Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2009-12-14:
Fremskrittspartiet vil ha en ny landbrukspolitikk, som kan legge grunnlag for en robust norsk matproduksjon over hele landet, som offensivt kan møte en internasjonal konkurranse, og som kan utnytte eksportmuligheter ved en friere matvarehandel. Fremskrittspartiet mener også at det sosialistiske landbrukspolitiske styringssystemet er et hinder for å utvikle matproduksjon i retning av forbrukerhensyn og bort fra byråkratiske begrensninger. Fremskrittspartiet er skuffet over at de øvrige partier på Stortinget ikke tar et oppgjør med en landbrukspolitikk som har sviktet i forhold til målsettingene om bosetting, sysselsetting og inntektsnivå. Jordbruksnæringen har vært gjennom store omveltninger, og de siste 20 årene er antallet produksjonsenheter blitt halvert. Til tross for en negativ utvikling med lave inntekter og nedleggelser har man fortsatt politikken med produksjonsreguleringer og en begrenset eiendomsrett. Fremskrittspartiet mener det haster med å innføre en ny landbrukspolitikk gjennom en entreprenørskapsmodell der den private eiendomsretten og næringsfriheten skal stå sentralt. Fremskrittspartiet fremmer også i dette budsjettet et forslag om å skille nærings- og distriktspolitikk og sørge for å gi bonden næringsfriheten tilbake gjennom en fullverdig eiendomsrett og rett til å styre egen produksjon. Konkurranse er den viktigste forutsetningen for et godt entreprenørmiljø, og derfor må de etablerte ordningene som hindrer dette, avvikles, slik som jordbruksavtalen og de forvaltningsoppgaver som den finansierer. Fremskrittspartiet fremmer en rekke forslag for å styrke bondens næringsfrihet, som å myke opp rigide produksjons- og markedsreguleringer, som begrenser konkurransen og hindrer produsenter fra å utvikle produksjonen. Fremskrittspartiet mener at fri etablering i alle produksjonsledd må gjenopprettes, og vil kun beholde produksjonsbegrensninger som sikrer miljøet og et godt dyrevern. Fremskrittspartiet foreslår en nedtrapping av næringssubsidiene og viser til at større næringsfrihet vil gi bedre inntektsmuligheter for matprodusentene enn passive støtteordninger gir grunnlag for. Som eneste parti fremmer vi også forslag om en ordning med et milliardbeløp i omstillingsstøtte for landbruket som skal bidra til omstilling og innovasjon. Fremskrittspartiet mener at jordbruksnæringen må finne sin plass blant vanlige produksjoner som søker et marked i friest mulig konkurranse. Vårt budsjettforslag legger til rette for moderne rammebetingelser som vil skape nye muligheter for matproduksjon over hele landet. De som fulgt med i utviklingen i landbruket i den siste tid, har kunnet se at flere og flere bønder nå går offentlig ut og kritiserer Regjeringens feilslåtte landbrukspolitikk. Det er ganske alvorlig det som framkommer i et intervju med en bonde i Nationen 14. november: «(…) då han ikkje ville vere med på å skrive falske kontraktar og fiktive fakturaer blei han kasta som «leigetakar». Jorda blir i dag driven av ein annan bonde i nærområde, og fakturatriksinga gjer at den passive utleigaren framstår som bonde i statistikken. – Dette er rein svindel med pengane som er løyvd til landbruket, og det er oss reelle bønder som tapar.» (…) På papiret kan fire personer drive et samdriftsfjøs for melkekyr, men hvor kanskje bare én eller to er drivere, mens de andre er bønder som søker om produksjonstilskudd selv om de har et annet yrke, som f.eks. lastebilsjåfør. Som melkebonde Andreas Lund sier til Nationen: «Eigaren av jorda kan bu på Kanariøyane om han vil». En bonde sier til samme avis at det landbruksministeren gjør, er å telle hvor mange tilskuddsskjemaer han får inn. Det sier fint lite om tallet på bønder, og en annen bonde uttaler: «(…) det er feil at passive «bønder» på denne måten har eit sugerøyr inn i systemet.» (…) Vi leste også om bonden som på grunn av lån fra en privat aktør nå faktisk har gått fra en 50 pst. stilling til en 100 pst. stilling, noe som gjør at han i dag henter hovedinntekten fra gården, noe som skjer sjeldnere og sjeldnere. Det er et paradoks at bare 20 pst. av bøndene henter hovedinntektene fra gården, resten henter de fra annen type arbeid. Landbruksnæringen er på grunn av sine rammebetingelser preget av tilbakegang og pessimisme. Bøndene er misfornøyde med lave inntektsmuligheter og liten næringsfrihet, og forbrukerne er misfornøyde med Europas høyeste matvarepriser. Da er det bare å gå til New Zealand og se, der Fremskrittsparti-politikken i praksis har lyktes. Man har ført et land som hadde store problemer i 1984, tilbake til å bli et av verdens ledende på eksport. Dette er bevis på at den landbrukspolitikken som regjeringen Stoltenberg fører, er totalt feilslått. Landbruket trenger en nytenkning som det bare er Fremskrittspartiet som kan levere.