Erna Solberg (Høyre), 2009-04-02:
I mitt innlegg i debatten om nedrustningsmeldingen før jul sa jeg at vi lever i interessante tider når det kommer til nedrustningsspørsmål – ikke interessante i positiv forstand, men i betydningen utfordrende. Det gjør vi fortsatt. Representanten Sahls interpellasjon kommer derfor til riktig tid, og går på sett og vis til kjernen av en av vår tids viktigste utfordringer. Utfordringene er virkelig store når det kommer til nedrustningsspørsmål, særlig i forhold til kjernefysiske våpen. Antallet kjernevåpenstater har økt betraktelig de siste 20 årene, og flere land og ikke-statlige aktører prøver å skaffe seg slike våpen. Spredningen av kjernefysisk teknologi øker i takt med den forventede utbyggingen av sivil kjernekraft i årene fremover. Dette vil skape nye utfordringer for ikke-spredningsarbeidet. Vi vet at terrorister jobber for å skaffe seg masseødeleggelsesvåpen. Disse utfordringene må møtes med langsiktige og forpliktende samarbeid i alle relevante multilaterale fora. Som verdens sterkeste militærallianse med tre av verdens kjernevåpenstater som ledende medlemmer ligger det et ansvar på NATO, men samtidig store muligheter for endring til det bedre. Alliansen er en sentral aktør og vil være en særdeles viktig premissleverandør for den videre utviklingen på dette området. Revisjonen av det strategiske konseptet vil kunne åpne for en bredere diskusjon om NATOs rolle og oppgaver for å tilpasse alliansen til nye utfordringer. Med nedrustning og ikke-spredning høyt på trusselagendaen ser Høyre utelukkende positivt på det arbeidet som gjøres for å få en sterkere integrering av nedrustningsdimensjonen i NATOs arbeid. Vi gir honnør til det arbeidet Norge gjør sammen med Tyskland på dette området. Signalene fra den nye amerikanske administrasjonen tyder på vilje til nytenkning rundt atomvåpen. Obama kom med klare signaler om nedrustning og om eliminering av alle kjernevåpen i løpet av sin valgkamp. Visepresident Biden har også signalisert en slik mot null-tilnærming i møtet med europeiske ledere. Den innenrikspolitiske støtten for en slik prinsipiell tilnærming i USA sies å være økende. Men så sies det også, som det ble sagt da utenrikskomiteen var og besøkte vår delegasjon i Brussel, at når visepresidenten i USA plutselig kommer og sier at han gjerne vil lytte til deres agenda om nedrustning, blir svarene ikke like klare fra de europeiske alliansemedlemmene. Det betyr at vi har en jobb å gjøre med å samle agendaen for hvordan vi jobber med nedrustning og ikke-spredning. Det er altså en spennende utvikling i USA, og flere kommentatorer mener at Obama allerede i løpet av sitt besøk denne uken kan komme med klare signaler om den videre retningen. Et samlet storting deler visjonen om å eliminere alle atomvåpen. En verden uten atomvåpen vil være en tryggere verden. Samtidig må vi på den veien være realistiske. På veien mot visjonen møter vi en uforutsigbar og utrygg verden. Russland har fortsatt nesten 10 000 atomstridshoder, og en ensidig amerikansk eller vestlig nedrustning synes lite aktuell, også for Obama. Gjensidighet i nedrustningen er nøkkelordet. Andre nøkkelord er fasthet og samhold, ikke minst i møte med trusler fra Iran og Nord-Korea, som stadig er like aktuelt, og som man nok kan regne med at i løpet av året blir mer og mer aktuelt på den internasjonale agendaen. Nord-Korea skyter med stor sannsynlighet opp et nytt langtrekkende ballistisk missil senere denne uken. Trusselen fra kjernevåpen kombinert med ballistiske missiler må møtes med alle virkemidler, hovedsakelig politiske og diplomatiske, men om nødvendig også andre. Det er viktig å stoppe denne utviklingen. Inntil videre har dessverre avskrekking fortsatt en funksjon, også for NATO. Utfordringen for NATO blir derfor å håndtere dagens utfordringer og trusler parallelt med at man legger en fremtidsrettet strategi for å bidra til å nå visjonære mål. Det krever altså et strategisk konsept fra alliansen, som er tilpasset en ny tid og nye utfordringer, som er bygget på en åpen og kunnskapsbasert debatt. Dette er en debatt hvor følelsene ofte løper raskere enn den faktiske kunnskapen burde tilsi, og en debatt og en strategi som hele alliansen kan stå samlet bak. Vi imøteser fra Høyres side en revisjon av NATOs strategiske konsept. Vi håper også at alle partene i NATO klarer å samordne seg om den typen tankegang.