Jan Petersen (Høyre), 2007-11-29:
Et par av talerne har pekt på at denne saken jo er den resterende delen av investeringsproposisjonen som ble fremlagt i vårsesjonen. Det kaller på to kommentarer. Det ene er spørsmålet om hva disse to kapitlene egentlig har med investeringsspørsmålene å gjøre. Sannsynligvis ingen ting, annet enn at Regjeringen allikevel skulle sende et dokument til Stortinget, så det var greit å henge dette på. Det er en praksis jeg har lagt merke til også brukes i forbindelse med andre dokumenter. Vi har da etter hvert lært oss til at dokumentene ikke nødvendigvis er det overskriften tilsier, men spørsmålet er om man ikke skal tenke litt ryddigere over dette. Vi har noe av den samme problemstilling knyttet nå til omgrupperingsproposisjonen denne høsten. Det er det ene. Det andre er at som vi husker, er grunnen til at disse sakene ikke ble behandlet, at Regjeringen fremla denne proposisjonen så sent at egentlig skulle jo ingen deler av den vært behandlet i vårsesjonen. Likevel tok vi ut og behandlet de sakene som hastet, forlenget stortingssesjonen, tok en del innersvinger – ikke minst i forhold til våre egne partigrupper – for å få dette til. Det ville derfor ikke vært mulig å få behandlet dette i løpet av vårsesjonen, og det var altså heller ikke noe som hang sammen med investeringene. Når jeg nevner dette poenget nå, er det fordi jeg husker fra i våres at det nok var en del som mente at vi burde ha behandlet proposisjonen, for disse proposisjonene pleide å komme så sent, så vi burde kunne greid det denne våren også. Til det er å si at det er mulig at det har skjedd tidligere, men det blir jo ikke noe bedre av det. Og når det gjelder å ha føring på hva som bør skje til våren: Når investeringsproposisjonen blir fremlagt til våren, må Regjeringen sørge for at den blir fremlagt så tidlig at det er tid både til intern behandling i komiteen og en skikkelig behandling i de politiske gruppene, og den bør komme så tidlig at det er mulig å gjøre alt dette uten å forlenge stortingssesjonen. Det betyr med andre ord at Regjeringen må peile seg inn på vesentlig tidligere tidspunkt enn det man gjorde i fjor, hvis man forventer å få behandlet investeringsproposisjonen før halvårets utløp. Så til selve innholdet i den. Det er riktig som representanten Bendiks Arnesen sier, at dette på mange måter er en oppfølging av Soria Moria-erklæringen og de forestillingene man hadde da man skrev denne. I så måte kan jeg ikke unnlate å lese en viss skuffelse ut av Regjeringens behandling av saken, for den merker seg jo at Forsvarets evaluering har konkludert med at de operative forholdene har blitt tilfredsstillende ivaretatt, samtidig som det er identifisert bedre kontroll og styring med kostnadene og økt fleksibilitet. Det er konklusjonen på bortsettingene, og det er jo egentlig en ganske positiv konklusjon. Det er tydelig at det har ført til såpass mye skuffelse at Regjeringen sier: Men det er ikke umiddelbart sikkert at det er slik. Men så har den altså ikke hatt tid til å skrive inn hvorfor den resonnerer på den måten. Inntil det resonnementet legges på bordet, foretrekker jeg å anta at dette vel egentlig er et forsøk på å komme i land rent ideologisk, fordi man har det opphenget at bortsettinger ikke er bra. Vi får bare konstatere at virkeligheten ble ikke slik man hadde trodd på Soria Moria, men det dreier seg jo ikke bare om dette området. Det jeg imidlertid synes er litt forbausende, er at komiteens mindretall – som representerer Stortingets flertall – ikke har kunnet slutte seg til den oppfatningen at når man skal vurdere om det er formålstjenlig å utsette noe, må man også foreta grundige økonomiske beregninger, slik at pengene rekker så langt som mulig. Det er interessant at det har ikke komiteens mindretall villet være med på, for det er tydelig at man er villig til å betale for ideologien sin. Det er for så vidt greit nok. Men jeg vil minne om at et av Forsvarets problemer nå er at det er for lite midler. Det er den tydelige beskjeden fra begge studiene som er fremlagt denne høsten, og det ligger også åpenbart i budsjettforslaget for neste år, og da vil jeg tro at Forsvaret er tjent med at vi forvalter økonomien så godt som overhodet mulig. Det er ikke slik, som noen har forsøkt å fremstille det, at dette er en diskusjon om man også går inn og privatiserer kjerneområdene i Forsvaret. Det har ingen av oss hevdet at man skulle gjøre. Der er jeg helt enig i de prinsipielle vurderingene, men det betyr ikke at man ikke på en del av de områdene som ikke utgjør kjerneområdene, kan ta denne fornuftige økonomiske håndteringen av spørsmålet. Det er man altså ikke villig til, men det er kanskje også et forsøk på å gi noen konsesjoner til ideologiske forhåndsvurderinger, som da altså ikke har vist seg å stemme her heller.