Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2009-05-07:
Jeg har først og fremst noen kommentarer til dette med ny kraftproduksjon og nettilgang. Det forslaget som Regjeringen har lagt fram for Stortinget – og som nå er til behandling – om nettilknytning for ny kraftproduksjon, tror jeg vi må erkjenne er selve fundamentet for å få utløst faktiske investeringer i ny produksjon i Norge. Hadde ikke denne tilknytningsplikten kommet, tror jeg det hadde vært langt vanskeligere å få utløst investeringer, uavhengig av støtteordninger, grønne sertifikater – eller hva en enn måtte tenke seg. Det er fundamentet for ny produksjon som blir lagt gjennom den saken som er til behandling i Stortinget, og som kommer til å få tilslutning, fordi det gjelder nettilknytningsplikt for ny produksjon – et viktig grunnlag og et viktig fundament. Så til selve interpellasjonen. Jeg er kanskje noe forundret over at den ble reist, for den er ganske – skal vi si – teknisk rettet og litt utenfor dette husets ansvarsområde akkurat nå. Jeg er veldig glad for at vi har en regjering som utøver Stortingets uttrykte vilje ved å gjennomføre Stortingets tydelige presiseringer av noe som av alle – tror jeg – blir oppfattet som et viktig område i samfunnet, nettopp dette med produksjon, omsetning og distribusjon av kraft. Utgangspunktet for interpellasjonen og grunnlaget for den går tilbake til 2001, kanskje lenger tilbake også. Da var det en veldig klar mening i Stortinget om at den som fikk nettkonsesjonen, skulle forestå bygge- og eierforholdet, men også driveforholdet. Driveforholdet var statsråden inne på. I driveforholdet ligger det også en forpliktelse i forhold til sammensetningen av kompetanse i selskapet. Det ble veldig tydelig presisert den gangen. I 2006 – i denne stortingsperioden – presiserte vi det nok en gang i Innst. O. nr. 68 for 2005–2006: «Flertallet viser til at departementet i proposisjonen forutsetter at aktører med konsesjon etter energiloven skal ha egne ansatte, som har all nødvendig kompetanse til å forvalte virksomhetens plikter etter lov, forskrift, konsesjoner og avtaler.» Det var det som ble presisert den gangen. Det å be statsråden se bort fra stortingsflertallets uttrykte vilje står det ikke mye respekt av. Da hadde det heller vært en fordel med andre framgangsmåter. Jeg er kjent med at Fremskrittspartiet på et tidligere tidspunkt har uttrykt at det å omsette elektrisk energi er som å selge brød og melk i en vanlig dagligvarebutikk. Jeg skal ikke tillegge Lien akkurat den holdningen. Jeg tror vi er samstemte her, at elektrisitetsnettet kanskje er en av samfunnets aller viktigste og kritiske infrastrukturer. I denne saken handler det om hvem som skal ha konsesjon, hvem som skal ha rettigheter til å transportere elektrisitet i Norge – altså på en måte hvem som skal eie og ha et forhold til den viktigste infrastrukturen vi har, og hvilke plikter som påhviler den som skal forestå et slikt arbeid på vegne av samfunnet. Det er det det handler om. Det forskriftsarbeidet som nå pågår, må ha sitt utspring i det som Stortinget har uttrykt i denne perioden, men det må også opprettholdes gjennom det lovgrunnlaget som ligger der. Ut fra et forsyningssikkerhetsperspektiv er kompetanse og bemanning – i hvert fall tilgangen på det – utvilsomt en viktig faktor. Vi mener derfor at den som har konsesjonen, den som har ansvaret for å distribuere elektrisiteten, er den som det skal stilles krav til. Det er det loven på en måte fastsetter, og det er det statsråden, Regjeringen – og forskriftsarbeidet – må utlede og understreke. Det ville vært en svekkelse av loven å svekke det ansvarsgrunnlaget som påhviler det nettselskapet som har konsesjon. Det er flertallets oppfatning, og det er det grunnlaget som forskriftene må bygge på. Jeg er kjent med at Fremskrittspartiet egentlig ønsker et samfunn uten reguleringer. Det må de gjerne foreslå, selv om de snur litt ettersom hvordan samfunnet reagerer på de ulike behov for reguleringer eller ei. Det ligger nå en lovsak til behandling i Stortinget. Dere kan helt fritt foreslå å fjerne det kravet som ligger der i dag. Dere kan også foreslå – hvis det er ønskelig fra Fremskrittspartiets side – at det blir gjennomført betydelige strukturrasjonaliseringer i bransjen. Dere kan sågar foreslå at et statlig selskap får alt ansvaret. Ja, det er egentlig opp til Fremskrittspartiet å gjøre det, men da må de vise vilje til å gjøre det konkret og ikke bare gjennom ord og debatt.