Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2015-11-05:
La meg først takke representanten Kjenseth for å reise en sak om en viktig problemstilling. Kommunene har allerede i dag et sørge-for-ansvar gjennom samhandlingsreformen. Ved å samle allmenn- og spesialisttannhelsetjenester i større og mer robuste kommuner legges et godt grunnlag for god og nødvendig samhandling, og enda en ting kommer på plass knyttet til ønsket om å skape pasientens helsetjeneste. Tjenesten totalt blir faglig styrket, noe som helt klart vil gi innbyggerne bedre tilbud. Mennesker med omfattende og sammensatte tjenestebehov vil også være best tjent med at det samlede tannhelsetilbudet er samlet på ett sted og på ett og samme forvaltningsnivå. Et sentralt mål med kommunereformen er å oppnå bedre tjenester nærmere der folk bor. Overføringen av tannhelsetjenesten fra fylke til kommune er et ledd i dette arbeidet. Cirka 1,4 millioner av landets innbyggere har rettigheter etter tannhelseloven, slik representanten Stensland også påpekte i sitt innlegg. Dette kan være eldre på sykehjem, mennesker med fysiske og psykiske funksjonshemninger og langtidssyke med hjemmetjenester, for å nevne noen. Det vil alltid være en diskusjon omkring hvem som bør omfattes av retten til fri tannhelsehjelp. De som er omfattet av denne, har rett til oppsøkende og regelmessige tilbud, enten ved at tjenesten kommer til dem, eller omvendt. Den rettigheten forandres ikke ved ny tjenestestruktur. Tannlegene og tannpleieren vil fortsatt komme til sykehjemmet. Når tannhelsetjenesten blir kommunenes ansvar, vil det være avgrenset til personer som har rettigheter etter loven. Det regjeringen nå foreslår gjennom kommunereformen, ble ikke vurdert som aktuelt eller hensiktsmessig av den rød-grønne regjeringen. Jeg vil håpe at de gleder seg over at dagens regjering allerede har styrket tannhelsetilbudet til utsatte grupper, som f.eks. rusmisbrukere og mennesker med psykiske lidelser. I primærhelsetjenestemeldingen skisseres oppbyggingen av primærhelseteam og oppfølgingsteam. Oppfølgingsteam er for brukere med sammensatte behov. Disse må knytte til seg og samarbeide med den kompetansen som er nødvendig for den enkelte bruker. Tannleger og tannpleiere vil kunne inngå i slike oppfølgingsteam der det er nødvendig, og tannhelsehjelpen skal være minst like kompetent som i dag. Så vil enkelte hevde at det finnes småkommuner som av spesielle årsaker ikke får ansatt spesialister. Da er vårt svar at de vil kunne samarbeide med andre kommuner eller kjøpe tjenester fra private tilbydere. I henhold til lov om tannhelsetjenesten er det mange grupper som har rett til nødvendig tannhelsehjelp, men de fleste voksne over 20 år har ikke rettigheter etter denne loven og må selv betale utgiftene til tannbehandling. Jeg tar derfor utgangspunkt i at interpellanten sikter til mennesker med omfattende omsorgsbehov og mennesker som i hovedsak bor på institusjon, f.eks. eldre eller funksjonshemmede, hjemmeboende som ikke klarer å forflytte seg for egen hjelp, eller andre som av forskjellige årsaker ikke har evne til å kontakte tannhelsetjenesten for egen maskin. Tannlegeforeningen har naturlig nok engasjert seg i denne saken og tatt opp relevante faglige problemstillinger. Det er betryggende å kunne forsikre dem om at regjeringen vil finne gode løsninger når det gjelder samspillet mellom allmenntannklinikkene og de regionale odontologiske kompetansesentrene. De seks kompetansesentrene begynner for alvor å vise sin berettigelse og er viktige for fremtidig forskning og utvikling.