Geir Pollestad (Senterpartiet), 2010-12-07:
Norge og den norske økonomien har taklet den globale finanskrisen godt. Arbeidsledigheten er lav og synkende. Selv om tallene fra tredje kvartal 2010 viser at nedgangen og uroen på arbeidsmarkedet etter finanskrisen ennå ikke er helt over, er det tydelige tegn på at den varige svekkelsen er avtagende. Vi har fortsatt den laveste arbeidsledigheten i Europa. Tall fra Eurostat fra september viser at gjennomsnittlig arbeidsledighet i EU er 9,6 pst., mens tilsvarende tall for Norge er 3,5 pst. Dette er viktig for velferden i Norge. Vi har taklet finanskrisen godt, både fordi utgangspunktet før krisen var godt, med en historisk lav arbeidsledighet, og fordi vi hadde hatt en lengre periode med høy vekst i sysselsettingen. Men vi har også taklet krisen godt fordi vi har hatt et velfungerende arbeidsmarked, en aktiv arbeidslivspolitikk, og vi har hatt et høyt nivå på arbeidsmarkedstiltakene. Dette har gjort at ledigheten ikke vokste så mye når krisen satte inn. Det er ikke tilfeldigheter som gjør at Norge har håndtert finanskrisen godt. Det er dyktig politisk lederskap, kombinert med politisk ideologi som har hatt som mål å nå alle, ikke bare de få. Vi vet at langtidssykmelding og langtidsfravær fra arbeidslivet gir stor risiko for at arbeidstakere forsvinner ut for godt. Det er derfor nødvendig å sette i gang tiltak tidlig i sykefraværsperioden. Jeg er glad for at vi har fått på plass en ny IA-avtale, og for at vi har en offensiv tilnærming til å få redusert sykefraværet. Det var våren 2010 mange overskrifter om rekordhøyt sykefravær, men vi må konstatere at utviklingen siden den tiden har vært svært gledelig. Særlig gledelig er tallene fra andre kvartal 2010. Det ikke er mulig å peke på noen slags spesifikk faktor for bedringen, vi har bare hatt en stor nedgang. Det synes jeg vi skal ta med oss. Det viser at den tilnærmingen som vi har til sykefraværsarbeidet, er rett. Jeg har registrert at noen har gjort dette til en debatt om «utenforskap» eller om å «pisse på arbeidsfolk» eller andre begrep som har blitt brukt. Jeg mener dette er en avsporing og meningsløs tidtrøyte. I denne diskusjonen må vi holde fokuset på tiltakene og effekten av tiltakene. Ja, det kan være kjekt for både Høyres stortingsgruppe, Manifest Analyse og andre å komme med finurlige begrep og kalle hverandre mer eller mindre nedsettende ting, men jeg tror at for den som er utenfor arbeidsmarkedet, den som er syk og vil tilbake til arbeidsmarkedet, er det den konkrete politikken som er avgjørende, ikke en kamp om hvem som tilhører i hvilken bås. Til slutt vil jeg komme inn på IKT-systemet i Nav. Det er en utfordring. Vi skulle ha kommet lenger enn det vi har gjort, men budsjettet bærer bud om at en er i gang med prosessen. Vi er tjent med å ha en grundig og god prosess når vi skal gå til et så stort innkjøp som et nytt IKT-system for Nav er. Jeg har forventninger til den kvalitetssikringsprosessen som pågår og håper at vi raskt skal komme videre. I likhet med mange andre i komiteen brukte jeg flere dager i sommer på å besøke et lokalt Nav-kontor. Jeg tror at alle som var inne på det Nav-kontoret og så på at saksbehandlerne måtte sitte og punche inn på et nytt system ting som var registrert av brukerne på nettet, var rimelig oppgitt, og fikk litt tanker tilbake til 1980-tallet da vi fikk opp «syntax error – press play on tape» på våre computere. Nav har fantastisk mange engasjerte mennesker som er villige til å gjøre en god jobb. Vi må sørge for at de har de redskapene de trenger. Etter min mening er det den viktigste oppgaven innenfor velferdspolitikken i årene framover.