Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-06-04:
Pensjonsreformen er en svært omfattende reform. Den har vært utredet over lang tid og har blitt behandlet i Stortinget ved flere anledninger. Hovedprinsippet ble avklart gjennom to brede forlik i Stortinget, i 2005 og i 2007. Detaljene i regelverket ble vedtatt i 2009. Pensjonsreformen er et kompromiss mellom ulike hensyn, bl.a. at pensjonssystemet skal være økonomisk bærekraftig over tid, og at pensjonistene skal ha en god inntektsutvikling. Pensjonskommisjonen foreslo i sin tid å regulere alderspensjoner under utbetaling noe lavere enn lønnsveksten. Samtidig var det et mål at pensjonistene også med den nye reguleringen normalt skulle få vekst i kjøpekraften. De nye reglene for regulering av pensjon under utbetaling har fått tilslutning fra et bredt flertall i Stortinget og er en del av det samlede opplegget for å sikre et mer bærekraftig pensjonssystem. Jeg minner også om at den lønnsveksten som reguleringen av pensjonene sammenlignes med, er et gjennomsnitt for lønnstakere i alt. Mange lønnstakere vil ha en svakere vekst enn gjennomsnittet, f.eks. har mange eldre arbeidstakere en svakere lønnsvekst enn yngre arbeidstakere. Selv med den nye reguleringen blir folketrygdens pensjoner ofte regulert bedre enn private pensjoner. Reguleringene er ofte bedre enn i andre land, der pensjoner under utbetaling kan reguleres i samsvar med prisveksten. De ulike delene av pensjonssystemet henger sammen. Når pensjonsnivået beregnes ved uttak, tas det hensyn til reguleringen av pensjonsutbetalingen. Innenfor en gitt økonomisk ramme innebærer derfor en sterkere regulering av pensjoner under utbetaling et lavere startnivå for pensjonister ved overgang til pensjon. Mange har best helse de første årene som pensjonist og kan derfor heller ønske seg et høyere startnivå og noe svakere regulering av pensjonen under utbetaling enn det som følges av lønnsregulering. De nye reglene for regulering av pensjonen er tatt inn i loven. Det er dermed faste regler for regulering av pensjonen. Dette gir økt forutsigbarhet både for pensjonister når det gjelder inntektsutviklingen og for myndighetene når det gjelder offentlige utgifter og bærekraften i pensjonssystemet. Stortinget har fortsatt det overordnede ansvar for folketrygdens regelverk gjennom å vedta lovene som også bestemmer reguleringen. Det gjennomføres fortsatt møter med pensjonistenes og arbeidstakernes organisasjoner i forkant av reguleringen. På disse møtene har tallgrunnlaget vært drøftet. Jeg mener reglene for regulering av pensjon er en god avveining av ulike hensyn, og de vil normalt sikre pensjonistene økt kjøpekraft hvert eneste år. Reglene gir forutsigbarhet om den årlige reguleringen, og det er derfor ikke lenger behov for stortingsvedtak om regulering. Det vil være uheldig om Stortinget bare to år etter at de nye reglene for reguleringen trådte i kraft skulle gå tilbake på disse og denne viktige delen av pensjonsreformen. Når det gjelder inntektsutviklingen blant pensjonister, har den vært noe spesiell blant dem med lavest pensjon de siste årene. Minstepensjonen har gått relativt kraftig opp, og det har vært en bedre utvikling blant minstepensjonister og alderspensjon for enslige enn for lønnsmottakere generelt. Det er fordi vi har en god sosial ordning. Jeg mener at også skattesystemet bygger opp under dette. Endringen når det gjelder formuesskatten, gjør nettopp at de pensjonistene med lave formuer kommer bedre ut enn tidligere. Jeg mener at alt i alt har vi fått en god sosial utvikling når vi ser på både skattesystemet og utviklingen av pensjonen de siste årene.