Fredrik Holm (Høyre), 2022-04-26:
Interpellanten tar opp et tema som er en kjempeutfordring for hele landet. Samtidig mener jeg det er viktig å erkjenne at det er områder i landet hvor problemet med utenforskap er mer utbredt enn andre. Tidligere denne uken kunne vi lese om kommunene i Østfold som dessverre må bruke betydelig mer penger på sosiale utgifter enn gjennomsnittet i landet. Vi skal selvfølgelig sørge for at alle som bor i Norge, har et verdig liv, men det er jo ikke det vi ønsker å bruke pengene på. Det bør heller ikke være en politisk urineringskonkurranse om å gi enda mer penger til direkte ytelser eller rammeoverføringer til kommunene. Det er det jeg nærmest opplever at regjeringen nå legger opp til, og i hvert fall gjorde i valgkampen i forkant av dette stortingsvalget. Når regjeringen nå skal gjennomgå inntektssystemene til kommunene, sånn at Østfold kommer til å flomme over av melk og honning, er det fryktelig kjedelig hvis alle de titalls ekstra millionene vi skal få, må gå til å sikre livsgrunnlaget til folk. Det blir fort resultatet hvis den trenden vi ser nå, fortsetter. Vi kan ikke kjøpe oss ut av dette problemet. Det er derfor litt forstemmende å se at regjeringen bremser arbeidet som var på gang med å jobbe med nettopp årsakene til utenforskap. Disse er som kjent mange og sammensatte. Den store, norske samfunnsdikteren Levi Henriksen sier: Vi kommer aldri på tv, bortsett fra når vi er dårligst i test. Når folkehelseprofilen for kommunene tikker inn hvert år, kommer Østfold på tv igjen, år etter år. Nylig har folkehelsebarometeret blitt diskutert i kommunestyrer over hele landet, og i Østfold er det dessverre fortsatt mange røde prikker. Utenforskap, som er tema for denne debatten, er nærmest antonymet til folkehelse. Arven etter industrisamfunnet er stolt, men den kan også være tung å bære. Det er ikke sånn i 2022 at slekt følger slekters gang gjennom fabrikkportene. Før var det sånn at dersom man var villig til å bli svett i pannen og møkkete på nevene, fikk man seg en jobb. Jeg skulle ønske det fortsatt var sånn, men det er ikke sånn. I dag ser vi en tydelig mismatch mellom folks kompetanse og næringslivets behov. Det skjer veldig mye spennende med nyetableringer og hightechbedrifter som samler seg rundt de veletablerte kompetanseklyngene vi har i Østfold og mange andre steder i landet. Den første uken i mai er f.eks. den kommunene jeg kjenner best til, Halden, vertskap for AI+. Det er en verdensledende konferanse for kunstig intelligens og hvordan man kan bruke kunstig intelligens for å skape et bedre liv for vanlige folk. Det skal for øvrig bli veldig hyggelig å ønske statsministeren velkommen til Halden, selv om det blir på skjerm. Alt dette positive skjer samtidig som vi har en lavere sysselsettingsgrad og folk som ikke finner jobber som matcher den kompetansen de har. Da mener jeg at jobben framover må bestå i å sørge for å gi folk den kompetansen som kreves for å passe inn i et hypermoderne arbeidsliv, og ikke skape arbeidsplasser som er skreddersydd den kompetansen vi har i dag. For verden utvikler seg mye raskere enn politikken. Helt på tampen vil jeg legge til at denne jobben starter i trygge familier som mestrer hverdagen sin, et moderne og fleksibelt utdanningssystem og en politikk som legger opp til at folk skal lære hele livet. Jeg regner med at statsråden i kjølvannet av denne debatten er blitt overbevist om at regjeringen bør sette i gang arbeidet med en samlet plan for hvordan han skal løse denne samfunnsfloken. Da mener jeg det er lurt å se til de distriktene hvor det er mest å hente på å snu trenden med økende utgifter til sosiale kostnader. Da er Østfold et lurt sted å begynne. Det går også an å komme på tv fordi man plutselig klarer å løpe sammen med resten av feltet. Den overskriften må vi sørge for at Østfold skaper så fort som mulig.