Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2012-11-27:
Debatten i dag viser tydelig at vi står overfor et retningsvalg for Norge neste år. I debatten om skatt kommer forskjellene tydelig fram. Det rød-grønne flertallet ønsker på ingen måte å prioritere store skattekutt til de aller rikeste ved å kutte i formuesskatt og arveavgift. Vi vil prioritere fellesskapet og bruke de store pengene på helse og omsorg, skole, barnehage og andre områder som gjør at Norge forblir et godt land å leve i – et land med høy sysselsetting og lav arbeidsledighet, der de sosiale forskjellene er små. Dette har ikke kommet av seg selv, men er et resultat av kloke politiske valg. Fordelingspolitikk er et viktig verktøy når en ønsker å utjevne forskjeller, også geografiske forskjeller. Når jeg ser hva Fremskrittspartiet og Høyre vil med kommuneøkonomi og landbrukspolitikk, ser jeg at de geografiske forskjellene vil øke kraftig. Når representanten Christian Tybring-Gjedde fra Fremskrittspartiet i sommer debatterte skatt med representanten Torgeir Micaelsen, uttalte han: Fremskrittspartiet gjør massive kutt også i offentlige utgifter, og vi skammer oss ikke over det. Vi gjør store kutt i norsk byråkrati, vi vil nedlegge fylkeskommunen, vi vil redusere antallet kommuner og redusere overføringene til landbruket. Det er nettopp det Fremskrittspartiet gjør i budsjettet sitt. Jeg tror ikke noen i denne salen forsvarer unødvendig byråkrati. Men når en kutter 1 mrd. kr til fylkeskommunene, er det nok ikke mange nok såkalte unyttige byråkrater å fjerne, sånn at folk flest ikke merker kuttet. Fylkeskommunene driver først og fremst de videregående skolene og har ansvaret for vei og regional utvikling. Et kutt både i rammeoverføringene og i midler til regional utvikling vil ha til dels store følger ute der folk bor og lever i vårt langstrakte land. Når midlene forsvinner fra fylkeskommunenes budsjetter, vil kutt i de videregående skolenes budsjetter være helt nødvendig. Det betyr kutt i lærerstillinger og endring av skolestruktur. I mitt fylke vil det sannsynligvis bety at den desentraliserte strukturen i den videregående skolen står for fall. Det betyr flere elever på hybel fra de fyller 16 år, med de konsekvensene det vil ha for mange, samt at lokalsamfunn mister en viktig ressurs i utviklingen av samfunns- og arbeidsliv. En av de minste videregående skolene i Nord-Trøndelag – som er mitt hjemfylke – er for øvrig Meråker videregående skole, som også har landslinjer for langrenn og skiskyting. Der går, og har det gått, mange av våre nasjonale idrettshelter. Med kutt i overføringene til fylkeskommunen vil det være en av de skolene som trues av nedleggelse, fordi den er for dyr å drive sammenlignet med store videregående skoler sentralt. Ved å legge ned fylkeskommunen, kutte i innbyggertilskuddet til kommunene og gjøre selskapsskatten kommunal – og samtidig sørge for mindre skatteutjevning mellom skattesterke og skattesvake kommuner – bidrar heller ikke høyrepartiene til at en kommune som Meråker skal kunne ta over og drive den videregående skolen. Dette kan da ikke være en politikk det går an å forsvare som et bidrag til kutt i byråkratiet. Det er kutt i velferd og mangfold, etter min mening. Et annet alvorlig kutt er i midlene til regional utvikling. Her kutter Høyre over 1,5 mrd. kr og Fremskrittspartiet 1,1 mrd. kr. Det vil få store konsekvenser for utvikling og omstilling i mange næringer og kommuner. Det hjelper lite å plusse på 150 mill. kr til kommunale næringsfond, som Høyre gjør, om store hjørnesteinsbedrifter legges ned, og ny aktivitet skal etableres for å opprettholde arbeidsplasser og bosetting i kommunene. Det er et langsiktig og møysommelig arbeid der fylkeskommunene spiller en sentral rolle. I iveren etter å legge ned fylkeskommunen og såkalte kutt i offentlig byråkrati må en ikke tro at oppgavene det regionale nivået utfører, forsvinner, og at ingen merker det. De regionale utviklingsoppgavene vil være der, og hvordan de ivaretas, er helt avgjørende for at utvikling av samfunn og arbeidsplasser skjer på en måte som sikrer arbeid og bosetting i hele landet. Nyskaping og omstilling er ikke byråkrati. Store skattekutt som fjerning av formuesskatten på over 15 mrd. kr representerer store kutt i velferden. Det vil først og fremst ramme de svakeste i samfunnet, og det vil øke de geografiske forskjellene kraftig. Vi så det tydelig under den forrige høyreregjeringen, og jeg frykter at vi vil se det enda tydeligere om Fremskrittspartiet kommer i regjering. Det som framstilles som en lettelse for næringslivet – effektivisering og kutt i unødvendig byråkrati – vil vise seg å være kutt i velferden til folk flest og enda bedre tider for dem som har de største formuene i landet vårt.