Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2017-11-30:
Alle sier at forandring fryder, men ofte er det få som er villige til å endre seg, og det er fullt forståelig, for både små og store endringer som krever omstilling, koster. Men behovet for omstilling blir jo ikke borte av den grunn. Det så vi av perspektivmeldingen, både i 2013 og 2017, vi så det med oljeprisfallet, vi ser det med klimaendringene, vi får stadig flere eldre, og vi får lavere fødselstall. Norsk offentlig sektor må klare å gjøre mer for mindre, slik vi har sett at teknologiske endringer har gitt muligheter til i privat sektor. Innenfor arbeids- og sosialfeltet har vi også store behov for endringer. Vi må sørge for at de som faktisk ikke kan arbeide, har en anstendig inntekt. Samtidig må vi også sørge for at ytelser som er midlertidige ved midlertidig inntektsbortfall, arbeidsrettes, slik at det alltid lønner seg å være i aktivitet, lønner seg å jobbe. Her er det behov for endringer, store og små. Og det kan ikke være slik at dersom regjeringen kommer til Stortinget med ordninger som skal utvides til å gjelde flere, men da må innrettes annerledes for å sørge for tilknytning til arbeidslivet, så bestemmer Stortinget at de ikke bare skal omfatte flere, men også maksimeres ut i den andre retningen, slik vi har sett i debatten om pleiepenger. Stortinget sier nå nei til å arbeidsrette dagpenger til å treffe dem som står nærmest arbeidslivet. Stortinget vil ikke desentralisere Nav slik at brukeren kan få veldig gode digitale tjenester hjemme ved å slå sammen Nav-kontorer og konsentrere ressursene om gode tjenester. Og Stortinget vil altså gjeninnføre en utbetalingsmelding på papir, over ett år etter at denne ble digitalisert og det store flertallet har vent seg til dette. Pensjonsslippen er ikke en stor sak, så dette handler ikke om det. Det handler om at reformer reverseres etter at de har trådt i kraft – etter at Stortinget har pålagt kommuner å gi opplæringstilbud, etter at alle Nav-kontor har fått pålegg om veiledning. Og én ting er den delen av opposisjonen som i hvert fall går inn for skatteøkninger, slik at skattebetalerne betaler mer for mindre. En annen ting er å gå inn for effektiviseringskutt, slik vi gjør gjennom bl.a. ABE-reformen, nettopp fordi vi ønsker å få mer for mindre, og samtidig øke utgiftene på den andre siden. Arbeids- og velferdsdirektoratet har sett på erfaringene etter at de sluttet å sende ut utbetalingsmeldinger på papir i november 2016, og den største pågangen fra publikum kom i desember 2016. Deretter har antallet henvendelser ved utbetalingstidspunktene ligget på normalnivået fra før omleggingen. Brukerne er altså i ferd med å innrette seg på at utbetalingsmeldingen ikke lenger kommer i posten. Arbeids- og velferdsetaten har konkludert med at tilbudet om å få lest opp utbetalingsslippen på telefon og muligheten til å få tilsendt utskrift dekker behovet for de aller fleste. Utover det er pensjonsinnbetaling fra Nav godt synlig på den månedlige bankutskriften – som jeg, i hvert fall, leser opp sammen med min 91 år gamle mormor hver eneste måned. Og på bakgrunn av anmodningsvedtak i Stortinget er det igangsatt opplæringstilbud i kommunene og veiledning ved det enkelte Nav-kontor. Vi øker ressursbruken for å få til endringer – som vi så går inn for å reversere. Noen ganger lurer jeg på om Navs aller verste saksbehandlere sitter i denne sal. Norges Blindeforbund viste i høringen til at mange av deres medlemmer har problemer med å lese slippen elektronisk, og det anerkjenner jeg er en utfordring. Digitalisering skal jo nettopp handle om å gjøre ting enklere, ikke vanskeligere. Derfor burde vi få dem til å konsentrere sine ressurser om å sørge for gode digitale tjenester som er universelt tilgjengelige, både for Blindeforbundets medlemmer og for alle oss som på et eller annet tidspunkt kommer til å ha behov for å logge oss inn på Nav. Høyre går altså imot å gjeninnføre en rett til å få utbetalingsmelding på papir per post. Vi vil heller konsentrere oss om å få gode digitale løsninger som inkluderer hele Norges befolkning, og sørge for at offentlige ressurser blir brukt på en sånn måte at vi får mer for mindre, og ikke pålegger dem ekstraoppgaver samtidig som vi sier at de skal løse nye oppgaver.