trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingvild Wetrhus Thorsvik (Venstre), 2022-02-02:
Mitt tilleggsspørsmål går til justisministeren. Jeg tenkte nemlig at da høringsbrevet om reversering av domstolsreformen kom, skulle jeg bli klokere med tanke på hvordan den beslutningsprosessen skulle foregå. Det ble jeg ikke. Vi vet fortsatt ikke om det er sånn at det er nok at én kommune legger ned veto, om én enkelt tillitsvalgt kan velte en hel rettskrets’ ønske om å beholde reformen. Så er det et problem i seg selv at kommunene skal være med og beslutte dette. Dette har ingenting å gjøre med det kommunale selvstyret, og det strider imot prinsippet om at domstolen skal være uavhengig av politisk makt. Kommuner er part i så mange saker for domstolene at man skal være svært varsom med å blande kommuner inn i en slik beslutning vedrørende domstolene. Hvorfor mener ministeren at kommunene skal involveres i den prosessen, og ser hun at det kan være problematisk opp mot prinsippet om en uavhengig domstol?
Ingvild Wetrhus Thorsvik (Venstre), 2022-02-02:
«I fjor satte Venstre og den blå-grønne regjeringen av en halv milliard kroner til sommerskoletilbud i kommunene, men nåværende regjering har så langt ikke signalisert at de vil komme med brede ordninger eller krisepakker som treffer elever flest. Venstre har i sitt alternative budsjett satt av 300 mill. kr til ekstra sommerskoletilbud også for 2022. Vil regjeringen sørge for at elever som har blitt negativt rammet av smitteverntiltak, faglig og sosialt, får et tilsvarende sommerskoletilbud i år som de fikk i 2021?»
Ingvild Wetrhus Thorsvik (Venstre), 2022-02-02:
Det som jeg lurte mest på, var jo dette som gikk på sommerskole. Et av hovedmålene med sommerskole er at det skal kompensere for noen av de utfordringene som statsråden trekker fram knyttet til faglige og sosiale følger av det siste året med pandemi for barn og ungdom. I min hjemkommune, Lindesnes, som fikk 2,7 mill. kr til sommerskole, beskriver kommunens ansatte at sommerskolen har vært et svært behøvd tilbud for barn og ungdom etter månedsvis med smitteverntiltak og nedstenging. Også politiet beskriver at det har hatt positive virkninger i form av mindre kriminalitet og rus blant ungdom i sommermånedene. Ikke minst har det hatt gode ringvirkninger for lag og foreninger og for idretten, som også har blitt inkludert i mange kommuner, og som kjent også har blitt påvirket sterkt av pandemien. Vi vet at det er mange andre kommuner også som underveis har uttrykt at de har vært positive til virkningene av sommerskoletilbudet, og jeg tenker at det vil være naturlig å evaluere. Har statsråden brukt tiden fra i fjor på å evaluere sommerskoletiltakene og tiltak i høstferien?
Ingvild Wetrhus Thorsvik (Venstre), 2022-02-02:
Nå ser vi at dette skoleåret også er sterkt preget av pandemien og omikron. Det har vært både gult og rødt nivå på skolene, og det har fått store følger for elevene i deres skolehverdag og fritid. Det er fortsatt mange som har behov for oppfølging på grunn av den belastningen som nedstengingene har vært for dem, både i form av faglige og kulturelle aktiviteter og i form av faglig påfyll. Sommerskoletilbudet sikrer alt dette, som et supplement til den ordinære skolen. Det er fint at kommunene kan gjøre dette selv, men det fordrer jo at det er en kommune som har økonomi til å kunne gjøre det. Og som statsråden var inne på i stad, må jo kommunene ha tid til å kunne planlegge dersom man skal kunne gjennomføre tiltak som dette, og likevel har ikke regjeringen signalisert så langt at de vil komme med ordninger. Ser statsråden noen andre tiltak som treffer de samme behovene som sommerskolen gjorde?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Mitt spørsmål går til justis- og beredskapsministeren. EU-kommisjonen la i desember i fjor frem et nytt forslag til grenseforordning. Grenseforordningen regulerer medlemslandene i Schengens indre kontroll over egne grenser og Schengen-samarbeidets yttergrense. Det er særlig det nye forslagets regulering av indre grensekontroll, nasjonalstatenes suverenitet over egne grenser innen Schengen-samarbeidet, som representerer en ny kurs, i retning av svekket selvråderett for egne grenser for medlemslandene. EU har i lengre tid vært negativ til medlemslandenes grensekontroller internt i Schengen. Et forslag som langt på vei ville ha fjernet denne muligheten, ble fremlagt av Kommisjonen i 2017, men det forslaget ble heldigvis nedstemt av Rådet. Det nye forslaget til forordning tar inn over seg dette nederlaget ved at forbudet er erstattet med prosedyre for intern grensekontroll, og det nye forslaget inneholder bl.a. strengere dokumentasjonskrav og krav om vurdering av alternative virkemidler. Det nye forslaget vil gjøre det mer tids- og arbeidskrevende for medlemslandene med indre grensekontroll og søker således å oppnå det samme målet som det tidligere nedstemte forslaget, men nå med andre virkemidler. Ser statsråden at det nye forslaget til grenseforordning som Kommisjonen la frem i desember i fjor, og som nå er ute på høring, vil svekke Norges selvbestemmelsesrett over egne landegrenser ved å svekke muligheten til, eller gjøre det vanskeligere, å ha nasjonal grensekontroll overfor andre land i Schengen-samarbeidet?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
EU har lenge uttalt seg kritisk til medlemslandenes praktisering av indre grensekontroll. Slik indre grensekontroll skal ifølge EU bare forekomme helt unntaksvis, da grunntanken for Schengen-samarbeidet er såkalt fri flyt på tvers av medlemslandenes grenser. Det er konstatert gjennom det første forslaget, som heldigvis ble nedstemt. Men nå er det, som også statsråden peker på, et nytt forslag, som – dersom det blir en realitet – vil begrense Norges selvråderett, noe jeg oppfatter at statsråden bekrefter. Kan statsråden derfor garantere at Norge ikke skal avgi en millimeter suverenitet hva gjelder kontroll over nasjonens grenser, og vil hun derfor avvise det nye forslaget til grenseforordning, sånn som det ligger på bordet nå?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Det har vært flere saker i den senere tid som har utfordret norsk selvråderett, og som har skapt debatt. Det handler om jernbane, det handler om post, det handler om energi – for å nevne noe. Det er særdeles kritisk at et land som Norge har kontroll og selvråderett over samfunnskritiske områder som energi og infrastruktur, og kontroll med landegrensen er i hvert fall ikke mindre viktig enn nettopp disse tingene. Det er kanskje det aller viktigste vi må ha nasjonal selvkontroll over. Sånn som jeg oppfatter statsråden, sier hun seg enig i at forslaget som ligger på bordet nå, utfordrer norsk suverenitet, men samtidig utelukker hun ikke at vi i Norge vil tilslutte oss denne forordningen, ta den inn over oss og praktisere den. Må vi med Senterpartiet i regjering nå være forberedt på at den nasjonale kontrollen på disse viktige områdene er i ferd med å svekkes, og at makten i større grad overlates til EU?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Jeg oppfatter at statsråden bekrefter min beskrivelse, nemlig at den nye grenseforordningen slik den ligger på bordet, vil svekke norsk selvråderett. I perioden 2015–2022 gjorde vi bruk av adgangen til indre grensekontroll i Schengen-området ved flere anledninger. Dette var nødvendig for å ivareta norsk sikkerhet, med varierende trusselbilder som var gjeldende i den perioden. Det er derfor naturlig å spørre seg: Dersom det nye forslaget til forordning hadde vært gjeldende i denne perioden, ville det ha fratatt oss muligheten til å sikre det norske samfunnet og sikre norske borgere ved å ha kontroll på hva som passerer over våre egne landegrenser? Dersom det nye forslaget til forordning – som jeg frykter blir en realitet – hadde vært gjeldende i 2015–2022, mener statsråden at de nye reglene på noe tidspunkt ville ha hindret eller vanskeliggjort innføring eller forlengelse av nasjonal grensekontroll, som vi hadde ved flere anledninger i denne perioden?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-02-02:
I Dagsavisen var det for kort tid siden et intervju med Espen Barth Eide som var interessant. Det handlet om strømpriskrisen og statsrådens syn på både produksjon og distribusjon av energi. Tittelen handlet om at uforutsigbare strømpriser ikke er noe man kan trylle bort, og det er aldeles korrekt. Det er heller ikke svart magi, det som Rødt foreslår; det er politikk. Det er å gripe inn og regulere markedet med en makspris. Bart Eide blir i intervjuet spurt om nettopp makspris på strøm. Da sier statsråden: «(…) jeg tror det er viktig å ikke ta vekk insentiver til mer rasjonell bruk av strøm». (…) Og videre: «Da er det viktig at vi bruker strømmen klokt og ikke sløser den bort.» So far so good! Men i vinter gikk ikke strømforbruket ned til tross for skyhøye strømpriser. Det gikk opp. Grunnen til det er at strøm ikke er en luksusvare; det er en nødvendighet, som først og fremst varierer med temperatur. Blir det kaldt, går strømforbruket opp, fordi vi varmer opp boligene våre med strøm, stort sett, i landet vårt. Jeg lurer på om statsråden kan utdype det han sa til Dagsavisen, hvor det antydes at en makspris vil ta vekk incentiver til en mer rasjonell bruk av strøm, all den tid det beviselig er slik at strømforbruket i Norge først og fremst varierer med temperaturen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-02-02:
Jeg vil bare minne om at vi ikke går inn for en null-pris på strøm. Vi foreslo 35 øre per kilowattime. Strømprisen lå vel i snitt på 33 øre per kilowattime fra 2010 til 2020. Produksjonskostnaden er, som vi alle vet, 11,57 øre for 2022, ifølge departementet. Så vi legger maksprisen på tregangeren av det – ikke hundregangeren, slik det har vært eksempler på gjennom året. Det jeg kan konstatere, er da at statsråden bekrefter at strømforbruket først og fremst varierer med temperaturen, og at det ikke er en luksusvare. Det er bra at vi er enige om det. Når det gjelder strømsparing, er det et problem at Enova ikke betaler ut alt det som tas inn til energieffektiviseringstiltak. Over 150 mill. kr som var avsatt til tiltak, gikk ikke ut til husholdningene i 2021. Hvordan vil statsråden sørge for at alt som tas inn, også går ut igjen til tiltak for energisparing i husholdningene?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-02-02:
Jeg er glad for at statsråden besvarer flere spørsmål om strøm ettersom statsråden selv uttalte seg på interessant vis i Dagsavisen nettopp – om både strømproduksjon og distribusjonen av strøm og hva som skjer med strømprisene i et liberalisert, børsbasert og EU-regulert frihandelssystem for strøm. I den anledning og med bakgrunn i det intervjuet vil jeg driste meg til å utfordre statsråden til å gi sitt syn på det vi leser i dagens Klassekampen om et av de større lokallagene i Arbeiderpartiet i Trondheim. De har gjort vedtak om at regjeringen bør reforhandle avtalene med britene og EU, for å se på elektrifisering av sokkelen med kraft fra land på nytt og ikke minst redefinere energiproduksjon og -distribusjon som grunnleggende samfunnsmessig infrastruktur på linje med vei, vann og avløp. Har Barth Eide noe syn på det som er vedtatt i Nidaros av lokallaget i Arbeiderpartiet?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-02-02:
Det nye er jo påkoblingen på helt andre og mye større prisområder, nettopp England og Tyskland – noe helt annet enn det vi har hatt, også mye større kabler med større kapasitet enn vi har hatt tidligere. Det å bruke en situasjon med kraftutveksling til andre prisområder med lav kapasitet som argument for en situasjon med enorm eksportkapasitet til andre prisområder med langt høyere priser er en logisk brist som de fleste etter hvert har fått med seg. Det er interessant at i brevet om kabelkonsesjon skrev departementet veldig tydelig at konsesjonsvedtak kan omgjøres hvis forutsetningene for vedtaket endrer seg vesentlig. Det kan altså begrunnes i allmenne hensyn, så her la Borten Moe og den forrige rød-grønne regjeringen inn en nyttig passasje i brevet om kablene, for å kunne sikre seg dersom det var store og viktige endringer i forutsetningene. Er statsråden enig i at dette fortsatt ligger til grunn, at man kan omgjøre det hvis betingelsene endrer seg vesentlig?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg takker for et godt spørsmål fra representanten Moxnes, som jeg synes har gjengitt meg på en forbilledlig måte. Jeg mener at det er både riktig og klokt sagt. Det er viktig at vi alle tar inn over oss at det aldri blir ubegrenset med strøm, og vi må lære oss å bruke den mest mulig effektivt. Derfor er jeg f.eks. glad for at Enova i dag annonserer enda et nytt tiltak for at det skal bli lettere for folk flest rundt omkring i landet å installere solcellepaneler og avansert strømstyring, og at man skal få betydelig støtte til det – noe som kan få ned strømforbruket uten at komforten på innsiden av huset går ned. Derfor er jeg også veldig glad for at kraftkrevende industri blir stadig flinkere til å utnytte strømmen på en rasjonell måte. Hvis strømmen hadde vært gratis eller hadde kostet tilnærmet ingenting, ville ingen av de tiltakene skje. Derfor er det helt åpenbart riktig at det er viktig at man ikke sløser med strøm. Vi kommer til å trenge strøm til veldig mye. Selv i Norge er nesten halvparten av energibruken fortsatt fossil. Det tallet skal ned til null. Svaret på det er mer kraftproduksjon og mer rasjonell bruk av strøm. Representanten Moxnes og jeg er helt enige om at de høye strømprisene, som har vært sjokkerende og dramatiske for veldig mange mennesker, må man gjøre noe med. Derfor er jeg veldig stolt av at regjeringen har kommet med et forslag som mange fagfolk har syntes var veldig godt, nemlig at man refunderer 80 pst. av kostnaden av strømmen når den overstiger 70 øre, etter den modellen som slår inn for fullt fra januar-regningen. Det mener jeg er et godt fordelingspolitisk svar på et problem som rent objektivt sett er der ute, nemlig at i en stadig mer fornybar energiverden vil råvareprisen på strøm gå både ned mot null og veldig høyt gjennom året, avhengig av skiftende værforhold. Det kan man være lei seg for, men man kan ikke trylle bort fysikken.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg er glad for det spørsmålet også, for det er faktisk knyttet til mitt felt, mens det forrige spørsmålet var knyttet til olje- og energiministerens felt, men vi er godt samordnet på dette. Når det gjelder Enova-tiltakene, var jeg i kontakt med Enova-sjefen, Nils Kristian Nakstad, så sent som i går. Vi snakket om disse tingene, bl.a. med lanseringen av denne ordningen, som jeg tror blir veldig bra for veldig mange mennesker. Den vil gjøre det mye mer tilgjengelig for alle mennesker som bor i hus eller som har tilgang til et litt større areal, å installere solceller og da få en både mer forutsigbar og lavere strømregning. Samtidig vil det redusere behovet for kraft, slik at kraft kan brukes til andre fornuftige ting, f.eks. kraftkrevende industri. Det er en del av svaret på det representanten Moxnes spør om. Jeg synes at Enova bør bruke opp de pengene de får til fornuftige tiltak. Men siden dette er en langvarig bevilgning, er alle kronene fortsatt der. Det som folk ikke søkte om i fjor, er tilgjengelig i dag, på toppen av det som er bevilget for i år. Det betyr med andre ord at gladnyheten er at det er mer å hente fra Enova for forbrukerne.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
De avtalene representanten snakker om, er ikke med EU, selv om representanten Moxnes sikkert gjerne skulle sett at de var det. Det er avtaler som ble inngått med henholdsvis forbundsrepublikken Tyskland og Storbritannia, som jo som kjent ikke er medlem av EU. Dette er bilaterale avtaler mellom land. Grunnlaget for dem ble lagt av den rød-grønne regjeringen da Ola Borten Moe var energiminister, og basert på en svært bred enighet om at vi skulle ha utvekslingssamarbeid med andre land. Når det gjelder innholdet i eventuelle forhandlinger om detaljer i de avtalene vi allerede har, mener jeg det er riktig at energiministeren besvarer det, men på generelt grunnlag vil jeg si at Norge har tjent godt på og stått seg godt på at vi har hatt utveksling – først i det nordiske og så i det nordeuropeiske samarbeidet – gjennom mange år. Hvis man ser dette gjennom den 30-årsperioden som er gått siden det ble innført i 1991, tror jeg summen er at dette i hovedsak har tjent oss riktig godt. Så må vi håndtere de toppene vi ser også.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Først vil jeg takke presidenten for den viktige påpekningen, for det er blitt en viss tradisjon for at når jeg kommer i denne spørretimen, får jeg spørsmål til en annen statsråd. Jeg vil oppfordre Moxnes til å ta de samme spørsmålene med olje- og energiministeren når hun måtte være her, for hun dukker jo også opp med jevne mellomrom i spørretimen. Det som ligger i avtalene, ligger selvfølgelig i avtalene. Det vil naturlig være en del av arbeidet med å se på helhetene i dette også å se på innholdet i de avtalene som ble inngått for mange år siden, og som altså er fullstendig upåvirket av diskusjonene om EUs tredje markedspakke. Det har ingen sammenheng med den, for dette er bilaterale avtaler mellom de to statene som er nevnt. Det vil energiministeren helt åpenbart se på. Men det er rett og slett ikke helt riktig historieframstilling at dette er kvalitativt nytt. Det er riktig når det gjelder Storbritannia. Derfor er jeg glad for at vi fikk stoppet NorthConnect-kabelen – etter initiativ fra bl.a. Arbeiderpartiet i forrige periode – men tilknytning til kontinentet har vi hatt i lengre tid. Vi har hatt en kabel til Storbritannia og fire til Danmark, som igjen er tett koblet til Tyskland.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Vi fortsetter altså i olje- og energiministerens ansvarsområde i dag. Regjeringen jobber akkurat nå med å komme med gode svar på spørsmålet om hvordan vi oppnår en rask og effektiv utbygging av havvind, både for å bygge en havvindindustri og for å sørge for at vi får mer kraft inn i kraftsystemet vårt – altså et kraftsystem som allerede i dag er både nordisk og nordeuropeisk integrert fra før, fra 30 år tilbake – og hvordan vi kan bruke en del av den ekstra kraften til å elektrifisere sokkelen. Vi trenger å elektrifisere sokkelen for å få ned klimautslippene, men også fordi i den grad det fortsatt vil være et marked for gass, vil EU stille stadig strengere krav til hvordan den gassen er blitt til, med lavest mulig utslipp, og også det er et argument for å elektrifisere og ikke stjele strøm fra land som har mest mulig energi med vindkraft. Det er liksom hovedmålene, og så er spørsmålet om hva slags nettstruktur vi har, noe regjeringen vil komme tilbake til i nær framtid.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg vil for det første uttrykke glede over at Stortinget følger så godt med på mine uttalelser i media og gjengir meg godt og riktig. Jeg er helt enig i at det for det første er imperativt for denne sal og oss som regjering å ta inn over oss kraften i den omstillingen som nå skjer i Europa. Europas grønne giv er rett og slett verdensledende i å konkretisere Parisavtalens målsetninger og ta dem inn i samtlige sektorer. Da snakker vi om alle samfunnssektorer; energi, industri, transport, landbruk og hele pakken. Vi kommer tilbake med ganske mange saker i årene som kommer på det spørsmålet. Når det gjelder havvind, er det Vestre viste til i Politisk kvarter – hvor han holdt et glimrende foredrag om dette – at vi nå har jobbet fram til det som om svært kort tid blir presentert som svaret på de spørsmålene som både representanten Astrup og tidligere spørsmål i spørretimen har gått på: Hvordan kan vi nå raskt få på plass areal for havvindutbygging? Hvordan kan vi raskt få gode prosesser på å få det til i gode samordningsstrukturer mot andre voksende næringer til havs? Hvordan kan vi sørge for at vi får nettverk som støtter opp om dette? Hvordan kan vi sørge for at dette blir brukt for å løfte fram norsk kraftkrevende industri? Hvordan får vi mer strøm i det norske strømsystemet? Det vil altså olje- og energiministeren, som jeg må få lov til å vise til, komme tilbake til Stortinget med i nær framtid – og når jeg sier «nær framtid», så mener jeg i det alle vil forstå som nær framtid.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg takker igjen for at presidenten bidrar til å minne om at vi har organisert regjeringen i ulike departementer med ulike konstitusjonelle ansvarsområder, og at vi kanskje spesielt i Stortinget med fordel holder oss relativt nær opp til dem. Det er riktig, som representanten Astrup sier, at dette også henger sammen med de bredere klimaperspektivene, så derfor velger jeg likevel å si i hvert fall noe om det, men jeg har ikke tenkt å forskuttere det som olje- og energiministeren kommer til Stortinget med når det arbeidet som det nå jobbes på høygir med, er i mål. Det inkluderer nettopp det spørsmålet som omtrent samtlige spørrere nå har vært inne på, nemlig: Hva skjer på nettinfrastrukturen? Det er klart at det er et nøkkelspørsmål når man skal produsere havvind for å få kraft til land, til sokkelen og eventuelt til eksport, og når det gjelder hvordan vi skal løfte opp at vi får en hjemmeindustri for norsk havvind. Så har jeg lyst til igjen å understreke at Norge er koblet til omverdenen – med eller uten nye kabler har vi altså 17–18 kabler som knytter oss til samtlige land rundt oss, bokstavelig talt, og mange av dem har vært der i mange år. Så mer kraftproduksjon i Norge er uansett en del av det kraftsystemet som vi er dypt integrert i.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Ja, jeg tror nesten jeg må si det. Jeg tror ikke representanten Astrup vil få et annet svar hvis han spør flere ganger om det samme. Jeg vil også advare alle parter, egentlig, i denne diskusjonen mot å gjøre det store spørsmålet om en av framtidens viktigste energikilder, som virkelig kan være en «game changer» når det gjelder å få fart på fornybar energi, og som kan gi et industrielt volum for verftene langs kysten som til nå har bygget olje- og gassrigger og -installasjoner, utelukkende til et spørsmål om hvilken vei kablene går, og når de går hvor, for dette er en del av et stort og helhetlig bilde. Jeg er veldig trygg på at min utmerkede kollega i Olje- og energidepartementet – støttet opp av en samlet regjering – kommer tilbake med gode svar på både disse spørsmålene og de spørsmålene Moxnes og en rekke andre var innom i denne runden av spørretimen, som jo burde vært forbeholdt en annen statsråd.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Som jeg har vist til i diverse tidligere svar, mener jeg at strømprisene har vært ekstremt høye denne vinteren, og det er veldig viktig at man har gode fordelingspolitiske svar i den akutte situasjonen vi står i. Jeg mener regjeringen har kvittert ut det og bruker mange milliarder kroner – som helt riktig hentes fra det overskuddet vi får fordi vi selger energi, og veldig mye av den energien, eller praktisk talt alt, er statlig eller kommunalt eid – gjennom en ordning hvor man får tilbake 80 pst. av det overskytende over 70 øre. Mitt utsagn var på generelt grunnlag. Det var ikke et utsagn om et bestemt riktig prisnivå, det var bare en påminnelse om at det er greit i denne debatten å minne om at strømmen helst ikke bør være gratis heller, fordi det faktisk er sånn at vi må evne å prioritere. Det kan markedet hjelpe oss med, men så må også storsamfunnet og fellesskapet sørge for å dempe toppene, spesielt hva angår forbrukere og ikke minst frivillige organisasjoner og spesielt berørte. Der er det en rekke forskjellige ordninger som i hvert fall ikke er mitt konstitusjonelle ansvarsområde, men som de ulike statsrådene har ansvar for, i tillegg til det olje- og energiministeren har, nettopp for å møte det. Det langsiktige svaret er altså ikke å forsinke det grønne skiftet, men å gjøre det raskere. Det er heldigvis også den holdningen de aller fleste av både mine og olje- og energiministerens kolleger i øvrige nordiske og europeiske land har. Vi må redusere vår avhengighet av fossil energi fortere, for det vi nå ser, er at som en funksjon også av den spente situasjonen i Europa på geopolitisk nivå, er gassprisene høye på grunn av begrenset tilgang til gass som kunne vært i markedet. Alle vet hvor den kunne kommet fra. Det er et eksempel på at avhengigheten av fossile kilder for å produsere kraft er for høy, ikke for lav, og derfor må man gjøre noe med det gjennom å produsere mer og økonomisere mer.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Som representanten Schou helt riktig påpeker, står Afghanistan foran en omfattende humanitær krise. Etter hele 40 år med krig opplevde landet i 2021 den verste tørken på 27 år, eskalert konfliktnivå, pandemi og så Talibans maktovertakelse. Over halvparten av befolkningen trenger humanitær bistand i 2022. Nesten 23 millioner mennesker lever på sultegrensen, og en million barn står i fare for å dø av sult. Det er derfor svært nødvendig å snakke med dem som faktisk sitter med makten i Afghanistan, for å ansvarliggjøre dem og for å hjelpe det afghanske folk, som lider. Det er bakgrunnen for at vi inviterte Taliban til Norge. Vi forstår jo at den invitasjonen vekker sterke følelser, og det har vært store dilemmaer, men for oss veier det tyngst å forhindre en enda større katastrofe. Møtene i Oslo bidrar til å holde presset oppe på Taliban. De må gjøre langt mer for å hindre at den humanitære katastrofen blir verre, respektere menneskerettighetene, legge til rette for et mer representativt styre og forhindre terrorisme. FNs responsplan for 2022 er den største noensinne for et land. Dette viser alvoret i den humanitære krisen. Norge er faktisk en av de få giverne som allerede nå har forpliktet seg til et beløp på 100 mill. kr. Beløpet kommer i tillegg til kjernestøtte til FN og støtte til norske og internasjonale partnere. Regjeringen vil opprettholde et høyt nivå på den humanitære bistanden til Afghanistan, men humanitær innsats er ikke nok. Vi må bidra til å opprettholde grunnleggende tjenester til det afghanske folket og sikre levebrødet til familier og lokalsamfunn. All bistand til afghanske myndigheter er stanset, men Norge viderefører også utviklingsbistand via multilaterale og ikke-statlige organisasjoner i skjæringsfeltet mot humanitær innsats. Vi er i gang med å planlegge hvordan vi kan øke vår innsats både humanitært og gjennom langsiktig utviklingsbistand. Norge var en pådriver da Sikkerhetsrådet før jul i fjor slo fast at humanitær assistanse og aktiviteter som støtter grunnleggende menneskelige behov, ikke er i strid med FNs sanksjonsregime. Vi oppfordrer hele det internasjonale samfunnet til å benytte dette handlingsrommet til beste for sivilbefolkningen. Taliban på sin side må gi uhindret og betingelsesløs tilgang for humanitære aktører, noe som også ble understreket i møtene i Oslo. I månedene som kommer, vil Norge som pennefører i Sikkerhetsrådet arbeide for at FN får et så bredt og så robust mandat for sine aktiviteter i Afghanistan som mulig når dette kommer opp til behandling i mars.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
For det første stemmer det helt at alle disse kravene ble stilt, med ettertrykk, i de samtalene som var i Oslo. Så er det jo imperativt for måloppnåelsen at man får denne humanitære tilgangen. Samtidig kan man ikke la det multilaterale humanitære arbeidet betinges av Talibans oppførsel, så man må jo, så langt det er mulig, sørge for – for de kvinner, barn og menn i Afghanistan som lider, lider jo likevel – å skape et humanitært rom, den adgangen og det handlingsrommet for de aktørene som skal jobbe på siden av afghanske myndigheter. Vi vil f.eks. ikke at afghanske myndigheter skal betale ut lønn til lærere med våre penger, men vi vil at lærere skal få lønn, slik at både gutter og jenter kan gå på skole. Hvordan man løser det dilemmaet, er en av de virkelig store utfordringene i den høyst beklagelige situasjonen som vi nå står overfor i Afghanistan.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Igjen: Dette er jo en betydelig risiko, og det er stor uro for dette, både for konsekvensene av en flyktningbølge mot Europa og også rett og slett for de årsakene som eventuelt kunne drive den fram. Det er derfor man har et ønske om å prøve å lindre den verste nøden i et hardt prøvet land i den fasen vi er i nå, med de myndigheter som nå engang har etablert seg i Afghanistan etter det som skjedde i høst. Så det ser vi på med stor bekymring, og jeg opplever at det er mye av motivasjonen for at man nettopp gjør disse tiltakene. Det er både hva vi gjør og også hva vi som pennefører i Sikkerhetsrådet for Afghanistan har ansvar for og tar ansvar for opp mot å sørge for at FNs mandat blir robust nok til at man når dem som lider og som trenger det mest, uten at det samtidig bidrar til noen form for legitimering eller styrking av Talibans status i Afghanistan.
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-02-02:
De høye strømprisene nå må håndteres med målrettede tiltak for dem som har det vanskelig, samtidig som vi tenker langsiktig på hva som er nødvendig. Jeg må si, også knyttet til spørsmål tidligere i denne spørretimen, at jeg er veldig glad for det samarbeidet vi har med Europa når det gjelder klima og andre områder, og det EØS-samarbeidet vi har. Vi trenger å satse på enøktiltak, men vi trenger også å produsere mer fornybar energi. Da er flytende havvind og havvind en viktig del av dette, for å få ned utslippene på sokkelen, men også for å være med i et samarbeid inn mot Europa. Det mange sier, og som er en kjensgjerning, er at de utenlandskablene og også en ekstra hybridkabel vil ha lite å si for strømprisen i Norge, men det vil ha stor betydning for utvikling av norsk havvindindustri og for å ha muligheten til å få ned utslipp her og ikke minst også på sokkelen. Da blir mitt spørsmål: Er statsråden enig i at vi må utvikle dette samarbeidet med Europa, med flere hybridkabler også for å nå både våre og deres klimamål?
Nikolai Astrup (Høyre), 2022-02-02:
Statsråden sa at olje- og energiministeren er i spørretimen fra tid til annen. Vel, så vidt jeg vet, har hun ikke vært det, og det er kanskje årsaken til at statsråden får mange spørsmål som er i grenseland mellom de to porteføljene, for dette henger jo sammen. Statsråden har ved flere anledninger trukket frem havvind som et viktig klimatiltak, og det er derfor ikke unaturlig at også han får spørsmål om det. I et intervju med Energi og Klima 22. januar kan vi lese at klima- og miljøministeren er bekymret for at Norge ikke henger med når EU er opptatt av at klimaomstillingen skal munne ut i satsinger på grønne arbeidsplasser, og statsråden nevner da spesielt havvind. Høyre deler denne bekymringen. Solberg-regjeringens plan var å lyse ut areal på Utsira Nord ved årsskiftet 2021/2022 og i løpet av første kvartal for Sørlige Nordsjø II. Nå ser det ut til at uenighet mellom regjeringspartiene bidrar til at havvindsatsingen skyves ut i tid og skaleres ned, at det blir betydelig færre grønne arbeidsplasser, og at dette viktige klimatiltaket som statsråden mange ganger har trukket frem, da svekkes. I Politisk kvarter denne uken kunne vi høre statsråd Vestre si at regjeringen har gjort mer for havvind de siste 100 dagene enn den forrige regjeringen gjorde på 100 måneder. Spørsmålet til statsråden er da om statsråden kan oppklare hva regjeringen har gjort for havvind de siste 100 dagene, helt konkret, foruten å forsinke satsingen.
Nikolai Astrup (Høyre), 2022-02-02:
Jeg oppfatter vel at svaret til statsråden er at det er bygget videre på det arbeidet som den forrige regjeringen gjorde, og at man ikke har kommet med noe nytt og konkret de siste 100 dagene som topper det grunnlaget som ble lagt for havvindsatsingen under den forrige regjeringen, bl.a. utbygging av verdens største havvindpark, Hywind Tampen, flytende sådan, som er under bygging nå. Som sagt skulle arealet vært lyst ut allerede, etter vår plan. Statsråden har også tidligere, da han var stortingsrepresentant, tatt til orde for at vi må koble oss til Europa gjennom kabler til andre land, og han fremmet et representantforslag sammen med nåværende statsminister, Jonas Gahr Støre, om det, hvor poenget var å kunne selge så mye kraft som mulig til Europa. Spørsmålet er: I lys av de diskusjonene som nå pågår mellom Senterpartiet og Arbeiderpartiet, er det noe statsråden står fast på?
Nikolai Astrup (Høyre), 2022-02-02:
Svaret til statsråden viser jo at den garantien som Senterpartiet har utstedt til sine velgere om at det ikke under noen omstendighet blir hybridkabler, kan vi avlyse, for dette er noe regjeringen skal utrede seg ut av. Er det riktig forstått, at det kan bli hybridkabler med denne regjeringen, selv om Senterpartiet har garantert til sine velgere at det ikke blir det?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Mitt spørsmål går til forbrukerministeren. Strømprisen rammer mange forbrukere hardt, og strømmarkedet har over lang tid vært preget av at det eksisterer svært mange avtaler fra nærmere hundre strømleverandører. Ikke misforstå – konkurranse er bra. Det som imidlertid er problemet, er at mange forbrukere synes det er vanskelig å velge rett, og at man sitter med dårlige strømavtaler. Mange strømleverandører går også langt i å tilby forbrukerne det jeg kanskje vil karakterisere som elendige avtaler. Ett eksempel er hvordan Hafslund og Fjordkraft har gått til søksmål mot staten for å få fortsette å selge avtaler som NVE stempler som komplekse og uoversiktlige. I går offentliggjorde Forbrukerrådet at de i 2021 hadde en tredobling i henvendelser om strøm. Det er tydelig at økt strømpris viser at strømmarkedet ikke er spesielt forbrukervennlig. I går svarte også statsråden meg på mitt skriftlige spørsmål om hva som skjer med Fremskrittspartiets gjennomslag for forenklinger for forbrukerne. Det var bra. Imidlertid står det i Hurdalsplattformen at regjeringen lover å utforme mer kraftfulle tiltak for å styrke forbrukerrettighetene. Da lurer jeg på: Hva vil statsråden gjøre for å styrke forbrukerrettighetene i strømmarkedet når det er tydelig at dette er et så stort problem for mange mennesker der ute i landet vårt?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Takk for svaret. Det er fint at ministeren trekker fram tilsynet, men når forbrukerne ikke er enige med strømleverandøren, kan de bringe inn en klage for Elklagenemnda. Forbrukerklagenemndene er viktige for å sikre at forbrukerne kan få behandlet en klage og bli hørt. I Norge er det vel rundt 20 nemnder som behandler rundt 20 000 klager i året og gir forbrukerne et gratis utenomrettslig klagetilbud. Men nemndene har ofte lang ventetid, de har ulike saksbehandlingssystemer, usikre finansieringskilder osv., og det er grunn til å tro at strømkrisen nå også kan gi ekstra press på f.eks. Elklagenemnda. Vil statsråden foreta seg noe for å sikre forbrukerne klagenemnder som fungerer etter hensikten?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Jeg takker igjen for svaret. Når strømprisene nå øker, får imidlertid flere og flere vansker med å betale strømregningen sin, og med de strømprisene vi har sett i vinter, er det dessverre sannsynlig at dette vil ramme flere. Noen må rett og slett velge mellom klær til barna, mat på bordet eller strøm. Samtidig vet vi at nettselskapene har en lovlig mulighet til å stenge strømmen til folk som ikke betaler. Det skal riktignok ikke skje om vinteren, men det er likevel et svært inngripende tiltak. Til sammenligning kan f.eks. ikke kommunene stenge vannet dersom folk ikke betaler, men må sikre betaling på andre måter. Så da lurer jeg på: Vil statsråden vurdere å fjerne nettselskapenes anledning til å stenge strømmen for husholdninger med betalingsproblemer?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Takk for det. Jeg skal prøve ikke å krysse over i andre områder, slik mange andre har gjort, men det er ingen tvil om at forbrukerministerens kollega i regjering som nå skal nedsette en energikommisjon for å kartlegge energibehovene og foreslå økt energiproduksjon, med mål om at Norge fortsatt skal ha en overskuddsproduksjon av kraft, også har en viktig rolle her. Det er åpenbart at folk flest også må høres i denne kommisjonen. Norske hus og hjem er i stor grad avhengige av nettopp strøm, og norske familier er sårbare for de svingningene og de høye strømprisene som vi nå ser. Som ansvarlig for forbrukerpolitikk: Vil statsråden sørge for at forbrukerinteressene blir en del av målet til energikommisjonen, og at forbrukerinteressene blir representert i kommisjonen?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2022-02-02:
De høye strømprisene i vinter er til stor bekymring. De rammer veldig skeivt, og vi ser at det er mange som sliter. Regjeringa har kommet med ulike ordninger, men selv etter dem sliter mange husholdninger, frivillige organisasjoner og bedrifter. Regjeringa har sagt nei til å tilbakebetale penger til frivillige organisasjoner som av ulike grunner har valgt å organisere seg som f.eks. et AS, eller til folkehøyskoler, friskoler, Den norske kirke, små og mellomstore bedrifter – og sånn kunne jeg ha fortsatt. Kristelig Folkeparti har fremmet forslag om en midlertidig makspris på 50 øre per kWh gjennom vinteren. Det ville truffet absolutt alle, og en ville unngått at de ulike husholdningene eller organisasjoner og bedrifter som nå sliter, hadde hatt det så tøft. I tillegg ville vi også demmet opp mot den økende skepsisen til klimatiltak. Norge har ambisiøse mål om å kutte klimautslippene med opptil 55 pst. innen 2030. Da må vi gjennomføre mange ulike kutt, også flere krevende. Det vil innebære at både vi og landene rundt oss må fortsette å legge til rette for fornybar energi. Det vil koste. Særlig ser vi det når store land går i gang og været ikke akkurat spiller helt på lag, som denne vinteren. Staten Norge tjener store summer på de høye strømprisene dette gir, mens folk opplever at de må ta regningen for det grønne skiftet. Jeg la også merke til klimaministerens uttalelse i Dagsavisen om at en viss høy pris er nødvendig for at folk skal spare strøm. Jeg er for øvrig uenig i det utsagnet; med f.eks. en makspris på 50 øre, og inkludert ulike avgifter, vil det være mange insentiver til fortsatt å spare strøm. Ser klimaministeren at manglende tiltak mot strømkrisen kan medføre at motstanden mot å gjennomføre helt nødvendige klimatiltak vil svekkes?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2022-02-02:
Jeg er ikke uenig i den langsiktige analysen eller for så vidt analysen av situasjonen i dag, men jeg vil advare klimaministeren mot å tenke at dette ikke påvirker folks holdninger til å gjennomføre klimatiltak. En ser ulike facebookgrupper, aksjoner osv. der enten husholdninger er frustrerte over veldig høye strømpriser, eller f.eks. frivillige organisasjoner og ulike bedrifter sliter fordi det ikke er kommet strømstøtte. Jeg skal ikke bore videre på et område som ikke nødvendigvis er klimaministerens ansvarsområde, men det som er ansvaret til trosministeren, gjelder Den norske kirke. Det er ulike trossamfunn som er blitt varslet om at de skal få støtte, men om Den norske kirke har det blitt uttalt at de ikke skal få støtte. Så mitt spørsmål er ganske enkelt: Hvorfor skal ikke Den norske kirke få støtte når de andre trossamfunnene skal få det?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Det er hyggeleg at finansministeren er på plass for å svara på eit viktig spørsmål om ei sak som opptek mange om dagen, nemleg kraftprisar og ønsket om å byggja ut meir kraft. Spørsmålet mitt er som følgjer: «Norge bør bygge ut mer vannkraft og sikre at eksisterende vannkraft kan gi større produksjon. Da er det viktig at skatteregimet motiverer for dette. I dag er det slik at om vannkraftproduksjonen overskrider 10 MW, må kraftverket betale grunnrenteskatt. I dag er det 17 vannkraftverk som har lagt seg rett under denne grenseverdien. Er det aktuelt for statsråden å se på ordninger for skattlegging av vannkraft, slik at økt produksjon ikke får negative skattemessige konsekvenser for kraftprodusentene?»
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Når ein høyrde svaret frå statsråden, kunne ein nesten tru at spørsmålet mitt var om han kunne fortelja om alt han ikkje likte med den førre regjeringa. Det verka som om han tok feil flak opp av lomma og las opp ting som den førre regjeringa har gjort. Eg stilte ingen spørsmål om kva som ligg bak oss i tid, eg retta blikket framover – for å få produsert meir vasskraft, leggja til rette for at skatteregimet for vasskraft er laga sånn at me får produsert potensialet. Når me ser at heile 17 prosjekt legg seg tett oppunder grensa, fortel det at dei kunne produsert meir viss grensa for kva tid grunnrenteskatten slår inn, hadde vore lagd på eit høgare nivå. Spørsmålet mitt var konkret om statsråden ser på dette, og eg fekk to og eit halvt minutt om kva førre regjering gjorde og ikkje gjorde, og så fekk eg beskjed om at elles viser ein til statsbudsjettet. Så eg spør igjen: Er dette noko statsråden jobbar med, og noko han har til hensikt å leggja til rette for – at ein skal få eit betre skatteregime for små vasskraftverk?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Nok ein gong snakkar finansministeren meir om kva som har skjedd tidlegare. Det blir som at ein kaptein på ein båt set ut ein kurs, og så siglar ein mot eit skjer. Då er det den kapteinen som sit på brua, som har ansvaret for å justera kursen. Eg opplever at ein er meir oppteken av å skulda på han som plotta inn kursen på kartet tidlegare, enn av faktisk å justera kursen. Det er no, på denne regjeringa si vakt, me opplever desse straumprisane, det er på denne regjeringa si vakt me opplever denne situasjonen, og det er på denne regjeringa si vakt me opplever at me har eit større potensial når det gjeld vasskraft, enn det me klarar å henta ut. No beskreiv statsråden at det alltid er utfordringar med terskelverdiar, men det er klart at ein får produsert meir kraft av å løfta dei terskelverdiane. Det er det me tek til orde for: å få meir vasskraft, meir småvasskraft, og rett og slett produsera meir. Eg oppfattar ikkje at statsråden seier at dette er noko ein jobbar med, så eg spør nok ein gong: Er det ein idé som statsråden synest er god, at ein ser på å få produsert endå meir småvasskraft ved å heva denne terskelen?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-02-02:
Jeg hørte ikke klokken ringe da jeg satt på et kontor. Jeg fulgte med på tv-skjermen, og så hørte jeg plutselig at presidenten sa at den muntlige spørretimen var over. Da tenkte jeg at jeg får løpe litt, så da løp jeg. Det er sikkert godt å få litt energi gjennom å løpe i Stortingets ganger også. La meg først gjøre det veldig klart at strøm er et fellesgode i Norge. Over tid har politikken som har vært ført, gitt oss lav strømpris, det har vært den norske tradisjonen, til glede for folk og næringsliv som bruker kraft. Norge er kaldt og mørkt, og vi er avhengig av strøm. Det er et mål for denne regjeringen at vi også framover skal ha rimelig norsk kraft. Det har også regjeringen uttalt, i motsetning til den forrige regjeringen, som i starten av sin regjeringsperiode uttalte at det var et mål med høyere strømpris, som tidligere statsråd Tord Lien ga uttrykk for gjennom media – han var bekymret for at strømprisene var for lave. Situasjonen i kraftmarkedet er ekstraordinær, både i Norge og i landene rundt oss. Strømprisene har økt til svært høye nivåer, og det har gitt en betydelig økning i strømutgiftene for både husholdningene, frivillige organisasjoner og næringsdrivende. Regjeringen har gjennomført omfattende tiltak for å avhjelpe den akutte situasjonen med ekstraordinært høye strømpriser denne vinteren. I tillegg til den midlertidige sikringsordningen til husholdningene har vi redusert elavgiften med 47 pst. – etter at den var på rekordhøye nivåer etter at Fremskrittspartiet hadde styrt avgiftspolitikken i åtte år. Vi har økt bostøtten, økt støtten til studenter, økt støtten til kommunene for å dekke økt utbetaling av sosialhjelp og økt støtten til enøktiltak gjennom Enova. Vi har også foreslått egne støtteordninger for jordbruks- og veksthusnæringen og frivillige organisasjoner. På lengre sikt må vi ha mange flere tiltak. Denne regjeringen har vært tydelig på at vi ikke vil bygge noen nye mellomlandsforbindelser, i motsetning til den forrige regjeringen, som endret loven for å kunne bygge flere mellomlandsforbindelser. Vi har også varslet flere tiltak, bl.a. at vi setter ned en energikommisjon, og vi vil jobbe aktivt for mer utbygging av lønnsom kraftproduksjon. Vi mener at det er viktig. Regjeringen vil øke norsk vannkraftproduksjon, bl.a. gjennom å legge til rette for bedre vedlikehold, oppgradering og fornyelse av eksisterende vannkraftanlegg. I Hurdalsplattformen sier vi at regjeringspartiene også vil legge til rette for mer småkraft, og i denne omgangen kraftverk med installert effekt under 10 MW. Jeg kan forsikre om at regjeringen legger stor vekt på tilgang til ren og rimelig kraft. Dette arbeidet er høyt prioritert. Vi ønsker å legge til rette for mer kraftproduksjon, bl.a. for å dempe virkningen av høye strømpriser i Norge. Regjeringen vil komme tilbake til dette spørsmålet i kommende statsbudsjetter. Skattlegging av vannkraft er en av tingene vi vil gå grundig inn i og se på hva man kan gjøre for å få enda mer utbygging.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-02-02:
Jeg skjønner godt at representanten Helge André Njåstad fra Fremskrittspartiet ikke ønsker at vi skal snakke om hva Fremskrittspartiet gjorde i de åtte årene de satt med makten, for det var utelukkende grep for å få strømprisene opp og ikke grep for å få strømprisene ned. Derfor er det så bra at vi har fått en ny regjering og en ny olje- og energiminister som har et annet mål, nettopp å få strømprisene ned. Det trenger vi etter en politikk som har hatt motsatt målsetting. Når det gjelder terskelverdier, at det ikke er grunnrenteskatt under 10 MW, ble det endret, fra 5 til 10 MW. Det viser på en måte hele problemstillingen – med enhver ny terskel får man den typen tilpasninger. Det å komme seg rundt det er ganske vanskelig hvis man ønsker å ha et bunnfradrag, som Stortinget har ønsket og sluttet seg til, og som både Fremskrittspartiet og Senterpartiet også har sluttet seg til. Det er dilemmaet: Hvis vi setter en lavere eller en høyere terskel, hvilke tilpasninger gjør man da? Selvfølgelig må vi hele tiden se på om det er muligheter for å klare å utløse den kraften, selv om man har den typen terskler som ligger på 10 MW.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-02-02:
Jeg merker meg at representanten Njåstad beskriver den kursen som Fremskrittspartiet hadde staket ut for båten sin: å gå rett på et skjær. Jeg er egentlig enig i at det var den kursen Fremskrittspartiet hadde staket ut. Det er den vi nå prøver å styre rundt og gjøre nye grep, men det er ganske tunge grep som må gjøres, etter at forrige regjering plottet inn feil kurs på kartet – rett mot et skjær. Det var Njåstads egen beskrivelse av sin politikk. Når det gjelder terskelverdier: I en situasjon med høye kraftpriser er ikke regjeringens hovedmål å gi skattekutt til kraftbransjen. Det er ikke et mål for oss. Målet vårt er å gi skatte- og avgiftskutt til folk flest. Så det er ikke sånn at nå, når strømprisene er spesielt høye, er det enda viktigere å gi skattekutt til deler av kraftbransjen. Hvis det kommer på anlegg over 10 MW, er det også anlegg som veldig ofte er i mange hundremillionersklassen når det gjelder investering, og det er ikke dit skattekuttene skal gå. Derfor prioriterte vi, da vi skulle gi skattekutt, å kutte i elavgiften. Vi reduserte den med 47 pst., og det kommer alle til gode.