Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2010-11-25:
Vi nærmer oss jo advent og jul, og med hensyn til budsjettprosessen under den sittende regjering kan det være litt fristende å dra en parallell til den velkjente «Grevinnen og hovmesteren». Det er i stor grad «samme prosedyre som i fjor». Hvert år er det et rimelig romslig økonomisk handlingsrom som gjør at regjeringen kan gi litt til mye. Hvert år vil Stortingets høringer og behandlingen her i salen utgjøre liten eller ingen forskjell på regjeringens opprinnelige forslag. I år tror jeg det er på litt under 1 promille, eller der omkring. Og hvert år betyr dette at det som for så vidt er et godt utgangspunkt, forblir godt. Men det kunne vært mye bedre, hvis man hadde vært villig til å lytte litt mer. Nå skal det sies at hovmesteren i hvert fall i år ikke har snublet så heftig som man gjorde under fjorårets biodieselsak. Tvert imot bør regjeringen ha honnør for å legge opp til et rimelig stramt budsjett, som kan bringe oljepengebruken tilbake til handlingsregelens 4 pst.-bane neste år. Særlig i forhold til situasjonen i stadig flere europeiske land – det er jo bare å se på utviklingen i Irland de siste dagene – skjønner vi at vi er i en helt ekstremt heldig situasjon her hjemme. Men det forutsetter at vi makter å føre en ansvarlig økonomisk politikk, som også gir stabilitet og forutsigbarhet for næringslivet. I så måte kunne jeg ønske meg en langt mer offensiv regjering når det gjelder økt verdiskaping. Det kan være investeringer i vei og jernbane, bedre SkatteFUNN-ordning, fjerning av arveavgiften for familiebedrifter og halvering av arbeidsgiveravgiften for nye lærlinger, som noen eksempler, for å sikre at vi fortsatt har et godt og trygt næringsliv som vi kan lene oss på fremover. Kristelig Folkepartis alternative statsbudsjett har om lag samme oljepengebruk som regjeringen, men en tydeligere profil for å skape, etter vår mening, et varmere samfunn – et samfunn som tar bedre vare på de eldre og på dem som har minst fra før, et samfunn som også legger bedre til rette for barnefamilier, frivillige organisasjoner og småbedrifter. De eldre er en klar prioritet for Kristelig Folkeparti i dette budsjettet. Vi foreslår 1 mrd. kr ekstra for å sikre en mer verdig eldreomsorg: flere sykehjemsplasser og flere muligheter for de eldre til å ha livskvalitet på sine siste dager. Dette er viktige deler av avtalen om en verdighetsgaranti for eldreomsorgen, som Kristelig Folkeparti inngikk med regjeringspartiene og Venstre i 2007. Kommunene må kompenseres for de økte utgiftene dette medfører. Vi vil også ha fortgang i etableringen av dagtilbud for hjemmeboende demente. Dette er en forsømt gruppe, bare 7 pst. har et slikt tilbud i dag. Et godt samfunn for barn er en sikkerhetsgaranti for samfunnet videre. Det er også et samfunn som vil være godt for alle. Barn er sårbare. De trenger trygge rammer, og de trenger god omsorg. Trygg oppvekst handler ikke bare om kontantstøtte og flere og bedre barnehageplasser, som Kristelig Folkeparti selvfølgelig prioriterer i dette budsjettet. Det handler ikke minst om hvordan vi tar vare på de mest sårbare barna. I januar i år sto det 180 barn i kø for å få et fosterhjem. Kristelig Folkeparti vil derfor bevilge penger, slik at man kan løse akkurat denne situasjonen for en sårbar gruppe. Vi ønsker dessuten å bevilge 100 mill. kr utover regjeringens forslag for å styrke det statlige barnevernet og ytterligere 200 mill. kr til det kommunale barnevernet. Den grove diskrimineringen av studenter og andre foreldre som ikke har opptjent rett til foreldrepermisjon, må opphøre. Det er uverdig at disse foreldrene tilbys en engangsstønad på 35 000 kr, mens foreldre som har opptjent rett til foreldrepermisjon, kan få over 400 000 kr. En rapport fra Rikshospitalet viser at halvparten av etnisk norske Oslo-kvinner under 25 år som blir gravide, velger å ta abort. Rapportens forfatter, professor Anne Eskild, mener at det er en klar sammenheng mellom dårlig økonomi og det at man velger å ta abort. Ordningene oppmuntrer til færre og senere fødsler og gir inntrykk av at arbeidstakeres barn er mer velkomne enn barn av attføringsmottakere og studenter. Kristelig Folkeparti kan i likhet med tidligere statsminister Kåre Willoch ikke forstå at det ikke er flere som ser dette urimelige hullet i vår velferdsstat. Vi foreslår derfor å øke engangsstønaden ved fødsel og adopsjon til 75 000 kr og har et mål om å øke den til 150 000 kr innen 2013. Vi ønsker også en ny kurs i skolepolitikken. De siste årene har regjeringen prioritert feil ved å bruke milliarder på flere undervisningstimer. Vi mener at læreren er skolens viktigste ressurs, og vil derfor bruke de store pengene på nettopp lærerne. Vi ønsker å øke lærertettheten. Vi vil også ha en mer ambisiøs satsing på etter- og videreutdanning for lærere. Kristelig Folkeparti satser dessuten på kvalitetsutvikling i ungdomsskolen, leksehjelp i kommunal og frivillig regi, tiltak mot frafall i videregående skole samt på skolehelsetjenesten. Høyere utdanning styrkes fra vår side gjennom satsing på flere stipendiatstillinger, bedre veiledning til studenter, bedre praksis i profesjonsutdanningen og 25 mrd. kr mer til Forskningsfondet. Det er fortsatt atfor mange fattige i vårt land. Vi øker derfor bevilgningene til fattigdoms- og rustiltak med over 1,5 mrd. kr. Med over 4 000 personer i kø for rusbehandling er det for meg en gåte hvordan regjeringen heller ikke i årets budsjett prioriterer slik at denne køen kan minke og ikke øke. Kristelig Folkeparti er en varm forsvarer av en av de viktigste bærebjelkene i vårt samfunn, nemlig de frivillige organisasjonene. Det trengs. Regjeringen foreslår at mindre tros- og livssynssamfunn skal miste gavefradragsordningen, og størrelsen på fradraget utvides følgelig ikke. Dette gjør vi noe med i vårt alternative budsjett. Så til noe vi har hatt en lang debatt om i denne salen denne høsten. Vi er i en situasjon hvor ideelle helse- og omsorgsinstitusjoner er i ferd med å bli rasert under det rød-grønne styret. Det offentlige bygger ut sine tilbud samtidig som store kommersielle aktører overtar en stadig større del av det mange i dag kaller «markedsandeler». Men innenfor helse- og omsorgssektoren er det ikke alt som egner seg for markedstenkning, konkurransetenkning og prisfokus. Rusmisbrukere, barnevernsbarn og eldre som bruker disse tilbudene, trenger først og fremst stabilitet, langsiktighet, omsorg og verdig behandling. Likevel ser vi – og det under et rød-grønt regime – at markedstenkningen brer om seg. Det er ikke noe pent syn. Det siste eksempelet fra denne byen er Oslo Hospital – et spesialisert, psykiatrisk tilbud for kanskje de tyngste brukerne. Helse Sør-Øst raserer tilbudet. De setter en strek over mange hundre års virke ved denne institusjonen. Helseministeren sitter og ser på, gjør absolutt ingen ting. I tillegg til de sakene jeg allerede har nevnt, prioriterer Kristelig Folkeparti økt bistand til fattige land, en markert grønnere skatte- og avgiftsprofil og satsing på fornybar energi. Når det gjelder fattigdomssatsingen som går utenfor våre egne grenser, må jeg si at i en situasjon der svært mange andre land kutter i sine bistandsbudsjetter, skulle det bare mangle om ikke Norge tar sin del av ansvaret og øker sin andel av denne innsatsen. Jeg må si at det er virkelig skuffende å oppleve at partier i denne sal velger å bruke det som salderingspost. Jeg skulle ønske at denne budsjettbehandlingen hadde gitt noen flere utslag – fra budsjettet ble fremlagt til vi får votert ferdig her senere, i kveld. Det er vel rundt 100 mill. kr som det blir gjort noe med. Og mye av det som endres på – den promillen – er bra. Jeg ser at en del av forslagene til forveksling er like forslagene som fremkommer i vårt alternative budsjett, så det kan vel hende at man har kikket litt både her og der. Men like fullt må jeg si at fortsatt er Stortingets budsjettbehandling blitt, hva skal vi si, en litt rar prosedyre, der veldig lite i realiteten skjer. På lang sikt tror jeg ikke det er noen fordel for vårt demokrati. Jeg tar opp våre forslag og de forslagene vi fremmer sammen med andre partier.