Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-11-11:
For å gjøre én ting klinkende klart: Det er mitt inntrykk at de som arbeider med familievoldssaker i politiet, er dypt motiverte og engasjerte mennesker, at de brenner for dette, og at de, nettopp fordi de ser sakene, av og til kan oppleve at de ser resultater, men de kan også oppleve frustrasjon. Jeg vil bare slå det helt klart fast at jeg tror det er slik fordi de som går inn i dette, bryr seg om det. Jeg vil gjerne ha sagt det, slik at den meldingen skal være helt klar, at jeg som øverste sjef for politiet mener å ha sett det engasjementet og den viljen. Jeg er enig i det som har kommet til uttrykk i Stortinget i dag, at vi er nødt til å sørge for at det gis en organisatorisk forankring og trygghet. Det skjer på to områder. Det skjer for det første i forhold til det samlede politi i det enkelte politidistrikt, og så skjer det i forhold til andre offentlige instanser, altså den lange kjeden som representanten Skei Grande var inne på, og som også interpellanten tok opp. Så har jeg vel, når jeg har bedt om både evalueringen og strategiplanen, tenkt de tankene at det selvfølgelig er en ledelsesutfordring å takle dette. Det er ikke min oppgave fra Stortingets talerstol å vurdere hvordan det håndteres, men det er en ledelsesutfordring. Da er jeg sterkt for at man tar de aller beste eksemplene, og så sier man: Hva gjorde man egentlig her hvor man har disse beste eksemplene? Hvordan har man gjort det? Hva kan man ta med seg videre? Jeg har også hatt både den utfordring og den stimulans det er å møte de ildsjelene som startet på Stovner, og jeg vet hvordan man i hvert fall så langt på det tidspunkt hadde sørget for en bredere organisatorisk forankring i selve ledelsen av dette arbeidet i Oslo politidistrikt. Da føler jeg at man på en måte har slåss seg fram, fått lydhørhet hos toppledelsen, og det er nettopp den lydhørheten som ildsjelene som er satt til disse jobbene, fortjener. De fortjener altså ledelsens øre, og den ledelsen er fra toppen en statsråd som er konstitusjonelt ansvarlig, det er en politidirektør med et systemapparat og en politimester med lederkorps i det enkelte distrikt. Jeg forventer at det går fram av den strategiplanen som jeg har bedt om, hvordan denne mobiliseringen skal gjennomføres på en skikkelig måte, og hvordan virkemidlene skal bli gode nok som praktiske verktøy. Så synes jeg det er riktig å gjøre oppmerksom på at politiets innsats mot vold er vesentlig styrket ved den opprustning som er skjedd, ved at vi har fått mobile voldsalarmer som kobles direkte til operasjonssentraler, og ved at vi får loggsystemer som gjør at man kan se saken når man får den. På den måten kan man styrke den praktiske tryggheten. Det er ingen tvil om at Regjeringens to mobiliseringsplaner mot vold i nære relasjoner, den første, som startet i 2000, og den som er fornyet, er svært viktige verktøy. Jeg forsikrer interpellanten og Stortinget om at dette har jeg stort engasjement i, og jeg kommer til å følge opp engasjementet. Jeg kommer til å opptre på den måten at når jeg bruker makt, foretrekker jeg først å gjøre det ved oppmuntring. Skal det være nødvendig å gjøre det på andre måter, skal jeg ikke være redd for å gjøre det, dersom det viser seg nødvendig.