trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Eg fekk lyst til å ta eit treminuttsinnlegg på dette med kor. Vi nærmar oss jul, og det er høgsesong for julekonsertar. Vi har mange dyktige kor i Noreg som driv på eit høgt nivå, og som reiser både i inn- og utland. Ved å auke statsstøtta til desse, gi meir tilskot, vil ein kunne drive meir profesjonalisering av kor, også av dei eksisterande kora som vi har i dag. Vi kan ikkje la ei utgreiing på 1980-talet – som enda opp med ein lokaliseringsdebatt som gjorde at ein ikkje kom seg vidare – stoppe opp nye utgreiingar. Operakoret er bunde opp til Operaen og aktivitetane som er der. Når statsråden seier at det er «brann i korenes leir», synest eg det blir eit lite sidespor, for eg trur det er viktig å gå vidare med desse utfordringane. Vi treng ein ny spydspiss som kan vere til inspirasjon for mange som driv innanfor korfeltet, og ein ny kulturpolitisk institusjon. Vi manglar toppen på pyramiden når vi ikkje har eit profesjonelt kor i Noreg i dag, utanom det som vi har i Operaen. Derfor håper eg at statsråden vil gripe moglegheita og setje i gang å utgreie modellar for etablering og drift av eit profesjonelt kor. Elles, sidan dette er den siste budsjettdebatten, vil eg nytte høvet til å takke for det samarbeidet som har vore, og håper alle saman får ei trivleg jul.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
I budsjettinnstillinga går Kristelig Folkeparti sammen med regjeringspartiene i en merknad hvor de sier at bevilgningene til barnevernsformål bør gå kortest mulig vei til hjelp for barn og unge som trenger det, og ikke til å utbetale utbytte til kommersielle aktører. Betyr det at Kristelig Folkeparti for alvor og fundamentalt nå skiller lag med de øvrige opposisjonspartiene, som i en merknad sier at man gjerne ser private, kommersielle aktører, og at man bør innføre et system med konkurranseutsetting innenfor barnevernstjenester?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Jeg tenker at det var langt større restriksjoner på de regionale fondene under den forrige regjeringa. Det som er tilfellet nå, er at de regionalt skaffede midler kan brukes helt fritt. Det samme kan de statlige midlene som blir lagt inn i fondene, bortsett fra det ene forholdet at de skal gå til noen andre filmproduksjoner enn det Norsk filmfond støtter. Det tror vi er viktig for å få et større mangfold av filmproduksjoner, og vi tror det er viktig at vi har litt ulike blikk på hvilke filmer som det er verdt å produsere. Vi tror den innretninga som er nå på de regionale filmfondene, bidrar til det.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Arbeiderpartiet vil være med på at vi kvitter oss med alle typer spill som vi kan kvitte oss med som fører til avhengighet. Når vi har antatt at bingoautomatene ikke medførte den grad av avhengighet som de automatene som stod fritt, er det fordi de er under litt større tilsyn, og det er noen i lokalet som passer på. Men jeg er enig med representanten i at vi må ha et våkent øye på hvordan disse automatene fungerer, og jeg er trygg på at Regjeringa ser til at vi har en politikk som ikke fører til økt avhengighet gjennom disse automatene.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Jeg mener konsolideringa er veldig viktig, og jeg syns det er helt riktig at man knytter bevilgninger til at de ulike museene har konsolidert seg. Noen har vært veldig flinke og har, kanskje mot egen motstand, klart å få i stand en konsolidering med andre museer. Det har vist seg at de har tjent på det både økonomisk og driftsmessig. Jeg syns det er trist hvis noen museer går under fordi de ikke klarer å finne noen å konsolidere seg med, men det tror jeg faktisk at alle museer klarer. Det går litt på viljen hos noen og kanskje en redsel for endring. Jeg er trygg på at Regjeringa følger dette nøye, og at man er flink til å premiere de museene som faktisk gjør en veldig god jobb ved å konsolidere seg med andre museer.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Det er mange eldre mennesker som bruker kulturinstitusjoner og kulturtilbud flittig. Men så er det også sånn at det er noen som ikke bor i nærheten av kulturtilbudene, og som heller ikke er så mobile at de kan nyttiggjøre seg det som finnes. Derfor har Regjeringa lagt inn 20 mill. kr over to departementers budsjetter til det som vi kaller for Den kulturelle spaserstokken, om kulturtilbud til eldre. Det er kommuner rundt om i landet som disponerer de pengene ut ifra søknad. Jeg har sjøl besøkt institusjoner som har hatt den type tilbud om besøk, og det er meget vellykket. Jeg ble litt forbauset da jeg skjønte at Venstre og heller ikke Høyre ville gå inn på den merknaden og bruke penger til denne typen kultursatsing. Man legger inn 5 mill. kr til frivillig sektor som kan ta seg av dette. Er det politiske, prinsipielle eller andre grunner til at Venstre ikke vil gå for denne ordninga?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Jeg tror jeg må ta på meg å oppklare noen misforståelser – eller muligens tiltak som ikke er kjent. Det er relevant i forhold til det representanten Molvær Grimstad sa nå. Det er faktisk slik at denne regjeringa har løftet korfeltet, både gjennom ensemblestøtten og gjennom å legge inn 4 mill. kr til Norsk kulturråd for utprøving av modeller til profesjonalisering av kor. Da har vi ikke på forhånd sagt profesjonalisering av ett kor, men profesjonalisering av kor. Konklusjonen når man har gjort denne utredninga, kan bli både ett og flere kor, og det kan være mange forskjellige måter å profesjonalisere kor på. Det som er helt sikkert, og som også statsråden var inne på, er at det er veldig få kor som ønsker den typen modeller som orkester har, å ha fulltidsansatte sangere. Et kor som Det Norske Solistkor, f.eks., – et meget godt kor, kanskje et av de beste i landet – har sangere som har mange ulike oppdrag, også solistiske oppdrag. De trenger og ønsker en annen type modell for å bli profesjonelle i enda større grad enn de er i dag, men dette skal altså Norsk kulturråd utrede og konkludere på. Så regner jeg med at vi får anledning til å si noe om det også her i Stortinget når de har gjort sitt arbeid.
Knut Gjerde (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
I likhet med Kristelig Folkeparti er vi i Fremskrittspartiet bevisste på at de kirkelige familievernkontorene ble startet lenge før familievernet ble en del av det offentlige tilbudet. De kirkelige familievernkontorene har i mange år stått i fremste rekke for å gi familier en trygg og god ramme rundt et vanskelig tema. Familievernets forebyggende arbeid er uvurderlig og støtter et forpliktende foreldreskap og et godt samarbeid mellom foreldrene, også etter samlivsbrudd. Regjeringen og Bufetat har i flere år planmessig jobbet for at Kirkens Familievern i størst mulig grad skal integreres i det statlige familievernet. Hvis Regjeringen lykkes med det i framtiden, vil det ikke lenger være mulig å velge mellom et statlig og et ikke-statlig tilbud. Hvordan vil Kristelig Folkeparti sikre et reelt tosporet familievern?
Knut Gjerde (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Regjeringen har gått til angrep på tilbudet som barn i private barnevernsinstitusjoner mottar. Regjeringen synes ikke å bry seg om hvorvidt barn i en særskilt utsatt situasjon mottar et godt tilbud eller ikke. Det kan virke som om det viktigste for Regjeringen er å flytte de utsatte barna over i offentlige institusjoner. Høyre gjør i sine merknader et stort poeng av at det er tilbudets kvalitet som skal avgjøre, ikke hvem som tilbyr det. Hvordan vil Høyre sørge for at barn som er i en sårbar situasjon og trenger omsorg i barnevernsinstitusjon, får denne omsorgen uavhengig av om det er statlig, ideell eller kommersiell tilbyder som har det beste tilbudet?
Knut Gjerde (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Jeg hadde egentlig tenkt å spørre representanten om momskompensasjon, men han nevnte faktisk noe om det i sitt innlegg. Er det slik at representanten fra Høyre vil arbeide aktivt for å få til et momsfritak for frivillige organisasjoner?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-15:
Fra SVs ståsted har innføring av kontantstøtte fått mange negative konsekvenser. Noe av det mest alvorlige er at barnehage som forebyggende barnevernstiltak nå ikke blir brukt i samme grad som før, fordi det koster ganske mye å si nei takk til kontantstøtte. Graderte satser har også ført til at man faktisk ikke har råd til å si nei til kontantstøtte. Vi mener at dette har gitt mindre valgfrihet og ikke mer. Men det Kristelig Folkeparti foreslår nå, er: «Stortinget ber Regjeringen legge fram en sak som gir barn over 3 år gratis kjernetid i barnehage hvis foreldrene mottar kontantstøtte for yngre søsken.» Videre henviser man til at det er viktig for barn med minoritetsbakgrunn å være i barnehage av hensyn til språkutviklingen. I forrige periode tok man småbarnstillegget fra vanlige foreldre, mens man lot foreldre som hadde kontantstøtte, beholde det. Hva med alle de andre barna som ikke har foreldre som mottar kontantstøtte? Skal ikke de også få gratis kjernetid?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-15:
I innlegget sitt gir representanten fra Fremskrittspartiet uttrykk for stor mistillit til kommunene i forhold til å ordne opp når det gjelder å likebehandle privat og offentlige barnehager. Vi vet jo at det har vært øremerkede midler hele tiden, og vi vet også at dette har vært en sak som Fremskrittspartiet har tatt opp mange ganger. Hvorfor har man da i innstillinga til dette budsjettet plutselig så stor tiltro til kommunene? Man har også lagt inn en liten andel, en opptrapping, til likeverdig behandling. Hvis Fremskrittspartiet hadde vært bekymret, burde man vel ha lagt inn 1 milliard kr. Så til likestilling. Fremskrittspartiet sier at slike tiltak er unødvendige, at de i en del tilfeller vil hindre reell likestilling. Jeg er veldig opptatt av hva Fremskrittspartiet mener her – at tiltak for å fremme likestilling, fører til det motsatte.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-15:
Jeg var for så vidt inne på noe av dette i min replikk til representanten fra Fremskrittspartiet. For da vi inngikk et forlik i Stortinget, var det avhengig av at kommunene opprettholdt nominelt det de hadde brukt på barnehage fra før. Det var også sånn at ingen skulle komme dårligere ut: Graderte satser og friplasser skulle opprettholdes. De kommunene som ikke har gjort det, mener jeg ikke ivaretar det som var utgangspunktet for forliket. Så viser det seg at veldig mange kommuner har friplasser, og over 80 pst. har også graderte satser. Jeg mener likevel at det er helt nødvendig at kommunene gjør jobben sin på dette området, for det er et viktig tiltak for barnefamilier med mindre og dårlig inntekt.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-15:
Jeg er helt enig med representanten fra Høyre i at det har vært en bekymringsfull utvikling i barnevernet som vi må se på. Flere og flere barn trenger tiltak i barnevernet, det er flere sammensatte problemer, og det er vanskelig å finne tilpassede tiltak til alle barn. Noe av det jeg sa i innlegget mitt, og det var i grunnen utgangspunktet mitt, var at vi er helt nødt til å gjøre en jobb overfor alle yrkesgrupper som jobber med barn. Det er kjempeviktig at vi ser og oppdager barn tidlig. Jeg mener også at vi kanskje må evaluere både lovverk, forskrifter og alt, slik at vi får en lik behandling, og at de barna rundt omkring i dette landet som trenger tiltak fra barnevernet, som skal i et fosterhjem, ikke skal sitte i ett år og vente på det. Det som er viktig, er at barn får tilpassede tiltak. Og det er ikke sikkert at den institusjonen som er like i nærheten, er det beste tilbudet. Det er det også viktig å si.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-15:
Det har vært nedsatt en likelønnskommisjon. De ulike forslagene der har vært ute på høring, og det er klart at vi fra SVs side skal se på dette. Det er kjempeviktig. Vi har ikke hatt en likelønnsutvikling i Norge på 25 år. Vi har et arbeidsmarked som er kjønnsdelt. Det viktigste grepet vi kan gjøre for å få likelønn på banen, er å fjerne kontantstøtten, slik at ikke kvinner jobber mer deltid enn menn. Det er også viktig for å få kvinner ut i arbeidslivet på lik linje med menn. Dette, og at menn også kommer hjem og yter omsorg, er det viktigste vi kan gjøre for kvinners karriere. Når det gjelder mindreårige asylsøkere, sier vi i merknaden vår, og det sier også Regjeringa, at dette skal på plass så fort det er praktisk mulig. Og det jobber vi for hele tiden.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-15:
Både representanten fra Høyre og undertegnede har vært med i noen debatter i det siste. Representanten sier også i sitt innlegg nå at da vi behandlet kulturmeldingen i 2003, gikk Høyre inn for framtidige økninger av kulturbudsjettet. Jeg har ingen tro på at Høyre som parti hadde lagt inn nesten 2 milliarder kr til kultur på disse åra. Men når det er sagt, står det i budsjettinnstillingen når det gjelder hans hovedprioritering, at han «viser i denne sammenheng til at Norge nå er inne i en periode med sterk økonomisk vekst». Jeg tror ikke det er den virkelighetsoppfatningen de fleste andre har akkurat nå. Han sier videre at han «mener i lys av samfunnsutviklingen generelt at en oppbygging av kulturbudsjettet er riktig og nødvendig». Da lurer jeg på – i disse tider, i framtida og etter valget: Vil Høyre da prioritere Kulturløftet med 1 pst., som han nå i mange sammenhenger sier?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-15:
Det er helt klart at Skolesekken er finansiert gjennom tippemidler. Det var jo på bakgrunn av et forslag fra Fremskrittspartiet, SV og Arbeiderpartiet. Det er vi glad for at vi har fått til. Vi hadde aldri fått til en slik økning på dette feltet i forrige periode, hvis ikke vi hadde gjort det. Det er jeg veldig glad for at Fremskrittspartiet støttet oss i. Når det er sagt, er det klart at Skolesekken er kommet for å bli. Vi følger utviklingen med Norsk Tipping hele tiden. Hvis det viser seg at Skolesekken får mindre midler, har vi et kulturløft også framover som blir formidabelt. Skolesekken har for SVs del kommet for å bli. Den skal finansieres uansett.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-15:
SV tar spillpolitikken på alvor. Det var derfor vi i forrige periode fremmet forslag om å fjerne automatene. Der gjorde jo forrige statsråd en glimrende jobb, som er blitt videreført i denne perioden – det er skjerpet inn enda mer. Det vi har sagt fra SVs side, er at aggressive spill som fører til spillavhengighet, skal vi ikke ha. Det er ulike spill som vi må vurdere hele tida. Oddsen er ganske aggressiv, f.eks. Fra vår side har vi sagt til statsråden at dette må følges nøye. Jeg er heller ikke så veldig glad i bingoautomatene. Det sa vel også Magnar Lund Bergo, den forrige representanten fra SV. Men dette følger vi opp i tett samarbeid med statsråden.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-15:
Jeg mener at kultur på mange måter er næring. Uansett hvor man drar i dette landet, ser man at man samarbeider som et resultat av Kulturløftet. Tenk på filmparkene og medieparkene, f.eks. I Østfold har vi flere områder hvor næring og museer jobber sammen. Jeg mener at hele Kulturløftet har gitt et løft for kulturbasert næring og samarbeid med både næringsliv og kommuner. Jeg sa i utgangspunktet at dette er et formidabelt løft som betyr utrolig mye for Norge, og som betyr arbeidsplasser over hele landet, ikke minst for unge kunstnere og kulturarbeidere, som nå faktisk ved hjelp av Den kulturelle skolesekken kan leve og bo der de kommer fra. Denne komiteen har to enorme gladmeldinger å gi til det norske folk. Det er Kulturløftet, og det er velferdsreformen for barnehager. Der har vi jo begge vært med, for å si det sånn.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Representanten Woldseth tar opp et veldig viktig spørsmål i forhold til den gruppa som har det vanskeligst når de begynner på skolen, nettopp de minoritetsspråklige barna. Det er helt åpenbart at vi må legge til rette for at flere av disse barna får muligheten til å ta del i den viktige aktiviteten det er å være i barnehage før de begynner i skolen. Et av de tiltakene som allerede er i gang, men som åpenbart bør utvides, er gratis kjernetid. I deler av Oslo har man altså lagt opp til gratis kjernetid, og man har også tiltak i andre byer med gratis kjernetid. I tillegg har både Arbeiderpartiet og SV en diskusjon i forbindelse med programarbeidet som går på at man skal innføre en mulighet for førskoleopplæring før barna begynner på skolen. Dette vil også være et viktig tiltak for denne gruppa.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Det aller viktigste vi kan gjøre for å få flest mulig barn i barnehage, og for at foreldrene deres får muligheten til å ha barna sine der, er å ha så lave priser som mulig – da favner vi flest foreldre. Det var nettopp det vi så i forbindelse med barnehageforliket i 2003, at vi ikke har klart å estimere hvor mange foreldre som ønsker å ha barna sine i barnehage. Det er mange flere foreldre som ønsker det, og som har muligheten til det, nettopp fordi vi har halvert prisen på barnehageplass for de barna som går i privat barnehage, og det er en reduksjon i prisen på 37 pst. for barn som går i offentlig barnehage. I tillegg har den enkelte kommune ordninger med gratisplasser til dem som har det vanskeligst. De aller største kommunene har også en ganske omfattende gradert betaling. Hvis vi skal klare å favne flest mulig, må vi ha universelle ordninger. Det har alltid vært typisk for Høyre at man ikke vil ha de universelle ordningene, men prøver på en måte å løpe etter og finne løsninger for de aller, aller fattigste. Vi prøver å favne alle.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
For det første vil jeg opplyse til representanten Skei Grande at Regjeringen regulerte heller ikke i fjor maksprisen. Det var det aller første året vi satt med regjeringsmakt, vi gjorde det. Det vi har erkjent, er at hvis vi skal klare å favne flest mulig barn, og at barna skal få mulighet til å komme i barnehage, må vi prøve å nå målet om makspris. Nå har Regjeringen fattet et vedtak som gjør at i løpet av 2012 vil vi forhåpentligvis komme ut med det målet vi satte oss i 2002–2003 for en makspris. Så prøver både Høyre og Venstre å framstille det slik at all inntektsgradering og alle ordninger for dem som har det vanskeligst, er borte. Det er ikke riktig. I tillegg til at vi nå har fått en makspris, halvert prisen på barnehageplasser bl.a. i de private barnehagene, har de aller fleste kommunene bl.a. beholdt ordningen med gratis oppholdstid for dem som har de laveste innektene. Veldig mange kommuner har også en ordning med gradert oppholdsbetaling for dem som har vanskelig økonomi.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Jeg må bare innrømme at jeg ikke stopper å forundre meg over Fremskrittspartiet – verken når jeg hører innlegget, eller når jeg leser innstillingen. Karin S. Woldseth argumenterer veldig sterkt for barnehageforliket, og har tidligere også blitt veldig indignert hvis hun ikke blir nevnt som en av mødrene til dette forliket. Samtidig advarer man i budsjettmerknadene mot at stadig flere av oppgavene til familien blir lagt over på staten. Jeg vil tro at det eneste som nå blir lagt over på staten, er at barna går mer og mer i barnehage. Når man i tillegg er urolig for konsekvensene av at små barn tilbringer så mye tid i barnehage – det er nesten forunderlig – begynner man egentlig i motsatt ende. Man skulle sett på konsekvensene før man innfører ordningen. Dette er én måte å dobbeltkommunisere på. Den andre måten Fremskrittspartiet dobbeltkommuniserer på, er at de i finansinnstillingen kostnadsjusterer barnetrygden, men i innstillingen til budsjettet til Barne- og likestillingsdepartementet kostnadsjusterer de den ikke. I finansinnstillingen går de ikke inn for likeverdig behandling av barnehagene, men i budsjettinnstillingen til Barne- og likestillingsdepartementet går de inn for likeverdig behandling. Så spørsmålet er: Er man for eller imot justering av barnehageprisene? Er man for eller imot likeverdig behandling av barnehagene? Eller er man både for og imot? Uansett, man bruker pengene to ganger.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Jeg lyttet med stor interesse til representanten Thommessens innlegg og har også med stor interesse lest Høyres hovedmerknader – og deres ideologiske ståsted for sin familiepolitikk. Fra en merknad som var av stor interesse, har jeg lyst til å sitere: «I dagens samfunn er storfamilien nesten borte, vi ser tiltagende samlivsbrudd og familiene er i sterk tidsklemme. Økningen i familievold, rusmisbruk og psykiske lidelser kan ha en sammenheng med disse endringer i familielivet.» Det jeg lurer på om representanten Thommessen kan svare meg på, er: Tror Høyre at familievold er et nytt fenomen som ikke eksisterte i storsamfunnet, eller er det sånn at Høyre vil tilbake til det gamle bondesamfunnet? I så fall må de endre landbrukspolitikken sin. Eller ønsker man seg tilbake til den gamle husmora, altså at kvinner skal tilbake til kjøkkenbenken?
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Vi kommer her i kveld til å vedta en historisk satsing på kultur. Det gjør jo også at det er vanskelig for opposisjonen å kritisere Regjeringen, som har lagt til rette for en så formidabel satsing. Jeg registrerer at både i innstillinga og også i de debattene vi har hatt tidligere i år, prøver opposisjonen å skape et ideologisk skille mellom Regjeringa og seg sjøl. Men jeg må bare innrømme at det eneste ideologiske skillet jeg klarer å se i denne salen, er mellom Fremskrittspartiet og oss andre. Det største skillet av alle er kanskje mellom Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet, for avstanden er særdeles stor når det gjelder spillpolitikken, hvor Kristelig Folkeparti er restriktiv, mens Fremskrittspartiet er for full liberalisering. Det samme gjelder mediepolitikken – i synet på NRK og kringkastingslisensen, i synet på pressestøtten og i synet på bevilgningene på Kulturdepartementets budsjett. Jeg lurer på hvordan Kristelig Folkeparti tenker å forholde seg til Fremskrittspartiet etter valget ved et eventuelt borgerlig flertall?
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Jeg opplevde ved den første replikken jeg hadde til representanten Molvær Grimstad, at hun ikke svarte på spørsmålet mitt, så jeg tillater meg å stille spørsmålet på nytt, for det er veldig konkret: Hvordan tenker Kristelig Folkeparti å forholde seg til Fremskrittspartiet etter valget dersom det blir et borgerlig flertall?
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Hver gang jeg hører representanten Karin Woldseth i en kulturdebatt, får jeg inntrykk av at hun egentlig er litt lei seg for at hun representerer et parti som ikke har en kulturpolitikk. Jeg har også i år hatt gleden av å lese merknadene til Fremskrittspartiet i innstillingen, og jeg registrerer at de har en merknad som de resirkulerer hvert år. De hevder at det å ha en aktiv kulturpolitikk, som de rød-grønne har, skaper ensretting, som med regimet i det lutfattige Nord-Korea. Det jeg lurer på, er: Hva er det i den rød-grønne regjeringas politikk som kan sammenliknes med Nord-Koreas? Er det at man legger til rette for at vanlige folk skal ha råd til å gå i teater, noe Fremskrittspartiet tydeligvis ikke ønsker, eller er det det at vi satser massivt på filmfondet, slik at det også neste år blir muligheter for å få til nye, store filmsuksesser? Det hadde vært interessant å høre hva det er Fremskrittspartiet mener er så sammenliknbart.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Representanten Thommessen poengterte innledningsvis at forskjellen i årets kulturbudsjett går mellom Fremskrittspartiet og oss andre. Og det er jo noe han har helt rett i. Men vi nærmer oss valg, og det er naturlig å få avklart hvordan de eventuelle nye samarbeidskonstellasjonene vil bli etter valget, for det vil ikke minst ha betydning for kulturpolitikken. Vi registrerte jo så sent som nå i helgen at Høyres leder overhodet ikke akter å slå hånden av Fremskrittspartiet. Samtidig vet vi at når det gjelder finanspolitikken, og kanskje enda mer når det gjelder kulturpolitikken, finner vi store avstander mellom Høyre og Fremskrittspartiet. Jeg lurer på hvordan Høyre tenker seg at man kan skape en felles politikk med Fremskrittspartiet på disse to områdene. Er det kanskje slik at man for Høyres del tenker å gjøre kulturpolitikken til en salderingspost i denne sammenheng?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Jeg skal legge fra meg det spørsmålet jeg opprinnelig hadde tenkt å stille representanten Gjul, for hun sa noe i innlegget sitt som jeg faktisk må få en avklaring på. Representanten Gjul sa at det er faktisk mange minoritetsbarn som begynner på skolen uten å kunne snakke norsk. Da er det veldig interessant for oss å høre hva Arbeiderpartiet har tenkt å gjøre med det. Er det slik at man skal tvangssende minoritetsbarn til barnehagene, eller er det sånn at man skal gjøre barnehagen obligatorisk for at man ikke skal stigmatisere én gruppe barn?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Nei, vi gjør ikke det. Hvis representanten Gjul hadde lest våre merknader til ramme 2 og finansinnstillingen, ville hun sett at vi justerte den økningen i barnetrygden som vi gjorde i finansinnstillingen – som vi tapte der – i rammen når rammen var lagt, og førte de pengene over til barnehager. For øvrig når det gjelder likeverdig behandling: Vi ønsker selvsagt likeverdig behandling, og det kommer vi til å kjempe for. Og det at vi har dette barnehageforliket, er selvsagt fordi foreldrene skal ha muligheten til å velge, for har man ikke full barnehagedekning, har heller ikke foreldrene et reelt valg mellom kontantstøtte og barnehageplass ettersom man har behov for.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Grunnen til det er jo at man ser at det er ensidig rettet mot kvinnelikestilling. Vi er av den oppfatning at kvinner og menn er likeverdige og trenger dermed ikke noen særorganisasjoner som jobber for seg, slik som Likestillingsombudet kan oppfattes som. Jeg har også lyst til å kommentere dette med likebehandling. I finansinnstillingen øker vi kommunalbudsjettet med 5 milliarder kr, og innenfor der må det også være rom for, tenker vi, å likebehandle de private og de offentlige barnehagene.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Jeg hørte ikke det siste, men jeg kan ta det første. Vi er veldig opptatt av en likeverdig behandling av private og offentlige barnehager. At vi ikke har lagt inn 1 milliard kr, er helt korrekt. Vi har lagt inn 5 milliarder kr til kommunene i finansinnstillingen. Nå er det slik at fra 2006 har disse pengene blitt overført til kommunene. De har gått inn i rammen. Etterpå har vi sett at kommunene ikke bruker de pengene slik de skulle. Jeg skulle ønske at statsråden hadde hatt virkemidler – vi har for så vidt sett det, men ikke nok – til å slå ned på dem som bruker disse øremerkede midlene, 1 milliard kr av dem, til annet enn barnehager. Det vi gjør i budsjettet vårt, er nærmest en symbolhandling for å vise at vi ikke har glemt likeverdig behandling. I finansinnstillingen har vi altså økt med 5 milliarder kr. Vi håper at det skal være nok til at alle kommuner likebehandler alle barnehager.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Da vi holdt på med det store barnehageforliket, var SV veldig opptatt av søskenmoderasjon og inntektsgradert foreldrebetaling – så opptatt av det at vi faktisk for første gang i historien fikk en forskrift til behandling i Stortinget. Nå viser det seg at det er svært mange kommuner som ikke har innført inntektsgradert foreldrebetaling og heller ikke søskenmoderasjon. Hvorfor har ikke SV vært tydeligere og mer på banen når det gjelder dette? Har de allerede glemt at de jobbet så mye med dette? Glemte de det så snart de kom innenfor regjeringsdørene?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
I mitt innlegg fortalte jeg om den ungdommen som på grunn av mangel på tiltak har blitt plassert en hel måned på et hotell i Oslo, uten tilsyn av det offentlige barnevernet. Guttens advokat betaler dagpenger til ham, slik at han har noe å leve for. Mener statsråden at det er bedre å plassere en ungdom på hotell framfor å bruke private barnevernsinstitusjoner som har både et godt tilbud og plass?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Først bare en kort kommentar til dette med Oslo. Statsråden bør nok ta kontakt med Barnevernsvakten i resten av landet, for tilfellet i Oslo er ikke et enkeltstående tilfelle. De barna bor ikke på hotell, de bor ingen steder. Men det var ikke det jeg hadde tenkt å spørre statsråden om. Hun henviste til likestillingen i landet, at vi er det mest likestilte landet i verden, og at fedrene i Norge bruker mest tid med barna sine – og jeg har lyst til å føye til: mens de bor sammen med dem. Problemet er at man fremdeles har vanlig samvær når man ikke har inngått private samværsavtaler. Jeg lurer på: Kan statsråden tenke seg å likestille også her og gi mor og far delt omsorg?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Innfasing av likebehandling av private og offentlige barnehager har stoppet opp. Makspris 2 har vi fremdeles ikke sett noe til, og målet om full barnehagedekning hørte vi da vi behandlet budsjettet i fjor, sannsynligvis skulle innfris i januar 2009. Nå har man flyttet det til august 2009. Er det slik at statsråden egentlig ikke interesserer seg så veldig mye for barnehagepolitikk, og for det forliket som er inngått? Og er det slik at man nå skal få obligatorisk barnehage, noe vi hørte noen så vidt nevne noe om tidligere i dag?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Til noe helt annet: Det er sådd tvil om at svært små barn, altså de aller yngste barna, har godt av å oppholde seg lenger i barnehage enn foreldrene er på arbeid. Den undersøkelsen som både Arbeiderpartiet og SV viste til i sine innlegg om barns språkutvikling, er basert på en undersøkelse som er gjort blant 185 barn. Da lurer jeg på: Vil statsråden gjøre noe for at vi faktisk får en undersøkelse om hvordan disse barna har det nå, og at vi kanskje følger dem opp et stykke, for å se om de utvikler seg på lik linje med barn som ikke er i barnehagen, men der man altså velger kontantstøtte de første to årene.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Først skal jeg varsle at Fremskrittspartiet også kommer til å støtte de to forslagene fra Kristelig Folkeparti som ligger omdelt i salen. Det er med bakgrunn i at vi også er bekymret for de aller mest sårbare i landet vårt. For 14 år siden var jeg med i fylkestinget i Hordaland og vedtok at Styve Gard skulle få offentlige penger til å bygge ut og modernisere, noe som resulterte i en flott institusjon med plass til 14 ungdommer. Nå hører vi – og dette er vel bare toppen av isfjellet vil jeg tro – at 70–80 barn og ungdommer ruser seg bare i Bergen. Hordaland er mye mer enn Bergen. Statsråden har varslet Styve Gard at de nå får bare tre plasser. Tre plasser. 70–80 ungdommer ruser seg! Hva skal man gjøre med resten? Er det slik at de skal hives i arresten, slik jeg opplevde ble gjort natt til søndag? En 16 år gammel jente var så ruset og ingen kunne ta seg av henne, så hun måtte ned i arresten og bli avruset. Er det slik man skal behandle ungdom med rusproblemer? Det er helt riktig som representanten fra Arbeiderpartiet sa, at Bergens Tidende har hatt en lang artikkelserie om barnevernet. Der kunne vi også lese om barnevernsbarn som begynte med heroin da de var 13 år gamle. En sa helt åpent at han måtte selv finne ut måter å få behandling på. Barnevernet var ikke interessert i å hjelpe han. Så har vi da en institusjon som Styve Gard, som er i stand til å ta seg av rusmisbrukende ungdom, og så får de bare tre plasser! Hvilke signaler gir det fra barne- og likestillingsministeren? At vi ikke bryr oss om barn med rusproblemer? Det var også ungdommer som hadde bodd på Styve gard, som fortalte at de neppe ville ha overlevd hvis de ikke hadde kommet dit. Hvis Styve Gard nå er nødt til å stenge, betyr det at vi i Hordaland, og i den nest største byen i Norge, er nødt til å transportere våre rusmisbrukende ungdommer langt av sted, noe statsråden heller ikke synes var noen god løsning.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Jeg vet egentlig ikke helt hvor jeg skal begynne. Representanten Knutsen sier og får oss til å tro at det var den rød-grønne regjeringen som fant opp de regionale filmfondene. Så er ikke tilfellet. De regionale filmfondene fant opp seg selv, og så, i et godt samarbeid med det som den gang var opposisjonen, fikk vi til bevilgninger til dem. Knutsen sier også at hun setter de regionale filmsatsingene veldig høyt. Men vi i opposisjonen mener at det er veldig mange restriksjoner på hvordan de statlige midlene skal brukes i de regionale fondene. Hva tenker representanten Knutsen om det?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Først må jeg arrestere representanten Gjul for det hun sa om at Fremskrittspartiet ikke har noen kulturpolitikk. Da bør hun lese programmet vårt, for vi har en kulturpolitikk – en kulturpolitikk som jeg er meget stolt av. Når det gjelder hvorfor vi sammenlikner den rød-grønne regjeringen med Nord-Korea, er ikke det så veldig rart. I Nord-Korea bestemmer man hva folk får lov til å lese, hva folk får lov til å se, og hva folk får lov til å høre. Vi nærmer oss det, når staten trykker alle kunstnere til sitt bryst og nærmest holder dem i live. Da er det ikke lenger slik at det er brukeren som får lov til å velge hva man vil høre og hva man vil se, men det er den rød-grønne regjeringen som bestemmer for oss – derfor den sammenlikningen.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Når vi vil kutte 1 milliard kr, vil jeg minne representanten Eia om at vi ikke trenger gå lenger tilbake enn til budsjettet for 2005 før vi er omtrent der Fremskrittspartiet er. Så vidt jeg vet, og så vidt jeg husker tilbake til 2005, var det et aldeles utmerket kulturliv i Norge også i 2005, så jeg tror ikke hun skal bekymre seg for det. Jeg tror heller ikke at hun trenger å være spesielt deprimert. At representanten blir deprimert av å lese våre merknader, kan vi på en måte ikke gjøre noe med. Men vi er av den oppfatning at de merknader vi har, og det programmet vi har når det gjelder kultur, er aldeles utmerket, og vi er helt sikre på at det finnes massevis av frivillige organisasjoner som er helt klare til å ta imot og gjøre en innsats for Kultur-Norge.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Jeg tror konsekvensene vil være at folk mer vil kunne disponere lisenspengene sine, ca. 2 500 kr, fritt – til hva de vil. I tillegg er det opp til den til enhver tid sittende regjering å bestemme konsesjonene for dem som skal være allmennkringkastere, noe egentlig enhver som driver med kringkasting, kan være. Derfor er ikke det noe problem. Man må bare legge inn i konsesjonene – det er ikke alle som følger dem – at det skal være barneprogram, at man skal ta vare på den kulturelle arven, og at man skal ta vare på språket. Dette behøver ikke å gå ut over lytterne i det hele tatt. Den fordelen vi kan se, er at vi får tv og radio som ikke koster noe.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Representanten May Hansen skryter veldig av Den kulturelle skolesekken. Nå er det vel slik at Den kulturelle skolesekken blir finansiert av overskuddet fra Norsk Tipping. Vi hører jo om Norsk Tippings stadig bekymrede meldinger om at de ikke kommer til å komme i nærheten av de overskuddene de har hatt. Da lurer jeg på: Hva har representanten May Hansen tenkt å gjøre hvis finansieringen av Den kulturelle skolesekken bli redusert?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
I Soria Moria-erklæringen står det: «Kulturpolitikken må legge aktivt til rette for kulturbasert næringsutvikling.» Jeg skal være veldig kort. Hva konkret har den rød-grønne regjeringen gjort for å tilrettelegge for kulturbasert næringsvirksomhet?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
I forrige periode hadde jeg gleden av å sitte sammen med statsråden i kulturkomiteen, og da kulturminister Svarstad Haugland økte sin disposisjonskonto fra 5 mill. kr til 10 mill. kr, og statsråden var i opposisjon, var han særdeles kritisk til denne økningen. Nå har statsråden økt sine disposisjonskonti til nesten 40 mill. kr. Hvorfor er det mer legitimt og mer nødvendig å ha store disposisjonskonti nå enn det var den gangen Svarstad Haugland var kulturminister?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-12-15:
Jeg har lyst til å ta opp et tema som det ligger en merknad om i budsjettinnstillingen, og som jeg for så vidt snakket om i mitt innlegg, og det gjelder brannsikring og for så vidt sikring og bevaring av museumssamlinger. I Soria Moria-erklæringen står det også at man skal «følge opp den vedtatte opptrappingsplanen for arkiv, bibliotek og museum og starte arbeidet med en plan for sikring og bevaring av museumssamlingene.» Jeg må ta meg en liten tur hjem til min hjemby, Bergen, hvor Bryggen var utsatt for brann. Nå var det heldigvis ikke den delen av Bryggen hvor Hanseatisk museum ligger – denne gangen. Men vi vet at hele den historiske delen og del av verdensarven som Bryggen er, er veldig mangelfullt sikret. Jeg lurer på om statsråden har noen framdriftsplan både for opptrappingsplanen for arkiv, bibliotek og museum og en plan for sikring og bevaring av museumssamlingene.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-12-15:
Representanten Gjul hadde et flott innlegg i forhold til alle barns rett til å ha en god oppvekst, og det gjelder selvfølgelig ikke minst de barna som lever under vanskelige forhold, dem vi ofte kaller for de fattige. Samtidig merket jeg meg at representanten Gjul kritiserte Høyre fordi vi hadde lagt på et par hundre kroner på maksprisen i barnehagene. Det reiser en problemstilling som handler om hva som er viktigst. Er det viktigst å ta vare på de fattige, eller er det viktig at de fleste av oss, som har ganske god råd, må betale 200 kr fra eller til på maksprisen? Det er et fordelingstema. Slik Regjeringen legger opp løpet, er det egentlig en stor overføring fra samfunnet til dem som egentlig har det ganske bra fra før. Høyre hever den lista, men vi legger også inn en rekke målrettede tiltak for dem som trenger det mest. Synes ikke representanten Gjul at det er en god prioritering?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-12-15:
Selvfølgelig har det alltid vært familievold. Dessverre har det det. Men vi ser vel også at det har vært en negativ utvikling i forhold til det, og at vi lever i et samfunn hvor samfunnsmedlemmene har ganske store stressfaktorer rundt seg. Det å ta vare på familien som en ramme handler om å ha et godt fundament for trygghet i livet i sin alminnelighet. Og trygghet, forutsigbarhet, er faktisk, tror jeg, en viktig faktor også i det å motarbeide familievold. Det handler om tillit i nære relasjoner, og det handler om evnen til å ta ansvar. Problemet med Regjeringens politikk er jo at staten hele tiden overtar ansvar, og det gjør at innbyggerne fraskriver seg ansvar. Man ser på staten som noen som ordner opp for en, istedenfor selv å føle ansvaret for faktisk å ivareta egen velferd og egen intern familievelferd. Det er Høyres utgangspunkt.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-12-15:
Det handler kort og godt om å likestille disse tilbudene. Det handler kort og godt om å skape en best mulig kanal mellom dem som har ansvaret for barna i kommunene, dem som sitter i det kommunale barnevernet og treffer barna, og over til tilbudet – den kanalen må være mye bedre. Der har Høyre foreslått en tilbudsportal, på linje med det man har i Danmark. Vi synes det er et drivende godt forslag, som nettopp handler om å tilgjengeliggjøre tilbud, som handler om å tilgjengeliggjøre kunnskap. I dag ser vi at det blir en konflikt mellom Bufetat, som på statens vegne skal skaffe tilbud, og dem som sitter nærmest barnet, som faktisk ser hva behovet er. Man får en diskusjon om økonomi, om plassering, i det hele tatt en uheldig sammenblanding av hensyn, som også har skapt veldig uverdige rammer for en del av de plasseringene vi har sett. Så best mulig flyt mellom tilbud og det som er behovet, er vårt svar på det.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-12-15:
Hvis det er noen som skal tie bom stille om omsorg for kontantstøtten, er det da vitterlig Senterpartiet, som har strøket fra, jeg holdt på å si, alle idealer og gard og grunn når det gjelder å ta vare på noe som virkelig er av betydning for tynt befolkede områder, steder hvor kontantstøtten var mest populær. Så kunne vi med stor glede ha føyd kontantstøtten inn i en lang rekke av regulerende tiltak. Vi synes at det har vært viktigere å holde fokus på fattigdom. Der synes jeg heller ikke Senterpartiet har veldig mye å skilte med. Det har vært viktigere for oss å sørge for å øke tilskuddene i barnevernet, å øke tilskuddene til ungdomstiltak i større bysamfunn, kontingenter til ressurssvake hjem osv. – heller det enn å bruke penger på mer allmenne, brede tiltak, som kontantstøtten er. Men det er helt klart, kontantstøtten bør økes over tid, og vi skal nok også være med på det etter hvert, selv om vi ikke har plass til det denne gangen.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-12-15:
Vi har den siste tiden sett en veldig stor økning i akuttplasseringer i barnevernet. Det er en økning på 20 pst., og faktisk helt oppe i 31 pst. den siste tiden. Vi vet at det er mange forklaringer på dette. Dessverre er det slik at vi har et barnevern som gir oss litt for mange forklaringer. Vi ser også at det finnes ledig kapasitet i privat barnevern. Og vi vet at noe av årsaken er at det drar for lenge ut før man plasserer noen i institusjon eller forsterket fosterhjem. Synes ikke representanten Hansen at det burde være viktigere å benytte den kapasiteten som står der, enn at vi utsetter barn for de smertene det innebærer ikke å finne en plassering? Synes ikke representanten Hansen at vi skylder dem å ta i bruk de ressursene som vi faktisk har?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-12-15:
Vi har i Haugesund nettopp hatt et stygt eksempel på grov vold og mishandling blant ungdom, hvor volden er utført av barn som har stukket av fra en barnevernsinstitusjon. Vi har også sett tilfeller tidligere hvor barnevernsinstitusjonene har hatt ganske store problemer med vold. Det har et par ganger vært tatt opp spørsmål om det ikke er behov for litt sterkere hjemler for barnevernsinstitusjonene om hvordan de skal håndtere den problemstillingen. Vi har fremmet forslag om dette. Så vidt vi forstår, og av hva vi kan lese av budsjettproposisjonen, jobber Regjeringen med å gjennomgå reglene. Men jeg har ikke inntrykk av at man gjør det med sikte på å gi noen skjerpede hjemler, altså bedre redskap for barnevernsinstitusjonene til å håndtere problemstillingen. Jeg spør meg også hvordan dette arbeidet ligger an. Kunne statsråden fortelle oss når disse reglene kommer?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-12-15:
De private barnehagene føler seg ganske presset på mange områder. Et viktig tema som har vært fremme, dreier seg om denne såkalte 85 pst.-en, den andelen tilskudd som de private barnehagene får. Etter at man innførte makspris, har man lagt en ramme for hva som er inntektsmulighetene for de private barnehagene. Den gamle begrunnelsen for hvorfor man kunne ha en forskjell, var jo nettopp at de private barnehagene ofte var litt dyrere. Nå er det lagt et tak, og jeg spør statsråden: Hva er egentlig grunnen til at barn i en privat barnehage bare skal ha 85 pst., mens barn i en offentlig barnehage har krav på 100 pst.? Er det slik at man tror at private barn – for å si det slik – er billigere enn offentlige barn, og at de trenger mindre? Eller skal de kanskje rett og slett ha det litt dårligere?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-12-15:
Jeg vil plukke opp tråden fra der jeg var sist, nemlig denne likebehandlingen på 85 pst. Det er riktig at det er blitt bedret, men omstendighetene er jo også helt andre. I dag er det lagt en fast ramme for hvilke inntekter man kan forvente å ha som privat aktør. I tillegg kommer det faktum at man nå når målet om full dekning. Det gjør at det kommer til å bli et ganske stort press på antall plasser, og hvor plassene kommer. I tillegg til det kommer at Regjeringen har fremmet et lovforslag som jo absolutt stiller de nye – altså de private barnehagene som kommer etter 2011 – i en veldig usikker situasjon. At man har fått bygd mange private barnehager så langt, er ikke så rart, for det har vært gode rammer for bygging av barnehager. De som har tjent penger på barnehager, er det som har bygd dem. Nå må vi se fremover med tanke på drift. Jeg stiller spørsmålet en gang til: Hvordan kan det ha seg at man fremover i drift bare skal ha 85 pst. for et privat barn i forhold til 100 pst. for et offentlig barn?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-12-15:
Jeg har noen kommentarer til noen visitter jeg har fått. La det først være klart: Høyre støtter de to forslagene som Kristelig Folkeparti har lagt frem. Vi mener at det er svært viktig å se på innkjøpsordningene – og la oss bruke det uttrykket, ikke anbud. Anbud gir helt feil signaler. Vi er nok ikke enig i ett og alt i utgangspunktet til Kristelig Folkeparti, men vi tror faktisk at med litt utvist begavelse fra departement og regjering dersom man ønsker å ha en bredde av private institusjoner, vil det være mulig å få det til med gode innkjøpsordninger. Så til likestilling og familie. Det er faktisk slik at for Høyre er det ikke noe motsetningsforhold mellom å ha likestilling og det å satse på familien. Likestilling må jo nettopp skje innenfor familiens rammer. Når Arbeiderpartiet hengte seg opp i dette, er det sikkert fordi vi har brukt ordet «storfamilien». La oss da skrive storfamilie slik det bør skrives i dag, nemlig en familie der nettverket kanskje går litt lenger enn til bare mor og far og to barn, en gutt og en pike. Kanskje er det noen onkler og tanter som bor i nabolaget. Kanskje er man så heldig at man har noen besteforeldre som bor i nærheten. Man har et familienettverk – heldig er den i en tid hvor mange flytter. Vi tror det er en fantastisk kvalitet som ligger i det. Vi tror det er viktig å satse på familien, men det må ikke på noen måte stå i motsetning til likestilling. Leser man litt lenger ned i vår ellers utmerkede merknad, vil man se at det er ganske tydelig. Så til Solhjell. Jeg vet ikke hvor små barn skal være før de skal settes på skolebenken. La nå barn få lov til å være barn. Har man kvalifisert personale i dag, gjør man det som Solhjell beskriver: Man gir kunnskap om regning og bokstaver, og man begynner å fôre inn kunnskap når det er naturlig. Det vil en profesjonell aktør gjøre. Hvis statsrådens krav om mer læring skal være noe mer enn en floskel, må man jo begynne å snakke om læringsmål. Da må man snakke om obligatoriske tilbud, noe som på en måte er målbart og har innhold. Da er vi ute på en galei som strammer inn mulighetene for valg, som strammer inn den fleksibiliteten små barn fortjener, og som strammer inn i forhold til de livsvilkår små barn bør få lov til å ha. Til slutt til fryktbasert maktstruktur i Bufetat. Ja, det står jeg vitterlig fast på, etter mange, mange telefoner fra institusjoner om at det tok ett år eller kanskje to år før man torde å stå frem med saker som man hadde utestående med Bufetat, hvor det har vært formidlet – jeg vil si – skremmende holdninger og stor angst for at man skulle miste de siste avtalene som man klamret seg til før man var på vei til skifteretten.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-12-15:
Nok en gang diskuterer vi barnevern. Nok en gang oser det av problemer hele veien. Nok en gang er statsråden smørfornøyd med hvordan tingene er, og forsvarer med nebb og klør at de skal fortsette å være slik. Det er vanskelig å skjønne når man altså er i en situasjon hvor man vil gjøre alt samtidig. Mitt råd ville være: Gjør én ting av gangen! Først skal man fase ut de private – iallfall marginalisere dem. Man har uklare retningslinjer for innkjøp. Man vil bygge opp et statlig tilbud, samtidig som man gjør alt dette andre – med forsterkede fosterhjem som ikke finnes, og multifunkinstitusjoner som er dyre å bygge, og som vi hittil ikke har grunn til å tro det er særlig mange som bruker. Det er økende akuttplasseringer, og gjennom forskjellige innlegg fra Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti som jeg slutter meg til, oser dette av dårlig ressursforvaltning. Da hjelper det ikke at man bruker 1 milliard kr mer, som statsråden soler seg i glansen av. Da må man bruke den milliarden bedre, og så får man kanskje komme med de hundre millionene som Høyre hadde i tillegg til dette, fordi det trengs.