Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-06-18:
Jeg må innrømme at da innstillingen fra Presidentskapet forelå, ble den møtt med sjokk i Fremskrittspartiet. Vi hadde nettopp vært gjennom en debatt om EOS-utvalgets årsmelding hvor det til å begynne med var betydelig uenighet, og det var bekymring hos ganske mange over utviklingen. Jeg viser bl.a. til en avisartikkel i Aftenposten, fra Washington, hvor det klart fremgikk at det var uro i USA over det som var i ferd med å skje i Norge, og at det kunne bli begrensninger i informasjonstilflytet fra våre samarbeidende tjenester i andre NATO-land hvis det ble åpnet for for stort innsyn i E-tjenesten. Det vil også kunne bidra til å sette våre soldaters virksomhet i utlandet i fare. Som et lite land er Norge helt avhengig av NATO, helt avhengig av at USA, England, Italia og Tyskland ser positivt på hva som skjer i norsk forsvars- og sikkerhetspolitikk. Heldigvis fikk et flertall stoppet de tendensene som var når det gjaldt akkurat innsynsretten. Men signalet som Stein Ørnhøis fanklubb i denne salen – jeg tillater meg å kalle det det – sender til våre samarbeidspartnere i andre land ved å gjenoppnevne Stein Ørnhøi, det er bare negativt. Man vet at Stortinget for noen år siden endret systemet for oppnevning. Jeg vil gjerne minne om at Stein Ørnhøi ikke ble oppnevnt eller valgt fordi han nøt respekt for integritet og samtidig hadde bred erfaring fra norsk samfunnsliv. Han ble oppnevnt av Stortinget fordi man hadde et system hvor plassene i utvalget ble fordelt på partigruppene etter størrelse her i Stortinget. Han ble oppnevnt av Sosialistisk Venstreparti i egenskap av SV-politiker gjennom mange år. Og grunnlaget for Stein Ørnhøis politiske virke er velkjent i de andre NATO-landene. Og grunnlaget for hans virksomhet, hva har det vært? Det har vært et langt liv med NATO-motstand, bekjempelse av NATO i enhver sammenheng. Det har vært kjennetegnet ved en kamp mot USA, vår viktigste allierte, og en kamp mot norsk forsvars- og sikkerhetspolitikk. Hele tiden har bekjempelse av NATO-medlemskap, bekjempelse av USA, bekjempelse av dem Norge til enhver tid er avhengig av å ha velvilje fra, vært fundamentet, ikke bare én av interessene til Stein Ørnhøi – det har vært selve hovedfundamentet for deltakelse i norsk politikk. Og så endrer Stortinget systemet for at vi ikke skal ha partipolitikere, og så vil allikevel flertallet ta mest hensyn til en liten utgruppe av fortsatt NATO-motstandere, venstreradikale i Sosialistisk Venstreparti og eventuelt hvis det er noen igjen på venstresiden i Arbeiderpartiet. Den lille utgruppen skal man ta hensyn til, mens de som er for et godt forsvar, som er pro NATO, og som vet at vi er avhengige av NATOs velvilje overfor Norge, glemmer man fullstendig. Det er en hån Stein Ørnhøis fanklubb nå viser overfor dem som er i Forsvaret, jobber i Forsvaret og har tro på Forsvaret, ved det de her har tenkt å gjøre. Attpåtil holdt han et foredrag for noen dager siden, og Friheten skriver: «Han etterlot ingen tvil om at en uerklært krig mot en suveren stat uten FN-mandat, var å anse som en krigsforbrytelse, og de ansvarlige norske politikerne var å anse som krigsforbrytere. De jugoslaver som er blitt drept av Nato – er ikke falne i en krig, men de er blitt myrdet – var det videre budskapet.» Den mannen er det man nå vil hedre ved å gjenoppnevne. Og dette dementiet kom ikke like etter at det stod i avisen, da hadde det kanskje vært troverdig. Nei, det kommer i dag etter at stortingspresidenten snakket med Stein Ørnhøi kl. 23.45 i går kveld. Det er ikke troverdig i det hele tatt, og jeg er sjokkert hvis stortingsflertallet fortsatt stemmer Stein Ørnhøi inn i dette utvalget.