Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-09-22:
Det hadde vært fristende og kanskje naturlig å starte med å gi en rosende kommentar til Høyre, og samtidig minne Høyre på at under budsjettforhandlingene for 2004 kuttet også Høyre, sammen med vår nåværende justisminister, i Politiets budsjett. Hvis man skal være ærlig og oppriktig i forhold til historien, bør man kanskje ha med seg de faktaene også. I tillegg var det vel sånn, etter mitt skjønn iallfall, at den forrige justisministeren slet med å finansiere sine ønsker, og gjorde det bl.a. gjennom lite populære tiltak som vesentlig øking i gebyrsatsene på trafikkforseelser o.l. og ikke minst ved å innføre en egenandel på fri rettshjelp. Det var, godtfolk, mens Høyre hadde finansministeren, i forrige regjering - bare så vi er minnet på bakgrunnen her. Når dette er sagt, hadde det vært fristende å si: Halleluja, krisen er avlyst. Det kan man kanskje ikke si herifra. Men etter å ha hørt på statsråden og lederen av justiskomiteen lurer jeg på om alle de der ute som faktisk opplever at det tar lang tid å få hjelp, tar feil. Er det sånn at de går rundt og dagdrømmer? Er det sånn at det avisene skriver om, er noe de har diktet opp selv? Eller er det sånn at PF er blitt direkte uetterrettelig? Jeg oppfattet - iallfall i forrige periode - at PF særdeles ofte var et sannhetsvitne for den daværende opposisjonspolitiker Knut Storberget. Det er kanskje ikke sånn når man skifter hatt og blir statsråd, men det er kanskje grunner til det òg. Det som jeg tror vi må være enige om, og som jeg tror det er viktig å fokusere på, er at norsk politi gjør en fantastisk god jobb jevnt over. Samtidig tror jeg òg at det er et avvik mellom de forventningene folk har til politiet, de lovene Stortinget - Odelstinget - vedtar, og den jobben som skal gjøres etterpå. Og når det blir et avvik her, blir det ofte politiet som havner i skuddlinjen og får kjeft for at de ikke leverer jobben som alle vi andre forventer. Det er etter mitt skjønn et klart politisk ansvar. Det er Stortinget som trekker opp rammene for det lovmessige, og ikke minst for det økonomiske, når det gjelder oppgavene vi skal løse. Når det er sagt, tror jeg at skal vi komme videre i erkjennelsen av at vi har en jobb å gjøre, er vi nødt til å se på om det trengs ekstraordinære tiltak. Vår nåværende justisminister og den forrige har etter mitt skjønn kranglet i tre år om hvem som har vært best i klassen når det gjelder å utdanne flere politifolk. Det er også muligens riktig og betimelig å ta en sånn diskusjon, men jeg vet ikke om det hjelper så mye i dag. Jeg tror ikke det hjelper i dag. Det jeg tror vi må gjøre, er å fokusere på hva vi kan gjøre nå for å løse de akutte utfordringene vi har, og hvordan vi kan tenke langsiktig og løse de framtidige utfordringene vi kommer til å få. For min del tror jeg det handler om å se på hva som er årsaken til at folk slutter i politiet. Hvorfor slutter man i politiet og går over til andre yrker når vi så inderlig trenger dem? Er det fordi betingelsene der er bedre? Hvorfor slutter man i en statlig etat og går til en annen? Er det fordi det er store lønnsforskjeller innad i det statlige apparatet, noe som gjør at det blir mer attraktivt f.eks. å jobbe i Luftfartstilsynet enn å jobbe i norsk politi? Jeg tror man må finne ut hva som er årsaken til at vi mister disse. En annen ting som vi etter mitt skjønn bør gjøre, er å se på dem som har adgang til å gå av med såkalt tidligpensjon etter avtale. Finnes det muligheter for å få dem til å stå lenger i jobb, så vi tar vare på den kompetansen de har? Det er etter mitt skjønn noe av det aller viktigste vi gjør. Dernest vil vi heller bevare politistyrken og ta vare på de ansatte enn å la dem gå ut av tjeneste. De eneste som tjener på at de med lang erfaring i politiet slutter, er de kriminelle, og oppgaven til politiet er nettopp å bekjempe den slags. Jeg håper derfor at statsråden også vil ta med seg disse tingene og se på dem. Jeg tror videre at det er fornuftig igjen å se på oppgavefordelingen til politiet. Det er ikke nødvendigvis sånn at alt det politiet gjør i dag, er det fornuftig at de skal fortsette å gjøre i morgen. Jeg tror det er fornuftig at man med jevne mellomrom stopper opp og ser på oppgavefordelingen og om den kan gjøres på en annen måte. Jeg tror videre at tekniske løsninger, som moderne utstyr, også kan bidra til å gjøre norsk politi mer effektivt enn det er. Jeg har selv opplevd at statsråden har fortalt om besøk i tidligere Øst-Europa, som hadde teknisk utstyr som vi mangler. Det burde ikke være sånn. Likevel oppfatter jeg at det er sånn i noen sammenhenger. Jeg tror at skal vi løse dette, er vi i alle fall nødt til å fokusere på hva vi ønsker å oppnå. Hvis vi ønsker å oppnå at befolkningen skal ha en stor grad av trygghet, at de skal kunne stole på at politiet stiller opp når de trenger hjelp, er vi nødt til å gjøre en jobb. For meg er gode polititjenester en velferdstjeneste. Det er noe av det man får igjen når man har betalt skatten sin. Det skal være en del av de tjenestene som staten skal levere tilbake, ikke minst sett i lys av politiloven §§ 1 og 2, som jeg synes er ganske tydelige i så måte. La meg helt avslutningsvis si at statsråden tidvis skryter av at han har fjernet soningskøen. Jeg synes med respekt å melde at han gjennom det og gjennom sin manglende satsing på norsk politi har gjort det enklere å være kriminell i Norge.