Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-12-13:
Det må ha vært spesielt for kunnskapsministeren i dag å våkne opp til meldingen om at Sosialistisk Ungdom vil avskilte SV som skoleparti og finne andre hovedsaker som kan virke i valgkampen. Enda mer rammende må det være når SU-lederen begrunner bortvalg av skole med at SV har mistet oppslutning i hvert valg siden 2005 samtidig med at partiet har sittet med kunnskapsministeren. En av Norges største utfordringer er å skape et klima hvor det er lov til å lykkes i skolen, og hvor det er en selvfølge at også flinke elever får mulighet til å klatre videre i kunnskapens tre uten at dette blir gjort til et problem i skolen. Norge er mer realfagsavhengig enn noensinne. Norsk velferd bæres av næringer som er svært ingeniørintensive. Norsk konkurransekraft avhenger av at vi er smartere og mer innovative. Flere og bedre kvalifiserte rekrutter til ingeniørstudiene må derfor kunne betraktes som en viktig forsikringspremie for økt verdiskaping i Norge. Å snakke om det er én ting, men å gjøre det noe annet. Gjennomføringskraft handler om å ta de riktige initiativene til riktig tid. I utdanningspolitikken etterlyser Høyre nye ideer og bedre løsninger. Etter syv år med rød-grønt styre kan det ikke komme som noen overraskelse for regjeringspartiene at de blir stilt til ansvar for sine prioriteringer. Høyre satser i sitt alternative budsjett i overkant av 2 mrd. kr utover regjeringens budsjett på kunnskap og forskning. Det gjør vi fordi vi har tatt tungt inn over oss at det koster å bygge en skole og kunnskapsmiljøer i verdensklasse. Da er det jammen modig gjort av Arbeiderpartiet å angripe Høyre for å svekke satsingen på forskning. Når en samlet opposisjon vil gjeninnføre et forskningsfond som skal sikre forutsigbarheten og en gaveforsterkningsordning som skal stimulere private bidrag, så er det verken gammeldags eller feilslått. Det er derimot regjeringens forskningspolitikk med innlagte hvileskjær, manglende rekrutteringsstillinger og manglende stimulanser til å få opp den private forskningsandelen. For noen uker siden gjestet den berømte John Hattie Norge for å presentere hovedfunnene i sin omfattende internasjonale studie av skoleforskning. Høyre mener Hatties understreking av den faglig sterke læreren som den aller viktigste innsatsfaktoren, må ha konsekvenser for hvordan ansvarlige politikere på alle nivåer prioriterer. Denne uken har vi fått presentert resultatene fra PIRLS- og TIMSS-undersøkelsene. Norsk skole er klokket inn til en bra mellomtid, og vi har tatt viktige steg oppover kunnskapsstigen fra et nokså ubehagelig lavt nivå. Vi skal glede oss over fremgangen og over at forskerne nå mener at den negative trenden i norske elevers prestasjoner er snudd. Det er også en god nyhet at skolen evner å løfte de svakeste. Men vi må beholde bakkekontakten, og vi må erkjenne at skolen ikke greier å gi alle elever et større læringsutbytte. Vi må strekke oss etter de beste landene. Og for å låne et vers fra Bibelen: Løft dine øyne og se deg omkring! Norge må lære av andre land. Vi kan se til Finland om lærerutdanning, og til Russland, Japan og Singapore når det gjelder realfag, der alle tre utmerker seg med toppresultater. Norske elever må arbeide mer med matematikk, og Høyre foreslår derfor en ny time i faget i barneskolen. Og vi foreslår at leksehjelpen flyttes til ungdomstrinnet, der behovet er langt større og mange foreldre må melde pass som leksehjelpere. Det er en prioritering også Foreldreutvalget for grunnopplæringen sterkt har understreket. Høyre mener forskning er et viktig verktøy for politikkutvikling og for å løfte kvaliteten nye hakk i norsk utdanning. Vi må stimulere til mer forskning og bedre evne til å ta forskning til seg for å kunne omsette ny kunnskap til ny, forbedret praksis i skolen og på andre samfunnsområder. Norge har Petter Northug, men som kunnskapsnasjon trenger vi også mange Petter Smart-er! Vi kommer ikke i mål med ambisjonene for Kunnskapsløftet uten en storsatsing på landets lærere, slik Høyre foreslår. Høyre savner et initiativ fra regjeringen for å innføre og forberede masterutdanning for alle lærerne. Piloten ved Universitetet i Tromsø opplever god søkning, også til barneskoleutdanningen, og vi må lære av de erfaringene man nå gjør seg i Tromsø. Faren for lærerkrise er ifølge Statistisk sentralbyrå overhengende. Derfor må alle tiltak som kan gjøre lærerutdanningen bedre og læreryrket mer attraktivt, gis høy prioritet. Det er bakgrunnen for at Høyre i sitt alternative budsjettforslag for 2013 foreslår en radikal opptrapping av etter- og videreutdanning for lærere med høyere statlig finansieringsandel og med mer desentraliserte og skolebaserte gjennomføringsmodeller. Vi mener dette er en forutsetning for å kunne lykkes med å gjøre rett og plikt til etter- og videreutdanning til en realitet. I 2012 søkte 3 671 lærere om etter- og videreutdanning innenfor den statlige strategien, men bare halvparten ble prioritert av sine skoleeiere. Med Høyres opplegg mener vi at 4 000 lærere skal kunne få et tilbud. Nytt i Høyres budsjettforslag for 2013 er at vi foreslår å bevilge 50 mill. kr til et kompetanseløft for lærerutdannerne. Mange lærerutdannere har et altfor fjernt forhold til den skolen de skal utdanne nye lærere til, og det er et problem at lærerutdanningene ikke godt nok svarer til det behovet nyutdannede lærere har. Samtidig er det viktig å sikre at lærerutdanningene holder høy kvalitet i sine mange etter- og videreutdanningstilbud til dagens lærere. Høyre setter også av 10 mill. kr til arbeidet for nye karriereveier i skolen. Dette er et viktig tiltak for at stolte faglærere kan bli belønnet for faglig perfeksjonering, og vi kan unngå at så mange hopper av skolen. Dette er særlig viktig innenfor realfagene, men f.eks. norskfaget er også under press når det gjelder tilgang på kvalifiserte lærere. Høyre setter både bedre lærere og kvalifiserte lærere foran et løsrevet prosjekt med 600 lærerstillinger fordelt på 170 av landets 3 000 skoler. Prosjektet gjennomføres over hodet på skoleeierne, og regjeringen binder 1,5 mrd. kr – eller fire ganger det som årlig brukes på kompetanseheving for resten av lærerne, og som kunne gitt 8 000–10 000 lærere etter- og videreutdanning, noe som igjen kunne ha kommet store deler av landets elevflokk til gode. Dagens knapphet på lærere vil sannsynligvis bety 600 flere ufaglærte, og regjeringen er etter mitt skjønn på kollisjonskurs med Hatties konklusjon om at lærerens kvalifikasjoner er det avgjørende, ikke gruppestørrelsen. Antall elever som trenger spesialundervisning, øker fortsatt i Norge. Samtidig viser forskning at kvaliteten og læringsutbyttet for disse elevene ikke er som det burde være. Det er bekymringsfullt. Høyre mener vi trenger å se på nye løsninger for å lykkes bedre med tidlig innsats og for å motvirke ytterligere byråkratiserende saksbehandling om spesialundervisning. Her lykkes Finland med sine «special teachers», og Høyre har konkret foreslått at vi må få til ordninger der PP-tjenesten omorganiseres og blir mer skolenær. Ekspertisen må være der elevene og læreren er, for å kunne gi god veiledning og iverksette tiltak på et tidligst mulig stadium. Høyre mener evalueringen av Ny GIV har gitt oss rett i at tiltak må settes inn tidligere på ungdomsskolen; man må ikke vente til etter jul i 10. klasse. I en ny SSB-rapport pekes det på sammenhengen mellom svake resultater på nasjonale prøver i 8. klasse og svake standpunktkarakterer i 10. klasse, noe som absolutt er tilfellet. Tydeligst var sammenhengen for faget matematikk. Med slik kunnskap mener Høyre det ikke lenger er mulig å forbeholde Ny GIV-tiltak til det siste halvåret på ungdomsskolen. Hjelpen må settes inn første året på ungdomsskolen, slik at elevene kan oppleve økt mestring gjennom hele ungdomsskolen, og oppnå faglige resultater som gjør det mulig å lykkes med å gjennomføre videregående opplæring. Det bringer meg videre til videregående opplæring og behovet for ytterligere tiltak for å redusere frafallet. Flere læreplasser er helt avgjørende for at yrkesfagene skal kunne løse samfunnets behov for faglært arbeidskraft. Høyre mener regjeringens måltall for 2015 er for defensive, og vi er svært utålmodige når det gjelder å få opp statens andel av læreplassene. 20 pst. økning for staten fra et svært lavt utgangspunkt monner ikke mye når vi vet at én av tre søkere ikke fikk læreplass per 1. november i år. Videre er det store regionale forskjeller, som også er et problem. Høyre mener vi må ha mer ambisiøse måltall for staten, og vi må trappe opp lærlingtilskuddet. Det er positivt at regjeringen vil opprette et opplæringskontor for statlig sektor, men dette kontoret bør ha hele landet som formidlingsområde. Kunnskap skal være navet i nordområdesatsingen. Derfor foreslår Høyre nå 1 mill. kr til Murmanskskolen, slik at det kan bli like mange norske og russiske elever. Den videregående skolen i Murmansk, som er et samarbeid mellom Troms fylkeskommune og Murmansk Oblast, er en suksess, og det er fremtidsrettet nordområdepolitikk. Så helt til slutt: En annen viktig nordområdesatsing er opptrappingen av ingeniørstudieplasser ved Høgskolen i Narvik for å kunne forsyne særlig olje-, gass- og mineralnæringen med nok ingeniører, og her vet vi at potensialet for nye arbeidsplasser er stort. Min avsluttende appell til statsråden blir derfor at salget av studentboliger i Narvik for all del må forhindres. Flere studieplasser og færre studentboliger henger ikke sammen. Å selge 40 pst. av studentboligene vil undergrave regjeringens egen satsing på ingeniørutdanning i nord.