Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2000-12-08:
Regjeringens framlegg til utenriksbudsjett og budsjettforliket mellom Arbeiderpartiet og sentrum sikrer en profil der bistand, sørpolitikk, handel og arbeid i internasjonale organisasjoner ses i en sammenheng og inngår som en integrert del av norsk utenrikspolitikk. Det tar utgangspunkt i vår rolle som en europeisk nasjon kombinert med en erkjennelse av vårt globale ansvar. Utenrikspolitikken skal fremme Norges interesser og sikkerhet, bidra til internasjonal utjamning, rettferdighet, demokrati og fred og verne fundamentale menneskerettigheter. I vår bistands- og utenrikspolitikk legger Norge vekt på å fremme de verdiene vårt eget samfunn er tuftet på: demokrati og velferdsstat kombinert med en fungerende markedsøkonomi, i tillegg til likestilling mellom kvinner og menn, et velfungerende arbeidsliv og stor grad av folkelig deltakelse. Dette er på mange måter den nordiske dimensjon i politikken, der vår utenrikspolitikk blir relevant for folk flest, for et meningsfylt og menneskeverdig liv. Fattigdommen er fortsatt den største utfordringen i vår tid, også i våre nærområder, og er tett knyttet opp til fred, sikkerhet og miljø. Konflikt- og fredsarbeid er helt avgjørende for at mennesker i store deler av verden skal få sine drømmer og framtidshåp oppfylt. Derfor er konfliktforebygging og konfliktløsning en viktig del av norsk utenrikspolitikk. Det bistandsbudsjettet vi vedtar i dag, har en økning på 1,5 milliarder kr. I tillegg øker støtten til Sentral- og Øst-Europa med hele 60 pst. Komiteflertallet slutter seg til det som er hovedmålet for norsk bistand: fattigdomsreduksjon. FN definerer utvikling som en utvidelse av menneskers valgmuligheter, muligheter til utdanning, helse og rent vann. Fattigdom innebærer å bli nektet disse valgmulighetene. Norsk bistands- og utenrikspolitikk er bl.a. rettet mot FNs og OECDs internasjonale utvik-lingsmål om å redusere andelen av verdens befolkning som lever i fattigdom, med minst 50 pst. innen 2015, som det også står i budsjettproposisjonen. Et foruroligende trekk ved utviklingen er at fattigdommen feminiseres. To tredjedeler av verdens fattige er kvinner. Diskriminering og undertrykking av kvinner er et hinder for å bekjempe fattigdom og dermed et hinder for utvikling. Derfor skal likestillingsaspektet integreres i alt utviklingsarbeid. Det er nødvendig at det satses på kvinner i det enkelte bistandsprosjekt, og at Norge både bilateralt og via FN-systemet bidrar til at jenter får utdanning, helsetilbud og sikres grunnleggende menneskerettigheter. Bistand bidrar best til fattigdomsreduksjon i land som fører en sunn økonomisk og sosial politikk. Dagens budsjettvedtak viser at dette er viktige hensyn i norsk bistand. Utviklingen i Zimbabwe og Nicaragua får konsekvenser selv om langsiktige prosjekter sikres ved videreføring gjennom andre kanaler. Endringer foreslås også i landrammene for land som Eritrea og Etiopia av samme grunn. Norsk bistand legger vekt på at det vi bidrar med, gir langsiktig og varig effekt. Formålet er det primære, så får vi finne de mest hensiktsmessige måter å kanalisere vår bistand på med det som utgangspunkt. Det er viktig at de ulike aktører inngår i en helhetlig norsk utviklings- og bistandsstrategi. Like viktig er det å få til et helhetlig rammeverk for utviklingssamarbeid i det enkelte land, slik det presenteres i Verdensbankens Comprehensive Development Framework. Her må det ses på utvikling i bredden: næringsinvesteringer, handel, utvikling av demokratiske institusjoner og godt styresett, helse og utdanning. Budsjettet for 2001 bærer preg av en erkjennelse av at godt styresett og oppbygging av sentrale rettsstatsfunksjoner inngår som en integrert del av bistanden. Våre samarbeidsland både i sør og i våre nærområder i nordøst trenger en velfungerende offentlig sektor og et sivilt samfunn der folket selv utgjør de lokale nettverk gjennom deltakelse og engasjement. FNs utviklingsprogram, UNDP, har foreslått at minst 3 pst. av bistanden bør gå til nasjonale NGO-ers informasjonsarbeid. Våre egne frivillige bistands- og nødhjelpsorganisasjoner spiller en svært viktig rolle også i forhold til lokale folkelige bevegelser og gjør for øvrig en formidabel innsats for fattigdomsbekjempelse i det enkelte land. Siden komiteen tidligere har bedt om en vurdering av effekten av de frivillige organisasjonenes bistandsprosjekter og nødhjelp, kommer vi tilbake til dette ved en senere anledning. Budsjettet inneholder en opptrapping av den multilaterale bistanden, også i erkjennelsen av at det er viktig at FN beholder og utvikler sin selvstendige stilling som bistandsaktør. Nå er det særskilt viktig det arbeidet FN-organisasjonene utfører i Afrika, både når det gjelder konfliktløsing og langsiktig utviklingsarbeid. Målet om fattigdomsbekjempelse står i sentrum for innsatsen i Afrika, der det i budsjettet legges vekt på den regionale dimensjonen. Politikken overfor Afrika må normaliseres og ha bredde. Bistand må også her ses i sammenheng med næringsutvikling, handel, gjeld og bilaterale politiske kontakter. Omleggingen av næringslivsordningene må også ses i en slik sammenheng. Den foruroligende spredningen av aids i det sørlige Afrika gjør at vi må prioritere innsatsen mot hiv og aids, noe vi gjør i regi av multilaterale organisasjoner. Det samme er tilfellet med vaksinering av barn gjennom vaksineprogrammet GAVI. Sikring av stabile og forutsigbare forhold i våre nærområder, i nært samarbeid med EU, er et hovedsiktemål for utenrikspolitikken. UNDPs siste rapport forteller oss at 150 millioner mennesker i post-sovjetiske områder lever i ytterste fattigdom. Det spesielle ved disse er en levestandardsenkning som er unik i historien. Her er det store regionale skillelinjer, også innenfor dagens Russland. Nordvest-Russland hører med blant de verst stilte, med strenge klimatiske forhold og miljøødeleggelser. I budsjettet legges det opp til at Nordvest-Russland og de baltiske land også i 2001 skal være prioriterte områder for innsatsen under Samarbeidsprogrammet med Sentral- og Øst-Europa. Barentssamarbeidet, som ble startet i 1993, er betydningsfullt for å utvikle sameksistens i nord og folk til folk-samarbeid, i tillegg til atomsikkerhet gjennom Handlingsplanen for atomsaker og tiltak for næringsutvikling. En bærekraftig utvikling i Nordvest-Russland må innebære et bredt spekter av tiltak basert på samarbeid mellom likeverdige partnere. I et slikt samarbeid er EUs nordiske medlemmer både avgjørende aktører og premissleverandører. Jeg vil også vise til EUs nordlige dimensjon, hvor vi er veldig opptatt av å få til en skikkelig substans. Budsjettet inneholder en handlingsplan med støtte til de land som nå søker om EU-medlemskap. EU-utvidelsen vil styrke stabiliteten i Sentral-Europa og utvide det indre marked, noe som også får konsekvenser for EØS-avtalen. Et svært positivt innslag i budsjettet er en betydelig styrking av bevilgningen til internasjonal presse-, kultur- og informasjonsformål, noe som muliggjør både markedsføring av Norge i utlandet og et aktivt kultursamarbeid over landegrensene. Til slutt: Fremskrittspartiet stiller seg som vanlig på sidelinjen med sin motstand mot bistand. Et kuriøst innslag er det at partiet likevel vil gi bistand til Bangladesh. En av Fremskrittspartiets stortingsrepresentanter har visstnok vært i Bangladesh og opplevd problemene ved selvsyn. Jeg hadde nær sagt: Vi får sende flere ut. Det blir på en måte en slags utgift, ikke til inntekts, men til utgifts ervervelse.