Anne Enger (Senterpartiet), 1999-06-04:
Etter å ha hørt det siste innlegget her, må jeg spørre om representanten Knudsen har lest eller hørt min redegjørelse. I min redegjørelse la jeg vekt på nettopp mediepolitikkens betydning for vårt demokrati, og de kulturoppgavene som det her er snakk om. Jeg mener at medienes betydning for utviklingen av samfunnet, både når det gjelder demokrati, kultur og verdisyn, ikke kan overvurderes. Så kan man diskutere virkemidlene. Og etter den kritikken som jeg nå fikk fra Arbeiderpartiet, blir det for meg noe av et paradoks at man lander på kritikken av dette pressestøttekuttet. Det har jeg fått kjeft for. Det har jeg fortjent kjeft for, og det har jeg innrømmet. Jeg foretok et kutt på pressestøtten under prosessen i Stortinget for å skjerme øvrige kulturtiltak. Jeg ser også på dette som et kulturtiltak og jeg skal gjøre det jeg kan for å bedre situasjonen. Det som for meg er den største utfordringen nå, er å se hva som skjer teknologisk når det gjelder internasjonalisering, når det gjelder endringer i eierstrukturer og kommersialisering innen media. Da er spørsmålet: Hvordan kan vi møte dette? Hvordan kan vi møte denne utfordringen med en vilje til å sikre de verdiene som jeg tror et stort flertall her er enig om? Det er faktisk mitt syn at vi er nødt til å legge noen rammebetingelser på plass – med konsesjoner, med noen lover, med ordninger for pressestøtte, filmstøtte osv. Men jeg er overbevist om at vi er nødt til å vise media og pressen sjøl den tillit som ligger i at de har sjøljustis på det etiske området. Jeg syns Ågot Valle har hatt det beste innlegget hittil i dag, i den grad det er opp til meg å gi karakterer til stortingsrepresentantene, men det skal jeg nok være forsiktig med. Det var et innlegg som tok utgangspunkt i hvordan mediene håndterer vanskelige spørsmål, som kriminalsaker som har vært oppe nå. Jeg sa i min redegjørelse at vi har kommet til at vi ikke ønsker å lovfeste redaktørplakaten fordi vi satser på sjøljustis. Det er egentlig det samme som når vi ikke ønsker å fremme et medieombud. Vi mener faktisk at pressen sjøl har vært ganske bevisst og flink til å finne balansen mellom det som går på privatlivets fred, respekt for den enkeltes integritet og personvernhensyn på den ene siden, og det behovet som offentligheten har for innsikt og kunnskaper og også for å se på utviklingen av samfunnet på den andre siden. Det er et valg vi har foretatt. Det er mulig man kan se ulikt på det å diskutere det. Jeg vil gjerne understreke at for meg er det viktig å si at jeg har tillit til at norske medier greier denne balansen. Men vi er opptatt av å følge utviklingen på dette området. Og det er klart at om de ikke greier det, må vi være villige til å vurdere tiltak. Men så langt mener jeg at det ikke er noe grunnlag for det. – Nå ser jeg at tiden går, president. Jeg har fått beskyldninger om at den redegjørelsen som jeg holdt, som etter min mening var en meget god redegjørelse, ikke var visjonær nok. Det er her i dag også sagt at denne debatten og redegjørelsen kanskje kom for tidlig, for det er mange konkrete saker som ligger her, eller som kommer nå. Jeg har sett fram til denne diskusjonen med veldig stor forventning fordi dette er en prøveordning. Selv om jeg forstod på Jon Olav Alstad at det var en dårlig redegjørelse, så skulle det gis nok en sjanse til en mediepolitisk redegjørelse. Jeg tror det er mye bedre å ha en mediepolitisk redegjørelse med en påfølgende debatt, som vi har her i dag, enn det som er alternativet, nemlig årlige meldinger om kringkasting og dagspresse. Så får vi ta de konkrete sakene etter hvert som de kommer.