Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-12-11:
Noen kulturpolitiske tiltak er viktigere enn andre. Komiteen har i høst arbeidet med Den kulturelle skolesekken. Den kulturelle skolesekken skal bl.a. finansieres ved tippemidler. Endringen av tippenøkkelen er vedtatt av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, som sier at overskuddet fra Norsk Tipping skal deles likt mellom idrettsformål og kulturformål. Dette har gitt Kultur-Norge et kjempeløft. Den kulturelle skolesekken skal medvirke til at alle elever i grunnskolen får tilgang til, kan gjøre seg kjent med og få et positivt forhold til kunst- og kulturopplevelser av alle slag. Etter forslag fra Arbeiderpartiet er fordelingsnøkkelen til Den kulturelle skolesekken endret i forhold til St.meld. nr. 38 for 2002-2003 når det gjelder det som skal gå til lokale prosjekt, og det som skal gå til sentrale utviklingstiltak. I 2003 vil 180 mill. kr av tippemidlene gå til skolesekken. Den sentrale delen vil da få 36 mill. kr, som utgjør 20 pst., mens det lokale leddet får 144 mill. kr til fordeling, som er 80 pst. Dette skal gå uavkortet til kommunene der ungene er. Arbeiderpartiet er meget fornøyd med at også regjeringspartiene fant dette forslaget riktig og gikk imot forslaget i meldingen fra egen regjering. Tippemidlene kommer også til nytte på andre områder. Jeg tenker på Frifond. Lokal aktivitet er viktig, og det er avgjørende at lag og organisasjoner har gode rammevilkår. Forutsetningene for stortingsvedtaket var at de ordinære bevilgningene på statsbudsjettet skulle opprettholdes. Regjeringen ser igjen bort fra stortingsvedtak og foreslår kutt i Frifond på Barne- og familiedepartementets og Kulturdepartementets budsjett. Dette kommer i tillegg til kuttet på budsjettet for inneværende år. Det innebærer at den samlede satsingen blir mindre enn den skulle ha vært. I Arbeiderpartiets alternative budsjett foreslo vi derfor å reversere kuttene i Frifond. Også når det gjelder lokale kulturbygg, gjør Regjeringen det samme. Et annet tema som sjelden blir diskutert i Stortinget, men som diskuteres heftig i hele landet, er idrettspolitikk. I Idretts-Norge legges det ned mye frivillig arbeid. Ikke minst er dette arbeidet viktig for å fremme den helsemessige kompetansen blant barn og unge. Det er også viktig å vise sammenhengen mellom breddeidrett og det frivillige arbeidet. Gjennom omlegging av tippenøkkelen får idretten en vesentlig økning i anleggsmidler og prosjektmidler. Dette er svært positivt. Her bør også bilsporten komme inn. Det er viktig at bilsport utøves i kontrollerte former, og da trenger vi egnede baner og anlegg. Til slutt vil jeg nevne noen enkeltsaker som er viktige for meg. Den ene er Tromsø symfoniorkester. Gjennom budsjettforliket er de nå forhåpentligvis sikret at orkesteret kan erstatte de tre landsdelsmusikerne som går ut av orkesteret. Arbeiderpartiet hadde 1,3 mill. kr på sitt alternative budsjett, men de får altså nå 700 000 kr gjennom budsjettforliket. Den andre saken gjelder egne TV-sendinger i Nordland, som fremdeles mangler fullverdige sendeflater. Igjen sier flertallet på Stortinget at sendeflatene skal være like i alle fjernsynsregionene. Denne saken går helt tilbake til 1996, og når har statsråden tenkt å rydde opp i den? Helt til slutt vil jeg ta opp problemene som mange aviser får i forbindelse med den omstridte portoøkningen som trer i kraft fra 1. januar 2004. Arbeiderpartiet er opptatt av at mediepolitikken skal sikre mangfold og ytringsfrihet og er redd for at ekstra utgifter i form av portoøkninger vil utarme Avis-Norge. Bare et eksempel: Helgeland Arbeiderblad, med et opplag på ca. 10 000 eksemplarer og seks utgivelser pr. uke, vil få en merkostnad på om lag 687 000 kr. Dessverre er de aller fleste avisene prisgitt Postens tjenester, spesielt i distriktene, og Arbeiderpartiet mener at kulturministeren må medvirke til tiltak som sikrer disse avisene fortsatt drift. Jeg tar det som en selvfølge at statsråden har hatt nok tid – etter vedtaket i Posten om portoøkning fra 1. januar 2004 – til å finne måter å løse de merkostnadene som avisene blir påført, da Posten presiserer at de ikke har noen form for kulturpolitisk ansvar.