Borghild Tenden (Venstre), 2011-10-06:
Det er med stort alvor Stortinget i dag gir seg i kast med budsjettarbeidet for 2012. Det er et urolig og uoversiktlig økonomisk bilde i landene rundt oss, som flere har vært inne på. Dette angår i aller høyeste grad også Norge. Vi har en åpen økonomi med tette økonomiske bånd til verden rundt oss. Lavere vekst i andre land vil påvirke norsk økonomi negativt. En sterk krone vil ramme de bedriftene som lever av eksport til utlandet, og mange arbeidsplasser kan dermed bli utsatt. Den varslede stramheten i budsjettet ser vi imidlertid ingenting til. Regjeringen legger opp til et budsjett som er så nær 4 pst.-regelen som mulig, og bruker 10 mrd. kr mer i oljepenger i 2012 enn i 2011. Det er ikke for stramt, men det har feil stramhet, slik Venstre ser det. Det framlagte budsjettet er isolert sett selvfølgelig ikke noe problem. Slik Venstre ser det, har man imidlertid i løpet av seks år hatt en ganske massiv pengebruk uten noen tydelig profil. I stedet for å satse målrettet på fremtiden, har man satset dels på fortiden og dels på å blåse opp offentlig sektor. For Venstre er det åpenbart at vi trenger en ny politikk for et moderne lavutslippssamfunn. Vi trenger et kunnskapssamfunn og en reform for et varmere velferdssamfunn. Jeg vil peke på tre områder hvor jeg mener vi kan prioritere helt annerledes, og som ikke vil medføre økt press i økonomien eller økt pengebruk. Det første er behovet for et kraftfullt grønt skatteskifte. Jeg kan ikke med min beste vilje forstå motviljen i regjeringen mot å bruke skattesystemet aktivt i miljøets tjeneste. Mer skatt på forbruk og miljøfiendtlig adferd, mindre på arbeid og investering i næringsliv og arbeidsplasser er fremtidens skattepolitikk. Det andre er nettolønnsordningen. Så langt vi har rukket å lese, viderefører regjeringen en subsidieringsordning til «landets rikeste» på 1,7 mrd. kr. Man subsidierer en næring som samlet går med milliarder i overskudd, og som på toppen av det hele slipper å betale skatt på overskuddene. Venstre vil heller bruke disse pengene på en målrettet satsing på det nye næringslivet vi skal leve av i fremtiden. Det er dette som kalles å prioritere de store pengene på de viktige sakene. Det tredje er et behov for å få flere til å stå i arbeid lenger. Langt flere enn antatt tar tidlig pensjon i det nye pensjonssystemet. Det betyr økte kostnader over statsbudsjettet på flere milliarder. Hvorfor skjer dette? Jo, AFP. Venstre vil heller bruke AFP-kronene på å styrke velferdsordningene for dem som virkelig trenger det, f.eks. de fattigste barna. Det er imidlertid bra at regjeringen vil legge til rette for å få flere med nedsatt funksjonsevne i arbeid. CO2-utslippene går opp, mens klimaforliket, som regjeringen åpenbart har et svært så avslappet forhold til, nettopp skulle få til det motsatte. Det er vanskelig å se et eneste tiltak i det forslaget til statsbudsjett som i dag er framlagt, som vil føre til reduksjon i CO2-utslippene i 2012. Det som er av økninger, går stort sett til å finansiere forsinkelser på prosjektene innen CO2-rensing og jernbane. Jernbane er bra. Samtidig er det en kraftig opptrapping av oljevirksomhetene i nord. Men den store skandalen i budsjettet er uten tvil forskning og utdanning. Den samlede forskningsinnsatsen går som følge av budsjettet ned fra 0,94 til 0,92 av BNI – Forskningsfondet legges ned, gaveforsterkningsordningen legges ned, energiforskningen reduseres, ingen nye stipendiatstillinger, ikke flere studieplasser, ingen økning i etterutdanning av lærere, for her skylder man hele tiden på kommunene. Avslutningsvis: Venstre hadde håpet å se igjen noen av de mange – og i våre øyne gode – forslag vi har hatt i denne sal når det gjelder små og mellomstore bedrifter, men den gang ei. Derimot strammes permitteringsreglene inn. Venstre vil redusere kravene til 20 pst. Så mitt spørsmål til finansministeren er: Vil vi noen gang se igjen Venstres alternative budsjettforslag i løpet av denne regjeringsperioden?