Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2020-05-14:
Vi skal være stolte over at hva Norge representerer, våre friheter og vårt demokrati. Vi skal være stolte over vår kristne kulturarv, den skal ikke gjemmes bort, den skal løftes fram. Vår kristne historie tar vi med oss inn i en ny tid. Den preger oss som land, og verdiene er stadig relevante inn i en ny tid. Kirken og den kristne og humanistiske kulturarven har preget landet i mer enn 1 000 år. Dette bør fremdeles være verdigrunnlaget for nasjonen Norge. Kristelig Folkeparti mener Den norske kirke fremdeles skal ha en særskilt forankring i Grunnloven. Dette står ikke i motstrid til at alle innbyggere i landet sikres lik og rettferdig behandling, uavhengig av tro og livssyn. Jeg er glad for at flertallet i komiteen og Stortingets flertall fortsatt står på denne linjen, men verdiene er under press. De må forsvares, og Kristelig Folkeparti står fjellstøtt i dette forsvaret, for den kristne etikk og kulturarv er en viktig historisk arv og representerer noen fellesverdier for det norske samfunn. Ja, kristendommen preger vårt menneskesyn, våre verdier, våre lover, vår historie og vår kultur. Dette skal fremdeles være en viktig del av grunnmuren for det norske samfunnet. En nyordning av forholdet mellom kirke og stat innebærer samtidig at disse verdiene blir beholdt i Grunnloven. Slik bør det være, og Kristelig Folkeparti støtter ikke forslag som bidrar til å svekke Grunnloven på dette punktet. Det var historisk viktig for vår framtidige religionspolitikk at et enstemmig storting i sin tid samlet seg om å endre Grunnloven, sånn at den politiske overstyringen av Den norske kirke ble fjernet, at støtten til folkekirken og andre tros- og livssynssamfunn ble grunnlovfestet, og at det ble fastslått at verdigrunnlaget forblir vår kristne og humanistiske arv. Samtidig ble religionsfriheten slått fast, sammen med respekten for menneskerettighetene. Det politiske forliket som man da fikk i stand, er et viktig fundament i framtidens religionspolitikk. Samtidig er det riktig at det norske samfunn er et åpent demokrati som ikke er knyttet til en bestemt tro, men det er like riktig at vi i den norske Grunnloven i dag har en klar verdiforankring. Som det står: «Verdigrunnlaget forblir vår kristne og humanistiske arv.» Retten til å tro er en av våre mest fundamentale menneskerettigheter. Respekten for trosfriheten innebærer at vi må tåle at tros- og livssynssamfunn har et verdisett og en lære som går mot strømmen. Det er viktig. Tro og livssyn er personlige valg – ja, det er det - men det står ikke i veien for at vi samtidig skal knytte an til vår tradisjon og vår 1 000 år lange kulturhistorie. Det er ingen motsetning her. Det er en helt sentral verdi i et samfunn at vi har trosfrihet, at vi har frihet til at hver enkelt også kan få praktisere sin tro både i hverdagen og i høytider. Nettopp derfor, ja nettopp derfor, skal religionen ha en plass i Grunnloven, og nettopp derfor skal vi samtidig ha en forankring i vår historiske og kulturelle arv, som er nedarvet gjennom århundrer i vår nasjon. La meg si det sånn: Staten skal sikre trosfriheten, det skal fortsatt gis støtte til Den norske kirke og andre tros- og livssynssamfunn, det skal legges til rette for at trosbasert virksomhet virkelig kan gjøre en sosial innsats i samfunnet, og vi skal bidra til kunnskap om religion og den kristne kulturarv gjennom skoleverk, lærerutdanning og trosopplæring i trossamfunnenes egen regi. Ikke minst skal vi forsvare et fritt og demokratisk samfunn. Med trygghet for disse verdiene og med en aktiv religionspolitikk faller det helt naturlig at også sentrale verdier, som våre kristne humanistiske arv, reflekteres i Grunnloven gjennom de bestemmelsene som er der. Grunnlovens verdiparagraf sier at Norge skal forbli et kristent land. Det slås fast i Grunnloven at staten bygger på den kristne arv. I henhold til stat/kirke-forliket fra 2008 vil lovendringene som da ble vedtatt, også sikre at Den norske kirke blir styrt av kvinner og menn som Kirkens medlemmer selv velger, ikke av staten. Det handler om trosfrihet og demokrati. Kristelig Folkeparti var også glad for at Hans Majestet Kongen personlig engasjerte seg da omfattende endringer ble diskutert. Det betyr mye. Det var en seier at alle partiene på Stortinget avviste kravene fra bl.a. Human-Etisk Forbund om å fjerne kristendommen fra Grunnloven. Mens presset for å vanne ut Grunnloven på dette punktet vedvarer, står Kristelig Folkeparti fast i sitt syn, vi viker ikke på dette. Derfor er jeg glad for at forslagene ikke blir vedtatt i denne omgang, men med verdier under press, og med enkelte partiers ønsker om å rense Grunnloven for bindinger til tro og kirke, må vi være på vakt også framover. Selv om flertallet fortsatt er i tråd med Kristelig Folkepartis syn i denne saken, kjenner vi motkreftene. Vi kjenner dem som angriper det som lukter av kristenliv. Det merker vi, og det merker folk, men i dag er det grunn til å være glad og takknemlig. Vi kan være stolte over at vi fortsatt har en grunnlov som reflekterer nettopp det at kristendommen preger vårt menneskesyn og våre verdier. Den preger våre lover og vår historie - ja hele vår kultur. Kristelig Folkeparti stemmer imot forslagene og støtter flertallsinnstillingen.