Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-03-20:
Jeg vil også uttrykke glede over at vi så samlet står bak det forslaget som nå ligger på bordet i Odelstinget. Jeg er glad for den fulle støtten som Regjeringas forslag om en ny straffebestemmelse nå får. Dette vil bidra til å styrke barns rettsstilling i Norge når det gjelder det de fleste av oss oppfatter som de alvorligste overgrep. Dessuten er det to utfordringer i denne type lovgivning – eller det er flere, men det er særlig to. For det første er det en lovgivning som prøver å trenge inn på et område, en arena og en teknologi som vi opplever at strafferetten har problemer med å trenge inn i. Slik sett vil dette lovforslaget etter min oppfatning være et godt redskap og bidra til både å komme i forkant og også skjerpe politi og påtalemyndighets og for så vidt også andre aktørers årvåkenhet overfor hva som utvikler seg bl.a. i de nye teknologiene. Jeg vil også understreke veldig sterkt at dette lovforslaget også er en del av et hele, som flere har vært inne på, med hensyn til det å få økt fokus på de overgrep som rammer barn, og de overgrep som skjer i de næreste relasjoner, som så altfor lite er gjenstand for debatt, folkemøter og demonstrasjonstog. Slik sett er jeg glad for at vi samlet politisk sett står bak dette. Jeg skulle ønske at også norsk media kunne ha fanget opp dette, ved siden av alle de andre mer eller mindre helt perifere spørsmål som vi møtes med, særlig denne dagen, når det gjelder politikeres virke. Innføringen av en slik bestemmelse er nevnt i regjeringserklæringen som en del av Regjeringas arbeid for å intensivere innsatsen mot overgrep mot barn. Vi mener at dette har vi levert raskt, med en sikker saksbehandling. Det trengs i forbindelse med denne type lovverk. For det første er det et nytt område vi trenger inn på, og det er, som bl.a. representanten Dørum var inne på, en bestemmelse som i seg sjøl utfordrer politi, påtalemyndighet og domstoler fordi dette er et straffebud som er uortodokst, i den forstand at det i aller høyeste grad rammer handlinger som skjer før det klanderverdige inntrer. Slik sett tror jeg at den runden som har vært i forhold til utredning og forberedelse i departementet, har vært veldig nyttig og nødvendig, uten at jeg på noen måte mener at det har tatt lang tid. Barn fortjener samfunnets sterkeste beskyttelse mot alle former for overgrep. Regjeringa ønsker å sikre bedre oppfølging av barn som blir utsatt for overgrep og å legge forholdene til rette for en effektiv avdekking og straffeforfølging av seksuelle overgrep mot barn. I en del type saker mener Regjeringa at det også kan være grunn til å heve straffenivået for bedre å reflektere straffverdigheten i handlingene og de alvorlige skadevirkningene som overgrep faktisk fører med seg. Dette får vi flere anledning til å diskutere i tida som kommer. Vårt håp er at forslaget til ny straffebestemmelse vil bidra til nettopp å forebygge at overgrep skjer. Forslaget vil gi politi og påtalemyndighet bedre muligheter for å gripe inn på et tidlig tidspunkt i hendelsesforløpet fram mot et planlagt overgrep, slik at det kan avverges. Barns beskyttelse mot overgrep skal ikke variere etter hvilke metoder overgriperen benytter seg av for å oppnå kontakt. Mye av den atferden som skjer på nettet fra voksne som søker kontakt med barn for seksuelle formål, ville ikke være akseptert ved vanlig fysisk kontakt. Internett og andre elektroniske medier skal ikke være noen lovløs sone der overgrep og andre typer kriminalitet fritt kan begås. Det er viktig at lovgivningen og politiets midler mot kriminalitet er oppdatert og tilpasset en slik teknologisk utvikling. Gjennom dette forslaget mener Regjeringa at politi og påtalemyndighet vil få et bedre grunnlag for sin kontrollvirksomhet på nett. Vi håper også at forslaget til presisering av straffeloven § 201 om seksuelt krenkende atferd forøvet gjennom elektronisk kommunikasjon vil være med på å understreke barns ubetingede krav på beskyttelse mot overgrep uansett hvilke medier eller metoder som måtte benyttes. Som flere har vært inne på: For å bekjempe denne type overgrep er vi nødt til å satse på flere typer virkemidler. Alt vil ikke bli gjort med dette vedtaket. Jeg er glad for at mange her har merket seg det som arbeidsgruppen til Grete Faremo har levert. Det er noe vi tar på største alvor. Jeg tror vi skal se det i sin sammenheng og koste på oss tid i forhold til å høre hva høringsinstansene sier for å gjøre dette bedre. Flere har vært inne på andre aspekter ved dette. Jeg har lyst til å nevne at vi antagelig må se på alternative strategier for å hjelpe barn, ikke bare de rent strafferettslige, men også de sivilrettslige – det henger ofte sammen med å gjøre bevisene bedre. Når det gjelder spørsmålet om Barnas hus, er det noe Regjeringa jobber intenst med. Det er bestemt at det første skal legges til Bergen. Prosjektet er godt i gang. Det er mitt håp at vi skal klare å levere der, i motsetning til den tidligere regjeringa.