Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2000-12-14:
Ot.prp. nr. 24 inneholder en rekke forslag til endringer i skatteloven, mange av dem av rent teknisk karakter, og komiteen slutter seg i det alt vesentlige til Regjeringens forslag. På enkelte områder er det imidlertid avvik. I det videre vil jeg derfor bare kommentere noen enkelte forslag der det er uenighet, eller der forslagene er av mer prinsipiell karakter. I lovforslaget vedrørende fordeling av gjeld og gjeldsrenter mellom Norge og utlandet er det særlig to forhold som berøres gjennom de foreslåtte endringene. Departementet går inn for at skattyter skal gis fullt fradrag for sin gjeld ved formuesligningen når han har fast eiendom eller anlegg i land Norge enten ikke har skatteavtale med, eller man har en kredittbasert skatteavtale. En slik utvidelse av fradragsretten for gjeld i forhold til gjeldende regler forutsetter samtidig at det innføres en skatteplikt på formue i fast eiendom i utlandet, slik at vi får symmetri i regelverket. Forslaget vil kunne medføre noe skjerpet formuesbeskatning, men dette vil for de fleste totalt sett bety en lempeligere beskatning ved at skattyter får alle sine gjeldsrenter og gjeldsfradrag til fratrekk i Norge. Det er kanskje særlig en del hytteeiere i Norden som vil kunne nyte godt av dette. Det andre forholdet er knyttet til spørsmål om gjeldsrentefradrag der skattyter har inntekt og formue som er unntatt fra beskatning i Norge. En svakhet ved gjeldende regler er at de bare konkretiserer formue i fast eiendom som vilkår for fordeling av gjeld og gjeldsrenter, hvilket medfører at avkorting i fradragsretten ikke skjer om skattyter utøver annen virksomhet som generer inntekt. For eksempel vil en norsk bank med filial i et land der inntekten er unntatt fra beskatning i Norge etter skatteavtale, ikke få avkortet gjeldsrentefradraget ved ligningen i Norge. Slik reglene er i dag, vil slike virksomheter kunne få rentefradrag så vel i Norge som i det landet der inntektene genereres, og således faktisk få dobbelt rentefradrag. Slike muligheter har neppe vært tilsiktet, og de nye reglene vil således tette igjen et utilsiktet hull i skattelovgivningen. En enstemmig komite slutter seg til Regjeringens forslag. Et flertall slutter seg også til Regjeringens forslag om lovens ikrafttredelse fra og med inntektsåret 2000. En enstemmig komite slutter seg også til Regjeringens forslag om å sidestille overkursfond og utjevningsfond med grunnfondsbeviskapitalen i sparebankene. I dag unntas ikke overkursfond og utjevningsfond fra sparebankenes formuesbeskatning. For å forhindre at kapitalen i disse fondene blir formuesbeskattet både hos sparebankene og grunnfondsbeviseierne foreslår departementet at fondene skal unntas fra sparebankenes formuesgrunnlag. Kraftskattreformen har en lang forhistorie, og med iverksetting av eiendomsskatteloven § 8 begynner en å nærme seg slutten på en lang reformprosess. Prinsippene om nye verdsettingsregler ble vedtatt i 1996, og i Ot.prp. nr. 47 for 1999-2000 fremmet Regjeringen forslag til nye regler. Utgangspunktet for Regjeringens forslag var at kraftkommunene samlet sett skulle sikres et inntektsgrunnlag på ca 1 milliard kr. Imidlertid innebar Regjeringens forslag et inntektsgrunnlag på 915 mill. kr, noe Stortinget med utgangspunkt i de lave kraftprisene aksepterte som en innfrielse av Stortingets uttalte forutsetning. Et enstemmig storting – også sentrumspartiene – sluttet seg til at de nye reglene skulle settes i verk fra 1. januar 2001, forutsatt at dette inntektsnivået ble nådd. Da senere beregninger viste et proveny for kraftkommunene som lå 180 mill. kr under forutsetningene, varslet finansministeren behov for lovendring for at Stortingets intensjoner skulle kunne sikres. Det er dette vi nå behandler. Regjeringen foreslår nå å øke minimumsverdien av grunnlaget for naturressursskatten til 1,10 kr. Dette vil innfri forutsetningene fra et enstemmig storting og vil gi etter beregninger samlede inntekter på 925 mill. kr til kraftkommunene. Således skulle Stortingets tidligere forutsetning for iverksetting av § 8 i eiendomsskatteloven være til stede. Det er viktig å understreke at gjennom høringene i komiteen gav også Landssammenslutninga av Vasskraftkommuner –LVK – uttrykk for tilfredshet med Regjeringens forslag om å heve minimumsverdien av grunnlaget for naturressursskatten til 1,10 kr, og aksepterte således dette som et tilfredsstillende inntektsgrunnlag for kraftkommunene som helhet. Det er imidlertid ikke til å stikke under stol at så vel LVK som flere av kommunene har uttrykt sin bekymring for at enkelte kommuner kunne få et større inntektsbortfall enn forventet, og bekymring for prosessen med taksering, og har i den forbindelse pekt på innsynsretten og klageadgangen. Når det gjelder både innsynsretten og klageadgangen, legger flertallet i komiteen til grunn at departementet vil sikre kommunene tilfredsstillende innsynsrett og komme tilbake med vurderinger av klageadgangen. Finansministeren har også varslet at han vil komme tilbake til Stortinget med en vurdering av de foreslåtte endringene i løpet av 2002. Sett på bakgrunn av dette vil jeg også minne om da vi behandlet denne saken sist, og vise til merknader i Innst. O. nr. 85 for 1999-2000, der det står: «Flertallet vil imidlertid peke på at det fortsatt er grunn til å stille spørsmål ved om fordelingsvirkningene mellom kommunene er innafor akseptable rammer, og ber på denne bakgrunn departementet vurdere om det på bakgrunn av erfaringer med innføring av eiendomsskatteloven § 8 er behov for justeringer med sikte på å unngå uheldige fordelingsvirkninger mellom enkeltkommuner.» Dette føler jeg meg trygg på at departementet også vil komme tilbake til. Med dette vil jeg anbefale at komiteens innstilling blir vedtatt.