Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2016-06-06:
Tjenester til riktig tid og på riktig nivå er det viktigste prinsippet i samhandlingsreformen. Bedre samhandling på tvers av ulike sektorer og nivåer er et avgjørende virkemiddel. Reformen må systematisk følges opp med vurdering av ressursfordelinger. Etter Kristelig Folkepartis syn må den konkrete arbeidsdelingen kunne tilpasses og varieres ut fra ulike forutsetninger og reiseavstander. Samhandlingsreformen rommer svært mange gode intensjoner og tiltak. Formålet er å få til en mer sømløs helsetjeneste og en bedre utnyttelse av helsekronene i samfunnet. Tanken om at det er bedre å forebygge enn å behandle, og at behandling nærmest mulig pasienten er den beste ressursbruken, er et viktig grunnlag for at det skal være mulig å finansiere helsetjenestene i framtiden. Reformen har imidlertid ikke tatt høyde for at en i startfasen må finansiere både sykehusbehandling og oppbygging av kommunale tilbud, i tillegg til både forebygging, rehabilitering og behandling. Men for Kristelig Folkeparti er det viktig at samhandlingsreformen er en forpliktende kvalitetsreform, som må følges opp med reelle kostnadsberegninger. Ved overføring av tjenester fra spesialisthelsetjenesten til kommunen er det viktig at kvaliteten på tilbudet ikke blir redusert. Dessverre kan det se ut til at det er noe av dette som i for stor grad skjer, og som vi kan se dokumentert i Riksrevisjonens rapport. Ulike hjelpetiltak på tvers av sektorer må i større grad samarbeide om gode ordninger for den enkelte, det være seg om den enkelte er fysisk eller psykisk syk. Riksrevisjonen har undersøkt i hvilken grad sentrale forutsetninger for å nå målene er på plass. Vi snakker da om forutsetningene for å få til bedre ressursutnyttelse og tjenester med bedre kvalitet. Riksrevisjonen har bl.a. sett på tjenestetilbudet i kommunene, kompetanse og opplæring, samarbeid og informasjonsutveksling. Rapporten inneholder flere interessante funn. Det viser seg bl.a. at staten har lite kunnskap om kvaliteten på tjenestene til pasientene som overtas av kommunene. Det viser seg at kommunal øyeblikkelig hjelp døgntilbud ikke benyttes på en god nok måte, og at samarbeidet om pasienter med behov for tjenester fra flere tjenestenivåer ikke er godt nok. Innenfor rus- og psykiatriområdet er heller ikke tilbudet i kommunene styrket slik det burde være. Kommunene har i liten grad økt kapasiteten og styrket kompetansen. Etter Riksrevisjonens vurdering er det grunn til å følge utviklingen nøye, når det gjelder både om pasienter overføres for raskt til kommunene, og om kommunene er i stand til å ta imot flere og sykere pasienter på en god måte. Kristelig Folkeparti deler disse vurderingene. Vi må ha et system som fanger opp de reelle behov, hvor tilbudet og virkemiddelapparatet er tilpasset brukernes behov og med tilstrekkelige ressurser. Når det gjelder rus- og psykiatriområdet, viser Riksrevisjonens rapport at tilbudet i kommunene ikke er styrket i takt med nedbyggingen av døgnplasser i spesialisthelsetjenesten. Da er det grunn til å minne om – som også komiteen gjør i innstillingen – at både kommunene og spesialisthelsetjenesten har ansvar for å tilby tjenester til personer med psykiske lidelser eller rusproblemer. Selv om pasientgruppen ikke er omfattet av betalingsplikt for utskrivningsklare pasienter, gjelder intensjonen med reformen også for disse gruppene. Til slutt vil jeg få takke Riksrevisjonen for en god jobb også i denne saken. Det blir viktig i fortsettelsen å sørge for at intensjonen med samhandlingsreformen blir oppfylt fullt ut. Jeg viser ellers til saksordførerens gjennomgang av saken.