Heidi Larssen (Høyre), 2002-06-04:
Først må jeg få lov til å rette opp en skrivefeil i innstillingen. På side 56, annen spalte, under kapittel 3, står det «§ 3-11». Det riktige skal være «§ 3-1» - det sier seg selv at 1 kommer før 11. Det er tre hovedelementer i den saken vi skal behandle nå: For det første er det forslag til ny lov om verdipapirregister med opphevelse av dagens monopol for Verdipapirsentralen, som erstattes med et konsesjonskrav for virksomheter organisert som allmennaksjeselskap. For det andre er det omdannelse av Verdipapirsentralen til allmennaksjeselskap, forslag om salg av selskapet og opprettelse av et finansmarkedsfond av deler av denne salgsgevinsten sammen med de 90 mill. kr fra salget av Børsen. For det tredje er det endringer i verdipapirhandelloven med bl.a. forslag om å senke flaggegrensen fra 10 pst. til 5 pst. For å begynne med forslag til ny lov: Det er en enstemmig komite som støtter hovedintensjonene i loven, nemlig å legge til rette for en sikker, ordnet og effektiv registrering av finansielle instrumenter og rettigheter til slike. Det er av sentral betydning for tilliten til verdipapirmarkedet at investorene faktisk får levert de finansielle instrumentene som erverves, og at ikke andre kan kreve rett til de samme instrumentene i ettertid. Flertallet i komiteen – samarbeidspartiene, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet – er også enig i at monopolet til Verdipapirsentralen avvikles og erstattes med et konsesjonskrav. Og flertallet – nå riktignok noe mindre, bestående at samarbeidspartiene og Fremskrittspartiet – går også inn for at verdipapirregistre skal være organisert som allmennaksjeselskap, og dermed også at Verdipapirsentralen blir omdannet til aksjeselskap. Verdipapirsentralen og det norske verdipapirmarkedet står overfor viktige utfordringer, bl.a. som følge av økt kapitalflyt over grensene og den teknologiske utfordringen. Opphevelse av monopolet vil legge til rette for at norske verdipapirregistre kan møte disse utfordringene, og det vil legge bedre til rette for mer effektive løsninger enn i dag. Det er noe underlig – og så vidt jeg kan skjønne, et linjeskifte – at Arbeiderpartiet ikke går inn for aksjeselskapsmodellen og omdanning av Verdipapirsentralen. For det er nøyaktig den samme begrunnelsen for å omdanne Verdipapirsentralen som det var for å omdanne Børsen. Og det gikk jo som kjent Arbeiderpartiet inn for. Det er fristende å sitere litt fra flertallsmerknadene i innstillingen til børsloven: «Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti, understreker at forslaget om omgjøring av Oslo Børs til et aksjeselskap anses som vesentlig for å sette institusjonen i stand til å konkurrere effektivt om investorer og utstedere.» Det heter videre: «Flertallet vil vise til at nasjonale monopoler forsvinner dels som følge av teknologiske endringer som berører børsvirksomheten direkte, og dels som følge av en sterkere tendens til internasjonalisering av finansmarkedet.» Og flertallet sier videre at «Oslo Børs er blitt hengende etter i denne utviklingen, blant annet som følge av en foreldet organisasjonsform.» Hvis vi bytter ut «børs» med «verdipapirregistre», er argumentasjonen helt lik. Det er de samme problemstillinger VPS har nå, som Børsen hadde da. Hva som får Arbeiderpartiet til å mene noe annet nå enn den gang, kan man jo bare lure på. Konkurransen, den teknologiske utviklingen og internasjonaliseringen har i hvert fall ikke blitt mindre på disse halvannet årene. På et par punkter til i loven er det uenighet i komiteen. Det ene er reglene for forvalterregistrering. Forvalterregistrering innebærer at investors beholdning av finansielle instrumenter er registrert på konto i forvalters navn – altså ikke i eget. Først vil jeg presisere at det foreslås strengere regler enn etter dagens regelverk for hvem som kan opptre som forvalter, forvalteres opplysningsplikt og hvilke sanksjoner som skal kunne anvendes overfor forvaltere som ikke oppfyller sine forpliktelser. Jeg vil også understreke at forvaltere har den samme opplysningsplikt overfor myndighetene som registeret har. Hele komiteen er enig med departementet om fortsatt å tillate forvalterregistrering av utenlandske investorers innehav av finansielle instrumenter. Flertallet – samarbeidspartiene og Fremskrittspartiet – ønsker også å åpne for forvalterregistrering av norske investorers innehav av alt annet enn aksjer. Det kan være gode praktiske grunner for at man overlater forhold knyttet til investeringer til en forvalter, ikke minst fordi flere og flere – også nordmenn – investerer i flere og flere land. Og hvis det ikke er særlig tungtveiende grunner, bør vi ikke ha andre regler i Norge enn det som er vanlig i utlandet, og vi bør ikke ha andre regler for nordmenn enn for utlendinger. Når det gjelder om det bør tillates forvalterregistrering av norske investorers innehav av aksjer, er vi enig med departementet i at det bør utredes nærmere, da det kan være tungtveiende grunner for ikke å tillate det. Det prinsipielle utgangspunktet bør imidlertid være at det ikke skal skilles mellom utenlandske og norske investorer. Derfor har også samarbeidspartiene bedt departementet vurdere om likestillingen kanskje bør føre til et forbud mot all forvalterregistrering i Norge. Men det skal altså meget sterke argumenter til for det. Det neste spørsmålet hvor det er uenighet, er spørsmålet om innsyn i registrene. Innledningsvis peker komiteen på at det er blitt større åpenhet i finansmarkedene den siste tiden, og at det kan være gode grunner for at allmennheten får vite hvem som eier viktige verdier i samfunnet. Flertallet – samarbeidspartiene og Fremskrittspartiet – peker på at full innsynsrett ikke er vanlig internasjonalt og således kan bli en konkurranseulempe både for det norske verdipapirmarkedet, for det norske finansmarkedet som sådant og for konkurransen mellom aktørene i finansmarkedet. Derfor ønsker vi å videreføre gjeldende regler om begrenset innsyn i verdipapirregisteret, men ber samtidig departementet vurdere nærmere noen spørsmål knyttet til innsyn for å se om det bør åpnes for større åpenhet. Flertallet går altså inn for å omdanne Verdipapirsentralen til et allmennaksjeselskap og så selge det. Salget av Verdipapirsentralen vil utgjøre et ikke ubetydelig beløp. Finansdepartementet har, etter å ha innhentet uttalelse fra Justisdepartementet, foreslått at bokført verdi av selskapet – rundt 100 mill. kr – ikke går inn i statskassen, men tilføres et finansmarkedsfond. Resten av salgssummen kan gå inn i statskassen. Dette er samarbeidspartiene og Senterpartiet enig i. Fremskrittspartiet ønsker at hele salgssummen skal overføres til finansmarkedsfondet, og Arbeiderpartiet og SV hadde nok foretrukket at hele summen kunne overføres til statskassen, men tar Justisdepartementets uttalelse til etterretning. Avkastningen av midlene i finansmarkedsfondet skal anvendes til forskning, utdanning og allmenn informasjon knyttet til finansmarkedene. Flertallet ber departementet ta særlig hensyn til behovet for økt kunnskap om aksjemarkedet generelt og aksjesparing spesielt. Flertallet er ikke helt fornøyd med departementets forslag til styresammensetning. Vi ber derfor departementet sørge for en bredere representasjon i styret, hvor både de store aktørene på markedet, aksjespareforeninger o.l. og forskningsmiljøene får plass, og hvor ingen gruppering får flertall. Til slutt: Departementet foreslår i samme proposisjon enkelte endringer i verdipapirhandelloven, hvor det viktigste er å senke flaggegrensen fra 10 pst. til 5 pst., dvs. at investorer må melde fra til Børsen hvis de erverver mer enn 5 pst. av aksjene i et selskap. En enstemmig komite støtter dette forslaget, som gjør at vi kommer på linje med de andre nordiske landene og de fleste EØS-landene.