trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
«Ifølge den danske miljøvernminister Hans Chr. Schmidt og finansminister Thor Pedersen får danske skattebetalere mest miljø for pengene ved å investere i klimatiltak i utlandet fremfor i Danmark. Den danske regjering legger derfor opp til å nå Kyoto-kravene bl.a. ved å kjøpe seg til uutnyttede CO2-kvoter i utlandet og ved å investere i utenlandske miljøprosjekter. Samme forutsetninger gjelder i stor grad for Norge. Hvilke analyser av kost-nytte-effekter har statsråden foretatt for klimatiltakene til den norske regjering?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg takker statsråden for svaret. Dette er et svært viktig spørsmål. Det rent klimamessige skal jeg la ligge nå, men det politiske, og spesielt når det gjelder faren for økt arbeidsledighet, vil jeg komme inn på, for på en energikonferanse som har vært holdt tidligere denne uken, kom det fram at 90 pst. av de investeringene som kommer til å bli foretatt i prosessindustrien, vil bli gjort i land som ikke har ratifisert Kyoto-avtalen. Da står man overfor en voldsom utfordring. Vi statsråden sørge for at norske miljøkrav overfor bedrifter – og klimatiltak – ikke blir strengere enn kravene i de landene vi konkurrerer med, slik at vi unngår å miste en del industriarbeidsplasser til land som ikke har ratifisert Kyoto-avtalen, og som har langt lavere miljøkrav på andre områder?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Det å knytte en flom i Europa til klimagassutslipp er det vel stort sett bare politikere som tør å ta sjansen på. Det er iallfall ikke noen seriøse klimaforskere som har koblet det direkte sammen. Jeg er glad for at statsråden har en god dialog med PIL, det har også de politiske partiene her i huset. Jeg er helt enig i at man må få lov til å bruke de fleksible mekanismene fullt ut og der de har mest effekt. Den danske regjeringen vil ha en klimaoversikt over hvor stor CO2-reduksjon den danske klimapolitikken egentlig har gitt, og hvor mye den har kostet på 1990-tallet. Vil den norske regjeringen synliggjøre kost-nytte-effekten også her hjemme overfor industrien og de enkelte bedriftene?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Presset i strandsonen varierer selvfølgelig med hensyn til bosetting og befolkningstetthet. Dette gir seg utslag i store variasjoner når det gjelder dispensasjon fra byggeforbudet. Eksempelvis ble 92 pst. av søknadene om dispensasjon i Troms innvilget i 1991, mens bare 21 pst. ble innvilget i Oslo og Akershus. Byggeforbudet i strandsonen er beslaglegging av privat eiendom. Jeg vil derfor spørre statsråden om det ikke ville være mer fornuftig å oppheve hele byggeforbudet og heller stole på at lokaldemokratiet klarer å forvalte byggesøknadene på vanlig måte, for det er jo lokalpolitikerne som vet hvor skoen trykker?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg vil stille følgende spørsmål: «Ifølge KraftNytt 7. mai i år var den norske og svenske magasinfyllingen 18,7 TWh mindre enn normalt i uke 19. Selv om man har sett en liten forbedring de siste uker, er situasjonen alt annet enn tilfredsstillende. Uten store mengder nedbør i de kommende måneder vil man kunne oppleve en vinter med enda større problemer enn de vi hadde sist vinter, med en eksplosjonsartet utvikling i strømprisen og fare for utkobling og rasjonering. Hvilke tiltak vil Regjeringen sette i verk for å få kontroll med situasjonen?»
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg takker statsråden for svaret. Hovedårsaken til de problemene vi hadde sist vinter, var selvfølgelig det politisk styrte tilbud som lå i markedet, i og med at man i de senere år aktivt politisk har hindret kraftutbygging i Norge. Resultatet av dette har vi i Fremskrittspartiet advart mot i mange år – dessverre uten å bli hørt. De tiltak– eller rettere sagt, mangel på tiltak – som statsråden her nevner, vil på ingen måte berge oss gjennom en lignende vinter dersom vi skulle få en like nedbørsfattig høst. Hva må egentlig til for at Regjeringen skjønner alvoret i situasjonen, kaster av seg handlingslammelsen og foretar seg noe aktivt?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Heller ikke på lang sikt vil situasjonen bedre seg gjennom Regjeringens energipolitikk – eller rettere sagt mangel på energipolitikk. Regjeringens trenering av kraftproduksjon basert på gass er et eksempel på dette. Et annet eksempel er Regjeringens holdning til vannkraftproduksjon, som vi så da Regjeringen like før påske sa nei takk til 0,5 TWh – ren og ny vannkraft – fra Saudafjellene. Er det ikke snart på tide at Regjeringen ser lyset – bokstavelig talt – og sørger for at det norske folk og norsk industri får nok kraft til fornuftige priser?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-05-14:
Nå kommer også dette spørsmålet til å omhandle flere temaer. Jeg har lyst til å gå tilbake til spørsmålet om erstatning ved vern. Det er selvsagt riktig som miljøvernministeren sier, at det gis erstatning når et område blir båndlagt til f.eks. nasjonalpark. Det forslaget fra Fremskrittspartiet og Senterpartiet dreide seg om, var erstatning ved midlertidig vern, og det er et helt annet spørsmål. Situasjonen er jo den at man i påvente av at man skal vurdere om et område skal vernes eller ikke, ofte innfører midlertidig vern, som legger sterke restriksjoner på grunneieren. Det medfører at man ikke kan utnytte området til ervervsmessige formål, og at man blir fratatt inntektsmuligheter. Det var nettopp det spørsmålet Senterpartiet ønsket å fokusere på, og som miljøvernministeren nå sier man skal utrede. Mitt spørsmål til miljøvernsministeren er da: Ser ikke miljøvernministeren at det i påvente av økonomisk dekning for å kunne foreta permanent vern – det går ofte lang tid, det kan gå tiår fra midlertidig vern til permanent vern – også burde gis erstatning for tap av inntekt?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-14:
Jeg ønsker å stille et spørsmål til barne- og familieministeren. Det har kommet en rapport fra Riksrevisjonen med flengende kritikk av barnevernet. Vi har nettopp vedtatt en ny barnevernslov, som jeg mener ikke tar innover seg den utviklingen vi nå ser i barnevernet. I St.meld. nr. 40 for 2001-2002, Om barne- og ungdomsvernet, vektlegges det, som av Befring-utvalget, at man skal satse på tidlig hjelp og støtte, slik at det i minst mulig grad skal bli nødvendig å plassere barn og unge utenfor hjemmet. Komiteen forholdt seg til et tall på omsorgsovertakelser som har vært stabilt siden 1993. Utviklingen viser det motsatte. I 1993 var det 5 700 omsorgsovertakelser. I 2001 var tallet 7 400. Tallene for 2002 er ikke klare, men jeg vet at vi vil få en klar økning i tallet på omsorgsovertakelser. Samtidig har antall barn med behov for alle typer barneverntiltak økt med godt over 5 000 barn. Dette viser at antall omsorgsovertakelser har økt dramatisk over kort tid. Vi i komiteen har akkurat avgitt innstillingen til St.meld. nr. 40, Om barne- og ungdomsvernet, uten å ha blitt gjort oppmerksom på denne graverende utviklingen. Hva vil statsråden sette i verk av tiltak for å møte denne negative utviklingen?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-14:
Takk for svaret. Det er ikke slik at det er flere som får forebyggende tiltak. Når 2 000 av de 5 000 nye barna som har vært inne på tiltak fra 1993, er plassert under omsorgsovertakelse, har vi ikke hatt den utviklingen som statsråden sier. Oppfølgingen av tilsynet med de barna som mottar barnevernstiltak, blir i den samme rapporten fra Riksrevisjonen påpekt som mangelfull og altfor dårlig. Dette har SV påpekt utallige ganger – i behandling av meldinger, i spørretimen, i behandling av budsjettet. Det er for lite ressurser i kommunene og hos fylkesmannen til å følge opp våre mest sårbare og utsatte i dette landet. Det skjer altså en gradvis nedbemanning i det kommunale barnevernet. Det var en økning av antall ansatte fra 1995 til 2001 på 14,5 pst. Tilsvarende var det en økning av antall barn under barnevernstiltak på 22,5 pst. Meldingene til barnevernet har også økt, de ligger ikke inne i tallene. Det er heller ikke slik at veldig mange i dette landet får tilbud om MST. I 2001 var det 200 barn. Hva vil statsråden gjøre med denne alarmerende rapporten fra Riksrevisjonen?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-05-14:
Generelt sa vi en del om utviklingen i barnevernet i St. meld. nr. 40 for 2001-2002, ikke bare når det gjelder omsorgsovertakelse, men faktisk også når det gjelder den enorme eksplosjonen – kan vi nesten kalle det – i barnevernsområdet, ikke minst hva gjelder utgifter til barna som trenger hjelp. Vi har også sett en utvikling i form av et økt behov for institusjonsplasser og også flere omsorgsovertakelser. Det som vi er glade for, er imidlertid at den største økningen har gått i relasjon til det vi kan kalle hjemmebaserte tiltak, altså tiltak som settes inn i hjemmene, eller at man plasserer barn i fosterhjem. Riksrevisjonens kritikk er kommet. Vi har gitt vårt foreløpige svar tilbake på denne. Riksrevisjonens rapport var foreløpig, og vi håper og tror at noe av det som står der, kanskje vil komme til å bli endret. Like fullt er det helt riktig som representanten sier, at vi har hatt en utvikling. Og hele barnevernsmeldingen, som Stortinget heldigvis sluttet seg til, er på en måte svaret på det representanten May Hansen spør om. Vi legger nemlig nå opp til at vi skal komme tidligere inn når det gjelder barnevernet, vi skal ha et helt annet fokus. Staten skal som kjent overta deler av barnevernet fra 1. januar 2003. Vi har også en del ny metodikk i barnevernet som baserer seg på nærmiljøtiltak, MST/PMT, som representanten kjenner godt til, som faktisk virker, og som er forebyggende også i forhold til dette med at vi skal hindre flere omsorgsovertakelser. Men barnevernsmeldingen generelt er på en måte svaret, for alt det representanten her sier, har også vært en bekymring fra vår side da vi skrev barnevernsmeldingen.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-05-14:
Det er faktisk slik at flere barn får hjelp tidligere. Vi har en rekke eksempler på det. Jeg har lyst til å gjøre oppmerksom på at Riksrevisjonens rapport ikke baserer seg på dagen i dag. Rapporten gjelder hovedsakelig til og med 2001 – til utgangen av 2001. Det betyr at det ikke er noe i denne rapporten fra Riksrevisjonen av negativ art som ikke departementet og jeg har vært kjent med, og som vi ikke har grepet fatt i. Hele svaret på alt det representanten spør om, ligger i stortingsmeldingen, som har vært behandlet i Stortinget. Når det gjelder kommunene: Man har økt innsatsen, men det er ytterligere behov. Når det gjelder MST og PMT, skal alle barn og unge i dag som har behov for det, få hjelp ved MST. Vi kommer til å øke innsatsen ytterligere på dette området. Oss bekjent er det ikke kø og ventelister til å få MST-tiltak i dag hvis man vurderer at barnet har behov for det. Hvis representanten kjenner til det, vil jeg gjerne vite det, for da skal vi sette i gang.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-05-14:
Når det gjelder behovsprøvet barnetrygd, er svaret faktisk nei. Jeg arbeider ikke med den problemstillingen i departementet, og har ingen planer om å gjøre det i den nærmeste framtid. Jeg kan kanskje legge til at på Kristelig Folkepartis landsmøte var det en liten – ikke en stor – debatt om dette spørsmålet. Det som imidlertid er gjort fra Kristelig Folkepartis side, er at man har satt ned et utvalg for å se på alle velferdsordninger generelt for å vurdere om de er gode nok. Dette arbeidet vil nok ta litt tid, men i Regjeringen har vi ingen planer pr. dags dato om behovsprøving av barnetrygden.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-05-14:
Vi kommer som sagt ikke til å gjøre noe med barnetrygden nå. Barnetrygden er en universell ordning. Det er en god ordning, og den har stor betydning, ikke minst for de fattigste, de som har mest behov for en forutsigbar inntekt. Det har også vært diskusjoner om dette tidligere, bl.a. i Longva-utvalget. Den gangen kom man også fram til at man ikke ønsket å foreslå dette. Jeg vet også at det vil være svært krevende om man skulle velge f.eks. å skattlegge eller inntektsprøve barnetrygden. Det er jo hyggelig at representanten er fornøyd med svaret.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-05-14:
Jeg har først lyst til å si at da Stoltenberg-regjeringen la fram forslag til nye bidragsregler i Stortinget, ble dette vedtatt i Stortinget med et bredt flertall. Det som jeg som statsråd nå følger opp, er helt identisk med det som Stortinget vedtok. Faktisk ble selve regelverket lagt fram for Stortinget med ulike konsekvenser. Jeg kan selvfølgelig ikke stå her og si at jeg skal gjøre om det som Stortinget faktisk har vedtatt. Senere i dag skal vi imidlertid ha et møte med hele komiteen min, der vi skal gjennomgå bidragsregelverket og de innkomne endringene i forhold til folk som har søkt om endringer i bidrag. Rikstrygdeverksjefen skal også være med. Realiteten er at det er for tidlig å vite hvordan dette slår ut. Rikstrygdeverksjefen vil på møtet senere i dag slå fast at vi vil trenge grundigere analyser av de endringene som kommer, før vi faktisk kan si hvordan dette vil slå ut.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2003-05-14:
Jeg ønsker også å stille et spørsmål til barne- og familieministeren. For gruppen aleneforeldre er det vedtatt mange kutt, som reduksjon av støtte til barnepass og fjerning av det generelle småbarnstillegget. I tillegg kommer det i 2003 kraftige kutt i barnebidrag og forskuttering, som i sum fører til økt barnefattigdom. Dette bekymrer meg veldig. I tillegg har vi fra parlamentarisk leder Jon Lilletun den 7. mai fått høre at det nå vurderes behovsprøvet barnetrygd. Mine spørsmål er da: Støtter statsråden Lilletuns utspill? Og: Arbeider statsråden med denne problemstillingen i departementet?
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2003-05-14:
Jeg ble veldig glad for å høre det. For det er faktisk slik at barnetrygden er et tiltak for barnets beste, og den skal gå til barnet. Derfor er det veldig vanskelig for eksempelvis gruppen aleneforeldre ikke å ha noen forutsigbarhet i sin økonomi. Slike signaler er bare med på å skape uro i familiene. Jeg håper at vi ikke kommer til det punktet at vi får et todelt system i familiene, av økonomiske grunner. Jeg håper derfor at dette nå er avkreftet én gang for alle, og at aleneforeldrene kan puste noe lettet ut og vite at det gjøres ingenting for å endre på det.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-14:
Representanten Eirin Faldet var opptatt av at endringer i bidragsreglene har vist at veldig mange kommer opp i store økonomiske vanskeligheter. Jeg er veldig glad for at også Arbeiderpartiet begynner å se det etter hvert. Det er nye toner fra dem, for denne ordninga vi nå har, er jo basert på meldinga fra arbeiderpartiregjeringa. Blant annet innførte man en kostnadsmodell som om barn var en vare man setter pris på – og en ganske lav pris – bl.a. fordi man går ut fra SIFOs standardbudsjett. Det viser seg at dette budsjettet ikke gir rom for verken fritidsaktiviteter eller bøker i videregående skole osv., og at man ikke tar hensyn til store variasjoner i levestandard, slik at ungene ikke får muligheter til å ta del i begge foreldrenes levestandard. I tillegg har man da innført et gebyr på konflikt. Ser statsråden at dette er elementer i basisen for bidragsreglene som man må endre på?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-14:
Jeg vil stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «En del av dem som har deltatt i utenlandsoperasjoner, sliter med psykiske skader i ettertid og opplever at de i stor grad er overlatt til seg selv. De føler at de blir utsatt for en svært urettferdig behandling fra samfunnet, ved at de f.eks. ikke blir tilkjent noen erstatning som følge av de skader de er påført under tjeneste. Har statsråden oversikt over hvor mange som i dag er arbeidsuføre pga. psykiske problemer etter utenlandstjeneste, og hva vil Regjeringen gjøre for å bedre deres situasjon?»
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-14:
Det siste er jo utrolig viktig, at en samtidig, mens en sender folk til utlandet, virkelig følger opp hjemme. Det er altså utrolig viktig at både Forsvaret og statsråden erkjenner det ansvaret en har overfor disse, slik at ikke den store uretten som ble gjort mot krigsseilerne, blir gjort på nytt igjen. For å ta noe av det statsråden svarte på: Jeg tror at en er nødt til å gjøre enda flere undersøkelser enn de Rikstrygdeverket har foretatt. For det er jo nettopp det mange av disse – iallfall de jeg har snakket med – opplever, at inngangen inn for å bli anerkjent i Rikstrygdeverket er veldig smal. Derfor tror jeg en trenger en mye større forskningsbase. Så er også problemet at stressmestringsteamet pr. i dag ikke gir god nok oppfølging. Men hovedspørsmålet er: Erkjenner statsråden at Forsvarsdepartementet, og statsråden, har et ansvar for disse også når de kommer ut i det sivile liv, et godt stykke ut i det sivile liv?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-14:
Jeg takker for svaret. Jeg tar det svaret for et ja – at ja, vi skal ta et større ansvar enn det vi gjør i dag – fra statsrådens side. Jeg vil gjerne at statsråden bekrefter det. Så vil jeg gjerne at hun skal utdype forskriftene som det nå arbeides med for å gi økonomisk hjelp, for det er jo også noe av problemet, at fallet er veldig stort. Verdigheten faller fort når en har vært soldat ute og så kommer hjem til veldig store økonomiske problemer, som mange av dem har. Jeg har fått innspill på en ordning som jeg gjerne vil at statsråden skal kommentere, nemlig at Forsvaret kommer inn med en økonomisk startpakke før forsikringsordninger er kommet på plass – for det vet vi tar veldig lang tid. Jeg vil også utfordre statsråden på at hun setter ned en gruppe som kan se på dette fra et tverrfaglig synspunkt, og at det offentlige kan få anledning til å diskutere dette problemet senere.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-05-14:
Eg skal få stilla følgjande spørsmål til finansministeren: «I eit intervju i Stavanger Aftenblad 28. april d.å. uttalar tolldistriktssjefen i Rogaland at ho i samband med omorganiseringa i etaten har fått nye oppgåver. Ho skal «arbeide med Tollvesenets tilpasning til et eventuelt EU-medlemskap». På kva grunnlag kan Regjeringa prioritera eit slikt oppdrag, og har andre statlege etatar også fått same oppgåva for sine verksemder?»
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-05-14:
Det er oppsiktsvekkjande, synest eg, at ein sentral person i tolletaten kan uttala seg på den måten, om dette er ei misforståing. Det står altså at tolldistriktssjefen «går tilbake til Toll- og avgiftsdirektoratet i Oslo, der hun tidligere var revisjonssjef. Nå skal hun arbeide med Tollvesenets tilpasning til et eventuelt norsk EU-medlemskap». Så blir ho sjølv sitert direkte: «Det er en spennende oppgave. Dersom Norge blir EU-medlem, vil dette få store konsekvenser for Tollvesenet. Jeg skal se på hvordan vi kan være best mulig forberedt på det.» Ho har allereie slutta i Rogaland og har teke fatt på si nye oppgåve. Då trur eg at finansministeren vil vera einig med meg i at det trengst ei klargjering av oppgåva, slik at det ikkje blir ytterlegare misforståingar i tolletaten.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-05-14:
Eg deler finansministeren si oppfatning i forhold til at vi alle kan bli misforståtte, og eg er glad for det roande svaret hans. Eg synest nok sjølv at det var nærliggjande å ha friskt i minne det engasjementet som var frå mange tilsette i tolletaten i 1994, og dei åtvaringane som dei kom med i forhold til dei endringane som medlemskap kunne innebera. Det er slik at etter Schengen, og med den grensehandelen som er no, så er det stor uro i mange område – òg i mitt – i forhold til tolletaten sine rammer og Tollvesenet sine moglegheiter til å prioritera, om det no er hamner eller flyplassar som er fri for tollarar på visse tider. Det gjeld også den omorganiseringa som ein i Egersund, på ein spesiell måte, er utsett for i desse dagar. Eg antek at finansministeren er glad for at Stortinget følgjer nøye med på det som skjer i tolletaten.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-05-14:
Oppslaget i Stavanger Aftenblad – og derfor også spørsmålet fra representanten Magnhild Meltveit Kleppa – er basert på en misforståelse. Toll- og avgiftsetaten ønsker å legge økt vekt på Norges forhold til EU, dvs. på EU-relaterte arbeidsoppgaver. Det at EU eksisterer og Norge står utenfor, innebærer viktige og vanskelige tollfaglige utfordringer kompetansemessig, kontrollmessig og på andre måter. Den kommende utvidelsen av EU vil øke disse utfordringene for Norge. Etatens sterkere vektlegging av landets tilknytning til EU, bl.a. gjennom EØS-avtalen, er således rent tollfaglig begrunnet og har ingenting med et eventuelt fremtidig norsk EU-medlemskap å gjøre.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-05-14:
Jeg tror man vil ha et vondt liv hvis man blir sjokkert hver gang en representant for offentlige virksomheter, politikere eller andre blir feiltolket i et intervju. Jeg vil tilrå en litt avslappet holdning til det, fordi det hender, og det har hendt med oss alle. Denne representanten for Tollvesenet mener seg også misforstått. Det er ingen grunn til å dramatisere det. I den spesialoppgaven hun nå har fått, står det: «Hovedarbeidsoppgavene skal være Tollvesenets arbeid med Norges tilknytning til EU» – og så står det: «mv.» Det betyr ikke en videre tilknytning i retning av medlemskap, men det betyr altså tilliggende problemer. Det er et faktum, som jeg tror representanten og jeg er helt enige om, at EU eksisterer, og at Norge er utenfor. Det skaper visse arbeidsoppgaver og utfordringer som krever spesialutredning, og vi har her valgt en representant for et av våre beste tolldistriktskontorer som er satt på denne oppgaven.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-05-14:
Jeg kan bekrefte at det er jeg glad for, og jeg tror også representanten Meltveit Kleppa og jeg er enige om én ting, nemlig å kjempe for hvert vårt syn på EU-medlemskap. Men det gjør verken finansministeren eller Høyre-nestlederen gjennom Tollvesenet, for å si det sånn – den kampen kan vel sies å være avblåst, hvis den noen gang skulle ha vært der. Men representanten er inne på et meget viktig område. Vi er i ferd med å omorganisere Tollvesenet nå – det er en prosess som startet høsten 2001 – med sikte på en organisering bl.a. av tolldistriktssteder, tollsteder og ekspedisjonssteder, altså en plassering av personell som er mer tilpasset de utfordringer vi står overfor. Det er skjedd mye når det gjelder grensehandel og grenseoverskridende virksomhet av lovlig og ulovlig karakter i de senere årene, og Tollvesenet skal nå ajourføre sin organisasjonsstruktur i henhold til det. Jeg tror rogalandsrepresentanten vil bli glad for den beslutning som vil bli offentliggjort i revidert nasjonalbudsjett i morgen.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg har følgende spørsmål til kultur- og kirkeministeren: «Østfoldingene er på 4. plass i spill pr. person. Av til sammen 574 mill. kr fra fylket på Norsk Tippings spill(uten Extra) (uten Extra) Vil departementet vurdere om spilleinntektene kan bli ett av kriteriene for tildeling?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg har nå fått en beskrivelse av det regelverk som gjelder, og et støtteinnlegg for det, og allikevel er det liten eller ingen sammenheng mellom det beløpet det spilles for i det enkelte fylke, og det som tilbakeføres til det enkelte fylke. Statistisk er det det sentrale Østlandet, Oppland og Sør-Trøndelag som får lite tilbake. Dette er områder med stor befolkningstetthet og stor anleggstetthet. Det er da logisk at der man har en større befolkningstetthet, er det også behov for flere anlegg. Hvis f.eks. Østfold hadde fått igjen det samme som Nord-Trøndelag, ville man der ha fått 40 mill. kr mer. Mener ikke statsråden at det ut fra et rettferdighetsprinsipp burde være større samsvar mellom det det enkelte fylke betaler inn, og det som går tilbake til det enkelte fylke, og at man vurderer nye kriterier for dette? Man har gode prosjekter i alle fylker, og selv om man har et komplisert og detaljert regelverk, gir dette utslag innenfor idretten som ikke alle synes er like hyggelig.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg registrerer at man i hvert fall i Østfold jobber innenfor idretten for å få tilbakeført en større andel. Man har mange gode prosjekter, og man vil gjerne ha en mer rettferdig fordeling gjennom en omfordeling. Det vil være en sterk stimulans til miljøet hvis man fikk til det. Mener ikke statsråden at det er et synspunkt som også kan stimulere idretten i det enkelte fylke?
Carsten Dybevig (Høyre), 2003-05-14:
Jeg ønsker å stille statsråden følgende spørsmål: «I Karmsund tingrett ble en person frikjent fra politiets påstand om hvitvasking av penger, tjent etter omfattende salg av narkotika. Personen kunne for tingretten fremvise tilstrekkelige uregistrerte vinnerkuponger fra oddsen og Norsk Rikstoto. Ifølge opplysninger gitt Haugesunds Avis og andre kilder finnes det et marked for salg av uregistrerte vinnerkuponger i Norge. Hva vil statsråden foreta seg for å forhindre denne type hvitvasking av penger?»
Carsten Dybevig (Høyre), 2003-05-14:
Jeg takker for svaret. Det var et svar som faktisk var veldig bra. Det er slik at det i dag åpenbart er et hull i lovverket som gjør at det faktisk er mulig, som også statsråden sier, å drive med hvitvasking av penger. I Norge er vi veldig dyktige, vil jeg si, sett i forhold til Ot.prp. nr. 72, til å prøve å avdekke og bekjempe hvitvasking av penger. Norge skal være en av verdens fremste nasjoner i bekjempelsen av hvitvasking av penger. Og når vi vet at hvitvasking av penger utgjør ca. 5 pst. av verdensøkonomien, er dette et omfattende problem. Jeg vil takke statsråden nok en gang for at han ønsker å utarbeide forskrifter og registrere spillere i Norsk Tipping. Det tror jeg vil være en klar fordel i fremtiden når det gjelder bekjempelse av hvitvasking av uregistrerte tippekuponger.
Carsten Dybevig (Høyre), 2003-05-14:
Jeg ønsker bare å si at med dagens elektroniske utvikling legger systemene allerede til rette for registrert spilling. Den eneste måten å få bukt med fenomenet hvitvasking på, er å forby uregistrert spilling. Det stilles jo allerede krav i dag om at en i selvangivelsen er pliktig til å rapportere gevinster av spill. Ulempen for den enkelte spiller vil være minimal om man kommer med en forskrift fra Regjeringen, og det vil løse det problemet som vi har sett angående en sak i Karmsund tingrett. Her kan vi slå to fluer i én smekk.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-05-14:
Uten å gå nærmere inn på detaljene i den dommen som det refereres til i spørsmålet, kan jeg opplyse at retten i sin bevisvurdering tar for seg aktors anførsler om at de framlagte kvitteringer fra spillegevinster som tiltalte la fram, ikke stammer fra hans egen spillevirksomhet, men er skaffet til veie fra andre spillere. Retten konstaterer at det ikke er ført tilstrekkelig bevis for dette. Derfor ble påstanden om inndragning av penger ikke tatt til følge. Det er imidlertid et faktum at det i dag kan spilles på f.eks. oddsen og hestespill uten at vedkommende spiller er registrert. Det gjør at vinneren kan framstå som anonym for myndighetene. Dette innebærer at man i dag har en situasjon hvor spillekvitteringer kan omsettes illegalt og tjene som dokumentasjon for inntekter som i virkeligheten er utbytte av straffbare handlinger. Det er grunn til å se nærmere på denne situasjonen. Først og fremst kan det være et behov for et bedre lov- og regelverk som reduserer bruk av uregistrerte spill, for derigjennom å komme omsetningen av anonyme vinnerkuponger til livs. Lovgivningsansvaret hører inn under andre departement, herunder Finansdepartementet. Jeg nevner i den forbindelse at Regjeringen nettopp har fremlagt Ot.prp. nr. 72 for 2002-2003 med forslag til ny lov mot hvitvasking. I lovforslaget er det gitt åpning for at Kongen i forskrift kan gi regler som gir den nye loven anvendelse på spillevirksomhet. Dersom denne bestemmelsen vedtas av Stortinget, vil det være naturlig at Regjeringen starter arbeidet med å utforme forskrifter som nettopp tar for seg spillevirksomhet slik som den som var omtalt i dommen. Det kan være aktuelt med registrering av spillere og andre tiltak som hindrer omsetning av gevinstkvitteringer.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-05-14:
Jeg deler de synspunkter som representanten her gir uttrykk for. Jeg tror det er viktig at vi framover øker innsatsen der vi tror det kan være muligheter for hvitvasking av penger. Det er i vårt gjennomregulerte og etter hvert også ganske oversiktlige samfunn ikke så veldig mange områder der man plutselig kan stå på gaten med en stor porsjon penger uten at det er rimelig god oversikt over hvor de er kommet fra. Ett av de områdene er nettopp det å kunne ta ut store gevinster på hestespill. Derfor er det også grunn til å følge dette nøye opp. La meg si, siden vi er i den situasjonen at det er landbruksministeren som er settestatsråd for justisministeren, og som også har et særskilt ansvar for dette området, at når det gjelder spill på hest, handel med hest – vi har nylig hatt oppslag som går på innførsel av hest, hvor man opererer med helt andre tall i forbindelse med kvitteringer og grunnlag for merverdiavgift enn det hesten er kjøpt for i utlandet, osv. – er dette et område som vi har behov for å gå mer inn i. Vi arbeider med en tiltaksplan for å se på disse tingene. Vi må få klarere linjer for når hest er næring, operere med åpne kvitteringer med navn og alt dette som skal til, og et grenseskille mot det som er hobby, som vi vet mange gjemmer seg under når det gjelder dette området. Jeg skal være forsiktig med å komme med påstander om at det er verre enn det det er, men det er iallfall grunnlag for å ha mistanke om at det her skjer en del ting som vi har behov for å lage et strammere regelverk for.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-05-14:
Jeg deler disse synspunktene. Dette er vel verdt å ta med seg i det arbeidet som Regjeringen skal gjøre på dette felt, og jeg skal sørge for at justisministeren også får disse synspunktene med i sitt arbeid sammen med finansminister og regjering for øvrig som har med regelverket på dette område å gjøre. Jeg tror Regjeringen, i likhet med representanten, deler den oppfatning at vi må sette inn store ressurser for å komme hvitvasking av penger til livs, og det skal vi love å følge opp.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg skal få lov å stille den ærede helseminister følgende spørsmål: «I pressemelding fra Sosial- og helsedirektoratet datert 6. mai i år går det frem at så mange som 1 000 norske pasienter kan være smittet med hepatitt C-virus ved blodoverføring før 1993. Hvilke tiltak utover at pasientene blir anmodet om å melde seg for kontroll, vil statsråden sette i verk?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg takker statsråden for svaret. Som vanlig er helseministeren raskt ute med reaksjon på ting som skal sjekkes opp, og det er jeg fornøyd med. Mitt første tilleggsspørsmål, av flere, er som følger: Hvorfor kommer denne saken opp i dagen nå, ti år etter 1993? Jeg synes ikke det var tilfredsstillende, det som ble sagt fra helseministerens side når det gjaldt å følge disse pasientene. Vet man overhodet med noen som helst sikkerhet at så mye som opp til 1 000 pasienter kan være smittet, og hvem er i tilfelle ansvarlig for det?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg synes det er lovlig sent å sette i gang undersøkelser ti år etterpå om hvorvidt noen er smittet eller ikke. Og at utgangspunktet for helseministerens kjennskap til dette skal være et TV-program, vitner om liten troverdighet til systemet på høyeste hold. Hepatitt er ingen banal barnesykdom. Sykdommen kan gi alvorlige leverskader, med døden til følge, etter en relativt lang og smertefull sykdomsutvikling. Jeg vil allerede her og nå forsikre meg om fra helseministerens side at de pasienter som måtte bli funnet og fått påvist alvorlig sykdom av denne virussmitten, får et bedre erstatningsoppgjør enn hva de pasientene som ble utsatt for Dent-O-Sept-penselen, ble gitt. Jeg vil gjerne ha et svar fra helseministeren på det, og at han forsikrer meg om at så vil skje.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-05-14:
Som det framgikk av mitt svar, er det gått ut en oppfordring om å melde seg for å få tatt en test til dem som har fått blod før 1994. I tillegg iverksettes det oppsporingstiltak for å finne dem det gjelder. Hvor mange det kan være, har man så langt bare anslag på. Spørsmålet om hvorfor dette kommer opp nå, kan jeg bare så langt – før denne gjennomgangen er foretatt – besvare med at jeg ble kjent med dette i forbindelse med at dette TV-programmet «Brennpunkt» ble laget. Det er grunnlaget for min kunnskap, og jeg har ikke hatt kunnskap om dette tidligere. Jeg mener at den gjennomgangen som skal skje, bør besvare og belyse det spørsmålet ytterligere, slik at nødvendig oppfølging kan skje i forhold til de ansvarlige. Noe mer enn det ønsker jeg ikke å si på det nåværende tidspunkt.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-05-14:
Jeg er helt enig med representanten Alvheim i at det er klart kritikkverdig at disse forholdene ble kjent nå, og at de ble kjent gjennom media på denne måten. Jeg må forholde meg til at det er slik jeg har fått vite det. Jeg handlet straks – og jeg mener på en adekvat måte – da jeg fikk vite det. Så spør representanten Alvheim om erstatning i forhold til dem som måtte være påført dette gjennom den offentlige helsetjenesten. Det jeg kan si generelt om det, er at i den grad det har skjedd, så vil den vanlige erstatningsordningen gjelde for disse pasientene, og det vil bli vurdert på vanlig måte av Norsk Pasientskadeerstatning.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-05-14:
Sosialkomiteen har bedt departementet klargjøre ansvarsforholdene for fødestuene i Innst. S. nr. 300 for 2000-2001. Stortinget har også bedt Regjeringen foreta en gjennomgang av fødestuenes finansiering og komme tilbake til Stortinget med dette, i Budsjett-innst. S. nr. 11 for 2002-2003, vedtak XII. I samme vedtak ble det framholdt at drift av de godkjente offentlige fødestuene skal være foretakenes ansvar, faglig og finansielt. Regjeringen vil i den kommende St.prp. nr. 1 for 2003-2004 legge fram et samlet forslag vedrørende ansvar for og drift av fødestuene. Begrunnelsen for dette er at det har vært en helhetlig prosess i forhold til finansieringen av spesialisthelsetjenesten. Hagen-utvalgets innstilling har vært på høring denne vinteren, og det er naturlig for meg å presentere oppfølgingen av finansieringsordningene samlet i forbindelse med statsbudsjettet for 2004. Dette inkluderer også gjennomgangen av finansieringen av fødestuene. Jeg vil likevel nå fastholde at jeg legger opp til et fortsatt desentralisert fødetilbud, i tråd med Stortingets føringer. Jeg viser i den sammenheng til interpellasjonsdebatten den 8. mai, der et sentralt tema var desentralisering av tjenestetilbudet og samhandling mellom primærhelsetjenesten og spesialisthelsetjenesten. Debatten viste en bred politisk enighet om å utvikle desentraliserte tiltak, som f.eks. fødestuer. Når det gjelder finansieringen, viser jeg til framleggingen av neste års budsjett.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-05-14:
Det håper jeg også. La meg i forlengelsen av det føye til at jeg overfor de regionale helseforetakene i styringsbrevet for 2003 har understreket at driften av fødeplasser er en del av spesialisthelsetjenesten, og slik en del av de regionale helseforetakenes sørge for-ansvar. For de mindre fødestuene har jeg forutsatt at de regionale helseforetakene finner fram til egnede samarbeidsløsninger med primærhelsetjenesten, i første rekke knyttet til de kommunale oppgavene jordmødrene har ved helsestasjoner og i svangerskapskontroll.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-05-14:
La meg si meg helt enig med representanten Høglund i at en god dialog mellom spesialisthelsetjenesten og primærhelsetjenesten, mellom helseforetaket på den ene siden og kommunen på den andre siden, er viktig, og det understrekes sterkt fra min side overfor helseforetakene at det også er ønskelig og nødvendig i utviklingen av et helhetlig tjenestetilbud for brukerne/pasientene. Den stabilitet som det er mulig å oppnå i disse tjenestene, er også viktig, ikke minst for denne pasientgruppen. Jeg har tillit til at man finner former for samarbeid og understøttelse faglig sett til Aktivitetshuset som et kommunalt tilbud også i framtiden. Og som jeg sa i mitt første svar, vil jeg følge med på det.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-05-14:
Jeg deler disse intensjoner. Jeg vil selvfølgelig ikke gå inn og diskutere enkeltstillinger, men rent prinsipielt og juridisk har helseforetakene et klart ansvar i å samarbeide med, veilede og støtte primærhelsetjenesten. I stor grad tror jeg det er det man her snakker om.
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2003-05-14:
Også jeg har et spørsmål til helseministeren, og det gjelder fødestuene: «Stortinget har i Budsjett-innst. S. nr. 11 for 2002-2003 pålagt Regjeringa å legge fram for Stortinget ei finansieringsordning for landets fødestuer. Dette gjelder bl.a. fødestua på Rjukan i Telemark. Når vil statsråden legge denne saken fram for Stortinget?»
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2003-05-14:
Jeg takker statsråden for et svar som jeg egentlig synes var positivt. Jeg er glad for at statsråden presiserer at han fortsatt vil jobbe for at vi skal ha et desentralisert fødetilbud. Når jeg tar opp dette spørsmålet, er det selvfølgelig fordi at de som har ansvaret for drift av fødestuene, er bekymret for sin framtid og sin økonomiske basis. Flertallet i Stortinget har sagt at de anser fødestuene for å være en del av spesialisthelsetjenesten, og dermed lagt under foretakenes ansvar. Vi ser at kommunene ikke lenger kan ha noe å gjøre med denne driften av fødestuene. De er nok utålmodige, men når statsråden nå så tydelig sier at han vil komme tilbake til Stortinget i høstens budsjett, håper jeg at det kan være beroligende for dem som driver fødestuene.
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2003-05-14:
Jeg vil bare takke for svaret. Jeg er, som sagt, fornøyd med at ministeren og jeg er enige om at vi fortsatt skal ha fødestuer, og at det må være et ansvar for de regionale helseforetakene.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg vil få stille følgende spørsmål til helseministeren: «I Asker kommune ble det i 1995 startet et aktivitetshus for personer med psykiatriske lidelser, i samarbeid mellom 1.- og 2.-linjetjenesten. Blakstad sykehus har hatt to fagstillinger ved huset som har fungert meget godt mot brukerne og som veiledere for andre ansatte. Helse Øst har gjort vedtak om å trekke disse stillingene ut av Aktivitetshuset pga. dårlig økonomi. Mener statsråden det er riktig å nedprioritere et slikt velfungerende samarbeid mellom spesialisthelsetjenesten og primærkommunen?»
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg takker statsråden for svaret og setter pris på at man her vil forsøke å finne frem til et samarbeid. Vedtaket, som ble bekjentgjort for kommunen, kom frem uten en dialog på forhånd, og var nok skuffende i forhold til det statsråden her skisserer. Statsråden skisserte også en styrking av psykiatritilbudet generelt. Kommunene har overtatt mye av dette de senere årene, og det er selvfølgelig en viss usikkerhet i kommunene. Samarbeidet mellom spesialisthelsetjenesten og kommunene er, slik jeg ser det, svært nødvendig og gir en trygghet i tilbudet. Psykiatriske pasienter har en livssituasjon som kan svinge, og brukerne kan således oppleve mange ulike situasjoner i løpet av et år. Den tryggheten som slike fagstillinger i et aktivitetshus gir, burde være av interesse for spesialisthelsetjenesten, ikke minst i å forebygge og sikre at man unngår f.eks. unødige innleggelser.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2003-05-14:
Jeg takker statsråden for svaret, og vil håpe at man gjør det og finner en løsning for disse stillingene. Det har kanskje særlig mye å si for de tyngste brukerne av Aktivitetshuset, som den faglige tilretteleggingen er viktig for. Så vidt jeg skjønner, gjelder også Helse Østs vedtak flere kommuner enn Asker, så det er en prinsipiell problemstilling i hvor stor grad spesialisthelsetjenesten skal være direkte involvert i kommunenes aktivitet. Men her setter jeg pris på statsrådens ønske om at det er hensynet til brukerne som er det viktige, og at man finner frem til egnede samarbeidsformer uten at man sterkt opprettholder hva som prinsipielt er kommunens, og hva som er spesialisthelsetjenestens ansvar. Det må være det tilbudet som gis, som må være det avgjørende.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2003-05-14:
Jeg har følgende spørsmål til ministeren: «Statkraft er pålagt å selja eigardelar som følgje av erverv selskapet har gjort. Pålegg om sal er gjort ut frå storleik og konkurranse, sjølv om Statkraft er det tredje største i den nordiske marknaden. Både Vattenfall og Fortum er større. Dei har òg større del av svensk og finsk produksjonskapasitet enn det Statkraft har i Noreg. Korleis meiner statsråden vi kan få eit kraftselskap i Noreg som kan ta opp konkurransen med dei nordiske, når myndigheita hindrar Statkraft i å ekspandere?»
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2003-05-14:
Jeg takker statsråden for svaret. Svaret var for så vidt som forventet. Men jeg hadde også forventet at man så dette i et litt større perspektiv nå, når det nordiske kraftmarkedet er blitt utvidet og vi har en nordisk kraftbørs og til dels en europeisk kraftbørs. Statkraft konkurrerer med de andre statlige og halvstatlige selskapene også i Norden. Hvis vi skal følge opp Statkraft med det som også er sagt i Stortinget, og ut fra den formålsparagrafen Stortinget har gitt Statkraft, at det skal bli et stort, tungt, toneangivende energiselskap basert på vannkraftproduksjon ikke bare i Norden, men også i Europa, ser ikke statsråden da at den konkurranselovgivningen vi nå har snevert innenfor Norges grenser når det gjelder denne bransjen, vil hindre Statkraft i å være et stort internasjonalt energiselskap?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2003-05-14:
Takk. Jeg oppfatter, statsråden slik at statsråden og Regjeringen er fornøyd med at vi har en skog av selskaper innenfor kraftsektoren i Norge, og at dette vil opprettholde konkurransen. Da vil jeg bare minne statsråden om, som er veldig ute etter effektivitet og god økonomi i de enkelte selskap, at jeg tror de vil bli betydelig svekket hvis vi skal kjøre den linjen. Men er det slik å forstå at Regjeringen nå vil støtte Statkraft ved å gi større lånemuligheter for Statkraft, altså lånekapital? Og er det slik at Regjeringen også vil føre en annen eierskapspolitikk overfor Statkraft i framtiden når det gjelder avkastningen og inndragningen av den? Vi var oppe i over 90 pst., så jeg, i høstens statsbudsjett. Vil det da si at man vil føre en normal utbyttepolitikk i Statkraft i framtiden, nemlig at Statkraft kan få større muskler til å gå ut i Norden og i Europa, og at man ikke bare ser det i et snevert nasjonalt perspektiv med statlig eierskap i denne saken?
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-05-14:
Innledningsvis vil jeg først understreke at Statkrafts konkurranseevne vil avhenge av mange forhold. En grunnleggende forutsetning er selskapets evne til lønnsom drift. Dette påvirkes ikke bare av selskapets størrelse og muligheter for ytterligere oppkjøp. Statkrafts erverv av kraftverk de senere år er behandlet i samsvar med den kompetansefordelingen som er fastlagt av Stortinget i konkurranseloven, og som også ble forutsatt ved behandlingen av St.prp. nr. 51 for 2000-2001, i innstillingen fra energi- og miljøkomiteen om tilføring av innskuddskapital og økte låne- og garantirammer for Statkraft SF. I en konkurransemessig sammenheng er det et grunnleggende prinsipp at private og offentlige aktører skal behandles likt ved at de samme normer skal legges til grunn. Konkurransetilsynet skal behandle de enkeltsaker som kommer til behandling i henhold til lovverket. Arbeids- og administrasjonsdepartementet er ankeinstans. Dette er helt sentrale prinsipper – spesielt i gjennomføringen av skillet mellom regulator- og eierrollen. Statkraft er således ikke forskjellsbehandlet sammenlignet med andre aktører som er underlagt norsk konkurranselovgivning. Og Statkraft er altså underlagt norsk konkurranselovgivning. Som eier i Statkraft vil jeg til enhver tid være opptatt av at selskapet kan drives lønnsomt, og at det kan være konkurransedyktig. Men jeg må også i min eierutøvelse selvsagt legge til grunn at selskapet skal drive innenfor de rammene som bl.a. konkurranseloven setter. Svaret på opprinnelig representanten Frøilands spørsmål er derfor at Statkraft har de samme muligheter, og jeg vil si eksakt de samme muligheter, som hvilke som helst andre selskap til å utvikle seg innenfor de rammene som settes av norske regler og lover vedtatt av denne forsamling.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-05-14:
Det er ingen tvil om at det er en interessekonflikt mellom størrelse i et marked og konkurranselovgivning. Det er klart at hvis man tillot Statkraft å kjøpe all norsk vannkraft, ville det maksimere målsettingen muligens til Nordtun om å få et størst mulig Statkraft. Men vi vet hva som ville skje med prisene til norske forbrukere og norsk industri. Allerede er det slik at det er betydelige signaler fra norsk industri knyttet til det faktum at vi har en aktør som allerede er så stor som den er. Det er heller ikke riktig som Nordtun sier, at Stortinget har brukt formuleringer om «stort» og «tungt» eller aktører i Europa. Det Stortinget har sagt, er at Statkraft må få anledning til å utvikle seg i et nordisk perspektiv. Det har de gjort, og de har foretatt store oppkjøp av kraftverk både hva gjelder vannkraft og i realiteten også atomkraftverk, i Sverige f.eks., i og med at vi har store eierandeler i Sydkraft. Det er ingen tvil om at den industrielle frihet Statkraft har hatt, vil fortsette, og vi har ingen intensjoner om noe annet. Men å svekke konkurranselovgivningen for at Statkraft skal vokse ytterligere i Norge, synes jeg ikke på vegne av forbrukerne er noen god ide.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-05-14:
Representanten Nordtun blander etter mitt skjønn to saker. Det ene er at når han avslutter med «ut i Norden og i Europa», har jeg ingen problemer med å være med på en slik strategi. Det som er problematisk, er hvis man skulle akseptere at Statkraft skulle vokse ytterligere i Norge på oppkjøp av kraftverk, for da vil Stortinget måtte forandre konkurranselovgivningen. Det har jeg ikke hørt signalisert fra Stortinget – langt mindre i vedtaks form. Når det gjelder avkastning, står det Stortinget fritt i hvert budsjett å fastsette den – og det gjør også Stortinget helt suverent. Stortinget har, så vidt jeg husker, fastsatt den – også med Arbeiderpartiets tilslutning i siste års statsbudsjett – til ca. 90 pst. av overskuddet. Hva som vil ligge i neste års budsjett, gjenstår å se. Når det gjelder de utvidede lånerammene i Statkraft, er de på, så vidt jeg husker, 52,5 milliarder kr, og man har trukket nesten 50 milliarder kr i lånekapital. Om det er forretningsmessig fornuftig, basert på de verdiene som er i selskapet, ytterligere å utvide den lånerammen, vil jeg ikke kunne svare på her.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-14:
Jeg har følgende spørsmål til utdannings- og forskningsministeren: «Ved Samisk høgskole i Kautokeino har ledelsen varslet at de fratrer sine stillinger dersom skolens økonomi ikke snarlig bedres. Ut fra oppslag i Finnmark Dagblad den 25. april d.å. dreier det seg om 3,1 mill. kr i ekstrabevilgninger som skolen mener er nødvendig for å kunne videreføre driften i tråd med ledelsens intensjoner. Hvilke tiltak vil statsråden gjennomføre som ledd i å sikre skolens videre drift?»