Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2009-06-15:
Gjeldende apoteklov trådte i kraft 1. mars 2001. Loven innførte to grunnleggende endringer: Adgangen til å etablere og å eie apotek ble liberalisert, og det ble innført adgang til bytte av medisinsk likeverdige legemidler på apotek. Tidligere bestemte myndighetene både antall apotek og hvor apotek skulle ligge. Dagens apoteklov setter ingen slike begrensninger, og kravet om at bare farmasøyter har adgang til å etablere apotek, er fjernet. Siden 2001 har antallet apotek i Norge steget fra under 400 til 640 i dag, og åpningstidene er utvidet, og servicen overfor publikum er bedret. Nye apoteker har blitt etablert, både i Distrikts-Norge og i byene. Denne økningen i antall apoteker har skjedd samtidig som det er innført adgang til salg av reseptfrie legemidler utenom apotek. Ordningen med bytte av legemidler på apotek innebærer at pasienten kan få utlevert et annet legemiddel enn det legen har skrevet ut, så fremt Legemiddelverket har vurdert at legemidlene er medisinsk likeverdige. Apotekenes adgang til å bytte er en viktig forutsetning for at folketrygden og pasientene skal dra nytte av lavere legemiddelpriser – som følge av konkurranse når et legemiddel ikke lenger har markedseksklusivitet. Fordi intensjonene med apotekloven er oppfylt, har forutsetningen for denne lovrevisjonen vært at de grunnleggende prinsipper for loven skal ligge fast. Det betyr også at det ikke skal rokkes ved de faglige krav som ligger i lovgivningen. Et apotek skal fremdeles framstå som en faghandel og en garantist for forsvarlig utlevering av legemidler. De lovendringer som Odelstinget skal ta stilling til i dag, er tilpasninger og forenklinger basert på erfaringer som er gjort de siste åtte årene. Jeg registrerer at forslagene til lovendringer har fått bred støtte, både i helse- og omsorgskomiteen og fra berørte aktører. Dagens apotekmarked domineres av tre apotekkjeder med hver sin integrerte grossist. Konkurransetilsynet har foreslått at dagens krav om fullsortiment for legemiddelgrossister revurderes, for å styrke konkurransen i markedet. Jeg vil i samarbeid med konkurransemyndighetene vurdere om en opphevelse av fullsortimentskravet vil kunne bidra til ytterligere å oppfylle legemiddelpolitiske mål som Stortinget har sluttet seg til. I denne vurderingen må det tas hensyn til om fullsortimentskravet bidrar til å sikre tilgangen på viktige legemidler i hele landet, eller om det kan oppheves for å legge til rette for nye distribusjonsløsninger. Jeg er kjent med at Apotekforeningen har tatt til orde for at apotekene bør kunne påta seg flere oppgaver, i form av nye helsetjenester. Helsedirektoratet har vurdert dette spørsmålet og oversendt en vurdering til departementet. Jeg er enig med helse- og omsorgskomiteen i at apotekene utgjør en viktig del av det samlede helsetilbudet i Norge, men jeg kan ikke se at det er riktig å endre lovens definisjon av apotek for å gi slike signaler. Apotekenes hovedoppgave – både nå og i framtiden – bør være å sikre forsvarlig utlevering av legemidler og å medvirke til riktig legemiddelbruk i befolkningen. Disse oppgavene framgår av apoteklovens formålsbestemmelse. Dersom myndighetene skal stimulere til at apotekene skal utføre nye tjenester, må utgangspunktet være at dette bidrar til å utnytte apotekenes kompetanse best mulig, og at apotekene er en hensiktsmessig arena for den aktuelle tjenesten. I innstillingen peker helse- og omsorgskomiteen på at det er på tide at det utarbeides regelverk knyttet til å tillate opprettelse av internettbaserte apoteker. Det som utgjør en praktisk hindring for opprettelse av internettapoteker, er begrensninger som er lagt på forsendelse av legemidler. I dag er forsendelse av legemidler som hovedregel begrenset til apotekenes naturlige geografiske nærområde. Dette har vært begrunnet med behovet for veiledning og et ønske om lokale apoteker i distriktene. Jeg er enig i komiteens intensjon om å åpne for økt foresendelse av legemidler. Det arbeides med dette nå, og i løpet av 2009 skal Statens legemiddelverk lage forslag til kvalitetskrav og praktiske løsninger for økt forsendelse – og vurdere økonomiske og administrative konsekvenser for apoteker og andre aktører.