Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-10-12:
Til behandling ligger et Dokument nr. 8-forslag om å fjerne klimagassen CO2 fra forurensningsloven. Til grunn for dette framlegger forslagsstillerne Carl I . Hagen og Øyvind Vaksdal en forståelse av drivhusgassen CO2 som skiller seg fra det meste av internasjonal klimaforskning. Problemet med forslagsstillernes virkelighetsbeskrivelse, der historiske linjer trekkes helt fra høymiddelalder og fram til i dag, er et famlende forsøk på vitenskapelig å argumentere mot dagens klimamodeller. Fremskrittspartiet imøtegår et samlet FNs klimapanel over et par avsnitt med ufullstendige påstander som angivelig skal trekke hele den vitenskapelige forskning på klimagasser i tvil, og dermed avvise forskningen som ligger til grunn for dagens forurensningslov. Fremskrittspartiet viser derimot en ukritisk begeistring for forskning som støtter deres egne synspunkter, bl.a. utført av forskere som tilsynelatende ikke er forskere, men som faktisk også kan være tannleger. Fremskrittspartiet skriver på tross av dette at «det er en viss enighet om at det kan foregå en viss klimaendring som kanskje blir noe forsterket av menneskeskapte utslipp av CO2». Verdens ledende klimaforskere mener vi må redusere CO2-utslippene for å stabilisere innholdet av CO2 i atmosfæren. Og den graverende grunnen til dette er at menneskeskapte CO2-utslipp kan få store virkninger på naturmiljøet som menneskene lever i og er avhengig av. Oppvarmingen av atmosfæren kan true verdens matforsyning, forårsake tørke, stormer og ødelagte avlinger og true artsmangfoldet. Disse scenariene avvises som dommedagsprofetier av forslagsstillerne, som kommer med følgende alternativ til en klimavennlig politikk: «Det er fullt mulig at det både er bedre og mer økonomisk forsvarlig å tilpasse verden til endrede klimaforhold enn å søke å begrense utslippene med de økonomiske konsekvenser det medfører.» Sitatet taler klart for seg. Heller enn å gjøre miljøpolitiske grep i dag ønsker Fremskrittspartiet at verden skal tilpasse seg eventuelle endrede klimaforhold. Med andre ord er de ikke så sikre på at vi kanskje vil oppleve klimaforandringer likevel. Den egentlige begrunnelsen Hagen og Vaksdal har for dette lovforslaget, er at man ikke er villig til å ta de økonomiske konsekvensene av en utslippsbegrensning av CO2. Forslagsstillerne ser ut til å mene at befolkningen raskt vil venne seg til en økt gjennomsnittstemperatur. Varmere somrer og mildere vintrer er bedre enn økonomiske konsekvenser ved begrensede utslipp. Dyr og planter og det sårbare økosystemet de lever i, er tilpasset spesielle temperaturområder. En forandring i klimaet vil skje så hurtig at artene ikke klarer å følge med, og artsmangfoldet er dermed truet. Krever Fremskrittspartiet den samme tilpasningsevnen fra naturen for å slippe de økonomiske konsekvensene ved begrensede CO2-utslipp? Forslagsstillerne har mange forbehold i sammenheng med CO2-utslipp. Kan de presisere om vi kan være sikre på at FNs klimapanel tar feil, og at drivhuseffekten ikke vil skape klimaendringer? Eller er det en risiko for at vi vil oppleve klimaendringer, men at dette er bedre enn å ta de økonomiske konsekvensene av å begrense dagens utslipp? Likevel, når man oppsummerer miljøtroverdigheten til Fremskrittspartiet, kommer den ikke dårligere ut enn Arbeiderpartiets. Fremskrittspartiets holdning i miljøpolitikken er tross alt en prinsipiell oppfølging av at de ikke tror på skadevirkningene av økt CO2-utslipp. Det er derimot vanskeligere å ha forståelse for den politikken som nå føres i Arbeiderpartiet. Senest i forrige uke gav Regjeringen Naturkraft den tillatelsen som vi har diskutert ved gjentatte anledninger denne uken, og som på en måte setter Arbeiderpartiet i en spesiell miljøpolitisk posisjon. Interessant er det derfor at Arbeiderpartiet i merknaden til dette lovforslaget foreslår å avvise det med den begrunnelse at det vil være en svekkelse av forurensningsloven.