Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 1999-10-26:
Jeg har inntrykk av at det er stor forståelse og aksept i det norske samfunn for at politiet trenger avanserte hjelpemidler for å etterforske og oppklare forbrytelser. I jakten på kriminelle er bare de beste metoder gode nok, og vi trenger dessuten et politi som kan komme forbryterne i forkjøpet. Men vi må samtidig vokte oss for å komme i den situasjon at hensikten helliger middelet. Vårt rettssamfunn skal ikke være en politistat der enhver borger alltid kan spores eller ses fordi det kan finnes en eller annen tilfeldig eller familiær forbindelse mellom lovlydig borger og en person i politiets søkelys. Derfor tar rettssamfunnet vare på de lovlydige gjennom beskyttelse av privatliv og begrensing i utøv elsen av etterforskningsmetoder. Derfor er det ikke fritt fram for etterforskerne til å gjøre hva de selv finner mest hensiktsmessig; det må skje innenfor de rammene Stortinget setter. Derfor er det viktig for Stortinget å plassere enkeltmennesket inn i det helhetsperspektivet som utviklingen av teknologi og samfunnsstrukturer skaper, når vi på nytt vurderer, endrer og setter rammer for etterforsk ningsmetoder. Kristelig Folkeparti konstaterer med tilfredshet at innstillingen på alle vesentlige punkter enstemmig støtter opp om innholdet i Regjeringens forslag. Vi mener dette vil bedre etterforskningsmetodene i kampen mot alvorlig kriminalitet og styrke regelverket mot terrorisme. Telefonkontroll har vært praktisert med utgangspunkt i telefonkontrolloven av 1915 og straffeprosessloven kap.16 a. Ut fra de erfaringer som er gjort i Sverige og Danmark, bør praktiseringen av telefonavlytting utvides også her hos oss. Det er klargjort at utvidelse av anvendelsesområdet for telefonavlytting ikke er i strid med Den europeiske menneskerettskonvensjon. Det kan selvsagt være et problem hvordan lovverket skal foreta avgrensninger i tillatelse til bruk og når det overhodet ikke kommer på tale å benytte avlytting. I Kristelig Folkeparti er vi enig i å ta utgangspunkt i strafferammen som avgrensningskriterium, og vi mener det er rett å opprettholde unntaket fra kravet om strafferamme når det gjelder narkotikalovbrudd. Det mener vi også når det gjelder hensynet til rikets sikkerhet. At ordlyden og meningen skjerpes noe om krav til mistanke om virksomhet eller handlinger mot rikets sikkerhet, mener vi er en naturlig oppfølging av generelle holdninger i tiden. Endringen fra «med grunn » til «med skjellig grunn » stiller noe strengere krav til etterforskerne, men styrker samtidig rettsvernet for enkeltmennesket. At vi sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet utgjør et flertall for å redusere maksimalfristen til åtte uker om gangen i avlyttingssaker om rikets sikkerhet, ser vi ikke som noe dramatisk inngrep i etterforskningens frihet. Det betyr bare at man oftere må stå til ansvar for hva man faktisk gjør og hvilken framdrift saken har. Det andre punktet hvor komiteen skiller lag, men hvor sentrumspartiene sammen med Arbeiderpartiet utgjør flertallet som støtter Regjeringens forslag, handler om bruken av såkalt overskuddsinformasjon fra telefonkontroll. Alle partiene er samstemmige om at overskuddsinformasjon fra telefonkontroll kan brukes som bevis i straffesaker, men på én betingelse: at saken i seg selv ville kvalifisert til telefonkontroll. Det er også grunn til å understreke at alle gjør unntak når det gjelder bruk av overskuddsinformasjon som stammer fra samtaler med mennesker i yrker hvor taushetsplikten er av vital betydning. Lege, advokat og prest er nevnt spesielt. Når vi i Kristelig Folkeparti går imot at overskuddsinformasjon skal kunne brukes i forbindelse sikkerhetsklareringer, skyldes det at opplysningene slett ikke trenger å være objektive. Mulighetene for både feil opplysning og feil tolkning er til stede, og da er informasjonen lite egnet til bruk i personkontroll. Sikkerhetsklarering er av meget stor betydning for den det gjelder, og derfor må grunnlaget avgjørelsene tas på, så langt som overhodet mulig være korrekt. Det siste temaet jeg vil omtale, dreier seg om hemmelig teknisk avlytting, i dagligtale kalt romavlytting. For innstillingen er det en styrke at komiteen står samlet i forhold til problemstillingen. Når vi i Kristelig Folkeparti foreløpig er tilbakeholdne med å gå inn for romavlytting, skyldes det graden av inngrep dette medfører. Siden vi går inn for telefonavlytting på visse vilkår, har vi akseptert prinsippet om hemmelig avlytting. Men vi vurderer steget fra telefonavlytting til romavlytting som såpass stort at vi foreløpig holder noe igjen. Men vi ser positive erfaringer fra Danmark, og vi har en viss følese av at spørsmålet om romavlytting vil kunne bli satt på dagsordenen igjen om ikke altfor lang tid. I mellomtiden ber vi departementet vurdere metoden dersom kriminalitetsutviklingen og erfaringer høstet gjennom nye metoder tilsier det.