trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-05-02:
Når en regjering legger frem en stortingsmelding hvor vi anbefaler Stortinget – i dette tilfellet – å slutte ring om enerettsmodellen, så er det vanskelig å være veldig mye tydeligere, også når de to partiene i dag stiller seg bak det. Så jeg må nesten si at jeg tror representanten Grande hører det han vil høre, og så er det ikke så mye mer jeg kan gjøre med det. I dag får vi et flertall som ønsker at enerettsmodellen skal være den modellen vi styrer etter i pengespillpolitikken, og det er jeg veldig glad for. Når det gjelder reklame fra utenlandske pengespillaktører, eller når det kommer til blokkering, så er det riktig at vi har vurdert det. Vi mener at mange av de tiltakene er inngripende tiltak, som vi mener ikke vil ha den effekten som er ønsket, og at vi derfor ikke har anbefalt det overfor Stortinget.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-05-02:
Nå tror jeg jeg må være tydelig igjen – og nå kan jo jeg snakke i hvert fall for regjeringspartiene: Man kommer til å stemme for enerettsmodellen. Vi mener at i dag er det den modellen som best ivaretar de spilleavhengige, men den teknologiske utviklingen går raskt. Jeg tror at med tanke på både den digitaliseringen vi ser, og hvor raskt utviklingen er på teknologifeltet, så er det å si hvordan løsningen og modellene man skal gå inn for, er om 20 år, om 10 år, ganske vanskelig for noen hver av oss, både på mediefeltet, som Grande kjenner godt, og på pengespillområdet. Men i dag er det slik at Stortinget og et flertall på Stortinget slår ring om enerettsmodellen. Det er det vi ønsker skal være styrende i vår pengespillpolitikk, og det er hensynet til de spilleavhengige som er det absolutt viktigste i pengespillpolitikken.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-05-02:
Det er vel derfor vi har hatt denne overgangsordningen i så mange år, i elleve år, nettopp for at man skal tilpasse seg en ny hverdag. Det er også derfor regjeringen valgte å utvide med ytterligere ett år, slik at man har mulighet til å planlegge for endringene. Så er det slik at denne regjeringen – i et godt samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre – har styrket frivilligheten. Med grasrotandelen som nå økes, og med momskompensasjon til frivilligheten er jeg glad for at vi har fått til en total styrking av frivillige organisasjoner.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-05-02:
Det kan jeg fortelle representanten Arnstad: Det er fordi vi bygger på den rød-grønne regjeringens modell, som de la til grunn, der regjeringen Stoltenberg II sa at man «legger imidlertid opp til at tre organisasjoner som har særskilte beredskapsoppgaver sikres en fast andel etter overgangsperioden for å unngå at beredskap- og redningstjenester svekkes i fremtiden». Disse tre organisasjonene var Røde Kors, Redningsselskapet og Norsk Folkehjelp. Så vi gjør det som Stoltenberg-regjeringen la til grunn, følger den modellen som de valgte å sende på høring. Så vet ikke jeg hva som er lite prinsipielt med det, men Stortinget har jo også slått fast, i beredskapsmeldingen, at beredskapen i Norge er helt avhengig av de frivillige organisasjonene. Så jeg er glad for at vi sikrer det. Stoltenberg II-regjeringen sa også at det ikke er rimelig at tidligere automatinntekter skal fungere som et permanent kriterium for fordeling av disse midlene, og at man ønsket at dette skulle basere seg på kriterier som flere organisasjoner kunne søke på. Så vi foreslår en løsning(presidenten klubber) som baserer seg på den modellen som Stoltenberg II-regjeringen fremmet. (presidenten klubber)
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-05-02:
Jeg synes representanten Kjenseth stiller et veldig relevant spørsmål, for i spillpolitikken er det mange dilemmaer, og dette er en balansegang. Vi vet at Norsk Tipping nøye følger med på spillerne, merker seg dem og tar kontakt med dem for å tilby oppfølging hvis de ser at det er aggressiv spilling, samtidig som regjeringen har innført tapsgrenser. Så vi har gjort veldig mye, og vi har et godt kontrollregime for å ivareta de spilleavhengige. Det skal på den ene siden Norsk Tipping ivareta, samtidig som de også skal tilby nok attraktive spill, slik at spillerne ikke går over til andre typer spill som vi vet skaper mer avhengighet. Så dette er jo den balansen som skal ivaretas i spillpolitikken, men det er et viktig spørsmål representanten stiller.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-05-02:
Jeg har lyst til å si at jeg håper flertallet som i dag støtter enerettsmodellen, gleder seg. Dette er en gledens dag for mange der ute, for mange familier og andre som er berørt av spilleavhengige, og som i dag er glad for at Stortinget legger opp til en forsvarlig spillpolitikk, der vi setter hensynet til de spilleavhengige aller, aller først. Og jeg tror vi som politikere skal være litt bevisst på at politisk spill kanskje ikke bør overskygge denne debatten, som er viktig for så mange folks liv. At det er mange barn, ektefeller og pårørende som opplever en forferdelig hverdag på grunn av at det er en spilleavhengig i familien, skal vi ha respekt for. Derfor gleder jeg meg over at et flertall i salen her i dag er så tydelig på at enerettsmodellen slår vi ring om – den skal være det helt sentrale i spillpolitikken. Så er det viktig for meg bare å si at når det kommer til tv-reklame for uregulerte pengespillaktører, jobber vi fra regjeringens side aktivt for å få inn et eksplisitt unntak for pengespillreklame i direktivets virkeområde, nettopp for å få et større handlingsrom for nasjonale tiltak. Nylig fikk jeg positive signaler fra kommisjonen om at det kan være mulig å iverksette nasjonale tiltak med dagens direktiv. Det er også grunnlaget for at i hvert fall regjeringspartiene ikke støtter forslaget fra Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti, nettopp fordi det er en god prosess for det, og der vi får veldig gode signaler. Det andre er knyttet til blokkering og DNS-varsling. Vi hører nå fra veldig mange av dem som har innført det, at det det gir en effekt på, er informasjonstiltak, og at det ikke er et tiltak egnet for å stanse ulovlige spilltilbud. Til forslaget om å utvide Lotteritilsynets fullmakter og flere andre forslag: I hvert fall ett av dem er allerede iverksatt. Det er grunnen til at i hvert fall regjeringspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet, ikke støtter de forslagene som fremmes av Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti. Dette er ting som er i prosess, forslag som er praksis allerede i dag. Jeg opplever at det er veldig stor enighet i denne salen om pengespillpolitikken framover.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-05-02:
Jeg hadde tegnet meg for å svare representanten Arnstad, for det glemte jeg i sted, men jeg må bare igjen kommentere representanten Grande. Det med politisk spill er ikke så veldig interessant. Jeg tror alle i salen her skjønner hva representanten Grande driver på med. Det er snart valgkamp. Men når det er sagt: Det som bekymrer meg, er den usikkerheten representanten Grande og Arbeiderpartiet nå sprer overfor de spilleavhengige og deres familier. Regjeringen har foreslått enerettsmodellen. Regjeringen får flertall for sin politikk i denne salen i dag. Stortinget kommer mest sannsynlig til å vedta at man ønsker enerettsmodellen som førende for norsk spillpolitikk. Det er det Stortinget mest sannsynlig vedtar, og da synes jeg kanskje at stortingsrepresentanter bør forholde seg til det. Men så til representanten Arnstads spørsmål. Hun var bekymret for at dette var en hybridmodell, og at det var lite prinsipielt. Det er jo et Stoltenberg II-budsjett, hvor de skisserer modellen, både med beredskapsorganisasjonene som skal trekkes ut, og at flere skal involveres, som vi har basert vårt arbeid på. Vi har lagt til grunn Stoltenberg-modellen. Vi ble veldig overrasket over at Arbeiderpartiet ikke ville støtte sin egen modell og lurer litt på hva som har skjedd, men jeg er glad for at regjeringen får flertall for sin modell i dag. Når det gjelder summen på 10 mill. kr, er det lavere enn det regjeringen foreslo. Vi foreslo 15 mill. kr. Det jeg kan svare for, er at det i overgangsordningen har kommet inn ca. 40 nye organisasjoner i løpet av de årene vi har hatt det. Det vil helt sikkert øke, nettopp fordi denne ordningen skal være dynamisk og basere seg på objektive kriterier. Klarer organisasjoner som søker tilskudd, å basere seg på de objektive kriteriene, vil de få en mulighet til å komme inn under ordningen. Det vil helt sikkert øke ettersom overgangsordningen nå er endret, og man setter beløpet til 10 mill. kr. Med en lavere grense vil flere komme inn, men når det gjelder eksakt tall, håper jeg at man har forståelse for at det er vanskelig å si her, ettersom ordningen er dynamisk, og antallet organisasjoner vil endre seg underveis.
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2017-05-02:
Fagskolestudentene har med rette vært opptatt av anerkjennelse og status, men også av studentvelferd. Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti skriver i en merknad at forslaget om å gi fagskolene rett til å være tilknyttet en samskipnad «vil gi studenter tilgang til studentboliger og velferdsgoder på linje med studenter på universiteter og høyskoler». Men de vil ikke gi alle fagskolestudentene denne muligheten, slik representanten Sandaune sa i sitt innlegg. Det vil derimot flertallet i denne sal, og det er Arbeiderpartiet glad for. NOKUTs studiebarometer i UH-sektoren er en god indikator på hvordan studentene oppfatter utdanningens relevans og kvalitet på studieprogrammene de følger. Nå støtter komiteen forslaget fra regjeringa om å gjennomføre jevnlige kandidatundersøkelser i fagskolesektoren, men en fagskoleutdanning varer som regel i to år, og for at dette skal være relevant og oppdatert, ville det ikke da være smart å gjennomføre en kandidatundersøkelse i fagskoleutdanningene annethvert år?
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2017-05-02:
Et annet område: Som sagt i debatten vil vi mangle 134 000 fagarbeidere i 2030. Derfor har Arbeiderpartiet i flere år foreslått en opptrappingsplan mot 1 000 fagskoleplasser i løpet av en treårsperiode. For oss er hovedmålet at flere gjennomfører en fagskoleutdanning, og en skulle tro at regjeringa er enig i det, for i meldinga understrekes flere ganger behovet for flere fagarbeidere, slik statsråden også sa i sitt innlegg. Men det er ingen konkrete planer eller tiltak for å øke utdanningskapasiteten og få tiltak for å sette sektoren i stand til å håndtere det økte behovet for fagarbeidere. Meldinga heter Fagfolk for fremtiden, men det legges ikke opp til flere fagfolk i framtida. Derfor fremmer de rød-grønne et forslag hvor vi ber regjeringa komme tilbake med en forpliktende opptrappingsplan for studieplasser ved fagskolene. Hva mener statsråden om det forslaget?
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2017-05-02:
I 2014 sa statsråd Røe Isaksen at 2015 skulle bli fagskolens år. Det skjedde ikke. Så ble vi fortalt at han mente 2016, men det var først i desember 2016 meldinga kom, og nå får vi virkelig håpe at 2017 blir fagskolens år. Reisen hit har vært en noe merkelig seanse å følge. Noen representanter fra regjeringspartiene har vært høyt på banen og snakket om at fagskolene skal bli statlige, til tross for at de i forbindelse med regionmeldinga hadde vedtatt at de fortsatt skulle forbli i fylkene. Fremskrittspartiets Lill Harriet Sandaune slo på stortromma i Klassekampen i fjor høst. I kjent FrP-stil gikk hun til personangrep på Arbeiderpartiets leder og fortalte leserne – også i kjent FrP-stil – at det ikke hadde skjedd noen verdens ting med fagskolene under åtte år med de rød-grønne, til tross for at det ble utarbeidet en tilstandsrapport for fagskolene som var viktig for å tette kunnskapshull og gi fagskolene økt synlighet, slik representanten Lysbakken sa i sitt innlegg. Det ble startet kandidatundersøkelser, Organisasjon for norske fagskoleutdanninger kom til, Nasjonalt fagskoleråd ble etablert, og Grund-utvalget, som la grunnlaget for den meldinga vi nå skal behandle, ble nedsatt. Men hun ba representanten Gahr Støre stille bedre forberedt til neste time. En kan jo spørre seg hvem det er som bør følge med i timen. Så, rett før jul, kom meldinga, og komiteen var i innspurten av budsjettarbeidet. Da fant Høyre og Fremskrittspartiet ut at de like godt kunne starte behandlingen av fagskolemeldinga der, noe vi mente var uheldig av mange grunner. Det hadde f.eks. ikke vært avholdt høring, men det var tydeligvis heller ikke interessant for regjeringspartiene. Ett av punktene konkluderte med at alle fagskolestudentene skulle få rett til deltakelse i studentsamskipnadene, men slik vil de altså ikke ha det i dag. Som sagt – vi, ja, faktisk flertallet, vil det, men det blir altså mot Høyre og Fremskrittspartiets stemmer. Men det som kanskje tar kaka, var da representanten Kristin Vinje på Høyres landsmøte uttalte noe i retning av at Arbeiderpartiet var ganske irritert over at det er en Høyre-regjering som la fram en fagskolemelding med konkrete tiltak som LO jubler over. Jeg kan fra denne talerstolen opplyse Vinje om følgende: Nei, vi var ikke – og er ikke – irritert over det. Vi var irritert over at regjeringa brukte så lang tid på meldinga. Da den endelig kom, sa vi at det i all hovedsak var en god melding. Så kan jeg legge til: Arbeiderpartiet blir aldri irritert når LO jubler, tvert imot. Jeg kjenner meg overhodet ikke igjen i Vinjes beskrivelse. Det er mulig at Høyre irriterer seg hvis noen andre enn de selv har en bra sak, men det er ikke slik det fungerer i Arbeiderpartiet, og jeg kan presisere: I dag er et vendepunkt for fagskolene i Norge. Vi tar et krafttak for arbeidslivet, for næringslivet og for fagskolestudentene. Når Stortinget nå anerkjenner fagskolene som en høyere yrkesfaglig utdanning, er det bare å gratulere hverandre med det, selv om det er mye som gjenstår før vi er helt i mål.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2017-05-02:
Jeg har lyst til å uttrykke glede over at komiteen endelig har kommet så langt som nå. Da kommer jeg helt sikkert til å få et veldig praktisk spørsmål fra dem som jeg prater om fagskole med. Vil studiepoeng gjelde for dem som uteksamineres i år, eller vil studiepoeng gjelde for dem som uteksamineres neste år, men som kanskje begynte året før?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2017-05-02:
Da prøver jeg meg igjen og skal ikke være riktig så konkret som jeg var tidligere. Men jeg vil gjerne be statsråden om å være litt mer overordnet og også ha fokus på dette med rekruttering, som det ble snakket om i stad. De tiltakene som ligger i meldinga i dag, er åpenbart noe som gjøres fordi en ønsker å rekruttere flere, men i tillegg kommer, noe som vi også peker på innenfor øvrig høyere utdanning, hvordan en skal samarbeide med arbeidslivet. Det som står i meldinga, er at samarbeidet med arbeidslivet ikke har vært godt nok, og at arbeidslivet selv ikke er godt nok kjent med det. Vi kan godt si at det er fylkeskommunens jobb å få studenter til denne utdanningen, men det er også åpenbart en stor oppgave for arbeidslivet selv. Kan statsråden dele sine tanker med komiteen og Stortinget om hva han mener må til for at arbeidslivet skal kunne forstå å verdsette den utdannelsen som man faktisk får gjennom fagskolene?
Iselin Nybø (Venstre), 2017-05-02:
Jeg er sikker på at det som statsråden sier nå, blir fanget opp. Ettersom det sitter studenter på galleriet, er det viktig å være presis. Representanten Tingelstad Wøien var tidligere inne på Fagskolen Innlandet, som har – på en måte – samlet seg og har 1 000 studenter, og som er et eksempel til etterfølgelse for flere. Det er fordeler og ulemper med mye, og en av fordelene med at ansvaret for fagskolene ligger til fylkeskommunen, eller «regionene», som det nå skal hete, er at de er tett på. Det er lett å snu seg rundt, det er god dialog med næringslivet. Man kan operere på en annen måte enn om man er en del av en stor, tung statlig institusjon. Ulempen med det er at vi mister litt styringen med det herfra, i forhold til hva vi kunne hatt hvis de var statlige. Vi ser at fagskolene er organisert på veldig forskjellige måter. Noen har det som Fagskolen Innlandet, mens andre er i kjelleren på en videregående skole, med en rektor som er rektor for fagskolen også. Spørsmålet mitt til statsråden er: Hvordan synes han at også fylkeskommunen kan være med på å løfte fagskolene opp på det nivået som de fortjener å være på?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-05-02:
Jeg må tilbake til dette med fagfolk for framtiden, for situasjonen er jo nå at vi har rekordmange kvalifiserte søkere uten plass. Da virker det veldig rart å kalle meldingen Fagfolk for fremtiden, stå her i salen og snakke om at vi trenger 100 000 flere enn vi utdanner i dag, og ikke ha noe å komme med når det gjelder hvordan vi skal få flere. Så jeg vil fortsette der statsråden slapp i sted. Det er en kjensgjerning at selv om det kommer en lang rekke tiltak – det blir også vedtatt veldig mange gode tiltak i dag – er det veldig lite som leverer på behovet for økt kapasitet. Denne statsråden leverer ikke flere plasser til dem som trenger det. Hvorfor er de rød-grønne partiene alene om å foreslå den opptrappingsplanen som trengs? Hvorfor står regjeringen uten svar?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-02:
Til den første problemstillingen: Det virkelig store med dette er at fagskolene nå får en mulighet til å bli en del av studentsamskipnadene. Men så er det også en vurdering, for det vi har vært bekymret for – og den balansen vi forsøkte å finne – var at hvis det er for mange små fagskoler som kobler seg på, kan det bli vanskeligere for samskipnadene rett og slett å drive et godt tilbud for alle studentene. Jeg lever veldig godt med det vedtaket som flertallet har gjort, og det skal vi selvfølgelig følge opp. Det jeg derimot vil advare litt mot, er å forsøke å innføre en slags plikt for fagskolene til å være med i en samskipnad. Det har f.eks. ikke private høyskoler heller. Vi skal selvfølgelig vurdere det også, siden flertallet ber oss om det, men det vil jeg nok være litt mer skeptisk til. Når det gjelder kandidatundersøkelsen – jeg kan godt være pragmatisk med tanke på hvor ofte den gjennomføres også – er det ikke grunn til å tro at man vil ha veldig store svingninger. Derfor tror jeg i hvert fall ikke det er nødvendig å gjennomføre den hvert annet år.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-02:
Jeg mener at denne fagskolemeldingen leverer akkurat på det den sier, nemlig Fagfolk for fremtiden. Det er helt riktig at det ikke ligger en detaljert opptrappingsplan her, men vi sier klart at fagskolene er viktige – de burde få en viktigere posisjon – og at vi trenger flere fagarbeidere også med høyere yrkesfaglig utdannelse enn i dag. Men det er noe som må gjøres i de kommende budsjettene, altså i de årlige budsjettene. Det er for øvrig også sånn, så vidt jeg husker, den forrige regjering opererte når det gjelder fagskolene. Så vil jeg si at allerede nå ligger det inne i våre budsjetter som flertallspartiene i dette Stortinget har vedtatt, en betydelig styrking av fagskolene. 70 mill. kr ligger inne i år, bl.a. 35 mill. kr til kvalitetstiltak i fagskolene. Det er ikke penger som kommer bare som lovnader. Det er konkrete penger som flertallet – regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre – har bevilget, og som akkurat nå er ute i fagskolesektoren.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-02:
Det er et så konkret spørsmål – og det vil være så dumt for dem som står i den situasjonen akkurat nå hvis jeg skulle svare upresist på det – at jeg ber om å få eventuelt svare på det i et skriftlig spørsmål, som jeg gjerne gjør. Men siden jeg ikke er 100 pst. sikker, har jeg ikke lyst til å si noe som plutselig noen studenter eller elever fanger opp, og som viser seg å være upresist, som vi pleier å si i politikken.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-02:
Mange fylker er ganske flinke til å følge opp fagskolene sine. De er kanskje særlig flinke ved at de gir mer penger enn det politikerne her i Oslo gjør. Fagskolen Innlandet er et veldig godt eksempel på også den driven som er i store deler av fagskolemiljøet. Det er kjempebra, det som Fagskolen Innlandet har gjort. Vi snakker i denne meldingen også om en type strukturprosess, men jeg mener det er en dårlig idé å overlate fagskolene til staten, rett og slett fordi jeg mener at vi da risikerer å miste den veldig nære, tette koblingen til regionalt arbeidsliv som fagskolene bør ha. Det betyr ikke at jeg ikke ser fordeler med større enheter også på fagskoleområdet. Men resonnementet vårt og grunnen til at vi ikke bare kjører på – det har jo ikke manglet handlekraft når det gjelder strukturreformer i denne regjeringen – er rett og slett at det vil være fornuftig å gjennomføre en del av disse endringene først, og så eventuelt se på hvordan strukturbehovet er. Men det vil ikke bety statlig overtagelse.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-02:
Hele denne meldingen er jo et svar på det. Det er ikke slik at bare flere studieplasser eller flere fagskoleplasser er svaret. Høyere kvalitet er svaret, innlemme i Samordna opptak er svaret, markedsføre fagskoleutdanningene bedre er svaret – alt det til sammen. For ikke å snakke om nytt finansieringssystem, hvor man i mye større grad blir belønnet for å få fagskolestudenter igjennom – det er også svaret. Alt dette er med på å løfte opp eksplisitt, fordi vi ønsker at flere skal søke seg til fagskoler. Jeg er ikke imot at vi også skal tildele flere fagskoleplasser, men det er helt riktig at vi i denne meldingen ikke har kommet med en forpliktende opptrappingsplan for de neste ti årene. Det måtte man for øvrig også se fryktelig langt etter under den forrige regjeringen. Nå begynner det å bli så lenge siden at vi kan vel ikke dvele ved hva som skjedde i løpet av de åtte årene. Men det er en mer offensiv politikk for høyere yrkesutdanning og høyere yrkesfaglig utdanning i Norge enn det som har vært, i hvert fall på ganske mange tiår, i Norge.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-02:
For det første tror jeg at veldig mange fagskoler er eksempler til etterfølgelse f.eks. for høyskoler og universiteter når det gjelder nettopp samarbeid med arbeidslivet. Det ligger også i fagskolenes natur at de ofte har kortere utdanninger, tett koblet på det arbeidslivet etterspør, og har på den måten tett kontakt med arbeidslivet. Men så kan det, som vi sier i meldingen, også bli enda bedre. Et viktig grep for å få det til, er bl.a. å endre styresammensetningen, så man får et styre som enda bedre enn i dag kan sikre at fagskolene har et godt samarbeid med arbeidslivet og klarer å svare på det som er arbeidslivets behov. Så vil jeg bare berøre en sak som har vært oppe her, men som det ikke ble spurt om, og det er også noe av den diskusjonen om man skal bygge opp en slags «fachhochschule», som det heter i Tyskland, altså faghøyskole i Norge. Jeg er positiv til det, men man må bare passe seg for at man ikke ødelegger fagskolenes egenart i den prosessen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-02:
Den store reformen av Statped, som ble vedtatt og igangsatt under forrige regjering, skal evalueres, og jeg er helt enig i at det er viktig også der å være systemkritisk. Tanken bak denne endringen var at Statped skulle – og dette gjelder alle brukergruppene – bruke færre av ressursene sine på tilbud, som f.eks. de gamle statlige skolene for hørselshemmede elever eller den type ting, og være mer ute i kommunene, jobbe systemrettet og støtte kommunene. Det er en veldig god tanke, og det er også grunnen til at vi har videreført dette arbeidet. Jeg har til og med brutt min egen regjeringserklæring når det gjelder skoler for de hørselshemmede, fordi jeg mener at dette har vært en riktig måte å tenke på. Men så er det helt avgjørende at hvis det betyr at Statped blir fjernere fra kommunen og kommunen ikke har kontakt med Statped, har vi et problem. Derfor er en av de tingene som er viktige, at Statped har såkalte samarbeidsavtaler – så vidt jeg husker, heter det det – med forskjellige kommuner, som nettopp er avtaler hvor man går inn i hva som er kommunens behov, hvordan forholdet mellom oss og Statped skal fungere. I et raskt økende tempo har Statped fått flere og flere slike samarbeidsavtaler, og det er nettopp grunnlaget for at Statped skal kunne gå inn og hjelpe kommunene med den type systemrettet arbeid. Det er to viktige saker – som Tynning Bjørnø tar opp – der det er størst problemer i dag. Den ene gjelder mobbing, inkludering i skolemiljøet. Den andre gjelder hele problemkomplekset knyttet til spesialundervisning, fritak, hvilke forventninger vi har til elever med en eller annen form for tilretteleggingsbehov, det være seg synshemming eller noe annet. Det er god grunn til å tro at dagens system – med spesialundervisning og alt som det fører med seg – ikke fungerer for veldig mange elever. Det er god grunn til å tro at for veldig mange elever fungerer det ikke bare segregerende, ved at man dessverre fortsatt i for stor grad tar dem ut av vanlige klasserom og gir dem undervisning, men at kvaliteten på det tilbudet som gis, for en del elever rett og slett er dårligere enn den de kunne fått hvis ressursene hadde blitt brukt på en annen måte. Svaret er ikke å avskaffe retten til spesialundervisning – det tror jeg er helt utopisk og en dårlig idé, som gir litt mindre sikkerhet for disse elevene – men å foreta en ganske tøff, kritisk og ærlig gjennomgang av om vi har bygd opp et system som gir oss god samvittighet, men som ikke hjelper de elevene som trenger det aller mest. Og det er det jeg har gitt Thomas Nordahl og dette ekspertutvalget i oppdrag å gjøre.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-02:
Jeg vil også si tusen takk for debatten. Jeg er enig i at det ikke er så ofte vi helt konkret diskuterer blinde og svaksynte, men jeg synes også det er verdt å minne om at veldig mye av det vi diskuterer i Stortinget, ofte også er begrunnet med nettopp hensynet til elever med tilretteleggingsbehov. Så når Stortinget nå f.eks. diskuterer ny mobbepolitikk, er det ikke bare generell mobbepolitikk, det er fordi vi vet at elever med tilretteleggingsbehov, f.eks. blinde og svaksynte, eller elever med andre funksjonshemninger, er ekstra utsatt for mobbing. Når vi diskuterer tidlig innsats, er ikke det bare generell tidlig innsats, det er nettopp fordi vi vet at for en del elever er det å sette inn innsatsen tidlig, særlig hvis de trenger særskilt tilrettelegging, utrolig viktig. Jeg er enig, som jeg sa, i at når vi vurderer hvordan omorganiseringen av Statped har fungert, må vi selvfølgelig gjøre det med utgangspunkt i hva som var ambisjonene med endringen. Men jeg vil også understreke at det ikke er slik at det nye systemet er slik at Statped skal sitte og vente på en henvendelse. Snarere er hele poenget at Statped skal jobbe og forventes å jobbe mer aktivt, være på tilbudssiden, ha god oversikt over f.eks. denne gruppen elever, som ikke nødvendigvis er en veldig stor gruppe elever, så det går an å ha oversikt over dem. Når det gjelder de nasjonale prøvene, har jeg allerede svart på det i Stortinget. Den kortsiktige løsningen er en PDF, men også skisser til et opplegg som gjør at elever som er svaksynte, kan delta i de nasjonale prøvene i engelsk. På sikt skal vi jo ha, som jeg nevnte i mitt innlegg, universell tilrettelegging, slik at det også er mulig å ta de prøvene på vanlig måte. Når det gjelder spørsmålet om taxi, har jeg ikke på stående fot klart å finne ut om dette er en nasjonal regel, eller om det er noe som ofte blir resultat av kommunenes regler, men det er selvfølgelig også noe jeg kan finne et formelt svar på hvis Stortinget ønsker det. Når det gjelder ADL, altså ekstra kompenserende ferdigheter, var det der en endring i revideringen, veilederen ble revidert i 2013 – jeg vet ikke når i 2013 det ble gjort, det var Utdanningsdirektoratet som gjorde det – hvor det ble presisert at ADL skulle være i samsvar med det som da hadde vært og var regelverket. Det har altså ikke vært noen regelverksendringer. Så er jeg klar over at Blindeforbundet oppfatter det som om man har mistet en rettighet, men det var ikke en rettighet som ble tatt bort, det var ingen endringer av regelverket, men hvordan regelverket var, ble presisert. Bare så det er til orientering.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-02:
Jeg kan ikke gi noen konkrete løfter eller noen konkret tidsplan for hvordan det vil følges opp. Det er veldig forståelig at man som representant for et fylke er veldig opptatt av tilbudene i det fylket. Det er det helt rimelig å være, men jeg mener at som statsråd er min jobb ikke å se om dette er et godt tilbud i et enkelt fylke, men å se at hvis vi skal ha en nasjonal ordning, må det være fordi vi ønsker å undersøke om produksjonsskoler eller andre tiltak – kanskje tilsvarende tiltak – kan få fraværet i den videregående skolen til å gå ned. Det er derfor jeg sier at hvis vi skal gjøre noe med dette, mener jeg det må være en del av en større ordning hvor også andre har mulighet til å søke, og hvor selvfølgelig også produksjonsskolene i Hordaland kan søke, men det vil jo ikke være noen garanti for at de kommer med. Men når vi eventuelt kan legge frem noe slikt for Stortinget, om det vil komme i et revidert budsjett eller i et statsbudsjett, det kan jeg ikke si noe om nå. Mitt poeng var mer at det er liksom to måter å svare på innspill på. Den ene er å si at det er uaktuelt, og det er det på ingen måte, for jeg mener at produksjonsskoler er en spennende idé. Men jeg skal også innrømme at det er på skissestadiet i departementet, dvs. at vi ikke har en ferdig plan for produksjonsskoler, enn si en plan som gjør at vi kunne bygget opp noe slikt på tilsvarende nivå som i Danmark. Alle de andre tiltakene jeg nevnte, er tiltak som er i gang, eller som kommer og er i kjømda nå. Helt til slutt: Det er helt riktig som Riksrevisjonen påpekte, at ifølge 2015-tallene var det mange som ikke fikk tilstrekkelig oppfølging av oppfølgingstjenesten. Dette er noe som fylkene griper fatt i, og det er noe som departementene følger opp. Som jeg også sa til kontrollkomiteen da denne saken ble behandlet der, er jeg på ingen måte fornøyd med innsatsen. Jeg er helt enig i at selv om fylkene eier dette, og fylkene må gjøre en jobb, er det også slik at det er jeg som er overordnet ansvarlig for resultatene, i hvert fall overfor Stortinget.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-05-02:
Jeg vil også si takk til representanten Toppe for interpellasjonen, som jo både har et stort tema, nemlig frafall, og et litt mindre tema, eller mer lokalt tema, nemlig produksjonsskolene i Hordaland. Så er det selvfølgelig sånn at Stortinget står fritt til å bevilge penger til hva de måtte ønske, egentlig. Det får representanten Breivik følge opp, og så får vi se om de fire samarbeidspartiene blir enige om det. En viktig presisering: Selv om det selvfølgelig er sånn at dette er mitt ansvar som sittende statsråd, kan det både gjennom interpellasjonsteksten til representanten Toppe og gjennom innleggene her lett bli gitt inntrykk av at dette er en problemstilling – oppfølgingstjenesten og manglende oppfølging av ungdom – som har oppstått med denne regjeringen. Det er bare verdt å minne om at Riksrevisjonens undersøkelse var i 2015 og strakk seg flere år tilbake i tid, også langt inn i forrige regjeringsperiode. Siden dette blir brukt så flittig, er det også verdt å si at denne saken har vært behandlet i Stortingets kontroll- og konstitusjonskomité, som oppfattet svarene fra Kunnskapsdepartementet og meg om hvordan vi skulle følge opp Riksrevisjonens merknader, som tilfredsstillende – bare så det ikke er noen tvil om det. Så er det verdt å nevne til slutt at nå går for første gang på lenge gjennomføringen i videregående skole opp – det håper jeg skal fortsette. Jeg tror en viktig grunn til det er nettopp at det føres en offensiv politikk for at flere skal gjennomføre videregående skole. Så vil jeg også til slutt nevne at vi satser stort nå nettopp på å forske på hvilke tiltak som fungerer for å få frafallet ned og gjennomføringen opp. Det er tiltak som har blitt lansert i denne perioden.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2017-05-02:
Det er flott å høre alle som støtter fagskolene her i dag. Det er gode argumenter fra alle partier, og både regjering og storting er svært tydelig på at dette er en svært viktig utdanning. Det er også et entydig signal som alle som er venner av fagskolene, og som har noe med fagskolene å gjøre, bør ta til seg. Så det går vel an å si at det er en gledens dag for alle dem som er opptatt av fagskoler. Men – det er et men, skulle jeg ha sagt, og det er at det er ingen tegn til at dette skoleslaget skal få noe økt volum, som har vært oppe i replikkordskiftet. Etter min mening kommer det heller ingen gode svar fra statsråden på hvorfor det er sånn. I en tid med høy ledighet og spesielt blant de unge avviser regjeringen Senterpartiets, SVs og Arbeiderpartiets forslag om en opptrappingsplan for flere studieplasser ved fagskolene. Og husk: Det har ikke kommet en eneste ny studieplass til fagskolene i hele den perioden Fremskrittspartiet og Høyre har styrt. De har også vært ganske gjerrige med studieplasser ellers etter vår oppfatning, selv om det har kommet noen flere der. Men det er mange unge som vil og ønsker og har behov for å ta utdanning, og da synes vi i Arbeiderpartiet det er underlig å oppleve at det argumenteres mot flere studieplasser, mot flere fagskoleplasser, istedenfor å se at vi trenger flere som tar utdanning. Arbeiderpartiet mener en større del av utdanningsveksten i årene som kommer, skal komme til fagskolene, og vi har foreslått hele 1 000 nye plasser i våre alternative budsjetter. Dette er blitt nedstemt. Selv om fagskolemeldingen har fått navnet Fagfolk for fremtiden, legges det altså ikke opp til flere fagfolk i framtida. Vi understreker i innstillingen til fagskolemeldingen at samfunnet har et stort behov for den kompetansen fagskolene tilbyr, og det er det mange andre som også gjør. Derfor er denne opptrappingen viktig. Det holder ikke bare å peke på kvalitet, for vi trenger flere fagarbeidere. Da er dette et skoleslag som det er helt klart viktig å utvide volumet på. Mange av disse skolene sliter ikke med det store frafallet som f.eks. skjer i høyere utdanning eller på videregående opplæring. Dette er veldig motiverte studenter som kommer igjennom, og vi trenger flere plasser, selv om også kvalitet selvfølgelig er viktig. Arbeiderpartiet vil ikke vente for å vite når vi trenger kompetansen som fagskolene tilbyr. Vi har foreslått dette i våre alternative budsjetter, og vi kommer til å fortsette å foreslå det. Gode ord til tross: Skal dette realiseres med en satsing på fagskoler for framtida, må det åpenbart et regjeringsskifte til.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2017-05-02:
Jeg har virkelig gledet meg til denne dagen, der vi skal vedta det som kanskje er det viktigste løftet for yrkesopplæringen på svært mange år. Det er klart at litt uenighet har det vært, men en ting vi kan glede oss over, er den brede politiske oppslutningen de store linjene i denne meldingen har fått i komitébehandlingen – for spisskompetansen blir viktigere i takt med at samfunnets framgang og spesialisering fortsetter. Spesielt i Norge med høy levestandard og høye lønninger sammenlignet med våre handelspartnere og konkurrenter må vi være helt fremst om vi skal stå i konkurransen, vinne kontrakter, skape verdier og sikre inntekter som skal bære velferdsstaten i tiden framover. Når vi nå kommer med nærmere 50 tiltak og mange viktige endringer for yrkesfaglig høyere utdanning – det som vi egentlig skal kunne kalle for mesterens utdanningsløp – legger vi i dag et viktig grunnlag for at fagskolene endelig skal få skinne og ta sin rettmessige og viktige plass i utdanningsløpet. Jeg skal ikke gå inn på alle disse 50 tiltakene, det har jeg ikke tid til, men studiepoeng, bedre overganger og det f.eks. å åpne for treårig utdanningsløp på fagskolene i de helt spesialiserte praktiske utdanningsløpene vil være et av de spennende grepene som ligger foran oss her i dag, i tillegg til alt om velferd for studenter. Vi trenger flere mestere og mastere. Vi trenger også at de med tradisjonell høyere akademisk utdanning skal kunne fylle på med praktisk høyere utdanning som fagskolene tilbyr – og motsatt. Vi trenger denne tverrfaglige og sammensatte kompetansen når vi i tiden framover skal sikre vår konkurransekraft og få flere bedrifter til å flagge hele eller deler av sin produksjon tilbake til Norge. Overgangene mellom universiteter, høyskoler og fagskoler blir det viktig å tilrettelegge for. I dag slår vi tydelig fast ambisjonene for dette området, samtidig som vi må erkjenne at mye arbeid gjenstår ute på den enkelte utdanningsinstitusjon. Det blir viktig å sikre disse indre faglige sammenhengene når man skal utvikle videre utdannings- og opplæringsløp for framtiden. Samtidig må vi erkjenne at mangfoldet i fagskolesektoren spenner så vidt innenfor det enkelte skoleslag – etter mange år med stemoderlig behandling – at vi nå må bruke de ressursene og mulighetene som disse utviklingsmidlene åpner for, til å heve kvaliteten i fagskolene framover. Vi trenger nemlig dette mer enn tidligere, for norsk økonomi er i større omstilling enn på mange, mange år. Vi vil møte mer automasjon, robotisering og andre praktiske og avanserte ferdigheter. Fagskolene kan derfor virkelig komme til sin rett i dette framtidsbildet. Jeg ser fram til fortsettelsen.
Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2017-05-02:
Jeg takker statsråden for svaret. Det gjennomgående temaet i interpellasjonen og i det forrige innlegget mitt handlet dypest sett om ulike former for inkludering, på skolen, i fag, i jevnalderfellesskapet, i det sosiale miljøet, i nærmiljøet osv. Folk er forskjellig heldigvis, men det er ikke bra hvis forskjellene mellom folk blir for store. Det samme gjelder tilfeldigheter, og jeg er opptatt av at vi skal minimere tilfeldigheter som at det f.eks. kommer an på hvor du bor, hvilke kompetanser du kan benytte deg av, ressurser du kan bruke, og tilretteleggingen du får. Jeg er glad for at statsråden understreker viktigheten av å være selvkritisk og systemkritisk i saker som disse. Jeg snakket ingenting om Statped i mitt forrige innlegg, men statsråden snakket litt om det. Statped er en viktig institusjon for blinde og svaksynte elever. De besitter en svært viktig spisskompetanse på fagområdene, og de bistår kommuner, skoler, barnehager, PP-tjenester osv. med ulike former for tjenester, både rettet mot enkeltelever og også på systemnivå, sånn som statsråden snakket om. Det er på mange måter Statped som skal fasilitere og bidra til at ressursene og kompetansen fordeles der ute etter beste evne. Som vi alle vet, har Statped vært gjennom en omfattende omorganisering de siste årene, og omorganiseringen blir nå evaluert. Jeg vil understreke at det er viktig at man da justerer kursen og er systemkritisk etter funnene i den evalueringen, og det er også viktig at brukerne blir tatt med på råd. Blindeforbundet har bl.a. etterlyst en sterkere kobling mellom Statped og kommunene, og statsråden var også inne på dette. De viser til at det tar for lang tid før Statped og kommunene får kontakt. De vil derfor at det skal være et krav om at hver gang en skole i en kommune har en synshemmet elev, skal Statped kobles på. De vil også at foreldre og foresatte selv skal kunne søke Statped om hjelp, og det ropes varsku om at fagmiljøene i Statped reduseres, særlig i Trondheim, men også i Oslo. Hva tenker statsråden om disse tingene? Og så er jeg veldig glad for at statsråden tar så på alvor dette som handler om fritak fra fag, for det er umåtelig viktig at dette håndteres på en bedre måte, både for å sikre en skole der alle er med, der man er inkludert, og for å – så langt som overhodet mulig – sørge for å gi alle like muligheter f.eks. til videre høyere utdanning. Jeg ser at mange har tegnet seg, og det er jeg glad for. Det er ikke så ofte at denne gruppen blir diskutert i denne sal, og jeg kommer tilbake mot slutten av debatten.
Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2017-05-02:
Jeg vil takke alle for at de har deltatt i debatten. Ikke minst er jeg glad for at alle partier i komiteen har deltatt. Det viser et engasjement for en gruppe som ikke så ofte får tid i denne salen. Det viser også at vi har uløste oppgaver for å sikre blinde og svaksynte fullgod opplæring. Det handler egentlig mest av alt om å sikre at alle barn og unge i Norge skal ha lik rett til utdanning, og at det må ligge til grunn for hvordan vi tilrettelegger for alle elever, men særlig elever med ulike funksjonshemninger. Man lærer best når man føler seg som en del av et fellesskap, og når man er inkludert. Jeg har notert meg noen hovedpunkter fra debatten. For det første: Alle elever skal få utnyttet sitt potensial. Fritak skal kun gis i fag når det er helt nødvendig for å gi elevene god opplæring, men kun da. Den samme problematikken gjelder også når det kommer til nasjonale prøver. Så har jeg notert meg at det trengs og etterlyses konkrete tiltak for å bekjempe mobbing, kanskje spesielt den som retter seg mot de utsatte gruppene, at nødvendig tilrettelegging og nødvendige hjelpemidler elevene trenger, kommer raskt på plass, at vi gjør det vi kan for at vi ikke får flere situasjoner og eksempler som det vi hadde fra Telemark og med Remi fra Kviteseid, at Statped kan ivareta sine oppgaver på en god måte til beste for elevene, og at fagmiljøene for syn i Statped er tilstrekkelige og sterke nok til å hjelpe både skoler og elever. Jeg savner svar fra statsråden om ressurssituasjonen og bemanningssituasjonen, som jeg utfordret ham på i innlegget mitt. Jeg er glad for at Kristelig Folkeparti nevnte dette med ADL også. Her må vi sørge for at vi får på plass en bedre løsning. Så la oss nå komme noen skritt videre, siden vi alle er tilsynelatende enig. La oss la partislagordene ligge. La oss være systemkritiske der vi må, for eksempel når det gjelder dette eksempelet med taxi, og foreslå konkrete forslag til nødvendige endringer der det er nødvendig. Jeg takker for debatten og ser fram til den konkrete oppfølgingen.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-05-02:
Eg vil understreka det som statsråden sa, at produksjonsskular ikkje er eit alternativ til anna vidaregåande opplæring, men det er for dei elevane som allereie har droppa ut, som kanskje er dei mest sårbare elevane, og som treng å få hjelp til å koma seg tilbake på skulebenken eller til eit arbeid. Viss dei ikkje får hjelp til det, vil dei kanskje vera i trygdesystemet framover. Så det er utruleg viktig. Interpellasjonen handlar heller ikkje om førebygging av fråfall, men han handlar om at fylkeskommunen ikkje tar oppfølgingsansvaret sitt på alvor sjølv om det er lovfesta i opplæringslova, noko som også Riksrevisjonens rapport handlar om. Der sto det at seks av ti som har droppa ut av skulen, ikkje får oppfølging av fylkeskommunen, og det er ganske alvorleg. Det er på ein måte positive signal frå statsråden. Han viser til tidlegare spørsmål, bl.a. frå underteikna. Eg kan forstå at han ikkje kan gå inn – eller ein kunne ha gjort det, kalla det eit nasjonalt prosjekt, fordi vi har for lite kunnskap om produksjonsskular i Noreg. Men Danmark har brei erfaring, der er det mange produksjonsskular. Det som er positive signal, er at statsråden er villig til å sjå på dette med å innføra produksjonsskular som eit meir systematisk tiltak i Noreg. Eg har stor tru på at desse ungdomane kan oppleva meistring gjennom det å oppleva å produsera noko, og slik koma seg på rett kjøl igjen. Eg har òg forståing for at det kan vera ein idé med midlar til nye tiltak mot fråfall. Her vil produksjonsskule kunna koma inn som eit tiltak ein kan søkja om startmidlar til. Poenget er at Hordaland fylkeskommune har gjort ein god jobb, bl.a. med Hyssingen, men for å få dette til på Hjeltnes, treng dei draghjelp frå staten. Det er på ein måte litt vera eller ikkje vera. Mange i Hordaland håpar at det kunne koma ei slags ordning i revidert, men eg forstår at statsråden kanskje tenkjer litt lengre fram i tid. Spørsmålet er: Korleis vil statsråden konkret følgja opp det han sa i hovudinnlegget sitt? Vert det innanfor statsbudsjettet, kjem det ei eiga sak, osv.?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-05-02:
Utgangspunktet mitt og det som eg starta med, var helsedirektøren si store bekymring for ungt utanforskap, så Riksrevisjonen si undersøking, som gav Kunnskapsdepartementet sterk kritikk for ikkje å svara opp dei utfordringane som undersøkinga påviste, og at statsråden ikkje kom med nye tiltak, slik som Riksrevisjonen anbefalte å setja i verk ytterlegare tiltak for å styrkja systematikken i fylkeskommunens arbeid mot ungdom. Kombinert med det som skjer i Hordaland, er dette ei gyllen anledning for regjeringa til å få nye idear inn i fråfallsarbeidet og få det som fylkeskommunen har plikt til å gjera, til å fungera på ein mykje betre måte enn i dag. Det er klart at eit prosjekt i eitt fylke skal og må ha overføringsverdi dersom ein får statlege midlar, men det er nettopp det Hordaland fylkeskommune har søkt om. Og når det gjeld forsking og dokumentasjon, står det i søknaden at ein skal få på plass kvalitetssikra kunnskap om vilkår for produksjonsskuleverksemd og korleis produksjonen skulle fungera som tiltak mot fråfall og utanforskap, fordi Rokkansenteret skal gjennomføra ei brei kvalitativ og kvantitativ undersøking av moglegheiter og hindringar som tiltak både i sentrale strøk og i distrikta ved å sjå på begge skulane. Så den biten har jo vore varetatt. Det er interessant å høyra kva representanten Terje Breivik seier. Dersom denne interpellasjonen kan føra til at det vert ei sak i revidert nasjonalbudsjett opp mot å få til ein tilskotspott for nye tiltak i kampen mot fråfall, er det noko som Hordaland fylke kan søkja på. Dersom det er på plass i år, hadde ein kunna fått dette opp og gå frå hausten av. Det er òg det som er målet. Eg pleier å seia at det beste med dagens regjering er at den ikkje har fleirtal. Da er det òg eit håp her om at ein kanskje kan få til ei snarleg løysing på dette. Elles takkar eg statsråden for svaret og håpar at ein òg på lang sikt kan ta i bruk produksjonsskular i Noreg, på same måte som ein i dag gjer i Danmark, om det no er i Hordaland eller i andre fylke.
Terje Breivik (Venstre), 2017-05-02:
Takk til interpellanten for interpellasjonen. Takk også til ministeren for eit positivt og forståeleg svar. Eg er sjølvsagt samd i at eit pilotprosjekt både må og skal ha overføringsverdi både til andre fylke og til andre skular eventuelt. Ministeren sa at han hadde forståing for at interpellanten som representant for fylket, òg retta eit spørsmål knytt til ein konkret skule i fylket. Eg er ikkje berre representant for fylket, men eg er òg representant for Ulvik og jamvel Hjeltnes. Eg trur eg vel å ta ministeren på ordet. Sidan me no representerer to parti som skal setja oss saman allereie i løpet av nokre veker for å snekra saman eit revidert budsjett, proklamerer eg at eg kjem nok til å gjera ein jobb i mitt parti for at me kanskje prioriterer å finna pengar til å setja av til ein pott til føremålet. Så veit me, alle me som har hatt møte med Hordaland fylkeskommune og Hjeltnes, at dei har gjort ein veldig god, grundig jobb og bør i den grad me i fellesskap no klarer å reisa ein startpott, liggja svært godt an til å verta den piloten som trengst for at me skal få betre svar og få testa ut konseptet med produksjonsskular.