Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-06-06:
Senterpartiet kan ikke stemme for det som blir vedtatt her i dag. Vi har våre egne forslag. Det som blir vedtatt i dag, kommer ikke til å gjøre norsk ulvepolitikk klarere. Det kommer ikke til å gjøre norsk ulvepolitikk mindre konfliktfylt. Flertallet i denne salen har i realiteten oversolgt et forlik som gir miljøforvaltningen store fullmakter, men som kommer til å føre til like mange konflikter, og som egentlig tilslører en del av de bestående konfliktene vi har. Flertallet skriver i sine merknader at «forvaltningen av ulv ikke må være til hinder for en aktiv bruk av utmarksressursene og levende lokalsamfunn». Men det er jo nettopp det som er situasjonen i dag, og flertallet tar i realiteten ikke noen vesentlige grep for å bedre den situasjonen. Hyllesten av dialog, lokal involvering og privat eiendomsrett er i realiteten en hul hyllest. Ingen av forslagene løser noen av de grunnleggende problemene som dagens ulvepolitikk medfører. Senterpartiet vil vise til at det har vært en sterk økning i ulvebestanden, nærmest en eksplosiv vekst, fra 30–35 ulv i Norge til over 90. Det vil kunne bli dramatiske konsekvenser for en del områder i Norge av denne politikken. Årsaken er bl.a. at det aldri har blitt avklart i rovviltforliket. Forhandlingene med Sverige brøt sammen, og siden har det heller ikke blitt gjort noen ting – ingen tiltak, ingen forberedelser i forbindelse med å møte en utvikling med en så sterk økning av ulvebestanden. Også for ulv er det et problem at bestandsreguleringen ikke har fungert. Av en lisenskvote på 17 dyr ble 6 dyr tatt ut. Som følge av det bør det iallfall åpnes for en mer effektiv lisensjakt, og det må også jaktes i ulvesonen. Et godt tiltak for å felle flere ulv er å åpne for å bruke løs, på drevet halsende hund. Dagens rovviltforvaltning bygger på, og det vil den også i årene framover, en geografisk differensiering. Men blant grunnene til at konfliktnivået er høyt, er både at mye ulv gjør skade utenfor rovdyrsonen, og også sjølsagt at de som bor i ulvesonen, blir nødt til å bære en svært stor belastning på vegne av hele samfunnet. Regjeringen foreslo to alternative bestandsmål i ulvemeldingen, enten å videreføre dagens bestandsmål på tre ynglinger og at grenserevirene ikke tas med, eller å innføre et bestandsmål på fem til åtte familiegrupper, der grenseflokkene teller med på en faktor på 0,5. I forliket ble det enighet om at en skal ha fire til seks ynglinger, der tre skal være helnorske. Etter Senterpartiets syn er denne typen intervallbasert bestandsmål konfliktdrivende og et problem i seg sjøl. Det er også i strid med intensjonen i de rovviltforlikene vi har fått til tidligere. Det har aldri vært satt den type intervallbasert bestandsmål tidligere, og det kommer ikke til å dempe konflikten i rovviltforvaltningen. Tvert imot: Det kommer til å gi økte fullmakter til miljøforvaltningen, og jeg tror også det kommer til å føre til økt frustrasjon ute hos dem som blir berørt. På en måte illustreres det litt av Høyres talsmann her i dag, som viser til at vi i dag er over bestandsmålet. Ja, hvor mye er vi egentlig over bestandsmålet? Er vi tre over, eller er vi seks over? Det synes jeg er et godt spørsmål, og det spørsmålet ble ikke besvart i det innlegget. Alle er enige om at rovviltforvaltning skal være kunnskapsbasert. Det er positivt at flertallspartiene er enige om at det skal foretas en ny, uavhengig utredning av den genetiske opprinnelsen til ulv i Norge. Det tror jeg er på tide. Det er også viktig å erkjenne at et av de største problemene med rovviltforvaltningen i dag er mangelen på tillit mellom dem som lever i lokalsamfunn med ulv, og miljøforvaltningen. Den overstyringen som veldig mange føler når det gjelder rovviltproblematikk generelt, men særlig i ulvepolitikken, er viktig, og det er viktig å anerkjenne den. Men dagens forlik kommer ikke til å være dempende på de konfliktene vi har sett i den sammenheng. Derfor tror jeg også det er viktig å gi anerkjennelse til flere og nye fagmiljøer enn dem som i dag er rådende på dette området, og sørge for at det blir en større grad av forståelse mellom forvaltning og lokalbefolkning. Jeg har også lyst til å nevne en særlig problemstilling som opptar Senterpartiet i innstillingen. Det første er de tilfellene der en har sett at det har vært ulv innenfor rovdyrsikkert gjerde. Det er veldig ødeleggende for dem som opplever det, og det er nødvendig at det her innføres en stående fellingstillatelse. Det andre er hensynet til villrein, som utvilsomt er en ansvarsart for Norge etter Bern-konvensjonen, og behovet for å utrede virkningene for villreinens del. Med det vil jeg få lov å ta opp Senterpartiets forslag i saken.