trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2012-12-07:
Det er jo riktig at under 30 pst. av verdens fattige bor i Afrika – det bor jo faktisk flere fattige i India enn i Afrika. Der ligger noe av forklaringen. Men spørsmålet jeg gjerne vil stille, gjelder fattigdomsreduksjon generelt. I budsjettspørsmål nr. 289 fra Fremskrittspartiet, for statsbudsjettet 2010, så sier UD at all norsk bistand skal bidra til fattigdomsreduksjon. I 2011 ble det gitt penger bl.a. til en gospelkonsert i Tanzania og til en europeisk filmfestival. Det er også tidligere blitt gitt penger til folkedansgrupper i Sri Lanka. Er dette fattigdomsreduserende?
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2012-12-07:
Dette er sikkert fine greier, men det er nok fremdeles litt tvil om det er fattigdomsreduserende. Men jeg har et spørsmål til: Bistandsministerens forgjenger, Erik Solheim, uttalte i Dagbladet 29. november i fjor, under overskriften: «Business bedre enn bistand.» Han er sitert på følgende: «Bistandsminister Erik Solheim mener næringslivet – ikke bistand – vil bli Afrikas redning.» Er bistandsministeren enig med sin forgjenger her?
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2012-12-07:
Det var representanten Sverre Myrli som fikk meg til å be om et lite innlegg til i denne debatten. Han undrer seg over hvorfor noen av oss er opptatt av å øke forsvarsbevilgningene og sågar se dem i sammenheng i prosentuell andel av bruttonasjonalprodukt, mens vi har den stikk motsatte strategi når det gjelder bistandsbevilgningene. Jeg skal forklare det. Vi i Fremskrittspartiet har nemlig – også med den regjeringen som sitter nå – stor tro på at bevilgninger til forsvarsformål over forsvarsbudsjettet går til fornuftige og kloke prosjekter som styrker Norges forsvarsevne og kapasitet. Når det gjelder u-hjelp, er bildet et helt annet. Som jeg var inne på i mitt hovedinnlegg: Det er mye godt u-hjelpsarbeid som utføres i verden, men det er også eksempler på det motsatte. Det at skogsatsing, f.eks., er vanskelig å gjennomføre, har å gjøre med at det er veldig fort gjort å havne i en situasjon hvor det blir jukset, og hvor korrupsjon og usikkerhet rundt f.eks. evaluering av tiltakene gjør at resultatene av skogsatsingen kan bli svært beskjedne i forhold til de beløpene som bevilges. Hvis vi ser på hvorledes livet fortoner seg i presidentale omgivelser i mange av Afrikas aller fattigste land, slår det oss at velstanden blant de aller rikeste i Afrika er ekstremt høy, mistenkelig høy, tatt i betraktning at landene praktisk talt har verken skatteinntekter eller eksportinntekter – men landene får altså mye penger i bistand. Når korrupte ledere opptrer med noen budsjetter rundt sine regjeringsmedlemmer – og ledelsen for øvrig – ser vi at her er det åpenbart ikke slik som bistandsministeren sier, at bevilgninger over u-hjelpsbudsjettet er å gi penger til de fattige. Det er dessverre grunn til å frykte at mye av u-hjelpspengene fører til at europeisk næringsliv får flere bestillinger på BMW-er og mer sjampanje. Det er ikke nettopp det det er mangel på i Afrika i dag. Til slutt: Bistandsministeren vil ikke redusere tollsatsene for mellominntektsland, fordi han mener det vil skade MUL-landene. Det er ikke riktig. Fremskrittspartiet mener det er feil. Det har vi belegg for gjennom Center for Global Development, som mener akkurat det samme som oss. Derfor bør tollsatsene for mellominntektslandene reduseres.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2012-12-07:
Forsvarsministeren sa i sitt innlegg for få minutter siden at Høyre feilinformerer. Jeg vil be statsråden om å titte nærmere på svar gitt av statsråden selv på Høyres spørsmål nr. 498. Det viser litt av den økonomiske utviklingen. Svaret fra statsråden er at i 2007 hadde vi en reell minus på 1,19 pst., i 2008 en reell minus på 0,56 pst. og i 2011 en minus på 0,26 pst. I svaret vises det også til at vi har hatt en svakere vekst enn veksten i bruttonasjonalproduktet i fem av de siste fem årene. Hvem er det som tar feil, er det Høyre, eller er det forsvarsministeren?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2012-12-07:
Forsvarsministeren kom i skade for å beskrive et virkelighetsbilde som ikke eksisterer. Vi sammenlignet i svaret gitt av statsråden både brutto nasjonalprodukts utvikling og den reelle budsjettutviklingen. Derfor er det et fullstendig galt svar som presenteres for Stortinget i dag. Jeg vil i tillegg henlede oppmerksomheten mot Riksrevisjonens rapport. Også der vises det et bilde hvor Kystvakten seiler uten helikopter i fiskevernsonen, vi har fregatter til kai i Bergen, vi har en innkjøpssvikt som gjør at kjøp av helikopter f.eks. er syv–åtte år forsinket. Riksrevisjonen skriver i sin siste rapport at «de seneste årenes omfattende investeringer i ny fartøystruktur i Sjøforsvaret foreløpig ikke hadde ført til økt operativ evne og økt fysisk tilstedeværelse i prioriterte områder». Er det Riksrevisjonen – ikke Høyre denne gang – som tar feil i sin rapport?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2012-12-07:
Jeg må dessverre tilbake til tallsammenligningene, siden Høyres tall ble tilbakevist av så vel forsvarsministeren som Arbeiderpartiets forsvarspolitiske talsmann. I vårt budsjettbrev til Finansdepartementet ba vi om en prosentvis oversikt over realveksten i forsvarsbudsjettet, sammenliknet med realveksten i de samlede statsbudsjetter for perioden 2006–2012. Riktignok er svaret fra Finansdepartementet, men jeg vet ikke om man regner helt annerledes i Forsvarsdepartementet. Det vil sikkert andre kunne svare på. Men svaret fra Finansdepartementet er: «Tabellen nedenfor viser prosentvis oversikt over årlige reelle bevilgningsendringer(definert som endringer eksklusiv pris- og lønnsvekst og andre tekniske endringer) (definert som endringer eksklusiv pris- og lønnsvekst og andre tekniske endringer) Tabellen viser at i 2007 hadde vi en negativ bevilgningsendring til forsvaret på 1,19 pst., i 2008 på 0,56 pst. og i 2011 på 0,26 pst. Så har man en litt halvharselerende tone overfor at vi også tillater oss å henvise til Forsvarets budsjettprioritering sammenlignet med brutto nasjonalprodukt. Vi er vel ikke helt på jordet når vi i god tradisjon og i tråd med det Norge i sitt NATO-medlemskap har valgt å ha som et klart definerbart mål, mener at man skal måle forsvarsbudsjettets andel av BNP som høyst relevant. Dette har vært norsk politikk i mange år. Derfor er det skuffende at man de siste årene har sett at Forsvaret har vært den budsjettposten blant samtlige departementer som har hatt lavest prioritering. Høyre legger ikke skjul på at vi prioriterer forsvar høyere enn bistand. Det har hittil også de fleste andre partiene gjort. Men jeg understreker at det kanskje ikke er så veldig lenge til vi ser at bistandsbudsjettet når igjen forsvarsbudsjettet hvis dagens utvikling skal fortsette. Det er kanskje ikke noen grunn til å være bekymret over det. Men det holder ikke, som noen gjør forsøk på, å sammenligne oss med de finanskriserammede landene i sør, i et bilde hvor vi er nødt til å ta større egetansvar. Vi er nødt til å prioritere vår egen sikkerhet mer, for vi kan ikke i samme grad som før lene oss på våre alliansepartnere, som er i en annen økonomisk situasjon enn oss. Dette er ikke svartmaling. Det er heller ikke skjønnmaling. Vi har valgt å lytte til de mange stolte personer som er tilknyttet det norske forsvaret – personer som både er stolte og motiverte, men som gjerne skulle ønske å øve og trene og være bedre rustet for fremtiden.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2012-12-07:
Da synes jeg Presidentskapet på eget initiativ skal ta for seg den nye sportsgrenen som er innført ved at statsråder – etter at opposisjonen har brukt opp sin taletid – tillater seg å presentere skarpe angrep og stille spørsmål til opposisjonen. Dette er misbruk av den muligheten statsråder har til å informere. Det er også en form for misbruk av den institusjonen som dette huset er, ved at det er Stortinget som først og fremst skal være i hovedsetet. Når bistandsministeren sier at Høyre er for et samfunn med større ulikheter, og at Høyre ikke er for rettferdig fordeling, gis ikke vi mulighet til å korrigere dette i det hele tatt. Det er nesten som å si at SV er imot å skape verdier, men de er for å fordele dem. Er det da slik at statsråd Eidsvoll Holmås, som har stemt imot de fleste inntekter som kommer fra sokkelen, er for å reise på «first class» og fordele disse inntektene som han har stemt imot skulle havne i statskassen?
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-12-07:
Det er riktig at det er vanskelig å beholde tilstrekkelig personell i Sjøforsvaret. Det betyr ikke at vi i dag ikke klarer å følge det operasjonsmønsteret vi har sagt at vi skal. Men vi ser helt klart at dette kan bli kritisk. Det er en situasjon det er vanskelig å bevilge seg ut av. Derfor må det være mange tiltak på personellområdet. Generalinspektøren er veldig opptatt av å gjennomføre det, og vi vil selvfølgelig ha fullt trykk på det, for det er avgjørende at vi har det riktige personellet. Men her er vi utsatt for det som skjer i en sektor som er avhengig av høyt utdannet teknisk personell, nemlig at det er konkurranse om arbeidskraften. Dette tar vi veldig alvorlig. Arbeidet har begynt og er i gang, og vi har fullt fokus på at Sjøforsvaret skal ha sin operative aktivitet fremover.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-12-07:
Vi snakker åpenbart om to helt forskjellige ting. Hvis representanten Kristiansen sammenligner med BNP, er det en helt annen regnemåte – hvis det er andel av BNP dette går på. Det jeg har svart på i Prop. 1 S for 2012–2013 – og som jeg viste til i mitt innlegg her – viser at tall og figurer er det reelle forsvarsbudsjettet, og det aller viktigste med det er faktisk at denne regjeringen har gjort det den lovet. Da vi i 2005 sa hvordan Forsvaret skulle innrettes, laget vi en langtidsplan i henhold til det. Vi fulgte opp, krone for krone, og Forsvaret fulgte opp i sin omstilling. Det var første gangen at langtidsplanen ble oppfylt 100 pst. av regjering og storting. Til sammenligning kan jeg nevne at Bondevik II-regjeringen klarte en 96 pst. oppfølging. Det er faktisk ganske kritisk, for det Forsvaret trenger aller mest, er forutsigbarhet og stabilitet.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-12-07:
Jeg vil egentlig anbefale representanten Kristiansen å lese på side 42 og 43 i Prop. 1 S for 2012–2013. Der angis veldig mye av Forsvarets aktivitet i en oversikt i tall og grafer. Når det gjelder helikoptre, er det helt klart – det har jeg svart på tidligere – at det er bekymringsfullt at ikke leverandøren har klart å levere helikoptre av god nok kvalitet. Nå har vi fått to helikoptre til Norge. Vi venter det tredje like over nyttår. Vi vil da ta stilling til videre leveranser. Vi har sett på alternativer, nettopp fordi dette er en veldig viktig kapasitet, spesielt – som Kristiansen sier – for Kystvakten. Så ser vi på levetidsforlengelse av Lynx-helikoptrene for å kunne bruke dem i noe lengre tid enn det som har vært planlagt.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-12-07:
Det har helt klart vært en bekymring at disse helikoptrene ikke har blitt levert i tide. Det gjelder også for mange andre land. Det hjelper ikke Norge, men vi gikk sammen om utvikling av et helikopter. Det som er spesielt med dette helikopteret, er at det er det helikopteret Forsvaret ønsker. Det er det som gir den operative kapasiteten som Forsvaret trenger, ikke minst for å kunne operere i nord og ute i havet. Derfor er det ikke noen andre alternativer som dekker akkurat det behovet Forsvaret har. Derfor har vi i det lengste også holdt oss til denne kontrakten. Men det er klart at det går en grense, og når vi også da får en leveranse som ikke er kvalitetsmessig god nok, og man må bruke mye ressurser på å reparere, er det ikke godt nok. Men nå ser det litt lysere ut. Vi ser på det tredje helikopteret når det kommer, og så vil vi ta stilling til det da.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-12-07:
Planen er jo å begynne å bruke NH90-helikoptrene allerede neste år, når vi får den leveransen som vi forventer å få. Som jeg sier, er det jo ikke en situasjon noen har ønsket seg. Dilemmaet er at dette er det helikopteret som oppfyller kravene til Forsvaret. Det gjør at man har hengt lenge ved kontrakten. Det har vært et utviklingsprosjekt. De tilbakemeldingene som vi får, er jo at Forsvaret er veldig fornøyd med det første helikopteret som kom, etter at alt var utbedret på det. Men, som sagt, når vi får det tredje helikopteret, kommer vi til å ta stilling til hva vi skal gjøre videre. Så har vi gått inn for en levetidsforlengelse av Lynx-helikoptrene. Og så må vi huske at den helikopterkapasiteten som nå ligger inne i NH90, ville økt veldig vår helikopterberedskap. Det er veldig bra. Men når det gjelder Kystvakten – det er jo tidligere bare Kystvakten som har hatt helikopter, det er de som er mest avhengig av det – vil jo de også selvfølgelig være prioritert når det gjelder de nye helikoptrene som blir levert.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-12-07:
Jeg vil bare svare på noen av de tingene som har kommet frem i debatten. For det første: Når det gjelder Kystvakten og representanten Aspakers påstand om nedgang i den sammenheng, er det riktig at bevilgningen, altså selve beløpet, for neste år er lavere, men det står også forklart hvorfor det er det. Det er fordi man har kjøpt et skip og reversert en engangsbevilgning, så seilingsmønsteret blir om lag på samme nivå som i år. Hvis man ser på økningen i aktivitet for Kystvakten i nord, har den vært i betydelig vekst de siste årene. Til Hagesæter vil jeg si at jeg er veldig enig i hans beskrivelse av ansvaret når det gjelder veteraner. Derfor har regjeringen tatt dette veldig alvorlig gjennom mange tiltak fra 2005, og vi vil fortsette å ha fokus på at veteranene skal møtes på en bedre måte i alle sektorer i det offentlige, og forbedre samspillet mellom dem. Så til dette med tallene i spørsmålet fra Høyre: Tallene har endret seg fra år til år, og det har vært en nedgang. Grunnen til at budsjettet gikk ned fra 2010 til 2011, som representanten Kristiansen viste til, var i hovedsak at bevilgningen i saldert budsjett 2011 for operasjoner i utlandet gikk ned som følge av innretningen på operasjonene ute. Men samtidig er det viktig å påpeke at det gjennom budsjettåret 2011 ble gitt betydelige tilleggsbevilgninger til operasjoner i utlandet, slik at regnskapet for 2011 ble høyere enn i 2010. Men det er ikke det viktigste. For å svare på representanten Myrlis spørsmål: Det viktigste er faktisk at regjeringen i denne langtidsplanperioden har fulgt opp den økningen i bevilgning som vi har sagt. Det har vi også svart til Høyre i svar på spørsmål nr. 500. Der står det at man i 2012 har fylt opp til et bevilgningsnivå 800 mill. 2008-kroner over nivået da. Til sammen, med Forsvarets omstilling – og dette er faktisk ganske viktig, for det dreier seg om de politiske vedtakene som er gjort, og Forsvarets evne til å omstille – er det i overkant 1,5 mrd. kr mer til høyere prioritert virksomhet og til økt kjøpekraft i 2012 enn det var ved begynnelsen av langtidsplanens periode. Så for første gang på flere tiår har regjeringen og Stortinget fulgt opp en langtidsplan. Det er bra, og med det budsjettet som ligger for 2012 og 2013, vil vi videreføre det vi har sagt når det gjelder neste langtidsplan.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-12-07:
Jeg må kommentere operativ evne. Det har blitt stilt spørsmål ved om den er blitt noe bedre. Da må jeg igjen vise til budsjettet, på side 41. Det er slik at på seks av åtte områder har operativ evne økt, på fem av de åtte områdene er den nå «meget god», og på ett område, som faktisk er ganske viktig – «bidrag til kollektivt forsvar av Norge og NATO» – har vi fra 2005 til 2011 gått fra «ikke tilfredsstillende» til «god». Det kan ikke være irrelevant med tanke på i hvilken stand Forsvaret er i dag. Og det er ikke regjeringen alene som setter operativ evne, det er det forsvarssjefen og Forsvaret som selv gjør. Det er klart at gode soldater er viktig, men de er heller ikke løsrevet fra alt det vi har investert i kapasiteter, trening, øving – ikke minst de øvelser som nå er mye mer komplekse enn de har vært tidligere. Dette er fakta man ikke kan komme bort fra, uansett hvor mye man prøver å tallregulere seg vekk fra det. Så har jeg lyst til å si til Høyre at man må ikke bare lese ett av svarene man får på spørsmål sendt til Forsvarsdepartementet – man må lese svarene på alle de spørsmålene man har stilt. Da vil man se at i svaret på spørsmål nr. 500 står det helt spesifikt hvordan effektiviseringstiltakene og de 800 mill. kr i tillegg har økt Forsvarets disposisjon i 2012 med 1,5 mrd. kr. Det er ikke uvesentlig, men det kommer faktisk ikke av seg selv. Det er ikke bare fordi vi er et rikt land – det er også fordi vi har vært villig til å gjøre omstillinger, ta noen tøffe tak. Og faktisk hjelper det ikke bare å komme med penger – man må også gjøre den andre delen av jobben, nemlig å gjøre omstillingene. Det hadde vært fristende i Norge, hvor vi tross alt har penger og klarer å betale lønninger fra år til år, ikke å gjøre disse omstillingene. Men regjeringen har faktisk også vært villig til å stå i den stormen.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2012-12-07:
Det var en av talerne tidligere i debatten som antydet at jeg hadde sagt at alt står bra til i det norske forsvaret. Det mener jeg ikke at det gjør. Men det er en viss nyanse mellom at alt er elendig og at alt er perfekt. Et eller annet sted mellom der er vi. Visst har Forsvaret utfordringer. Det er utfordringer knyttet til å få trent mannskapene godt nok. Det er utfordringer knyttet til å få levert de nye NH90-helikoptrene, som vi sårt skulle hatt for lenge sida. Det er utfordringer knyttet til rekruttering til Forsvaret, rekruttering av kompetent personell, kanskje særlig til Sjøforsvaret. Lista kan sikkert gjøres mye lengre. Det er snakk om penger, ja. Men det er også snakk om organisering. Jeg trur neppe at Høyres forsvarsbudsjett, hvis det hadde blitt vedtatt i dag – jeg trur økningen er noe slikt som enorme 1,4 pst., og Fremskrittspartiets økning noe slikt som 2,4 pst. – løser alle utfordringer som det norske forsvaret står overfor. Så har vi av Høyre blitt presentert for enda en ny regnemåte i dag. Jeg veit ikke om det er den tredje eller fjerde måten å regne forsvarsbudsjettet på. Nå er det veksten i forsvarsbudsjettet sammenliknet med total vekst i statsbudsjettet som gjelder. Så hvis vi sier at veksten i statsbudsjettet er på 5 pst., og veksten i forsvarsbudsjettet er på 4,9 pst., er det i henhold til Høyres beregninger kutt i forsvarsbudsjettet. La oss slutte med denne talleksersisen. Dette kler oss dårlig, og det kler alle dem som er glad i Forsvaret, og dem som jobber i Forsvaret, dårlig. La oss slutte med denne måten å diskutere et så viktig område på som forsvars- og sikkerhetspolitikken er. Det er utfordringer i Forsvaret. Det knyttes til organisering og omstilling. Det er utfordringer knyttet til å rekruttere personell. Det skal Stortinget på nyåret få rikelig anledning til å diskutere, da det kommer en egen stortingsmelding om det. Det er også økonomiske utfordringer. Derfor har vi valgt å øke forsvarsbudsjettene de siste åra. Jeg vil be forsvarsministeren om å klargjøre det som nå har blitt påstått. Har det vært en reell vekst i forsvarsbudsjettene de siste åra, eller har det ikke vært det? Hva har vært situasjonen i f.eks. den langtidsplanperioden som vi nå går ut av? 2012 er det siste året i den fireårige langtidsplanperioden fra 2009 til 2012. Har det vært en reell vekst i bevilgningene til Forsvaret i denne perioden, eller har det ikke vært det?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2012-12-07:
En femtedel av de globale klimagassutslippene skyldes ødeleggelse av regnskog og andre tropiske skoger. Det var grunnen til at Høyre sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre var pådrivere for at dette skulle inn i klimaforliket. Nå står jeg her med dokumentet som viser oversikten over planlagt norsk støtte for 2012 og reell norsk støtte utbetalt per 29. oktober 2012. Og det er store forskjeller: I Indonesia, bl.a., er det planlagt en støtte på 400 mill. kr, og det er utbetalt under 3 mill. kr. For Brasil er det «lovet» totalt 2,65 mrd. kr til Brasil og Amazonasfondet, og det er utbetalt 655 mill. kr. Nå kommer det en milliard til. Vi er ikke uenige i viktigheten av dette, men vi er uenige om når vi skal budsjettere. Høyre forholder seg til OECD og DAC sine kriterier, og derfor blir mitt spørsmål til utviklingsministeren: Hvorfor er det så viktig for deg og regjeringen å uthule OECDs kriterier for bistand?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2012-12-07:
Uenigheten her er jo ganske tydelig, for mens Høyre ønsker å stå opp for kriteriene, ønsker statsråden å uthule dem. Denne uthulingen vil også få konsekvenser på sikt. For det første vil man da se økt fokusering på skog og klimasatsing, og det vil ta penger fra andre områder innenfor utviklingsbudsjettet. Det er et av problemene ved å ha et klart definert 1 pst.-mål, at man har det å forholde seg til, og hvis det er noe som får mer, er det noe annet som får mindre. Det Høyre fokuserer på i utviklingspolitikken, er mest mulig utvikling, og det er et av de tydelige eksemplene på hvordan vi ser en uenighet i dag mellom dagens regjering og Høyre. Spørsmålet tilbake til utviklingsministeren, kanskje litt mer spisset, må være: Hvorfor er statsråden med på å uthule det? Er det utelukkende for å nå sitt eget 1 pst.-mål?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2012-12-07:
Det hersker ikke noen tvil: Tilsagnsfullmakter brukes allerede i dag når det gjelder regjeringens skogsatsing. Statsråden forsøker nå å legitimere det presset som OECD opplever fra Norge for å endre og uthule kriteriene. Kristelig Folkeparti har ikke misforstått. Kristelig Folkeparti har også Høyres fulle støtte i denne diskusjonen. Kjernen i uenigheten er ikke gjeldsbrevordningen, det er en god ordning. Kjernen er heller ikke tilsagnsfullmakter, for det er også en god ordning. Det handler om hvilket tidspunkt utbetalingen finner sted i henhold til når det skal kategoriseres som bistand eller ikke. Her står Kristelig Folkeparti og Høyre krystallklart på OECDs vedtatte kriterier, at det er når utviklingslandet mottar pengene, og ikke når de går inn på konto i Norges Bank. Jeg finner det forunderlig å se den store entusiasmen hos regjeringspartiene for å endre kriteriene til OECD og finner bare én eneste logisk forklaring. Det er at 1pst.-målet ikke vil oppnås verken i 2012 eller – høyst sannsynlig – i 2013, med mindre man får endret kriteriene. Det er symbolpolitikk, og det er en symbolpolitikk Høyre ikke ønsker å være en del av. Vårt utviklingsbudsjett skal være et best mulig utviklingsbudsjett. Det skal være et budsjett som bidrar til å hjelpe mennesker til å arbeide seg varig ut av fattigdom, og som bidrar sterkt til realisering av menneskerettigheter og demokrati. Vi ønsker ikke å se den kunstige oppblåsingen av bistandsbudsjettet som regjeringen nå legger opp til. Så til et punkt hvor jeg mener vi alle bør være enig. Det er ingen tvil om at det store flertallet av verdens aller fattigste bor i mellominntektsland. Vår – Høyres – utviklingspolitikk skal bidra til at disse menneskene har mulighet til å arbeide seg varig ut av fattigdom. Det er helt essensielt. Likevel ønsker Høyre en geografisk og tematisk spissing av bistand, for det finnes andre virkemidler også i utviklingspolitikken enn bare bistand. Det er disse virkemidlene som vil virke enda bedre i mellominntektsland enn i de minst utviklede landene og de aller fattigste landene. Vår prioritering av bistanden gjelder de aller fattigste landene. Vår prioritering av utviklingspolitikken gjelder i en videre forstand. Vår tanke er veldig enkel: Varig ut av fattigdom og realisering av menneskerettigheter og demokrati er grunnlaget for en god utviklingspolitikk.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2012-12-07:
Fordeling uten økonomisk vekst er omfordeling av fattigdom. Men rettferdig fordeling kombinert med økonomisk vekst er det sterkeste virkemiddelet for å hjelpe mennesker til å arbeide seg varig ut av fattigdom. Vi trenger begge deler, og vi trenger en utviklingspolitikk som legger til rette for begge deler. Når flertallet av verdens fattige bor i mellominntektsland, trenger vi en politikk for det også. For Høyre handler det om demokratisering, det handler om handelsadgang, lik rett til utdanning og et styrket sivilsamfunn. Dette er egnede virkemidler, men også kombinert med en egen nasjonal fordelingspolitikk. Det er jo dette som er summen av hva Høyre ønsker å gjennomføre i forhold til mellominntektsland. La meg også helt til slutt nevne at når det gjelder sivilsamfunn, bevilger Høyre faktisk mer penger til sivilsamfunn i utviklingsland og mellominntektsland enn regjeringen gjør – bare for ordens skyld.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-07:
Jeg har jo, i motsetning til Fremskrittspartiet, tro på at kultur faktisk gjør mennesker lykkeligere og kan skape utvikling for mennesker. Forutsetningen for å få noe kvalifisert som bistand, er at det går til utviklingsland og land som er godkjent for dette, og innen de landene finnes det en bred rekke av tiltak. Utveksling, som vi f.eks. gjør gjennom Fredskorpset, beriker – i tillegg til å berike mennesker fra Norge – selvfølgelig også mennesker og skaper utvikling for folk i de landene vi har samarbeid med. Når jeg nå var i Malawi, møtte jeg unge musikere fra Malawi som hadde utveksling i regi av Fredskorpset med unge musikere fra Norge. Det er ingen tvil om at dette har en betydning for kulturen i landet. Jeg synes at kulturutvikling og kulturutveksling er viktig, og vi skal senere legge fram en egen stortingsmelding om kultur, som handler om utviklingspolitikk og utenrikspolitikk.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-07:
Ja. Det er ingen tvil om at økonomisk vekst og utvikling er helt avgjørende for å få land ut av fattigdom. Men det som er litt overraskende for meg, er at Fremskrittspartiet virker å leve i den villfarelsen at bare man investerer i næringslivet, så går ting av seg selv. Mitt inntrykk er jo – som Morten Høglund tok opp tidligere her i dag – at det er utrolig mange grunner til f.eks. at en del fattige land ikke har noen særlig handel med Norge. Jeg har en liste her over land som nesten ikke har noen handel med Norge, selv om de har null toll til Norge, og det er bl.a. fordi de mangler tilgang til energi, og de har ikke et effektivt byråkrati. Effektivt byråkrati er en av de fantastiske tingene vi har her i Norge, og det er en av de viktigste forutsetningene for å klare å få til handel, næringsutvikling og hele den biten. Det å ha veier som er gode og som fungerer, og det å ha et godt samarbeid med naboene sine, er utrolig viktig – alle disse tingene er viktig for å skape utvikling og næringsliv, i tillegg til investeringer, der vi dobler …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-07:
Det svarte jeg jo nettopp på. Det er ikke noe viktigere for meg enn det er for Høyre å «uthule» kriteriene til OECD/DAC. Poenget er at Stortinget er enig om at vi etterkommer Brasils ønske om å sørge for å gi garantier for de pengene som vi har sagt at vi skal gi til Brasil. Så går det tregere i Amazonasfondet med å få gjennomført prosjekter, det tar sin tid. Men jeg må innrømme at hadde jeg vært Brasil, hadde jeg også syntes det var mer ålreit å ha en gjeldsbrevordning, en garanti fra den norske stat, enn å være avhengig av at den norske stat sier ja, det kommer penger senere, bare vent, det kommer på et senere budsjett. For vi ser så mange ganger i bistandsverdenen at mange kommer med løfter, men det er ikke alle som holder løftene. Men det er klart: Vi har sagt til Stortinget at vi kommer til å holde Stortinget oppdatert på hvordan det går i diskusjonen mellom oss og OECD/DAC om hva slags typer ordninger man vil godkjenne for utbetaling av bistand. Det er viktig å understreke at det ikke er uenighet om at pengene som går til skogen, er godkjent som bistand, men det er uenighet om måten det gjøres på.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-07:
For det første vil jeg si at Høyres politikk er at alle skal få mindre gjennom den måten de driver budsjettpolitikk på ved å kutte i bistandsprosjektene slik de gjør. Det er det de foreslår i årets budsjett, et kutt på 1,5 mrd. kr. Fremskrittspartiet henger seg på med et kutt som er mye høyere enn det, på over 20 pst. Det er høyresidens kuttpolitikk: ta fra dem som er de fattigste i verden, og istedenfor bruke pengene på å gi skatteletter i Norge. Det er en politikk høyresiden må stå for. Jeg vil faktisk gå så langt som å si at jeg tar avstand fra en beskrivelse av det vi gjør – og som er Stortingets vedtak – nemlig å ha en gjeldsbrevordning til Brasil, som en uthuling av ordningen til OECD/DAC. Vi har sagt at vi selvfølgelig vil følge OECD/DACs regler, for vi er ikke opptatt av å uthule regelverket. En måte dette kunne vært ordnet på, var bare å putte disse pengene inn via Verdensbanken før vi sendte dem videre til Brasil. Det ville vært fullt mulig å gjøre det, og helt i tråd med regelverket, men det er altså ikke den ordningen Stortinget har valgt.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-07:
Jeg takker for spørsmålet, og jeg deler helt representantens syn på at utdanningsbistand er viktig. Jeg vil si at dette er et av tusenårsmålene, det å sette mål om at unger skal få skolegang, og det har faktisk lyktes veldig bra. Vi har fått veldig mange flere unger som er i skole i mange land, også land der vi er inne og samarbeider, og vi ser at når vi bruker penger, følger en del land etter. Et eksempel er Tanzania, hvor vi har økt våre investeringer i utdanningsbistanden, og vi har sett at tanzanianske myndigheter selv har stilt opp med mer penger. Det er den brede trenden. Jeg synes det er helt greit at Kristelig Folkeparti prioriterer å bruke mer penger på utdanningsbistand. Vi har tenkt: La oss rette utdanningsbistanden inn mot jenter og konfliktområder, og så bruker vi en del andre bistandspenger på nettopp å øke inntektene til landene gjennom Skatt for utvikling, Olje for utvikling og andre programmer for å sørge for at landene settes i stand til selv å bruke pengene sine til utdanning.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-07:
Jeg er veldig glad for det spørsmålet, for det er en veldig god debatt. Jeg tenker som så, og det er også regjeringens politikk: I to omganger har vi nå nettopp sett på hvordan vi kan endre de ordningene, utvide de GSP-ordningene vi har – altså de handelsadgangsordningene vi har hatt for de fattigste landene og for de lavere mellominntektslandene – til å gi mer adgang. Derfor har vi i budsjettet for i år – vi har nulltoll allerede for dem som er minst utviklet – utvidet tolladgangen til å gjelde industrivarer pluss en rekke landbruksvarer for de lavere mellominntektslandene. Skulle vi gitt nulltoll til alle, også til de høyere mellominntektslandene, tror jeg to ting ville skjedd. Det ene er at man ville fått et skikkelig angrep på norsk landbruk, for man ville fått utkonkurrert norsk landbruk på en rekke områder. Det ønsker ikke jeg. Det ønsker representanten fra Fremskrittspartiet. Men den andre biten er at man ville fått svekket den fordelen som de lavere mellominntektslandene og de fattigste landene har. Derfor er ikke vi for en sånn løsning.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-07:
Jeg tenkte jeg skulle begynne med å si det siste. Det er fascinerende når Peter Skovholt Gitmark mener at mangel på politikk overfor mellominntektslandene for å sørge for å bekjempe fattigdom liksom virker å være svaret fra Høyre når det gjelder mellominntektsland og hvordan man skal avskaffe fattigdom der. Peter Skovholt Gitmark tar aldri begrepene «rettferdig fordeling» eller «fordelingspolitikk» i sin munn i løpet av hele denne debatten – ikke «fordelingspolitikk», som er avgjørende for å klare å gjøre noe med fattigdom i mellominntektslandene. Men Høyre er jo akkurat like lite opptatt av rettferdig fordeling i Norge. Høyre er jo ikke opptatt av rettferdig fordeling. Høyre er for et samfunn med større ulikheter. Derfor tror jeg ikke at Høyres politikk vil bidra til å avskaffe fattigdom i mellominntektsland. Vi, derimot, ønsker å ha en politikk for bekjempelse av fattigdom. Vi skjønner at måten det må skje på – i Sør-Afrika, i Brasil, i India, i en rekke andre mellominntektsland – er gjennom å drive fordelingspolitikk. Derfor er det fornuftig at vi bidrar med forståelse og kunnskap om hvordan man skatter. Det å mobilisere inntekter fra eget samfunn bidrar til å utjevne forskjeller og å få på plass gode velferdsordninger. En av de tingene som er gjennomgående i utviklingsland, er ekstremt lav skatteandel. I Sør-Afrika har skatteandelen gått ned fra 27 pst. til 25 pst. I Norge har vi godt over 40 pst. I Europa ligger vi på det nivået, der vi nettopp bruker skatter til å finansiere velferdsstaten og til å få ting til. Den andre tingen vi gjør som er viktig, og som er helt sentral for utviklingen av den nordiske modellen som land som Sør-Afrika ser på som et ideal, er et godt organisert arbeidsliv med lønnsforhandlinger i en godt organisert ramme, trepartssamarbeid og sosial dialog. Dette mangler jo i en rekke land. Det å drive arbeid for å få på plass dette er ekstremt viktig hvis du er opptatt av rettferdig fordeling, som altså er en spire til videre vekst. Det viser all forskning som vi har. Derfor mener jeg at disse tingene er viktig. Når det gjelder kriteriene, har vi hele tiden ment – og jeg har oppfattet at det også var stortingsflertallets innstilling da vi vedtok ordningene – at den dagen vi gir en garanti for utbetaling av penger til et annet land, er det greit å føre dette som bistand. Dette setter OECD nå spørsmålstegn ved, og vi har en dialog med dem og forklarer dem hvordan ordningene våre er. Vi regner med å få et svar på det, og vi kommer selvfølgelig til å holde Stortinget oppdatert om hvordan prosessen overfor DAC blir videre i akkurat dette spørsmålet.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-07:
Jeg vil bare kort ta opp enkelte momenter. Jeg vil si at påstanden om at business er bedre enn bistand er en sterkt fordummende debatt. Det er åpenbart at business er bedre enn bistand. Det er det man skal ha på lengre sikt. Men forutsetningen for å klare å gjennomføre business er i veldig mange land at du har bistand først. La meg ta et veldig enkelt eksempel: vannkraftinvesteringer og kraftinvesteringer. Et selskap som skal gjøre kraftinvesteringer i Norge vil i utgangspunktet regne 7 pst. avkastning eller noe sånt for å gjennomføre en sånn investering. Hvis du vurderer å gjennomføre nøyaktig den samme investeringen i et land som Liberia eller Uganda kanskje, vil du beregne mellom 15 pst. og 25 pst. avkastning – plutselig på grunn av at det er sånn markedet fungerer. Det er sånn kapitalismen fungerer. Er det høyere opplevd risiko, skal man også ha høyere risikopremie. Det er nettopp dette som er problemet for en rekke utviklingsland. De har store behov for investeringer, men det kommer ikke investeringer. Hvorfor kommer ikke investeringene? Jo: utrygghet, korrupsjon, mangel på effektivt byråkrati. Når vi f.eks. skal gjenoppbygge Mount Coffee i Liberia, finner vi ut i dialog med myndighetene der at de har to geologer – to geologer som styrer dette! De har ikke kompetanse. Tanken og ideen om at her skal vi bare slippe markedet fri, så går det bra, er sterkt fordummende på grunn av at det er åpenbart at du er nødt til å ha på plass grunnleggende samfunnsinstitusjoner. Du må ha mennesker som har kompetanse før du er i stand til å få på plass en god del av de investeringene som trengs. Derfor mener jeg at energikuttene til Høyre er feil. De river vekk noe av grunnlaget for å skape vekst og utvikling. Jeg mener at de store kuttene man gjør i en del land, er feil. I Nepal har vi hatt en sentral rolle i flere tiår. Der er nettopp utdanningsbistand en av de tingene som står i sentrum, energisatsing, som Fremskrittspartiet støtter oss på, står i sentrum, og arbeidet for menneskerettigheter og demokratioppbygging har vært helt sentralt. Jeg skjønner ikke hvorfor Høyre mener det er riktig at vi skal kutte i Nepal. Så til slutt: Jeg vil si til representanten Ine M. Eriksen Søreide at det er ikke latterliggjøring av BNP-målet som ligger der. Men det som er litt underlig, er at på forsvarsbudsjettet skal man ha et BNP-mål helt uavhengig av hvordan sikkerhetssituasjonen er, gitt at det er et mål som tross alt ble satt i den kalde krigens tid. Helt uavhengig av hvordan sikkerhetssituasjonen er, skal vi ha et BNP-mål i forsvarsbudsjettet. Mens på bistandsbudsjettet, på utviklingsbudsjettet, som prøver å håndtere noen av de store problemene som ligger i forståelsen av det utvidede sikkerhetsbegrepet: klimaendringer, borgerkrig, konflikter og flyktningstrømmer – alle de bitene der – vil man ikke ha et prosentmål.
Olemic Thommessen (Høyre), 2012-12-07:
Cyberforsvaret har et stort og viktig ansvarsområde på tvers av alle våpengrener. Dette er et område i sterk utvikling, og et robust og bærekraftig fagmiljø er avgjørende for Forsvarets evne til å håndtere de utfordringene som kan komme. Cyberforsvaret – tidligere Forsvarets informasjonsstruktur – skal videreutvikle Forsvarets samband og understøtte operasjoner hjemme og ute. De skal ivareta defensive tiltak mot digitale angrep mot Forsvarets IKT-systemer og ivareta operasjoner i det digitale rom – alt dette overfor krevende og svært ressurssterke aktører i et fiendebilde der landets integritet også i fredstid kan være sterkt utsatt. Det sier seg selv at vi her trenger et fagmiljø med den fremste kompetanse og maksimale yteevne. Cyberspace er en ny potensiell slagmark. Her er våpenkappløpet i form av teknologisk kompetanse og innovasjonskraft fortsatt i gang, og det går i et rykende tempo. For ethvert moderne samfunn der datateknologien styrer en stadig større del av vår hverdag, er det avgjørende å ligge i forkant av den teknologiske utviklingen med tanke på forsvar og sikkerhet generelt. IKT gir fantastiske muligheter, men det er også en akilleshæl når det settes ut av spill. Stortinget har derfor vært opptatt av å bygge opp et slagkraftig miljø gjennom en samling av ressursene for dette området på Jørstadmoen. Det er positivt at vi nå ser en god utvikling hva angår oppbygging av kapasiteter, og det var et viktig og nødvendig grep at sjef INI kom på plass i dette fagmiljøet, slik det har vært diskutert i flere runder i denne sal. I dag er cyberforsvaret sentralisert på to hovedbaser, henholdsvis Jørstadmoen og Kolsås. Høyre er opptatt av at sentraliserte IKT-funksjoner på Kolsås i størst mulig grad flyttes til Jørstadmoen i løpet av langtidsperioden. En slik samling vil selvsagt måtte gå over noe tid, og nettopp derfor er det nå viktig å komme i gang. Det henger dessverre igjen et inntrykk av at regjeringen vegrer seg for å ta rollen som pådriver i dette. Det tok ganske lang tid før sjef INI ble flyttet, og til tross for at målsettingene Stortinget har vært enig om, har vært skrevet inn i så vel langtidsplan som regjeringserklæring, har vi ikke sett veldig sterke strukturelle endringer etter at plasseringen av lederfunksjonen kom på plass. Høyre vil være en pådriver i dette arbeidet. Høyre synes også det er svært positivt det som skjer når det gjelder det nordiske samarbeidet på forsvarsområdet, og støtter det. Jeg vil gjerne, når jeg nå snakker om cyberforsvaret, nevne at vi mener det er viktig at det nordiske samarbeidet også kommer på plass i forhold til denne delen av forsvarssamarbeidet.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-12-07:
Nordområdenes strategiske betydning er hevet over tvil. Verdien av naturressursene i nord øker med historisk høye årsklasser av fisk. Samtidig er jakten på olje- og gass i våre nordligste havområder intensivert, og flere lovende funn er gjort. Goliat-feltet nærmer seg produksjonsstart, og interessen for 22. konsesjonsrunde er rekordstor. Etablerte oljeselskaper varsler comeback i Barentshavet, og nye selskaper melder seg på i konkurransen om lovende leteområder i nord. Denne utviklingen, sammen med et raskt økende antall seilinger gjennom nordøstlig sjørute, illustrerer viktigheten av Kystvaktens tilstedeværelse og behovet for flere seilingsdøgn. Kystvakten har gjennomgått en omfattende modernisering og er Norges fremste verktøy for effektiv ressursovervåking og kontroll i norske havområder. Når en samlet komité sier at Kystvaktens aktivitet i våre nordlige farvann skal prioriteres, og at jevnlig inspeksjonsvirksomhet er avgjørende for å motvirke ulovlig fiske, er det nokså oppsiktsvekkende at regjeringens budsjettforslag for 2013 betyr reduserte driftsmidler til Kystvakten. Høyre mener tvert imot at det er nødvendig å styrke Kystvaktens evne til suverenitetshevdelse og myndighetsutøvelse i norske havområder. Derfor har vi foreslått 50 mill. kr i økte driftsmidler til Kystvakten. Høyre er opptatt av at Kystvakten må seile mer, ikke mindre. Kystvakten må være til stede også langs norskekysten, som et viktig ledd i den kystnære beredskapen. Høyre mener det er kritisk at regjeringen ikke har fått på plass nye maritime helikopter for Kystvakten. Faktum er at Kystvakten nå bare råder over ett Lynx-helikopter med svært lav tilgjengelighet, mens forutsetningen jo er at fire av ni havgående kystvaktfartøyer skal ha helikopter om bord. Minst like kritisk er det at 50 år gamle redningshelikoptre ennå ikke er blitt erstattet. Denne høsten har vi hatt to svært alvorlige episoder i Barentshavet med total svikt i redningshelikopterberedskapen. Dette vitner om katastrofalt svekket beredskap, noe dagens regjering må bære et hovedansvar for. Etter snart åtte år med rød-grønn regjering står vi altså igjen med en redningshelikopterpark helt på felgen og en kystvakt med ett helikopter på deling. Det er svært urovekkende og alvorlig når sentrale beredskapselementer svikter fatalt, og enda mer alvorlig er det når dette skjer i en tid hvor det er et stort og økende behov for å trappe opp beredskapen, med økende aktivitet i nordområdene. Derfor etterlyser Høyre nå straksløsninger som både skal sikre god beredskap og sette Kystvakten i stand til å løse sine oppgaver på en mer betryggende måte i fremtiden.
Svein Harberg (Høyre), 2012-12-07:
Jeg føler behov for å knytte noen kommentarer til regjeringens behandling av Det frivillige Skyttervesen. I regjeringens forslag til budsjett for inneværende år ble det foreslått et betydelig kutt i støtten til organisasjonen, men et solid engasjement fra Skyttervesenets medlemmer land og strand rundt og god dialog med stortingsrepresentantene resulterte i at Stortinget opprettholdt støttenivået også inneværende år. Komiteen forutsatte samtidig i sin innstilling at Skyttervesenet skulle gjennomføre en omstilling og tilpasning til nye kriterier for tilskudd. Det frivillige Skyttervesen tok utfordringen på alvor og tok umiddelbart kontakt med departementet for å få klarhet i hvilke forventninger de skulle innfri i sitt videre arbeid. De startet også arbeidet med å få på plass en ny langtidsplan. Utfordringen ble imidlertid at henvendelsen til departementet ikke resulterte i tilbakemelding, og gjentatte henvendelser måtte til. Det er da svært underlig at regjeringen også i budsjettet for neste år foreslår samme kutt som i fjor, uten at regjeringen selv har fulgt opp dialogen med Skyttervesenet på en slik måte at de kunne utarbeide sine langtidsplaner og forberede omstilling i organisasjonen på grunnlag av klare bestillinger. Senterpartiets politikere har vært høyrøstet i sin støtte til Skyttervesenet, men har nok en gang vist at det ikke er sammenheng mellom de store ord og politikken flertallet fører. Det er skuffende. Senterpartiet og de andre regjeringspartiene har nok fått dårlig samvittighet, siden de nå i budsjettbehandlingen tilbakefører noe av kuttet. Men hva hjelper det når regjeringen har sviktet i å gi skyttervesenet grunnlaget for omorganisering og tilpasning? Nok en gang foreslår flertallet dialog om framtidig organisering. Har de tenkt å følge opp denne gangen? Det frivillige Skyttervesen har i dag 140 000 medlemmer organisert i over 800 lokale skytterlag, og de utfører en svært samfunnsviktig oppgave. Dette skjer ikke minst gjennom forsvarlig våpenopplæring og betydelig bistand til instruksjon og trening i deler av Forsvaret. Denne omfattende aktiviteten har selvsagt behov for forutsigbare rammer. Det får de ikke av regjeringen. Høyre vil derfor opprettholde dagens tilskuddsnivå og har i sitt alternative budsjett tilbakeført kuttet til organisasjonen. Som en oppfølging vil vi – i god dialog med Skyttervesenet – vurdere hvordan organisasjonens struktur og aktivitet kan effektiviseres og forbedres, også med tanke på å finne nye inntektskilder og tilpasse driften til et nytt tildelingsregime. Dagens støtteordning kan ikke forventes fremover, men endringer må likevel skje over tid og i tett dialog med organisasjonen. Det er å ta på alvor en viktig og samfunnsnyttig organisasjon som Det frivillige Skyttervesen.
Lars Myraune (Høyre), 2012-12-07:
Komiteens leder redegjorde i dag morges for en del uroligheter rundt omkring i verden. Det er ikke noen tvil om at vi ikke er i ferd med å få fred i verden. Det hadde vi kanskje ikke trodd, selv om enkelte gjorde det i sin tid. Egypt, Syria, Israel, Palestina, Hviterussland, Ukraina – nei, det er langt fra å bli fred i verden. Selv om det i vårt lille hjørne synes å være ganske fredelig, er det nå slik at i historisk sammenheng er den sekstiårsperioden vi nå har hatt det veldig fredelig her, veldig kort. Den er veldig kort, så ting kan endre seg. Det er ikke den store uenigheten mellom Arbeiderpartiets politikk og Høyres politikk på forsvars- og utenrikssiden, selv om representanten Myrli tidligere i dag ga uttrykk for at Høyre hadde en elendighetsbeskrivelse som savnet sidestykke. Jeg synes ikke å ha observert at det var så ille som han mente her, men Høyre har – i sitt alternative budsjett – bevilget i overkant av en halv milliard mer. Det er nok i minste laget det også, om vi skal greie å opprettholde kapasiteten vi har i dag. Problemstillingen er ofte knyttet til at vi har vært flinke til å kjøpe materiell, men at vi ikke er så flinke til å bevilge penger til å trene med det og bruke det. Det er noe av hovedproblemstillingen som iallfall jeg synes å se etter å ha vært i Forsvarets struktur i 40 år – tidligere. Det er særlig den operative evnen vi snakker om her – mer rekruttering vil føre til økt operativ evne. Vi ser at mange ungdommer i dag går ut i andre yrker, så vi er nødt til å ha en personalpolitikk og en lønnspolitikk i Forsvaret som gjør det attraktivt. Derfor ser vi fram til den utredningen som nå settes i gang på nettopp det området. Det er et par ting som nevnes, som også bekymrer meg litt. Det ene er treningsmuligheten, og da særlig knyttet til Sjøforsvaret og fregattene. En marinekar sa til meg forleden at «jeg kjenner ingen cruise-reder som kjøper fem båter og bruker to». Nå bruker vi kanskje delvis tre, men i alle fall: Det er bekymringsfullt. Tidligere hadde vi en stab som kunne læres opp og gå inn i den biten, men det har vi ikke lenger, så det skal mye til at vi greier å bemanne flere enn tre av disse fregattene, uansett, de nærmeste 10–15–20 årene. Det andre er investeringene i jagerflyene, som jeg er veldig glad for. Men det at det skal finansieres med 9 mrd. kr innenfor rammen, er vi redd blir en meget stor belastning på Forsvaret, med mindre vi greier å finne et helt annet nivå på de generelle overføringene til Forsvaret i løpet av årene som kommer.