Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2009-05-28:
Offentlig åpenhet er en av grunnpilarene i et demokrati. Norge, som et forbilde for demokratiet, er opptatt av at offentliggjøring fra de styrende organer er både riktig og viktig. Vi har derfor et lovverk som i stor grad ivaretar dette. Når Fremskrittspartiet har fremmet forslag om utvidet innsyn i korrespondansen mellom departementene og de ytre etater, er det fordi vi mener at en kan bli bedre på dette området, og fordi Stortinget og allmennheten har krav på å vite. I den nye loven, som trådte i kraft i januar i år, har mange av intensjonene om snevrere mulighet til å unnta fra offentlighet blitt ivaretatt. Det er bra. Men etter Fremskrittspartiets mening er det i altfor stor grad fortsatt mulig å unnta dokumenter fra offentliggjøring hvis en ønsker dette. Lovteksten sier i § 15: «Når det er nødvendig for å sikre forsvarlege interne avgjerdsprosessar, kan organet gjere unntak frå innsyn for dokument som organet har innhenta frå eit underordna organ til bruk i den interne saksførebuinga si.» Dette er helt klart en skjerpelse, men muligheten for misbruk er i stor grad fortsatt til stede, hvis man av bekvemmelighetsmessige hensyn vil. Sitatet «nødvendig for å sikre» har en bred mulighet for tolkning. Fremskrittspartiet ønsker å begrense denne muligheten, både av hensyn til Stortinget og av hensyn til folk flests behov for og nytte av å vite. En skal selvfølgelig ta hensyn til den interne behandlingen og sikre en god saksbehandling, men dette skal ikke gå på bekostning av behovet for offentlighetens innsyn, et behov som bør veie tungt. Regjeringspartiene har selv, bl.a. gjennom Soria Moria-erklæringen, poengtert viktigheten av dette og har derfor et ansvar for å etterleve sine egne, gode intensjoner. Fremskrittspartiet vil med dette forslaget presisere at offentlig innsyn skal veie tyngre enn behovet for unntak, som det står i forslaget, og håper at også de andre partiene ser nettopp dette behovet og nødvendigheten av det. I forbindelse med behandlingen av den nye offentlighetsloven er det også lagt opp til at loven skal evalueres i løpet av neste stortingsperiode. At nye lover av denne typen skal evalueres etter en viss tid, er nærmest en selvfølge for å kunne finne ut om intensjonene i loven har blitt oppfylt. For å kunne foreta en evaluering som gir best mulig grunnlag for å gjøre eventuelle endringer, er det viktig å starte arbeidet så raskt som mulig og legge visse premisser for hva en bør evaluere, eller hva en evaluering bør inneholde. Dette vil helt klart gjøre arbeidet noe enklere og gi klare signaler om hva lovgiver ønsker å fokusere på. Fremskrittspartiet vil med dette forslaget peke på noen områder som vi anser som viktige. Vi innser også at det kan dukke opp andre ting underveis. Jeg finner det litt underlig at regjeringspartiene og statsråden ikke finner det nødvendig på dette tidspunkt å binde opp detaljene i evalueringen, som det står i brevet fra statsråden, som er datert den 19. mars 2009. Når statsråden i det samme brevet antar at de temaer som Fremskrittspartiet nevner i sitt forslag, vil høre naturlig hjemme i en kommende evaluering, er det også naturlig for meg å lure på hvorfor statsråden og regjeringspartiene ikke kan støtte forslaget. Har en et håp om at noe skal glemmes? Det er også en tendens til å høre fra regjeringspartiene at Fremskrittspartiet sparker opp allerede åpne dører, det gjentas til stadighet. Men det er slik at åpne dører har en viss tendens til å gli igjen, i hvert fall under denne regjeringen, og gå i vranglås. Da er det ofte lurt å sparke dem av hengslene, slik at de forblir åpne. Jeg vil med dette ta opp de forslagene som Fremskrittspartiet har fremmet i saken.