Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2016-06-09:
Saksordføreren har gitt oss en god oversikt over hva denne lovendringen handler om, så det vil jeg ikke bruke tid på. Derimot vil jeg takke saksordføreren for et godt samarbeid i komiteen der det har vært behov for presiseringer fra komiteens side. De fleste av lovendringene regjeringen har lagt fram, er av uproblematisk karakter, slik Arbeiderpartiet ser det, med ett unntak. Endringene knyttet til nasjonale deleksamener er det punktet hvor det har vært mest engasjement i forkant. Bakteppet for dette er at for noen få fag og studier i Norge forventes det at utdanningen i sin helhet er mer eller mindre lik, eller i utvalgte emner er tilnærmet lik. Noen fag styres av detaljerte rammeplaner, og noen profesjonsfag er det knyttet autorisasjon til. Det foreligger med andre ord en forventning til en spesifikk kompetanse og et kunnskapsnivå for den som har gjennomført og bestått eksamen. Samtidig er dette fag som, i likhet med alle andre fag, skal ha akademisk frihet. Dette kan oppleves å være i strid med hverandre. Det er særlig på lærerutdanningene debatten har gått. Det vil nå bli innført nye rammeplaner for grunnskolelærerutdanningene, og i den forbindelse ønsker regjeringen større bruk av nasjonal deleksamen. Det er bakgrunnen for lovforslaget. Arbeiderpartiet ser fordeler med å innføre en slik eksamen i nøye utvalgte emner. Det kan være med på å sikre økt kvalitet, og det vil være mulig å sammenligne i større grad samme studie på ulike institusjoner. Men i høringssvarene var det til dels sterk motstand mot å innføre slike nasjonale deleksamener. Dette begrunner flere instanser med at den akademiske friheten trues av en slik standardisert eksamen som skal være lik uansett lærested og institusjon. Dessuten advarer pedagogiske fagmiljøer mot at det er en fare for at undervisningen tilpasses eksamensformen, og at eksamensformen vektlegges mer enn den faglige vurderingen av læringsutbyttet. Det er en innvending jeg mener er høyst relevant. Derfor må nasjonale deleksamener brukes med omhu og kun der det gagner formålet. Arbeiderpartiet er fornøyd med at Stortinget understreker at nasjonale deleksamener bare bør brukes i et begrenset omfang og først og fremst i fag som styres av rammeplaner e.l. Det er allerede satt i gang pilotprosjekter, og erfaringene fra pilotprosjektene må vektlegges ved eventuell videreføring av disse og innføring av deleksamen i nye utdanninger. For å lykkes med å gjøre endringer med stor motstand er det avgjørende å samarbeide tett med dem endringene skal gjelde for. Skal nasjonale deleksamener lykkes etter hensikten, er det viktig at fagmiljøene har innflytelse på utviklingen og gjennomføringen av dette. God forankring i fagmiljøene vil hindre at innføring av nasjonal deleksamen griper inn i institusjonenes studietilbud på en utidig måte eller fører til en ensretting av utdanningene. Så håper jeg at vi vil få nasjonale deleksamener i fag hvor det egner seg, og at man avstår fra dette i fag det er dårlig begrunnet. Nettopp derfor er det viktig at pilotprosjektene blir gjennomgått og evaluert på en god måte, og at Stortinget blir orientert om dette. Jeg er glad for at det ikke er støtte til regjeringens opprinnelige forslag om nærmest en blankofullmakt til å pålegge slike nasjonale deleksamener i alle fag. Slike nasjonale deleksamener kan fungere på spesifikke fagområder, på noen utdanninger, men å åpne opp for dette i alle fag framstår for meg som unødvendig, og det virker fort provoserende på en sektor som opplever at akademisk frihet presses fra ulike hold. Jeg er derfor glad for at man i innstillingen tydelig begrenser muligheten til å innføre nasjonale deleksamener generelt. Til sist noen få ord om midlertidighet og endringer som gjøres i beregning av tjenestetid for stipendiater. Andelen midlertidighet er altfor høy i UH-sektoren. Den er bekymringsfull, og det gir enda mer grunn til uro at andelen har blitt høyere de to siste årene. På den måten framstår ikke sektoren som attraktiv for nyutdannede, og det er svært uheldig siden vi trenger de dyktigste akademikerne inn i forskningsmiljøene. Jeg vil påpeke at det er uenighet mellom departementet og partene i arbeidslivet om hvordan denne endringen i beregningen av tjenestetid vil slå ut. Forskerforbundet frykter det kan føre til økt bruk av midlertidighet. Departementet er av en annen oppfatning. Jeg vil anmode statsråden om å ta denne problemstillingen på dypeste alvor, samt følge med på utviklingen. Hvis det viser seg at Forskerforbundet og NTL får rett i sin bekymring, bør statsråden vurdere mottiltak raskt, eventuelt være villig til å reversere nyordningen av beregningen av tjenestetiden for stipendiater.