Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-01-10:
Representanten Olsen tar opp et svært viktig tema som denne regjeringa også er særdeles opptatt av. Det er selvsagt ikke akseptabelt dersom det er slik at kvinner og menn får ulik behandling når det gjelder både medisiner og ren behandling for samme type lidelse. Dersom det gjennom vitenskapelige undersøkelser dokumenteres at disse grunnleggende verdiene for behandling ikke etterleves, er det klart at det vil bli fulgt opp. Allerede i bestillerdokumentet til de regionale helseforetakene for inneværende år er dette presisert, slik det også har vært et par år tidligere. Bakgrunnen for en egen kvinnehelsestrategi var og er et ønske om å få et bedre og mer helhetlig grunnlag for politikkutforminga på dette området. Det er avdekket mangel på kjønnsspesifikk kunnskap i medisinsk behandling når det gjelder forebygging, og mangel på kjønnsperspektiv i utforming av helsetjenestene. Det mener jeg er alvorlig. Regjeringa vil prioritere kvinnehelse som et eget satsingsområde. I Regjeringas tiltredelseserklæring legges det stor vekt på likestilling mellom kjønnene, og vi sier også helt konkret at vi vil igangsette et landsomfattende program for forskning på kvinners helse. Dette skal jeg selvfølgelig følge opp. Hva skal vi så gjøre? For det første må vi være flinke til å bruke kjønnsperspektivet i vår daglige virksomhet der det er aktuelt. Det vil komme både kvinner og menn til gode. For det andre skal vi sette søkelys på sykdommer og lidelser som utelukkende eller i overveiende grad rammer kvinner. Vi er nødt til å gjøre det når det gjelder forebyggende arbeid, når det gjelder diagnostisering og behandling av sjukdommer, og når det gjelder rehabilitering. Vi må også ha med oss dette når det gjelder hele utviklinga av helsetjenestene våre, i kunnskapsutviklinga og i forskninga. Det er avgjørende viktig at alle får god behandling hvis de blir sjuke. Jeg er i tillegg opptatt av tiltak som kan bidra til at mange kan begrense faren for å få alvorlige sjukdommer, og derfor er også strategier for å forebygge sjukdom helt sentrale i mitt arbeid som helse- og omsorgsminister. Jeg vil også orientere Stortinget om at jeg nå helt konkret jobber med å etablere et kompetansesenter for kvinnehelse ved Rikshospitalet. Det mener jeg er viktig å ha, fordi vi har for lite kompetanse på dette i landet vårt. Når det gjelder et område som interpellanten var inne på, livmorhalskreft, er det den nest hyppigste forekommende krefttypen blant kvinner i Norge. Årlig forekommer det 300 tilfeller. Vaksiner mot denne virusinfeksjonen er under klinisk utprøving, og resultater fra de store kliniske studiene blir offentliggjort nå. De viser at vaksinene kan forebygge infeksjoner, og at de kan redusere forekomsten av forstadiene til livmorhalskreft. Dette er nye opplysninger som jeg mener er svært interessante. Derfor har Folkehelseinstituttet nå påbegynt et arbeid for å vurdere hvilke vaksiner som blir tilgjengelige, og ulike spørsmål som må besvares før det kan bli aktuelt å komme med en faglig tilråding til mitt departement. Vi ser også at økningen av lungekreft og KOLS er foruroligende, særlig når det gjelder kvinner. Sjukdommene skyldes i hovedsak røyking, men ikke bare det. I det tobakksforebyggende arbeidet er det et sentralt mål å forebygge også disse sjukdommene. KOLS er en relativt ukjent sjukdom som minst 200 000 personer i Norge lider av. I Danmark har man registrert at dødeligheten ved KOLS i de yngre aldersgruppene er høyere hos kvinner enn hos menn. Vi må anta at denne utviklinga vil kunne sees også i Norge, og derfor vil det å ha et kjønnsperspektiv når vi skal behandle og forebygge KOLS, også være svært viktig. Vi ser også at fysisk aktivitet og sunt kosthold er viktige faktorer i forebygging av både kreft og diabetes 2. Dette gjelder også i stor grad kvinner. Jeg vil også orientere Stortinget om at det i forbindelse med de nye retningslinjene for svangerskapsomsorgen nå arbeides spesielt med å få systematisk oversikt over forebygging og behandling av svangerskapsdiabetes. Dette er viktig for screening av gravide med særlig risiko for å utvikle sjukdommen. Det pågår nå også et arbeid for å kartlegge sammenhenger mellom overvekt, svangerskapsdiabetes og andre komplikasjoner ved svangerskap og fødsel. Det er også riktig som interpellanten pekte på, at brystkreft er et stort problem når det gjelder mange kvinner. Det utgjør 24 pst. av all kreft hos kvinner. Regjeringa og de regionale helseforetakene er veldig opptatt av å sikre god brystkreftbehandling. Vi tar sikte på en viss sentralisering av operasjonstilbudene når det gjelder brystkreft, for å kunne gi et enda bedre tilbud. Vi vet at tidlig diagnostikk og bedre behandling har medført at flere kvinner overlever. 80 pst. av kvinnene som har fått denne diagnosen, lever etter fem år. I forbindelse med gjennomføring av kreftplanen er det nå satt i gang et arbeid med å lage nye retningslinjer for å sikre høy kvalitet på behandling av brystkreft. Det gjennomføres som kjent nasjonale screeningprogrammer både for brystkreft og for livmorhalskreft, for å fange opp tilfeller av kreft på et tidlig stadium. Vi arbeider også med nye retningslinjer for forebygging og behandling av hjerte- og karsjukdommer. Forskning har vist oss at det ved medikamentell behandling av hjerte- og karsjukdommer er viktig å ta hensyn til at det er forskjell på kvinner og menn. Vi så noen undersøkelser senest i fjor som viste oss at her var det forskjell i hvilke tilbud kvinner og menn fikk, når det gjaldt både behandling og medisiner. Slik skal det ikke være. Det er et økende antall kvinner som nå får hjertesjukdommer. De har ofte andre symptomer enn menn, og det er derfor ofte vanskeligere å stille riktig diagnose. Derfor er det viktig at kunnskapen om dette økes, slik at det kan stilles riktig diagnose og en på den måten får riktig behandling og riktige medisiner. Departementet har de to siste åra bedt de regionale helseforetakene om å legge vekt på at helsetjenestene skal utvikles i et kjønnsperspektiv, og at spesielle utfordringer knyttet til kvinners og menns helse må møtes med tilstrekkelige kunnskaper og ressurser. Dette kravet vil bli videreført for inneværende år og noe forsterket. Jeg forventer at helseforetakene nå jobber aktivt med disse problemstillingene. Kjønnsperspektivet skal integreres på en god måte i sjukehusenes virksomhet, og det forutsettes likeverdig behandling av kvinner og menn for samme type plager. Som Stortinget er godt kjent med, er satsen for innsatsstyrt finansiering for inneværende år redusert fra 60 pst. til 40 pst. Det har vært nødvendig for å rette oppmerksomheten mot en del lidelser som jeg mener de siste årene har vært viet for lite oppmerksomhet. Det gjelder kroniske lidelser, det gjelder psykiatri, og det gjelder ikke minst kvinnehelse. Det er veldig viktig det representanten Olsen tar opp, at vi greier å ivareta lik behandling av og god nok forskning for kvinner og menn i alle ledd av helsetjenesten vår. Vi kommer fra Regjeringas side til å gjøre det vi kan for å øke tilbudet, slik at det blir likt for både kvinner og menn, sørge for at det blir bedre forskning, at det blir bedre kunnskap, og at det blir likeverdig behandling. Vi har bedt både de regionale helseforetakene og Norges forskningsråd om å ta dette inn i sine planer. Det er også gitt mer penger til Forskningsrådet for å fokusere spesielt på dette. I og med at representanten Olsen nå tok opp muskel- og skjelettlidelser, vil jeg også informere Stortinget om at det legges opp til at det skal utvikles mer kunnskap om spesielt fibromyalgi og nakke- og rygglidelser, som vi vet er et økende problem for svært mange kvinner. Jeg er også kjent med at det ved Stortingets behandling av kvinnehelsestrategien spesielt ble trukket fram behov for mer kunnskap og bedre behandlingstilbud til disse gruppene. Med andre ord: Representanten Olsen kan være helt trygg på at Regjeringa kommer til å vie dette temaet stor oppmerksomhet og følge opp Stortingets vedtak når det gjelder kvinnehelse.