Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-05-27:
Først vil jeg takke interpellanten for å løfte fram en viktig debatt om likestilling, like muligheter og samfunnsdeltakelse. Universell utforming og tilgjengelighet er viktig for en bred samfunnsdeltakelse for personer med nedsatt funksjonsevne. Det skal ikke være tvil om hva denne regjeringen mener om universell utforming og tilgjengelighet for personer med nedsatt funksjonsevne. I regjeringserklæringen fra Sundvolden sier vi at vi skal arbeide videre for et universelt utformet samfunn, og det er noe jeg kan forsikre interpellanten om at det skal jeg gjøre, og jeg som koordineringsminister har dette høyt på agendaen. Norge har vært og er et foregangsland på dette området, og regjeringen har ambisiøse mål for framtida. Norge har vært tidlig ute med å definere mangel på universell utforming som diskriminering i diskrimineringslovgivningen. Som interpellanten også er kjent med, har vi nå satt i gang et arbeid med å utarbeide en ny, universell likestillings- og ikke-diskrimineringslov. Reglene om universell utforming vil bli videreført for å sikre personer med nedsatt funksjonsevne et reelt diskrimineringsvern. Det skjer grunnleggende endringer i måten vi kommuniserer på. Informasjons- og kommunikasjonsteknologien åpner for nye muligheter for likestilling dersom vi tar vare på dem. Regjeringen legger også vekt på universell utforming innenfor IKT, og vil sikre at digitale løsninger ikke diskriminerer, men gir like muligheter til alle. Jeg er opptatt av de mulighetene universell utforming gir for den enkelte, men også for samfunnet. Dette er kvaliteter som er positive for alle, men spesielt viktig er det for personer med nedsatt funksjonsevne. I årene framover vil vi også få en endring i befolkningssammensetningen. Det blir, som interpellanten også var inne på, flere eldre, som gjennom et langt liv har fått redusert syn, hørsel og bevegelse. Samtidig kan det ramme hver enkelt av oss når vi minst aner det, og dermed kan vi bli avhengig av hjelpemidler. Mange eldre ønsker å stå i arbeid, delta i samfunnet og ha et aktivt liv. De fleste ønsker å bo hjemme i egen leilighet så lenge som mulig. Et viktig virkemiddel for å legge til rette for dette er universell utforming. Vi trenger arbeidsplasser, kollektive transportmidler, boliger og nærmiljøer som alle kan bruke. Interpellanten viser i sin interpellasjon spesielt til det arbeidet som nå foregår med å forenkle byggteknisk forskrift. Som interpellanten er kjent med, er dette en sak som er kommunal- og moderniseringsministerens ansvar. Han har også tidligere orientert Stortinget om arbeidet med forenkling av byggteknisk forskrift. Jeg tillater meg likevel å gi en kort oppsummering av de opplysningene som statsråd Jan Tore Sanner tidligere har gitt Stortinget i denne saken: Regjeringen har varslet forenklinger i plan- og bygningsloven med forskrifter og en gjennomgang av effekten av byggteknisk forskrift når det gjelder pris og byggeaktivitet for de minste boligene. Kommunal- og moderniseringsdepartementet vil nå i løpet av mai sende forslag til nye bestemmelser på høring, der redusert snusirkel vil være blant forslagene. Planen er at disse endringene kan iverksettes ved årsskiftet. Statsråd Sanner har likevel i sin kommunikasjon med Stortinget understreket at prinsippet om universell utforming og tilgjengelighet ligger fast. Han har også gitt utrykk for at han er opptatt av at forslaget til endringer skal utarbeides gjennom kunnskapsbaserte prosesser – dette bl.a. i samarbeid med byggebransjen, interesseorganisasjonene og ikke minst brukerne. Selv om statsråd Sanner melder om at det kommer et forslag om redusert snusirkel for rullestolbrukere, er det ikke tatt noen endelig politisk beslutning om dette. En kunnskapsbasert prosess, som også inkluderer samarbeid med ulike parter og en bred høring, vil danne grunnlaget for en beslutning som iverksettes ved årsskiftet. Som barne-, likestillings- og inkluderingsminister med det koordinerende ansvaret for politikken for universell utforming og tilgjengelighet for personer med nedsatt funksjonsevne er det viktig for meg at eventuelle forenklinger ikke skaper barrierer for noen. Vurderingene som gjøres i prosessen, skal være basert på fakta og grundige analyser. Barne-, likestillings og inkluderingsdepartementet har derfor, i samarbeid med Kommunal- og moderniseringsdepartementet, iverksatt ulike forsknings- og utredningsprosjekter for dette formålet. Det blir innhentet data og forskningsresultater fra andre land som kan være med på å belyse krav til tilgjengelighet for personer med nedsatt funksjonsevne. Det er over 30 år siden det ble gjennomført egne norske forsøk om å kartlegge bl.a. arealbehovet ved bruk av rullestol. Nå gjennomføres et helt nytt forsøk på dette området. Dette forsøket skjer ved Norsk forskningslaboratorium for universell utforming ved Høgskolen i Gjøvik. I disse testene deltar 55 rullestolbrukere med et representativt utvalg av rullestolmodeller som brukes i Norge i dag. Utvalget av stoler gjøres i samråd med eksperter i Nav. Høgskolen i Gjøvik gjør et svært viktig arbeid på dette feltet. De har også lagt til side annet arbeid for å gjennomføre disse testene raskt, slik at resultatene kan inngå i det totale kunnskapsgrunnlaget for forenklingsarbeidet. Pris og byggeaktivitet for de minste boligene er sentrale begrunnelser for å vurdere kavene til tilgjengelighet i byggteknisk forskrift. Deler av byggebransjen argumenterer med at prisene på små boliger øker betydelig når det stilles krav til tilgjengelighet, og dette fører til nedgang i etterspørsel og for lav byggeaktivitet. Jeg har merket meg at det er uenighet blant ekspertene om hvilken prisdrivende effekt krav til tilgjengelighet har og om årsaker til redusert byggeaktivitet. Jeg forutsetter derfor at dette analyseres og dokumenteres grundig, slik at alle positive og negative effekter av aktuelle forenklinger i byggteknisk forskrift er til stede i hørings- og beslutningsprosessen. Regjeringen har som mål å redusere byråkratiet, fjerne tidstyver og forenkle regelverk, men samtidig må vi også være villig til å ta kostnaden ved å sette krav til kvalitet som vil gi positive effekter for enkeltmennesker, familier og samfunnet som helhet når det er nødvendig. Jeg ser fram til en god debatt. Det er viktig at vi har universell utforming på dagsordenen i Stortinget, at vi har en god debatt om dette. Dette kan ramme oss når som helst, og de som trenger universell utforming, skal ha samme rettigheter og muligheter som alle andre.