trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-06-04:
Det er jo viktig når en gjennomfører endringer, at en sørger for et system som ikke blir laget for komplekst, og at en i forbindelse med endringer for enkeltmannsforetak også har tenkt igjennom konsekvensene for den type foretak. Det var paradoksalt nok slik i høst at fjerning av arveavgiften førte til noen helt utilsiktede negative virkninger for enkeltmannsforetak. Spørsmålet mitt er rett og slett: Hvorfor kan en ikke i ettertid erkjenne den type utilsiktede negative utslag, og også kompensere for det på ulike vis?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Det er et meget viktig spørsmål som stilles, for det handler om hvordan vi som samfunn i verdenssituasjonen og i situasjonen i mediemarkedet kan legge til rette for journalistikken og det frie ord. Momsspørsmålet er en særdeles viktig del av det landskapet. Andre spørsmål handler om produksjonstilskuddet som gis til norske medier, og hvilken rolle NRK skal ha. 2014 blir et særdeles viktig år i så måte. Jeg hører mye fine ord fra regjeringen om hva man ønsker å gjøre på sikt. Men så langt handler alt regjeringen har gjort overfor mediebransjen, om å gjøre situasjonen vanskeligere. Man har vurdert å kaste små aviser ut av produksjonsstøtten, man vurderer nå et statisk tak i produksjonsstøtten. Spørsmålet blir: Når kan vi forvente å få noen signaler fra regjeringen og forslag til Stortinget som vil styrke mediebransjen og det frie ord?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
«Jeg viser til Innst. 380 S for 2012–2013: «Et annet flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Høyre, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, mener det er viktig å sikre at barnehagene har god bemanning, og er glad for at regjeringen vil innføre et krav om grunnbemanning i barnehagen på én voksen per tre småbarnsplasser(1:3) og én voksen per seks storbarnsplasser(1:6) innen 2020.» (1:3) (1:6) Er det å redusere bevilgningen med 700 mill. kr en oppfølging av ambisjonen om å øke pedagogtettheten i norske barnehager?»
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Jeg er helt enig i at den viktigste faktoren for å øke kvaliteten er de ansatte i barnehagen. Det har Stortinget slått fast gjentatte ganger. Så skjer det mye bra kompetanseheving blant de ansatte, som ble igangsatt av den forrige regjeringen, og som den nye regjeringen følger opp. Det ble skissert i flere stortingsmeldinger i forrige periode og støttet av et ganske samlet storting. Så det er ikke noe nytt som ligger der. Jeg skulle ønske at ambisjonene selvfølgelig var noe høyere, men det er bra at det meste følges opp – i tråd med det vi la opp til fra den rød-grønne regjeringens side. Én ting er å satse på dem som allerede jobber i sektoren, men vi har en utfordring med å få flere til å få lyst til å jobbe i denne sektoren. Da er spørsmål som lønn, arbeidsvilkår og pensjonsvilkår helt essensielt for å få flere til å bli tiltrukket av dette. Da var kravet fra Private Barnehagers Landsforbund for å få økt likebehandling mellom de private og offentlige at dette må skje for at vi skal øke lønningene og pensjonsrettighetene. Hva gjør statsråden for å sikre det?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Det er helt riktig som statsråden sier at den forrige regjeringen satset stort på kvalitet. Veksten i budsjettene for det som handlet om å jobbe direkte med kvalitet og kompetanseheving for de ansatte, var stor under den rød-grønne regjeringen. Det er riktig at av et budsjett til kompetanseheving på 50 mill. kr er 10 mill. kr av dem en økning fra denne regjeringen, mens 40 mill. kr av dem var det den rød-grønne regjeringen som la opp til. Så veksten i kroner man bruker på dette, bremser veldig opp med den nye regjeringen. Dette ser vi i hele sektoren. Synet på sektoren er i ferd med å endres. Ambisjonene er i ferd med å stoppe opp. Der vi lovte flere plasser og sørget for det i budsjettene, stopper det opp med den nye regjeringen. Der vi lovte en massiv satsing, slik at flere skulle få muligheten til å være i barnehage, stoppet det arbeidet opp med den nye regjeringen. Det mangler penger i barnehagen, og vi har også tidligere sett at det mangler penger på andre felt som Kunnskapsdepartementet råder over. Hvor var Røe Isaksen da resten av regjeringen diskuterte budsjett?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2014-06-04:
Eg registrerer med interesse det finansministeren seier om den førre regjeringa sin innsats på dette viktige området, fordi det er veldig dramatisk med ein auke frå 0 pst. til 14 pst. Men mitt spørsmål går eigentleg til europaministeren, som sit med eit betydeleg ansvar for å sjå desse sakene under eitt. Eg høyrde kva finansministeren sa her, men me veit at europaministeren har svært tett dialog inn mot Europa og EU, som vurderer desse sakene. Mitt spørsmål er derfor korleis han no vurderer situasjonen rundt differensiert arbeidsgjevaravgift, som me veit er særdeles viktig for Distrikts-Noreg.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-04:
Jeg vurderer saken på samme måte som finansministeren. Det er et meget viktig spørsmål for distriktene, det er et meget viktig spørsmål ikke minst for Nord-Norge, og det er et meget viktig spørsmål ikke minst for transportnæringen. Derfor er det viktig at vi i vårt EU- og EØS-arbeid tar lærdom av erfaringene fra fjoråret. Den viktige prosessen skjedde i EU mellom januar og juli, men det ble ikke lagt noe frem for Stortinget om det som var på gang, det var ingen offentlig debatt, og det var ingen mulighet for å mobilisere en nasjonal diskusjon om hvordan vi bedre skulle komme i inngrep med EU. Den typen unnlatelsessynder må vi unngå. Vi må være tidligere «på ballen», og vi må ha mer åpenhet og diskusjon i disse spørsmålene for å fremme norske interesser.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-04:
Norske myndigheter har fulgt situasjonen for balutsjerne tett. I Iran er det de senere årene blitt rapportert om flere massehenrettelser i Sistan og Balutsjistan. Ifølge en av disse rapportene ble 16 balutsjiske fanger hengt den 25. oktober 2013 som hevn for angrepet på en iransk grensevakt. Hengingen skjedde til tross for at fangene beviselig ikke kunne hatt noe med angrepet å gjøre. I februar i år ble det igjen meldt om at 15 balutsjere var henrettet i hemmelighet. Iranske sjiamuslimske pilegrimer er også blitt angrepet og drept under sine besøk til provinsens hellige steder. Myndighetenes hardhendte fremferd mot separatister og deres manglende beskyttelse av de religiøse minoritetene i provinsen er kritikkverdig. Lokale kilder i Pakistan hevder at det er funnet 169 lik i år, men det bør understrekes at myndighetene ikke har publisert offisielle tall. Vår ambassade i Islamabad melder imidlertid at det ble funnet kulehull i flere av likene, og at det ikke er første gang man oppdager omkomne i Balutsjistan som bærer preg av å være likvidert. Det har i flere år vært rettet klager mot myndighetene om at personer har forsvunnet i denne provinsen, uten at man har fått bevis for hva som har skjedd. En borger av balutsjisk opprinnelse som ambassaden i Islamabad tidligere har hatt kontakt med, ble meldt savnet i Pakistan for fem år siden. Vedkommende er fortsatt forsvunnet. Etter funnet av massegravene i januar opprettet den balutsjiske provinsregjeringen en juridisk kommisjon for å få avklart hva som hadde skjedd. Fortsatt foreligger det ingen rapport. Videre gjorde den forrige pakistanske høyesterettsjustitiarius, Iftikhar Chaudhry, en innsats for å få sakene som gjelder savnede personer i Balutsjistan, opp i retten og stilt militære myndigheter ansvarlig der man mente at det var grunnlag for det. Gjennom rettslige høringer under hans ledelse ble det avklart at noen av de savnede balutsjerne er i live, og at de holdes innesperret av militæret i interneringsleirer. Noen få er blitt sluppet løs. De fleste personene som er oppført på savnet-listen utarbeidet av domstolen, kan det fortsatt ikke redegjøres for. Det er igangsatt et arbeid for å få identifisert personene i massegravene i Khuzdar, men det foreligger foreløpig ingen rapport. I pakistansk Balutsjistan er det hazaraer, en sjiamuslimsk minoritet, som i økende grad blir forfulgt av ekstremistiske sunnimuslimske grupper. I Iran, derimot, er balutsjerne sunnimuslimer, og de diskrimineres av myndighetene. Felles for situasjonen er at Balutsjistan-provinsene er blant de fattigste og minst utviklede områdene. Situasjonen fortjener internasjonal oppmerksomhet. Norge tok opp beskyttelse av minoriteter under landhøringen av Pakistan i 2012. Selv om man her tok opp minoriteter mer generelt, ble hazaraene i Balutsjistan særlig nevnt. Det er naturlig at vi fra norsk side tar opp igjen situasjonen for minoriteter under den kommende landhøringen av Pakistan i oktober i år. Da vil vi særlig forhøre oss om hvordan Pakistan følger opp de anbefalingene som kom opp under 2012-høringen. Vi vil vurdere om minoritetenes situasjon også skal tas opp i neste landhøring av Iran.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-04:
La meg si at jeg er helt enig i det. Minoriteters situasjon er viktig for regjeringen, det er en viktig sak for norske myndigheter i internasjonale menneskerettighetsfora, og det gjelder ikke minst sakene rundt Balutsjistan. La meg legge til at når det gjelder Iran, har vi også der tatt opp situasjonen for minoritetene, bl.a. i samtalene som utenriksdepartementets politiske direktør har hatt med sin iranske motpart, bl.a. om menneskerettighetene i landene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-04:
Norge anerkjente Israel i 1949. Vi anerkjenner staten Israel innenfor grensene av det territoriet Israel kontrollerte før krigen i 1967. Under president Peres’ besøk til Norge ble disse holdningene lagt til grunn i samtalene. Statsminister Erna Solberg la også frem Norges holdning til bosettingspolitikken i pressekonferansen hun holdt sammen med Peres den 14. mai. Norge har gjort det klart at EFTAs frihandelsavtale med Israel kun har gyldighet for det territoriet som var under israelsk kontroll og internasjonalt anerkjent før 4. juni 1967. EUs assosieringsavtale med Israel blir forstått på tilsvarende måte av EU. EU har utformet retningslinjer for å sikre at EU-midler ikke kan komme institusjoner i bosettingene til gode. Norge vil følge disse retningslinjene der vi inngår i samarbeid med EU og Israel. Dette er retningslinjer som f.eks. gjelder når norske forskningsinstitusjoner deltar i EUs forskningssamarbeid med Israel gjennom Horizon 2020. Da Israel trådte inn i OECD i 2010, ble det fra norsk side også understreket den klare oppfatningen om at Israels medlemskap i OECD kun gjelder israelsk territorium innenfor internasjonalt anerkjente grenser fra før 4. juni 1967. Dette er fortsatt gjeldende norsk politikk. Vi har pågående forhandlinger om ny skatteavtale mellom Israel og Norge, og i de forhandlingene legger regjeringen det samme synet på den territorielle avgrensningen av staten Israel til grunn. Vi har lagt frem for vår motpart at vårt syn er at begrepet «Israels territorium» bare kan referere til det territoriet som var under israelsk kontroll den 4. juni 1967. Dette er i tråd med folkeretten slik den kommer til uttrykk i FNs sikkerhetsråds resolusjon 242 fra 1967.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-04:
Det vi her snakker om, er en velkjent norsk holdning, som blir presisert og lagt til grunn i mange forskjellige sammenhenger, f.eks. i samtalen om ny skatteavtale, hvor det er en ny diskusjon og en ny avtale. Der legger vi det synet til grunn. Det er ikke et syn som blir tatt opp i alle mulige sammenhenger, nettopp fordi det ligger til grunn for norsk politikk overfor Israel, og det er et syn som er meget godt kjent for israelske myndigheter. Når vi legger opp til og ønsker økt handel med Israel, så er det økt handel med Israel på basis av det syn vi har på Israels territorielle avgrensning.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-06-04:
Som sagt: Dette synet ligger til grunn. Det er et selvfølgelig og langvarig syn, og holdning, fra norsk side. Men jeg må få lov til å takke representanten Huitfeldt for muligheten til å klargjøre dette også offentlig, så det ikke skal være noen misforståelse om at den politikken ligger fast. Jeg er glad for støtten til ambisjonen om økt handel, men det er altså økt handel basert på det klare syn som norske regjeringer har hatt og fortsatt har, om synet på Israels territorielle integritet og avgrensning.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-06-04:
Mitt spørsmål er til finansministeren. Nå har det vært oppe mange spørsmål om skatte- og avgiftssystemet, og jeg er enig i at det er viktig at vi har en samlet politikk som styrker næringslivet over hele landet, inkludert norske distrikter. Men jeg la merke til at hovedspørsmålsstilleren – blant de avgiftene han mente var negative for distriktene – nevnte dieselavgiften og økningen i mineraloljeavgiften. I svaret som finansministeren ga, snakket hun om reformer og sin politikk inn mot avgiftssystemet. Men det jeg savnet, var en politikk som går på behovet for et større grønt skatteskifte. For det er klart at økningen i mineraloljeavgiften er en viktig del i et første steg av en større omlegging for å redusere klimagassutslippene i Norge. Vi har her en enighet om at vi skal forsterke klimaforliket. Hvordan ser finansministeren på at vi nå trenger å forsterke denne politikken med økte miljøavgifter?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-04:
Dette spørsmålet handlar om korleis Noreg til sjuande og sist fungerer, korleis distrikta heng saman med byane, kva slags verdiar ein skaper, og korleis ein skal få dette landet framover. Så det handlar eigentleg ikkje berre om distrikt versus by, det handlar om korleis ein kan få det samlivet til å fungere best mogleg. Dei store kutta som regjeringa har gjort både i næringsutvikling og for fylkeskommunar og kommunar som spesielt rammar distrikta, går direkte ut over moglegheitene til å utvikle noko rundt omkring i distrikta – som stort sett er heile landet. Når regjeringa i tillegg seier at lettane på kapital og formue kjem distrikta til gode, viser ein ei manglande evne til å forstå korleis Noreg fungerer. Kapitalen i Noreg er ujamt fordelt. Det er riktig, som Slagsvold Vedum seier, at det er nokre gater på vestkanten som rett og slett får meir i skattelettar enn heile min landsdel. Spørsmålet mitt til finansministeren er rett og slett: Kva er planen til regjeringa når det gjeld å skaffe kapital til investering i distrikta?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-04:
Eg fattar ikkje kven fiskeriministeren eigentleg pratar med. Det er jo ikkje berre ho som pratar med folk langs kysten, det er mange her i salen som faktisk anten er i yrket eller har vore og fiska, og storyen vi høyrer, er ikkje så gyllen som ho ønskjer å framstille det som. Så det er litt pussig. Men tilgangen på råstoff til nordnorske industribedrifter er fleire stader kritisk langs kysten. Etter gullalderen for reker står no Stella Polaris i Kårvika i Troms i fare for nedlegging. Det er antakeleg den mest kostnadseffektive rekeprodusenten i verda, men likevel får dei ikkje råstoff. Dersom utviklinga får fortsetje og hjørnesteinsbedrifta i Kårvikhamn blir lagd ned, kan framtida til norsk rekeindustri stå i fare, framtida til bygda stå i fare, og ikkje minst kan spennande moglegheiter for utvikling av medisin basert på norske ressursar stå i fare for å bli flytta ut av landet. Har ministeren i det heile tenkt å gjere noko i saka?
Terje Breivik (Venstre), 2014-06-04:
Spørsmålet mitt går til finansministeren. Venstre er spesielt oppteke av rammevilkåra for dei minste verksemdene, gründerar og sjølvstendig næringsdrivande. Det som er bra for dei små, er nesten utan unntak bra for dei store. Det er ikkje nødvendigvis like konsekvent motsett. For Venstre er det eit sjølvstendig mål at fleire startar eiga bedrift og lukkast med det. Verdiskaping og framtidig velferd kviler ganske tungt på at me lukkast i så måte. Også av omsyn til maktspreiing er det viktig med sjølvstendig næringsdrivande og fleire små verksemder. Dette engasjementet har me tidlegare delt med Framstegspartiet. Likevel er det vanskeleg å finna spor av dette engasjementet i regjeringserklæringa. Eitt område der det er stor ulikskap mellom sjølvstendig næringsdrivande og vanlege arbeidstakarar, er innanfor skattesystemet, i disfavør av sjølvstendig næringsdrivande. Utrekningar utførte av Skattebetalerforeningen viser at ei inntekt på 300 000 kr vert skattlagd 38 pst. høgare i eit enkelpersonføretak enn same inntekt motteken som løn. Skilnaden vert med rette av mange opplevd som grovt urettferdig og svært diskriminerande. Hovudgrunnen til forskjellen er at vanlege arbeidstakarar har eit stort minstefrådrag, mens sjølvstendig næringsdrivande ikkje har rett til det same. I tillegg har sjølvstendig næringsdrivande dårlegare skattevilkår knytte til sparing til eigen pensjon, dei har høgare trygdeavgift, dei har ikkje moglegheit for rekneskapsmessig fondsavsetjing av overskot, dei kan ikkje bruka SkatteFUNN-ordninga og får ikkje skattefritak for etter- og vidareutdanning på linje med vanlege arbeidstakarar. I sum teiknar dette eit bilete av eit skattesystem som openbert ikkje stimulerer til at fleire vel å starta enkeltpersonføretak og eiga verksemd, stikk i strid med Venstre og vonleg Framstegspartiet sine ambisjonar. Så spørsmålet mitt er: Ser finansministeren denne grunnleggjande urettvisa, og vil ho gjera noko med det?
Terje Breivik (Venstre), 2014-06-04:
Takk for det fyrste svaret frå ministeren. Svært mange sjølvstendig næringsdrivande opplever òg dagens regelverk knytt til forskotsskatt som eit stor problem. Regelen i dag er sånn at skatt må innbetalast før pengane fysisk er tente, basert på pårekna historisk inntektsnivå. Viss ikkje innbetalinga vert gjord, kan skatteoppkrevjar likevel krevja inn pårekna skatt for heile inntektsåret sjølv om det berre er forfallet for fyrste termin som vert misleghalde. Dette er ein praksis som Venstre er svært skeptisk til, som me har adressert i fleire budsjettbehandlingar i Stortinget, og me meiner sjølvsagt at sjølvstendig næringsdrivande må likebehandlast med ordinære arbeidstakarar òg på dette området. Forslaget kostar ikkje noko anna enn tre månaders utsett renteinntekt for staten, som med dagens rentenivå er rimeleg minimalt. Under behandlinga av statsbudsjettet for 2013 – trur eg det var – stod Venstre og Framstegspartiet saman om å gjera om på denne praksisen, så spørsmålet mitt til finansministeren no er om ho framleis meiner at dette er ei ordning som bør endrast, og om ho vil ta initiativ til å gjera det ved fyrste budsjettbehandling til hausten.
Iselin Nybø (Venstre), 2014-06-04:
Som representanten Breivik var innom i sitt hovedspørsmål, stimulerer de gjeldende skattereglene lite til utvikling og innovasjon i enkeltmannsforetak. Ett eksempel er SkatteFUNN-ordningen. Næringsdrivendes egeninnsats regnes ikke med i kostnadene som danner grunnlag for skattefradrag gjennom ordningen. Til sammenligning får samme person skattefradrag hvis vedkommende organiserer driften som et aksjeselskap og betaler ut lønn til seg selv. Det er også på sin plass å vise til at ESA for lenge siden har godkjent ordningen som eksisterte under Bondevik II, med tilskudd til ulønnet arbeidsinnsats i SkatteFUNN, noe som typisk finner sted i nettopp enkeltmannsforetak. I realiteten står dette derfor på politisk vilje – og noen få millioner kroner – så spørsmålet mitt er: Har finansministeren den viljen som skal til?
Iselin Nybø (Venstre), 2014-06-04:
Jeg forstår statsråden sånn at hun er enig i at det ikke er bevilget nok penger til dette tiltaket, og at det er behov for mer i årene som kommer. I regjeringsplattformen står det mye bra om det som angår yrkesfagløft og satsing på disse næringene og disse områdene, og mye av dette er Venstre også enig i. Blant annet har regjeringen et ganske ambisiøst mål når det gjelder det å få offentlige virksomheter til å ta inn lærlinger. Det at statsråden nå varsler mer penger til akkurat denne tilskuddsordningen, er vel og bra, og det ser vi fram til. Men jeg lurer også på om finansministeren er villig til å se på andre tiltak for å stimulere bedrifter til å ta inn lærlinger, som f.eks. fritak fra arbeidsgiveravgift.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Den forrige regjeringen satte et ambisiøst mål om å forenkle skjemaer, regler, lover og rapporter for norsk næringsliv med 10 mrd. kr innen 2016. Halvparten av det skulle vi nå innen utgangen av 2013, og det klarte vi. Vi har spart norsk næringsliv for mellom 5 og 6 mrd. kr, bl.a. med fjerning av revisjonsplikt for små bedrifter, reduksjon av aksjekapitalkrav, endringer i aksjeloven, forbedringer i Altinn, innføring av elektronisk faktura og mange andre ting. Den siste store forenklingen som den rød-grønne regjeringen lanserte, var å halvere oppbevaringsplikten etter regnskapsloven. Det ble stoppet av den nye regjeringen. Det måtte nye utredninger til. Dette måtte til gjennomgang og drøfting og har altså ikke blitt gjennomført. Mitt spørsmål er: Når kommer dette forenklingstiltaket? Og hvor mye har den nye regjeringen forenklet for helt konkret? Det har kommet veldig lite konkrete resultater av de fine ordene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Mitt spørsmål går til finansministeren. En av de store flaggsakene da finansministeren la fram budsjettet i fjor høst, var 50 000 kr i tilskudd til alle nye bedrifter som tok inn lærlinger. I budsjettforslaget fra Finansdepartementet står det: «For å stimulere nye bedrifter til å ta inn lærlinger, foreslår Regjeringen å gi et stimuleringstilskudd på 50 000 kroner til nye lærebedrifter.» Nå viser det seg at dette var en ren bløff. I TV2 i dag innrømmer kunnskapsministeren at budsjettet rett og slett er feil: «Vi hadde regnet med ca. 200 nye lærlingbedrifter, men nå blir det mange flere,» sier Røe Isaksen. Det er ikke så rart, for gjennomsnittlig antall nye lærebedrifter har de siste årene vært godt over 2 000 per år. Regjeringen har rett og slett bommet med tigangeren. Mange unge står uten lærlingplass. Mange bedrifter ønsker å bruke dette tilskuddet til å gi sitt bidrag, men de hjelpes ikke når regjeringen gir løfter uten innhold eller lover tilskudd uten dekning. Slik budsjettet nå står, bryter Finansdepartementet og finansministeren budsjettreglementet om realistisk budsjettering. I § 3 i reglementet står det at utgifter skal være realistiske beregninger. Når man har lovet 50 000 kr til lærebedrifter og det gjennomsnittlig er 2 000, trengs det 100 mill. kr, ikke de 10 mill. kr som regjeringen har satt av. Mitt spørsmål er: Vil finansministeren beklage overfor Stortinget, og overfor lærlingbedrifter som venter på tilskudd, at hun i budsjettproposisjonen har lovet 50 000 kr til nye lærebedrifter, men ikke bevilget mer enn 10 pst. av pengene? Og mest av alt: Hva vil finansministeren gjøre for å rette opp feilen?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Med all mulig respekt: Dette svaret er rett og slett bare tull. Om det blir halvparten så mange nye lærebedrifter i 2014 som i 2013, mangler det fortsatt 40 mill. kr på budsjettposten. Det blir en tiendedel av det man fikk i 2013 som skal dekke budsjettposten med tilskudd på 50 000 kr per bedrift. Men det er mer alvorlig enn som så. Da vi oppdaget feilen, sendte vi den 21. mai et brev til finansministeren og spurte om underdekningen på denne posten og hvordan tallet på 10 mill. kr var framkommet. I svaret fra finansministeren står det ingenting om at man har lagt til grunn 200 plasser, det står ingenting om at det hvert år har vært 2 000 nye plasser, og det står ingenting om at det mangler mange titalls millioner for å dekke tilskuddet. Det er først når TV2 begynner å grave at kunnskapsministeren innrømmer at man i høst la 200 plasser til grunn. Men hvis man visste det i høst, visste man vel det også på fredag da finansministeren presenterte kunnskapsministerens svar for Stortinget? Man har ikke gitt den informasjonen man sitter på. Spørsmålet er om finansministeren ser at hun også bryter den informasjonsplikten hun har overfor Stortinget, som jobber seriøst med et revidert budsjett som skal være realistisk.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
«I behandlingen av stortingsmeldingen På rett vei – kvalitet og mangfold i fellesskolen foreslo Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre at «Stortinget ber regjeringen i dialog med KS finne nødvendige grep for å heve statusen ved læreryrket.» Hvilke konkrete tiltak har kommet ut av regjeringens dialog med KS, og synes statsråden at han i samarbeid med KS har lyktes i å heve statusen ved læreryrket?»
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
I løpet av åtte spørsmål har statsråden nå fått mulighet til å si hva han konkret har gjort for å bedre norsk skole. Og han har, helt riktig, vist til en økning i etter- og videreutdanning. Han sier i sin skryteliste på departementets nettside at de har startet en satsing på etter- og videreutdanning. Det er vel direkte feil, det lå vel 400–500 mill. kr fra staten inne allerede – men det er en økning. Utover det har jeg ikke hørt om et eneste konkret tiltak som er gjennomført – selv her er det altså karrierevei i skolen, og det er vi i gang med. Masterutdanning skal komme i 2017, altså i neste stortingsperiode. Man har lagt fram et budsjett, det skjedde 8. november. Siden har det vært stille. Maritim utdanning skulle være en satsing, men ingenting har skjedd, og en bemanningsnorm i barnehagen, men det er store kutt. Når det gjelder etter- og videreutdanning for barnehagelærere, der man i et tidligere spørsmål lot som det var et stort løft, skjer det ingenting. Ingen av de etter- og videreutdanningspengene som man har lagt inn, skal gå til barnehagelærere. Alt går til skolen. Det har kommet 10 mill. kr oppå de 40 mill. kr til kvalitetsutvikling. Det tar han æren for, alle 50, på hjemmesiden. Hva konkret har statsråden gjort siden 8. november?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Man skryter altså av å ha innført 10 mill. kr øremerket til pc-er, og så kutter man kanskje 1 mrd. kr på kommunebudsjettet. Skjønner ikke Røe Isaksen at det hjelper kommunene lite å få noen håndpenger til et øremerket tiltak, når det blir dramatisk nedskjæring i de store pengene? Igjen skryter han av etter- og videreutdanning – det er helt greit. Alle de tingene han nevnte nå, var fra budsjettet fra 8. november. Siden har det vært helt, helt stille. Masterutdanning for lærere er helt greit, men det må være praksisorientert, ikke teoretisk. Det skal altså komme i neste stortingsperiode. Og så våger han også å komme med lærlingtilskuddet. Vel, man lovte 50 000 kr per nye lærebedrift. Nå innrømmer statsråden – etter først å ha svart Stortinget helt borti tåka, og antakelig direkte feil – at det nå bare var lagt til grunn 200 nye plasser. Det har vært 2 000 nye plasser hvert eneste år de siste ti årene. Her mangler det altså 90 mill. kr. Innrømmer kunnskapsministeren at Stortinget er ført bak lyset, og vil han rette opp den feilen som ligger i statsbudsjettet?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-04:
Mine tanker og mitt spørsmål går til fiskeriministeren – så hun kan ro seg i mea, som vi sier. Fiskeriministeren er interessert i og ønsker å forbedre lønnsomheten, bl.a. ved å strukturere og tillate båter under elleve meter å kjøpe seg opp og slå seg sammen. Arbeids- og sosialkomiteen kom i natt tilbake fra en todagers tur på Finnmarkskysten, og jeg har inntrykk av at den ramsalte sjøluften henger igjen i både nesen og hodet. På den turen var vi bl.a. på Nordvågen AS, Norsra AS, et anlegg utenfor Honningsvåg. Der fikk vi se at fisken som var fisket – kystflåten har nå fisket nesten hele kvoten, de har ikke mer kvote igjen – lå i iskasser, og det vibrerte i fiskekjøttet, så fersk var den. Bak fabrikken sto trailerne med motorene i gang og brummet og var klare til å kjøre ned til Frankrike til et økende prismarked. Det var stor etterspørsel, så det så veldig bra ut. Men arbeiderne var nå permittert, det var ikke mer kvote igjen, så de har behov for å få mer råstoff. Vi reiste til Hammerfest i går og var på Aker Seafoods anlegg i Rypefjord. Det samme problemet var det der: Det er nå sagt opp 50 stykker – det er bare 50 stykker igjen. Arbeiderne var fortvilte. Som de sier der også: De kunne ha produsert mer. Fra stua mi der jeg jeg bor, ser jeg frysetrålerne, jeg ser bare svartrøyken av dem – de reiser sørover til fryselagrene for å sende den rundfrosne fisken om bord til Kina. Da er spørsmålet til fiskeriministeren: Ser fiskeriministeren det samme som fiskeindustriarbeiderne og flere fiskeindustrieiere, at fiskelandingen av fersk fisk ville gitt mer sysselsetting, færre permitteringer og bedre lønnsomhet?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-04:
Fiskeriministeren leder meg inn på det naturlige neste spørsmål. Det er jo nettopp det at det er kjent at kystflåten fisker mesteparten av sin fisk i februar til april – og nå har de fisket kvoten. Men så hadde vi tidligere en ordning med trålflåten, som er store båter som kan gå langt ut i Barentshavet og fiske når fisken i april–mai drar ut i Barentshavet, som naturlig er. Jeg spør derfor fiskeriministeren: Kan fiskeriministeren tenke seg å gå tilbake til ordningen med at de store båtene som kan gå langt nord i Barentshavet, blir pålagt å fiske deler av fiskekvoten sin på høsten langt nord i Barentshavet – som kystflåten er for liten til å gjøre – for å holde sysselsettingen og lønnsomheten ved like utover året sommer, høst og vinter?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-06-04:
Det er ingen tvil om at vi fra naturens side er velsignet med et fantastisk råstoff rett utenfor kysten. Men hvis denne industrien skal kunne ha livets rett i Norge, er vi helt avhengige av at de arbeidsplassene er lønnsomme, at det er markeder som er villige til å betale det det koster å drive videreforedling i Norge. Heldigvis leser jeg aviser nordfra, jeg møter folk, og jeg møter en stadig større optimisme knyttet til at man investerer i ny teknologi. Det jobbes godt med markedene, og vi ser faktisk at den nytenkningen som nå skjer i bransjen, lover veldig godt for fremtiden. Så jeg er optimist på kystens vegne, men jeg tror vi må ta inn over oss at ikke alt kan være sånn som i går, heller ikke i fiskerinæringen. Vi må nå streve etter å finne de best betalende markedene, den best tenkelige teknologien og de beste fremtidsvyene, og ta i bruk nye strategier for å jevne ut disse store sesongene vi har, som gjør at vi har altfor mye fisk i markedet deler av året og altfor lite andre deler av året. Heldigvis jobber vi nå med strategier og har næringsutøverne med oss i at dette er veien å gå. Vi må tenke nytt, og vi har mange som nå står i startgropa.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-06-04:
Periodisering av fiske, flytting av kvoteår – dette er problemstillinger som dukker opp nær sagt uansett hvor jeg er. Om jeg er på årsmøte i Fiskarlaget, om jeg er på årsmøte i Råfisklaget, eller om jeg møter fiskeribedrifter og fiskere ute, er dette et av de store temaene. Der er vi altså nå i tenkeboksen: Hva skal vi gjøre? Det som er ambisjonen, og som må være det, er at vi skal få mest mulig verdiskaping, flest mulige arbeidsplasser og størst mulige eksportverdier ut av det råstoffet som vi har, og som vi fisker på. Men jeg har ikke konkludert på dette. Vi ønsker å ha en god dialog med næringen, og så får vi høre og se hva slags muligheter vi har. Men dette med kvoteåret har jeg varslet og forbereder at vi kan vi ta opp med Russland, som jo er en part vi må avstemme oss med hvis vi skal gjøre noe med kvoteåret.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-06-04:
Faktisk jobber vi intenst i departementet og ser på hva vi kan gjøre for å berge siste rest av norsk rekenæring. Dette har vært en stor næring med mange titalls fabrikker, og så er vi altså i en situasjon nå hvor vi er nede i to–tre – vi kan telle dem på én hånd. Utfordringen er at torskefiskeriene har vært mer lønnsomme, og at den flåten som tidligere også har hatt reker som en viktig del av sin årlige fangst, ikke lenger har det. Reka er for langt unna, den er for langt nord, den er for vanskelig å finne, og dermed har man ikke funnet det økonomisk lønnsomt å lete etter den. Men vi har til hensikt å stramme inn på aktivitetskrav med hensyn til at de som har rekekonsesjoner, må fiske på dem. En annen ting er at vi også har fritatt tidligere rekebåter for kondemnering hvis man ønsker å gå videre med dem og finner bedre økonomi i det. Så vi jobber med saken, men det er dessverre ingen lettvinte løsninger på dette problemet.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-06-04:
Det er riktig at strukturering under 11 meter nå er sendt på høring. Det kan ikke komme som noen overraskelse på noen. Dette er faktisk ett av punktene i regjeringsplattformen. Jeg konstaterer at en høringsrunde betyr at det er en høringsrunde. Det betyr at det er delte meninger om hva som bør gjøres. Jeg har til hensikt å la denne høringsrunden gå, så skal vi samle inn de synspunktene som måtte komme. Jeg har lyst til å si at fordi om vi nå er i en historisk gunstig situasjon hvor den minste flåten fisker godt, må vi også for denne flåten ha en politikk for lønnsomhet, som skal bære dårligere tider på ryggen, som skal sørge for at denne flåten er konkurransedyktig når det gjelder tilgang på arbeidskraft i fremtiden, og som skal sikre at denne flåten – som er så viktig for kysten – er i stand til å fornye seg. Derfor er det viktig at vi nå tenker gjennom hvilke muligheter som gjør at vi sikrer at vi har en kystflåte – også blant de minst båtene – som er konkurransedyktig i fremtiden.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Kystflåten er berebjelken i mange kystsamfunn, og den minste flåten er avgjerande. Mitt spørsmål handlar om strukturering under 11 meter, som no er ute på høyring. Ei knapp veke etter at ministeren sende dette på høyring, vedtok regjeringspartiet Framstegspartiet på sitt landsmøte eit nei til strukturering under 11 meter. Finnmark Høyre, ministeren sitt eige parti, er òg imot, og regionrådet i Finnmark er sterkt imot. Stortinget burde etter mitt syn fått heile struktureringsdebatten til ei brei forankring, slik at vi kan sikra at det vert langsiktig og føreseieleg for denne viktige næringa. Mitt spørsmål, som handlar direkte om dette, er: Har ministeren sikra seg forankring i Stortinget for det som er ute på høyring? Forankring har jo vorte eit framandord for denne regjeringa.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Det lå en innrømmelse i det som finansministeren svarte på det siste spørsmålet – slik jeg hørte henne. Det er bra, for jeg tror vi er helt enige om lærlingplassenes betydning. Men det vi vil ha klargjort her, er at de svarene som er gitt til Stortinget, ikke har vært riktige. Det er blitt spurt helt konkret fra finansfraksjonen om utviklingen i antall lærebedrifter. Det er også blitt spurt helt konkret om anslagene. Der svarer finansministeren – riktig nok er det Kunnskapsdepartementet som svarer, men det er finansministeren som formelt svarer – at det ikke finnes noen samlet oversikt over nye godkjente lærebedrifter, og departementet vet derfor ikke hvor mange lærebedrifter som tegner lærekontrakt for første gang. Det er akkurat dette punktet vi vil ha klargjort, og jeg hørte nå innrømmelsen fra finansministeren. Det er veldig bra om hun sier at dette var en gal og ikke fullverdig informasjon, slik at Stortinget kan håndtere dette på riktig måte.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2014-06-04:
I tilnærmingen sin sier finansministeren at det viser at regjeringas politikk virker. Samtidig har hun understreket i sitt eget brev at en egentlig ikke helt vet hvor mange nye lærlingplasser som kommer til hvert år. Da skjønner ikke jeg hvordan hun kan si at den nye politikken virker. Vi vet at det kommer ca. 2 000 nye lærebedrifter hvert år. Det burde også finansminister og kunnskapsminister visst. Vi har de samme utfordringene også innenfor barnehagefeltet, og jeg lurer derfor på om det er sånn at regjeringa lurer de folkevalgte rundt omkring i kommuner, lurer bedriftseiere og egentlig har lurt Stortinget?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2014-06-04:
«Også denne våren er grunneiere i Gudbrandsdalen hardt rammet av oversvømmelse fra Gudbrandsdalslågen. På 1960-tallet ble det innført forbud mot uttak av grus fra Lågen. Det har ført til at elva mange steder nå er så grunn at den eneste veien vannet kan ta, er ut på jorder og eiendommer utenfor elveløpet. Det vil ta flere år før forvaltningsplanen med tiltak er ferdigstilt og tiltak utført. Vil statsråden nå igangsette strakstiltak for å avhjelpe situasjonen for gudbrandsdølene som nok en gang blir hardt rammet?»
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2014-06-04:
Takk for svaret. Jeg griper det halmstrået jeg hørte, at det av og til kunne være muligheter for strakstiltak. Jeg står her med utkastet til forvaltningsplanen for Gudbrandsdalslågen. Det ble sendt ut på høring i februar, og det har vel kommet inn noen høringssvar nå. Planen skal være ferdigstilt innen 2017. Det er altså neste stortingsperiode. Vi vet at det i Gudbrandsdalen har vært oversvømmelse i tre av de fire siste årene, og det haster med tiltak i Gudbrandsdalslågen. Jeg skal sitere noe som ble sagt til NRK Hedmark og Oppland den 26. mai: «Det må både bygges flomvern, samtidig som det må tas ut grus i Gudbrandsdalslågen. Det sier Fremskrittspartiets landbrukspolitiske talsmann på Stortinget, Morten Ørsal Johansen. Han mener jordbruket i Gudbrandsdalen er så viktig at alt må gjøres for å forhindre at jorda til stadighet blir oversvømt.» Mener statsråden det samme som sin kollega, eller er det viktigere å vente med tiltak til etter neste stortingsperiode – og risikere stadige oversvømmelser? Jeg spør fortsatt om strakstiltak, som er mindre tiltak.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2014-06-04:
Takk for svaret. Jeg tror vi er enige tverrpolitisk om at det er fornuftig med en forvaltningsplan for Gudbrandsdalslågen, at en ser på hele Lågen og sideelvene som en helhet. I går fattet fylkesutvalget i Oppland fylkeskommune et vedtak der de ber om at det blir igangsatt strakstiltak i Lågen. Det vil i hovedsak bety – vil jeg tro – masseuttak, dvs. grusuttak. Jeg setter pris på at statsråden åpner for at det er mulig å søke om den slags tiltak allerede i år, og at vi kanskje kan få et ja til dette fra de berørte myndigheter – som kanskje ikke vil være denne statsråden – slik at vi kan få satt i gang tiltakene allerede i løpet av denne sommeren. Jeg lurer på om statsråden kan bekrefte det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-04:
Det virker som regjeringen sliter litt med regnestykkene for tida. SV har spurt om bakgrunnsregnestykkene for barnehagene og ikke fått noen gode svar. Nå hører vi også at vi ikke får gode svar – og får helt forskjellige svar – når det gjelder lærlinger. Begge deler er viktig, for det er som statsråden sier: Politikk virker. Folk vil ha barnehageplass. De vil ikke stå i kø og vente på regjeringen, som har lagd et regnestykke som er feil, og som KS har påvist er feil, og som det hadde vært mulig å rette opp nå. Da er det også viktig å få vite om regjeringen under prosessen i revidert nå er klar for å rette opp disse feilene, eller om man skal vente og se på dette, og at det da antagelig ikke vil være penger nok, verken til lærlingplasser eller til de barnehageplassene som folk faktisk har lovfestet rett til å få i dag. Kan statsråden svare på det?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til utenriksministeren: «The Asian Human Rights Commission melder om grove overgrep, bortføringer og drap på balutsjere i Pakistan og Iran. Nylig kom det melding om at det var avdekket tre massegraver med 169 lik i Khuzdar-distriktet i Pakistan og én grav med syv lik i Iran. Vil regjeringen ta initiativ til at balutsjernes situasjon i Pakistan og Iran settes på dagsordenen på møte i FNs menneskerettighetskomité i Genève?»
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Jeg takker statsråden for svaret. Dette er en folkegruppe som det har vært, og er, lite oppmerksomhet rundt i hvert fall i norsk offentlighet. Det bor en del balutsjere i Norge som jevnlig er i kontakt med oss, og som ber oss om å få økt oppmerksomhet. Jeg er glad for det statsråden sier, at det har vært tatt opp, og at man vil ta det opp igjen. Jeg tror man da kanskje skal understreke balutsjernes situasjon. Dette er en folkegruppe i et område hvor landegrensene ble omdannet etter annen verdenskrig, som har mistet sitt hjemland, og det at de også mister mulighetene til å ha sin kultur og sitt språk og menneskerettigheter, er dobbelt tragisk. Så jeg tror det er viktig at vi opprettholder trykket på Iran og Pakistan når det gjelder disse overgrepene.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Jeg tror jeg bare takker for svaret.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til arbeids- og sosialministeren: «Ifølge skolioseavdelingen i Ryggforeningen i Norge har Nav siden vinteren 2013 endret praksis når det gjelder innvilgelse av pleiepenger til pårørende til nyopererte pasienter mellom 12 og 18 år. Mens dette tidligere ble innvilget, blir nå alle søknader avslått. Det er helt nødvendig at nyopererte barn og unge, også de over 12 år, får nødvendig hjelp de første fire ukene etter operasjonen for at denne skal bli vellykket. Vil statsråden sørge for at Nav gjenopptar sin tidligere praksis med å innvilge slike søknader?»
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Da takker jeg for det. Jeg tror det er mange der ute som har fått avslag, som nå vil glede seg over at statsråden sørger for at praksisen blir gjenopptatt. Alternativet ville være – som også fire overleger fra Oslo universitetssykehus har skrevet til statsråden – at de blir på lokalsykehuset for å forhindre at de foretar bevegelser og ikke greier å holde seg i ro, slik at operasjonen blir vellykket. Jeg håper at statsråden viser betydelig gjennomføringskraft og sørger for at Nav nå gjenopptar praksisen.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Jeg vil bare avrunde med å si at jeg tror statsråden nå brukte stikkordet, nemlig rehabilitering. Jeg har lurt på om denne saken har vært i et blindspor fordi man har diskutert om dette er kronisk eller ikke. Det er kronisk, men det er ikke det som er poenget, for det er de første ukene etter operasjonen dette handler om. Selv om man skulle bli frisk av operasjonen, ville det vært behov for denne rehabiliteringsfasen for at man ikke skulle ha en bortkastet operasjon, for å bruke det uttrykket.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
«Da den israelske presidenten besøkte Norge, sa statsministeren at hun ville øke handelen med Israel. Ble det presisert at frihandelsavtalen mellom Norge og Israel gjelder for Israel innenfor internasjonalt anerkjente grenser, og ikke for varer produsert av Israel på okkupert område? Hvis ikke, hva gjør regjeringa konkret for å presisere overfor israelske myndigheter at frihandelsavtalen ikke gjelder for varer produsert i folkerettsstridige israelske bosettinger?»
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Det var vel et noe uklart svar på mitt konkrete spørsmål. Dette handlet altså om statsministerens signal da Peres var i Norge. Da sa hun at hun ville øke handelen med Israel. Vi støtter også fra Arbeiderpartiets side handelen med Israel, men ble det presisert helt konkret at dette ikke gjaldt for varer produsert på okkupert område? Jeg vet utmerket godt at vi presiserte det da vår regjering satt, når det gjaldt Israels medlemskap i OECD, at dette gjaldt innenfor internasjonalt anerkjente grenser, men ble det sagt av utenriksministeren eller av statsministeren da president Peres var på besøk i Norge?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Jeg forstår det slik at regjeringa ikke tok opp spesielt da president Peres var i Norge – verken i bilaterale samtaler eller i offentlighet – at det skal presiseres at dette ikke skal skje på folkerettsstridige områder. Det er jo også et signal at det ikke tas opp når signalet utad er økt handel, men man ikke tar opp – verken på tomannshånd eller i offentlighet – at dette skal skje innenfor internasjonalt anerkjente områder. Når ikke regjeringa har sagt dette utad, hva vil regjeringa gjøre for å presisere dette? Denne regjeringa har sagt at de vil ha økt oppmerksomhet på menneskerettigheter, men hvorfor er regjeringa så tydelig når det gjelder Russlands folkerettslige brudd overfor Ukraina, og ikke sier ett ord når de sender signal om økt handel med Israel?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til klima- og miljøministeren: «Stortinget har gjennom rovdyrforliket uttrykt at det skal sikres både bærekraftige rovviltbestander og en fortsatt aktiv og allsidig bruk av utmarksressursene. Arbeiderpartiet er opptatt av konfliktdempende tiltak i problematikken beitenæringen vs. rovdyr, med bl.a. erstatningsordninger for tap til rovvilt. Forslag til ny erstatningsforskrift ligger nå på statsrådens bord. Kan statsråden gi en orientering om status i dette arbeidet, og hvilke endringer som eventuelt planlegges?»
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Jeg takker for svaret. Som statsråden sier, har jeg også forstått at forskriften ble vedtatt etter at spørsmålet ble stilt. Jeg er glad for at regjeringen har tatt den såkalte Krokan-dommen til etterretning og således flyttet bevisbyrden ved rovdyrtap over på myndighetene. Det som imidlertid var bakgrunnen for mitt spørsmål, er at næringen har gitt uttrykk for en bekymring for de nye retningslinjene som er utarbeidet til § 4. I de nye retningslinjene står det følgende: «Det er de skadetilfellene som en ikke klarer å unngå, som skal dekkes gjennom erstatningsordningen.» Næringens syn er at dette er en skjerping. Deler statsråden næringens bekymring her?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-06-04:
Retten til full erstatning, som statsråden var inne på, er nedfelt i naturmangfoldloven § 19. Men det som bekymrer næringen, er konsekvensene av de nye retningslinjene, som vi her var inne på, og at man vil få avslag på kravet om erstatning for manglende tiltak, som f.eks. de som er nevnt i retningslinjene: tidlig sanking, seint beiteslepp, bruk av vokterhund, beitenekt eller flytting av dyr til nytt område. Kan statsråden bekrefte at de tiltakene som her er nevnt, ikke blir praktisert slik at det fortsatt er Fylkesmannens skjønnsutøvelse som blir avgjørende, og at retten til full erstatning, etter § 19, står fast?
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-06-04:
Som representanten Odd Omland er jeg opptatt av at vi har ansvar for å nå bestandsmålene for de store rovdyrene i prioriterte yngleområder for rovvilt. Samtidig skal vi skape mest mulig forutsigbare og robuste løsninger for beitenæringen. Dette er i samsvar med den todelte målsettingen som ble videreført i rovviltforliket av 2011. Representanten Odd Omland er opptatt av å gjennomføre tiltak som bidrar til mest mulig konfliktdemping. Det er en ambisjon jeg deler fullt ut. Derfor har jeg har i samarbeid med landbruks- og matministeren bl.a. lagt vekt på at rovviltnemndene skal føre en mer tydelig soneforvaltning i sin region. Det innebærer et klarere skille mellom områder for rovvilt og områder for beitedyr. Det vil gi en mer robust og forutsigbar forvaltning med mindre konflikter. Når det gjelder erstatningsforskriften for husdyr som blir drept eller skadet av rovvilt, kan jeg opplyse at revidert forskrift ble vedtatt 30. mai og trådte i kraft 1. juni 2014. Den reviderte forskriften gir et bedre grunnlag for riktig utmåling av erstatning, samtidig som vi effektiviserer behandlingen av erstatningssøknader. Det er innført en adgang til å innhente informasjon som vil bedre muligheten for forvaltningsmyndighetene til å klargjøre også andre årsaker til tap av husdyr på beite enn rovvilt. Det vil bedre muligheten for å utmåle en mest mulig korrekt erstatning for beitedyr som blir tatt av rovvilt. Videre er det innført et nytt hovedsystem for en standardisert erstatningsberegning. Dersom fire grunnleggende vilkår er oppfylt, skal erstatningsmyndigheten anse alt tap utover normaltap som sannsynliggjort tapt til rovvilt. Dette vil forenkle behandlingen. Det er viktig for meg å understreke at denne standardiseringen ikke medfører innskrenkning i dagens rett til full erstatning. I tillegg er det gjennomført enkelte andre mindre endringer i forskriften. Samlet sett gir dette grunnlag for en mer kunnskapsbasert forvaltning, mindre behov for skjønnsutøvelse og en mer effektiv behandling av sakene. Utover disse endringene som er trådt i kraft, er det per i dag ikke planlagt endringer i erstatningsforskriften.