Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2002-05-21:
Eg vil starte innlegget mitt med å sende ein gratulasjon til Kultur-Noreg – det er nemleg vinnaren i dag når vi behandlar Dokument nr. 8-framlegget frå Framstegspartiet om endring av tippenøkkelen. Det vedtaket som Odelstinget vil fatte i kveld, er ikkje minst eit solid handslag til dei tusenar på tusenar av frivillige innan idrett og resten av kulturlivet som legg ned tusenvis av dugnadstimar til beste for barn og unge rundt om i det ganske land. Så: Hjarteleg til lykke med dagen! Mange av oss, også i denne forsamlinga, har som føresette eller tillitsvalde teke del i aktivitetar for å bidra i ei slunken klubb- eller organisasjonskasse. Mange kjenner seg att når vi snakkar om kaketombola med kaker som vi sjølve har baka, tombola der føresette ofte kjøper dei fleste lodda, innsamlingar, bilkjøring helg som yrkedag, og mange andre kreative tiltak for å halde hjula i gang. Mange har også opplevd kor sårbare mange lag og organisasjonar er, og kor avhengige dei ofte er av nokre engasjerte eldsjeler. Og når nettopp desse eldsjelene gir opp, ikkje orkar meir og forlèt organisasjonen, så ramlar organisasjonen og apparatet rundt ofte saman. Frivillig arbeid bør oppmuntrast og styrkjast fordi frivillige organisasjonar utgjer ein viktig del av vår demokratiske tradisjon. Frivillig innsats bidreg dessutan til å dekkje viktige behov i samfunnet, og det utviklar sosiale fellesskap som er avgjerande for å skape gode lokalmiljø. Dei frivillige samanslutningane har eigenskapar som velferdsstat og næringsliv manglar, og som er viktige for samfunnssolidariteten. Det har ein eigenverdi som går utover aktiviteten i seg sjølv, bl.a. når det gjeld å utvikle sosiale fellesskap. Noreg har vore, er og vil vere ein toppidrettsnasjon innanfor mange idrettsgreiner. Under siste OL var Noreg på toppen både med omsyn til medaljar og poeng. Det var vi med rette stolte over! Men etter mi meining er det ein klar samanheng mellom breidd og topp. Unge, lovande talent må ha ideal å strekkje seg etter. Og eg vågar den påstanden at etter vinter-OL fekk vi ei oppblomstring av potensielle skiskyttaress som ein konsekvens av den suksessen profilar som Ole Einar Bjørndalen og Liv Grete Skjelbreid Poiree hadde. Ei så formidabel styrking av idretten som fleirtalet her legg opp til, trur eg vil verke som ei vitamininnsprøyting på idrettslivet. Og det er ei vitamininnsprøyting dei både treng og fortener. Målet må også vere at føresette og andre ressurspersonar – i alt over 700 000 frivillige tek del innanfor idretten – kan nytte tid, krefter og energi til aktivitetar for barn og unge og kan sleppe å «brenne ut» på grunn av presset for å få inn sårt tiltrengte pengar i klubbkassa. Senterpartiet lanserte forslag om å endre fordelinga av tippenøkkelen under valkampen i fjor. Vi ønskjer ei styrking av dei samla løyvingane til kultur på 1 milliard kr i løpet av stortingsperioden. I hovudsak vil vi at satsinga skal gå til det frivillige kulturarbeidet og anna lokal og regional kulturverksemd. Vi ønskjer at aktivitetar baserte på frivillig innsats, som amatørteater, korps, festivalar osb., skal få høgare prioritet. Barne- og ungdomskultur bør etter Senterpartiet si meining prioriterast innanfor alle typar aktivitetar. Derfor vil eg uttrykkje stor glede over det vedtaket vi gjer i dag. Eg vil også minne om at dåverande kulturminister Lahnstein tok initiativ til den nye tilskotsordninga for frivillige organisasjonar, Frifond, i tilleggsmeldinga til frivilligheitsmeldinga frå regjeringa Jagland. Behovet for investeringar og vedlikehald av lokale og regionale kulturelle møteplassar er stort. Senterpartiet er tilfreds med at det også innanfor dette området vil kome eit lyft. Grunnskulen er kanskje vår viktigaste kulturskule, men ikkje for alle. Eg vil gi honnør til dei kommunane og fylkeskommunane som har etablert eigne prosjekt som sterkare integrerer kulturformidling i skulekvardagen til elevane. Senterpartiet meiner det er viktig å styrkje det eksisterande verkemiddelapparatet, særleg gjeld dette kultur- og musikkskulane. Men det er sjølvsagt avhengig av at kommunane har økonomisk handlefridom. I den framlagde kommuneproposisjonen varslar kommunalministeren trongare tider for kommunane, og innrømmer at det kan føre til nedskjering i tenestetilbodet. Det lover ikkje særleg godt for velferdstilbodet generelt, og slett ikkje for kultur- og musikkskulane spesielt. I 1995 var ein handlingsplan for styrking av dei estetiske faga og kulturdimensjonen i grunnskulen klar – kanskje betre kjend som «Broen og den blå hesten». Entusiasmen var stor, og rundt om i det ganske land gjorde mange seg klare til å ta utfordringa med å styrkje kulturtilbodet. Manglande økonomi stoppa mange gode planar, f.eks. læraren som ønskte å styrkje kulturkompetansen, men tronge vikarbudsjett stoppa planane. Ekskursjonar vart avlyste – midlane strakk ikkje til for transport av elevar til museum, kino og liknande.