Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-02-06:
Som representant for Miljøpartiet De Grønne i Oslo representerer jeg mange velgere som er glade i å dyrke basilikum og tomater i blomsterkassene på balkongen. Snart varmer vårsola i pottene, og gulrot- og solsikkespirer trer fram. Det er hyggelig, lærerikt og helsefremmende. Men uansett hvor godt vi steller med tomatplantene våre, monner det svært lite hvis vi skal skaffe mat til nasjonen. Da trenger vi dyktige bønder, levende bygder og matjord. Matjorda burde være nærmest hellig for oss. I ett gram matjord kan det være flere milliarder av bakterier i et utrolig komplekst samspill med næringsstoffene. Den er uerstattelig. Naturen har brukt tusenvis av år på å lage den. Den er grunnlaget for enhver sivilisasjon. Her i Norge er matjorda ekstra sjelden, for bare 1 pst. av landet er egnet til å dyrke matkorn. Bare 3 pst. egner seg til å dyrke mat. Likevel fortsetter vi å legge matjorda under asfalt, kunstgressbaner, boliger og kjøpesentre. Kommunene i Norge lar hvert år 6 000 mål matjord forsvinne. Mye av det samme skjer i resten av verden. European Environment Agency varslet nylig at Europa mister mange, mange kvadratkilometer med matjord hver dag. Samtidig trenger menneskene stadig mer mat. FNs mat- og jordbruksorganisasjon, FAO, har beregnet at den globale matproduksjonen må økes med 70 pst. for å sikre verdens befolkning nok mat innen 2050. For De Grønne er jordvern et verdispørsmål. Solidaritet med framtidige generasjoner er kjernen i vår politikk. Vi kan ikke fortsette å frarøve våre barnebarn muligheten til å dyrke mat av hensyn til kortsiktig inntjening for utbyggere og kommunene, spesielt ikke når vi vet at vi er på vei inn i en framtid der klimaendringer, befolkningsvekst og forvitring av matjorda internasjonalt forventes å svekke matsikkerheten over hele verden. I representantforslaget fra De Grønne som behandles her i dag, ber vi om støtte til sju konkrete tiltak. Det gjør vi fordi vi vil fylle regjeringens jordvernstrategi med konkrete prioriteringer som får den til å virke. Vi har allerede mange, mange ganger vedtatt gode intensjoner og fine ord om strengere jordvern. Nå er tiden inne for å gå fra prat til handling. Derfor foreslår vi i De Grønne i dag en reform av norsk arealpolitikk der ansvaret for matjorda løftes fra kommunalt til nasjonalt nivå. I tillegg til å flytte dispensasjonsretten krever vi vesentlige innstramminger i kravene for å kunne gi dispensasjon i henhold til jordloven. Vi foreslår at matjord skal kunne gis varig vern, og vi foreslår en lovfesting og innskjerping av måltallet for nedbygging av matjord fra 4 000 dekar til 2 000 dekar per år – for å nevne noe. Vi må bare konstatere at næringskomiteen ikke har tatt ett eneste av våre forslag til følge når det kommer til votering, men heller ber om en revidert strategi i revidert budsjett. Tidligere hvis man ønsket at intet skulle skje, nedsatte man en komité. Nå har ordet «komité» ikke lenger så god klang – man kaller det «strategi» isteden. Dette er skuffende. Vi i Miljøpartiet De Grønne er ikke i tvil om at både Arbeiderpartiet, Senterpartiet, SV og Kristelig Folkeparti – som vi nettopp har hørt – har gode intensjoner når det gjelder jordvern, men i denne saken er det nå på tide å skjære igjennom. Det ser det imidlertid ikke ut til at Stortinget vil gjøre i dag. Det ser ut til å være mer fristende å snakke varmt om jordvern på nasjonalt nivå, samtidig som den motsatte praksisen fortsetter lokalt. Vi i Miljøpartiet De Grønne tror at det må bli Stortinget, ikke regjeringen, som må ta ansvaret for å skjerpe jordvernet i denne perioden, og vi mente det burde skje gjennom en skikkelig behandling i næringskomiteen. Derfor vil jeg oppfordre Stortinget til å støtte forslagene fra oss i De Grønne i dag. Til slutt vil jeg understreke to ting: For det første: Miljøpartiet De Grønne gir sin helhjertede støtte til alle de fornuftige forslagene i dag som gjelder beredskap. For det andre: Vi stemmer selvsagt for komitéflertallets forslag til vedtak om at det skal legges fram en ny og strengere jordvernstrategi. Hvis denne strategien viser seg å være for svak, håper jeg at Arbeiderpartiet, SV, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet i behandlingen av revidert budsjett vil støtte oss i arbeidet med å rette opp disse svakhetene. Med dette tar jeg opp forslagene fra De Grønne.