trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2001-12-17:
Kristin-feltet er et veldig interessant utbyggingsprosjekt. Men denne utbyggingen vil også medføre helt spesielle utfordringer i og med at man her står overfor et felt med spesielt høyt trykk og høye temperaturer, som saksordføreren allerede har vært inne på. Jeg er imidlertid tilfreds med at et stort flertall i komiteen støtter utbyggingen av feltet. Spørsmålet om å føre elektrisitet fra land til dette prosjektet har vært diskutert, men det ser ut til at en slik eventuell elektrifisering vil øke kostnadene med om lag 1 milliard kr, og dette kan selvfølgelig ikke belastes prosjektet. Fremskrittspartiet er på bakgrunn av dette ikke med på flertallsmerknaden der en ber utbyggerne vurdere om det likevel skal finnes alternative løsninger, og viser til at dette selvfølgelig vil redusere lønnsomheten i prosjektet. Så til endringene på inneværende års budsjett. Stortinget behandlet i vårsesjonen St.meld. nr. 37 for 2001–2002 om vannkraften og kraftbalansen. Der vedtok et stort flertall å sette en effektiv stopper for fremtidig vannkraftutbygging i Norge, dette til tross for at vi i de senere år har hatt mangel på både kraft og effekt i nettet. Dette har igjen medført at vi har måttet importere kraft fra våre naboland, bl.a. sterkt forurensende kullkraft fra Danmark. Fremskrittspartiet tok til orde for å tillate noe mer vannkraftutbygging der dette likevel ikke vil ha store miljømessige konsekvenser for naturen. Vi støttet derfor utbygging i Saltfjellet/Svartisen-området, men med et noe mer skånsomt utbyggingsalternativ for Beiarn. Vi stod som kjent helt alene om å støtte disse utbyggingsprosjektene, og de ble derfor stoppet. En av konsekvensene av å stoppe disse prosjektene er at man setter de kommuner som blir berørt, i en spesiell situasjon på bakgrunn av de store forventninger som er skapt når det gjelder inntekter, sysselsetting og næringsutvikling. Rødøy kommune støttet Melfjord-utbyggingen, og denne kommunen bør derfor så absolutt motta kompensasjon for manglende utbygging. Jeg er derfor tilfreds med at en samlet komite ber Regjeringen se på saken om kompensasjon til Rødøy på nytt, og at en finner frem til en løsning som skal ligge innenfor de økonomiske rammer som har vært gjeldende for denne ordningen. Jeg vil til slutt minne om at denne problemstillingen hadde vært unngått dersom Stortinget hadde støttet Fremskrittspartiets forslag om utbygging.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-17:
OECD har vært klar i sin tale om at Norge har behov for en mer effektiv miljøpolitikk. Som jeg sa i stad, økte CO2-utslippene til energi og produksjon med rundt 19 pst. i løpet av 1990-årene. Det er helt klart at vi står overfor en gedigen utfordring når det gjelder å redusere utslippene av klimagasser. Det er noe jeg antar at statsråden er enig med meg i at det er viktig å gjøre noe med. Det er derfor vi i SV ønsker at det for Kristin-feltet kan legges til rette for et pilotanlegg for CO2-fri gasskraft – sånn som Statoil kjører reklamekampanjer på at de er så flinke til. Men det er mulig at Regjeringen har andre planer for pilotanlegg for såkalt CO2-fri gasskraft. En annen ting som jeg også kunne tenke meg å stille statsråden spørsmål om, er om statsråden synes det er forsvarlig å ha brukt om lag 1 milliard kr på privatiseringen av Statoil og salg av SDØE-andeler. Vi har altså fremmet forslag om at Regjeringen foretar en ny gjennomgang av utbygging, anlegg og drift av Kristin med tanke på å gjøre feltet mer miljø- og klimavennlig. Hva er grunnen til at statsråden ikke ønsker seg bedre tid til å få oppfylt miljø- og klimamålsettingene i Sem-erklæringen?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-17:
Jeg vil be SVs gruppe stemme på følgende måte: Først for utsettelsesforslaget, som er omdelt i salen. Skulle det falle, har vi et subsidiært forslag som er gjengitt i innstillingen, der vi ber Regjeringen legge til rette for at det kan bygges et pilotanlegg for såkalt CO2-fritt gasskraftverk på Kristin-feltet. Dersom det mot formodning skulle falle, vil SVs gruppe stemme for innstillingen. Jeg vil også signalisere at vi vil støtte forslaget fra komitelederen.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2001-12-17:
Jeg skal være ganske kort. I utgangspunktet vil jeg vise til komitelederens innlegg og hans forklaring på at vi ikke skulle ha noen debatt her i salen. Men jeg finner allikevel grunn til å ta ordet nå for å rette opp en påstand og en usannhet som har kommet fra denne talerstolen flere ganger, nemlig at Arbeiderpartiet skulle ha ment at en skulle instruere Statoil i forhold til salg av gass. Det medfører ikke riktighet, og det har gjentatte ganger vært tilbakevist fra Arbeiderpartiet. Men vi føler altså behov for å gjøre det nå igjen, og vi kommer til å gjøre det hver gang denne usannheten blir fremsatt, for den blir ikke mer sann fordi om den gjentas flere ganger.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2001-12-17:
Jeg har aller først lyst til å gi Ingvild Vaggen Malvik ros for engasjementet for å få fram CO2-frie gasskraftverk. Der er representanten og statsråden helt på linje. Når det gjelder denne viktige saken, kjenner representanten også sikkert til det utvalget som var nedsatt av min forgjenger, Gassteknologiutvalget. Jeg har valgt å videreføre utvalget, riktignok med et noe endret mandat, og det skal legge fram sin innstilling 1. mars neste år. Der vil en få fram de alternative mulighetene som også kan brukes i forhold til pilotanlegg, eller demonstrasjonsanlegg. Jeg minner også om at Regjeringen har påbegynt arbeidet med et såkalt samarbeidsprogram mellom myndighetene og industrien med tanke på å forsere nye teknologier som kan gi oss CO2-frie gasskraftverk, og nytte også naturgass på andre miljøvennlige måter. Når det så gjelder et eventuelt demonstrasjonsanlegg i forbindelse med Kristin-prosjektet, er min og departementets vurdering at teknologien for et slikt pilotanlegg for CO2-fritt gasskraftverk trolig ikke vil være tilgjengelig innenfor det som er Kristin-prosjektets utbyggingsperiode. Det skyldes ganske enkelt at den teknologi som er mest moden, den som er tilgjengelig for Kristin-feltet, krever betydelige arealer og kan av praktiske grunner ikke testes på de offshoreinstallasjoner som skal betjene Kristin-feltet. Vi har i alle fall som felles målsetting, representanten Vaggen Malvik og jeg, at vi skal ha et trykk på disse sakene. Jeg kan forsikre representanten at dette vil jeg som statsråd komme tilbake til Stortinget med. Når det så gjelder de budsjettmessige konsekvensene av struktureringen av Statoil, minner jeg om at her har Stortinget sett alle dokumenter, fattet alle vedtak. Det som er i nysalderingen nå, er bare en logisk oppfølging av allerede fattede vedtak i Stortinget.
Karl-Anton Swensen (Kystpartiet), 2001-12-17:
Kystpartiet er ikke representert i energi- og miljøkomiteen, men vil herved støtte flertallsinnstillingen som er lagt fram. Kystpartiet er spesielt fornøyd med at Rødøy kommune har vunnet fram med argumentasjonen sin overfor komiteen, ved at de får forståelse for sine krav i forbindelse med at Melfjord-utbyggingen ble stoppet. Stoppingen av Melfjord-utbyggingen ble kunngjort på en veldig uheldig måte, i nyttårstalen til statsministeren, uten forvarsel til kommunen. Rødøy kommune ønsket jo denne utbyggingen. Derfor slutter jeg meg til det forslaget som ligger der. Jeg er for øvrig enig med Fremskrittspartiet, som mente at denne utbyggingen burde forseres. Vi er av samme oppfatning.
Tom Thoresen (Arbeiderpartiet), 2001-06-05:
Jeg har den ære å foreslå Kjell Engebretsen.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
Det er mulig at jeg i mitt innlegg formulerte meg på en slik måte at det ikke kom tydelig nok fram, som representanten Hagen riktig understreker, at forslaget fra Fremskrittspartiet og representanten Kleppe innebærer at man ønsker å ta et første steg gjennom en protokollkomite, og så vil resultatet av det måtte bestemme hva som skal være neste steg. Det er ikke noen konklusjon fra noe parti om at man skal reise riksrett. Jeg understreket også i mitt innlegg at jeg forutsatte at Fremskrittspartiet og representanten Kleppe ville redegjøre for sitt syn senere, så vi ville få det bekreftet. Så er det dette med at det er et tilleggsmoment at man skulle få alt på bordet og kunne avslutte debatten om Gardermo-prosjektet, enten det nå skulle føre til riksrett eller ikke. Fra vår side er oppfatningen at både politikere og opinionen nå har fått en så grundig oversikt over tingenes tilstand at det er grunnlag for å avslutte. For Høyres del, som jo hadde flere statsråder og stortingsrepresentanter som på det tidspunktet ønsket utredninger av andre løsninger enn delt løsning og Gardermobanen, mener vi at en eventuell kunnskap f.eks. om holdningene i Luftfartsverket, slik som Smith-kommisjonen anfører mot Lie, ikke ville ha vært av avgjørende betydning for oss. Vi erkjenner at flertallet i Stortinget hadde bestemt at Gardermoen skulle være flyplassalternativet, og at det var en politisk avgjørelse som det ikke ligger an til at man skal overprøve i riksrett. Vi for vår del føler at det er riktig å sette en sluttstrek i dag, at det er grunnlag for å hevde – både på politisk hold og i opinionen, hvis man kan skille mellom de to – at det ligger godt til rette for at man nå har skiftet sol og vind, og at det ikke skal hefte anførsler ved verken politikere, statsråder eller stortingsrepresentanter som noen føler behov for å få avklart gjennom å forberede en eventuell riksrett.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
Som jeg sa i mitt innlegg, føler jeg meg ganske trygg på at det har vært nyttig å gjennomgå den grundige og etter hvert langvarige prosessen som denne saken har fått i Stortingets organer. At man nedsatte Smith-kommisjonen, var for å få en avslutning på prosessen av et uhildet utvalg som ikke kunne mistenkes for å ha tatt andre hensyn enn å få fram fakta så langt det var mulig innenfor det mandat og innenfor den tidsramme som var gitt. Så jeg føler at med Smith-kommisjonens arbeid, og med de dokumenter som har vært sentrale i denne sammenheng, Riksrevisjonens rapport, Mydske-rapporten og Tønne-rapporten, høringen, har man fått et grunnlag som var bedre enn det vi hadde da vi opprettet Smith-kommisjonen. Og jeg føler at det har gagnet saken og ikke skadet saken at man fikk Smith-kommisjonen. Man kan nærmest få inntrykk av at Myrvoll mener at Smith-kommisjonen ikke har vært til gagn for saken. Jeg minner derfor om hva hans partileder har skrevet i innstillingen, og som jeg siterte i mitt innlegg, at man mener at «kommisjonens arbeid har vært viktig. Det har lagt død en rekke rykter, påstander, konspirasjonsteorier og bidrar således sterkt til å sette sluttstrek for en debatt som ikke så ut til å ta noen ende». Jeg oppfatter at SV ved det faktisk sier at Smith-kommisjonen var et nødvendig instrument for å sette en sluttstrek. Jeg har ikke lagt avgjørende vekt på rykter, påstander og konspirasjonsteorier, som SV nevner her, men jeg synes det er viktig at ikke bare vi på politisk hold i Stortinget føler oss bekvemme med å avslutte saken, men at det også har en legitimitet i opinionen, og det føler jeg at det nå er et grunnlag for. Jeg føler sterkt at man etter hvert har tatt bort en god del av de anklagene som lå i antydninger, rykter og konspirasjonsteorier, som SV karakteriserer det som, i forhold til enkelte politikere i tidligere regjeringer og i Stortinget.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
Jeg har selvfølgelig også lest Smith-kommisjonens karakteristikk av media. Når jeg ikke brukte tid på det i mitt hovedinnlegg, må det kvitteres ut på den måten at det ikke var mulig å dekke de vel 300 sidene i Smith-kommisjonens rapport innenfor 15 minutter, når jeg samtidig skulle dekke et så viktig dokument som Riksrevisjonens innstilling og det øvrige. Men når det gjelder media, er jeg jo selvfølgelig enig i at «edruelige media» er viktig, akkurat som edruelighet i sin alminnelighet er viktig. Det er klart at media har begått overtramp i denne saken, som – jeg holdt på å si – i altfor mange andre saker. Men jeg tror vi også må ta innover oss at media har vært nyttig i den prosessen som har vært, ved ikke bare å peke på forhold som er kritikkverdige, men også ved å være det korrektiv som media skal være i forhold til oss politikere. Så bildet er nok ikke bare svart, det er minst svart-hvitt, i tillegg til en del andre sjatteringer. Jeg er enig med Gunnar Skaug i at det kunne være ønskelig at media i enhver sammenheng var både korrekte og mer balanserte. Det er jo en av de oppgavene vi som politikere skal ha, å skifte sol og vind også i forhold til media og ikke la oss drive av media alene. Men jeg er altså av den oppfatning at media også har spilt en nyttig rolle i denne saken.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
Først en observasjon og så et spørsmål: Jeg registrerer at hovedtalskvinnen for Arbeiderpartiet bruker mesteparten av sin tid til å referere og argumentere for eller imot Smith-kommisjonen, samtidig som hun legger vekt på at den var helt unødvendig. Smith-kommisjonen var unødvendig, Arbeiderpartiet var mot en gransking, og de synes også i ettertid at det var helt unødvendig. Allikevel bruker Arbeiderpartiets representant mesteparten av sin tid til å vie Smith-kommisjonen oppmerksomhet, og hun konkluderer med at rapporten er et viktig dokument når det gjelder å få klarhet i hvem som hadde ansvar, og hvem som ikke hadde ansvar. Jeg synes Arbeiderpartiet skulle innrømme at det var viktig og riktig at vi gjennomførte den øvelsen. Så til spørsmålet: Representanten Husøy sa – og fikk det nærmest til å lyde som en unnskyldning – at Gardermo-prosjektet ikke var dårligere enn mange andre prosjekter som hadde et slikt omfang. Det kan da ikke være slik å oppfatte at Arbeiderpartiet mener at man skulle være lempeligere i kravene til å ha gjennomført skikkelige lønnsomhetsberegninger, forberedt og gjort et skikkelig grunnlagsarbeid før man iverksatte prosjektet, fordi det ikke er noe dårligere enn mange andre prosjekter? For Høyres vedkommende ønsker vi å være en pådriver for å forhindre at prosjekter kommer så skjevt ut som dette gjorde, også økonomisk, men da kan man ikke ha den holdningen som Arbeiderpartiets representant her tilkjennegav, nemlig at det er så mange andre prosjekter som har kommet dårlig ut.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
Når man hører representanten Myrlis karakter M for utbyggingen av Gardermobanen, må man vel trekke den konklusjon at det er godt at han ikke er lærer i skoleverket, for med den karaktersettingen måtte man konstatere at lærerstandens kvalifikasjoner er for nedadgående. Så har representanten Kaland konkludert med at flyplassaken har vært en pilotsak. Da må man vel i tråd med det kunne si at det har vært mye høytflyvning uten bakkekontakt, særlig når det gjaldt jernbanen, at det nå var tid for å gå inn for landing, og at det nesten ble en kræsjlanding, for debatten i dag har vist en todeling når Stortinget skal «finalisere» saken. Det er slik at flertallet, Arbeiderpartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti, SV og Senterpartiet, ikke ser behov for å utrede eller forberede en eventuell riksrettssak. Man vet nok til å sette sluttstrek. Smith-kommisjonen og Riksrevisjonens rapport bør nå legges til grunn for det vedtaket som vi har anbefalt, nemlig å vedlegge saken protokollen. Fremskrittspartiet og representanten Kleppe vil på sin side ta første steg mot riksrett ved å opprette en protokollkomite og eventuelt det som da måtte følge. Jeg syns det er viktig, når vi nå avslutter debatten, å holde fast ved at alle står sammen, absolutt alle, om klar kritikk av deler av prosessen, slik den er omtalt av Riksrevisjonen, av Smith-kommisjonen, av Tønne-utvalget og Mydske-utvalget. Mye har vært gjort feil, særlig når det gjelder Gardermobanen. Det burde ha vært mer informasjon til Stortinget, man hadde en kostnadsoverskridelse som ikke kan forsvares, og alternativ bruk av midlene innenfor samferdselssektoren hadde vært å ønske. Det er grunnlag for sterk parlamentarisk kritikk, men etter flertallets mening er det altså ikke alvorlig nok til at man skulle ta skritt i retning av en riksrettssak. La meg også understreke at komiteen har brukt lang tid på denne saken fra Riksrevisjonens Dokument 3:10 for 1997-98 ble lagt fram den 4. juni 1998. Jeg tror det har vært nyttig og viktig at vi har brukt den tiden som komiteen fant nødvendig. Det har også gjort at alle som har ønsket det, har fått gjort sitt syn kjent for komiteen og for Stortinget. Mange har gitt komiteen nyttig informasjon, og det foreligger i innstillingen en oversikt over alle dem som har bidratt med innspill i form av dokumenter og henvendelser. La meg også gi ros til Riksrevisjonen for at de – og det er ikke overraskende, for det er mer eller mindre en selvfølgelighet – har kommet med et grundig og kvalitativt godt arbeid i en svært komplisert teknisk, økonomisk og politisk sak. Smith-kommisjonen har på sin side foretatt en nyttig gjennomgang av saken, spesielt forhold knyttet til opplysningsplikten og ansvarlighetsloven, som ikke var en del av det som Riksrevisjonen har utredet. Men nå er det tid for å sette sluttstrek. Det blir en bred rød strek i karakterboka, og samferdselsministeren får melding med seg hjem om at hjemmearbeidet må gjøres bedre til neste time, hvis ikke kan han risikere å bli utvist.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
Egentlig har jeg sagt det jeg følte var nødvendig å si, men i og med at representanten Myrvoll igjen tar opp dette med granskingskommisjonen og uhildethet i forhold til andre utredninger, er det det å si at verken jeg eller noen andre i salen følte behov for å ta replikk etter det første innlegget til Myrvoll. Det forteller ganske mye. Egentlig hadde jeg ikke behov for å ta ordet nå heller, men jeg vil ikke at noen skal oppfatte det dit hen at jeg har gitt uttrykk for at Riksrevisjonen eller andre utvalg ikke skulle være uhildet. Jeg understreker at granskingskommisjonen blir oppfattet som en uhildet kommisjon, sammensatt på en slik måte at alle har tillit til det sluttresultatet som har kommet. Det synes jeg er viktig å understreke. Men i motsetning til hva som er tilfellet med representanten Myrvoll, er mine utsagn knyttet til det jeg uttaler meg om, og kan ikke utledes til å være karakteristikker av andre organer.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
Den beskrivelsen som statsråden har av de faktiske forholdene knyttet til disse kompliserte sakene, er vi ikke uenig i. Og når statsråden sier at utbyggeren har ansvar for kvaliteten i beregningen, og beskriver dette med usikkerhet, må jeg minne ham om det vi sier i innstillingen. Det er at Stortinget har forventninger til Regjeringen, nedfelt i petroleumsloven og i St.meld. nr. 2 for 1992-93. Derfor føler jeg at det ikke er tilstrekkelig når statsråden sier at de vil ta hensyn til Stortingets kritikk, som er nedfelt i denne innstillingen, i det fremtidige arbeidet. Det må foretas en grundig gjennomgang i departementet, i Regjeringen, av om de forhold og forventninger som er nedfelt i petroleumsloven og i St.meld. nr. 2, fortsatt skal være gjeldende og retningsgivende. I så fall må man i departementet legge mer vekt på usikkerheten og på en beskrivelse og vurdering av den. Jeg ber derfor om at statsråden oppfatter komiteen riktig dit hen at det på en egnet måte må bli en grundig vurdering av om petroleumsloven og St.meld. nr. 2 skal være retningsgivende, slik det er beskrevet i dag, eller om utviklingen i 1990-årene har vist at man bør legge andre kriterier til grunn. I så måte oppfatter jeg at Riksrevisjonens melding tar tak i de to sentrale dokumentene som jeg nå har nevnt, og i så måte er komiteen helt enig med Riksrevisjonen. Men vi er åpne for at utviklingen muligens har vært slik at det er grunnlag for å legge andre kriterier til grunn i departementets behandling av PUD og senere endringer i utbyggingsprosjekter. Jeg vil bare ha statsrådens bekreftelse på at vi er enige om at Stortinget skal få seg forelagt en sak om det vi har beskrevet her.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
Som saksordfører føler jeg sterkt behov for å ta en replikk når komitelederen sier at det er så mye som har skjedd og kommet til kunnskap etter avgivelse av innstillingen. Som saksordfører må jeg si at det eneste nye som har oppstått etter avgivelse, er de uttalelsene som pressetalspersoner i Forsvarets overkommando og Forsvarsdepartementet har kommet med. Når det gjelder sakens realiteter, har ikke jeg opplevd at det har kommet frem noe nytt. Jeg synes det er viktig å holde fast ved at vi ikke diskuterer sakens realiteter hva angår sikkerhetsklarering eller ikke sikkerhetsklarering av disse personene. Det vi snakker om, er det prinsipielle knyttet til en arbeidstakers rett til innsyn innenfor de lover og instrukser som de hemmelige tjenester arbeider etter. Jeg synes det er viktig at også komiteens leder bekrefter at det er det vi fra komiteens side har uttalt oss om, og det er det vi er kritiske til. Vi har ikke uttalt oss om hvorvidt sikkerhetsklarering i sin tid skulle ha vært gitt, og hvorvidt det er saklig grunnlag for å trekke den tilbake. Men en samlet komite krever at ansatte i de hemmelige tjenester skal behandles på en annen måte enn det som har vært tilfellet i disse to sakene.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
En kort merknad fra min og Høyres side: Det er klart at offentlighetsloven selvfølgelig skal etterleves også i kommunene. Men jeg er ikke villig til å trekke den konklusjon av denne undersøkelsen at det generelt er slik at offentlighetsloven ikke blir etterlevd på en skikkelig måte i kommunene. Det er et begrenset område som Sivilombudsmannen prisverdig har gått inn på i to kommuner. Jeg synes ikke at vi dermed skal trekke de konklusjonene at det nå skal iverksettes ressurskrevende tiltak, slik det er lagt opp til i forslagene både fra Fremskrittspartiet og fra Venstre. Jeg er uenig med representanten Hagen, som mener at merknader fra Stortinget eller fra Sivilombudsmannen er det ingen som tar hensyn til, og ingen ting skjer. Jeg har tillit til at disse to kommunene som det vitterlig gjelder, tar disse tingene på alvor. Jeg er enig i at Sivilombudsmannen gjerne bør følge opp og se til at så skjer, så får man en stikkprøve på det. Jeg synes det er positivt at Sivilombudsmannen går inn på slike områder som dette, og håper at det også skal skje i fremtiden. Men når Høyre ikke vil stemme for forslagene, verken Fremskrittspartiets eller Venstres, må ikke det utlegges dit hen at vi ikke ønsker offentlighet, og at loven skal etterleves. Jeg føler at det er mer et spørsmål om vektlegging, og at det ikke er saklig uenighet om at offentlighetsloven skal gjelde på alle nivåer. Men når man fra komiteens side har satt ord på dette, når Sivilombudsmannen nå har satt ord på dette overfor de to angjeldende kommunene, får det være tilstrekkelig i denne omgangen. Og hvis Sivilombudsmannens aktivitet eventuelt skulle avdekke lignende tilfeller i disse kommunene eller i andre kommuner, får vi komme tilbake til om det er nødvendig å ta sterkere i. Men slik som det nå er formulert i komiteens innstilling, føler jeg det er tilstrekkelig i denne saken.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
Jeg har faktisk tillit til kommunepolitikerne, men jeg skjønner at jeg og representanten Hagen kanskje har forskjellig oppfatning for tiden av dette med tillit og hvorvidt man kan stole på noen. Jeg er altså i den situasjonen at både jeg som representant og mitt parti har tillit. Jeg har da også tillit til at kommunepolitikerne rundt om i Norges land etterlever offentlighetsloven. At det er brudd på offentlighetsloven, så vel som andre lover, i enkelte tilfeller, må ikke få oss til å tro – som Hagen tydeligvis gjør – at ingen utenfor dette hus orienterer seg om hva som skjer her, eller om de lover vi vedtar. Offentlighetsloven er vedtatt, og jeg er fullt og helt trygg på at kommunesektoren, enten det er politikerne eller administrasjonen, er godt kjent med loven. Dermed sier jeg at jeg har tillit til dem. Det er ikke noe generelt inntrykk jeg eller Høyre sitter igjen med, at offentlighetsloven ikke blir etterlevd.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
Jeg var ikke klar over at vi var inne i en replikkveksling. Som jeg nå har redegjort for, ønsker man ikke å gå i gang med en offensiv. Jeg oppfatter at det må bety noe mer enn at man skal sende et rundskriv, når Venstre nå foreslår at man skal iverksette en offensiv. Vi føler at det ikke er behov for en storstilt offensiv for å bedre praktiseringen av offentlighetsloven i statsforvaltningen og i kommunesektoren på bakgrunn av en undersøkelse av tre begrensede deler av lovens område i to kommuner.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-06-05:
Min tillit bygger på at Kommune-Norge er kjent med og etterlever offentlighetsloven som de øvrige lover som berører kommunesektoren. Det er ikke slik at alle vet at 99 eller 85 pst. av tilfellene i kommunesektoren er brudd på loven. Det er ikke dokumentert at det nå er slik i kommunesektoren som denne begrensede undersøkelsen av de to kommunene viser.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-06-05:
Jeg har to spørsmål til saksordføreren. For det første: Er han enig med meg i at det må ha vært en slags forsnakkelse eller en inkurie når han i begynnelsen av sitt innlegg slo fast at Fremskrittspartiets forslag medførte at vi hadde tatt standpunkt og snakket om vårt forslag om riksrett? Jeg går ut fra at han ved nærmere ettertanke vil være enig i at det å oppnevne en protokollkomite er det neste leddet i å vurdere om det skal tas ut riksrettstiltale, og at heller ikke Fremskrittspartiets forslag er en konklusjon om at det skal tas ut riksrettstiltale. Det var han også inne på, for så vidt, på slutten av sitt innlegg. Jeg synes dette er viktig, fordi det i en prosess av undersøkelser for å vurdere om det er grunnlag for og om en bør ta ut tiltale, er viktig at man ikke kommer med konklusjoner på et forberedende stadium. Det å oppnevne en protokollkomite er det neste steg, men det er selve protokollkomiteen som i tilfelle skal konkludere med en innstilling overfor Stortinget om det skal reises riksrettstiltale, eller om det ikke skal gjøres. Jeg vil gjerne be om at han bekrefter at han der kom med en forsnakkelse. Jeg går også ut fra at han er enig i at et tilleggsmoment når det gjelder å vurdere tiltale overfor statsråder eller stortingsrepresentanter, også er at de skal ha den samme behandling for mulige lovovertredelser som gjelder andre i samfunnet. Det må også tillegges vekt, og ikke bare det å få avklart alt innholdet i saken, som han var inne på i slutten av sitt innlegg. Det må ikke være et misforhold mellom at andre samfunnsborgere blir anklaget for en domstol for ting som de kan ha gjort, mens ikke statsråder og stortingsrepresentanter også skal kunne risikere det samme. Det i seg selv er et selvstendig moment som må tas med i spørsmålet om man skal gå videre til neste skritt om å oppnevne en protokollkomite.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-06-05:
Jeg er glad for at representanten Inger Lise Husøy også understreker at den kritikken som har vært reist, er berettiget, og at det er om hvorvidt kritikken skal kunne få følger for noen eller ikke, at hovedforskjellen er mellom Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet når det gjelder spørsmålet om protokollkomite. Ellers synes jeg egentlig det er fantastisk hvor lett man ser bort fra at det er 7 000 mill. kr som her er brukt av statsbudsjettmidler til investeringer i en jernbane som ikke noen gang av Stortinget ble veiet opp mot andre måter å bruke disse pengene på. Det er det som er realiteten her. Det er mange som ønsker større investeringsmidler f.eks. til samferdsel. Under budsjettbehandlinger er det en rivende kamp om investeringer til jernbanedrift og investeringer i veier, tunneler, broer, rassikring osv., hvor det er knallharde debatter for beløp langt mindre enn 7 milliarder kr. Denne virksomheten ble organisert gjennom aksjeselskap, og det ble fortalt Stortinget at det ikke skulle koste skattebetalerne 5 øre. I tillegg sa man til å begynne med at her skulle det bli 8 pst. realavkastning på de investerte beløpene – så dette skulle ikke koste staten 5 øre. Og så har altså Stortingets flertall etterpå avskrevet 7 milliarder i lån. Hadde vi fått opplysninger som var korrekte, at det ikke var 18 milliarder kr som ble foreslått til sammen, men 25 milliarder kr, hadde det vært en helt annen diskusjon. Er Inger Lise Husøy enig i at det er mer enn kritikkverdig sannsynligvis, at 7 milliarder kr er brukt uten at det er veiet opp mot andre måter å bruke pengene på?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-06-05:
Jeg vil gjerne vise til mindretallsmerknaden. Fordi det tidligere har tydet på at det kan ha vært noen misforståelser, vil jeg gjerne understreke at dette overhodet ikke er ment som noen kritikk av Sivilombudsmannen. Tvert om er det en oppfordring om kanskje å utnytte i enda sterkere grad en del av de virkemidlene som Sivilombudsmannen har etter sitt mandat, og en slags anmodning om kanskje i enda sterkere grad å klargjøre også overfor Stortinget de mangler ved lover som kan vise seg. Jeg har den tro at det gjennom veldig mange gjennomgåelser av saker av og til kan danne seg et slags mønster i synspunkter om en lov som det stadig er saker i forbindelse med, og da vil en klargjøring av lovverket kanskje kunne redusere klagemengden. Fremskrittspartiet ønsker derfor å gi en oppmuntring til Sivilombudsmannen. Samtidig er vi glad for at det nå har kommet noen ekstrasaker i tillegg til de ordinære. Vi skulle ønske oss enda flere. Nytteeffekten ved at Riksrevisjonen nå kommer med mange saker, den såkalte Dokument nr. 3-serien, er noe vi håper Sivilombudsmannen vil vurdere om er en praksis som kan følges også fra hans side i noe sterkere grad. Så vår merknad, som også representanten Kleppe har sluttet seg til, er i realiteten en oppfordring til Sivilombudsmannen om, hvis han finner det mulig, i større grad å utnytte mandatet til fulle, til beste for enkeltmenneskers kamp mot byråkratiet.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-06-05:
Representanten Ludvigsen har den tillit til norske kommuner, og særlig de to berørte, at de vil ta ad notam Sivilombudsmannens melding til Stortinget og for så vidt innskjerpe i Kommune-Norge at man skal være flinkere og mer påpasselig med å følge offentlighetsloven. Jeg kunne tenke meg å spørre Ludvigsen hvilken garanti han mener vi har for at andre kommuner – jeg tenker da på både kommunepolitikere, kommunale rådmenn og andre – i det hele tatt er kjent med at Sivilombudsmannen har gitt denne meldingen til Stortinget, at de i det hele tatt er klar over at det har vært foretatt stikkprøver i to kommuner med et meget begredelig resultat. Er det noen ordning som gjør at Kommune-Norge automatisk får beskjed om innholdet i Sivilombudsmannens melding til Stortinget og resultatet av undersøkelsen og eventuelt Stortingets debatt om disse tingene? Hvis ikke Ludvigsen kan si hvorledes han regner med at Kommune-Norge i det hele tatt blir gjort kjent med saken, vil han da kunne være innstilt på å vurdere i hvert fall noen formidlingstiltak, slik at de berørte av denne typen undersøkelser er klar over at offentlighetsloven eksisterer, og at Sivilombudsmannen har påpekt betydelige mangler i to kommuner som er brukt i stikkprøver? Vil han da være innstilt på i alle fall å gjøre noe med dét? For hvis det er slik at han er enig i at det ikke er noen ordning hvor dette formidles, hvilken grunn har da Ludvigsen til å tro at Kommune-Norge vil rette seg etter Sivilombudsmannens synspunkter – når de altså ikke er kjent med Sivilombudsmannens synspunkter?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-06-05:
Jeg fikk ikke svar på min første replikk, nemlig på spørsmålet: Hvis det ikke er noen formidlingstjeneste for at Kommune-Norge blir gjort kjent med Sivilombudsmannens melding og de kritiske forhold i de to stikkprøvekommunene, hvorledes kan man da ha tillit til at disse merknadene, som man altså da ikke er gjort kjent med, blir fulgt opp? Man kan jo ikke på alvor mene at samtlige som jobber i la oss si lederstillinger i Kommune-Norge, og kommunepolitikere, til de grader følger med i det enorme spekter av saker som skjer i statsforvaltningen og i Stortinget, og at de kan og vet alt – særlig når det da ikke er noen som formidler det til dem. Media gjør det jo ikke. Og så vidt jeg vet – det er mulig jeg tar feil – har heller ikke Sivilombudsmannen noen automatisk meldingstjeneste. Hvordan kan man da ha tillit til at de følger opp noe de ikke vet at de skal følge opp? Det var mitt hovedspørsmål. Så sier Ludvigsen at han har full og hel trygghet for at man gjør så godt man kan med dette i kommunesektoren. Hva bygger han på da? Han kan i hvert fall ikke bygge på Sivilombudsmannens stikkprøver i Lillehammer og Trondheim, for det er vel den eneste kunnskapen vi har om hvorledes Kommune-Norge opptrer i disse spørsmål. Jeg vil lese fra komiteens merknader: «Komiteen har lagt merke til at av 53 undersøkte forhåndsklassifiseringer i Lillehammer kommune fant han grunnlag for kritiske merknader i 52 tilfeller.» Det er 99 pst. det! I Trondheim kommune ble 35 saker undersøkt, og det var kritikk til 31 av dem. Nå greier jeg ikke å regne det så nøyaktig, men det blir vel 85 pst. eller noe sånt. Hovedsvaret fra Sivilombudsmannens undersøkelse er at det ikke er grunn til å ha tillit til Kommune-Norges oppfølging av offentlighetsloven. Da er mitt spørsmål til representanten Ludvigsen: Hva er det han vet som alle vi andre ikke vet, og hva er det han bygger på når han sier at han har tillit til kommuneforvaltningen, når disse undersøkelsene viser at det er det ikke grunnlag for? Hvilke rapporter og undersøkelser er det representanten Ludvigsen bygger på?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-06-05:
La meg først gi ros til statsråden for det siste hun sa. Det kan kanskje komme noe positivt ut av debatten, ved at hun fra Stortingets talerstol har lovet å vurdere å sørge for at Kommune-Norge blir gjort kjent med meldingen til Sivilombudsmannen. Det synes jeg vil være meget nyttig, og det er jeg veldig takknemlig for. Jeg håper at man når man først skal sørge for det, kanskje også kan formidle andre gode ideer, særlig hvis det er slik at det ikke er vond vilje – det tar jeg til etterretning at statsråden mener. Hun også at man ikke alltid klarer å etterkomme reglene. Det er altså avdekket her at man i 52 av 53 undersøkte tilfeller i Lillehammer ikke greide å etterfølge reglene, og at man i 31 av 35 undersøkte tilfeller i Trondheim ikke greide det. Det er altså et overveldende materiale som kan tyde på at man meget sjelden – ikke alltid, men meget sjelden – greier å etterfølge reglene. Da må man kanskje se på kursvirksomheten og de politiske ønskene. I forbindelse med formidling til Kommune-Norge, enten direkte, som jeg ville foretrekke, eller via Kommunenes Sentralforbund – så lenge man forsikrer seg om at Kommunenes Sentralforbund følger opp og kontakter Kommune-Norge og ikke bare lar det ligge i skuffen – kunne man kanskje vurdere å se på «Vær åpen»-plakaten som Venstre har laget. Kanskje man bare kunne greie å omformulere en slik «Vær åpen»-plakat, slik at den passer på de forskjellige etater i en vanlig norsk kommune, og at man som regjering gir det sin politiske anbefaling. For når det gjelder Kommune-Norge, er det jo Regjeringen som generelt via fylkesmannen, og på andre måter via statsetatene, skal påse at lover og lovers intensjoner – for å bruke et litt uklart uttrykk – blir fulgt opp av forvaltningen. Så jeg tolker justisministeren slik – og jeg vil gjerne få henne til å bekrefte det – at nå har Regjeringen i hvert fall merket seg Sivilombudsmannens melding, og at Regjeringen vil drøfte hvorledes den når det gjelder ansvaret for å få forvaltningen både i kommuner og stat til å følge lover og regler, vil sørge for en skikkelig vurdering av dette spørsmålet, og av eventuelle tiltak.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-06-05:
Jeg tegnet meg på talerlisten – og deretter til replikk. Men det innlegget jeg skulle holde, vil jeg nå la være å holde fordi det har vært meget nyttig med den oppklaringsrunden i replikkordskiftet med statsråden. Så jeg trekker forslag nr. 1, fra Fremskrittspartiet, fordi det har en form hvor vi ber Regjeringen om å gjøre noe som justisministeren nå i Stortinget allerede har bekreftet at Regjeringen vil gjøre. Og da er det i samsvar med parlamentarisk praksis uriktig av meg å opprettholde et forslag som Regjeringen allerede har sagt den skal følge opp videre. Så jeg trekker forslag nr. 1.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2001-06-05:
Jeg merket meg at representanten Ludvigsen nå dro en del konklusjoner ut fra det Mydske-utvalget har kommet med, ut fra Riksrevisjonens arbeid, osv. I fjor var ikke Høyre i stand til å dra en eneste konklusjon. Alle sider skulle belyses på nytt. Smith-kommisjonen lot være å belyse en rekke sider, fordi de var belyst. Det aksepteres i år. Representanten Ludvigsen viste til at SV sa at det er gjort en del viktig arbeid. Ja, det er gjort en del viktig arbeid, fordi forventningene til denne sal ikke kan stilles så veldig høyt. Men er ikke representanten Ludvigsen enig med meg i at man kan forvente at Stortinget ikke går på rykter og konspirasjonsteorier? Er ikke representanten Ludvigsen enig med meg i at man kan forvente at Stortinget husker sine egne vedtak – vedtak Høyre har vært med på? At Høyre faller på kne for Arbeiderpartiet et par ganger, er ikke noe å granske på. Det er fullt lovlig å falle på kne, og det er fullt lovlig å presse noe i kne. Det er ikke noe å granske på. Kan man ikke forvente at Stortinget greier å skille mellom overordnede perspektiver og detaljer? Jeg mener at man kan forvente det. Men når man i Stortinget ikke er i stand til å skille mellom detaljer og overordnede perspektiver, når man ikke er i stand til å huske sine egne vedtak, og når man ikke er i stand til å avvise konspirasjonsteorier og rykter, så er det greit. Da har granskingskommisjonen lagt dette dødt. Men jeg har helt andre forventninger til denne sal om at man er i stand til å skjære igjennom i en sak som har vært gjennomgått så mange ganger. Jeg har lyst til å spørre representanten Ludvigsen: Greier han nå å huske de vedtak Høyre har vært med på som la premissene for det arbeidet som diverse regjeringer gjorde på 1990-tallet? Greier han nå å skille mellom detaljer og overordnede perspektiver? Hva kom det av at Høyre ikke var i stand til noe av dette i fjor vår, men da skulle ha alle saker gjennomgått? Det er en liste lang som et uår av ubesvarte spørsmål som Smith-kommisjonen ikke har besvart, fordi de sa at de var besvart. Nå er Ludvigsen i stand til å svare han også.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2001-06-05:
Jeg ber om ordet til å oppklare en misforståelse.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2001-06-05:
Først sånn at representanten Holten ikke skal få de samme misforståelser som representanten Ludvigsen: Jeg syns at Smith-kommisjonens rapport er meget spennende og interessant lesning, og jeg anbefaler alle her som ikke har lest den, om å lese den. Det er god voksenopplæring for stortingsrepresentanter, som burde huske på hva deres oppgave er. Det var et helt annet trykk over representanten Holten for et års tid siden under høringene i komiteen, og jeg har jo lest representanten Holtens utspørringer og vil anbefale ham å lese dem sjøl i ettertid for å se hvordan han virkelig skulle bore og grave når alle såkalt ansvarlige var inne, og hvor forståelsesfull han var og hvor interessant det var da alle ryktemakerne var inne i komiteen og spredte sine ubegrunnede rykter. Det var ting som representanten Holten virkelig satte pris på. Jeg satt ikke i komiteen, så jeg har måttet lese det i ettertid. Det var også et helt annet trykk over representanten Holten i salen, og da vi møttes i duell på TV. Det hørtes ut som om det skulle ramle skjelett ut av mange skap når granskinga var over. Da vil jeg spørre representanten Holten: Hvilke skjelett har ramlet ut av skapene? Hva slags ny informasjon har representanten Holten fått nå som han ikke hadde for et år siden, da han ikke var i stand til å trekke noen konklusjoner? Han står på talerstolen i dag og viser bl.a. til at når det ikke ble gjort alternative utredninger, var det fordi et stort flertall i Stortinget ikke ønsket det. For et år siden var han med på merknadene og sier at han ikke har fått tilfredsstillende svar på om «det burde ha vært en selvfølge å ha andre likeverdig utredete alternativ å sammenligne …med». Da var det en selvfølge at det burde ha vært det. Nå erkjenner han at det var Stortinget som ikke ville ha det. Jeg sjekket innstillinga i fjor, og jeg sjekket i voteringsutskriften hvordan representanten Holten hadde stemt i 1990. Det er noe galt med hukommelsen. Dette burde han ha visst i fjor.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2001-06-05:
Jeg skal ikke komme med karaktersetting, slik som representantene Myrli og Ludvigsen gjorde, men jeg har lyst til å advare mot at man nå sender med meldebok hjem til dagens samferdselsminister om at han må gjøre en bedre jobb. De samferdselsministrene vi har snakket om nå, har avgått som samferdselsministre for ganske mange år sida, så det er litt seint å sende meldeboka hjem til dem. Jeg prøvde å tolke representanten Ludvigsens siste innlegg ut fra det som han har sagt før. Tidligere i dag sa representanten Ludvigsen at det var nødvendig å sette ned en uhildet granskingskommisjon, og jeg prøvde å ta det opp seinere i debatten. Jeg velger å tolke ham slik at han dermed ikke mener at Riksrevisjonen, Mydske-utvalget og Tønne-utvalget ikke er uhildet i sine vurderinger, og at det ikke er noen kritikk av dem. Jeg ble overrasket over at man skulle ha et uhildet granskingsutvalg som skulle ta opp alle sakens temaer og snu alle steiner som delvis var snudd mange ganger før. Et spørsmål som ingen av dem som har ivret veldig for gransking, har svart på i dag, er: Hvilke nye fakta har kommet fram i den siste granskinga som man ikke kjente til i fjor? Da hadde man en lang liste – 13 strekpunkter i innstillinga – med spørsmål man følte hadde for dårlige svar. Jeg kan ikke se at det på noen av punktene har kommet nye svar i år. Den eneste endringa er en skjerpet kritikk av tidligere samferdselsminister Lars Gunnar Lie. Vi visste om saken, men den har blitt skjerpet. Det var det som ble litt patetisk her i dag, for det var kanskje ikke naturlig for dem som ønsket granskinga, å skjerpe kritikken i den retningen – det var vel ikke der man hadde forventet at det skulle ramle noe skjelett ut av skapet. Hvis noen av dem som ivret for granskinga, kan forklare hvilke nye fakta som har kommet på bordet som ikke Riksrevisjonen og mange utvalg har lagt fram, hadde det vært spennende å høre, når vi nå setter sluttstrek og oppsummerer. Hva var det som gjorde at man ikke var i stand til å dra én eneste konklusjon i fjor vår, men at man nå kan dra alle konklusjonene, nå når Smith-kommisjonen har fortalt at den ikke gidder å snu på de fleste av steinene, for de har andre snudd godt før?
Gunnar Skaug (Arbeiderpartiet), 2001-06-05:
Jeg tror nok et samlet storting iallfall i dagens debatt kan være enig om et vesentlig forhold, at nå er det, som saksordføreren helt riktig sa, grunnlag for, også med grunnlag i Smith-kommisjonens rapport, å sette en sluttstrek for Gardermosaken. Jeg vil benytte denne anledning til også å takke saksordføreren for både innlegget i dag og for hans arbeid med å presentere denne saken for Stortinget. Et av de vesentlige poengene i Smith-kommisjonens rapport som Arbeiderpartiet har lagt vekt på, og som det også er henvist til, men som de andre partiene ikke har funnet grunnlag for å vektlegge, er Smith-kommisjonens påpekning av betydningen av «edruelige media». Jeg vil gjerne spørre saksordføreren om han ikke er enig i Smith-kommisjonens rapport når det gjelder å påpeke at også media har et spesielt ansvar. Det er grunn til å merke seg den skarpe kritikken som Smith-kommisjonen har reist overfor deler av norske medier i Gardermosaken, og som den sier er berettiget. Sterkt tendensiøs journalistikk er avdekket, slår kommisjonen fast. I og med at saksordføreren ikke var innom dette feltet i det hele tatt, kan det være greit å spørre ham om han ikke deler kommisjonens vurderinger på dette punktet.
Gunnar Skaug (Arbeiderpartiet), 2001-06-05:
Når jeg tar ordet, er det for å understreke at en sak ikke bare har én side, men mange sider. Og etter at denne innstillingen ble avgitt fra komiteen, tror jeg nok det er grunnlag for å ikke ta så hardt i som både saksordføreren og ikke minst Vidar Kleppe nå har gjort i den sak som foreligger. Det er riktig at komiteen ber EOS-utvalget følge opp tjenestenes praktisering av innsynsretten i klareringssaker for å sikre de ansattes rettigheter. Men ut fra den oppmerksomhet som denne saken har fått, bl.a. i Dagsavisen, vil jeg for min egen del si at jeg tror en er nødt til å skille mellom to sider i den oppsigelsessaken som EOS-utvalget stiller seg kritisk til. Det første går på fjerningen av sikkerhetsklareringen til den tidligere ansatte i Forsvarets overkommando, som førte til at han ble oppsagt i sin stilling. Det andre går på saksbehandlingen og særlig kritikken av at vedkommende ikke ble gitt tilstrekkelig innsyn. I så måte vil jeg gjerne støtte opp under det som saksordføreren sa i forhold til det siste. Men det jeg vil ha sagt, er at når det gjelder det første forholdet, mener jeg at det ikke er grunn til kritikk. Og hvorfor? Jo, vedkommende – og det synes jeg Stortinget har behov for å få vite – hadde begått om lag 31 sikkerhetsbrudd. Det dreide seg i hovedsak om brudd på dokumentsikkerheten, men også manglende oppfølging da vedkommende mistet adgangskortet til FO-bygget, og ikke minst ulovlig oppbevaring av våpen. Dette er alvorlig! Når det gjelder det andre forholdet, om innsyn i prosessen, mener jeg at det er grunn for departementet til å akseptere den kritikken som både EOS-utvalget og komiteen bærer fram, og jeg forutsetter – som saksordføreren – at statsråden gir Stortinget den faktiske opplysning som Stortinget har krav på.
Gunnar Skaug (Arbeiderpartiet), 2001-06-05:
Når jeg fant grunn til å ta ordet i denne saken – og jeg regner også med at statsråden vil gi opplysninger som er balansert i forhold til den oppmerksomhet som saken har fått, ikke minst i media, etter at innstillingen ble avgitt – er det fordi det er en kjensgjerning at departementet var ankeinstans etter at FO hadde fratatt vedkommende denne sikkerhetsklareringen, noe som har fått mye oppmerksomhet også i media. Det jeg vil fastholde, er at jeg har meget vanskelig for å se at departementet burde ha vurdert dette spørsmålet annerledes enn FO gjorde. Det ville ha vært, synes jeg, å se bort fra selve sikkerhetsbestemmelsene. I sum tror jeg at dette også ville ha vært med på å sende ut dårlige signaler om sikkerhet.
Gunnar Skaug (Arbeiderpartiet), 2001-06-05:
Representanten Kleppe kan umulig ha oppfattet at det jeg ønsket å få fram, er at man må skille mellom to sider av denne saken som det er blitt så stor ståhei om. Det er det poenget som Kleppe åpenbart ikke har fått med seg. Det jeg imidlertid vil fastholde, som komiteen står bak, og som også saksordføreren gjorde grundig rede for, er at en nok kan beklage at det ikke ble lagt til rette for innsyn for vedkommende på et tidligere stadium. Den kritikken vil jeg fortsatt fastholde, og jeg regner med at statsråden også nå, dersom han vil, setter saken på plass. Jeg vil bare slutte med å sitere hva komiteen konkluderer med: «Komiteen forutsetter at EOS-utvalget vil følge opp tjenestenes praktisering av innsynsretten i klareringssaker for å sikre de ansattes rettigheter.»Dette er noe hele komiteen står bak, og dette vil jeg igjen fastholde.