Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-12-15:
Denne saken har fått uvanlig høyt støynivå. Jeg synes faktisk at vi først nå ser årsakene til at støynivået har vært så høyt. Jeg registrerer at representanten Oppebøen Hansen i sitt innlegg sannsynligvis også talte på vegne av Fremskrittspartiet når det gjaldt kritikk overfor statsråden. Det vil jeg ta avstand fra. Den kritikken som Fremskrittspartiet har øvd i denne saken, har vi selv formulert. Jeg karakteriserer ikke vår kritikk som massiv eller sterk. Det får representanten Oppebøen Hansen stå for selv. Jeg registrerer også at Oppebøen Hansen ganske fint dekket over at Arbeiderpartiet faktisk for ikke lenge siden stemte for å gjøre om dette selskapet til AS, men gir skylden for det til andre partier. Det er vel også denne subsidiære virkeligheten som Arbeiderpartiet prøver å ta avstand fra, som gir seg utslag der. Som jeg sa, har jeg selv i hvert fall etter hvert fått et mer klart bilde av hva denne saken har dreid seg om. Jeg synes også at forslaget fra flertallet i komiteen som ligger til behandling her i dag, forteller litt om det. Grunnlaget for debatten har vært at det har vært manglende forarbeid og manglende fokusering på rettigheter for de ansatte, at det har vært ny dreining i forhold til tidligere omdanninger, at Regjeringen på en måte har lagt opp til ny praksis, og at det har vært uklarhet og usikkerhet for de ansatte. Det har vært framsatt påstander om brudd på Grunnloven og andre lover. Hvis en ser på de forslag som er fremmet av flertallet i komiteen, kan en undre seg på hva konsekvensene av disse forslagene blir. Hvis ikke de forslagene skaper usikkerhet, mangler forarbeid osv., vet ikke jeg. De bryter i hvert fall med alle tidligere midlertidige lover om fortrinnsrett og ventelønn. Det vil skape enorm usikkerhet og uklarhet om en rekke forhold. Hvem blir å anse som rettslig arbeidsgiver i en slik reservasjonsperiode som foreslås? Hvem blir ansvarlig for lønn og andre arbeidsgiverplikter i denne perioden, osv.? En rekke uklarheter kommer fram i etterkant av disse forslagene. Forslaget til ny § 2 må jo helt klart tydes til å være i strid med gjeldende rett i forhold til tjenestemannsloven § 13 nr. 6 og tidligere særlover om fortrinnsrett og ventelønn. Jeg tror at det bildet man har av denne saken, kan henges opp på veggen som eksempel til skrekk og advarsel for alle som har deltatt i debatten. Selvfølgelig har dette skapt usikkerhet for de ansatte, ved hjelp av departementet, av statsråden, av fagorganiserte og fagorganisasjonene, men ikke minst av det politiske flertallet i komiteen, som består av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV. Det kommer også ganske sterkt fram, synes jeg, når saksordføreren innledningsvis i sitt innlegg faktisk setter pekefingeren på noe som jeg tror kanskje kan være årsaken til støynivået. Ansatte i Statskonsult må forvente enormt sterk konkurranse ved omdanning, sa saksordføreren. Selvfølgelig! Men hvorfor skal statsansatte være unntatt fra å bli utsatt for konkurranse? Er det ikke slik at de statsansatte faktisk allerede har fordeler langt utover det som vanlige arbeidstakere har? Ta nå ventelønn som et eksempel på det. Hvem får ventelønn? Jeg vil først få lov til å si at ved utgangen av 2002 fikk 2 600 personer utbetalt ventelønn. I løpet av første halvår i år hadde 42 personer som var på ventelønn, gått over til fast arbeid. Det burde ha vært en sak for Stortinget. Ventelønn gis til den som er oppsagt av følgende grunner: Stillingen er inndratt eller arbeidet er falt bort, man er varig uskikket til forsvarlig å utføre tjenesten på grunn av sykdom, eller man har ikke lenger de kvalifikasjoner som er nødvendige for stillingen. Hvor lenge kan man gå på ventelønn? Før fylte 50 år er det tre år. Fra 50 til 54 år kan man gå i fire år. Fra fylte 55 år kan man gå i tolv år på ventelønn. Full ventelønn tilsvarer 66 pst. av brutto lønn ved fratredelse. En kan altså under ventelønnsperioden tjene opptil 82,5 pst. av tidligere lønn før ventelønnen stoppes. Dessuten utbetales ventelønn uavhengig av om en får en fast 100 pst. stilling. Det er momentene her jeg prøver å få fram. Jeg synes det er merkelig at det skapes så mye støy om en arbeidsgruppe som til de grader har stillingsvern og fordeler i forhold til andre arbeidstakere i dette samfunnet. Ventelønnssystemet er i utgangspunktet grovt urettferdig. Mens vanlige ansatte, hvis jeg får lov til å si det, får dagpenger ved arbeidsledighet i maksimum to år, kan en altså, som jeg sier, ha ventelønn i opptil tolv år. Ventelønnen er høyere, ytes lenger og har færre begrensninger enn dagpengene. Når det gjelder dagpengene, kuttes utbetalingene dersom en jobber mer enn 50 pst., mens det med hensyn til ventelønn bare er en begrensning at en ikke tjener mer enn 82 pst. av tidligere lønn. Det er ingen øvre grense for hvor mye en kan få i ventelønn, som det er for personer på arbeidsledighetstrygd. Dette er i utgangspunktet utrettferdig. En sjef i det private næringsliv som blir arbeidsledig, hvis han i det hele tatt kommer i nærheten av arbeidsledighetstrygd, må klare seg med i overkant av 200 000 kr maks, mens en sjef i et departement kan heve langt over dette. Mitt spørsmål er: Er det slik at det i staten er tyngre å arbeide enn i privat sektor? Er det slik at kompetansen i statlig virksomhet ikke blir verdsatt, og at det er derfor de må ha disse tilleggsordningene – at de ikke har muligheter i det ordinære arbeidslivet? Jeg tror ikke det. Jeg tror faktisk det er motsatt. Jeg tror faktisk at folk som er ansatt i staten, sitter med en kompetanse som gjør at de kanskje er etterspurt hvis vi lar dem bli etterspurt i stedet for å passivisere dem med ventelønn fra tre til tolv år. Uten at det har noe med saken å gjøre, så mener jeg oppriktig talt at ventelønnsystemet bør fjernes, og at de oppsagte i staten også bør henvises til de samme reglene som gjelder for permitterte og oppsagte i privat og kommunal sektor. Eventuelt kan en i stedet, i større grad, benytte seg av sluttpakker ved rasjonalisering. Det er litt merkelig at Regjeringen i 2004, med støtte fra Arbeiderpartiet, har bevilget 450 mill. kr for at folk skal sitte passive.