Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-12:
Vi har nettopp hatt en debatt om uro i skolen, og vi ser alle at mange av de problemområdene som er omtalt der, også griper inn i det representantforslaget vi nå skal behandle. Nettopp behovet for å se ting i sammenheng, finne den røde tråden - noen snakker om dominoeffekten - gjør at de ulike tiltakene som fremmes, faktisk får konsekvenser og ringvirkninger for et mye større felt innen skolen. Det viser seg at etter at dette forslaget ble fremmet av Høyre, er det kommet eksempler på at enkelte videregående skoler planlegger et mindre tilbud av timer i forhold til minstekravet som læreplanen setter. Videre er det også blitt kjent at noen skoler tillater avspasering av ordinære klassetimer for elever når en har vært og deltatt på ulike arrangementer etter skoletid. Det fins i dag ingen systematisk og landsomfattende undersøkelse av situasjonen, noe som i våre øyne snarest må på plass. Derfor haster det faktisk med å få på plass dette nå. Vi hadde håpet at regjeringspartiene kunne ha grepet denne ballen. Fremskrittspartiet har i sitt representantforslag i Dokument nr. 8:113 tydeliggjort at tapt undervisningstid kan skyldes både strukturelle forhold på overordnet nivå, slik som kutt i undervisningstimer, krav til lærere som administrator og ikke-underviser, og forhold som kommer nedenfra, dvs. bråk og uro og forstyrrelser fra elevene. Det er også en kjensgjerning at mye tid går bort til ikke-faglige gjøremål som administrasjon, å fortelle hva som skal skje, irettesettelser osv. Videre har vi sett at klasselærere ofte må forlate undervisningsrommet av ulike grunner, noe som fører til ytterligere uro og tap av tid. Fremskrittspartiet har påpekt viktigheten av at læreren er til stede i undervisningsrommet helst hele timen. Læreren bør være den første som kommer, og den siste som går. Ressursmangel og stramme budsjett har vi også sett har blitt brukt som et argument, og det skjønner vi godt. Det er sikkert riktig på de skolene hvor en har problemer med å finne kvalifiserte vikarer som kan steppe inn ved behov. Kvalitet koster. Det er en kjensgjerning. Mange skoler lar hele klasser få sitte alene med kun sporadisk tilsyn eller lar elevene bli sendt ut tidligere i friminuttet, for å spare penger. Etter vår mening bør skoleledelsen i slike tilfeller i langt større grad prioritere klasserommet eller læringsarenaen og ikke det administrative, som i slike tilfeller kan skyves på. To studier om undervisning i norsk skole konkluderer med at relativt mye av tiden går med til ting som ikke har med fag å gjøre. I den ene studien fant man faktisk ut at 30 pst. av tiden i løpet av skoletimen går bort til alt annet enn læring. Det er også viktig at det finnes tilstrekkelig tverrfaglig kompetanse i skolen, slik at læreren kan konsentrere seg om å være profesjonell faglig formidler og ikke må være psykolog, forelder og sosionom samtidig. En gruppe som sterkest lider under tapt undervisningstid, er gutter på ungdomsskoletrinnet. En skole som i større grad er teoretisk basert, og som tillater den enkelte elev større frihet, gjør at flere faller utenfor. Økt fokus på læringsmetodikk tilpasset de enkelte gruppene er én mulighet, utover flere andre virkemidler. I tillegg kommer økt behov for å kunne motivere den enkelte elev, samt yrkesrettledning. Det at klassen som fast enhet løses opp, kan også være en medvirkende årsak til at det er økende bråk og uro. Det er også blitt påpekt av flere av komiteens medlemmer i dag. Viktig er det også at elevene i større grad enn nå får differensiert undervisning for å få mer fokus på faglige aktiviteter, slik at også flinke elever får større utfordringer. Særlig disse elevene føler nok at mye av undervisningstiden går med til ikke-faglige ting, og ikke minst at det blir mye repetisjon av det samme stoffet med det siktemålet at alle skal med og helst på en gang.