trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Audun Otterstad (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
Vi er alle individer. Men «når det bles som værst på toppan og når galskapen får rå» – da samler vi oss. Som da kong Olav, eller Olav den hellige, kom til Trøndelag – da sto vi sammen. Eller da svenskekongen prøvde seg, eller når Petter Northug og Marit Bjørgen går for gull i «Øst-Trøndelag», bedre kjent som Falun – da står vi sammen. I Trøndelag er det helt fantastiske muligheter for fem ting. Det ene er utdanning. Den nye regionen Trøndelag vil bli det første fylket – eller region, om en vil – som har to universiteter. Det må også statsråden og regjeringen ta hensyn til i oppgavene og mulighetene som skal komme for Trøndelag. Det jobber i dag 15 000 mennesker innen teknologirettet sektor i Trondheim tilknyttet NTNU, der mange av bedriftene og startup-bedriftene har kommet rett ut, med kommersialisering og vellykkede prosjekter. Hvis vi skal klare å skape like produktive arbeidsplasser i det som vi kaller omstillinger, eller det grønne skiftet, om en vil, må vi ha en storstilt satsing på nye NTNU, på Ocean Space Centre, vi må ha forskningsmiljø som er sterke rundt HUNT og rundt Levanger-miljøet på helse, så vi klarer å finne nye antibiotikamedisiner mot de resistente bakteriene, som er en av de største utfordringene vi ser i dag. I tillegg er makten innenfor verdens matfat i endring. Den dreier seg nordover, og den dreier seg mot Trøndelag. Den nye regionen må få økonomiske muskler til å være med og skape arbeidsplasser i denne omstillingen, men også ta i bruk alle de fantastiske mulighetene som må knyttes sammen, og der vi må se virkemidlene i en helhet, fra utdanningen, fra verdens mest fantastiske ungdom, som vi har i dette flotte landet og i Trøndelag, og helt til dem som allerede driver i dag, til Hitra, til Rørosmat, til Oppdal, og vi har Frosta. Vi har også verdens beste havressurser. De «satt spor i sand», og de «skreiv ord i vainn». Fylkesordføreren og fylkesrådslederen har virkelig gått foran og motbevist en gang for alle, som representanten Frank J. Jenssen sa, at trøndere er trege.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2016-06-08:
Som trønder, tidligere fylkestingspolitiker og blant initiativtakerne til Trøndelags-prosessen er jeg stolt i dag. Trøndelag, regionen med felles språk, kultur og identitet, skal endelig samles igjen til ett rike. Jeg er stolt fordi vi har gjort det mange mente var umulig, mulig, og fordi Trøndelag går foran som en pionerregion. Vi har initiert og styrt prosessene selv og fattet beslutningen om å gå sammen, og gjennom det baner vi vei for andre landsdeler. Dermed viser trønderne at vi likevel ikke er så trege som mange kanskje vil ha det til. Tar du Trøndelag ut av historiebøkene, blir det bare permene igjen, sa Jon Leirfall i sin tid. Og det skrives nasjonal historie i dag, med Trøndelag i hovedrollen. Fylkene er blant de eldste statsstrukturene – la oss kalle det det – vi har her til lands. Trøndelag hadde tilbake på 500-tallet en av landets første representative styringsstrukturer, Frostatinget, og Trøndelag er faktisk den eneste landsdelen som har ordet lov i navnet. Det gamle Trondhjems amt, som ble etablert i 1687 etter innføringen av eneveldet, ble av styringsmessige hensyn delt i to i 1804. Grensen mellom Nordre og Søndre Trondhjems amt ble trukket opp etter det som var ferdselsåren på den tiden, nemlig sjøen. Grensen mellom Nord-Trøndelag og Sør-Trøndelag så vi trøndere etter hvert ble irrelevant og til hinder for gode løsninger og utvikling. Fylke betyr samling – om det som betyr mest. For trønderen var og er det også et spørsmål om makt og innflytelse. Trønderen er en urgammel stridbar sjel, ikke minst et motmaktmenneske. Det er sterke politiske kulturer i Trøndelag som reflekterer det fortsatt. Nå skal vi bygge det nye Trøndelag, ta mulighetene i bruk. Det som er hovedmålet med reformen sett fra trønderens perspektiv, er å gi bedre tjenester, gi næringslivet konkurransekraft, sikre framtidig vekst og utvikling i fylket og å bygge et sterkt regionalt partnerskap for å styrke regionens posisjon og innflytelse nasjonalt. Men ikke minst er det en viktig forventning i Trøndelag om at regjeringen og Stortinget nå vil spre politisk og forvaltningsmessig makt og myndighet til det nye folkevalgte regionale nivået, til en region som vil ha kompetanse og kapasitet til å ta på seg flere oppgaver framover. Jeg vil takke statsråden spesielt for positiv medvirkning og for beslutninger som har vært helt nødvendige for å komme dit vi er i dag. Jeg vil spesielt trekke fram at den første felles fylkesmannen for Trøndelag på over 200 år får sitt sete i det nye administrasjonssenteret for Trøndelag i Steinkjer, en beslutning som ble en myteknuser om regionreformen som en sentraliseringsreform, hvor regjeringen i praksis viser vilje og evne til å spre makt og kompetanse – en viktig forutsetning for å skape en balansert utvikling i hele regionen. På denne historiske dagen er min oppfordring: «look to Trøndelag» – og gjør som oss!
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2016-06-08:
Som saksordføreren grundig har gjort rede for, dreier denne saken seg om å omdanne det statlige foretaket Aerospace Industrial Maintenance Norway SF, også kalt AIM Norway, til aksjeselskap og å gi regjeringen fullmakt til endring i statlig eierandel i det nye aksjeselskapet. AIM Norway er i dag et statsforetak som driver vedlikeholdsoppdrag knyttet til sentralt luftforsvarsmateriell som F-16 jagerfly og Sea King redningshelikoptre. Formålet med omdannelsen til aksjeselskap er å sikre selskapets posisjon ytterligere i en internasjonal konkurransesituasjon, gjøre det mulig for selskapet å ha flere eiere og kunne knytte til seg strategiske partnere som kan være med og utvikle selskapet videre, med de investeringsbehovene som kreves når nytt forsvarsmateriell fases inn, som de nye F-35-kampflyene og de nye helikoptrene. Det vil gi økt fleksibilitet til å tilpasse eierstrukturen til hva som er det beste for selskapet på lang sikt. Det er et mål å sikre at den høyteknologiske kompetansen i selskapet i dag forblir i Norge, og at en gjennom et statlig nedsalg vil gi norsk forsvarsindustri en god mulighet til å styrke sin posisjon og utvide virksomheten ved AIM Norway AS. Det er videre viktig å sikre driftskontinuitet – at driften videreføres i sin helhet uten at kunder og medkontrahenter berøres. Eksisterende avtaler med Forsvaret overføres til det nye selskapet. Styrets kompetanse vis-à-vis eier berøres heller ikke av omdanningen, og den vil ikke ha økonomiske eller administrative konsekvenser for staten. Arbeidsgivers rettigheter og plikter og ansattes rettigheter og pensjonsordninger videreføres. Tilgang på høyt kompetent personell og å beholde dem på norske hender er avgjørende for å sikre tilfredsstillende beredskap og Forsvarets operative evne. Høyre mener det er et viktig hensyn å sikre at hovedkontoret til det nye aksjeselskapet skal ligge i Norge, og jeg vil understreke at det er viktig for Høyre å sikre gode rammevilkår, slik at vi kan beholde og videreutvikle en konkurransedyktig norsk forsvarsindustri. Komiteens innstilling ivaretar på en god måte balansen og legger til rette for å styrke privat eierskap, samtidig som hensynet til at dette er et sensitivt og strategisk viktig forretningsområde for Norge, ivaretas gjennom at det fastsettes en nedre andel for eierskapet på 50 pst., samtidig som en åpner for fullt nedsalg dersom kjøper har en statlig eierandel på minimum 50 pst.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2016-06-08:
Denne investeringsproposisjonen er en stor og viktig sak, først og fremst for Forsvaret, men også for lokalsamfunnet på Ørland og for hele Trøndelag. I 2014 gjorde Stortinget oppstartsvedtaket for kampflybaseprosjektet med bygging av det nye skvadronsbygget. Vi fulgte opp i 2015 med bevilgning til ny hovedinfrastruktur, nytt vedlikeholdsbygg og rullebaneforlengning. Nå kommer altså neste skritt, nemlig bygging av nytt forsyningslager for F-35-flyene og nye forlegninger. Bemanningen på Ørland vil øke kraftig når kampflybasen blir fullt operativ, og det er beregnet behov for 150 flere boenheter for befal og vervet personell. Regjeringen fortjener ros for å ha løst saken om framtiden til Hårberg skole, da Ørland kommune har akseptert tilbudet fra Forsvarsbygg om å kjøpe skolen for 100 mill. kr. Som statsråden har redegjort grundig for, viser regjeringen vilje til å legge godt til rette for lokalsamfunnets behov i forbindelse med etableringen av kampflybasen, og den viser i praksis at den tar på alvor de belastningene som støyproblematikk vil kunne utgjøre for lokalsamfunnet. Med vedtaket i dag snakker vi så langt om en samlet investeringsramme på snart 3 mrd. kr på Ørland. Stortinget viderefører med dette den store satsingen som vil gi Luftforsvaret de aller beste rammebetingelser, med topp moderne basefasiliteter som sikrer at kampflybasen er klar til å ta imot de første F-35 JSF-flyene som ankommer Norge høsten 2017. I tillegg skal Ørland fortsatt fungere som en base for NATOs AWACS-fly, og det er også et viktig hensyn. Som sagt innledningsvis: Dette er en stor og viktig sak for Forsvaret, men også for hele Midt-Norge. Det reiser seg et gigantanlegg på Brekstad i Ørland. Trønderne er stolte over å være vertskap for den nye kampflybasen. Vi snakker om en region der oppslutningen om Forsvaret står veldig sterkt, og der forsvarsviljen fortsatt lever i beste velgående. Det ble sist demonstrert under den store allierte vinterøvelsen Cold Response. Kampflybasen er det største statlige regionale utviklingsprosjektet i Trøndelag i vår tid. Det gir vekstmuligheter for alle deler av næringslivet, ikke minst for forsvarsrelatert leverandørindustri. Det vil tilføre regionen ny og bredere kompetanse og øke attraktiviteten i Trøndelag, men aller viktigst: styrke forsvaret av landet gjennom økt operativ evne.
Torhild Aarbergsbotten (Høyre), 2016-06-08:
Dagen i dag er nok en merkedag i trøndersk historie. Trøndelags-fylkene har en felles historie og kultur. Jeg tror det er få som merker vesentlig til fylkesgrensen når de kjører E6 fra Trondheim til Stjørdal. Trondheim lufthavn, Værnes, ligger i Nord-Trøndelag. Trondheim er motoren i bo- og arbeidsregionen Trøndelag, og vi ser at den største befolkningsveksten finner vi på aksen Orkanger–Stjørdal. Vi heier på Rosenborg og opplever at ski-VM og OL, for den saks skyld, i praksis har vært trønderske mesterskap. Vømmøl, DDE og Åge er trønderske artister. Våre spel og festivaler viser med tydelighet at kulturen og de historiske begivenhetene har vært preget av at vi i praksis har vært én region i mange hundre år. Målsettingen med å slå sammen fylkene er å legge til rette for en region med livskraft, bærekraft og konkurransekraft. Trøndelag har rike naturressurser, og det eksporteres millionvis med laksemåltider fra kysten vår. Skogen er den nest største eksportnæringen, og de trønderske bøndene produserer en stor andel av maten vi spiser her i landet. Vi har rike tradisjoner innenfor industrien. Norges kampflybase bygges nå i Ørland, og Europas største vindpark bygges i Åfjord. Våre kunnskaps- og forskningsmiljøer i Trondheim er verdensledende innenfor viktige områder som f.eks. miljøteknologi. Vi sier at framtiden skapes i Trøndelag, og mener at vi har god dekning for den uttalelsen. Vi har tro på at et samlet Trøndelag vil bidra til at enda flere av våre bedrifter vil dra nytte av Trondheimsmiljøene, og at samarbeidet innen forskning og utvikling og næringsliv vil bli enda bedre. Vi har tro på at et felles Trøndelag vil kunne gi bedre tjenester til sine innbyggere og sitt næringsliv og gjøre regionene sterkere i et nasjonalt perspektiv. Vi får nå et tydelig tyngdepunkt i Midt-Norge. Det vil være viktig for å tiltrekke seg nye innbyggere og nytt næringsliv, og stemmen mot nasjonale myndigheter blir tydeligere. God infrastruktur med gode veier og et godt kollektivtilbud vil på mange måter bli avgjørende viktig for å oppnå de målene vi setter oss med sammenslåingen av fylkene. Vi må tørre å erkjenne at nærheten til Trondheim vil være viktig. Derfor vil ny E6, en utbedret jernbane, asfalt på fylkesveiene og en ny godsterminal være uhyre viktig for regionen. Jeg var så heldig å få følge prosessen med å slå sammen Trøndelags-fylkene tett fra den spede begynnelsen i 2004 og fram til i dag, i egenskap av fylkespolitiker og nå stortingspolitiker. Det er stor grunn til å takke en samarbeidsvillig og offensiv kommunalminister, som hele tiden har støttet opp om det politiske miljøet i Trøndelag for at prosesser skal kunne gå raskt og smidig.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
I dag gratulerer vi trøndere hverandre med dagen, og Ingvild Kjerkol gjorde Willy Brandts ord til våre da hun sa: I dag vokser det sammen, det som hører sammen. Det er et godt bilde på det som skjer. Så har vi i debatten brukt mye tid på å skryte av framtidsrettede fylkespolitikere i både Nord- og Sør-Trøndelag som har vist lederskap. Det er vel fortjent. Nå er det opp til regjeringen og Stortinget å vise det samme lederskapet, for Trøndelag er rigget for større oppgaver. Jeg er nok enig med representanten Stein Erik Lauvås, som i replikkordskiftet utfordret statsråd Sanner på at nettopp regjeringens uforutsigbare signaler til kommunesektoren når det gjelder kommunereformen, må bære mye av skylda for at så få kommuner nå har funnet det fornuftig eller fristende å slå seg sammen. Nå er det viktig at ikke det samme skjer i fylkeskommunene over det ganske land. Jeg tror dermed at det blir ganske avgjørende at vi nå får gode erfaringer fra nettopp sammenslåingen av Nord- og Sør-Trøndelag. Når fylkespolitikere og innbyggere tar ansvar, sånn som trønderne nå har gjort, og viser vei, er det med en klar forventning om nye oppgaver. Det er blitt gjennomført et politisk håndverk av de sjeldne for at vi er der vi er i dag når det gjelder Trøndelag. Vi vet hvor krevende det også har vært. Ved siden av at trønderske fylkespolitikere viser vei, tror jeg at også Trøndelag og fortellingen om hvordan dette går, vil vise vei for andre fylker. Blir det en suksess, vil også flere se de gode sidene ved sammenslåing. Jeg tror dette kan være prosesser som vi også må være forberedt på at kan ta mange år. Det har vi også sett i andre land. I en del europeiske land har ikke flere oppgaver kommet til regionene som følge av raushet fra parlamentene, men etter knallhard dragkamp over mange år. Derfor påligger det et ansvar for alle partier i Stortinget for å bidra til at debatten kan holdes varm, og at prosessen med flere oppgaver kan pågå i tiden framover. Den beste måten å forutsi framtiden på er å skape den. Det har trønderne tatt på alvor.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2016-06-08:
Jeg skal love ikke å trekke ned debatten lenger enn nødvendig. Min hyllest skal også komme – bare ta det med ro. Jeg har først lyst til å si at i debatten i forrige sak, om regionmeldingen, sa Venstres André Skjelstad noe sånt som at det var et nivå han var veldig begeistret for. Jeg kan bekrefte at jeg ikke er like begeistret som representanten Skjelstad. Aller helst hadde jeg ønsket at vi i dag kunne ha gjort et vedtak i Stortinget som hadde sagt at vi hadde lagt ned det fylkeskommunale, regionale nivået. Jeg registrerer at stortingsflertallet ikke ønsker det, i hvert fall ikke riktig ennå. I lille Norge hadde det vært mer enn nok med to nivåer – staten og færre, men sterkere kommuner – da hadde man virkelig kunne fått lokaldemokratiet til å blomstre. Når likevel situasjonen i Stortinget er som den er, er dette den nest beste løsningen. Regioner er bedre enn dagens fylkeskommuner. Trøndelag, som vi trøndere kaller området, uavhengig av om man vedtar en fylkessammenslåing i dag eller ikke, er et fantastisk område. Det er på mange måter et Norge i miniatyr, et mini-Norge. Vi har fjell og fjord, vi har by og land som stort sett går hand i hand, vi har jordbruk, vi har fiskeri og oppdrett, og vi har sterke offentlige virksomheter og en av landets sterkeste kunnskapsklynger i Trondheim. Kritikken mot Trøndelag tidligere, i alle fall politisk, har vært at samarbeidet mellom fylkene har vært for dårlig. Man har vært for dårlig koordinert i politiske prosesser opp mot storebror staten, og man har derfor tapt i kampen mot andre fylker. Jeg er, som sagt, betinget positiv til vedtaket som gjøres i dag. Jeg er imidlertid usikker på om vedtaket vil rette opp i kritikken mot fylkene, og som fylkene også har rettet mot seg selv. De to gamle fylkene har blitt enige om å gjøre det bordet man skulle sitte felles rundt, til et bord på 12 mil mellom hver bordende: den ene enden i Trondheim, hvor regionordføreren skal sitte, og den andre bordenden i Steinkjer, der regionrådmannen skal sitte. Jeg er usikker på hvor mye mer koordinerte prosesser det blir av det. Jeg mener det er legitimt å være bekymret for Oslo-makta, det har jeg vært lenge, men man kjemper ikke ned Oslo-makta ved å svekke makt- og kraftsentrumet i regionen. Men det er altså ikke en konsekvens av vedtak vi gjør her i dag i Stortinget, det er konsekvenser som fylkespolitikere i Nord- og Sør-Trøndelag må ta på sin kappe.
Trine Skei Grande (Venstre), 2016-06-08:
Jeg syntes det var viktig at også Oslo-benken tok ordet i denne debatten, så nå kommer Oslo-makta. Trøndelag er ikke bare historisk sett en viktig region, som også sprer folk ut på andre benker i denne salen, det er også kjent at norgeshistorien hadde vært en ganske kort epistel hvis det ikke hadde vært for Trøndelags posisjon i den. Her starter man også en annen viktig reform i Norge med sammenslåing av Trøndelags-fylkene. I motsetning til representanten Bjørnstad er jeg for at vi skal ha tre nivå. Hadde ikke Venstre vært med og slått fast det også i denne stortingsperioden, hadde denne reformen ikke startet. Da hadde heller ikke de sammenslåingene vi nå ser, vært bra. Olav Duun sa: «Verda er vakker ho, berre du ser ho frå rette kanten.» Hvis du ser denne prosessen fra liberale sin kant, er dette vi nå starter på, en god start på den regionreformen. Det har vært en god prosess. Et annet Duun-sitat er: «Fjella, dei står der dei står. Dei veit kor dei hører til.» Det er vel ikke noen store endringer som egentlig skjer i trøndersk identitet ved denne sammenslåingen. Men for meg, som inne i den trønderske identiteten også er namdaling, mener jeg at dette er Namdalens store sjanse. Jeg har lyst til å symbolisere det med de kampene som Namdalen har prøvd å kjempe i et fylke som egentlig er for svakt til å klare de store satsningene. Nå tror jeg at Namdalen har masse muligheter til å være en del av et større lag. Nå har Namdalen muligheten til å utvikle sin namdalske identitet inne i Trøndelag, og nå har man muligheten til å være på lag med en større motor, som heter Trondheim. Det har vært en holdning, spesielt i Nord-Trøndelag, at det av og til er viktig å lenke seg til dem som sliter og har det vanskelig, for å få mer støtte og hjelp. Jeg tenker at det er viktig å lenke seg til motoren i et miljø – det å sørge for at man faktisk er med på å bli dratt opp når man skal utvikle noe videre. Her har Namdalen masse sjanser nå som var vanskelig da man var i et lite fylke, som ikke hadde kraft til også å løfte Namdalen. Nå forventer jeg at Trondheim er med på å løfte Namdalen. Jeg forventer at universitets- og forskningsmiljøene er det. Jeg forventer at næringsmiljøene er det. Det er når vi får til disse koblingene, at vi også får muligheten til å løfte det som er ytterkantene i fylkene som de nå har dratt opp. Dette er en kjempesjanse, og det er en mulighet for at trøndersk identitet også kan utvikle mye bra levekår for folk i de to fylkene framover.
Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2016-06-08:
Denne saken gjelder innberetning fra Ombudsmannsnemnda for Forsvaret om virksomheten i tiden 1. januar–31. desember 2015. Ombudsmannsnemnda for Forsvaret skal etter Stortingets vedtatte instruks for nemnda bidra til å sikre de allmennmenneskelige rettigheter til Forsvarets personell. Ombudsmannsnemndas virksomhet skal også bidra til å effektivisere Forsvaret. Som en del av nemndas virke har Ombudsmannsnemnda i 2015 gjennomført seks befaringer ved følgende anlegg: KNM Harald Haarfagre, Madla leir, Stavanger KNM Tordenskjold, Haakonsvern, Bergen NOR Mil Rep og MMB NATO Headquarters, Brussel, Belgia 138 Luftving, Ørland hovedflystasjon, Ørland Luftkrigsskolen, Trondheim Forsvarets personell- og vernepliktssenter, Hamar/Oslo Komiteen har merket seg at Ombudsmannsnemnda på sine befaringer i 2015 har erfart mye positivt. Det utvises ifølge nemnda godt lederskap med tydelige holdninger, stor arbeidsvilje og hovedsakelig godt arbeidsmiljø. Når det gjelder oppfølging av fjorårets fem fokusområder, fremhever Ombudsmannsnemnda det som positivt at Forsvaret har tatt tak i de til dels store manglene i eiendom, bygg og anlegg som ble påpekt bl.a. ved brannstasjonen ved Bardufoss flystasjon. Et nytt bygg er nå under oppføring. Et annet forhold som særskilt ble rapportert om i fjorårets melding, var tidsbruken ved sikkerhetsklareringer. Komiteen viser til at lang saksbehandlingstid med sikkerhetsklareringer har vært en gjenganger i Ombudsmannsnemndas innberetning om Forsvarets virksomhet. Komiteen finner det gledelig at saksbehandlingstiden nå går ned som følge av styrkede personellressurser, nytt saksbehandlingsverktøy og ny forsøksordning for saksbehandling for førstegangstjenestegjørende. Komiteen har også merket seg at Ombudsmannsnemnda opplever at innføring av allmenn verneplikt for begge kjønn er blitt godt mottatt, og at arbeidet med tilpasning av utstyr og innkvartering er godt i gang, noe nemnda registrerer som meget bra. Komiteen viser til de merknadene som ble gitt til fjorårets Dokument 5, i Innst. 288 S for 2014–2015, og er svært godt fornøyd med at Forsvarsdepartementet og Forsvaret har tatt dette på alvor. Det er for øvrig gledelig å se at det har vært en kontinuerlig forbedring over tid med hensyn til de områdene som Ombudsmannsnemnda for Forsvaret har ansvar for. Dette må betraktes som godt arbeid. Jeg viser for øvrig til komiteens merknader og anbefaler med dette komiteens enstemmige innstilling.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
Jeg slutter meg til saksordførerens innlegg. Jeg tar ordet for å understreke noe som også han nevnte, som Ombudsmannsnemnda for Forsvaret og også komiteen har vært særlig opptatt av, og det er tidsbruken for sikkerhetsklarering. Det er veldig gledelig at den nå har gått ned, og at man har satt i verk tiltak som ser ut til å fungere. Det som ikke kan måles, er Ombudsmannens egen rolle i å få fortgang i denne prosessen. Noe sier meg at den ikke er ubetydelig, og det er verdt å nevne fra denne talerstolen. Det er jo fristende når årsmeldingen ligger foran oss, å bruke et helt innlegg på hvor gledelig det er at Ombudsmannsnemnda melder at innføringen av allmenn verneplikt for begge kjønn har blitt godt mottatt i Forsvaret, og at arbeidet med tilpasning av utstyr og innkvartering er godt i gang, men det skal jeg ikke gjøre. Det jeg derimot har lyst til å peke på, er den rollen Ombudsmannen har, som vi ikke kan måle og veie, for sine egne. Ombudsmannen har i 2015 behandlet 26 registrerte saker fra vernepliktige. De har blitt formelt behandlet og er godt beskrevet i rapporten. Men det jeg vil trekke fram, er beviset på at Ombudsmannen fungerer og fyller sin rolle på noe av det som kanskje er viktigst, nemlig på den uformelle arenaen. For i tillegg til de formelt registrerte klagesakene er det blitt behandlet en rekke henvendelser hvor Ombudsmannens kontor har gitt råd, veiledning og bidratt til å løse løpende saker på en uformell måte. Det oppnår man ikke med mindre man har en tung faglighet og en tillit som gjør at man opplever at Ombudsmannen faktisk er en ombudsmann, noen man kan gå til, noen som har både mandat og mulighet til å løse saker fortløpende, etter hvert som de dukker opp. Jeg hadde lyst til å bruke anledningen til å rose Ombudsmannen fra Stortingets talerstol og si at dette viser at den rollen fylles akkurat slik som den skal, og det er veldig trygt og gledelig.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-06-08:
Takk for spørsmålet. Som jeg også skrev i brev til komiteen, som svar på ni spørsmål som ble oversendt, er det ingenting i selve omdanningen som legger til rette for endringer i dette. Valg av f.eks. pensjonsordning er noe styret også i dag foretar – det valget er det altså styret som tar. Staten vil fortsatt ha en eierandel og være med på å påvirke på den måten. Så vil jeg understreke, som jeg var litt inne på i innlegget mitt, at det å bidra til å posisjonere og styrke AIM kanskje er noe av det aller viktigste vi kan gjøre for å trygge de ansattes arbeidsplasser i framtida. Det er høykompetent arbeidskraft. Det er veldig mye flinke folk som har evnet å tiltrekke seg også nye kontrakter etter at de – jeg holdt på å si – gamle kontraktene ble overført fra Luftforsvarets Hovedverksted Kjeller til statsforetaket. Det at vi velger lovformen, som sikrer en uavbrutt drift og en kontinuitet, vil også være viktig for å unngå det oppholdet som ellers kunne skapt usikkerhet. Så totalt sett mener jeg at dette er en god ordning også for de ansatte, som vil bidra til trygghet framover.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-06-08:
La meg få kommentere begge spørsmålene. For det første, som jeg sa i innlegget mitt: Jeg syns komiteen har landet på en god løsning. Vi hadde i proposisjonen fra regjeringa ikke lagt inn noen bestemte prosentandeler, men fulgt det som er det vanlige for å ha statlig kontroll, en minimumskontroll. Men jeg syns at det er en god løsning som er valgt, og med den mener jeg det vil være fullt mulig å bidra til en konsolidering og posisjonering av selskapet ved å få inn strategiske partnere også basert på den prosentfordelingen. Når det så gjelder spørsmålet om pensjonsrettigheter og pensjonsordninger, er det, både som jeg skrev i svarbrevet til komiteen, og som jeg svarte på spørsmålet fra representanten Kåre Simensen, ingenting i omdanningen som endrer de rettighetene og forpliktelsene. Det er en beslutning styret i så fall tar, på akkurat samme måte som styret har gjort fram til nå.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-06-08:
Som sagt skal ikke jeg gå inn og kommentere hva som eventuelt var vilkårene den gangen, men det som ligger i beslutningene som komiteen skal fatte i dag, er en tydelig føring, som er helt uproblematisk for Forsvarsdepartementet, og som jeg mener gir godt rom for og åpner for at vi kan hente inn en strategisk partner som bidrar til å videreutvikle selskapet. Dette er også godt i tråd med prinsipper som brukes også ved andre statlige nedsalg, og det er etter min oppfatning en god løsning.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-06-08:
Jeg er absolutt helt enig i representanten Grøslie Wenneslands poeng om at dette er en god dag for de ansatte i AIM, jeg vil bare understreke én ting, sånn at det kommer klart fram. Det står også i proposisjonen fra regjeringa. Vi har fra regjeringas side lagt veldig sterk vekt på nettopp å beholde hovedkontorfunksjonen i Norge. Det er også omtalt under punkt 3.3 i proposisjonen. Det som er viktig å understreke med det, er at det kan man også oppnå med en tredjedels eierandel. Det betyr at man som eier – altså statens eierandel – kan motsette seg endringer i vedtektene. Det betyr også at regjeringa vurderer det dit hen at den framtidige klassifiseringen av AIM Norway AS, som det da blir, skal være under kategori 2 av de fire kategoriene som statlig eierskap har vært organisert under siden 2006. I kategori 2 er målsettingen med eierskapet bl.a. å sikre hovedkontorfunksjonen. Så dette hadde regjeringa allerede ivaretatt gjennom det som ligger i proposisjonen. Når jeg sier at jeg synes løsningen som komiteen har valgt, er god, er det fordi den bidrar til å understøtte det vedtaket og det ønsket vi har om å videreutvikle selskapet på en god måte.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2016-06-08:
Jeg skal være veldig rask, for det meste er sagt. Jeg har først lyst til å takke saksordføreren for entusiasmen i denne saken. Paragrafer og slikt er ikke min sterke side, men det er tydeligvis saksordførerens sterke side, og det var fint at jeg slapp å være så mye med på det. Jeg vil nevne ett punkt, og det er heimevernsloven, hvor man endrer det slik at Heimevernet skal kunne bevege seg utenfor hjemtrakten sin. I utgangspunktet var jeg litt skeptisk til det, men når jeg har fått tenkt meg om og tatt det opp også internt i partiet, er det faktisk veldig klokt å gjøre det på den måten. Man kan se til andre land, f.eks. til Frankrike og til USA, ikke minst, hvor en har National Guard, med mennesker som utgjør en slags reservehær, hvor de aller fleste har fulltidsjobb, men som bidrar nasjonalt til en slags reservestyrke. Heimevernsloven og det at man skal verne om heimen, kan være litt gammeldags – noe som kom etter andre verdenskrig – og det er kanskje naturlig nå at man tenker annerledes i og med at man fraktes fortere, man beveger seg fortere, og behovet kan være helt andre steder enn der hvor Heimevernet faktisk er i dag. Det at man kan flytte på disse styrkene fort, tror jeg er vesentlig. Hvis man, ikke minst, ønsker å ha noen heimevernssoldater opp til Nord-Norge, til Finnmark, f.eks., er det ikke sikkert at det i utgangspunktet er så mange der oppe, men man kan flytte styrker fra andre steder i Norge raskt opp til Finnmark, hvis det er behov for det. Men om man da skal endre begrepet «Heimevernet» til det det faktisk blir på sikt, nemlig en nasjonalgarde, burde man kanskje vurdere.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
Statsråden omtaler nå AIM som en viktig del av norsk forsvarsindustri. Det betyr at hun er komfortabel med at fullmakten til nedsalg er blitt på maks 50 pst. og mer bare hvis kjøper har en statlig eierandel på 50 pst. Vil hun bekrefte det, for dette er jo det komiteen nå legger fram, og det vil bli vedtatt senere i kveld? Så må jeg også spørre statsråden om de ansattes rettigheter, for jeg oppfatter ikke at hun svarer på det. De ansatte har i dag én pensjonsordning for de ansatte som var der da bedriften ble omdannet til statsforetak, mens nyansatte har en annen pensjonsordning. Det ville være smålig, etter min oppfatning, dersom en endring av selskapsform skal føre til at de etter hvert kanskje ikke så mange ansatte som var der ved endringen i forrige runde, nå mister sin pensjonsordning. Kan statsråden kommentere det?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
Han får ta en annen plass.
Astrid Aarhus Byrknes (Kristelig Folkeparti), 2016-06-08:
Eg vil starta med å takka saksordføraren, eg òg, for eit veldig godt arbeid med denne saka og innstillinga som me i dag skal handsama. AIM er eit statleg føretak som no blir føreslått omdanna til eit AS. AIM har bidrege på ein suveren måte til å sikra ei høgkompetent vedlikehaldsverksemd med alle føresetnader for å kunna ta på seg oppdrag knytte til sentralt luftforsvarsmateriell. AIM, som statleg føretak, har i så måte bidrege positivt til dette. I utgangspunktet kunne AIM ha gått vidare som eit statleg føretak, men no når ein har oppnådd semje om at den statlege eigardelen ikkje skal vera mindre enn 50 pst., med mindre det skjer gjennom konsolidering med selskap eller aktørar med statleg eigarskap frå før, er Kristeleg Folkeparti samd i denne omdanninga. Det er høgkompetanse me har gjennom AIM, og det er dermed høgkompetansearbeidsplassar det er viktig å ta vare på og utvikla vidare. Kristeleg Folkeparti er difor nøgd med at hovudkontoret for selskapet skal liggja i Noreg, og at produksjonen kan skje i Noreg. Dei arbeidsplassane som norsk forsvarsindustri og AIM representerer, er nettopp denne typen arbeidsplassar, som utviklar seg, som er innovative, og som varetek både sikkerheitsaspektet og beredskapsaspektet. Eg vil understreka at det no vil bli viktig å søkja strategiske partnarar som vil vera med og gjera AIM til eit framtidsretta selskap, med eit sterkt fagmiljø som er oppteke av sikkerheit og forsvarsevne. I alle typar arbeid er menneska den viktigaste ressursen me har. Sjølvsagt er rammevilkår, fleksibilitet og drift viktige element i alle selskap, men det er menneska, dei tilsette, som er kompetansen og ressursen. Det er difor viktig for den enkelte arbeidstakaren, når ein no går gjennom både omstilling og omdanning til noko nytt, at rettane og pensjonsordningane til dei tilsette blir vidareførte. Det skaper tryggleik og gjer at det blir føreseieleg for den tilsette, noko som igjen vil føra til at verdifull kompetanse blir verande i selskapet, og at kollegiet er med på å forma og byggja AIM for framtida.
Astrid Aarhus Byrknes (Kristelig Folkeparti), 2016-06-08:
Når vi i dag skal handsama lov om verneplikt og teneste i Forsvaret m.m., altså forsvarsloven, er det med ei innstilling som står seg svært godt for dagane som kjem. Det er eit uttrykk som heiter «alt til si tid», og dette uttrykket kjem til sin rett når det gjeld denne saka. Det er mykje som endrar seg, både i Forsvaret og i samfunnet elles, og skal vi klara å sjå framover og vera framtidsretta, må ein få tid til å oppdatera seg og endra seg. Med å slå saman desse fire lovane til éin lov, der både forbetring og forenkling av lovverket er på dagsordenen, meiner Kristeleg Folkeparti at ein får eit heilskapleg regelverk. Med stor semje er det meste gjort greie for av saksordføraren, men eg vil berre kort understreka eit par ting. Ved at vi no har allmenn verneplikt for både kvinner og menn, er det viktig å leggja til rette for kvinners teneste i Forsvaret. Vi har, som også statsråden gjorde greie for i ei tidlegare sak i dag, hatt mange kvinner gjennom mange år i Forsvaret, og dei har gjort ein fantastisk jobb. Med den endringa vi no har fått innført, med allmenn verneplikt for begge kjønn, må også forholda leggjast til rette for det. Kristeleg Folkeparti er difor svært nøgd med at ein i innstillinga viser til at det skal leggjast til rette for både fysiske fasilitetar, at utstyr blir tilpassa, og det som går på arbeidet med kultur og haldningar – og dette gjeld sjølvsagt for begge kjønn. Mykje godt arbeid er gjort på dette feltet, men det står også att noko arbeid. Når det gjeld heimevernsloven, er det avgjerande at Stortinget framleis skal bestemma og leggja føringar for organisasjon og struktur i Heimevernet. Heimevernet har sin eigenverdi og sin eigenart og har viktige ressursar i form av dei enkelte menneska som sit inne med stor kompetanse og har god lokalkunnskap, noko som både er viktige innsatsfaktorar i ordinært beredskapsarbeid og er eit verktøy i antiterrorberedskapen. Avslutningsvis vil eg takka saksordføraren for eit svært godt arbeid, og eg vil gje ros for måten saksordføraren har gripe fatt i denne saka på, der vi i samarbeid, tverrpolitisk, har arbeidd oss fram til denne innstillinga.
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
Erfaringene fra omstilling i form av virksomhetsovertakelse eller av selskapsform er at det ofte bidrar til usikkerhet. Om opparbeidede rettigheter og pensjonsordninger blir gjennomført, er ofte det som opptar de ansatte. Dette kjenner vi igjen fra prosessen da renholdstjenesten ble overført fra Forsvaret til private aktører, og fra andre endringer i statsselskap, noe også statsråden var inne på i sitt innlegg. De ansatte i dagens AIM gir uttrykk for den samme usikkerheten. Disse bekymringene har Arbeiderpartiet tatt på alvor. Representanten Nybakk fokuserte også på det i sitt innlegg. En enstemmig komité har da også vært tydelig på at alle rettigheter og pensjonsordninger må videreføres, noe også andre representanter har gitt uttrykk for i sine innlegg. Hvordan vil statsråden følge opp dette overfor både ansatte og ledelse etter at endringene av selskapsform er gjennomført?
Vegard Grøslie Wennesland (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
Dette er en god dag. Det er en god dag for norsk industri, det er en god dag for høykompetansearbeidsplasser, og det er ikke minst en god dag for de ansatte i AIM Norway. Det er en god dag for den norske industrien fordi dette vedtaket sikrer at eierskapet forblir norsk, i motsetning til det som var regjeringens opprinnelige forslag. Norsk eierskap er ikke nødvendigvis det viktigste i seg selv, men det sikrer at vi har en viss kontroll over at hovedkontor og produksjon forblir i Norge. Det er nettopp det vi er enige om i dag, og det må vi være svært fornøyd med. Den typen arbeidsoppgaver som utføres på AIM på Kjeller, er komplisert og krever ansatte med høy kompetanse. Norge er et høykostland, og vi kan ikke konkurrere internasjonalt på timeprisen til de ansatte. Vi må konkurrere på å være best. Vi må levere på kompetansen til de ansatte og på kvaliteten på produktet som disse ansatte leverer. Det er høykompetansearbeidsplasser vi har å gjøre med i AIM Norway, og det er denne typen arbeidsplasser vi må satse på dersom vi ser for oss at Norge skal ha en industri som kan konkurrere internasjonalt. En annen dimensjon, som ikke er tatt opp ennå i denne debatten, er at dette vedtaket, tror jeg, er viktig ikke bare for dagens fagarbeidere i AIM, men også for framtidige fagarbeidere og for ungdom der ute som nå lurer på om det er en framtid i å velge yrkesfag på videregående. Dette vedtaket mener jeg er et tydelig signal til disse: Velg yrkesfag, vi trenger og ønsker fagarbeiderkompetansen til de unge. Til slutt. Dette er en god dag for de ansatte på AIM. I dag sikres rettighetene deres gjennom den enstemmige merknaden fra komiteen som understreker at arbeidernes rettigheter skal ivaretas i omdanningen til aksjeselskap. Jeg mener dette er et prinsipielt og moralsk veldig viktig spørsmål – at man ikke på noen måte skal kunne organisere seg bort fra forpliktelser overfor de ansatte. Det viser at vi tar de ansatte på alvor. Og det må vi. Vi trenger disse høykompetente fagarbeiderne dersom vi ønsker å være konkurransedyktige. Det er nettopp disse arbeidernes kompetanse som er vårt fremste konkurransefortrinn. Vedtaket her i dag mener jeg understreker dette tydelig, derfor er det en god dag for de ansatte på AIM Norway.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
Saksordføreren har redegjort utmerket for en enstemmig innstilling. Jeg har bare et moment som ikke kom med i merknadene, og som jeg gjerne vil at statsråden legger seg på minne: Når man går fra 42 og ned til atskillig færre antall klareringsmyndigheter, er det veldig viktig at man sikrer tilstrekkelig saksbehandlingskapasitet, så det ikke blir flaskehalser. Det var et tema også i saken om innberetning fra Ombudsmannsnemnda for Forsvaret. Det hørtes ut på statsrådens innlegg da som om man hadde lyktes med å gjøre noe med de flaskehalsene. Nå kan det oppstå nye, og da er det viktig at man har det for øye fra starten av. Det gjelder også kapasitet ved oppfølging av klagesaker, det har hendt at de også har hopet seg opp. Det var i grunnen bare det tillegget jeg hadde.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
La meg først rette opp en feil i innstillingen. Det gjelder side 7, høyre spalte, tredje avsnitt nedenfra. Der står det at flertallet vil vise til «Meld. St. 101 S». Så mange meldinger har vi dessverre – eller heldigvis – ikke fått fra regjeringen i år. Det skal være Innst. 101 S for 2015–2016 til Meld. St. 29 for 2014–2015, Globalisering og handel. Så debatten om toll og fisk. Det er selvsagt riktig at det er ikke tollsatsene alene som har gjort det vanskelig å ha en høyere fiskeeksport til EU. Det gjelder også kostnadsnivået, som Knag Fylkesnes pekte på. Men jo høyere kostnadsnivå vi har, jo viktigere er det å få bort en handelshindring som toll. Det synes jeg skulle være ganske opplagt. At toll ikke betyr noe for handel – det er jo den første handelshindringen enhver frihandelsavtale får bort, så denne teorien om at toll plutselig ikke betyr noe for fiskeeksporten, er ganske original. Jeg tror ikke vi behøver å ha noen stor utredning for å finne ut av at toll er en handelshindring som man bør få bort. De fleste frihandelsavtaler innebærer en nulltoll, og etter hvert som det har blitt et ganske stort nettverk av det, vil handelsavtalene også innebære andre elementer. Jeg vet ikke hvem Navarsete sikter til med TTIP-forsvarere. Det er en avtale vi ikke er en del av, og hvis det blir en TTIP-avtale mellom EU og USA, hører i hvert fall jeg med til dem som vil si at da tror jeg Norge og EFTA har et dilemma. Det blir krevende å vite helt hvordan vi skal håndtere den situasjonen. Vår EFTA-partner Sveits har forsøkt å se på mulighetene for å forhandle en frihandelsavtale med USA, og da de oppdaget hva det kunne si på landbrukssiden, ble det fort slutt på det forsøket. Det er det dilemmaet vi vil stå i også, så det er ingen enkel løsning. Jeg tror ikke det dilemmaet kommer til oss veldig fort, for å si det på den måten, slik som situasjonen ser ut i USA, men det gjenstår å se. Når det gjelder informasjon om midlene, er det viktig. Så er vi i en verden i dag hvor det å nå ut til befolkningen ikke er like enkelt som det var før, men jeg kan anbefale representanten Navarsete å følge EFTA på Twitter. Da vil det jevnlig komme inn små drypp om informasjon om hva disse midlene er gått til.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2016-06-08:
Jeg vil først av alt takke saksordføreren for en veldig god jobb, både skriftlig i komiteen og muntlig nå nettopp. Sånn sett er det nesten ikke behov for å si noe mer, synes jeg, ikke minst etter foregående taler, som også orienterte og redegjorde. I tillegg til det er det ikke så veldig lenge siden vi hadde en EØS- og EU-debatt her i salen, hvor flere av oss kom inn på akkurat denne avtalen her, som har vært en etterlengtet avtale. Bare det at det har tatt omtrent to år, sier jo sitt, så endelig får vi den nå til ratifisering – og mer eller mindre enstemmig, bortsett fra litt fra Senterpartiet og til dels SV. Jeg vil bare understreke at jeg er glad for at regjeringen vil prioritere å bruke disse EØS-midlene på innovasjon, forskning og utdanning, bl.a., og i tillegg utvide politi- og justissamarbeidet mellom Norge og mottakerlandene. Nå som det blir lagt til rette for at norske bedrifter, kommuner, forskere, arbeidslivets parter og frivillige organisasjoner kan delta i programmer, kan jeg ikke understreke nok hvor viktig det er å markedsføre og informere om dette over det ganske land, både i Norge og i mottakerlandene, at det tas videre og gjøres noe med. Det er iallfall tilbakemeldinger jeg har fått i flere år, hvor lite kjent det er, spesielt blant næringslivet. Jeg ser ikke noe behov for å forlenge debatten, i og med at det er siste sak, så da vil jeg bare ønske lykke til og håper at statsråden tar disse poengene med seg.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-08:
Da noterer eg utsegnene til Hansen i siste ANB.no som ei spissformulering, altså at han ikkje meinte det han sa om at det ikkje var nokon tvil om at nedgangen i tilverking av fisk kom av tollbarrierar, slik det står på den nettsida akkurat nå. Det var jo mitt poeng: Eg godtar at toll har betyding, men å redusere dette til berre eit spørsmål om toll reagerer eg på. Marknadstilgang er jo det aller, aller viktigaste. Dei pågåande forhandlingane som Noreg no har med Malaysia, Vietnam, Filippinane og ikkje minst India, blir av sjømatnæringa i Noreg sett på som ekstremt viktige – og veldig spennande marknader å kome inn i. Mercosur-landa i Sør-Amerika blir sett på som spesielt viktige å få innpass i. Vidare blir enkeltland i Afrika, som Angola og Nigeria, sett på som ekstremt viktige å kome inn i. Den typen spørsmål kan eg kjøpe, men å redusere dette og alle problema for norsk sjømatindustrinæring til eit spørsmål om toll er unyansert. Min alarm for dette gjekk idet eg såg setninga til Svein Roald Hansen. For på den eine sida er det ein reduksjon til eit spørsmål om toll, og på den andre sida, i iveren etter å få dette til eine og aleine å vere ein tolldebatt, påstår ein at det nesten ikkje er tilverking av fisk i Noreg lenger. Det er også påviseleg gale; det er berre å lese sjømatindustrimeldinga frå regjeringa. Det er klart at vi ønskjer å tilverke vesentleg meir fisk i Noreg enn det vi gjer i dag, men vegen til å klare det går gjennom langt meir enn berre toll: større utnytting av teknologi, å få utnytta produksjonsutstyret i større delar av året, osv. Det er veldig mange sider her som spelar inn. Så eg trur alle gjer klokt i å få ordentlege fakta på bordet når det gjeld forholdet mellom tollsatsar og kvantum fisk, for det vil også kunne bidra til å opplyse denne debatten – i tillegg til, vil eg seie, den svært gode analysen som regjeringa gjorde i sjømatindustrimeldinga.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2016-06-08:
Det kan ikke herske noen tvil om at den løsningen vi har fått i den framforhandlede avtalen om forbedret markedsadgang til EU for foredlede produkter, er svært viktig for norsk fiskerinæring og for fiskeindustrien. Når det gjelder Senterpartiets merknad og forslag til en studie, vil jeg minne om at regjeringen nylig har lagt fram sjømatindustrimeldingen, hvor det går tydelig fram at tilgang på sentrale innsatsfaktorer som råstoff, arbeidskraft og kapital i tillegg til markedsadgang – med to streker under markedsadgang – er sentralt for sjømatnæringens og sjømatindustriens konkurransekraft. At det har vært eksportvekst de siste 25 årene, kan ikke tas som et bevis på at tollsatsene til EU ikke har effekt. Sjømatnæringen har selv i flere høringer her på Stortinget, senest i forbindelse med globaliseringsmeldingen og sjømatindustrimeldingen, nettopp vist til at tollsatsene til EU-markedet er svært negative, og at fjerning av dem vil kunne legge grunnlag for økt verdiskaping i Norge. Det er klart at når man møtes med 13 pst. toll på f.eks. røkt laks, er ikke potensialet spesielt stort for å drive med røyking av laks i Norge, og å kunne selge det, når polsk foredlingsindustri importerer laksen som råvare og foretar foredlingen der. Jeg konstaterer bare at Senterpartiet er på radikal kollisjonskurs med det som er et krav fra en samlet næring, både fra fiskeri- og industrisiden, at dette med bedre markedsadgang og lavere toll fortsatt må være et prioritert arbeid for regjeringen. Det vil det fortsatt være overfor EU og i andre sammenhenger globalt, hvor det forhandles om forbedret markedsadgang. Vi har en fantastisk fiskeindustri i Norge, vi har en fantastisk fiskerinæring, vi har ikke minst en enormt spennende oppdrettsnæring, men potensialet for hvilken verdiskaping vi skal kunne få ut av disse næringene, henger nøye sammen med markedsadgang og hvilke muligheter vi har til å være konkurransedyktige ute i markedene. Og jeg vil understreke at selv lave tollsatser kan være av stor betydning når det gjelder å være konkurransekraftig i en næring hvor marginene mange ganger er svært små.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
President! Skjermen min virker ikke.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
Nei.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2016-06-08:
Jeg får ikke startet opp.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2016-06-08:
Jeg stemte også feil.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-10-13:
På vegne av stortingsrepresentantene Rigmor Andersen Eide, Geir Sigbjørn Toskedal og meg selv har jeg den ære å fremme et representantforslag om tiltak for å redusere matsvinn.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2016-10-13:
På vegne av stortingsrepresentantene Heidi Greni, Anne Tingelstad Wøien, Jenny Klinge og meg selv vil jeg sette fram et forslag om utsatt slukking av FM-nettet.
Mudassar Kapur (Høyre), 2016-10-13:
Jeg vil aller først takke komiteen for godt samarbeid i denne saken. Det er en enstemmig komité som legger den fram. Jeg vil vise til at forslaget fra regjeringen var varslet i integreringsmeldingen, men følger også opp Stortingets anmodningsvedtak nr. 800. For å si lite grann om forslaget: I henhold til dagens regler er personer som bor i private bokollektiv, utelukket fra bostøtteordningen, selv om de ellers fyller vilkårene for støtte. Lovforslaget innebærer at personer som bor i bokollektiv som er godkjent av kommunen, også kan få bostøtte. Derfor blir bostøtten mer fleksibel med dette lovforslaget. Det legger også til rette for at flere flyktninger og andre vanskeligstilte kan få tilbud om et godt hjem til en rimelig pris. Forslaget legger også til rette for bedre integrering, og at flere kan bli selvhjulpne. I komiteen var man enig om at denne saken skulle behandles raskt, og jeg er glad for at vi kort tid etter at vi fikk saken, nå kan legge den fram her i Stortinget. Jeg vil avslutte der jeg begynte, med å takke komiteen for godt samarbeid, og har egentlig ikke noe ytterligere å tilføre saken akkurat nå.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2016-03-29:
På vegne av representantene Tove Karoline Knutsen, Ruth Grung, Ingvild Kjerkol, Freddy de Ruiter, Kari Henriksen og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om implementering av mobil helseteknologi.