Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2011-12-01:
Komiteen har behandlet et relativt omfattende forslag, som er fremmet av en rekke representanter fra Kristelig Folkeparti, og som omhandler frivillighet og det sivile samfunn. Det er veldig positivt at vi får en debatt om forslag til tiltak for å styrke frivilligheten og generelt styrke ideell sektors plass i velferdssamfunnet. Det er jo en debatt som angår veldig mange, fordi en veldig stor del av den norske befolkningen deltar i frivillig arbeid, og det bidrar også betydelig til samfunnet, både økonomisk og menneskelig. Det er en enstemmig komité som stiller seg bak tanken om at et sterkt frivillig engasjement har en viktig egenverdi, og at det også bidrar til andre viktige områder, som inkludering, sosial utjevning, folkehelse og utvikling av lokalsamfunn. Men som man kan se av merknadene i saken, er det ikke alle forslagene man ønsker å stemme for. Det vil jeg komme tilbake til senere. Vanligvis er det slik at det regjeringsflertallet som mitt parti er del av, får kritikk for at man går for langt i å ønske å styre frivilligheten, eller man får kritikk fra opposisjonen fordi man har forslag og tanker som man mener familier eller enkeltpersoner selv bør ta ansvar for. Derfor er det ganske overraskende at Kristelig Folkeparti i sitt forslag kommer med flere ting som nettopp flertallspartiene mener er noe som staten og det offentlige ikke bør ta ansvar for. Flertallet mener bl.a. at frivillig samfunnstjeneste for 16-åringer er en idé som bør komme fra frivilligheten selv og ikke som et statlig initiativ. Jeg er personlig skeptisk til tanken likevel. Det er mange grunner til det. Det ene er kost–nytte-perspektivet, det andre er at samfunnsforholdene i Norge og Storbritannia er ganske ulike og ikke kan sammenliknes på en enkel måte. Når det gjelder spørsmålet om mulighet til studiepoeng, viser flertallet til tidligere gjennomganger av regelverket for opptak til høyere utdanning og mener at det i hovedsak er resultatet fra videregående opplæring som skal legges til grunn for en rangering av kandidater til høyere utdanning. Så til spørsmålet om frivillighet på timeplanen. Flertallet peker på at skolen og den enkelte læreren selv må finne ut hvordan man ønsker å involvere det, men en kan merke seg at flertallet understreker betydningen av at frivillig sektor trekkes inn som et viktig supplement til den ordinære undervisningen. Når det gjelder forholdet til ideelle aktører, peker en enstemmig komité på at regjeringen er i gang med en gjennomgang av situasjonen til de ideelle aktørene. Hele komiteen er også ganske utålmodig i dette arbeidet og sier at man ser fram til en avklaring på det spørsmålet. Så til spørsmålet om det forslagsstillerne kaller en ordning med reservebesteforeldre. Der peker flertallet på at de ordningene vi har i dag, i svært stor grad fyller akkurat dette behovet, og at man ikke ser på det som en god løsning at regjeringen skal gå inn og opprette noen nye ordninger, som en konkurrent til det de frivillige allerede har. Man vil heller styrke de frivillige organisasjonene i den jobben de gjør. Mye av det samme peker man på i spørsmålet om hjem–skole-samarbeid. Komiteen mener at det er et veldig viktig spørsmål, samtidig som vi peker på mange av de ordningene som vi allerede har i dag. Det samme gjelder forslaget om vennegrupper, der flertallet peker på at man har tillit til at foreldrene og den enkelte skole finner gode samarbeidsrutiner for dette. Så er det vanskelig ikke å komme inn på alt det regjeringen har gjort, når man skal diskutere frivillighet. Regjeringen har hatt en veldig omfattende satsing på frivillig sektor. Både opprettelse av frivillighetssentraler, fokus på avbyråkratisering og momskompensasjonsordninger er viktige bidrag som bygger opp om frivillig innsats og engasjement. Selv om vi er veldig glad for å få denne debatten i Stortinget, mener flertallet at mange av de forslagene som er fremmet her, er forslag som man ikke er enig i, selv om man støtter grunntanken som forslagsstillerne prøver å få fram. Som senterpartist er det jo fint å kunne avslutte med at en samlet komité vil understreke at mulighetene for vekst og utvikling bør være de samme i hele landet også innenfor den ideelle sektoren, og at et flertall videre peker på at desentralisering av makt og institusjoner er viktig for å styrke tilliten til de demokratiske institusjonene og folks ønske og mulighet til å engasjere seg. Det pekes også på at det trengs en robust distriktspolitikk som sikrer levedyktige bygder og lokalsamfunn over hele landet.