Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Norge er et av verdens beste land å bo i, og vi skårer høyt på ulike internasjonale indekser. Velferdsstaten er velutviklet, og verdier som likestilling, ytringsfrihet, tillit, likeverd og toleranse står sentralt og bidrar til et godt demokrati. Men det betyr ikke at vi ikke har utfordringer, for mye av det som er bra nå, trues. Der regjeringspartiene ønsker én retning for samfunnet, ønsker Senterpartiet en annen retning. Dagens regjering lever nemlig etter et sentraliseringsmantra. Forskjellene øker, og avstanden til tjenestene øker for altfor mange i det langstrakte landet vårt. Det burde egentlig være en selvfølge at kvaliteten på tjenestene skal være likeverdig i hele landet, men det er den ikke. Folk er frustrert og føler avmakt. Senterpartiet vil ta grep. Vi skal jobbe for et godt og likeverdig offentlig tjenestetilbud i hele Norge, uavhengig av hvor man bor. Vi ønsker sosial, geografisk og økonomisk utjevning, noe vårt alternative budsjett viser, med mange tiltak for å stoppe sentraliseringen og gjøre forskjellene mindre blant folk. Når det kommer til familiepolitikk, ønsker Senterpartiet en politikk som skal gi foreldrene tid og rom til å være foreldre. Også her vil vi i vårt alternative budsjett bidra til å utjevne sosiale og økonomiske forskjeller, skape god livskvalitet og gi alle barn rett til en trygg og god oppvekst, uansett hvor de bor i landet. Vi vil forsterke det offentlige ansvaret for barnevernstiltak med 150 mill. kr og styrke psykisk helsehjelp for barn i barnevernet med 20 mill. kr. Vi vil også gjeninnføre finnmarks- og svalbardtillegget i barnetrygden og plusser da på 12 mill. kr til det i tillegg. Vi vil ellers styrke førstelinjen i Nav med 220 mill. kr, reversere det usosiale kuttet i støtte til barnebriller på 122 mill. kr og bruke 127 mill. kr på å innføre gratis skolefrukt ved skoler med ungdomstrinn, samt 400 mill. kr for å fullfinansiere barnehagenormen. Vi har en solid satsing for barn og unge i lavinntektsfamilier, og ikke minst vil Senterpartiet styrke kulturfeltet og frivillig sektor. Hele 211 mill. kr mer enn regjeringen bruker vi til kultur- og frivillighetsformål, noe som definitivt vil påvirke barn og unge og familier positivt, og solide 140 mill. kr i tillegg til momskompensasjon for frivillige lag og foreninger. På toppen av dette bruker vi 450 mill. kr på å senke kulturmomsen fra 12 pst. til 10 pst., slik at det blir billigere å benytte seg av kulturtilbud for den samme gruppen. Men nå til noe av det viktigste jeg opplever at vi politikere kan bry oss om, nemlig barnevernet vårt. Hovedmålet med barnevernet er å sikre at barn og unge som lever under forhold som kan skade deres helse og utvikling, får nødvendig hjelp, til rett tid. Dette er et svært og komplekst felt og et felt hvor det for tiden som sagt er for mye som lugger, for mange steder. Det tror jeg samtlige i komiteen er enige om, noe som også kom til uttrykk etter at vi i Senterpartiet arrangerte seminar om situasjonen, med god deltakelse fra komiteen, og hvor det etterlatte inntrykket mitt var at det er veldig mange utfordringer vi må ta tak i, etter alle de nedslående rapportene, alle avsløringene i media, dommene i Den europeiske menneskerettsdomstol og heierna-kampanjen til de ansatte. En av våre viktigste hovedprioriteringer på rammeområde 2 er derfor barnevernet. For 2020 foreslår vi 150 mill. kr til det kommunale barnevernet utover de millionene de får fra regjeringen, for det er et økende behov for å styrke bemanningen der. Mange steder er det høy grad av gjennomtrekk, høyt sykefravær, arbeidspress og med det lang saksbehandlingstid. Dette påvirker kvaliteten, ansattes arbeidsmiljø og muligheten til å yte god og forsvarlig tjeneste. Fellesorganisasjonen og ikke minst Barneombudet har ved flere anledninger pekt på at barnevernet må få flere ansatte i kommunene. Det er derfor uforståelig at regjeringen ikke tar disse signalene på alvor og ikke har noen tiltak for å bedre den situasjonen. Senterpartiet er også bekymret for den økende forskjellen mellom fattige og rike i samfunnet, der andelen barn i familier med vedvarende lav inntekt bare fortsetter å øke. Fattigdommen i byene er høyere enn landsgjennomsnittet. Det finnes i dag et mangfold av tiltak for å bekjempe barnefattigdommen, men det er ikke alltid disse tiltakene treffer dem som trenger det mest. Jeg er alvorlig bekymret for at barn ned i 10–11-årsalderen nå rekrutteres som løpegutter til kriminelle miljøer. Det kunne vi nylig se i tv-dokumentaren Norge bak fasaden. En tydelig motivasjon for å bli involvert i kriminelle miljøer er lettjente penger og goder. Fattigdom og foreldrenes stramme økonomi presser unge til å ta disse valgene. Barn og unge er sårbare, og det sier seg selv at når andre barn daglig går rundt dem med dyre merkeklær og telefoner, føler man på et enormt press. Jeg skulle ønske det ikke var slik, og det er klart vi må jobbe tverrsektorielt for å møte disse utfordringene. I vårt alternative budsjett foreslår vi 5 mill. kr mer enn regjeringen til barne- og ungdomstiltak i større bysamfunn, og vi foreslår 10 mill. kr til satsing mot ungdomskriminalitet i Oslo og 5 mill. kr til organisasjoner som driver med kriminalitetsforebygging. Jeg må avrunde nå på grunn av taletiden, men vil komme tilbake til våre prioriteringer på andre områder i rammeområde 2 i et annet innlegg. Jeg tar med det opp våre forslag.