trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
Igjen: Takk til interpellanten, og takk til dem som har deltatt i debatten, for en god debatt. Får vi et tosporet arbeidsliv, undergraver vi hele den norske modellen, samtidig som vi gir rettsstaten vår en kraftig slagside om vi tillater svart arbeid, menneskehandel og annen kriminalitet i arbeidsmarkedet. Det er mange eksempler på land som allerede har kommet så langt, og vi må ikke komme dit. Som et avansert samfunn må vi også sørge for at de som holder lover og følger regler i Norge, faktisk kan konkurrere på riktige vilkår, og at ikke folk konkurrerer på at de faktisk bryter norsk lov. Jeg blir stadig spurt: Når har du ordnet opp i alt med sosial dumping, statsråd? Det er et sånt journalistspørsmål. Jeg understreker, som mange andre her har gjort, at dette er et kontinuerlig arbeid. Vi står overfor ganske store krefter, tror jeg. Derfor er jeg veldig opptatt av at vi må bruke alle mulige, tenkelige midler. Jeg tror det er her noe av konflikten går hos opposisjonen – eller i hvert fall hos Høyre. Når de sier at de har støttet veldig mange av de forslagene som regjeringen har fremmet, så er det nettopp dem man ikke har støttet, som i hvert fall regjeringen mener er veldig viktige – i tillegg til annet. Derfor vil jeg takke representanter fra både Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, som har kommet med gode forslag som vi skal se nærmere på. Her må vi se på alt som er mulig for å gjøre noe med denne saken. Helt til slutt: Det er noen som har nevnt Arbeidstilsynets rolle. Det har også vært en del av debatten i det siste. Arbeidstilsynet skal gjøre jobben sin – vær sikker på det. Arbeidstilsynet skal gjøre de tilsynene som er nødvendige, om det skal være uanmeldte eller anmeldte. Jeg stoler på at Arbeidstilsynet gjør en konkret og riktig vurdering. Det som er viktig, er – som også representanten Pollestad var inne på – at man ordner ikke opp i dette gjennom tilsyn. Man ordner opp i dette ved å ha klare regler, som de som faktisk er ansvarlig for å holde, holder. Vi har klare regler i dag for at kommunene har et ansvar for å sørge for at når de kjøper tjenester, leveres de i tråd med norske lover og regler. Det må kommunene gjøre. Selvfølgelig må de som leverer disse tjenestene, også levere i henhold til norske regler, og ikke – som jeg har sagt tidligere – vinne anbud på at man faktisk ikke følger norsk lov.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
Jeg kan forsikre interpellanten om at jeg er veldig opptatt av utviklingen i Nav, og jeg er det interpellanten kalte konstruktivt utålmodig. Samtidig er jeg opptatt av at ved å presse for mye på systemet nå, tror jeg ikke vi lykkes som vi skal. Jeg må legge de gode rammebetingelsene på plass for at Nav kan fungere bra, men jeg må jo også sørge for at vi hele tiden utnytter fellesskapets ressurser på en god måte. Jeg må understreke – som jeg gjorde i innlegget – at Nav har fått betydelig økte bevilgninger. Nav har i perioden 2006–2010 hatt en økning i antall årsverk på 360. Så vi må holde fast ved at dette ikke er en etat som på en måte er sultefôret. Samtidig er det klart at den prosessen man har vært gjennom, de forventningene man har hatt til Nav, har, som jeg har sagt tidligere også, nok vært noe skrudd opp, og man har hatt en idé om at dette kunne gjøres raskt og smertefritt. Jeg tror man skal legge seg generelt på minne at man har en tendens til å gjøre det når man ønsker nye reformer. Det er ting som kan føles godt der og da, men som kan føles vanskeligere over tid. Med det som bakteppe er jeg veldig opptatt av å følge Nav tett, men jeg må også la – som jeg sa – tingene få sette seg. Det skal jeg ikke gjøre ved ikke å gjøre noe. Jeg har lyst til å understreke at i all hovedsak har Nav fulgt de sporene de skulle gjøre. Organisasjonsreformen var etablert da den skulle være etablert. Første trinn i IKT-satsingen var ferdig da den skulle være det. Pensjonssystemet var ferdig da det skulle være det. Det er helt utrolig – det var ingen overskridelser på IKT-systemet. Nå jobber vi med et nytt IKT-system som skal, og jeg er helt enig med representanten i det, gjøre det lettere for de ansatte, slik at de slipper å jobbe med x antall ulike systemer, som i det hele tatt må være helt grunnleggende for å gjennomføre hele reformen. Vi holder på med en KS1-vurdering. Særlig på det punktet er jeg som representanten sa, konstruktivt utålmodig, men jeg understreker det konstruktive. Hvis man skynder seg for mye her, kommer det tilbake i neste runde. Det har vi også sett før. Jeg er veldig opptatt av at jeg skal ha et godt grunnlag for å treffe beslutningene når det gjelder IKT, og så skal jeg komme til Stortinget. Jeg lover at denne regjeringen skal sørge for at Nav har et godt, framtidsrettet IKT-system. Jeg deler ikke helt representantens syn på de ansattes holdninger. Jeg opplever selvfølgelig at de ansatte hele tiden er bekymret for at ikke Nav fungerer som det skal, at det ikke har de rammevilkårene de skal ha. Men jeg opplever også at de ansatte er veldig stolte av jobben sin, og at de opplever at det går bedre i Nav. De har fått ned saksbehandlingstidene, og nå jobber de med å virkeliggjøre Nav-reformen. Det opplever jeg at de er veldig glade og stolte over, og ser fram til å jobbe mer med den.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
Jeg må få lov til igjen å takke interpellanten for at han tar opp dette temaet, for jeg tror at vi er helt enige om at det å få Nav til å fungere slik vi ønsker, er noe av det viktigste vi kan jobbe med. Jeg registrerer at det fra enkelte representanter blir sagt at jeg er litt for tilbakelent i forhold til dette. Man kan selvfølgelig diskutere hva som er å være tilbakelent, og hva som er å være offensiv. Jeg har, etter at jeg ble statsråd, fått en gjennomgang av Nav fra et uavhengig ekspertutvalg. De har konkludert med at strukturen i Nav er en riktig struktur. Jeg har i forbindelse med budsjettet for 2011 lagt fram en plan for hva jeg jobber med i forhold til en del oppfølgingspunkter knyttet til det som ekspertutvalget la fram. I tildelingsbrevet til Nav for 2011 er det laget klare rapporteringskriterier for å rapportere om hva de gjør for å følge opp de tiltakene som dette ekspertutvalget foreslår, bl.a. hvordan man organiserer arbeidet. Så kan man diskutere hva som er å svartmale eller ikke svartmale. Vi skal ha et ordentlig og nøkternt forhold til det vi gjør i Nav. Jeg skal være den første til å si at ting kan bli bedre i Nav, men da skal man også berømme Nav for det de gjør som er bra. Hvis ikke kommer vi galt av sted. Jeg gjentar meg selv, men det kan man ofte gjøre fordi det kan være nyttig: Man har klart å få organisasjonsmodellen på plass i tide, og man har klart å få ned saksbehandlingstiden. Så kan jeg diskutere med Robert Eriksson hvorvidt man skal tolke Riksrevisjonens uttalelser nå sist som en bedring eller ikke. Det er helt klart at Riksrevisjonen i hvert fall ikke kritiserte noen av de gamle forholdene, og det er ganske viktig. Det betyr at man får orden på det man satser på å få orden på. Dette er veldig grunnleggende. Hvis ikke henger vi oss på en bølge som gjør at vi bare går i en negativ spiral, og det er vi ikke tjent med. Nav har, som det også ble sagt fra representanten fra Høyre, 2,8 millioner brukere. Dette er nok veldig illustrerende for at vi tross alt får en god del saker – for mange, jeg er enig i det – der det blir fokusert på at folk ikke opplever møtet med Nav bra nok. Det er aldri bra, men vi må på en måte også ha en nøktern forståelse av den virkeligheten, og det tror jeg vi har. IKT-systemet er helt avgjørende. Jeg jobber med det. Utover det har jeg bare lyst til å si én ting om tiltakene: I 2011 kommer vi til å bruke markant mye mer penger på tiltak enn det vi har gjort tidligere – altså markant mye mer penger på tiltak. Det er fordi denne regjeringen er opptatt av å ha tiltak som virker, og mange flere skreddersydde tiltak knyttet til arbeidsevnevurdering og arbeidsavklaringspenger. Jeg tror at en debatt ene og alene om antall tiltak er et sidespor i den debatten vi skal ha framover om å få folk i arbeid.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
Ifølge SSBs prognose står vi nå foran en markert oppgangskonjunktur. Vi vet at det er en forsinkelse, at det går en tid fra konjunkturene snur, til vi kan se dette omslaget på arbeidsmarkedet. Derfor vil konjunkturomslaget vi så på forsommeren i fjor, først nå gjøre seg gjeldende på arbeidsmarkedet. På bakgrunn av dette kan vi vente oss en økning i sysselsettingen og en reduksjon i ledigheten i tiden framover, og vi vet at denne utviklingen særlig vil gjøre seg gjeldende for de yngste gruppene på arbeidsmarkedet, bare for å ta det. Så gjennomgående er det grunn til å tro og regne med at også de yngste gruppene på arbeidsmarkedet vil merke en lettelse, selv om, som jeg har sagt, vi allerede nå har sett en nedgang i ledigheten. Så er jeg veldig opptatt av noe av det som representanten også tar opp, at vi i forhold til de mest utsatte ungdomsgruppene må være kreative og gode på særlige tiltak. Noe av det viktigste vi kan gjøre, er som sagt knyttet til oppfølging for å få ungdommen gjennom videregående opplæring. Som jeg nevnte, jobber jeg også nå sammen med Kunnskapsdepartementet for å forebygge frafall fra videregående skole. Et av de viktigste prosjektene vi har der, er prosjektet som inngår som en del av Ny GIV, som er en stor satsing, og noe av det viktigste det gjør, er å sørge for motivasjon, fordi vi vet at dårlig motivasjon er noe av årsaken til at ikke ungdom fullfører videregående opplæring. Dette oppfølgingsprosjektet skal bl.a. legge til rette for utprøving av opplæringsmodeller som kombinerer arbeidspraksis fra Nav med opplæring fra fylkeskommunene. Kombinasjoner av praksis og teori kan i mange tilfeller vise ungdom nytten av å ta utdanning og gi motivasjon til å fullføre videregående skole. Jeg tror at noe av dette er det viktigste vi kan gjøre, og jeg utelukker ikke mange av de ulike tiltakene, ulike typer prosjekter, som også representanten nevner. Jeg har lyst til å understreke at vi vet at når man ser på arbeidsmarkedstiltak og gjør en evaluering av dem, er ungdom kanskje en av de gruppene som har minst nytte av tiltak. Det høres litt rart ut, men unge mennesker klarer seg faktisk ofte godt selv, de er utenfor arbeidslivet, men så kommer de fort tilbake. Så de gruppene vi snakker om her, er de mer marginale gruppene, som trenger noe helt eksplisitt, og da tror jeg på alle mulige typer tiltak, men særlig tiltak knyttet til å få ungdom gjennom videregående opplæring. Det prosjektet som Kunnskapsdepartementet jobber med, tror jeg er helt grunnleggende i så henseende. Så har jeg lyst til å trekke en parallell til debatten under forrige interpellasjon, hvor representanten fra Høyre tok opp nettopp hvor viktig det er å samarbeide med det ordinære næringslivet. Det er jeg veldig enig i. Jeg tror også at noe av det som er en utfordring for Nav, er å prøve å få ungdom ut i ulike typer – kall det – praksisplasser knyttet til ordinært arbeidsliv, istedenfor at de skal gå på arbeidsavklaringspenger eller andre passive ytelser.
Tove Linnea Brandvik (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
Jeg har et relativt spesielt forhold til 26-årsgrensen når det gjelder aktivitetshjelpemidler. For å si det sånn: Da jeg var 25 år og fem måneder, gikk jeg fra å tro at jeg skulle fikse savn og medisiner, til å få vite at jeg var funksjonshemmet, og at det skulle være en livslang sak. De syv månedene jeg hadde fram til 26-årsgrensen, ble egentlig brukt til alt mulig annet enn å tenke over hvilke typer aktiviteter jeg skulle drive med på lang sikt. Det gir et litt sånt surrealistisk bilde i hodet mitt at den grensen ligger der på et årstall. Det handler om å kunne ta tilbake livet og ta tilbake mestring. Beitostølen har vært nevnt her tidligere. Jeg har hatt flere opphold der, bl.a. sammen med veldig mange unge trafikkskadde gutter som har behov for å ta tilbake et liv som gjerne har vært fylt av fart og spenning. De har behov for å ta tilbake en eller annen variant av adrenalinkick. Veldig mange av dem velger å prøve «sit-ski», som faktisk er en fascinerende sak å prøve å kjøre. Det betyr at du sitter stroppet fast i et sete og har en ski under deg, og så skal du kjøre alpint – én ski, du sitter dønn fast. For å si det sånn: Jeg har tilbrakt tre uker, grovt sett, med nesen nederst i snøen i håp om at jeg skulle klare å balansere. Jeg har kjørt forbi danskene i Danskebakken på Beitostølen. Det går. Men de skiene er dyre – de skiene koster et sted mellom 35 000 og 40 000 kr. Da jeg vurderte å investere i dem, var jeg rundt 30 år. Det hadde jeg ikke råd til, for vi hadde nybygd hus, vi hadde små unger som skulle ha ski, sykler – i det hele tatt. Vi kommer til å jobbe videre med saken, nettopp fordi samfunnet har forandret seg enormt mye. Fra å være et samfunn som var segregert, er faktisk funksjonshemmede med på de aller fleste områdene. Funksjonshemmede stiller opp, er med på foreldremøtene, er med på aktivitetsdagene til barna sine, er med aktivt i samfunnet og deltar. Men det betyr at vi må se det i sammenheng, sammen med hjelpemidlene, sammen med de omsorgstilbudene som vi har, sammen med tilrettelegging av samfunnet og universell utforming. Så det at vi kommer tilbake til saken, betyr ikke at vi ikke ønsker å gjøre noe med det, men det må henge sammen med resten. Hvis vi ikke holder budsjettrammene, kan vi fort ende opp med at vi drar på oss en renteøkning. Da kommer funksjonshemmede med hus også til å få den samme belastningen som alle andre. Så jeg er veldig for å gjøre noe med 26-årsgrensen, men innenfor økonomiske rammer og i et system som gjør at dette henger sammen, så vi ikke lager, stykkevis og delt, nye ordninger.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2011-03-10:
Takk til statsråden så langt for svaret. For det første vil eg gjerne seia om søkninga til høgskulane når det gjeld lærarar og sjukepleiarar, at det òg er eit viktig forhold at dei ofte ikkje gjennomfører på dei åra som ein reknar med, tre år i dag, så ein får nærmast ein liten drop-out på dei òg. Mange unge har sagt noko om tett oppfølging av nokre som støttar dei og gir dei tillit, dette for å få eit godt sjølvbilete og motivasjon. Eit prosjekt i Nordhordland som blir kalla Los-prosjektet for ungdom, har vore ein suksess, der ein går inn tidleg og har tett oppfølging, viser positiv interesse over tid, omsorg og har klare rammer. Ein har hatt ein tilsett som både har lokka, trua, motivert og fotfølgt, noko som igjen har ført til gode resultat. Hovudmålet i dette prosjektet er å samordna utfordringar som dei unge som er i faresona, er på veg inn i, heilt frå skulesituasjonen og eventuelt arbeidsliv. Men dette er også berre eit prosjekt. Men så lenge ein har funne noko som knekkjer denne koden, bør ein vel la det bli fast. Underteikna har òg sett på coaching, noko ein har brukt mykje av i vårt naboland Sverige med gode resultat. Dette tiltaket viser også til gode resultat. Eg har i svarbrev frå statsråden fått støtte på at dette er positivt, men samtidig vil eg understreka at vårt eige oppfølgingstiltak i regi av Nav fungerer. Men er det godt nok, og bør ein ikkje sjå på fleire ulike tiltak, slik at flest mogleg igjen kjem på rett veg i både utdanning og arbeidsliv? Det kan vel henda at det hadde vore fornuftig at ein del av dette arbeidet blei utført utanom Nav.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2011-03-10:
Tusen takk til alle som har vore med i debatten. Det debatten viser, er at mange – alle, faktisk – er opptekne av at denne gruppa skal få eit godt liv og eit godt arbeidsliv. Det er eg svært glad for. Her må ingen jobba mot, alle må jobba med. Eg vil gå litt inn på dei ulike synspunkta. Representanten Pollestad snakkar om uførleik og psykiske lidingar. Ja, det må vera mogleg for ein som har psykiske lidingar, ikkje å vera ufør resten av livet. Dei har faktisk sine gode dagar, sine gode tidspunkt. Då må ein gi dei ei moglegheit til å jobba. Det gjeld så vel offentlege som private arbeidsgivarar. Representanten Andersen var òg inne på mye interessant. Det er ikkje alltid eg er så veldig einig med SV, men eg er veldig glad for å vera det i denne saka. Det synest eg er svært positivt. Representanten Gullvåg snakka om eit samfunn der ingen har bruk for dei. Ja, det er derfor det er så viktig at vi må gjera det beste for våre unge, vi har faktisk veldig god bruk for dei. Det er veldig viktig. Vi må samarbeida. Den siste representanten, Werp, var inne på samarbeid. Kommunar, fylkeskommunar og næringsliv har eit kjempeansvar. Til slutt vil eg seia til statsråden: Eg synest det var veldig bra at statsråden var positiv til at ein må vera kreativ. Det er viktig, og det er mange prosjekt rundt omkring som er veldig bra. Men eg håpar ikkje dei strandar ved berre å vera prosjekt. Statsråden nemnde òg samarbeid med det ordinære næringslivet. Det synest eg er veldig viktig – jo fleire som bryr seg, jo fleire gode tiltak kan vi få. Då har eg lyst til å utfordra statsråden litt i forhold til det prosjektet som ein la inn i statsbudsjettet for 2011 om ufrivillig deltid. Der la ein inn 25 mill. kr. Det var veldig positivt. Framstegspartiet støttar det. Kvifor ikkje setja av midlar til nettopp slike prosjekt for unge, slik at næringslivet, kommunar og fylkeskommunar kan koma med prosjekt dersom dei får ei handsrekking frå regjeringa, gjerne på 25 mill. kr eller meir? Eg kastar utfordringa vidare. Men igjen: Takk for debatten.
Torgeir Dahl (Høyre), 2011-03-10:
Som saksordfører har jeg gleden av å fremme næringskomiteens innstilling i representantforslaget fra stortingsrepresentantene Trine Skei Grande og Borghild Tenden fra Venstre om vridning av offentlige hjelpemidler i startfasen for oppstartsselskaper med stort vekstpotensial. Jeg har først lyst til å uttrykke både glede og støtte til Venstres engasjement for denne typen bedrifter, og jeg er helt sikker på at jeg har en samlet komité med meg når det gjelder å uttrykke den type støtte. Forslaget berører viktige næringspolitiske spørsmål – Norges evne til å tilrettelegge for innovasjonsevne og nyskapning innenfor næringslivet. Dette spørsmålet er av vital betydning for vår framtidige verdiskapning og vår velferd. Så er det slik at Venstre er opptatt å få støtte for et konkret forslag om å erstatte dagens etableringsstipend med en «pre-seed»-ordning. Høyre støtter i sitt fellesforslag med Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti at dette konkrete forslaget skal inngå i en bredere vurdering av tilgangen på risikokapital for små og mellomstore bedrifter i oppstartfasen. Høyre ser at det kontinuerlig må være en evaluering av dagens virkemiddelapparat for å underlette etableringsfasen for entreprenører med gode forretningsideer. Vi er kjent med sårbarheten for nystartede bedrifter; kun 50 pst. av nyetablerte bedrifter er i fortsatt drift etter ett år, og kun en av tre bedrifter er i drift etter fem år. Vi vet at tilgangen på privat risikokapital i Norge – såkalt såkornkapital – til dels er helt fraværende i idéfasen for svært mange bedrifter. Risikoen oppleves som for stor. Derfor er faktisk etableringsstipendordningen, som kan gis både før og etter etablering, av stor betydning i denne tidlige fasen. I tillegg vet vi at inkubatorordningen ofte kan være avgjørende i oppstartfasen, for disse bedriftene trenger mer enn risikokapital. Manglende markeds- og forretningsmessig kompetanse er i mange tilfeller kritiske faktorer både i tidligfasen og egentlig også i kommersialiseringsfasen. I tillegg mangler disse bedriftene ofte god rådgivning når det gjelder mangfoldet i både offentlige og private ordninger. Høyres poeng er at det trengs et bredt virkemiddelapparat for å stimulere innovasjonsevnen og nyskapingen innenfor næringslivet. Ulike virksomheter trenger ulike løsninger til ulik tid; vi trenger mer skreddersøm. Derfor mener vi regjeringen snarest må legge frem en bred vurdering og evaluering av dagens ordning, og se på hvordan tilgangen på risikokapital for små og mellomstore bedrifter kan forbedres. Her kan Venstres forslag inngå som et godt og spennende element. På dette grunnlaget anbefaler jeg komiteens enstemmige tilråding om at representantforslaget vedlegges protokollen. Videre tar jeg opp forslaget som Høyre har sammen med Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet.
Torgeir Dahl (Høyre), 2011-03-10:
Statsråd Trond Giske er en spennende, uredd og ukonvensjonell politiker, noen ganger frittalende, andre ganger kanskje mer uklar. Jeg vil gå inn på noe der han har vært ganske tydelig. Og Høyre har lyst til å støtte statsråd Trond Giskes åpne erkjennelse av at fjerning av formuesskatten har stor betydning for det private eierskapets evne og vilje til å bidra med risikokapital. Så er det slik at statsministeren har vært like tydelig og sagt at dette ikke er regjeringens politikk. Da er mitt spørsmål: Har statsråden tro på at han kan få gjennomslag for sine ønsker om å fjerne formuesskatten, og kan han opplyse oss om hvordan han har tenkt å oppnå det?
Svein Flåtten (Høyre), 2011-03-10:
Det var bare til den siste opplysningen som kom fra statsråden. Han sier jo da det samme som flertallet sier, at han kommer til Stortinget med en sak om Innovasjon Norge. Men så forstår jeg nå at departementet har satt i gang en god del arbeid i tillegg, både det internasjonale og andre ting. Da vil jeg gjerne vite: Kommer det til å forsinke den saken som vi får til Stortinget? Skal dette inn også der? Og kan statsråden si noe om tidshorisonten for når dette kommer?
Svein Flåtten (Høyre), 2011-03-10:
Ja visst går det godt, men det har det jo gjort siden lenge før 2005, da utviklingen ble snudd. Statsråden snakker om at vi har snevert fokus på skatt og avgift. Tvert imot, jeg sa faktisk i mitt innlegg at det var de ansattes medeierskap som var det viktigste, og som var førsteprioritet. For i småbedriftene er det å skaffe noen som kan føre dette videre, hovedproblem nummer en. Det vil statsråden finne ut så snart han tar seg en runde, tror jeg. Derfor overrasket det meg å høre representanten Holmelid da han refererte til mitt innlegg og til Soria Moria-erklæringen, og tolket den slik at dette gjelder bedrifter heleid av medarbeiderne. Det er altså ikke snakk om at man skal veien om å eie litt. Er dette også statsrådens tolkning av det som står i Soria Moria? Har jeg da svevet i forventninger som aldri vil bli innfridd i forhold til dette?
Svein Flåtten (Høyre), 2011-03-10:
I min replikk til statsråden sa jeg at det gikk godt også frem til 2005, og det tror jeg ikke noen vil arrestere meg på. Jeg slo ikke om meg med tall, slik statsråden gjorde, men gitt utgangspunktet gikk det godt. Det var som Arne Strand skrev i Dagsavisen: «Regjeringen kom til dekket bord.» Jeg tror at statsråden skal være varsom med å skryte for mye, for vi har hatt en konjunkturbølge som har brakt oss fremover. Men den har ikke hjulpet alle, og den hjelper ikke alle som skal foreta eierskifter. Da er jeg litt tilbake til ikke skatt og avgift, jeg er tilbake til å finne måter som kan lette eierskiftene. Da mener jeg helt bestemt at en når det gjelder ansattes medeierskap over tid, i tråd med det statsråden sier om ikke å ha for snevert fokus, men å ha et bredt og ikke minst et langvarig fokus, hvor den som skal overdra bedriften, enten det nå er til neste generasjon eller til andre medarbeidere, kan få tid på seg til ikke å bruke av overskudd kanskje til høye bonuser og høye lønninger for å beholde dyktige medarbeidere som vedkommende vet kan bringe bedriften fremover i årene som kommer, men kunne invitere til et medeierskap, slik at også de kan diskontere sin egen arbeidsinnsats inn i fremtiden. Jeg tror det er veldig viktig, og det er ikke bare retorikk fra min side. Jeg har sagt flere ganger fra denne talerstol at jeg faktisk har hatt et håp til Soria Moria-erklæringen på dette området om at man egentlig mente noe med det, og at vi kanskje skulle komme atskillig lenger på det området. Derfor er det skuffende at næringsministeren kanskje er i så slett lune at han ikke ville svare på replikken min om hva representanten Holmelid mener. Derfor skal jeg ikke utfordre ham på det, hvis han har en dagsform som tilsier det. Men siden jeg har ordet, vil jeg heller utfordre Holmelid selv til å si om dette er noe det er felles oppslutning om blant disse partiene, for det er det faktisk viktig å vite. Hvis vi vet at dette blir det ingenting av, så får vi heller mase mer om skatt og avgifter.
Svein Flåtten (Høyre), 2011-03-10:
Bare for å korrigere det inntrykket komiteens leder prøver å skape ved sitt innlegg mot slutten her av at dette er en debatt som gjelder makroøkonomi og skattesystemets legitimitet, fordelingsmessige virkninger osv.: Det er bred enighet, med selvfølgelig noen nyanser i Det norske storting. Jeg har lyst til å minne komiteens leder på at denne saken – dette forslaget – gjelder hvordan vi kan legge til rette for eierskifter i små bedrifter. Når komiteens leder refererer til at man trenger arbeidskraft i norsk næringsliv – kvalifisert arbeidskraft – er ikke det noe nytt i det hele tatt. Men det vi også trenger, er kvalifisert eierskap.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-03-10:
Prop. 26 L for 2010–2011 omtaler endringer i mineralloven, dvs. innkreving av tvangsmulkt og lovbruddsgebyr. Dette er en teknisk endring som er nødvendig for at Statens innkrevingssentral skal ha hjemmel til å foreta tvungen innkreving av både mulkt og gebyr etter at den nye mineralloven kom. Endringsforslaget vil ikke få administrative eller økonomiske konsekvenser av betydning. En enstemmig komité slutter seg til lovendringen.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-03-10:
Prop. 39 L er også en grei sak der komiteen er enstemmig. Men Høyre og Fremskrittspartiet har i sin fellesmerknad vist til en evalueringsrapport om Innovasjon Norge som ble utarbeidet av Econ Pöyry sommeren 2010. Vi forutsetter at Stortinget i løpet av 2011 får seg forelagt en egen sak med gjennomgang av Innovasjon Norge når det gjelder både organisering og virkemiddelapparat.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-03-10:
Om det er regjeringens ære eller ikke at vi har flere bedrifter og flere ansatte i dag, kan sikkert diskuteres. Mange har nok en ære der. Spørsmålet er heller, når vi ser på den positive utviklingen vi har hatt i økonomien de seks siste årene, hvor mange flere vi hadde hatt og hva som hadde skjedd hvis vi hadde hatt en borgerlig regjering. Så det tror jeg kan diskuteres. Ellers er jo dette en viktig sak. Det forbauser meg litt at Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet har en merknad på bare noen få setninger, mens Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti har merknader på tre sider i denne saken. Og da er spørsmålet: Er en ikke noe særlig interessert i eierskifte i små og mellomstore bedrifter, når en ikke skriver noe mer? Men det jeg konkret ville spørre om, er: Når kommer dette? I brevet sier statsråden at det jobbes «med en næringspolitisk strategi for små og mellomstore bedrifter». Og da blir det litt på linje med det som var i forrige sak: Når kommer denne til Stortinget? Når får vi være med på å drøfte og behandle denne?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-03-10:
Med all respekt må jeg si at brevet fra statsråden sier meg egentlig ingen ting. Blant annet står det: «Nærings- og handelsdepartementet følger utviklingen i kapitalmarkedet for nystartede bedrifter og jobber løpende med å forbedre eksisterende virkemidler, basert på evalueringer av ordningene og tilbakemeldinger fra organisasjoner, bedrifter og andre.» Da er spørsmålet mitt: Hva betyr egentlig dette? Hva er gjort, og hva har det gitt av resultater? Og hva vil dette svaret gi av resultater, og hvilke resultater vil det gi i forhold til de forslag som Fremskrittspartiet har foreslått gjennom alle år, som er blitt nedstemt under denne regjeringen?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
I samband med Prop. 39 L for 2010–2011, Endringer i lov om Innovasjon Norge, er det ein samla komité som går inn for å endra tenestetida for styremedlemer i Innovasjon Norge sitt hovudstyre frå fire til to år, og at lov om Innovasjon Norge § 15 vert endra i tråd med dette. Det vil gje fleksibilitet samtidig som det ikkje er til hinder for kontinuitet i hovudstyret sitt arbeid. Komiteen er vidare samd i og innforstått med behovet for å tydeleggjera enkelte paragrafar i lova slik at lova uttrykkeleg heimlar ei distriktsretta garantiordning. Dette behovet vart synleggjort ved implementeringa av delt eigarskap mellom Innovasjon Norge og fylkeskommunane. Presiseringane komiteen foreslår, gjeld også eksisterande distriktsretta risikolåneordning. Av endringane i lova vil det klart gå fram at selskapet kan finansiera verksemda si ved lån, garantiar og tilskot frå fylkeskommunane og andre offentlege aktørar. Presiseringar i lova tydeleggjer òg at kommunelova § 51 ikkje gjeld for indirekte garantiar som fylkeskommunane stiller overfor selskapet. Lova regulerer ansvar som oppstår under dagleg drift. Det er også ein samla komité som foreslår å ta bort overgangsreglane, og vi helsar dei språklege endringane som er foreslåtte, velkomen. Evalueringa av Innovasjon Norge har vore ute på høyring, og saka vil koma til Stortinget til behandling. Då vil vi alle få høve til å koma med synspunkt og diskutera Innovasjon Norge inngåande. Då vil vi også ha med oss kva høyringsinstansane har sagt. I dag diskuterer vi lovendringane, og, som sagt, det er inga usemje om dei foreslåtte endringane eller andre framlegg til vedtak i lova. Mindretalet har likevel eit tilleggsframlegg i form av bestilling til regjeringa. Det går eg ut frå at mindretalet gjer greie for sjølv.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
Eg vil fyrst kort gjera greie for innhaldet i Dokument 8:14 S for 2010–2011 om eigarskifte i små og mellomstore bedrifter og deretter for fleirtalets syn. Vi er alle her samde med forslagsstillarane i den viktige rolla små og mellomstore bedrifter spelar i det norske samfunnet, likeins at ein ser på korleis ein kan leggja betre til rette for vekst og utvikling i dagens og framtidas små og mellomstore bedrifter, medrekna utfordringane ved generasjonsskifte, der målet må vera eit godt eigarskifte. Forslagsstillarane viser til at omfanget av eigarskifte for små og mellomstore bedrifter er stort, og ber om at det vert lagt fram ein strategi for eigarskifte i små og mellomstore bedrifter. Dette arbeidet er sett i gang og sett inn i eit heilskapleg perspektiv. Eit av tema i den næringspolitiske strategien for små og mellomstore bedrifter er nettopp eigarskifte, medrekna generasjonsskifte i bedrifter. Når så forslagsstillarane slår fast at dei vil ha eit kursskifte i norsk næringspolitikk, meiner eg det er grunn til å stoppa opp litt. Den raud-grøne regjeringa gjennomførte nettopp eit kursskifte i 2005, bort frå ein næringsnøytral politikk og over til ein aktiv næringspolitikk. Det raud-grøne kursskiftet har ført til 300 000 fleire arbeidsplassar. 200 000 av desse arbeidsplassane er komne i privat sektor. Dette kursskiftet må vi vareta og forsterka – ikkje reversera til igjen full fokusering på skattekutt, slik forslagsstillarane gjer. Så er ein slett ikkje i mål, sjølv om formuesskatten er gjord meir rettferdig og treffsikker, bl.a. ved monaleg auka botnfrådrag. Også arveavgifta er gjord meir rettferdig. 90–95 pst. av alle avgiftspliktige får lågare arveavgift i dag enn dei gjorde før regjeringa Stoltenberg. For å leggja betre til rette for gjennomføringa av generasjonsskifte i mindre familieføretak bevarte den raud-grøne regjeringa delar av aksjerabatten for ikkje børsnoterte aksjar og delar ved berekning av arveavgifta. Den rentefrie avdragsordninga for generasjonsskifte i familiebedrifter er endra frå sju til tolv år, og slik at ho omfattar alle bedrifter. Dette er bra. Eg vil òg kort nemna lov om meldeplikt ved nedlegging av næringsverksemd, omstillingslova, der det er lagt til rette for at eventuelle interessentar får anledning til å drøfta om det er mogleg å kjøpa bedrifta for å driva ho vidare. Rett til drøfting med sikte på vidare drift og eventuell overtaking av verksemder som vert vurderte lagde ned, er òg med i hovudavtalen mellom LO og NHO for 2006–2009. Fleire av utfordringane som forslagsstillarane her sett lys på, vil eg slett ikkje kimsa av, men tvert om ta med inn i ei heilskapleg vurdering for at næringspolitikken, medrekna generasjonsskifte, skal vera ledd i ein god, aktiv næringspolitikk med føreseielege og gode rammevilkår.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2011-03-10:
Kristelig Folkeparti har som andre som mål at Norge skal være verdens mest innovative og nyskapende land. Innovasjon og økonomisk utvikling frigjør ressurser som kan brukes til andre samfunnstjenlige formål. Nye og etablerte småbedrifter er helt sentrale – uten dem stanser Norge. Derfor prioriterer Kristelig Folkeparti i sitt alternative budsjett for 2011 mer midler til innovasjon. Vi økte støtten til innovasjonstiltak gjennom BIA, Innovasjon Møbel, til innovasjon og næringsutvikling gjennom SIVA, forsknings- og teknologiutvikling i havbruksnæringen, verdiskapingstiltak i landbruket, såkornfond for nyinvesteringer og økte tilgangen til risikokapital til Innovasjon Norge, slik at nye prosjekter i små og mellomstore bedrifter kan sikres finansiering. Innovasjon er trolig den viktigste drivkraften for utviklingen av samfunnet. De siste 200 årene har verden opplevd en økonomisk vekst uten sidestykke i historien. Veksten har medført en økning i levestandard til et nivå få trodde var mulig for bare en generasjon siden. Tilvenningen til økningen har gått like raskt. Det ville vært utålelig for de fleste å gå tilbake til levestandarden i f.eks. 1979 – uten Internett, mobiltelefon og rimelige flyreiser, for å nevne noen endringer vi har opplevd de siste 40 årene. Denne utviklingen er det nytenkende og innovative sjeler som står bak. Utviklingen av nye og innovative ideer er ofte nyttig for flere bedrifter enn bare den som utvikler dem. Men utviklingen av ideen kan ofte innebære en større risiko enn den de tilgjengelige investorene evner å ta. Derfor kan slik offentlig prosjektstøtte gjøre at utvikleren også kan ta hensyn til eksterne effekter. Garantiordningen som Innovasjon Norge forvalter, sikrer finansiering av prosjekter der risikoen er større enn den risikoen som tilgjengelige investorer evner å ta. I tillegg til å stille med garantiordninger og annen hjelp til finansiering stiller Innovasjon Norge også sin kompetanse og fagkunnskap til rådighet. Dette bidrar til både å bedre prosjektet og sikre prosjektets fremdrift. Kristelig Folkeparti er positiv til ethvert forslag som kan bedre vilkårene for Innovasjon Norge og gjøre garantiordningen smidigere og mer rettferdig. Det forslaget som nå foreligger i Stortinget, vil gi viktige avklaringer om ansvarsfordelingen i og tydeliggjøring av hjemmel for garantiordningen. Det stiller Kristelig Folkeparti seg positivt til. Når det kommer til at tjenestetiden for styremedlemmene i Innovasjon Norge skal endres fra fire til to år, mener vi at det er en god løsning. Det gir større fleksibilitet enn den nåværende løsningen og skal heller ikke gå ut over den kontinuiteten som er nødvendig i et styre, da det ikke skal være noe hinder for å bli valgt på nytt etter to år. Når Innovasjon Norge også stiller seg bak forslaget, ser jeg det som helt uproblematisk.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2011-03-10:
Vi står ved et veiskille i norsk næringsliv. Som saksframlegget viser, kan så mange som 40 pst. av alle bedrifter her i landet stå foran et eierskifte de neste ti årene. Det gjør at den tilretteleggingen vi gjør de nærmeste årene for at eierskifte i bedriftene går smidig og uproblematisk, vil ha veldig stor effekt på det fremtidige livsgrunnlaget til hele næringslivet. Kristelig Folkeparti har merket seg at regjeringen arbeider med en strategi for små og mellomstore bedrifter. Vi ønsker imidlertid ikke bare å få den oversendt når den er ferdig, men vi ønsker å være med på å utforme den. Jeg synes det er synd at regjeringspartiene gang på gang ignorerer ethvert forsøk fra opposisjonen på å bidra til den strategien som utarbeides. Det burde vært i alle partiers interesse å få en god forankring og grundig gjennomgang av rammevilkårene for små og mellomstore bedrifter. Nå er håpet at vi finner igjen noen av opposisjonens mange gode forslag i regjeringens kommende strategi. Nye og etablerte småbedrifter er helt sentrale. Uten dem stanser Norge. Men der nye bedrifter i snitt skaper to arbeidsplasser, viser undersøkelser fra EU-kommisjonen at et vellykket eierskifte i småbedriftene fører til at i snitt fem arbeidsplasser blir videreført. Derfor er fokuset på smidig eierskifte så viktig for Kristelig Folkeparti. Det er i de små og mellomstore bedriftene en stor del av verdiene i landet vårt skapes. Tre fjerdedeler av norske bedrifter er eid av familier. For familiebedrifter er arveavgiften en snublestein som gjør at mange ikke klarer å la neste generasjon overta. Kristelig Folkeparti vil derfor at betaling av arveavgiften skal utsettes i minst ti år ved generasjonsskifte. Hvis bedriften drives videre, bortfaller en tiendedel av avgiften hvert år, og dersom bedriften drives videre i minst ti år, betaler man dermed ingen arveavgift. Kristelig Folkeparti mener dette ville vært god næringspolitikk, god samfunnsøkonomi og god distriktspolitikk. Reduksjon av formuesskatten er også viktig. Formuesskatten svekker privat aktivt eierskap, tapper familiebedrifter for kapital og vanskeliggjør gründervirksomhet og nyskaping. Ikke i noe land slår formuesskatten inn på så lave formuesnivå, og ingen land har så dårlig skjerming av arbeidende kapital som Norge. En annen viktig sak for små og mellomstore bedrifter er forenkling. Mange offentlige regler, skjemaer og påbud fører til unødvendige rapporteringskrav og kompliserte regelverk, og det brukes altfor mye krefter på og penger til å gjøre dette arbeidet. Derfor ønsker Kristelig Folkeparti en forenklet aksjelov for småbedriftene, og vi vil innføre solnedgangslovgivning både statlig og kommunalt samt utarbeide strategi for eierskifteutfordringene i familieeide bedrifter. Kristelig Folkeparti støtter derfor forslag nr. 1, slik det framgår av innstillingen.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2011-03-10:
La meg innledningsvis berømme forslagsstillerne for å legge fram et godt dokument. Dette forslaget løfter en viktig sak, nemlig myndighetenes muligheter til å legge forholdene til rette for at bedrifter kommer seg igjennom den vanskelige oppstartfasen. Eller sagt på en annen måte: Dette handler om selve grobunnen i såkornfasen. Det er innovasjon og nytenkning som er den største pådriveren for å utvikle samfunnet vårt. Vi har i dag tjenester og produkter som vi knapt nok kunne drømme om for bare 30 år siden. Dette kan vi takke smarte gründere og oppmerksomme investorer for. Men det er også vår jobb som politikere å sikre at denne utviklingen får fortsette å blomstre. Vi trenger bedrifter som skaper verdier, og vi trenger innovative bedrifter. Derfor er jeg nok en gang skuffet over at ikke regjeringspartiene støtter dette forslaget. Kristelig Folkeparti mener at næringslivet må bygges nedenfra, og at politikernes viktigste rolle er å legge til rette for gode og forutsigbare rammevilkår for verdiskaping. På denne måten kan næringslivet gi trygge arbeidsplasser og overskudd til fordeling til viktige fellesskapsgoder. Innovasjon og nytenkning er det som driver Norge fremover. Kristelig Folkeparti mener derfor at det er viktig at staten legger til rette for å gi nye innovative og nytenkende selskaper en god start. Vi mener også at økt satsing på forskning, innovasjon og god, offentlig infrastruktur er sentrale suksesskriterier for et verdiskapende næringsliv, som skal bære kostnadene for kommende generasjoner. Kristelig Folkeparti ønsker derfor et skattesystem som ikke ødelegger for entreprenørskap, ikke ødelegger for innovasjon og vekst i næringslivet. Kristelig Folkeparti støtter dette forslaget og mener at ordningen kan være både smart og virkningsfull. Ordningen, slik den er forstått, kan føre til at flere nystartede selskap kan få sårt tiltrengt privat kapital på et tidligere stadium, og gi dem en mulighet til å få en raskere utvikling og til å øke lønnsomheten tidligere. Ordningen vil også føre til at nystartede selskap kan ha fokus på drift av selskapet og utvikling av produkter og konsepter fremfor å bruke tid på å hente kapital eller søke om støtte gjennom ordninger. Det er også positivt at ordningen vil gi investeringsselskaper både risikoavlastning i en tidligere fase, flere prosjekt å velge mellom og mulighet til å være med og forme selskapet allerede fra begynnelsen. Alt dette vil bidra til å øke interessen rundt det å investere i nystartede selskap. Kristelig Folkeparti støtter derfor forslag nr. 1, slik det fremgår av innstillingen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
Selve saken er vel grei. Regjeringen foreslår i proposisjonen å endre tjenestetiden for styremedlemmer i Innovasjon Norges hovedstyre fra fire til to år, i samsvar med bestemmelsene om styremedlemmenes tjenestetid i aksjeloven, allmennaksjeloven og statsforetaksloven. Dette krever en endring i lov om Innovasjon Norge § 15. En tjenestetid på to år vil gi eierne større fleksibilitet med hensyn til å påvirke sammensetningen av hovedstyret. Samtidig er forslaget ikke til hinder for at styremedlemmer kan gjenoppnevnes etter utløpet av toårsperioden. Regjeringen har, bl.a. i forbindelse med implementering av delt eierskap i Innovasjon Norge og Kommunal- og regionaldepartementets forslag om å opprette en ny distriktsrettet garantiordning, sett behov for å tydeliggjøre enkelte paragrafer i loven. Vi legger derfor fram forslag til endringer av §§ 6, 8 og 9, slik at loven uttrykkelig hjemler en garantiordning. Presiseringen gjelder også den eksisterende distriktsrettede risikolåneordningen som finansieres av fylkeskommunene. Regjeringen foreslår også enkelte oppdateringer og språklige endringer i loven for å gjøre den lettere tilgjengelig. Disse endringene har ingen materiell betydning. Jeg er glad for at komiteen støtter våre forslag til endringer i lov om Innovasjon Norge. Jeg har også merket meg at komiteen er kjent med at evalueringen av Innovasjon Norge har vært på høring, og at de ser fram til at Stortinget får saken til behandling. Regjeringen er opptatt av at de næringsrettede virkemidlene er treffsikre og effektive, og at det er en hensiktsmessig arbeidsdeling mellom de ulike offentlige virkemiddelaktørene. Evalueringen av Innovasjon Norge og SIVA, med tilhørende høringsrunder, har i så måte gitt regjeringen viktige innspill til hvordan virkemiddelapparatet bør videreutvikles slik at det i større grad tilpasses næringslivets framtidige behov og bidrar til å nå målet om nyskaping og lønnsom næringsutvikling. For å framskaffe et ytterligere beslutningsgrunnlag gjennomfører Nærings- og handelsdepartementet nå bl.a. en egen evaluering av Innovasjon Norges internasjonale virksomhet og en samfunnsøkonomisk analyse av effektene av den samlede offentlige finansieringen av reiselivssatsingen. Vi vil også utlyse et eksternt oppdrag knyttet til organisering og finansiering av ulike typer innovasjonsselskaper som en del av oppfølgingen til evalueringen av SIVA. Samlet sett vil dette gi regjeringen et godt grunnlag for å si noe om behovet for videre utvikling av Innovasjon Norge og SIVA. Det er klart at vi vil komme tilbake til Stortinget på egnet måte i de sakene som er relevante.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
Nå sa jeg vel i innlegget mitt at vi kommer tilbake til Stortinget «på egnet måte». Om det betyr at det kommer en egen sak, melding eller proposisjon om Innovasjon Norge, er det ikke tatt stilling til ennå. Det finnes mange andre anledninger også til å gi komiteen mulighet for å diskutere Innovasjon Norge. Nå har denne internasjonale virksomhetsevalueringen og reiselivsevalueringen blitt satt i gang etter den opprinnelige evalueringen, bl.a. fordi vi mente at dette ikke var godt nok belyst i den store evalueringen. Så sånn sett tror vi det nok er fornuftig å fremme forslag for Stortinget når vi ser helheten, selv om det ikke er til hinder for at ting vi allerede ser i den første evalueringen, kan bringes til Stortinget, f.eks. i forbindelse med budsjettproposisjonen til høsten dersom det er aktuelt. Så vi tar ting i tur og orden og vil så raskt som mulig legge det fram for Stortinget.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
Jeg må gjenta det jeg svarte, at det ikke er tatt stilling til om det mest hensiktsmessige er å legge fram en egen melding eller en proposisjon, eller om det er å ta det i andre sammenhenger. Jeg tror det bl.a. kommer an på hvor omfattende endringer man tenker å foreslå. Det er vi ikke klare til å konkludere på ennå. Nå betyr jo ikke det at det kommer eventuelle ting i budsjettet, en forsinkelse. Tvert imot er det sånn at budsjettet er den første saken som framlegges når høstsesjonen begynner, og i løpet av våren kommer vi neppe til å kunne legge fram og behandle en Innovasjon Norge-sak. Så det må være gledelig for Stortinget hvis det kommer elementer i budsjettet, for det er det raskeste vi rekker, uansett.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
Jeg synes små og mellomstore bedrifter og forenklingsarbeid er et av de temaene vi diskuterer oftest i Stortinget, både gjennom spørretimer, gjennom interpellasjoner, gjennom Dokument 8-forslag og i andre sammenhenger. Også i budsjettsammenheng husker jeg vi hadde det som tema. Jeg opplever at vi har mange anledninger til å drøfte dette, og det tar vi med oss. Det er ikke slik at vi tror at de rød-grønne partiene kan klekke ut alt som er lurt. Det tror jeg også opposisjonen kan. Kommer det gode innspill og forslag, tar vi det med oss. Det gjelder også det arbeidet vi gjør i Strategisk råd, og ikke minst når vi er rundt i landet og får innspill. Det er jo de det angår, som det er viktigst å lytte til. Hvor mange sider man skriver i en innstilling: For det første er det ikke statsråden som skriver komitémerknader. Men det får man vurdere. Jeg tar det som en tillit til at statsråden i strategien ivaretar også de rød-grønne partienes synspunkter. Men vi lytter også til opposisjonen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
La meg først få ta en feil. Representanten Flåtten hadde risikert som statsråd å bli beskyldt for feilinformering av Stortinget når han sier at det gikk like godt i forrige regjeringsperiode som under de rød-grønne. Det er rett og slett uriktig. Fra 2005 til 2009 ble det over 200 000 flere jobber i Norge. 70 000 av dem kom i offentlig sektor, og 150 000 kom i privat sektor. Fra 2001 til 2005 – da det var borgerlig styre – ble det, tror jeg, om lag 20 000 flere arbeidsplasser i Norge, omtrent nullvekst i offentlig sektor, og disse kom da i privat. Det er større økning i antall jobber i Rogaland fylke under den rød-grønne regjeringen enn det var i hele Norge under den borgerlige. Jeg aksepterer at det er andre som har ære eller skyld, men man kan i hvert fall ikke beskylde de rød-grønne for å ha ødelagt norsk næringsliv. Hva Alf Egil Holmelid mener, må representanten ta med Holmelid.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-03-10:
Nei, jeg tror jeg var tydelig i innlegget mitt. Regjeringen skal lage en strategi. Den er ikke tenkt sendt til Stortinget for behandling der, den er tenkt sendt ut til bedrifter, etater og alle som legger rammene for små og mellomstore bedrifter. Men selvsagt vil sikkert elementer i den strategien være stortingsrelevante. For eksempel når vi endrer revisjonsplikten, er jo det en lovsak som må til Stortinget for behandling. Hvis vi gjør ting med kravet om aksjekapital, må det til Stortinget for behandling. Hvis vi får endringer i skattelov og regnskapslov som medfører lettelser, må det hit. Hvis vi lager en informasjonstjeneste for bedrifter som står overfor et eierskifte, eller et generasjonsskifte i familieeide bedrifter osv., er jo det budsjettsaker som gjerne også må behandles i Stortinget. Så i mange sammenhenger får Stortinget anledning til å ta opp dette, men som strategi lages dette som en strategi – det ligger i ordet at det er departementsbehandlet. Hvis det hadde vært en melding, hadde vi kommet til Stortinget med den.