Sigurd Hille (Høyre), 2014-05-08:
Heldigvis er det sånn at de fleste mennesker i Norge har en trygg og god levestandard. Vi er stolte over at vi har et likhetssamfunn, et samfunn som preges av små forskjeller mellom folk, og hvor inntektsforskjellene også er små. Av land det er naturlig å sammenligne seg med, er vi antageligvis best i klassen også her. Vi ønsker å ha det slik, jeg tror det er bred tverrpolitisk enighet om akkurat det. Dette betyr selvsagt ikke at det ikke finnes noen i Norge som tjener mer enn andre, men generelt har vi jo hatt en bred velstandsutvikling i landet vårt, noe vi som har levd en stund, har kunnet registrere og ta del i. Den positive økonomiske utviklingen som vi har hatt i Norge helt siden annen verdenskrig, har ført til en betydelig velstandsutvikling. Noen inntektsforskjeller vil det alltid være, men heldigvis er de små. Noen har av ulike årsaker vært flinke til å skape og tjene mer penger enn andre. Dette er det jo i seg selv ikke noe galt i. Så må vi nok erkjenne at noen ikke klarer å bidra like mye som andre, og at ytterligere noen faller utenfor, som det heter. Vårt ansvar er at denne siste gruppen blir så liten som mulig, og at samfunnet må ta ansvaret for disse. Det at det er ca. 600 000 som står utenfor arbeidslivet, at tallet på unge uføre har økt, og at frafallet i den videregående skolen også er økende, er ikke gode tall, og det er ikke en utvikling vi er tjent med. Det går et skille mellom de som har en trygg og god inntektsbringende jobb, og de som ikke har det. Heldigvis har vi lav arbeidsledighet i Norge. Jo flere som er i jobb, jo lavere inntektsforskjeller er det. Derfor må politikken være slik at folk stimuleres til å arbeide, og at det dermed også skapes flere og nye arbeidsplasser. Da må vi f.eks. ha et skattesystem overfor bedrifter som nettopp fører til økt investering og stimulering. Vi må også ha en politikk som får sykmeldte raskere tilbake til jobb, slik at færrest mulig er på trygd, men heller har en god arbeidsinntekt. For å få dette til må vi bl.a. unngå helsekøer og unødvendige ventelister og ventetider for bagatellmessige operasjoner. En trygg arbeidsplass å gå til er viktig for den enkelte. Arbeid gir sosial tilhørighet, økonomisk selvstendighet og dermed frihet for mennesker og familier. Et sterkt norsk næringsliv gir Norge flere ben å stå på i fremtiden, og trygge arbeidsplasser og et mangfoldig næringsliv er derfor selve fundamentet for vårt nåværende og fremtidige velferdssamfunn. Kunnskap er også en viktig faktor. Dess flere som får utdannelse – eller mer presist økt kunnskap – dess flere vil kunne delta i arbeids- og yrkeslivet. Vi må også ha fokus på hvordan vi driver offentlig sektor. Ikke bare skal den være effektiv, den skal også være imøtekommende og hjelpsom, for å si det sånn. Folk som er kommet i en vanskelig situasjon, skal møtes med respekt, ikke bare av offentlige kontorer, men også av de av oss som klarer oss bra. Jeg har sagt det før: Høyre ønsker et samfunn formet slik at den enkelte føler seg velkommen i det fellesskapet som samfunnet er, og at den enkelte må kunne få frihet og tillit innenfor samfunnets rammer, tillit til selv å fatte beslutninger, råde over sin egen situasjon. Men i dette ligger det også en forpliktelse for den enkelte til å delta i samfunnet og bidra til at de som trenger hjelp i forskjellige former, får det. Det er da vi får det gode samfunnet hvor ulikhetene er få og folk føler trygghet for seg selv og sine.