det er allerede tydelige tegn på at folk som ser seg om etter alternative energikilder, har fått øye på bioenergi som et interessant alternativ. Og jeg samarbeider gjerne både med SV og med resten av Stortinget om å se på hvordan vi kan utnytte dette betydelige potensialet for norsk energiforsyning i tiden framover.