Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2006-04-27:
Jeg synes at det har vært en interessant og god debatt å lytte til. De fleste innleggene handler om å veie for og mot, og spørsmålet som stilles, er på mange måter: Er det flest argumenter for eller flest mot å videreføre overgangsordningene? Mitt utgangspunkt og Regjeringens utgangspunkt er at det er gode argumenter både for å videreføre overgangsordningene og for å oppheve dem. Norge har fra sommeren 2003 vært inne i en høykonjunktur. Arbeidstakerne fra de nye EØS-landene har dekket opp deler av et økende behov for arbeidskraft. Om lag 37 000 arbeidstillatelser ble gitt i 2005. Antall tillatelser har økt ytterligere hittil i 2006. Nær halvparten av tillatelsene i 2005 var fornyelser. Et økende antall blir her over lengre tid, og det samme ser vi når det gjelder bosetting. Tilstrømningen har redusert omfanget av flaskehalsproblemer i det norske arbeidsmarkedet og fremmet den økonomiske veksten. Overgangsordningene har etter Regjeringens syn virket etter hensikten. De bidrar til ryddige forhold for arbeidstakerne med hensyn til lønns- og arbeidsvilkår, og hindrer ikke tilgangen på nødvendig arbeidskraft til arbeidsgiverne. En opphevelse av overgangsordningene nå ville også tatt fra Arbeidstilsynet og Petroleumstilsynet et viktig kontrollverktøy. Arbeidstilsynet og Petroleumstilsynet rapporterer at de i stor utstrekning støter på problemstillinger knyttet til lønns- og arbeidsvilkår for utenlandske arbeidstakere. Tilsynenes erfaring er at mange arbeidstakere ikke får de vilkår de har krav på. Særlig gjelder dette for utsendte arbeidstakere som kommer hit sammen med sin utenlandske arbeidsgiver i forbindelse med tjenesteoppdrag. Disse benyttes i mange bransjer, men det er i byggebransjen det er flest eksempler på til dels svært dårlige lønns- og arbeidsvilkår. Når overgangsordningene oppheves, vil de individuelle arbeidstakerne være omfattet av de samme reglene når det gjelder lønn, som de som i dag gjelder for de utsendte arbeidstakerne, dvs. allmenngjøring av tariffavtaler, i den utstrekning partene velger å bruke dette virkemidlet. Regjeringen mener derfor samlet sett at det er for tidlig å oppheve overgangsordningene nå. Før vi opphever overgangsordningene, mener vi at vi må få på plass flere tiltak som hindrer uakseptable lønns- og arbeidsvilkår for utenlandske arbeidstakere. Alle som jobber i Norge, skal ha skikkelige vilkår, og Regjeringen vil føre en offensiv politikk for å oppnå dette. Vi vil derfor arbeide aktivt for å styrke tiltakene mot sosial dumping, på en rekke områder. I dette arbeidet samarbeider vi nært med arbeidslivets parter. I stortingsmeldingen har vi gitt en beskrivelse av de utfordringene vi ser for oss når det gjelder dette, og i meldingen omtaler vi også en lang rekke tiltak som det kan være aktuelt å sette i verk. Som jeg har varslet komiteen om, er dette noe vi planlegger å komme grundig tilbake til allerede i revidert nasjonalbudsjett i mai. Når overgangsordningene i lys av dette arbeidet og på bakgrunn av situasjonen i arbeidsmarkedet ikke lenger anses som nødvendige eller ønskelige, vil ordningene oppheves. Jeg vil arbeide for at det kan skje i løpet av den kommende treårsperioden. Fremskrittspartiet har i innstillingen foreslått at det foretas en gjennomgang av alle de norske velferdsordningene som omfatter arbeidstakere og familiemedlemmer fra EØS-land som oppholder seg eller arbeider i Norge, og at man på bakgrunn av en slik gjennomgang legger fram en sak for Stortinget. Med den kunnskapen vi har nå om arbeidsinnvandring fra de nye EØS-landene, er det ikke grunnlag for å hevde at det er en utstrakt bruk av norske velferdsgoder. For eksempel mottok kun seks personer fra de nye EØS-landene sosialhjelp fra EØS-utvidelsen til 31. desember 2004. En rapport fra Statistisk sentralbyrå med tall fra 2005 vil foreligge sommeren 2006. Når rapporten fra SSB foreligger, vil vi ha et godt grunnlag for å kunne danne oss et klarere bilde av bruken av disse godene og eventuelle behov for endringer eller nye retningslinjer.