Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2015-01-27:
Jeg gleder meg over varselet om en ny stortingsmelding om Svalbard. Jeg er glad for at regjeringen har iverksatt dette litt fortere enn man ville ha gjort hvis man skulle fulgt den periodiske syklusen som har vært. Statsråden begrunnet det med at utviklingen skjer fort, og da er det også bra at man snur seg rundt. Kulldrift på Svalbard vil åpenbart være et av de spørsmålene som drøftes. Og la meg bare slå fast at utvinning av kull for eksport og deretter energiforbrenning ikke er en langvarig løsning for Svalbard. Det oppfattes det å være bred enighet om i denne salen. Så er det noe med hvordan man ser dette på kort og mellomlang sikt. Jeg tror vi må leve med en stund til at det foregår kulldrift på Svalbard. Men forhåpentligvis vil man også lykkes med arbeidet med hvordan man kan bruke dette mer som et tilsetningsstoff bl.a. i stålindustrien enn til forbrenning. Vi må være oppmerksom på at fortsatt er det et kullkraftverk på Svalbard. Det skal være varmt vann og varme i husene på Svalbard også i overskuelig framtid. Jeg merket meg at statsråden sa at det er en av de delene som skal adresseres i stortingsmeldingen. Det er jeg veldig glad for. Så håper vi at vi finner en løsning på det. Men inntil vi finner en løsning, er det ingen som har kommet opp med noe bedre forslag. Store Norske er et veldig viktig selskap på Svalbard. Det er nesten heleid av staten. De driver med kulldrift, og de driver også med så mye annet. Blant annet utfører de viktige samfunnsoppdrag når det gjelder å drifte svalbardsamfunnet med en del infrastruktur. Det er et veldig viktig moment som gjør at vi ikke bare kan sitte med hendene i fanget og la selskapet gå over ende. Det er derfor viktig for Arbeiderpartiet å varsle at vi er positive til å gi støtte til selskapet, slik at man kommer seg gjennom den kneika. Vi er derimot ikke veldig positive til å drive og subsidiere kulldrift, så eventuelle lån og andre former for støtte må det knyttes betingelser til om omstilling og utvikling, slik linjene i debatten i salen her i dag har vært. På kort sikt må også selskapet settes i stand til å starte den utviklingen, og da kan f.eks. lån, garantier eller andre tilskudd fra staten være viktig. Forskningsinfrastrukturen, mulighetene for forskning på Svalbard, har blitt trukket fram av flere. Jeg er helt enig i at Svalbard har unike forutsetninger. En av grunnene til at man har unike forutsetninger, er at man har god infrastruktur så langt nord som man ikke har noen andre steder i verden. Det er lett å komme seg til Svalbard. Vi har også bygd opp en veldig god forskningsinfrastruktur først og fremst ved Kings Bay. Og så er det riktig, som representanten Frank Bakke-Jensen påpekte, at Riksrevisjonen har påpekt at denne infrastrukturen ikke utnyttes godt nok. Når vi samtidig vet at vi investerer i en ny antenne for Kartverket i Ny-Ålesund – vi vil i 2017–2018 få et nytt forskningsskip som er betydelig større enn det som nå er frosset inn i isen nord for Svalbard og bedriver forskning der – er det åpenbart at det finnes potensial for mer forskning, ikke bare norsk forskning, men internasjonal forskning. Den andre grunnen til at det er interessant å drive forskning i Arktis, er selvfølgelig at klimaendringene merkes fortest der, og de merkes med dobbel effekt – med noen variasjoner mellom regionene. Avslutningsvis noen ord om fred og stabilitet, som flere har vært inne på. Norge har gjennom mange år vært veldig aktiv i den internasjonale arktiske politikken, først og fremst gjennom Arktisk råd. Etter at Arktis kom på kartet til mange stater, har mange land utviklet sin arktiske strategi. I Norge har vi valgt å benevne det som en nordområdestrategi. Det som kjennetegner og som er felles for alle strategiene, er nettopp ønsket om fred og stabilitet i regionen. Det er ingen ting som tilsier at det ikke skulle være det. Det har vi et felles mål om. Vårt nordområdediplomati, som førte fram til en knesetting av prinsippet om at det er havretten som gjelder, er et viktig bidrag i så måte. Alle statene i Arktisk råd og observatørene har sluttet seg til at det er havretten som gjelder i området, som nesten alle har nevnt i debatten. La meg avslutte med å fastslå at Svalbard er en del av norsk territorium. Det er en øygruppe som ligger litt nordvest for fastlandet, men det er altså norsk territorium.