Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-15:
La meg bare, siden SV ikke sitter i komiteen, begynne med å si at vi i hovedtrekk slutter oss til merknadene fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet. La meg trekke fram to positive sider som jeg ser ved den pakken som ligger her i dag. Det ene er at vi er positive til å gjennomføre en bompengereform. Jeg mener at det er riktig å tenke: Hvordan kan vi redusere antall bompengeselskaper? Om man har landet på det magiske tallet med det framlegget som ligger her, er ikke jeg den rette til å si – jeg kan ikke si at det er verken rett eller galt – men jeg mener det er positivt å gjennomføre en bompengereform. Jeg er derimot negativ til den rentekompensasjonsordningen som ligger i opplegget. Jeg tror at det vil føre til ytterligere sentralisering, fordi det vil gjøre det enda billigere å investere i veier der det er mange mennesker som er i stand til å betale, og jeg tror også at for lokalpolitikere som skal velge – skal vi satse på vei, eller skal vi satse på mer kollektivtransport – vil dette være en ekstra gulrot for å velge vei framfor kollektivtransport. Det registrerer jeg at både Kristelig Folkeparti og Venstre er komfortable med. Vanligvis har de hatt en annen inngang til akkurat det spørsmålet. Det andre er at jeg er glad for at man i pakken blir avskåret fra å finansiere offentlig–privat samarbeid gjennom privat kapitalbelåning. Jeg synes det er bra at det er avskåret. Jeg synes det er positivt at disse kontraktene, OPS-avtalene som inngås, bærer mer preg av å være utviklingskontrakter som kan bidra til innovasjon opp mot næringslivet, sånn som næringslivet har bedt om, og at det er veldig tydelig avgrenset at disse pengene som kommer inn på denne måten – altså de som ligger her, både i OPS-avtaler og i andre former for avtaler – føres opp mot handlingsregelen på lik linje med andre ting. Så til det tredje som jeg vil komme inn på, og nå begynner jeg på hovedkritikken av det som ligger i reformen: Jeg oppfatter at dette er en byråkratiserende reform, og jeg vil be statsråden i sitt innlegg redegjøre for hvorfor han mener det ikke er det. Det man gjør, er at man oppretter et statlig veiselskap, med mye folk fra Statens vegvesen, som skal gjøre akkurat det samme som deler av Statens vegvesen gjør i dag, akkurat det samme som det de gjør, drive fram prosjekter og gjennomføre dem. Det å opprette to Statens vegvesen i et land med 4,5 millioner mennesker på denne måten, kan ikke jeg forstå er fornuftig bruk av samfunnets ressurser, og jeg krever at statsråden i de årlige budsjettene kommer tilbake igjen til Stortinget og gir klar beskjed om utviklingen av byråkrati og kostnadene til byråkrati, enten de er lempet over på private selskaper eller ligger i veiselskapet eller i Statens vegvesen – at dette klart framkommer, for dette er jeg bekymret for. Jeg er helt enig med Arbeiderpartiet og Senterpartiet, som sier tydelig at mye av det positive som man ønsker å oppnå gjennom veiselskapet, ville man kunne oppnådd dersom man hadde gjennomført romertallsvedtak og hatt egne prosjektplanorganisasjoner som gjennomførte veiprosjektene. Det er jeg enig i. Det fjerde punktet er det som jeg oppfatter som en forakt for demokratiske beslutninger, som kom fram da veiplanen ble presentert, der man sier veldig tydelig at man skal fjerne en del prosjekter fra politisk innflytelse, og så skal man styre etter hva som er samfunnsøkonomisk lønnsomt. Vel, folk som er naive, tror kanskje at samfunnsøkonomisk lønnsomhet er en eksakt vitenskap. Med all respekt, det er det virkelig ikke. Alle vet at et prosjekt kan gå fra å være lønnsomt til å bli ulønnsomt og omvendt gjennom bare å endre på noen små forutsetninger. Derfor er det så viktig at samfunnsøkonomiske analyser er støttehjul til politiske beslutningsprosesser og ikke opphøyes til en religion som nærmest av seg selv skal avgjøre om et prosjekt er fornuftig eller ikke. Jeg synes det er fascinerende at Fremskrittspartiet, som har brukt hele sitt partis levetid på å kritisere skredderøkonomer i Finansdepartementet, nå opphøyer samfunnsøkonomisk analyse nærmest til en religion som skal styre hva slags prosjekter vi skal gjennomføre eller ikke. Den andre delen av grunnen til at jeg er bekymret for akkurat dette, er at de stedene og de prosjektene som er mest samfunnsøkonomisk lønnsomme, ofte er de stedene der det er mest folk, der det er mest penger å spare – men det er også de stedene rundt byene der vi er interessert i å satse kollektivt istedenfor. Den muligheten mister vi med det opplegget som er lagt fram.