trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Skjalg Hamnes (Senterpartiet), 2022-02-17:
For Senterpartiet og Arbeiderpartiet er det viktig at man skal ha gode tjenester og tilgang på gode tjenester i hele landet. For å kunne gi gode tjenester rundt omkring i hele landet trenger vi også dyktige fagfolk i hele landet. Det gjelder både lærere, sykepleiere, leger, yrkessjåførlærere osv. Disse dyktige folkene trenger utdanning, og da er det viktig at vi har en desentralisert utdanningsstruktur i hele landet, også når det gjelder høyere utdanning. Derfor er jeg glad for at regjeringen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet i Hurdalsplattformen er så tydelig på at man ønsker en ambisiøs og offensiv satsing på kunnskapspolitikk og på å bygge sterke profesjonsutdanninger av høy kvalitet rundt omkring i hele landet. Videre er jeg også svært fornøyd med at man nå er i gang med en reform for desentralisert utdanning over hele landet. Ikke minst er jeg svært glad for at regjeringen gjenopprettet grunnskole- og barnehagelærerutdanningen på Nesna, og at man vil legge til rette for at dette skal bli et senter for desentralisert utdanning og forskning. Og ja, dette er god distriktspolitikk, i motsetning til det en annen representant som var oppe her før meg, sa. Regjeringen legger på flere måter til rette for styrking av desentralisert utdanning. Før jul kom det på plass 15 nye studieplasser på medisinutdanningen ved Universitetet i Tromsø. Det gjør at Helgelandssykehuset nå kan opprette utdanning for legestudentene de to siste årene av studiet. Man har en tilsvarende ordning i Bodø og i Finnmark, og erfaringene derfra er svært gode. Det viser at desentralisering funker. Nylig ble det lagt fram en studie som viser hva som har skjedd med dem som har tatt de to siste årene av medisinutdanningen sin i Bodø, og den viser at flesteparten fortsatt er i Bodø og i distriktskommunene rundt Bodø. Den viser også at ganske mange av dem er ute i allmennhelsetjenesten. Som vi vet, har vi for tiden en fastlegekrise. Da trenger vi folk både i de store byene og også ute i distriktene, og da er en sånn type desentralisering og desentralisert utdanningsstruktur også innenfor medisinutdanningen viktig. Vi i Senterpartiet og Arbeiderpartiet ønsker vekst og utvikling i hele Norge. Det er sånn vi sørger for at vi faktisk har vekst og utvikling i nasjonen. Da må alle med. Da må også distriktene med. Da trenger vi nettopp denne politikken, som sørger for at vi får utdannet fagfolk rundt omkring i distriktene, for det er sånn de også faktisk blir i distriktene og sørger for de gode tilbudene der ute.
Abel Cecilie Knibe Kroglund (Arbeiderpartiet), 2022-02-17:
Jeg vil gjerne takke representanten Bjørlo, som setter fokus på et av de viktigste løftene for utdanning over hele landet, et løft som vår nye regjering nå er godt i gang med, og det er fordi behovet er stort. I den regionen jeg bor i, Agder-regionen, har vi faktisk i flere år ventet utålmodig på flere insentiv og flere verktøy for både økt utdanning og kompetanse og en mer fleksibel og desentralisert utdanningsstruktur som gir vanlige folk flere muligheter. Med små midler klarer studiesentrene over hele landet i dag å gi viktig desentral stedlig utdanning både på fagskolenivå og på høgskole- og universitetsnivå, dette i samarbeid med universiteter, næringslivet og offentlige virksomheter. Et godt eksempel er Lister Kompetanse, som statsråden nevnte, som i dag sammen med UiA er i ferd med å starte barnehagelærerutdanning i hele Agder-regionen. Det betyr at studenter i Bykle i Setesdal og studenter i Risør helt øst i Agder som vanligvis ikke ville tatt utdanning på campus, nå kan ta utdanning der de bor, der familiene deres bor, og der praksisplassene og arbeidsplassene er. Det er en god modell. Selv om studiesentrene får til veldig mye i dag, kunne de fått til veldig mye mer om sentrene var flere, og dersom de hadde forutsigbar finansiering. I dag brukes det mye ressurser for å få tilgang til ressurser, gjennom f.eks. ekstra midler fra Direktoratet for høyere utdanning og kompetanse, fra kommunene og fra allmennyttige organisasjoner. Vi trenger tydeligere nasjonale krav til utdanningsinstitusjonene om regionalt nærvær. Vi trenger et finansieringssystem som fremmer desentralisert struktur. Vi trenger en økt statlig finansieringsandel som kan bidra til å kompensere for merkostnader på flercampusinstitusjoner. Som flere har nevnt her, er vi veldig klare for en reform for desentralisert utdanning hvor studiesentrene får en viktig rolle. Da kan de som har forpliktelser overfor familie eller arbeidsgiver, få utdanning eller videreutdanning der de bor, og da kan viktig kompetanse i regionen forbli i regionen. Den anerkjente pedagogen John Dewey sa: «Å finne ut hva man passer til, og sørge for at man får mulighet til å gjøre det, er nøkkelen til lykke.» Desentralisert utdanning gir flere muligheten til å lykkes. Det er godt å ha en regjering og en statsråd som så tydelig går inn for en storsatsing på utdanning over hele landet.
Eivind Drivenes (Senterpartiet), 2022-02-17:
Jeg er veldig glad for den nye kunnskapsministeren for høyere utdanning og regjeringens politikk framover for videreutdanning i distriktene. Kunnskap og kompetanse er kanskje det viktigste for at et samfunn skal utvikle seg. På Agder har vi et variert næringsliv, som stadig vekk hyler etter mer kompetanse. Folk som bor i kommunene på Agder, trenger ny kompetanse. De er bosatt der, de er etablert, de har familie og barn, de er med i politikken, de er med i idrettslaget, men de har ikke anledning til å reise vekk, bo borte og studere sentralt. Da er det bra med en videreutdanning som man kan ta hjemmefra. Man kan reise inn noen dager, man kan være en del på jobb. I Agder har vi bl.a. mye kraftverksindustri, og der har teknologien gått veldig mye videre. Det at Lister Kompetanse i Lyngdal, som ministeren snakket om, vil være med og videreutvikle den kompetansen som kraftverkene på Agder trenger, er viktig for å møte morgendagens utfordringer. Det er gøy å være på møte med Universitetet i Agder. Det er så vidt blekket i Hurdalserklæringen er tørt før de snur fokus. Det har de ikke gjort på åtte år. Nå sier de at nå skal vi satse på distriktsvennlig videreutdanning. Det gjorde de ikke de siste årene. Så skal ikke vi minske fokuset på universitetsmiljøet i Norge. Det er viktig, og vi skal utfylle hverandre. Men jeg er umåtelig glad for at det nå i denne sal er en sterk endring i innleggene, fra både Bjørlo og Jønnes i dag, og at både Venstre og Høyre nå vil være med på å satse sterkt på desentralisert utdanning. Jeg gleder meg til fortsettelsen, og jeg tror det er viktig for at vi skal lykkes i framtiden.
Eivind Drivenes (Senterpartiet), 2022-02-17:
Først vil jeg takke komiteen for godt arbeid og samarbeid i saken. Bakgrunnen for saken er et forslag fra Kristelig Folkeparti der en ønsker at barnetrygden og kontantstøtten holdes utenfor beregningsgrunnlaget for ytelser etter sosialtjenesteloven og bostøtteloven. Komiteens flertall viser til at barnetrygden for så vidt alt er håndtert gjennom budsjettforliket, der Stortinget ber regjeringen fremme en sak om at sosialstønad ikke skal være en del av beregningsgrunnlaget etter sosialtjenesteloven, med ønske om oppstart fra 1. september dette året. Andre del av forslaget går ut på å holde kontantstøtten utenfor beregningsgrunnlaget etter sosialtjenesteloven og bostøtteloven. Dette er derimot gjenstand for diskusjon. Kontantstøtteordningen er en ordning for at foreldre skal ha valgfrihet til å velge å være hjemme med barna eller kjøpe barnehageplass. I Hurdalsplattformen sier regjeringen at kontantstøtteordningen skal gjelde for barn fra 12 til 18 måneder, og at det skal være en venteordning for dem som ikke har barnehageplass, for de barna som er fra 18 til 24 måneder. Komiteens flertall tilrår at kontantstøtten fortsatt skal beholdes som en del av beregningsgrunnlaget etter sosialtjenesteloven og bostøtteloven. For sosialstønad er det en individuell behandling i hvert enkelt tilfelle. Her blir alle forhold vurdert for å gi både søker og ikke minst barna den økonomiske tryggheten for en levestandard som er tilstrekkelig for barnets utvikling. Det er også interessant å se på hvor mange barn dette gjelder, dvs. hvor mange foreldre som får sosialstønad og i tillegg mottar kontantstøtte. Andelen kontantstøttemottakere varierer gjennom året, men andelen av de som mottok både sosialstøtte og kontantstøtte i 2018–2020, er 1,1–2,4 pst. I snitt for året – det varierer veldig fra måned til måned – er det 250–300 barn i hele landet. Det er også store variasjoner fra fylke til fylke. Så dette er en interessant problemstilling. Et annet interessant trekk med kontantstøtten er at det er utbetalt kontantstøtte for 17 pst. av barn uten innvandrerbakgrunn og 28 pst. av barn med innvandrerbakgrunn. Kontantstøtte kan kanskje også være til hinder for en god integrering. Når det gjelder utviklingen totalt, ser vi at antall mottakere av kontantstøtte er redusert med en fjerdedel de siste ti årene og var under 9 000 i 2021. Kontantstøtte er ikke det det engang var, men er likevel en viktig ordning for valgfriheten til foreldrene. Tilbake til forslaget om å holde kontantstøtten utenfor beregningsgrunnlaget etter sosialtjenesteloven og bostøtteloven: Vi i Senterpartiet støtter opp om komiteens flertall som fortsatt vil beholde kontantstøtten som en del av beregningsgrunnlaget etter sosialtjenesteloven og bostøtteloven. Det blir gjort individuelle vurderinger i hver sak.
Torbjørn Vereide (Arbeiderpartiet), 2022-02-17:
Eg må berre seie at det er kjekt å oppleve at ein har eit så samansveisa politisk engasjement for ei sak, der vi ser kvar vi ønskjer å gå, utan at det betyr at debatten blir fråverande, for her er det jo veldig stort påtrykk for at vi skal finne løysingar for å nå det målet som vi alle er einige om. Det gjer meg glad, og det gjer meg optimistisk. For ein som jobbar i arbeids- og sosialkomiteen, er det mange ting som vi pleier å skryte av frå Arbeidarpartiets historie som har vore viktige for arbeidstakarane sine rettar og for kva spor vi skulle gå, om vi skulle gå i kompetansesporet eller i låglønssporet. Men den historia kan ikkje forteljast utan å leggje vekt på det som vi fekk til med hjelp frå fleire parti – med Lånekassa og med etablering av eit desentralisert distriktstilbod om utdanning, der det kunne vere mogleg å få kompetansetilgang uansett om ein kom frå bygda eller frå byen, frå nord eller sør. No er vi komne inn i ein ny æra. Det er viktig, for er det éin ting som næringslivet vårt melder tilbake, og som fagforeiningane melder tilbake, er det at utviklinga går fortare enn nokosinne. Der ein kanskje trong små drypp av etter- eller vidareutdanning før, vil ein no trenge det stadig oftare. Då er det viktig at vi klarar å tilby dei kvalitetane, altså den utdanningsmoglegheita, uansett kvar ein er – og ikkje berre det, men at ein klarar å leggje til eit opplegg som gjer handplukka, spissa kompetanse tilgjengeleg utan at ein kanskje alltid treng å ta den fulle pakka med store utdanningsløp. Av og til er det kanskje berre nokre nøkkelkompetansar som trengst. Det meiner eg at vi skal klare å peike ut ei god retning på. Så er det nokre lærdomar eg trur vi har med oss frå denne tida med pandemi og Teams-møte på Teams-møte. Det er at ja, det er eit godt supplement å kunne snakke saman digitalt, men den praten ein har rundt ei kaffimaskin etter ein time eller etter eit møte, er av til nesten like viktig som sjølve utdanninga, sjølve møtet, sjølve arbeidsdagen eller sjølve utdanningsprogrammet. Det å klare å få til begge deler, der ein tenkjer klynge, der ein tenkjer digitaliserte moglegheiter, men der ein òg varetek det fysiske behovet, er viktig. Vi har ei stolt historie bak oss, men viss vi skal klare å lykkast på vegen inn i framtida, må vi lykkast med dette. Nettopp difor er eg både glad og optimistisk når eg høyrer statsråden, og når eg høyrer alle dei dyktige representantane her leggje fram sine visjonar om tida som kjem. Det støttar eg heilhjarta.
Torbjørn Vereide (Arbeiderpartiet), 2022-02-17:
Før eg kjem til innlegget mitt, ønskjer eg for ordens skyld å seie at det ved ein inkurie har skjedd ein feil i merknaden i innstillingsdokumentet. Det gjelder siste avsnitt på side 2 og første avsnitt på side 3. Der er det ikkje meininga at vi skal liggje inne. Eg håper at det blir teke med i protokollen og korrigert. Når ein har vakse opp under ganske heldige forhold og kjent kva verdi det har å vere ein del av eit fellesskap, ha tryggleik i barndomen, få moglegheit til å vere på SFO-en, ha mat i matpakka, delta på idrettsarrangement og over linja sleppe å tenkje over familieøkonomien som fem-, seks- og sjuåring – då er ein heldig. For underteikna, til liks med sikkert veldig mange andre, er det ein kontrast når ein ser sine eigne vener måtte bli sittande igjen utanfor SFO-en, måtte bli sittande igjen når ein reiser på fotballtreninga, eller at når ein sjølv tenkjer på moglegheita til å vere med på skuleturar og utflukter, har ein vener som tenkjer på kor vanskeleg det er for mamma og pappa å betale rekningane sine. Vi veit at for dei som har minst, og for alle dei 116 000 barna som lever i fattigdom, er mangelfull økonomi grunnlag for uro, og i mange tilfelle blir det utløp til krangel og utryggleik. Barnetrygda har alltid vore meint som ei universell ordning som skal treffe alle, men det vi ser, er at det er nettopp dei som har trunge ho aller mest, dei som har minst, som ikkje har fått ho. Noko sånt hadde vi aldri akseptert om det var prisrabattar på barnehage for alle utanom dei som hadde minst, eller i andre delar av samfunnet. Sånn kan vi ikkje ha det, og difor er eg utruleg glad for at regjeringspartia, Arbeidarpartiet og Senterpartiet, saman med SV og saman med fleire ryddar opp i dette ein gong for alle. Eg må òg leggje til det prinsipielle med kontantstøtte, og eg synest det er fleire representantar som har teke det opp på ein utmerkt måte: Det er ei ordning som er med på å skape forskjellar. Difor seier vi nei til ho. Arbeidet vårt føregår på mange område. Det føregår i arbeidslivet, det føregår i utdanning, og det føregår òg i sosial utjamning. Der er regjeringa vår botnsolid.
Torbjørn Vereide (Arbeiderpartiet), 2022-02-17:
President! Stemma mi blei ikkje registrert.
Agnes Nærland Viljugrein (Arbeiderpartiet), 2022-02-17:
Når man får økonomisk sosialhjelp fra Nav, er det en midlertidig økonomisk støtte som skal dekke helt nødvendige utgifter til å leve og bo. For enslige er det snakk om rundt 6 500 kr i måneden. For par er det i underkant av 11 000 kr. Det skal dekke utgifter for en hel måned – til bolig, til mat, til seg selv og litt mer til barna. Det sier seg selv at folk som mottar økonomisk sosialhjelp fra Nav, står i en ekstremt vanskelig livssituasjon som de færreste av oss i denne salen kan forestille oss. Vi er likevel valgt til å representere folk i Norge, også dem. Jeg tror vi har godt av å minne oss selv om hva økonomisk sosialhjelp faktisk er til for, for det er sikkerhetsnettet i Norge. Det er det som tar imot oss hvis ingenting annet gjør det. Det er fundamentet for hele fellesskapet vårt. I 2020 trakk to tredjedeler av alle norske kommuner i sosialhjelpen for dem som mottok barnetrygd. Det betyr at hvis man hadde så dårlig råd at man trengte sosialhjelp, og man hadde barn i tillegg, straffet det seg. Heldigvis har vi fått en ny regjering i Norge, en regjering som prioriterer dem som trenger det mest, framfor dem som har mest. Derfor ble Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen enig med SV om å danne flertall for ikke å medregne barnetrygden for dem som mottar sosialstøtte i statsbudsjettet for 2022. Det kunne ikke kommet raskere. I nabolaget mitt på Tøyen vokser det opp barn i fattigdom, hvert tredje av dem, faktisk. De erfaringene jeg tar med meg fra det nabolaget, tar jeg med meg inn i stortingssalen. Et av de viktigste målene for oss som er i denne salen, må jo være å jobbe for at de barna som vokser opp i Norge, uansett hvor de vokser opp eller hvem de er, skal få de samme mulighetene uansett. Det å sørge for at familier som i dag mottar økonomisk sosialhjelp, kan beholde den universelle barnetrygden vi har for absolutt alle i Norge, sånn at alle barn får de samme mulighetene, er ett steg vi må ta. Framover må vi ta mange flere. Vi må sørge for at folk får et mer rettferdig og stabilt boligmarked. Vi må sørge for at folk får muligheten til å lære seg norsk og bli en del av samfunnet, og ikke minst må vi få flere familier ut i arbeid. Det kommer denne regjeringen til å legge all vår innsats i å sørge for. Er det én ting vi vet, er det at kontantstøtten bidrar til det motsatte. Den er hemmende for integrering, for likestilling og for arbeidslinja. Og er det noe vi trenger for å motkjempe fattigdom, er det bedre integrering, bedre likestilling og å få flere ut i arbeid. Der kontantstøtten kun gjelder noen få, gjelder barnetrygden oss alle. Vi har bestemt at fellesskapet skal stille opp for alle i Norge hvis de får barn, og det gleder jeg meg til å stemme for i dag.
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2022-02-17:
På Høyres vakt styrket vi familienes økonomi og tok opp hansken mot barnefattigdom. Et av verktøyene for å gjøre det, er barnetrygden, og derfor ble den med Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre økt for første gang på over 20 år. For barn og unge mellom 6 og 18 år ble det 1 000 kr ekstra. Samtidig vet vi at de første årene av barnets levetid kan være spesielt krevende og kostbare. Derfor økte vi barnetrygden for barn opp til 6 år med 8 200 kr. Hele økningen ble holdt utenfor beregningen av sosialhjelp, og det var et positivt bidrag særlig til familier med lav inntekt. Utover den historiske satsingen som er gjort, mener Høyre at veien videre må være en diskusjon i de årlige budsjettprosessene hvor en vurderer tiltak og hvilke tiltak som har best effekt. Det er den samlede innsatsen, summen av tiltakene og effekten av dem, som teller i kampen mot barnefattigdom. Det viktigste vi kan gjøre, er å få flere i jobb. Under vårt siste år i regjering økte innsatsen for dem uten arbeid med 1,4 mrd. kr. I tillegg gjorde vi på Høyres vakt en rekke andre grep som hjalp barnefamiliene og bekjempet barnefattigdom. Vi laget en egen strategi mot barnefattigdom, og barnetrygden ble som nevnt økt med 8 200 kr for barn under 6 år. Vi innførte gratis kjernetid sånn at alle barn, uavhengig av økonomi, fikk delta i barnehagen. Vi fikk på plass bemannings- og pedagognormer som sikrer flere trygge voksne til å følge opp barna. Vi senket skatten for dem med minst og foreslo å øke foreldrefradraget til 25 000 kr per barn, slik at det ble mer rom i økonomien til barnefamiliene. Vi satte i gang fritidskortet, hvor barn og unge fikk 2 000 kr i året til å delta på en valgfri fritidsaktivitet, sånn at alle skulle få råd til å delta. Dessverre ble flere av disse sosiale satsingene, som fritidskortet, reversert av Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet. Men Høyre gir seg ikke. På vår vakt styrket vi familienes økonomi, økte barnetrygden og tok opp hansken mot barnefattigdom, og den jobben skal vi fortsette med uforminsket styrke.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-17:
De økonomiske forskjellene i samfunnet øker, og de kjennes aller mest for dem som har aller minst. Jeg har selv jobbet på Nav og sett fortvilte foreldre, som erkjenner at deres inntekt ikke strekker til, i øynene, og sett den fortvilelsen og avmakten som følger med det. I altfor mange kommuner har de som har måttet søke om økonomisk sosialhjelp og fått det, erfart at det i praksis betyr at de mister sin barnetrygd. Det har SV klart å snu i mange kommuner gjennom å jobbe for at lokale endringer skulle skje. Jeg er veldig glad for at vi har et flertall som har samlet seg om å si at i Norge skal det ikke lenger være sånn at man i praksis mister barnetrygden når man søker om økonomisk sosialhjelp. Det betyr utrolig mye for dem det gjelder. Det å rett og slett ha mer å leve av er helt avgjørende for å kunne gjøre noe med nettopp de økende økonomiske forskjellene. Det er hva man har til å betale for brød og melk hver eneste måned, som avgjør om man klarer seg eller ikke, om man får endene til å møtes. Derfor har jeg også lyst til å takke Kristelig Folkeparti i dag for å ha presset på for å øke nettopp barnetrygden. Det er ofte sånn at vi ender opp i diskusjoner om behovsprøving eller universelle ordninger når vi har debatter som dette. Derfor er det så viktig at vi nå har et nytt flertall, som ikke har behovsprøving som vei, men det å bre ut velferden gjennom universelle ordninger som står seg selv om inntektene varierer. Livet er uforutsigbare greier, men det å ha nok til å kunne ha brød og melk på bordet er noe man må sikre, det er det som er grunnlaget for tryggheten til folk, det er velferd. Derfor er det er like lite provoserende at folk som kanskje ikke har det største behovet for barnetrygden, får nettopp den, som at også de som har mye, får muligheten til å dra på sykehus uten å komme ut med en voldsom regning. Det er sånn vi styrker fellesskapet. Derfor vil jeg takke for initiativet fra forslagsstillerne, men er likevel glad for at vi faktisk har gjort de endringene som det bes om.
Mímir Kristjánsson (Rødt), 2022-02-17:
Vi bor i det rikeste landet i den rikeste tiden på jorda – et land som flyter over av melk og honning, og der vi hvert eneste år setter nye rekorder både på børsen og i antall milliardærer. Likevel er det sånn i dette landet at 116 000 barn må vokse opp i det som Statistisk sentralbyrå kaller vedvarende lavinntekt, eller som alle andre i Norge ville kalt fattigdom. Det er en skandale, det er en skam, og det er en alvorlig politisk feil som har fått utvikle seg under skiftende regjeringer over lang tid. Jeg er trygg i troen på at den beste måten å hjelpe fattige mennesker på, er å gi dem penger. Den enkleste og beste måten for å få fattige mennesker til å ha mer å rutte med, er å gi dem penger. Å gi dem skjemaer de må fylle ut, dokumentasjonskrav de må bevise – nei, det er ikke den aller beste måten for å sørge for at fattige familier får mer å rutte med. Det er mye bedre å gi dem penger. Å ha barn er en av de største innvirkningene på økonomien for alle, enten man har lite eller mye penger, og det er en ekstra stor innvirkning for dem som har lite fra før. Det er dette som er fantastisk med barnetrygden. Det er ingen spørsmål stilt, annet enn at barnet er der og er født, selvfølgelig. At barnetrygden er universell, har vært avgjørende for at den har fungert så godt for å bekjempe fattigdom. Så er det ett problem, og det er at vi ofte snakker om at barnetrygden ikke er behovsprøvd. Men i store deler av Norge har jo barnetrygden vært omvendt behovsprøvd! Den har vært sånn at uansett hvor rik man er, får man barnetrygd, men hvis man er veldig, veldig fattig, da får man ikke barnetrygd. Da skal den avkortes mot sosialhjelpen. Derfor er det så gledelig, det regjeringen har gjort allerede i budsjettet i fjor høst ved å si at man nå skal holde barnetrygden utenfor beregningen av sosialhjelp. Derfor er det også gledelig at Kristelig Folkeparti, som skal ha mye honnør for den kampen de kjempet for å øke barnetrygden i forrige periode, nå kommer med et forslag som skal sikre at kommunene heller ikke får det handlingsrommet på sikt, uansett hvilken regjering som styrer. Jeg må minne om at torsdag i forrige uke hadde vi en opphetet debatt om Stortingets godtgjørelser og doble feriepenger osv. Da var ikke stortingsflertallet klare for å gå inn for det som heter avkorting av Stortingets godtgjørelse opp mot tidligere opptjente feriepenger. Nå sitter vi med avkorting i motsatt ende av skalaen, nemlig at folk skal få sin sosialhjelp eller sin bostøtte avkortet dersom de får barnetrygd. Det er en skammelig og dårlig avkorting som er et målrettet angrep på dem med dårligst økonomi. Derfor er jeg glad for at vi nå har fått ryddet opp i det, og derfor vil vi også stemme for forslag nr. 1, fra Kristelig Folkeparti.
Hadle Rasmus Bjuland (Kristelig Folkeparti), 2022-02-17:
For mange barn lever i familier med vedvarende lavinntekt i Norge i dag. Tall fra SSB viser at barn av innvandrerforeldre og enslige forsørgere er sterkest representert av barn med familier med lavinntekt. Årsaken til dette er kompleks og sammensatt, og det er derfor avgjørende med en helhetlig innsats. Barnetrygden sto på stedet hvil under Arbeiderpartiet og Senterpartiets forrige regjeringsperiode. Jeg er derfor veldig glad for at Kristelig Folkeparti, både i budsjettforlik i Stortinget og i regjering de siste årene, har fått gjennomslag for å øke barnetrygden betydelig – for de minste ungene opp til 6 år med 8 200 kr. Bakgrunnen for dette er at det er i denne fasen barnefamiliene har lavest inntekt. For de over 6 år økte man barnetrygden med 1 000 kr. Dette gjorde vi fordi vi vet hvor viktig det er at barn vokser opp med trygge økonomiske rammer, og fordi barnetrygden er viktig for å motvirke barnefattigdom og økte forskjeller. I tillegg fikk Kristelig Folkeparti gjennomslag for at vi skulle innføre et fritidskort på 2 000 kr i året for barn mellom 6 år og 18 år – et viktig tiltak for å sikre at ingen barn skal stå med lua i handa for å be om å bli med på en fritidsaktivitet. Denne muligheten har regjeringen sagt at de vil skrote. Det er trist – først og fremst for alle dem som ikke får mulighet til å være med. Også kontantstøtten er et viktig tiltak mot barnefattigdom. Bakgrunnen for kontantstøtten er å gi småbarnsforeldre fleksibilitet og valgfrihet for barna når de er veldig små. Det er de som er best til å vurdere om ungene skal være litt lenger hjemme, eller når de skal begynne i barnehagen. Likevel viser tallene fra SSB at kontantstøtten også har hatt betydning for familier med lavinntekt. Kontantstøtten er ikke primært et fattigdomstiltak, men det er likevel viktig å sikre at kommunene ikke kan ta med kontantstøtten i beregningen når ytelser etter sosialtjenesteloven og bostøtteloven skal utmåles. Jeg er glad for at SV har fått gjennomslag for at barnetrygden skal holdes utenfor beregningen av sosialhjelp, men de går dessverre ikke langt nok. Det må også holdes utenfor ved beregning av ytelser etter bostøtteloven. Det samme gjelder for kontantstøtten. Derfor vil jeg ta opp Kristelig Folkepartis forslag i saken.
Hadle Rasmus Bjuland (Kristelig Folkeparti), 2022-02-17:
De høye strømprisene har skapt store utfordringer for svært mange lag og foreninger. Flere lag har stått mellom enten å måtte kutte i aktiviteten eller kreve økte deltakeravgifter for å betale regningene sine. Det kan ikke skje. Barn og unge har allerede betalt en høy pris for de strenge koronatiltakene de siste årene. Hvis idrettslagene, menighetene og frivilligheten nå blir nødt til å kutte aktivitetstilbudet, vil det gå direkte ut over dem som allerede har betalt en høy pris. Derfor trenger vi nå en kompensasjonsordning som er rausere, og som treffer alle strømkunder. Det er trist at regjeringen ikke har klart å komme med en god nok kompensasjonsordning for de idrettslagene, menighetene og alle andre frivillige lag og organisasjoner som nå lider på grunn av høye strømpriser. Dette er frivillige lag og organisasjoner som gjør en uvurderlig jobb for lokalsamfunnet. Det engasjerer å lese om idrettslaget på min egen hjemplass, Nærbø idrettslag, som har 94 000 kr i økte strømutgifter på én måned. Det er mye penger som helt klart vil påvirke hvor mye de ellers vil kunne bruke på aktiviteter i løpet av en måned. Med en makspris på 50 øre per kilowattime vil vi sikre at idrettslag og menigheter vil sitte igjen med en bedre kompensasjonsordning. Forslaget fra regjeringen involverer ikke friskolene, folkehøyskoler, Den norske kirke, rusomsorg, barnevern og en rekke ideelle aktører. Dette er skoler og institusjoner som gjør en uvurderlig jobb, og som burde vært inkludert i kompensasjonsordningen fra dag én. Flere av skolene vil kunne bli nødt til å nedbemanne for å kunne betale de høye strømprisene. Det går ut over kvaliteten, og det går ut over ungene, som taper på dette. Regjeringens håndtering av strømkrisen har båret preg av stadig flikking på ordningene – litt økning her og litt justering der. Denne ordningen er en del av dette. Istedenfor å lage en ordning hvor frivilligheten var inkludert fra starten av, har det blitt laget en ordning som kun treffer noen. Om denne ordningen treffer godt nok, eller om det blir ytterligere flikking, vil kun tiden vise. Kristelig Folkeparti fremmer forslag om en makspris som sørger for at vi kompenserer alt over 50 øre for alle strømkunder. Dette gjør vi etter å ha sett lappeteppet av ordninger fra regjeringen og at de ikke klarer å treffe sånn som vi hadde ønsket. Kristelig Folkeparti mener det er mye bedre å lande på en ordning som gir det samme til alle, som er enkel å forstå, og som er midlertidig for de mest kritiske fasene den er gitt i. Derfor foreslår vi nå en makspris eller en kompensasjon for alt over 50 øre fra desember 2021 til mars 2022. Jeg tar opp Kristelig Folkepartis forslag i saken.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2022-02-17:
Barnefamiliar som har lite pengar, har ofte samansette utfordringar med behov for eit heilskapleg og samordna tenestetilbod. Eg er veldig oppteken av at me skal prøva å finna dei mest mogleg treffsikre tiltaka for å betra levekåra til familiar som er vanskelegstilte, og sikra behova til ungane sånn at dei vert særskilt varetekne. Eg opplever at alle dei som har teke ordet så langt, gjev uttrykk for nokre av dei same ambisjonane, men me gjev uttrykk for veldig ulike verkemiddel. Denne regjeringa meiner at universelle velferdstenester og gode ordningar for inntektssikring bidreg til sosial utjamning, at det dempar konsekvensane av låg inntekt, og ikkje minst at det førebyggjer framtidig fattigdom blant ungar. Regjeringa vil bl.a. satsa på billigare barnehage og SFO for alle barnefamiliar, innføra eit dagleg skulemåltid og auka momskompensasjonen til dei frivillige. Dette er satsingar som skapar meir rom i privatøkonomien. Straumordningane som har vorte sette i verk gjennom denne vinteren, viser òg at me har ei regjering som er oppteken av sosial rettferd. Eg minner om at det var ingen verktøy i verktøykassa då me stod overfor straumprisar som kunne ramma spesielt dei som har minst frå før. Dei ordningane var denne regjeringa nøydd til å laga sjølv, ifrå botnen av. Eg meiner òg at andre tiltak i regi av kommunane kan treffa ungar betre enn det dette representantforslaget vil kunna gjera. Det kan f.eks. vera dekning av utgifter til idrett eller andre fritidsaktivitetar. Me veit at økonomisk sosialhjelp er ei behovsprøvd yting som skal sikra eit forsvarleg livsopphald. Ved vurderinga av retten til økonomisk sosialhjelp og berekninga av stønadsnivået kan ein ta omsyn til alle typar inntekter, inkludert barnetrygd. Det lokalpolitiske handlingsrommet gjev i dag ganske stort rom for kommunane til å behandla barnetrygda ulikt ved berekning av stønad til barnefamiliar, men me veit jo at barn og unge likevel er spesielt sårbare, og at det kan vera behov for særleg å vareta dei. Det er ei ordning som er uavhengig av inntekt, og me ser òg at ein tredjedel av kommunane rapporterer at dei nettopp held barnetrygda utanfor berekninga av økonomiske stønadar. I budsjettforliket i Stortinget mellom Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV kom det fram at regjeringa skal fremja lovforslag om at barnetrygda skal verta halden utanfor ved berekning av økonomisk stønad, med effekt frå 1. september 2022. Det ser eg fram til å koma tilbake til, så raskt som mogleg. Når det gjeld kontantstøtta, har regjeringa gjennom Hurdalsplattforma varsla at me der vil ta nokre grep, bl.a. å avvikla kontantstøttordninga for ungar mellom 18 og 24 månadar, og at me skal erstatta den med ei småbarnsstøtte for dei som har søkt om, men ikkje fått barnehageplass.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2022-02-17:
Jeg vil også takke Kristelig Folkeparti for å ha reist temaet. Senterpartiet er en varm forsvarer av at barnetrygden skal være en universell ordning, og vi har også klart i vårt stortingsprogram at barnetrygden skal holdes utenfor ved utregning av sosialhjelp. Vi har ikke fattige barn i Norge, men vi har fattige foreldre. Det vi nå gjør, er å rette opp en urett. Når vi gjør det, er det et resultat av forhandlingene mellom SV og regjeringspartiene. Det er det som førte til at det nå blir rettet opp. Verken av den forrige regjeringen eller under nåværende regjering ble det prioritert å rette opp dette. Rett skal være rett når det gjelder presentasjonen av hva som skjer. Vi er også veldig glad for at barnetrygden nå ikke skal tas inn i beregningen av økonomisk sosialhjelp, og at det skal rettes opp fra 1. september i år. Vi fra regjeringspartienes side står bak kontantstøtteordningen. Det er beskrevet i Hurdalsplattformen. Når vi kjenner til kontantstøtten og hvordan den nå er blitt revidert, ser vi ikke at en skal behandle den på samme måte som barnetrygden. Altså: Vi skal ikke holde kontantstøtten utenfor ved beregning av økonomisk sosialstøtte – dette fordi det er et valg som den enkelte har, om en vil ha barnehageplass eller kontantstøtte. Dette gjelder svært få mennesker. I perioden 2018–2020 var det 1,1–2,4 pst. av dem som mottok kontantstøtte, som også fikk økonomisk sosialhjelp. Det siste punktet som jeg vil kommentere, er det – som ikke lenger er fra et flertall, fordi Arbeiderpartiet ved en inkurie var med på det – som står om at en «er opptatt av å jobbe for at det skal innføres en statlig, forpliktende normering av økonomisk sosialhjelp som sikrer at alle kan leve på et akseptabelt forbruksnivå i tråd med referansebudsjettet.» Senterpartiet er, som det framgår av innstillingen, uenig i slik normering. Det er opp til folkevalgte i kommunene å vurdere ulike forhold i landet, eksempelvis bokostnader. Derfor er det ikke rett å ha en statlig normering på det punktet, og det framgår av vår merknad i innstillingen.
Tage Pettersen (Høyre), 2022-02-17:
La meg starte med å takke komiteen for at vi klarer å behandle denne saken om strømstøtte til frivillige organisasjoner på svært kort tid. Det viser at vi tverrpolitisk har vært opptatt av å komme med en viktig håndsrekning til frivilligheten så raskt som mulig, når Stortinget først fikk en sak om dette. I saken foreslår regjeringen å bevilge 250 mill. kr til en midlertidig tilskuddsordning som følge av ekstraordinære strømpriser. Frivillige organisasjoner har ikke vært omfattet av ordningene regjeringen har lagt fram tidligere. Det totale bevilgningsbehovet er basert på estimater på strømforbruk, gjennomsnittlig strømpris for desember 2021, terminpriser for perioden januar–mars 2022 og en kompensasjonsgrad på om lag samme nivå som strømstønadsordningen for husholdninger. Det foreslås at tilskuddet fordeles til kommunene, som deretter viderefordeler til lag og foreninger i sin kommune. Både Norges Idrettsforbund og Frivillighet Norge har vært tydelige i sine innspill under behandlingen. Oppsummert har de løftet inn følgende: at alle idrettslagseide anlegg, uansett eierform og hva lokalene brukes til, kan søke kompensasjon, at alle organisasjonsledd må inkluderes i ordningen, at det ikke må bli en øvre begrensning på antall kilowattimer det kan søkes kompensasjon for, at ordningen må utvides til å inkludere økte kostnader til bruk av alle typer energikilder, og at terskelverdien for kompensasjonen senkes til 50 øre kWh. Komiteen har også merket seg at Frivillighet Norge trekker fram viktigheten av at en oversikt over hvem som søker om støtte, hvem som får tildelt støtte, og hvor mye støtte den enkelte får, blir offentlig tilgjengelig. De fleste innspillene er ivaretatt gjennom merknader fra komiteen. De borgerlige partiene fremmer imidlertid flere forslag i saken, som det vil bli redegjort for senere i debatten. Men jeg benytter anledningen nå til å ta opp de forslagene Høyre står bak, pluss til å si at vi støtter Kristelig Folkepartis løse forslag nr. 7. Innstillingen fremmes av en samlet komité. Vi ber der regjeringen løpende sikre økte bevilgninger til enkeltkommuner som kan dokumentere at de ikke har fått tildelt tilstrekkelige midler til å dele ut støtte til frivillige organisasjoner i sin kommune, med om lag tilsvarende dekningsgrad som stønadsordningen for private husholdninger, og komme tilbake med forslag i revidert nasjonalbudsjett for 2022 dersom det blir behov for økte bevilgninger. Helt avslutningsvis vil jeg vise til at komiteen er tydelig på at ordningen må bli ubyråkratisk, enkel og sikre rask utbetaling til frivilligheten. Denne utålmodigheten forutsetter vi også at formidles til kommunene som skal forvalte denne ordningen.
Tage Pettersen (Høyre), 2022-02-17:
Jeg tror vi lar havvinddiskusjonen få bli liggende til en annen debatt enn denne. Veldig kort til statsrådens bekymringer for hvorfor opposisjonen har fremmet forslag: De forslagene handler veldig kort sagt om bekymringer som er brakt videre fra Norges Idrettsforbund og Frivillighet Norge. Det handler igjen om at den proposisjonen regjeringen har lagt fram, er på i underkant av én A4-side, med rom for ganske mye tolkning. Det er den tolkningen de to sentrale organisasjonene i Frivillighets-Norge har vært opptatt av, og det er de som også er omsatt i forslag som er fremmet her i dag. Jeg er glad for at statsråden sa det hun sa nå, for det var egentlig derfor jeg tegnet meg. I replikkordskiftet på gulvet sa statsråden at det var en forutsetning å være registrert i frivillighetsregisteret. Det ble sagt i replikkordskiftet, og så modererte statsråden seg, her oppe nå nettopp, i det siste innlegget, og sa det som står i proposisjonen. Det er jeg veldig glad for. Det er også en av bekymringene som ligger der, for der ligger det også et rom for tolkning. Hva ligger i formuleringen «i særskilte tilfeller kan kommunene gjøre» osv.? Det er ikke minst også en av bekymringene som Frivillighet Norge har trukket fram, og som jeg oppfatter at en enstemmig komité er enig om, for det er mange ulike former for eierskap der ute, og vi er derfor bekymret for at noen ikke skal falle inn under definisjonen «særskilte tilfeller».
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2022-02-17:
Jeg er stolt av at en på rekordtid har fått laget en solid støtteordning for idretten og frivilligheten. Her har det vært effektivt arbeid fra regjeringa og nå en effektiv behandling i Stortinget. Jeg vil også takke komiteen for godt og raskt arbeid og takke SV spesielt for de gode samtalene vi har hatt, som ligger til grunn for den enigheten i saken som Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV her har. Dette betyr at vi raskt får en ordning opp å stå og ikke minst at vi raskt får pengene ut. Det er viktig, for behovet der ute er stort. De økte strømregningene har truffet idretten og frivilligheten hardt, organisasjoner som har hatt stram økonomi. Konsekvensene kunne derfor blitt alvorlige. Flere har snakket om at de hadde måttet kutte i tilbudet, og spesielt i tilbud til barn og unge. Det hadde betydd mindre aktivitet i en tid da vi trenger mer aktivitet. Vi er på vei ut av en pandemi der vi egentlig trenger mer idrett, mer frivillighet og enda flere og sterkere fellesskap. Jeg tror også det er klokt at en – sånn regjeringa har lagt det opp – får på plass en ordning på om lag samme nivå som husholdningene, med de samme prinsippene, og at det er kommunene som skal fordele. De kjenner de frivillige organisasjonene og idretten i sitt nærmiljø godt. De får også rom for skjønn, sånn at en får tilpasset til de lokale forholdene. Som alltid når det kommer sånne ordninger, er det litt usikkerhet. Treffer disse ordningene meg? Treffer de min organisasjon og vårt behov? Derfor er jeg veldig glad for at det så tydelig er avklart også i enigheten at dette er ordninger som ikke skal ha makstak, som skal inkludere fjernvarme – som også er direkte linket til strøm og strømprisen – og at en ivaretar ulike driftsformer, eierformer og underorganisasjoner, til og med f.eks. dem som leier bygg. Her er målet å få på plass en ordning som dekker de økte strømutgiftene. Ordningen skal være enkel, ubyråkratisk, rettferdig og ikke minst transparent. Målet nå må være å få pengene ut raskt. Det er gjort et grundig arbeid med underlaget for dette estimatet. Det understrekes av at ingen andre partier har avvikende forslag til bevilgninger. Det stiller Stortinget seg enstemmig bak. Det er også et samlet storting som stiller seg bak et forslag som kom på initiativ fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, om at en skal følge situasjonen nøye og eventuelt komme tilbake i RNB. Opposisjonen fremmer også et par forslag for å markere seg – jeg vil i hvert fall kalle det det – i saker som er avklart i enigheten mellom Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, omtalt i merknader. Derfor vil det bli noe ulik avstemning, men jeg håper ikke disse forslagene skaper usikkerhet der ute om hvem som skal få støtte, og at ordningen raskt må på plass. Det viktige for oss har vært å unngå forsinkelser med nye utredninger, og noen av forslagene legger opp til dette. Derfor vil vi ikke støtte de løse forslagene som har kommet fra Kristelig Folkeparti i saken.
Olav Urbø (Senterpartiet), 2022-02-17:
I dag handsamar vi stønad for frivillige organisasjonar med omsyn til høge straumprisar. Frivillige organisasjonar er på mange måtar det tredje beinet eit samfunn er bygt på, ved sida av det offentlege og det private. Det vert lagt ned ein enorm dugnadsinnsats, dei bidreg til kompetanse, læring og ikkje minst inkludering og møteplassar for folk i alle aldrar. Frivilligheita omfattar i ei eller anna form alle i dette landet og er ein del av identiteten vår. Tilgang på gode lokale er ein føresetnad, å eige eller leige bygg har ein kostnad, og straumprisen er ikkje uvesentleg. Å handtere dei straumprisane vi har no, er nesten ikkje mogleg for mange lag og foreiningar. Høvet til å få dekt dei auka kostnadene på anna vis er særs avgrensa, og risikoen for redusert aktivitet er difor stor. Med korona som bakteppe er det ikkje mindre aktivitet ein treng no, men så mykje aktivitet som råd. Her vil frivillige lag og foreiningar spele ei viktig rolle. Det var difor heilt nødvendig å få på plass ei ordning så raskt som råd. Det har regjeringa gjort. Ordninga og kompensasjonsgraden er på same nivå som for hushald og har ei ramme på 250 mill. kr. Den skal administrerast av kommunane, og den skal vere enkel, effektiv og sikre rask utbetaling. Det finst forskjellige typar eigartilhøve og driftsformer innanfor frivillige organisasjonar. Ordninga skal ta høgde for det, og i tillegg kan det i særskilde tilfelle utøvast skjønn. Ordninga skal òg inkludere anlegg som brukar fjernvarme. Regjeringa har lagt til rette for at ordninga kan tre i kraft så raskt som råd, og det er viktig. Straumrekninga kjem kvar månad, og det er alt krevjande for mange. Ramma på 250 mill. kr er basert på eit estimert forbruk av straum, og ikkje dokumentert forbruk. Det er difor hefta ein del uvisse rundt det. Den uvissa må handterast for å sikre at frivilligheit kjem like godt ut som hushald. Difor fremjar ein samla komité forslag om at ein må kome attende i revidert dersom det viser seg at det trengst auka løyvingar.
Sigbjørn Framnes (Fremskrittspartiet), 2022-02-17:
Vinterens høge straumprisar har ramma hardt, og dei har ramma breitt. Mykje er sagt om straumkrisa, men lite er gjort. Regjeringa har endeleg fremja forslag om ordning for frivillige lag og organisasjonar som er ramma av straumkrisa. Me i Framstegspartiet har lenge påpeikt at frivilligheita er hardt ramma, og me har bl.a. sendt inn ei rekkje skriftlege spørsmål. Desse har statsråden svart kort på utan å ta tilstrekkeleg inn over seg kor hardt krisa har ramma. Når regjeringa endeleg legg fram ei sak, gjer dei det med ei pakke som ikkje er god nok. Den føreslegne ordninga dekkjer rett og slett ikkje meirkostnadene som frivilligheita har. Det er tydeleg at regjeringa ikkje lyttar til frivilligheita eller idretten. Heldigvis gjer me det her på Stortinget. Eg vil hevde at det var Framstegspartiet, saman med resten av opposisjonen, som sikra at SV fekk pressa regjeringspartia til ein anstendig avtale. No får frivilligheita og idretten dekt utgifter til alle bygg dei brukar, uavhengig av organisasjonsform. No sikrar me at det ikkje skal vere eit tak på ordninga, og me sikrar at også fjernvarme blir dekt. Det er ein skuffelse at posisjonen er for veike til å stemme for forslaga frå opposisjonen. Det er uforståeleg, all den tid dei hevdar i merknader å stå bak innhaldet. Framstegspartiet fremja, saman med dei andre borgarlege partia, forslaget som er i tråd med det SV har pressa regjeringspartia til å bli med på. Forslaget er meir bindande enn berre merknader. Eg kan love at Framstegspartiet kjem til å følgje med argusauge kva regjeringa leverer. Det vil vere eit svik mot frivilligheita og idretten viss ein ikkje følgjer opp Stortingets vilje. Til slutt vil eg ta opp Framstegspartiets forslag i innstillinga og varsle at me også kjem til å støtte dei to lause forslaga, nr. 6 og nr. 7, frå Kristeleg Folkeparti.
Sigbjørn Framnes (Fremskrittspartiet), 2022-02-17:
Sjølv på denne korte tida eg har vore inne, har idrettslag teke kontakt. I går kveld ringte Nordnes Idrettslag meg og var fortvila – ei straumrekning på 72 000 kr, og no må dei tenkje kreativt for å møte den neste rekninga på 70 000 kr. Det er ikkje mange inntektskjelder eit idrettslag har, og dei vil nødig auke medlemskontingentane, då det går ut over dei som har dårlegast betalingsevne. Spørsmålet dei hadde til meg er: Når blir straumstøtteordninga utbetalt til dei? For det hastar. Frå desember 2020 til desember 2021 auka straumrekninga deira med 316 pst., sjølv med eit redusert forbruk på 2 600 kWh. Kva svar har ministeren til dei spørsmåla frå idrettslaget, og kva tenkjer ministeren å gjere overfor kommunane slik at utbetalingane skjer så raskt som mogleg?
Kathy Lie (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-17:
Dette har vært en tøff vinter, og det blir en tøff vår for mange på grunn av de ekstremt høye strømprisene. Ganske tidlig i vinter fikk vi flere meldinger og medieoppslag om fortvilte organisasjoner, og da særlig idrettslag, som hadde fått så høye strømregninger at de ikke visste om de kunne fortsette driften. I mitt hjemfylke, Buskerud, har vi også sett at åtte år gamle Erle Gusfre fra Drammen har skrevet brev til statsministeren fordi idrettslaget hennes måtte avlyse fotballtreningen fordi de ikke hadde råd til å varme opp kunstgressbanen sin. Flere idrettslag har sagt at de enten må stenge eller øke deltakeravgiftene. Det er ikke god politikk for barn og unge. SV har alltid vært opptatt av at alle barn og unge skal kunne delta på fritidsaktiviteter, og spesielt nå, etter at mange tilbud har vært stengt på grunn av pandemien, er det særlig viktig å opprettholde arenaer for barn og unges aktivitet. SV er tydelig på at vi har som mål å redusere forskjellene i samfunnet, og at et viktig tiltak for at barn ikke skal utestenges på grunn av familiens dårlige økonomi, er lavest mulig deltagerbetaling. Derfor har det vært svært viktig for oss å få på plass en støtteordning som kan hjelpe de frivillige organisasjonene som nå sliter med de skyhøye strømregningene, slik at de kan opprettholde sine tilbud uten at regningen belastes familiene. Denne proposisjonen måtte vi vente på en stund, men da den først kom, har vi hatt god og effektiv behandling av den i Stortinget. Jeg vil berømme Arbeiderpartiet og Senterpartiet for gode og konstruktive forhandlinger om saken. Ordningen er gjort så enkel og ubyråkratisk som mulig for at pengene skal komme raskest mulig ut til mottagerne, og vi er enige om at det er den organisasjonen som betaler strømregningen, som skal få støtte, uavhengig av om de leier eller eier, eller hva eierformen for anleggene måtte være. Det skal ikke settes makstak på forbruk, noe som er viktig for å favne frivillige organisasjoner, uavhengig av størrelsen på anlegget. Alt fra grendehus, haller og bane til skianlegg er inkludert. Videre er jeg glad for at anlegg som benytter fjernvarme, også skal inkluderes i ordningen, da ganske mange idrettslag er tilknyttet fjernvarme. SV hadde også et ønske om at anlegg som benytter gass som energikilde, skulle inkluderes, men det ble vi ikke enige om. Vi forholder oss likevel til den enigheten vi har, fordi det vi derimot ble enige om, er noe vi er svært godt fornøyd med, nemlig at regjeringen løpende skal sikre bevilgninger til kommuner som kan dokumentere at midlene ikke strekker til, og at eventuelt økte bevilgninger vil bli håndtert i revidert nasjonalbudsjett. Med dette forslaget og vedtak til bevilgning håper jeg Erle og alle andre barn og unge kan se fram til masse god aktivitet og et viktig fellesskap.