trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-01-31:
Jeg vil fortsette spørretimen med klimautfordringene. De er høyaktuelle, bl.a. ved at FNs klimapanel denne uken vil legge fram sin nye rapport. Klimautfordringene er noe som opptar flere og flere mennesker. De store konsekvensene av klimautfordringene som vi står overfor, vil vise seg om 50 år – jeg tenker da på temperaturøkningen. Om 50 år lever en tredjedel av dagens norske befolkning. Noen av oss har sett på SV som en pådriver i klimaspørsmålet. Men nå opplever vi stadig vekk at SV blir overkjørt av Arbeiderpartiet i sak etter sak, det gjelder både klimasaker og andre viktige etiske saker, som bioteknologi. Men i klimapolitikken trenger vi politisk ledelse. Vi trenger noen som går foran. Beskjeden fra Kofi Annan i Nairobi var nokså klar: Vi må bli modigere, vi må vise politisk lederskap, var hans sluttbeskjed til toppmøtet. I Nairobi lyktes ikke Norge i å skape allianser for et radikalt lederskap, heller ikke en radikal nordisk røst var å høre i Nairobi. Mitt spørsmål blir: Hvilken rolle mener statsråden Norge skal ha i de internasjonale klimaforhandlingene som stadig pågår, der vi må være tydelige i forhold til å sette – og nå – noen klare nye måltall også internasjonalt?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-01-31:
For å lykkes internasjonalt må det bygges allianser. Statsråden var i Tyskland i går. I neste måned skal det være energiministermøte, og så er det toppmøte i mars hvor klima- og energiplanen skal behandles. De andre nordiske landene driver nå og samordner seg i forhold til å lage en felles strategi for å utgjøre et tyngdepunkt i EUs klima- og energidiskusjon. Hva vil statsråden gjøre for at vi som nasjon, som foregangsland, også skal være med på å skape den radikale, nordiske røsten som får gjennomslag innenfor EU?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-01-31:
Jeg kan ikke huske noen gang å ha opplevd i Stortinget at en statsråd til de grader har blitt satt til side – og tatt ned – av sin egen partileder som det vi har opplevd her i dag. Miljøvernministeren har gått ut og sagt at Norge skal kutte minimum 20 pst. av klimagassutslippene. I dag sier finansministeren at denne saken ikke er avklart. Miljøvernministeren hadde ikke ryggdekning for det hun sa. Det vi opplever her, er at Norge gir fra seg lederrollen på dette området. Tyskland, England og EU-kommisjonen har tallfestet mål, mens foregangslandet Norge ikke har det. Kombinasjonen av en svekket statsråd og det at vi gir fra oss denne lederrollen er veldig dårlig – på et så viktig område som det her er tale om. Jeg vil gjerne spørre miljøvernministeren om følgende: Hvordan kan vi i framtiden vite at miljøvernministeren har ryggdekning i Regjeringen når hun deltar i det miljøpolitiske ordskiftet? Hvilke av hennes uttalelser er det som har ryggdekning i Regjeringen?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-01-31:
SV sier i sitt partiprogram at klimagassutslippene skal halveres innen 2020. Jeg konstaterer at ambisjonsnivået nå er endret slik at det er mer enn halvert. Fellesforbundet hadde forleden en samling hvor de tre rød-grønne partilederne var til stede. Det ble en samling preget av kyss, klapp og klem, og det liknet til forveksling det en ser når idrettsorganisasjonene inngår sponsoravtaler i næringslivet. De gikk på talerstolen til stor jubel og forlot salen med hver sin sjekk. Bjørndalen begrunnet dette med at det var partier som var støttespillere, og han la vekt på at de hadde endret standpunkt. Han sa at når det dreier seg om SV, gjelder det gasskraftsaken, og når det gjelder Senterpartiet, har de endret standpunkt i faglige spørsmål. Fellesforbundets leder har helt rett i at SV fundamentalt har endret standpunkt i viktige miljøspørsmål. Det gjelder gasskraftsaken, hvor en skulle ha rensing fra dag én, og så ble det et opplegg som innebærer usikkerhet om rensing innen 2014. Jeg er opptatt av å spørre miljøvernministeren om hun er tilfreds med å administrere tidenes snuoperasjon i miljøpolitikken, som vi nå får dokumentert når det gjelder klimaspørsmål, og som vi også vet gjelder gasskraftpolitikken. Nå inviterer en ungdom over hele landet til å være med på en felles dugnad for å sette klimaspørsmål på dagsordenen – og så går altså Regjeringen feil vei og øker utslippene. Det innebærer at en starter en kampanje hvor folket skal lede an, og så skal Regjeringen gå i en annen retning. Et annet spørsmål det ville være naturlig å stille statsråden, er om hun ikke ser at denne forskjellen mellom liv og lære fra Regjeringens side kan være med på å undergrave den kampanjen som hun nå har satt i gang.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-01-31:
Jeg registrerer at gjennomsnittstemperaturen også øker i salen her. Det tar jeg som et godt tegn på at jeg har truffet ganske godt i forhold til det som er et ømt punkt hos SV. Det er ingen tvil om at de garantiene SV gav i miljøpolitikken knyttet til fornybar energi, hvor det nå er full stopp, og knyttet til gasskraftpolitikken, hvor det nå bygges uten rensing, osv., er tidenes snuoperasjon i miljøpolitikken. Det må det være anledning til å utfordre partiet på. Det er i stor grad utslipp fra gasskraftverk som er utfordringen i årene som kommer. Nå foreligger det ti planer om å bygge gasskraftverk i Norge. Jeg har lyst til å spørre miljøvernministeren: Hvilken innfallsvinkel vil hun ha i disse sakene? Bør disse gasskraftverkene få krav om rensing fra dag én, eller skal de møtes med Stoltenberg-doktrinen: De får tillatelse, og så renser vi en gang i framtiden hvis det lar seg gjøre?
Erna Solberg (Høyre), 2007-01-31:
Det burde ikke forbause finansministeren at Høyre faktisk er interessert i å samarbeide for å få gjort noe med klimaproblemene. Den forrige regjeringen samarbeidet faktisk med SV bl.a. om målsettinger når det gjaldt klimaproblemene. Men det dette hovedspørsmålet dreier seg om, er egentlig hva miljøministeren mente da hun sa at hun garanterte at man skulle ha like ambisiøse utslippsmål som det EU har. Jeg har lyst til å stille miljøvernministeren et par spørsmål. For det første: Hva mener miljøvernministeren med en garanti, når Regjeringen ikke har behandlet saken ennå? Og hvilke konsekvenser vil miljøvernministerens egen garanti få hvis ikke Regjeringen lager mer ambisiøse målsettinger enn det EU gjør? Hva betyr egentlig garanti for miljøvernministeren?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Jeg har tenkt å stille et spørsmål til finansministeren. Vi vet at engangsavgiften for bil ble lagt om fra nyttår. Spesielt betydde det at en rekke dieselbiler ble rimeligere. Mange valgte da å ta Regjeringen på ordet, og gikk til anskaffelse av de bilene som ble rimeligere – Regjeringen skrøt faktisk av at de skulle bli rimeligere, og at man hadde en stor omlegging på gang. Bransjen sier selv at ca. 80 pst. av alle nye biler som er solgt hittil i år, er med dieselmotor og i den kategorien som er blitt rimeligere. Mange advarte faktisk på forhånd mot den omleggingen som Regjeringen gjorde, bl.a. ved å påpeke en del uheldige konsekvenser, men Regjeringen valgte å stå på sitt og ikke ta ad notam noen av de advarslene de faktisk fikk. Man stod på den omleggingen. Så varsler plutselig Regjeringen at alle de som har fulgt oppfordringen om å anskaffe disse billigere bilene, mest sannsynlig skal straffes. Man varsler en kraftig økning i årsavgiften for dem som har valgt å følge oppfordringen. Blant annet kan vi lese en uttalelse fra Finansdepartementet om årsavgiften – på departementets egen hjemmeside. Der sier man bl.a.: «(…) vil dieselbiler kunne få høyere årsavgift enn bensinbilene.» (…) Dette har ganske mange, spesielt gjennom media, vært opptatt av. For hvis man f.eks. følger den svenske modellen for årsavgiften, kan man få en årsavgift opp mot 10 000 kr i året. Mitt spørsmål til finansministeren blir: Hvilke modeller har Regjeringen til vurdering, og hvilket nivå på årsavgiften snakker man om? Dette er faktisk særdeles viktige opplysninger for dem som nå vurderer å kjøpe bil, og som stolte på at Regjeringens omlegging fra nyttår skulle være en forutsigbar omlegging.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Mitt poeng var jo bl.a. hvordan folk der ute opplever dette. Jeg tror veldig mange faktisk ikke har fått med seg trusselen om denne store økningen av årsavgiften. Men det er greit å få bekreftet at man ikke ser for seg en økning i størrelsesordenen 10 000 kr. Vi får vente og se hva den faktisk kommer til å bli. Jeg konstaterer også at denne omleggingen skulle være provenynøytral. Man skulle altså for 2007 få inn like mye i bilavgifter som man fikk i 2006. Blant annet ble Fremskrittspartiets forslag om kraftige kutt i bilavgiftene nedstemt. Når så de fleste i inneværende år kjøper bil med avgiftsreduksjon, hvordan ser man da for seg at man skal få inn like mye i avgifter? Hvis man etter hvert ser at man ikke vil klare å oppnå denne provenynøytraliteten som finansministeren var opptatt av, kan vi da frykte at Regjeringen allerede i revidert i mai/juni kommer til å foreta omlegginger, slik at man skal få inn like mye i bilavgifter som Regjeringen faktisk ønsker å få inn?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2007-01-31:
Ikke bare er vi blant dem som har Europas høyeste bilavgifter; vi er også blant dem som har Europas største og eldste bilpark. Den har dessverre en gjennomsnittsalder som ligger vesentlig høyere enn i EU. Vi har en skrotingsalder som ligger på i underkant av 20 år, og vi ser at nyere biler er betydelig mer miljøvennlige, samtidig som de er betydelig sikrere. Faktisk slås det fast i en svensk undersøkelse gjennomført av Folksam at i en møteulykke har man 90 pst. mindre dødsrisiko dersom man sitter i en bil produsert etter 2000 kontra i en bil produsert i perioden 1980–1984. Vil finansministeren – i likhet med Høyre – ha en raskere utskiftning av bilparken, for å se til at vi får både sikrere og mer miljøvennlige biler?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-01-31:
Det er rett at det er først nå, i 2006–2007, at vi har presise og objektive kriterier for CO2-utslipp. Tidligere måtte vi bruke slagvolum og hestekrefter. Slik sett er tiden nå inne. Jeg tror det er viktig å få fram at den avgiftspolitikk som styrer kjøpsatferd i klimavennlig retning, må slå ut hos forbrukeren. Og nå får vi løpende rapporter om at importørene priser annerledes. De kryssubsidierer de bilene som Regjeringen ønsker skal prises mer, vekk, og de lar ikke avgiftsreduksjonen komme forbrukerne til gode, men stapper det i lomma i form av økte marginer. Det bør vi ikke finne oss i. Nå er det begrenset hva finansministeren kan gjøre med hensyn til å prissette biler, men en kan skjerpe konkurransen på importleddet gjennom lettere parallellimport, for å stresse importørene. En kan kalle inn bransjen og gi den klar beskjed om at dette finner vi oss ikke i. Og en kan på ulike måter bidra til å samarbeide med presse og forbrukerorganisasjoner, slik at forbrukerne får greie på hva det er bransjen nå gjør, og velger biler hvor bransjen er ærlig og gjennomfører en klimavennlig politikk. Hva vil finansministeren bidra med?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-01-31:
La meg først si at disse usanne reglene vi har hørt om den forrige regjeringens klimapolitikk, skal få sitt etterspill. Jeg skal ikke bruke min tid her på det. Jeg har registrert at det representanten Kvassheim pekte på, at miljøpolitikken har fått en parallell til Bibelens tretti sølvpenger på Fellesforbundets møte, heller ikke er kommentert. Jeg har allikevel lyst til å gi miljøvernministeren anledning til å si noe om den makt – eller manglende bruk av makt – i Regjeringen som en miljøvernminister har – muligens siste spørsmål om miljø i denne runden. Det er noen få uker til det er sju år siden en regjering gikk av på miljøspørsmål i denne sal, en historisk dag. Det vil ikke skje denne gangen, dels fordi det er en flertallsregjering, dels fordi det er umulig for en regjering å ikke gjøre som en miljøvernminister sier, i en tid hvor klimaspørsmål er det viktigste som er for en regjering. Miljøvernministeren har enormt mye makt, og sannsynligvis mer makt – i denne regjering – enn noen miljøvernminister har hatt, nettopp av den grunn. Og mitt enkle spørsmål er: Hvorfor bruker ikke miljøvernministeren den enorme makt hun har, til å sette ned foten, vel vitende om at intet kan skje med hennes hode i Regjeringen?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
For kvart minutt som går, krev staten inn ca. 100 000 kr i bilrelaterte avgifter, på årsbasis over 50 milliardar kr. Spesielt er eingongsavgifta på bilar ekstremt høg i Noreg. Det gjer at bilane i Noreg er veldig dyre, og at vi har ein gammal bilpark – vi ligg på topp i Europa når det gjeld alder. Ei gradvis fjerning av eingongsavgifta ville medført at vi hadde fått ei raskare utskifting av bilparken, vi ville fått ein sikrare bilpark, ein meir miljøvennleg bilpark. Det positive er at auka etterspørsel etter utanlandsproduserte bilar ikkje ville ha skapt noko som helst press i norsk økonomi, heller tvert imot. Er finansministeren einig i at vi gradvis kan fjerne eingongsavgifta på bilar utan at det skaper noko press i norsk økonomi?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Mitt spørsmål går til justisministeren, slik at han også får litt å gjøre i dag. I nyhetene i dag kan vi lese at nesten 7 000 kriminelle slapp tidligere ut av fengsel i fjor for å få ned soningskøene. Statsråd Storberget har uttalt at hans store mål som justisminister er å fjerne soningskøene, og justiskomiteens leder, Anne Marit Bjørnflaten, har sagt til Dagbladet at soningskøene skal være borte i 2009. Jeg skal ikke si at justisministeren kan trylle, men tall fra 2006 viser en økning i soningskøene. Selv om jeg i dag kan lese at vi denne måneden har fått en liten reduksjon, er det likevel bekymringsfullt når vi vet at årsakene til dette først og fremst er bruken av framskutt prøveløslatelse. Flere og flere slipper ut av fengsel før de har sonet ferdig. Bare i fjor tilsvarte det 150 år i ekstraordinær strafferabatt. Dette er en ordning som gjør at de innsatte får redusert straff uavhengig av hva de er dømt for. Det er en gavepakke til de kriminelle, og det er en hån mot de pårørende og offeret. De kriminelle skal sone den straffen de er dømt for. I tillegg har vi fått en ny form for soningskø, nemlig soningskø for samfunnsstraff. Fremskrittspartiet har advart mot dette lenge, men likevel ser man at justisministeren er fornøyd. Statsråden har nå i overkant av to og et halvt år på seg til å få vekk soningskøene. Byggingen av Halden fengsel har ikke startet ennå, og åpningen av de nye åpne plassene er ikke nok, når man vet at det er enda flere plasser, og da spesielt lukkede plasser, vi trenger. Mitt spørsmål til statsråden blir da: Vil Regjeringen fortsette med å slippe straffedømte fri før endt soning, eller kan justisministeren nå garantere at han vil ta dette på alvor og bevilge mer penger til utvidelse av de eksisterende fengslene og få på plass flere soningsplasser enn det vi har i dag, uten at de kriminelle premieres og slippes ut før tiden?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Jeg takker for svaret. Statsråden synes kanskje det er fine tall han viser til i dag, men likevel skal vi være oppmerksom på at det er 2 300 som står i soningskø, i tillegg til dem som venter på å sone sin samfunnsstraff. Fremskrittspartiet har også flere ganger tatt til orde for at de kriminelle som er utenlandske statsborgere, skal kunne sone sin straff i hjemlandet. Dette har også statsråden vært enig i og tatt til orde for både i denne sal og i media. Å iverksette raskere overføring til soning i hjemlandet for utenlandske innsatte vil frigjøre mange plasser i norske fengsler. Vi vet også at en god del av disse står i soningskø. En kan jo spørre seg hvorfor ikke dette blir iverksatt umiddelbart. Spørsmålet mitt blir da: Er det uenighet om denne bruken internt i Regjeringen, eller vil justisministeren nå få iverksatt dette slik at utenlandske statsborgere får sone i sitt hjemland?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Bekjempelse av narkotika er en stor oppgave for samfunnet. Vi ser i dag at det er flere norske fengsler som har store problemer med narkotika. Ofte er det faktisk enklere å få tak i narkotika på innsiden av fengslene enn det er på utsiden. Bruk av hunder i fengslene er veldig viktig for det forebyggende arbeidet mot narkotika i fengslene. Men vi vet at kriminalomsorgen ikke har nok penger til å kunne ha i hvert fall en hund i hvert distrikt, slik at de lettere kan få til kontroller med hunder. Da blir mitt spørsmål: Hva vil Regjeringen gjøre for at å få til en nedgang i narkotikabruken i fengslene, og vil det komme penger slik at man kan få mer bruk av hunder for kontroller i fengslene?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg kan garantere at Regjeringa gjør hva den kan for å få ned soningskøen i Norge. Etter at Regjeringa tiltrådte høsten 2005, satte vi i verk umiddelbare tiltak. Køen vokste helt fram til i sommer. Da var den oppe i 2 700 straffedømte som stod og ventet på å få sone i Norge. Etter det har tiltakene begynt å virke, og det er jeg veldig glad for. Det er jo også et bredt flertall i Stortinget som har støttet mange av de tiltakene som er iverksatt. Siden køen nådde sin topp på 2 700, er det en glede for meg i dag å si at den nå er nede i 2 300 – en nedgang på 15-20 pst., som viser at vi er på rett vei. Dette er en nedgang som vi etterlyste lenge i opposisjon, og som jeg er glad for at vi får til. Det viser at etter den forrige regjerings manglende innsats på dette området er vi nå i ferd med å få en trend i forhold til soningskø der tallene er på vei ned. Det gjelder heldigvis også samfunnsstraff. Det er helt riktig som representanten sier, at vi heller ikke må bygge opp kø når det gjelder samfunnsstraff. Regjeringa har derfor valgt å bruke ekstra midler til friomsorgen, både i fjor og i år, så vi har ambisjoner om at vi allerede til sommeren skal komme langt med hensyn til køen når det gjelder samfunnsstraff. Når det gjelder spørsmålet om tidligløslatelse, er jo det et virkemiddel som man bruker for å redusere køen, og som Høyre, Kristelig Folkeparti, Venstre, Arbeiderpartiet og SV har gått inn for både under den forrige regjering og under den nåværende regjering. Det er et virkemiddel vi ønsker å bruke, nettopp for å få bukt med køen, men det er sjølsagt slik at det er et virkemiddel vi ønsker å avvikle når vi ser at vi får hånd om soningskapasiteten i Norge. Der er vårt poeng at det er bedre å løslate en person etter 85 dager enn å la ham sitte i 90 dager, altså løslate ham fem dager før, i stedet for å la ham måtte vente i tre eller fire år på å komme inn og sone 90 dager. Det er bedre å la ham komme inn og sone 85 dager raskt, enn å vente lang tid og sone 90 dager.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Det kan jeg svare uttrykkelig ja på, i den forstand at vi gjør hva vi kan for at flere utenlandske statsborgere skal sone i hjemlandet. Men det er jo ikke slik at den norske justisministeren over natten kan vedta at nå skal alle polakker sone i Polen. Vi må forholde oss til at vi lever i et internasjonalt samfunn, og at det er flere myndigheter som må ha et ord med i laget. Men det er mange ting vi kan gjøre for at flere får sone i sitt eget hjemland. Der er det tatt initiativ bl.a. fra Norges side for å gjøre Europarådets konvensjon bedre, slik at vi lettere kan få overført utenlandske borgere, og vi ser nå på mulighetene for at man kan fatte utvisningsvedtak tidligere i prosessen når det gjelder dem som straffedømmes i Norge. Til slutt: Vi jobber nå aktivt i forhold til vår kriminalomsorg for å gå gjennom alle utlendinger i norske fengsler for å se om vi kan få sendt disse tilbake tidligere. Det er et arbeid som allerede bærer frukter.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Dette er en totalt feil beskrivelse av utviklingen. For det første er det altså slik at køen er på vei ned. Den er på et betydelig lavere nivå nå enn da Høyre satt i regjering, da den holdt seg stabil på et rimelig høyt nivå. Det er derfor vi har etablert over 300 nye fengselsplasser i løpet av 2006 og 2007 og har bestemt at vi skal bruke over 1 milliard kr på å etablere det nye store fengselet i Halden. Dette er altså en utvikling som vi har tatt tak i, nettopp for å løse dette problemet. Vi ser altså at tallene går ned, og det må også Høyre erkjenne når man nå ser tallene. Det er ikke riktig som Aspaker sier, at vi slipper fanger tidligere og tidligere ut. Dette er en praksis som Høyre også gjennomførte da de satt i regjering, nettopp med den begrunnelse å få bukt med soningskøen. Den samme løslatelsesrabatten – om man skal kalle det det – som gis i dag, ble gitt under den forrige regjering. Vi har vurdert om vi skulle utvide dette, men det har vi ikke funnet tilrådelig. Dette er Regjeringa helt enig om.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Det er vår klare ambisjon, og det har jeg også meddelt Stortinget tidligere. En av grunnene til at vi ønsker å avvikle soningskøen, er at vi ønsker å få full realitet inn i soningen både når det gjelder lengde og når det gjelder kvalitet. Det er viktig at vi får folk raskt inn til soning slik at soningen virker, men det er også viktig at vi opprettholder det nivået som domstolene faktisk har satt for straff. Når vi nå skal få avviklet soningskøen, er det vår klare ambisjon at også denne tidligløslatelsen skal fjernes. Jeg er glad for at den tidligere justisministeren bekrefter at dette har det vært bred politisk enighet om. Når det gjelder spørsmålet om lukkede plasser, er det bare én ting en regjering kan gjøre for å få flere lukkede plasser, og det er å bygge flere lukkede plasser. Her hadde den forrige regjering på bordet en stor plan om å bygge et fengsel i Halden som ville koste over 1 milliard kr. Jeg er glad for at den regjering jeg er medlem av, nå har valgt å ta det første spadestikket og vil bruke over 100 mill. kr i år for å starte byggingen, slik at dette fengselet skal stå klart så raskt som mulig – med over 250 plasser.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg må be representanten om å dokumentere at jeg på noe tidspunkt har gått inn i et mer eller mindre blindt forsvar for narkotika – da skal representanten lete lenge. Men når Regjeringa også sier at den ønsker å ha en aktiv holding med hensyn til narkotika, betyr ikke det at vi blindt skal bruke de virkemidlene som vi har brukt over år, og som vi i mange tilfeller faktisk ser ikke virker. 60–70 pst. av dem som sitter inne i norske fengsler i dag, sliter med betydelige rusproblemer. 80 pst. av dem kommer tilbake til kriminell atferd etter løslatelse. Da syns jeg det er et betimelig spørsmål at man nettopp stiller andre virkemidler til rådighet for å møte de problemer som stoffmisbrukerne og ikke minst samfunnet sliter med. Der mener jeg at vi skal reagere raskt. Men vi skal også tillate oss å kunne tenke annerledes overfor disse. Jeg har heller ikke på noe tidspunkt gått inn for frisoner i Oslo, slik Høyre til stadighet påpeker. Det Arbeiderpartiet og flere partier har støttet ved tidligere anledninger, og som ble gjennomført under den forrige regjering, var sprøyterom i Oslo. Det skal være et hjelpested hvor bl.a. de aller mest slitne stoffmisbrukerne kan få et annet tilbud om hjelp når det gjelder helseproblematikk, men også når det gjelder en del andre sosiale problemer, og som faktisk kan bidra til å redusere kriminaliteten. Jeg er overbevist om at den eneste måten vi kan løse problemene i forhold til stoff og alkohol på, er å ha flere tanker i hodet på én gang. Det er der jeg mener Høyre ikke er til stede.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg er glad for at Høyre-representanten nå velger den argumentasjonen i politiressursdiskusjonen at det er andre elementer som spiser opp politibudsjettet, som hun hevder. Noe av det er også feil. Når det gjelder bilene f.eks., ser vi at den totale prisøkningen på biler går i null når man ser på at noen biler faktisk blir billigere og noen blir dyrere. Jeg vil anbefale representanten Aspaker kanskje ikke å svelge rått den beskrivelse hennes kilder gir av politibudsjettene. Dette gir meg en anledning til nettopp å si at det ikke er riktig som Høyre gjentatte ganger har sagt, at det er denne regjeringen som kutter i politibudsjettene. Med en gang vi kom i posisjon, økte vi politibudsjettene med over 100 mill. kr. Det var den samme høsten, 2005, som Høyre valgte å kutte i budsjettet til politiet. Dette nivået har vi faktisk valgt å opprettholde. Denne stadige påstanden om at Regjeringa ønsker å kutte i politiinnsatsen, er altså ikke riktig. Dessuten ber jeg også representanten Aspaker merke seg at det er denne regjeringen som nå bidrar til at vi har et rekordhøyt opptak til Politihøgskolen for å utdanne flere folk, og samtidig en milliardinvestering til et helt nytt nødnett, som avgjort er viktig for norsk politi.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Det er en viktig problemstiling som representanten Horne tar opp. Men det kan ikke bare begrenses til narkotikabruk. Det må også omfatte øvrig rusmiddelbruk som tabletter og alkohol, som vi ser er dominerende blant dem som settes inn i norske fengsler. Derfor er det viktig at fengselet, så langt det er mulig, er en rusfri sone. De tallene vi nå har når det gjelder å avdekke narkotikasituasjonen i norske fengsler, er ikke entydig mørke, og de er ikke så dominerende som det representanten Horne later til å tro. Men det er viktig for oss at dette arbeidet styrkes. Jeg mener faktisk at når vi nå styrker kriminalomsorgen, bidrar til at det blir mindre belastning pr. ansatt, bidrar vi også til å øke ressursene for å drive sikkerhetsarbeid og også arbeid mot narkotika. Så har jeg lyst til å si: Når det gjelder å forebygge narkotikamisbruk, enten det er i fengselet eller utenfor fengselet, er kanskje en av de viktigste forutsetningene at vi kan dempe den vanlige, legale rusmiddelbruken i samfunnet, dempe ungdoms alkoholforbruk. Der inviterer jeg nå Fremskrittspartiet til også å være med på et samarbeid, slik at vi virkelig kan få tatt et forebyggende jafs når det gjelder så alvorlig kriminalitet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg må gjenta: Regjeringa kutter ikke i Oslo politidistrikts budsjett fra 2006 til 2007. Høyre gjentar det til stadighet. Det kom et kutt når det gjaldt Oslo politidistrikt, og det kom fra den forrige regjeringen i budsjettet for 2006. Da var det et reelt kutt for Oslo-politiet. Det ble foretatt da Høyre satt i regjering. Det forsøkte vi å rette opp noe ved å gi Oslo politidistrikt et ekstra tilskudd for 2006 på bl.a. 6 mill. kr. Så er det noen som har foretatt et kutt når det gjelder Oslo politidistrikt, så er det Høyre – det partiet som André Oktay Dahl representerer. Det betyr ikke at vi ikke har en utfordrende budsjettsituasjon for politiet over det ganske land. Så er det ikke slik at det flyter i Oslos gater. Det er gjort et betydelig arbeid for å få bukt med gjengkriminaliteten i Oslo, et arbeid som vi nå ser bærer frukter, og som nettopp viser at Regjeringa tar grep om en svært alvorlig kriminalitetsutvikling bl.a. i Oslo.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-01-31:
Det er vanskelig å ta justisministeren på alvor når han hevder at Regjeringen er på rett vei i kriminalpolitikken. Stadig flere innsatte slipper tidligere ut på gaten, unge, farlige kriminelle skal ikke pågripes og fengsles, og politiet opplever en kritisk varetektssituasjon og får ikke fengslet selv ved til dels alvorlig kriminalitet. Denne utviklingen går definitivt i gal retning, og resultatet er at folk opplever økt utrygghet. Er dette den kursendringen Regjeringen har varslet i kriminalpolitikken?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-01-31:
Justisministeren kan bli stående, spørsmålet er til ham. Narkotika er utvilsomt et av vår tids største problemer, fordi det ofte legger livet til misbrukeren i ruin, og fordi dette også rammer et stort antall pårørende, som kan oppleve å få hele sin livssituasjon snudd på hodet. Høyre har tatt til orde for nulltoleranse overfor narkotika fordi vi mener samfunnet tydelig må signalisere at vi tar narkotikaproblemet på alvor, og at vi vil sette inn nødvendige midler for å bekjempe dette på bred front. Istedenfor støtte fra justisministeren opplever vi et sjokkerende angrep, som vitner om at statsråden bare har lyttet på det ene øret, og at han lukker øynene for en nokså dramatisk utvikling, der narkotikamisbruk har fått fotfeste selv i de mest grisgrendte strøk, der narkotikabeslagene øker og smuglingsmetodene stadig blir mer utspekulerte, og der stadig flere unge mennesker og deres familier får ødelagt sine liv av narkotikamisbruk og det som følger av dette. Høyres nulltoleransepolitikk innebærer at vi sier nei til narkotika, og at vi stiller opp for å hjelpe de narkomane. Vår regjering leverer tidenes største satsing på rustiltak og rehabilitering, og Høyre har fulgt opp i sine alternative budsjettforslag. Dagens regjering har levert det dårligste rusbudsjettet på åtte år, og takten når det gjelder plasser i legemiddelassistert rehabilitering er så dårlig at det vil ta 70 år å hjelpe dem som trenger det. Justisministeren har endt opp i et blindt forsvar av frisoner for narkotika i byene og stopper der. Jeg konstaterer at vi har en justisminister som ignorerer foreldrenes bekymringer, økte narkotikabeslag og en utvikling med farlig misbruk også i arbeidslivet. Hvordan kan justisministeren forsvare sitt forsvar for narkotika og sin regjerings tafatte innsats på rusfeltet for å hjelpe narkomane ut av misbruk og til et mer verdig liv?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-01-31:
Jeg hører at justisministeren beskriver en svært alvorlig situasjon når det gjelder narkotikaproblemets omfang i det norske samfunnet. Men jeg hører ikke at han er veldig tydelig i signalgivningen om forsterkede tiltak og en helt ny og annen dimensjonering av satsingen på rehabilitering. Jeg konstaterer også at han heller ikke kommenterer det pinlige i at han har lagt fram det dårligste budsjettet på åtte år når det gjelder rehabilitering, samtidig som han beskriver hvor utbredt narkotikaproblemet er også blant kriminelle. Statsråden har ved flere anledninger skrytt av politibudsjettet, og politiet er utvilsomt viktig i kampen mot narkotika. Da har jeg lyst til å utfordre justisministeren: Hvordan kan han forsvare at politiets driftsbudsjetter nå viser seg å bli spist opp av lokale investeringer til nødnett og til dyrere biler, som betyr at man spiser av driftsmidlene og overfører dem til investeringer? Hvor blir det da av politiets økende evne til å forebygge og bekjempe narkotikakriminalitet?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-01-31:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Det regionale vitensenteret for Nord-Norge i Tromsø er et viktig redskap for å høyne interessen og styrke realfagskompetansen i landsdelen. Det sentrale vitensenterstyret har pekt på at nye lokaler for dette senteret er en kritisk faktor for et velfungerende vitensenter. Kan statsråden avkrefte at statsstøtten til drift av det nordnorske vitensenteret gjøres avhengig av nybygg, og ser statsråden noen mulighet for at staten kan delta i et spleiselag på det nybygget senteret nå trenger?»
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-01-31:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Jeg var til stede den 1. desember da Regjeringen presenterte sin nordområdestrategi i Tromsø. Da ble det sagt at kunnskap skulle være navet i nordområdestrategien. Jeg tror heller ikke det hersker noen tvil om at realfagene er av særlig betydning hvis vi skal realisere mulighetene i nordområdene. Vi trenger flere med realfag, og vi trenger flere forskere for å drive videre teknologiutvikling til beste for miljøet, men også for bosettingen i Nord-Norge. Jeg tror heller ikke det er noen tvil om at vitensentrene gir næring til mange små forskerspirer, for det høyner utvilsomt interessen for realfag. Jeg ser også at besøkstallet ved vitensentrene generelt og for Nord-Norge også har økt sterkt den korte tiden vitensentrene har vært i funksjon. Mitt spørsmål til statsråden er da: Er statsråden villig til å vurdere en særskilt styrking av vitensenteret i Nord-Norge til drift, og jeg utfordrer en gang til på bygg, all den tid man har sagt at kunnskap skal være navet i nordområdestrategien, og at realfagene der skal ha en helt spesiell oppmerksomhet?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-01-31:
Jeg vil takke statsråden for svaret, men jeg hadde faktisk trodd at statsråden nå ville gripe sjansen til å bidra til å konkretisere ett tiltak i forbindelse med nordområdestrategien. Er det noe som preger den, så er det mye ord, generelle vendinger og lite konkret handling. Jeg vil igjen utfordre statsråden til å si hvordan han tenker at Nordnorsk vitensenter kan spille en viktig rolle i forhold til stimulering og motivering av elever og lærere, i en landsdel som kanskje har særlig store avstandsutfordringer og geografi å slite med, siden det senteret skal dekke fra Namdalen til Kirkenes. Jeg vil påstå at det senteret har noen spesielle driftsutfordringer for å kunne gjøre jobben for sin region. Jeg spør igjen: Er det ingen mulighet, ser ikke statsråden at dette kunne være ett konkret tiltak for at nordområdestrategien skal materialisere seg i noe konkret?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-01-31:
Jeg skal ikke ta historiebeskrivelsen – det kan vi ta debatt om et annet sted – bare konstatere at køene svinger noe, og vi får være glad for at de går noe ned, til 2 300. Den gangen jeg hadde ansvaret for dette, var det min ambisjon da køen skulle avvikles i løpet av den perioden vi er inne i nå, at det også inkluderte avvikling av tidligløslatelsene. For det er riktig, som Storberget sier, at tidligløslatelsen er et midlertidig tiltak, og det har hatt bred støtte. Jeg vil gjerne be statsråden om å bekrefte her i stortingssalen at det å avvikle soningskøen pr. 2009, som jeg oppfatter er Regjeringens målsetting, også inkluderer at man på det tidspunkt ikke lenger har tidligløslatelsen. Den gav på et tidspunkt ca. 130 soningsplasser. Jeg tror det er viktig for Stortinget å vite det. Jeg vil også gjerne stille spørsmål om Regjeringen er beredt til å skaffe landet flere lukkede plasser. Regjeringen har utsatt de planene som har kommet godt i gang i Salten. Regjeringen vet at det også var planer om å doble kapasiteten i Halden ved å gå fra 250 til 500 plasser. Men hovedspørsmålet er: Vil man avskaffe tidligløslatelsen som en del av politikken om å avskaffe soningskøen innen utgangen av 2009?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-01-31:
Jeg tillater meg å stille dette spørsmålet til samferdselsministeren: «Hvor rask saksbehandlingsfremdrift vil man legge opp til i Samferdselsdepartementet for å sikre stortingsbehandling av det brede lokale forliket om Oslopakke 3 høsten 2007?»
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-01-31:
Jeg er glad for at statsråden konstaterer at hun er fornøyd med at man tar på alvor det som skjer lokalt. Jeg er ikke enig med statsråden i at det ikke er klare mål for Oslopakke 3. Avpakket all hovedsetningsbruk i det dokumentet sier man at trafikkveksten skal tas gjennom kollektivsatsing. Det er et helt klart mål og en forutsetning for pakken, slik den er lagt opp, og miljøsatsingen er også knyttet til vei, ved at veiene skal være miljøtiltak i en del av landet hvor det går titusenvis av biler – slik at veitiltakene er miljøtiltak. Jeg kan derfor ikke være enig i at det ikke er klare mål, men jeg oppfatter at statsråden sikkert vil forsikre seg om dette i en dialog med lokale myndigheter. Når det gjelder de formelle sider ved saken, forstår jeg det som ble sagt. Min utålmodighet knytter seg først og fremt til at det i denne pakken ligger en dekning av en del prosjekter som ikke dekkes i dag – som overskridelsen ved Økern – og ikke minst penger til kollektivsatsing fra 1. januar 2008. Jeg regner med at statsråden gjør sitt ytterste for å få saken fram så raskt som mulig, og derfor er mitt spørsmål til statsråden: Kan hun antyde når det tidligst kan skje? Jeg legger til grunn at hun legger sitt beste skjønn og engasjement i dette.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-01-31:
Jeg tror det kan være nyttig for oss alle å bli minnet om hva Oslopakke 3 er. Det er altså en bred, lokal samarbeidsvilje til å løfte en lokal beskatning av bilbruk for å sikre to formål: Det første er 50 pst. av pengene til å sikre drift og investeringer i kollektivtransport, og det andre er å sørge for at tøft miljøbelastede veier legges under bakken. I sum er det helt klart at hensikten er at trafikkveksten skal tas kollektivt. Det er også lagt opp til at man skal klare dette. Jeg forstår statsrådens behov for å ha en fair og skikkelig behandling. Mitt spørsmål er preget av en utålmodighet etter å få dette på plass, ut fra den brede politiske enighet som foreligger her – for den er enestående. Den inkluderer alle partier i Oslo bystyre og alle partier unntatt Fremskrittspartiet i Akershus fylkesting. Det er sjelden at en norsk samferdselsminister får mulighet til å klippe snora for noe som kan kalles for 40 milliarder kr i lokalt tilskudd i forbindelse med drifting av kollektivtransport, bygging av kollektivtransport og veier. Jeg aner at det i dialogen mellom stasråden og meg i hvert fall ligger en felles vilje til å få det til.
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-01-31:
Først må jeg si til statsråden at vi stemte faktisk for det budsjettet som det ble vist til var så genialt i 2005. Jeg synes kanskje det etter to år hadde vært på tide å foreta et lite navnebytte på departementet til statsråden, over til det-kongelige-totalt-uakseptable-dette-må-det-gjøres-noe-med-departementet. Det skal jeg ikke gjøre, rett og slett i respekt for de hardt arbeidende menneskene som prøver å følge alle de motstridende signalene som stadig vekk kommer fra statsråden. Regjeringens politikk består i to ting: Slipp fangene fri, det er vår – året rundt – og at folks behov for trygghet ser ut til å spille en underordnet rolle spesielt når man ser på situasjonen i Oslos gater. Er statsråden bekvem med at situasjonen i Oslos gater er ute av kontroll, mens man samtidig kutter politiets budsjetter tilbake til det nivået det i realiteten var på før – hvis man tar de tallene som faktisk ligger til grunn for representanten Aspakers spørsmål, som faktisk er korrigerte og korrekte og dekkende for situasjonen, slik politiet selv oppfatter det.
Bent Høie (Høyre), 2007-01-31:
«Regjeringen har nå stoppet oppgavedifferensieringsprosjektet når det gjelder kollektivtransport. Kommer Regjeringen til å stoppe alle oppgavedifferensieringsprosjektene som gir kommunene muligheter for å overta oppgaver som fylkeskommunen i utgangspunktet har ansvar for?»
Bent Høie (Høyre), 2007-01-31:
Det vi opplever her, er jo igjen Regjeringens manglende tro på at kommunene kan ta på seg større oppgaver enn det de gjør i dag. Evalueringen av forsøksprosjektet i Bergen og Trondheim når det gjelder kollektivtransport, er jo ikke gjennomført. Det betyr at man ikke vet om dette har ført til et bedre tilbud for innbyggerne, noe som bør være det vesentlige i denne saken. Betyr det svaret som kommunalministeren nå kommer med, at selv om evalueringsrapporten fra Bergen og Trondheim, når den foreligger, vil være positiv i forhold til innbyggernes opplevelse av kollektivtransporttilbudet, så vil det ikke være aktuelt f.eks. for Regjeringen å innfri søknader om tilsvarende ordninger for andre byer i Norge, f.eks. Stavanger og Kristiansand?
Bent Høie (Høyre), 2007-01-31:
Jeg konstaterer igjen at publikums opplevelser av tilbudet ikke er med som et kriterium her, men at det er fylkeskommunens redsel for å miste oppgaver som er førende for Regjeringens politikk i forhold til å kunne gi kommunene utvidede oppgaver. I Trondheim er det også et forsøksprosjekt knyttet til barnevernet. Er det slik at Regjeringen også vurderer å avvikle dette forsøksprosjektet, eller er det et forsøksprosjekt som det vil være mulig å videreføre også for framtiden?
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-01-31:
Det er godkjent en rekke forsøk med oppgavegavedifferensiering i perioden 2004–2007. Alle forsøkene skal etter planen pågå ut den fastsatte forsøksperioden. Forsøksloven åpner for en ordinær forsøksperiode på fire år med mulighet til å søke om to års forlengelse. Eventuell forlengelse av forsøksperioden utover 2007 må vurderes i hvert enkelt tilfelle og bl.a. ses i lys av forvaltningsreformen som skal gjennomføres fra 1. januar 2010. Regjeringa legger generalistkommunesystemet til grunn som et hovedprinsipp for organisering av kommunesektoren, dvs. at alle kommuner i utgangspunktet skal ha samme oppgaver. Oppgavedifferensiering på enkelte avgrensede områder kan imidlertid være et supplement til generalistkommunesystemet. Nye forsøk med differensierte løsninger må vurderes innenfor den enkelte sektor, men det er ikke aktuelt å gi kommunene ulikt oppgaveansvar i særlig stort omfang. Når det gjelder forsøkene med alternativ organisering av forvaltningen av transportsystemene i Bergen og Trondheim, er det besluttet at disse avsluttes etter den ordinære forsøksperioden på fire år. En avgjørende årsak til dette er at det ikke er lokal enighet mellom partene om å forlenge disse forsøkene. Da forsøkene ble igangsatt, ble det uttrykkelig sagt at skulle de videreføres, måtte det være enighet mellom partene. Forsøket i Kristiansandsregionen er det enighet om, og det kan forlenges. Forsøket i Stavangerregionen er ikke underlagt forsøksloven, og samarbeidet kan således fortsette dersom partene er enige om det.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-01-31:
Her må man skille mellom ulike spørsmål. Hvis vi skal forlenge et forsøk som har gått over fire år, må partene være enige om det. Når det gjelder Trondheim, er ingen av partene innstilt på at man skal forlenge forsøket i dets nåværende form. Når det gjelder Bergen, er det riktig at Bergen kommune ønsker å forlenge forsøket, men Hordaland fylkeskommune ønsker det ikke. Vi må ha respekt for det som var utgangspunktet for forsøkene, nemlig at partene må være enige hvis man skal forlenge. Det er ikke situasjonen. Når det gjelder evalueringa, starter den i høst og skal fortsette første kvartal, eventuelt første halvår, neste år. Da får man komme tilbake og se på de vurderingene som på det tidspunktet foreligger.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-01-31:
Jeg er innstilt på å videreføre en rekke forsøk med oppgavedifferensiering, men vi må vurdere fra sektor til sektor og fra sted til sted hva som er klokt å gjøre, men hele tida i den forståelse at det er generalistkommuneprinsippet som skal være det førende. Når det gjelder kollektivtransporten, som var representantens spørsmål i utgangspunktet, er det et faktum at Hordaland fylkeskommune er svært lite tilfreds med den måten Bergen kommune har fulgt opp prosjektet på. Sånn sett er det nok også grunn til å tro at folk i Bergen har merket lite til dette. Det vil imidlertid da bli klargjort gjennom evalueringsprosessen, og så får man på et seinere tidspunkt ta stilling til hvordan man skal organisere kollektivtrafikken i Hordalands- og Bergensområdet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-01-31:
Forventa vekst i arbeidsplassar og busetnad i Oslo og Akershus bidreg til at transportveksten held fram, og stiller store krav til utvikling av eit effektivt, sikkert og miljøvenleg transportsystem. Regjeringa er nøgd med at lokalpolitikarar i Oslo kommune og Akershus fylkeskommune tek desse utfordringane på alvor og gjennom eit omfattande tverrpolitisk samarbeid har klart å leggje fram eit samla forslag for å møte utfordringane ved å vidareføre trafikantbetalingssystemet i hovudstadsregionen gjennom Oslopakke 3. Eg er klar over at det å kunne nytte bompengar til å drifte kollektivtransporten har vore ein særs viktig føresetnad for dei lokale vedtaka om Oslopakke 3. Regjeringa vil kome attende til dette – og andre spørsmål – i samband med hovudstadsmeldinga som vert lagd fram for Stortinget seinare denne sesjonen. Det er vedteke at det skal verte gjennomført ei ekstern kvalitetssikring av konseptval i tidlegfase – såkalla KS1 – for statlege investeringsprosjekt over 500 mill. kr. KS1 vart vedteke og sett i gang av førre regjering for å betre kvalitetssikringa av store samferdselsprosjekt i ein tidleg fase. Stortinget har òg slutta seg til dette. Regjeringa følgjer difor opp dette arbeidet. Totalkostnadene for Oslopakke 3 overstig KS1-grensa meir enn hundre gonger, og heller ikkje elles er det nokon grunn til at Oslopakke 3 skal verta handsama annleis enn andre store samferdselsprosjekt i landet. Eg går ut frå at representanten Dørum ikkje er usamd med meg i dette. Eg viser òg til Stortinget si handsaming av Dokument nr. 3:8 for 2005-2006, Riksrevisjonens undersøkelse av effektivitet i offentlige tiltak til kollektivtrafikk – Oslopakke 2. Eit av hovudankepunkta i Riksrevisjonen sin gjennomgang av Oslopakke 2 var at det ikkje var definert klare mål for satsinga. Eg kan ikkje sjå at Oslo kommune og Akershus har definert slike klare mål for Oslopakke 3. Eg er difor oppteken av at det vert gjennomført ei grundig og heilskapleg utgreiing for Oslopakke 3. Eg har allereie påpeika kor viktig dette er, overfor dei lokale styresmaktene, både i møte og i brev. Ein bompengesøknad om Oslopakke 3 må vidarehandsamast på vanleg måte i Statens vegvesen før saka kan verte oversend Samferdselsdepartementet. Med mange attståande problemstillingar før saka kan handsamast av departementet, er det for tidleg å seie når i stortingsperioden saka kan leggjast fram for Stortinget.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-01-31:
Eg er glad for at representanten Dørum og eg har ei felles forståing av kor viktig denne saka er. Eg deler absolutt Dørum sitt syn på at det sjølvsagt ligg gode målsetjingar i Oslopakke 3. Det står att å greie ut nokre sider når det gjeld målsetjinga, når me veit at det som ligg i pakka, ikkje vil føre til redusert biltrafikk. Men det er ei stor satsing på kollektivtransport, som forhåpentlegvis skal ta den store veksten som me ser kjem i dette folkerike området. Det synest eg er viktig. Bompengesøknaden kom i slutten av november. Han vart straks send over til Vegdirektoratet for vidare handsaming. Eg legg opp til at det ikkje skal verte noka trenering i noko ledd som eg har ansvaret for, men med det systemet som ligg inne i KS1, vil det iallfall vere eit godt stykke ut i 2008 før ein kan rekne med at den saka er klar i forhold til KS1-handsaming.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-01-31:
Eg kan understreke det siste. Her ligg absolutt ein felles vilje til å få dette til. Eg føler at me har ein god dialog med dei lokale styresmaktene, og at ein har ei forståing for dei prosessane som nødvendigvis må gå føre seg når det gjeld eit prosjekt av denne størrelsen, som langt overstig grensa for KS1-handsaming. I tillegg til KS1-handsaminga må vi også førebu ei endring av veglova, dersom me skal kome i møte det som ligg i Oslopakke 1. Ei slik lovendring vil ta eit års tid. Me må ta den tida som trengst, men me skal ikkje bruke tid utover det som er nødvendig for å få ei forsvarleg handsaming av denne viktige saka.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-01-31:
Regjeringa satsar på samferdsel og har i årets budsjett ein stor auke på samferdselsbudsjettet som òg kjem Hedmark til gode. Men det me gjer med den store satsinga, er å oppfylle Nasjonal transportplan, som er vedteken her i Stortinget, og med eit handlingsprogram som ligg ved og høyrer innunder Nasjonal transportplan. I det handlingsprogrammet er prioriteringa til fylkestinget i Hedmark følgd opp. I den prioriteringa ligg den såkalla lottorekkja – 2, 4, 6, 16 – og rv. 3 er ikkje prioritert. Trass i det har ein evna å finne litt midlar til breiddutviding, og eg er – stadig trass i det som ligg av føringar i NTP – budd på å gå i dialog med Statens vegvesen, og har alt gjort det, i håp om at me skal kunne finne nokre midlar i tillegg. Men det er ei krevjande øving, for då går me altså utover det som fylkestinget har prioritert, og det som Stortinget har prioritert i sitt vedtak.