trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Det skal ikke legges skjul på at rovviltpolitikken er et krevende felt: Det å ivareta to målsettinger som kan virke motstridende, det å både ta hensyn til beitenæringen og ta hensyn til rovviltet. Men det er nettopp denne todelte målsettingen som ligger i rovviltforliket av 2011, og regjeringen fører en tydelig rovviltpolitikk i henhold til det vedtaket. Vi skal i tillegg til rovviltforliket også forvalte etter Bernkonvensjonen og naturmangfoldloven. Vi søker et godt samarbeid med de regionale rovviltnemndene. Denne regjeringen har hatt færre overprøvinger av de regionale rovviltnemndenes vedtak enn forrige regjering. Av 16 klagesaker fra de regionale rovviltnemndene har vi kun overprøvd ett vedtak. Vi har nå høy beredskap for å sikre at uttak av rovdyr gjennomføres for å redusere konfliktnivået. Vi har ikke anket Krokan-dommen, så det også å vurdere andre tapsårsaker enn rovvilt er viktig for å beregne erstatning. Vi har også fra 1. januar i år innført saksbehandlingsfrister i rovviltforvaltningen. Det er vedtatt en instruks om frister for behandling av søknader og klager knyttet til skadefelling. Vi har også sagt at vi kommer tilbake til Stortinget med et nytt bestandsmål for ulv etter at vi ser at vi ikke kommer helt i mål nå med forhandlinger med Sverige når det gjelder grenseulvene. Vi mener at vi forvalter rovviltpolitikken i tråd med hva Stortinget har vedtatt.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Det er helt riktig som representanten Aasland sier, at det er viktig at vi har tiltro til forvaltningen her. Derfor er vi opptatt av å sette korte frister for å få dette til. Når vi har nådd bestandsmålene som er vedtatt i rovviltforliket, skal vi bruke de mulighetene vi har, til å felle dyr innenfor de fastsatte kvotene. Vi mener at dette nå skjer i tråd med hva Stortinget har vedtatt, og er opptatt av en nær dialog også med fylkesmennene, slik at vi ikke mister unødvendig tid når det gjelder å felle de dyrene som er fastsatt i kvotene.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Som jeg sa i mitt første svar, er det ikke til å legge skjul på at det er krevende å jobbe med en så ulik målsetting som det å ta vare på beitedyr og rovdyr. Derfor er det nå veldig viktig at vi får til en tydelig soneforvaltning, der det er avklart at der skal det primært være beitedyr, og der skal det være rovdyr. Derfor kommer vi tilbake også til Stortinget etter at det nå har vært en gjennomgang av ulvesoner for å få en tydeligere soneforvaltning og også i større grad få definert hva et skadepotensial er. Det er ikke slik at man bare kan skyte et rovdyr som kommer inn på et område, hvis det er et streifdyr. Dette må gjøres på en ryddig og god måte i nært samarbeid med rovviltnemndene. Landbruks- og matministeren og jeg hadde et møte med rovviltnemndene i desember i fjor og skal ha et nytt møte nå 2. juni nettopp om en god soneforvaltning, som jeg tror er ett av de viktigste svarene på et krevende spørsmål.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Svaret på dette må vi få på plass gjennom en tydeligere soneforvaltning, hvor det blir klarere at i den sonen er det beitedyrene som har «forkjørsrett», og i den sonen er det rovdyrene. Noen av de konfliktområdene vi nå ser, er nettopp av at det er litt utydelig hvilke av dyrene som har fortrinnsrett i de sonene. Så det å få en tydeligere soneforvaltning er et av svarene på et krevende spørsmål. Det er også en krevende prosess å få en tydeligere soneforvaltning, men det er det arbeidet vi nå må gjøre i nært samarbeid med de regionale rovviltnemndene. Det er noe av det vi skal diskutere med de nemndene når vi skal ha det fellesmøtet med Landbruks- og matdepartementet 2. juni i år.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Regjeringen er veldig opptatt av at vi følger opp intensjonen i rovviltforliket, men også hensyntatt Bernkonvensjonen og naturmangfoldloven. Stortinget har vedtatt et bestandsmål for ulv, bjørn, gaupe og jerv – når det gjelder bjørn, er vi under bestandsmålet, når det gjelder jerv, er vi over – og å bruke lisensfelling for å få tatt ut skadedyr. Derfor ga vi for kort tid tilbake også tillatelse til å få tatt ut ekstra i Sogn og Fjordane. Det er nettopp der vi sier at vi nå har høy beredskap og følger med på hvor det er behov for å reagere kjappere og ta ut dyr som ikke skal være i de områdene.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Når jeg sier at regjeringen forvalter politikken etter rovviltforliket, og når Stortinget har vedtatt hvilke bestandsmål vi skal ha i nasjonen Norge, er det også styrende for vår rovviltpolitikk. Men vi sier også at vi i tillegg til forliket i Stortinget hensyntar naturmangfoldloven og er opptatt av at jakten på dyr også skjer på en etisk forsvarlig måte. Vi har gjennom internasjonale forpliktelser lovet å ta vare på våre rovdyr i henhold til Bernkonvensjonen. Det er langs disse tre områdene vi styrer vår rovviltpolitikk. Jeg ser jo at det er sterke følelser fra begge sider, og det kan kanskje tyde på at det å ivareta et krevende område med to motstridende interesser, gjør at vi balanserer dette rimelig bra.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Vi fikk 26. mars melding fra ESA om at de går videre med saken mot Norge for brudd på luftkvalitetsdirektivet. Det er riktig at jeg svarte i spørretimen at det er kommunene som har ansvaret. Vi er fra statens side opptatt av å gi kommunene handlingsrom til å ivareta dette ansvaret. Staten har bidratt direkte, bl.a. gjennom lavere avgifter til miljøvennlige kjøretøy, som betyr at Norge nå er det landet i verden som har flest elbiler. Indirekte har vi gitt kommunene anledning til å innføre køprising, forhøyede bompenger på dager med høy luftforurensing, miljøfartsgrense, midlertidige trafikkregulerende tiltak og å vedta piggdekkgebyr. Så ser vi at ikke alle kommuner har tatt i bruk de verktøy som man har, og som er mulig å ta i bruk. Kanskje vi må ha nye verktøy for å kunne svare på det vi har fått fra ESA. Jeg tror ikke ESA kommer til å gi seg i denne saken. Vi må gjøre noe med luftkvaliteten i en del av de norske storbyene. Jeg tror dette også er en ny problemstilling for Norge, som nå er et av landene i Europa med størst vekst i byene, at vi må tenke politikk på en annen måte, bl.a. å redusere trafikken, fordi vi får luftforurensingsutfordringer i byene våre. Så vi er opptatt av i nær dialog med kommunene å se om en må ha nye tiltak, eller om det er kommunene som må innføre de tiltakene som en allerede har. Jeg registrerer med glede at Oslo kommune er veldig offensiv i sin klima- og miljøpolitikk og tar denne utfordringen på alvor, så vi ønsker sammen med kommunene å få dette til.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Slik representanten Melby er veldig klar over, ligger dette ansvaret i et annet departement enn Klima- og miljødepartementet. Det illustrerer hvor sektorovergripende klima- og miljøutfordringen er. Jeg kan ikke gi representanten et godt svar på det nå, men jeg sier at vi ønsker et nært samarbeid med kommunene, men også et nært samarbeid med de ulike departementene. Vi ønsker å sette oss ned med kommunene for å se på hva vi må gjøre for å kunne svare på denne utfordringen som ESA har gitt oss. Jeg tror ikke dette er en problemstilling som går over, og jeg registrerer med glede flere offensive forslag fra representanten Astrup i dag. Vi skal ha et landsmøte i Høyre til helgen. Det er mange gode resolusjoner rundt miljø og klima. Forståelsen for at vi skal omstille dette samfunnet til et lavutslippssamfunn, hvor vi må gjøre noe med transportsektoren, som igjen betyr noe for luftkvaliteten i byene, er langt større nå enn for kort tid tilbake, og det tar vi med oss, sammen med kommunene, for å finne svar på denne utfordringen.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Slik statsråd Anundsen svarte på et spørsmål tidligere her i dag: Man må lære seg at man ikke kan si når noe kommer til Stortinget. Vi har nå vedtatt at vi skal sette i gang og utarbeide en biogasstrategi. Det er et komplisert arbeid som involverer mange departementer, men det er viktig å se om biogass kan erstatte annen form for energi. Foreløpig ser vi at det nok er ganske dyrt, så vi vil få noen av de samme utfordringene her som på andre, nye teknologiområder, hvor en må være villig til å ta en høyere kostnad i en overgangsfase. Vi har begynt å utrede dette, men jeg tør ikke si når det kommer til Stortinget.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Det er et ganske komplisert arbeid å utarbeide en biogasstrategi, så vi har begynt på det arbeidet, men jeg kan ikke svare på når den kommer til Stortinget. Vi skal ha en gjennomgang av bil- og kjøretøyavgiftene for nettopp å se på hvordan man kan bruke avgiftspolitikken til å få biler som slipper ut mindre CO2. Den norske elbilpolitikken er jo et gnistrende godt eksempel på at vi får til endringer når vi bruker avgiftspolitikken på en klok måte. Finansministeren har sagt til VG at det kan se ut til at vi nå får 3 mrd. kr mindre i statskassen i 2014 på grunn av stort salg av elbiler. Men som finansministeren sa: Dette er villet politikk. Det er en endring det har vært bred politisk enighet om for å gå i retning av lavutslippssamfunnet, som også kan tilfredsstille det ESA er opptatt av.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Vi bygger veier for å knytte landet sammen og for å gjøre trafikken tryggere. Det viktigste er hvilke biler som kjører på de veiene, for det er jo bilene som står for de store utslippene. Som jeg sa i mitt forrige svar, vil vi nå stimulere til at flere kan kjøpe lav- eller nullutslippsbiler gjennom en gunstig skatte- og avgiftspolitikk og utarbeide krav om at nye offentlige kjøretøy skal bruke null- eller lavutslippsteknologi. I tillegg jobber vi med å gjøre jernbane og kollektivtrafikk mer attraktivt. Når representanten nevner de 14 feltene her i Oslo, er det litt misvisende. De 14 feltene er både lokalveier, motorveifelt og kollektivfelt. Jeg tror at ny E18 også vil være positivt for kollektivtrafikken rundt Oslo. Vi får et sammenhengende kollektivfelt som jeg tror er bra også for utslippene.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Det var vel ingen som ikke fikk med seg at jeg her den 12. februar sa ganske tydelig at klimaforliket står fast. Det står fast, og vi har sagt at vi skal forsterke det. Det var også denne regjeringen som ba om en rapport fra Miljødirektoratet for å få vite hvor vi står i forhold til 2020-målene når vi vet at vi har et gap på 8 millioner tonn. Vi har nå flere milepæler i klimaarbeidet. Den første er neste år: Arbeidet for å få på plass en internasjonal klimaavtale i Paris. Norge tar en aktiv rolle i det arbeidet. Sammen med EU var vi senest i forrige uke vertskap for 35 progressive land som ønsker å få en internasjonal klimaavtale. Vi jobber kontinuerlig i regjeringen, men det vi har sagt vi skal gjøre, er å arbeide for en langsiktig omstilling til lavutslippssamfunnet. Det er ingen raske løsninger på en ordentlig omstilling. Det involverer mange departementer. Derfor har vi også sagt at vi vil bruke statsbudsjettene til å komme med svar på denne utfordringen.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Det er en stor utfordring å omstille et samfunn. Derfor må vi også gjøre det på en god måte. Jeg har sagt at statsbudsjettet er det viktigste verktøyet. Det legges ikke fram noe statsbudsjett mellom februar og mai. Vi har i mellomtiden lagt fram en stortingsmelding om Statens pensjonsfond utland. Vi har nær doblet miljøinvesteringene. Denne regjeringen har også i innværende års budsjett økt bevilgningene til jernbane. Vi har brukt 100 mill. kr til et felleseuropeisk prosjekt for forskning på karbonfangst på NTNU. Nye kraftkonsesjoner til vann og vind er delt ut. Vi fortsetter vår omfattende regnskogsatsing. Vi jobber med konkrete ting. Men den store omstillingen er av en slik karakter at det er ingen kjappe «quick fix»-løsninger hvor jeg kan komme til Stortinget en gang i måneden og fortelle hva vi gjør. Vi jobber tverrdepartementalt med dette. Nå nevnte jeg konkret at SPU er et tiltak som har blitt presentert siden 12. februar.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Det jeg har sagt gang på gang, er at å omstille Norge til et lavutslippssamfunn krever innsats fra mange departementer. Det var finansministeren som kom til Stortinget og la fram nærmest en dobling av miljømandatet i Statens pensjonsfond utland. Det er samferdselsministeren som i 2014 har lagt fram økte bevilgninger til jernbane. Det er olje- og energiministeren som har gitt nye kraftkonsesjoner til vann og vind i år. Jeg har sagt at det er mitt konstitusjonelle ansvar, men regjeringen jobber sammen om dette. Det kommer og har kommet konkrete saker. Men vi sier at den viktigste omstillingen er det vi gjør gjennom skatter og avgifter. Vi jobber nå med en grønn skattereform, som kommer på plass før sommeren. Vi jobber med skattefradrag for enøkinvesteringer. Det skjer i andre departementer enn i mitt departement. Så dette er man godt orientert om.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Nå er det denne statsråden som ba om en oversikt fra Miljødirektoratet over det gapet vi har fått. I den rapporten ser vi akkurat hvilke sektorer som slipper ut klimagass. Vi har god oversikt over dette. Derfor vet vi at vi må jobbe på tvers av sektorene. Jeg har også sagt at vi i revidert nasjonalbudsjett kommer tilbake til Norges internasjonale arbeid innenfor klima. Vi har sagt at vi ønsker å bruke statsbudsjettet til å få fram arbeidet med dette. Når det gjelder et klimagassbudsjett, står det i nasjonalbudsjettet forventet utslipp framover. Så det er ikke alltid slik at vi trenger nye forslag om hva vi trenger i forbindelse med dette. Vi vet hva som er utfordringene. Vi har en utfordring i å få redusert klimautslippene med 8 millioner tonn CO2. Det er det tallet denne regjeringen har fått fram. Vi vet hva utfordringene er, og vi jobber på tvers av departementene for å møte den utfordringen nasjonalt, samtidig som vi jobber internasjonalt.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Forrige gang representanten Andersen Eide stilte det spørsmålet sa jeg at vi skal starte utredningen. Vi har tatt på alvor at klimaforliket har sagt at vi skal utrede hensiktsmessigheten av en klimalov. Foreløpig er det en intern prosess i departementet. Vi vurderer innretningen på arbeidet. Vi er veldig opptatt av at vi legger opp til en åpen, offentlig innspillsprosess, der alle vil inviteres til å bidra til utredningen. Jeg tror det er viktig å stille noen åpne spørsmål: Hva kan en slik klimalov gi oss, som vi i dag ikke har? Vi har sett hva man har gjort i andre land. De har en ulik tilnærming til dette. Vi må ha vår måte å gjøre dette på. Vi har en ganske omfattende miljølovgivning, så det er kanskje ikke loven i seg selv som er viktig. Men det er elementer i andre lands klimalov som kan være nyttig for oss å få. Så dette legger vi fram en åpen innspillsrunde om rett etter sommeren.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Jeg mener at vi fikk vist for omverdenen den 13. mars i år hvordan denne regjeringen jobber med klimapolitikken. Da hadde vi regjeringens klimakonferanse, hvor flere statsråder fortalte hva de jobber med – olje- og energi-, samferdsels-, finans-, nærings- og landbruks- og matministeren – hvor også statsministeren var tydelig på at klima- og miljøministerens ansvar er å ha et sektorovergripende ansvar, mens den reelle politikken, den praktiske politikken, skjer i de departementene som har ansvaret for det. Så jeg mener at vi er ganske tydelige på at vi har startet et langsiktig omstillingsprosjekt, som krever bredt engasjement fra mange departementer. Vi fikk vist den 13. mars hvordan vi jobber, og vi kommer til å komme tilbake til Stortinget med politikk på dette.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Jeg deler representantens utålmodighet på dette området. Jeg tror mange flere deler den utålmodigheten etter de rapportene som FNs klimapanel la fram for kort tid tilbake. Vi vet nå mye mer om hva som er våre utfordringer nasjonalt, og den omstillingen dreier seg om alt fra de langsiktige prosjektene til de helt konkrete som representanten Melby nå nevnte. Svaret er selvfølgelig: Ja, det er den type ting vi diskuterer i regjeringen – hva vi kan få til på kort sikt og på lengre sikt. Dette er jevnlig oppe til diskusjon i regjeringen, men jeg kan ikke nå si noe mer om når den utfasingen finner sted.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Jeg har ikke fått noe mandat fra verken storting eller regjering til å stoppe de konkrete utslippspunktene som representanten Hansson her nevner, i morgen. Det vi har sagt, er at vi skal ta Norge i retning av et lavutslippssamfunn. Vi er opptatt av å bruke den oljeformuen vi har, til å få til den omstillingen på en klok måte – det å bruke mer penger på forskning, på kunnskap, på infrastruktur for å gjøre det mulig at vi i framtiden kan leve av noe annet enn olje og gass i Norge. Den omstillingen tar vi på en klok måte. Vi vet at 30 pst. av statens inntekter i dag kommer fra olje og gass – vi kan ikke skru av oljekranen over natten, men vi tar den omstillingen på alvor. Vi jobber også internasjonalt for å få en pris på CO2 som vil få fart på en slik omstilling.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
La meg først si at jeg deler representantens syn på alvoret i det FNs klimapanels siste rapporter viser. Delrapporten fra arbeidsgruppe 3 som kom til påske, viser at å holde oppvarmingen under 2 grader vil kreve mye av oss. Vi må endre atferd i alle sektorer i samfunnet. Lovgivningen er et av de sterkeste virkemidlene for å forme samfunnet og for å fremme ønsket atferd og hindre uønsket atferd. Forslaget om en klimalov skriver seg fra klimaforliket. Det vi vurderer, er det vi har forpliktet oss til gjennom klimaforliket, nemlig at vi skal utrede hensiktsmessigheten av en klimalov. Det vi snakker om i denne forbindelse, er en lov inspirert av Storbritannias Climate Change Act, som retter seg mot statsmaktene, ikke borgerne. Loven skal komme i tillegg til den operative lovgivningen vi allerede har, forplikte regjering og storting til å holde samlede nasjonale utslipp under fastsatte grenser, og være bindende for vedtak etter sektorlovgivningen. Det er en utradisjonell måte å lovgi på i vårt system. Jeg vil også minne om at vi har et robust og dekkende operativt miljølovverk i Norge, uten vesentlige mangler. I diskusjonen om klimalov synes jeg det av og til kan virke som at vi glemmer det utgangspunktet. Den britiske modellen har fått mye oppmerksomhet og inneholder interessante elementer som vi ikke har hos oss, og som kan gi tilleggsverdi i norsk klimapolitikk. Men det vi gjør, må tilpasses nasjonale forhold, slik de har gjort i Danmark og Finland. Det gir opphav til mange viktige og vanskelige spørsmål om forholdet mellom lov, politikk og virkemidler i klimapolitikken. Jeg merker meg at det er engasjement i saken, og det er veldig positivt. Vi trenger en åpen og inkluderende diskusjon, slik at de ulike aspektene av en klimalov kan bli belyst. Så langt har vi utredet dette internt i Klima- og miljødepartementet, men jeg har til hensikt at vi legger opp til en åpen, offentlig innspillsprosess forhåpentligvis rett etter sommeren. Jeg tror vi kan lære litt av hvordan EU legger slike saker ut på høring ved å stille noen åpne spørsmål for å få fram hva en slik lov kan gi oss som vi i dag ikke har. Etter at vi har hatt denne runden, vil jeg komme tilbake til Stortinget med en vurdering av saken.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Som jeg sa, har vi til hensikt å sende dette ut rett etter sommeren, og se hvor lang tid vi legger opp til med tanke på en offentlig høring om dette. Jeg er helt enig med representanten Hansson i at det haster, men det haster vel mer å få konkret politikk for å redusere utslippene. Hvis en slik klimalov kan gi oss fortgang i det arbeidet, kan det være fornuftig. Men jeg tror det viktigste nå er å ha fokus på å redusere utslippene, og så utreder vi parallelt om det er hensiktsmessig med en klimalov.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-05-07:
Det ble vedtatt i klimaforliket at en skulle utrede hensiktsmessigheten ved en klimalov. Den forrige regjeringen fulgte ikke opp dette i det hele tatt. Vi følger det opp nå ved å utrede om dette er hensiktsmessig. Vi har en åpen innspillsrunde og stiller gode, åpne spørsmål om dette. Hvis det viser seg at dette er noe som mangler i vårt system, kan det være fornuftig. Men jeg tror vi skal være enige om at det viktigste er å få fortgang i arbeidet med å redusere utslippene. Jeg har flere ganger tidligere i dag, i spontanspørretimen, gjentatt at regjeringen jobber konkret med det i mange departementer og kommer tilbake til det arbeidet. Det gjør vi parallelt som vi utreder om det er hensiktsmessig med en klimalov.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-05-07:
På fredag møtte jeg sauebønder i Vågå. Mange var fortvilet, for de var nylig blitt kjent med et varsel fra Mattilsynet om at de kan bli nektet å sende dyrene sine på beite fordi tapstallene de siste årene har vært på over 10 pst. Det er sauebønder som opplever at dette kan bli en realitet, det har vært bruk med tapstall på over 10 pst. de tre siste årene i området. Det er lett å skjønne at dette er krevende for dem det gjelder. Da er det viktig at SNO blir en del av løsningen og en viktig samarbeidspartner for rovviltnemndene og lokalbefolkningen. Det er veldig uheldig at rovviltnemnda i Oppland har fått 1 mill. kr mindre å drive for dette året. Da er mitt spørsmål til statsråden: Hva vil statsråden gjøre når rovdyrforliket er så tydelig på konfliktdempende tiltak? Kan bøndene i Vågå nå forvente tiltak som gjør at beitenekt kun blir et varsel og ikke en realitet?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-05-07:
Kristelig Folkeparti vil ha en sterk satsing på forebyggende tiltak mot rovdyrskader for å redusere tap av dyr på beite. Statsråden uttaler i dag, og har uttalt, at hun ser det som svært viktig å komme med konfliktdempende tiltak i rovviltforvaltninga. Det er jeg enig i. I dagens utgave av avisa Nationen kan vi lese at regionrådene påpeker «at rovviltmeldingen legger føringer for at det ikke skal være rovvilt som representerer et skadepotensial i prioriterte beiteområde». Spørsmålet mitt til statsråden er ganske enkelt: Hvordan definerer statsråden «prioriterte beiteområde»?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-05-07:
Til mitt spørsmål håper jeg at statsråden vil være konkret. Hun har lovet å komme tilbake til Stortinget, og nå er statsråden tilbake. Kristelig Folkeparti har i lang tid kjempet for å få på plass en klimalov i Norge. Vi mener dette er et avgjørende tiltak i klimakampen. Ifølge klimaforliket skal hensiktsmessigheten av innføringen av en klimalov vurderes. Tidligere statsråd Solhjell gjorde ingenting med denne vurderingen etter klimaforliket i 2012. Nå har det gått seks måneder med ny regjering og ny statsråd, og Kristelig Folkeparti er nok en gang utålmodig. Spørsmålet er: Har denne ministeren en bedre tidsplan enn den forrige?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-05-07:
Det todelte målet i rovviltforliket er svært viktig. I rovviltforlikets punkt 2.2.10 og 2.2.12 står det at lisensfelling er hovedvirkemiddelet for å ta ut jerv og bjørn. Hver høst blir det fastsatt en kvote som så skal innfris, og det er – som det har vært sagt her – svært viktig at de kvotene blir tatt ut. Vintrene 2013 og 2014 ble det tatt ut 20 pst. av bjørnekvoten, 30 pst. av jervekvoten. Det er langt fra et uttak i samsvar med de kvotene som fagmyndighetene har anbefalt. Er statsråden enig i at lisensjakta som virkemiddel i rovviltforliket har vært mislykket i vinter? Og hva vil regjeringen gjøre for å bidra til at lisensfellingen faktisk blir fulgt opp på den måten det angis i rovviltforliket?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-05-07:
Mitt spørsmål går til justisministeren: Rett før påske slo EU-domstolen fast at det såkalte datalagringsdirektivet er ulovlig. Det er ikke hver dag at en EU-domstol slår fast at et direktiv strider mot innbyggernes grunnleggende rettigheter. Det har de gjort her. Det er bra, og dermed har en heller ikke noe grunnlag for å iverksette en massiv overvåkning av borgere uten noe grunnlag i kriminelle forhold. Jeg regner med at justisministeren sikkert er glad for det. Han har tidligere uttalt seg svært tydelig om datalagringsdirektivet og sa for to år siden bl.a. følgende: «Jeg mener at datalagringsdirektivet egentlig handler om hva vi oppfatter at frihet er. Vi skryter av å være en nasjon hvor individet er fritt og rettssikkerheten godt ivaretatt. Etter min oppfatning er frihet fra overvåking en helt grunnleggende del av frihetsbegrepet.» Det var klare ord. Nå har statsråden alle muligheter til å sikre at direktivet faktisk blir lagt bort en gang for alle – og det burde jo være midt i blinken for en som også mente at direktivet var et så klart brudd på frihetsprinsippet at det rokket ved selve fundamentet i Grunnloven. Jeg burde vel egentlig bare forutsatt at justisministeren står ved sine ord fra den gang, men jeg spør for sikkerhets skyld: Kan vi regne med at datalagringsdirektivet nå blir lagt vekk for godt?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-05-07:
Det ante meg at statsråden ikke kom til å være så klar som han var for et par år siden, og at han kom til å uttale seg litt i samme gate som statsministeren gjorde rett før påske, og som dessverre ikke er helt betryggende, nemlig at sjøl om direktivet nå er underkjent, vil en likevel vurdere de tiltakene som lå i Stortingets vedtak for et par år tilbake. Det kan jeg i og for seg forstå at statsministeren sier, fordi hun føler seg nok også litt bundet av den overenskomsten som var mellom flere partier på det området. Fremskrittspartiet, derimot, var ikke en del av det, så det er fortsatt slik at en må kunne spørre: På hvilken måte vil Fremskrittspartiet og fagstatsråden aktivt bidra til at hele prosessen nå legges til side, slik at vi på fritt grunnlag kan diskutere hva slags regelverk vi vil ha og hva slags regelverk vi ikke vil ha i Norge på dette området – uavhengig av EU-direktivet, men også av de avtaler som Stortinget tidligere har inngått nettopp på bakgrunn av direktivet?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-05-07:
Jeg har forståelse for at det er krevende å være klimaminister og skulle omfavne nær sagt alle sektorer der det er konsekvenser knyttet til klima. Men det må bety noe når man omdanner miljøvernministerrollen til klima- og miljøvernminister. Det må bety noe også når det gjelder de andre sektorene. Jeg føler at dette nok er et savn fra Stortingets side: Hva slags rolle skal klimaministeren ha? Hva slags synspunkt skal klimaministeren kunne ha – også knyttet til de andre områdene? Det er to aktuelle saker som kan ha stor betydning for klimaet. Det ene er et spørsmål som angår elektrifisering av Utsira – altså av oljeplattformene – og om evnen og muligheten til å legge egne politiske vurderinger til grunn når det gjelder både lønnsomhet og gjennomføring. Det andre er det…
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-05-07:
Ja, da kan vi godt si: Hvordan ser statsråden som klimaminister på dette? Hvordan ønsker statsråden som klimaminister å markere seg på de ulike områdene?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-05-07:
Både i denne spørretimen og i debatten ellers om rovviltforliket er det et sterkt og ensidig fokus på å ta ut, skyte og på andre måter fjerne rovdyr. Rovdyrforliket inneholder likevel også et mål om at vi skal ha levedyktige rovdyrbestander i norsk natur. Spørsmålet er ganske enkelt – sett i lys av dette fokuset på uttak: Kan statsråden entydig bekrefte at de vedtatte bestandsmålene i rovdyrforliket er retningsgivende og forpliktende for regjeringens rovdyrpolitikk?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-05-07:
Etter åtte år med rød-grønn regjering vet vi veldig mye om hvilken klimapolitikk som ikke kutter norske utslipp. Så har vi fått en ny regjering som har lovet å føre en bedre klimapolitikk, og derfor er det ikke rart at det vekker tiltakende oppsikt i Stortinget at statsråden først og fremst framstår som den rene ekvilibrist i å svare ingenting på spørsmål om konkrete klimatiltak. På et tidligere spørsmål i dag svarte statsråden at det ikke finnes noen «quick fix» for klimakutt i Norge. Det er positivt feil. Det går an å kutte 1–2 millioner tonn på Mongstad, det går an å kutte en snau million på Snøhvit, det går an å kutte en snau million i Brevik – bare for å nevne 4 millioner tonn som en kan ta med én gang. Har statsråden tenkt å gjøre dette, eller har statsråden ikke tenkt å gjøre dette?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-05-07:
«Statsråden har sagt i Stortinget at hun vil utrede hensiktsmessigheten av en klimalov. Den siste måneden har FNs klimapanel gitt oss politikere en marsjordre om å kutte klimagassutslippene. Statsråden har selv sagt at jo lenger vi venter med å kutte, desto vanskeligere blir det å unngå farligere klimaendringer. Vil statsråden sette ned et offentlig utvalg med et ambisiøst mandat som skal utarbeide et forslag til en norsk klimalov, eller vil hun bare utrede om dette skal utredes?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-05-07:
Jeg noterer at statsråden har fascinerende god tid i en situasjon hvor alt tilsier at vi ikke har god tid. Dette er den første måneden i verden hvor alle stasjoner måler over 400 deler per million CO2-ekvivalenter i atmosfæren. Det betyr i praksis at 2-gradersmålet, som alle viser til, er blåst. Nå snakker vi om mer, og vi har altså hastverk. Så vet vi at det som statsråden kaller et robust og dekkende lovverk på miljø- og klimaområdet, hittil ikke har kuttet et gram CO2-utslipp fra norske kilder. Det er derfor vi etterspør: Er det ikke på tide å skru opp tempoet for å finne nye virkemidler? Og, som jeg har spurt statsråden om tidligere, kan vi i hvert fall få et tidspunkt for når denne utredningen om en utredning kan komme til å foreligge?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-05-07:
Konkret politikk for å kutte utslippene har jeg etterspurt her i salen for forholdsvis kort tid siden, og statsråden hadde ingen konkrete svar, til tross for at statsråden og alle andre vet at det er konkrete muligheter til å gjennomføre konkret politikk. Fordelen med en klimalov er at den setter et forpliktende system når det gjelder å gjennomføre utslippskutt nasjonalt og sektormessig. Det er et system vi mangler dag, med skrikende tydelig resultat, nemlig ikke utslippskutt. Jeg spør derfor igjen: Hvorfor kan ikke statsråden, slik man gjør i andre prosjekter, sette et tidspunkt for når hun vil komme tilbake til Stortinget med en anbefaling om dette?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-05-07:
Gudshus der troende samler seg, har i alle tider blitt respektert av myndighetene som et hellig sted – et hellig rom som ikke skal krenkes med vold og maktbruk. Dette danner grunnlaget for det vi i dag kaller for kirkeasyl. Kirker og menighetshus ses fortsatt på som et hellig sted hvor mennesker kan søke tilflukt i sin ytterste nød, og gi rom for fredløse og forfulgte. Foreløpig har vi ikke sett endringer i regelverket for politiets håndtering av disse vanskelige kirkeasylsakene. Samtidig har vi sett at justisministeren er tydelig på at han vil avvikle ordningen med kirkeasyl. Kirkeasyl er ofte en dårlig løsning for de fleste parter. Vi må derfor tilstrebe en rettferdig, forutsigbar, human og rask saksbehandling, sånn at man unngår dette. Men kirkerommet har hatt en slik hevdvunnen og raus rett i flere hundre år, selv om det ikke er en juridisk ordning. Kirken har fått mulighet til å gi beskyttelse til mennesker i nød og desperasjon. Slik bør det fortsatt være, i tillegg til prinsippet om å ha respekt for det hellige rom. I Norge har denne ordningen vært allment respektert, og politiet har fulgt instruksen fra politikerne om ikke å gripe inn om noen har søkt tilflukt i kirkeasyl. Det kan imidlertid være gode grunner til å se på ulike sider av asyl- og innvandringsfeltet. Men dette kan være svært utsatte mennesker og bør ikke være måten å vise handlekraft på. Mitt spørsmål til justisministeren er: Vil regjeringen avskaffe denne historiske ordningen med kirkeasyl og dermed ikke lenger vise samme respekt for kirker og andre gudshus?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-05-07:
Jeg takker for svaret, men kirkeasyl har vært en historisk ordning det har vært tverrpolitisk enighet om. Ja, dagens regler er 15 år gamle, og etter det har vi kanskje fått flere nye typer saker, bl.a. konvertittsaker. Nå vet vi at ifølge den asylavtalen som vi nettopp har jobbet med, skal en utredning være på gang, der vi vet at både FNs og EUs retningslinjer sier at kanskje noen av disse konvertittsakene og kirkeasylsakene da hadde vært lovlige – altså at de har rett til lovlig opphold. Jeg ser samtidig at det kan være en utydelighet ute og går om hva som er et hellig rom. Da er mitt spørsmål: Hvor langt er dette arbeidet kommet med tanke på asylavtalen for å komme videre på dette punktet?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
La meg først si at hele konseptet med kirkeasyl egentlig er et forsøk på å overprøve lovlig fattede vedtak i en rettsstat. Det er noe både Kirken og andre bør være oppmerksom på. I de retningslinjene som ble vedtatt av Bondevik-regjeringen i 1999 – og som fortsatt gjelder – er Kirkens hellighet og kirkerommets hellighet også veldig sterkt understreket, men det er en balanse også i de retningslinjene. Retningslinjene sier at man som hovedregel – jeg understreker det: som hovedregel – ikke skal gå inn i kirker eller bedehus. Områdene som man som hovedregel ikke skal gå inn i og bruke makt, er meget snevre – også i denne instruksen som Kristelig Folkeparti-regjeringen fremmet. Denne regjeringen har i regjeringserklæringen vært tydelig på at vi ønsker å avskaffe ordningen med kirkeasyl. Vi mener det er et forsøk på å overprøve lovlig fattede vedtak i en rettsstat. Vi har nå satt i gang en prosess hvor Politidirektoratet er i dialog med Kirken for å finne en fornuftig løsning på denne utfordringen. Det som har skapt debatt denne uken, er et konkret tilfelle hvor politiet har hentet ut tidligere asylsøkere som ikke oppholder seg lovlig i Norge. Det ble gjennomført innenfor de retningslinjene som Bondevik-regjeringen ga i 1999. Så vi skal fortsatt ha respekt for kirkerommet – det er viktig for denne regjeringen – men samtidig er det viktig at folk forholder seg til de lovlig fattede vedtak i rettsstaten Norge.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Vi har satt i gang arbeidet med utredning, og som representanten er kjent med, konsulterer vi samarbeidspartiene i Stortinget om hvordan sakene etter samarbeidsavtalen oppfylles. Men jeg synes det er riktig å understreke – siden representanten tar opp konvertittsaker – at dette er et spørsmål som blir vurdert av UDI og UNE under behandling av asylsaken, og jeg synes det er underlig at en representant i den folkevalgte forsamling mener at det skal være opp til ulike menigheter å sette seg over vedtak fattet av forvaltningsorganer hvor alle disse forholdene er vurdert. Hele konseptet med kirkeasylordningen, som representanten mener har mange hundre års historie, er altså en overkjøring av rettsstaten og lovlig fattede vedtak. Jeg kan ikke forstå annet enn at det er i alles interesse at denne typen ordninger benyttes i minst mulig grad. Derfor er det viktig for oss å være i dialog med Kirken for å finne en varig løsning og ordning på dette, slik at vi ikke stimulerer til at noen forsøker å unndra seg lovlige vedtak.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Det siste er nok en sammenblanding. Det jeg har sagt, er at det ikke vil bli gitt noe amnesti i julehøytiden i 2014. Så skal vi, i dialog med Kirken og andre trossamfunn, jobbe for å finne en løsning som gjør at vi slipper at noen forsøker å omgå lovlig fattede vedtak. Jeg har ingen interesse av å legge noe lokk på debatten i Stortinget. Snarere tvert imot synes jeg det er veldig bra at alle forhold debatteres i Stortinget. Det jeg synes er et paradoks, er at enkelte ser ut til å gå til forsvar for et system på utsiden av systemet fordi man er uenig i de vedtakene som blir fattet basert på det flertallet i denne sal har satt av regler, og de instruksene som UDI og UNE skal forholde seg til. Det er det jeg synes er betenkelig i en rettsstat – som jeg forutsetter at representanten Ropstad er enig i at vi har: at man skal forsøke å legitimere et system på utsiden av rettsstaten fordi en enkelt menighet mener at vedtaket fattet av myndighetene er feil.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Jeg er helt enig, og de retningslinjene er altså laget av regjeringen, så det er i tilfelle regjeringen som politisk må behandle eventuelle endringer av retningslinjene. Men vi har altså ikke endret retningslinjene, de fungerer utmerket slik det er i dag. Hvis det er behov for å gjøre endringer i retningslinjene basert på den dialogen som vi nå vil ha med kirkesamfunn og ulike trossamfunn, vil vi selvfølgelig vurdere det. Jeg er glad for at Arbeiderpartiet fortsatt er imot kirkeasyl, selv om det ikke var veldig markert i deres regjeringsperiode. Men jeg må si at jeg også reagerer på at representanten mener det er grunn til å reagere sterkt på politiets handlemåte i Kristiansand. Jeg er helt fundamentalt uenig i det. Den pågripelsen og utsendelsen skjedde i henhold til de retningslinjene som ble vedtatt av Bondevik-regjeringen, som ble fulgt opp av Arbeiderparti-regjeringen, og som også følges av denne regjeringen. Det skapes mye diskusjon om påstander basert på informasjon fra én side i denne saken. Jeg tror det er viktig å ha med seg hele bildet før man konkluderer.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Dette utspillet skyldtes at jeg ble utfordret av en avis, og statsrådene har som vane å svare når aviser vil ha svar på sine spørsmål. Utover det har det ikke vært noe utspill fra Justis- og beredskapsdepartementets side. Men jeg føler et behov for å forsvare politiet når de gjør ting riktig, og når de får kritikk for å gjøre ting riktig, mener jeg at det er min jobb å fortelle at de faktisk har fulgt de retningslinjene som også Jenny Klinges regjering har forholdt seg til. Det er heller ikke riktig at det er utelukket fra maktbruk i kirkerommet. Historisk sett har vi ofte hatt kirkeasylanter som har gått i kirkeasyl uten at menighetene har ønsket det. Det har skapt store utfordringer for menighetene at det har vært sånn. Så det bildet er betydelig mer komplekst enn det representanten Klinge nå gir uttrykk for. Retningslinjene sier at man som hovedregel ikke skal gå inn. Det har heller ikke politiet gjort her. De gikk ikke inn i et kirkerom, de gikk ikke inn i et bedehus. De gikk inn i en leilighet i en annen bygning. Det synes jeg det står respekt av, for da gjør politiet jobben sin, og det skal vi stimulere til og ikke kritisere.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Det synes jeg var et meget interessant spørsmål, for kirkeasylordningen er altså ikke en lovsak, den er ingen institusjon. Den har ingen legitim beskyttelse i denne sal, den har en beskyttelse gjennom en årelang oppfatning av hvordan man skal forholde seg til kirkerommet. Men det er altså ikke slik som representanten gir uttrykk for, at dette er noe som Stortinget har vedtatt som en akseptabel ordning. Snarere tvert imot har jeg i Stortinget registrert et ganske stort flertall mot en ordning som betyr at man kan omgå lovlig fattede vedtak. Jeg registrerer også at representanten er bekymret for at Kirken frykter departementet og regjeringen i dette spørsmålet. Jeg frykter egentlig at holdningene til biskopene bidrar til at vi ikke kan få løst denne utfordringen, for dette er ikke bare en utfordring med hensyn til en rettsstat som får menigheter til å overprøve lovlig fattede vedtak. Det er også et problem for Kirken. Det handler også om hvordan Kirken skal opptre i denne typen saker, og derfor har vi en dialog med Kirken for å se hvordan vi kan løse dette i praksis.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Når det gjelder omgjøringsbegjæringer, så har jo dette vært behandlet i Stortinget tidligere, og det er blitt vedtatt å innskjerpe reglene for omgjøringsbegjæringer. Det blir selvfølgelig iverksatt. Jeg er ikke kjent med tilfeller som representanten Andersen konkret viser til, om at kirkeasyl skal ha reddet liv. Jeg har selvfølgelig ingenting imot at folk samler inn penger for å gå til domstolen for å forsøke å overprøve forvaltningsvedtak. Men: Jeg vet at representanten Andersen er uenig i den innvandringspolitikken som føres i Norge, men da må hun jobbe for å endre den politikken – ikke bidra til å sikre ordninger som lager huller i en rettsstats behandling av slike saker. Det er altså slik at når du har fått endelig avslag på søknaden om asyl og skal reise ut, så er du i Norge ulovlig; du har plikt til å reise ut, og du har ingen rett til å gjemme deg i en kirke eller noe annet sted.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Jeg synes det er veldig hyggelig at representanten siterer et usedvanlig godt sitat fra stortingsrepresentant Anundsen, selv om det er noe tid siden. Datalagringsdirektivet er jo lagt bort. Det finnes ikke lenger, det er per definisjon fjernet som direktiv, og konsekvensen av det er at den diskusjonen på en måte er ferdig. Så er spørsmålet om implementeringen av de tiltakene som Stortinget har vedtatt som Norges oppfølging av datalagringsdirektivet: Der har jeg lyst til å vise til det statsministeren sa i en tidligere spontanspørretime, nemlig at regjeringen vil komme tilbake til Stortinget på egnet måte for å se hvordan en skal håndtere den situasjonen i praksis.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Som representanten sier, var ikke Fremskrittspartiet del av noen avtale, så det må avtalepartene fortelle hvordan de eventuelt vil forholde seg til. Det som har skjedd i EU-domstolen, er jo egentlig en understrekning av det som var spissende i den politiske diskusjonen ved innføringen av DLD i Norge. Jeg mener at vi nå har en veldig god anledning til å diskutere dette på betydelig friere grunnlag, tatt i betraktning at datalagringsdirektivet per definisjon ikke lenger eksisterer. Men den praktiske oppfølgingen må jeg få lov til å komme tilbake til.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Dette blir et litt komplisert spørsmål å svare på. Som jeg har vært inne på tidligere, er det uenighet mellom partiene som sitter i regjering om DLD. Det var vi klar over da vi forhandlet i Nydalen. Da forelå ikke dommen fra EU-domstolen. Den situasjonen vi har nå, er ny, og det betyr at vi er nødt til å følge opp dette i praksis, og se på hva det betyr for den norske implementeringen. Så er det sterke meninger i Stortinget om dette, og det er jo helt naturlig at de sterke meningene kommer til uttrykk både i denne sal og i diskusjonene utenfor, og partiene har veldig ulike utgangspunkt for hva som er rett og galt i så henseende. Det tror jeg både representanten Pollestad og jeg må ha respekt for, og det betyr at svaret til representanten Pollestad blir det samme som jeg ga i stad, nemlig at den praktiske oppfølgingen av hvordan dette skal løses i fremtiden, må regjeringen få tid til å behandle før vi gjør noe mer med det.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Jeg lærte meg veldig fort som statsråd at det å datofeste leveringer fra regjeringen er en usedvanlig farlig øvelse, og det vil jeg derfor ikke gjøre denne gangen heller. Men regjeringen har et veldig sterkt press på seg for å levere raskt, nettopp fordi en har stortingsvedtaket som bakgrunn for den jobben som nå skal gjøres etter gjennomgang av dommen. Og det er helt riktig, som representanten Henriksen sier, at forholdet mellom personvern og kriminalitetsbekjempelse er viktige dilemmaer i en rettsstat. Det gjør det også så pass komplekst at det er viktig å levere fra seg noe som er grundig gjennomarbeidet. Så jeg våger ikke å datofeste når dette arbeidet er sluttført, men det er igangsatt flere prosesser i regjeringen for å følge opp.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Det kommer regjeringen tilbake til. Bakteppet er at datalagringsdirektivet som sådant ikke er vedtatt i Stortinget, men implementeringen og lovendringer er vedtatt i dette storting. Det må regjeringen forholde seg til, og hvis regjeringen da skulle gjøre noe annet, må regjeringen legge frem en skikkelig sak om det. Jeg skjønner at representanten Rotevatn er utålmodig, men jeg tror det vil være i alles interesse at det arbeidet som nå gjøres, er grundig og godt. Hvis en skal ta motsatsen til det representanten tar opp, kan en jo også stille spørsmål ved i hvilken grad domstolens beslutning egentlig påvirker de lovendringene som Stortinget allerede har vedtatt. Så det er mange perspektiver i denne saken som må belyses, og det kommer regjeringen til å gjøre på en grundig og god måte.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Både jeg og Fremskrittspartiet mener det samme i dag som vi mente da det sitatet representanten Andersen viser til, ble sagt fra denne talerstolen. Dette er et spørsmål hvor regjeringspartiene har hatt en ulik tilnærming. Vi har vært uenige før vi gikk sammen i regjering. Partienes standpunkter har ikke endret seg etter det. Men når jeg står her, står jeg her som representant for regjeringen. Regjeringen har satt i gang dette arbeidet og vil komme tilbake til Stortinget på egnet måte.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Det spørsmålet er løst i straffeloven i dag. Jeg står bak det som er straffelovens vurdering av dette. Voldtekt er voldtekt – hvis man benytter seg av personer som er i bevisstløs tilstand, eller hvis man bruker tvang eller trusler for å oppnå seksuell omgang. Så er det en gradering når det gjelder straff, som jeg er helt sikker på at representanten har oversikt over, som vi selvfølgelig må forholde oss til. Jeg registrerer en viss frustrasjon fra justiskomiteens leder over at jeg ikke deltar i alle debattene hun ønsker jeg skal delta i. Det er nå heldigvis slik at jeg fortsatt har den frihet at jeg selv kan velge hvilke utspill fra den representanten som kommer med utspill, jeg ønsker å kommentere. Jeg kommenterer heller ikke bestandig alle utspill som kommer fra ulike psykologer eller psykiatere som har lyst til at justisministeren skal engasjere seg i en debatt. Jeg mener dette spørsmålet er ganske godt avklart: Sovevoldtekter er likestilt i loven med annen type voldtekt.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
La meg først si at jeg synes det er trist at ikke representanten finner glede i å tilbringe mer tid med meg. Jeg synes det er veldig interessant og ofte svært gledelig å tilbringe tid sammen med justiskomiteens leder. Jeg synes det bidrar til gode og fruktbare politiske debatter. Det som departementet har til vurdering, er et høringsutkast som ble sendt ut av den forrige regjeringen, som handler om å utvide voldtektsbegrepet. Det har ikke denne regjeringen tatt stilling til om den skal følge opp eller ikke. Det gjorde for så vidt heller ikke den forrige regjeringen – det lå seks måneder i departementet uten at det skjedde noe med det da, også fordi det i høringen var veldig ulike oppfatninger om det spørsmålet. Det er den siden av saken hvor jeg mener det er viktig at jeg ikke konkluderer før regjeringen har tatt stilling.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-07:
Det er et veldig godt spørsmål. Jeg skal svare så godt jeg kan – innenfor de sekundene jeg har til rådighet. For det første tror jeg dette må gjøres i et samfunnsperspektiv. Seksuelle overgrep er veldig belemret med skam, med tabu. Det er vanskelig å snakke om. Det kan berøre nære relasjoner på en måte som gjør det veldig vanskelig og komplisert. Jeg tror derfor det er viktig at alle som er involvert i disse prosessene, er tydelig på at det er viktig å anmelde – det er viktig å være fremoverlent med tanke på det å få folk til å stå opp for det de faktisk har vært utsatt for. Innenfor mitt konstitusjonelle ansvar er jeg veldig opptatt av at når anmeldelsene kommer inn, skal de som anmelder, bli tatt på alvor. De skal bli fulgt opp på en skikkelig måte. Jeg har tidligere brukt eksempler hvor politidistrikter har opprettet en offeromsorg, hvor man følger dem som anmelder bl.a. voldtekt og seksuelle overgrep, helt frem til og gjennom rettssaken, for å vise at de ikke står alene. Det er en rekke tiltak innenfor dette. Det samordnes også i en egen handlingsplan mot vold og seksuelle overgrep, en handlingsplan som må til for at vi kan bidra til å løfte anmeldelsesgraden og også antallet saker som blir pådømt.