trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Pål Farstad (Venstre), 2017-02-15:
Jeg takker for svaret. Både regjeringens politiske plattform og det statsråden her svarer, er gode tiltak som Venstre selvfølgelig støtter. Jeg har lyst til bare å understreke at en enklere hverdag for næringslivet generelt og for gründere og mindre bedrifter spesielt var nettopp en av hovedgrunnene til at Venstre ønsket å skifte regjering i 2013. Men vi er altså utålmodige. Statsråden har nevnt gode tiltak som Venstre absolutt støtter, men vi savner litt mer fart i arbeidet her. Derfor er oppfølgingsspørsmålet fra meg: Hva er det som gjør at vi skal tro at regjeringen nå vil holde et større tempo for å levere på disse områdene? Det står på handlekraft. Regjeringen har flertall med Venstre i Stortinget i alle disse sakene, så vi har makten til å gjøre noe hvis regjeringen virkelig har ambisjoner om større hastighet.
Pål Farstad (Venstre), 2017-02-15:
Jeg takker igjen for svaret, selv om jeg fortsatt ikke er overbevist om tempoet, om handlekraften, om den egentlige viljen til å gå fort fram her. Jeg har lyst til å nevne et eksempel på noe vi har fått gjennomført sammen med regjeringen, og det er etablering av et norsk regelråd, etter svensk suksessmodell. I Sverige har Regelrådets arbeid medført flere milliarder kroner i sparte kostnader til unødvendige regelverk og rapportering for svensk næringsliv. Dette er fordi regjeringen har vært lydhør for Regelrådets vedtak og behov. Jeg må si at den norske regjeringen virker langt mindre ivrig. For eksempel foreslo regjeringen å kutte bevilgningen til Regelrådet med nesten 20 pst. i deres fulle driftsår. Regjeringen sier altså i praksis at forenkling ikke er prioritert på dette området. Hvorfor er ikke Regelrådet og forenkling prioritert hos regjeringen – forenkling knyttet til Regelrådet?
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-15:
Regjeringen har fra vi tiltrådte prioritert og forsterket forenklingsarbeidet, spesielt for de små og mellomstore bedriftene. Det er gjort større undersøkelser i regi av både Altinn og Revisorforeningen som viser at det spares mye tid gjennom digitalisering av skjemaer, og at forenklingene over tid merkes for nettopp de små bedriftene. Noen viktige tiltak som er gjennomført: Vi har innført forenklet selvangivelse for næringsdrivende med enkle forhold. Alle rapporteringspliktige endringer i et aksjeselskaps liv – fra oppstart til avvikling – kan nå utføres elektronisk. Vi har forenklet regelverket for offentlige anskaffelser, slik at det blir enklere for SMB-er å delta i dette markedet, og fremover er vi opptatt av at tilbudsfasen ved offentlige anbud skal digitaliseres. Det er gjort en rekke forenklinger i bokføringsregelverket, og spesielt små bedrifter uten egen regnskapsfører har en fordel av dette. Rapportering av lønn, arbeidsgiveravgift og skattetrekk gjøres nå månedlig i ett elektronisk skjema i stedet for i fem skjemaer med forskjellige frister til flere etater. Rapportering til Statistisk sentralbyrå er redusert ved at utvalget av små bedrifter i statistikken er redusert med 40 pst. Oppfølging av langtidssykmeldte er gjort mindre byrdefull ved at vi har fjernet krav om rapportering og overflødige dialogmøter. Håndtering av merverdiavgift ved innførsel er gjort enklere, skattereglene for yrkesbiler er forenklet, og det samme gjelder skatteregler for ekom-tjenester. Siden høsten 2013 har vi gjennomført 66 forenklingstiltak, som anslås å utgjøre en besparelse for næringslivet på ca. 7 mrd. kr per år. Som representanten Farstad påpeker, er kravene i regelverket ofte de samme for små bedrifter som for store, men de minste bedriftene har relativt sett størst administrative kostnader. Men da følger det også at forenklinger gir størst effekt for SMB-segmentet. På listen over forenklingstiltak finner vi knapt noen som er spesielt rettet inn mot de store bedriftene. Det er de små bedriftene som har størst nytte av forenklingene. Fra regjeringens side fortsetter vi å prioritere forenklinger, og i denne vårsesjonen kommer vi med proposisjoner med forslag til forenklinger i både regnskapsloven og aksjeloven.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-15:
Når det gjelder de lavthengende fruktene som fikk stor oppmerksomhet da forenklingsarbeidet begynte, er det ikke farten og handlekraften det står på, men kanskje mer synligheten av de små og store tiltakene. Jeg tror at bedriftene merker dette. Jeg synes for så vidt det er veldig bra at man er utålmodig, og vi skal stå på, vi skal levere. Vi skal levere lister som viser hvilke tiltak som er gjennomført, og hvilke kostnadsbesparelser dette er for næringslivet. Vi skal levere det ved utgangen av året. Vi har lovet 15 mrd. kr i besparelser ved utgangen av dette året, og det er jeg optimistisk nok til å tro at vi skal greie.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-15:
Jeg er helt uenig i premissene. Regjeringen er i aller høyeste grad opptatt av forenkling, og vi gjennomfører forenklinger – 66 forenklinger og 7 mrd. kr i besparelser siden vi tiltrådte. Det er et betydelig arbeid som pågår hver eneste dag i mange departementer. Når det gjelder Regelrådet, er det ikke riktig at vi kuttet i deres første driftsår. Hele poenget var at de ikke var i drift hele året. De ble etablert, og jeg er takknemlig for samarbeidet med Venstre og Kristelig Folkeparti for å få på plass et regelråd. Jeg tror at like viktig som å ta bort regler og forskrifter er det å sørge for at vi ikke innfører nye byrdefulle. Jeg har stor tro på Regelrådets arbeid. Vi har fått på plass et svært dyktig sekretariat og et svært dyktig styre for Regelrådet. Jeg hadde nylig møte med dem, og jeg ser veldig frem til å se på resultatene av deres arbeid.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-15:
Dette kunne jeg gjort rekordkort ved rett og slett å svare: Ja, vi har tatt og vi tar initiativ til å legge til rette for økt gründerskap – også i helse- og omsorgssektoren og også for kvinner. Som representanten påpeker, er det for få kvinner i Norge som velger å bli gründere, og det er også for få menn som velger å bli det. Vi trenger i det hele tatt flere gode gründere – av begge kjønn – som skaper morgendagens arbeidsplasser. For å omstille Norge trenger vi å benytte alle våre gode menneskelige ressurser, og det gjør vi noe med. Jeg mener at ingen regjering har gitt gründerskap større oppmerksomhet, og i veldig godt samarbeid med Venstre og Kristelig Folkeparti har dette også blitt fulgt opp i årlige budsjetter. Vi har gjennomført skattekutt som fremmer vekst, vi har gjort det enklere å starte og drive bedrift, vi har forenklet bort milliarder i kostnader for bedriftene, vi har lagt fram en gründerplan, og vi har styrket ordninger som hjelper gründere til å starte og til å vokse. I 2017 bevilger vi 3 mrd. kr mer til næringsrettet forskning og innovasjon enn i 2013, inkludert fradrag i SkatteFUNN-ordningen, og en stor andel går til nettopp gründerprosjekter. Dette er viktige grep som treffer hele næringslivet. De kommer gründere, kvinner og helsesektoren til gode. Så vet vi at mange kvinner jobber innenfor helse og omsorg. Derfor har vi styrket forsknings- og utviklingskontrakter i Innovasjon Norge til prosjekter i helse- og omsorgssektoren. Vi har også innført et nytt anskaffelsesregelverk nå fra nyttår, som gjør det lettere for små gründerbedrifter å delta i anbudskonkurranser med det offentlige. Stavanger kommune bruker nå den nye prosedyren innovasjonspartnerskap, i samarbeid med bl.a. Innovasjon Norge, for å utvikle nye løsninger i helsesektoren. Vi har lansert programmet Vekst for å fremme flere lovende kvinnelige gründere og andre grupper som er underrepresentert blant norske gründere. Det er en ordning som nå rulles ut av Innovasjon Norge. Vi viderefører også satsingene på entreprenørskap blant kvinner og jenter, bl.a. innenfor Ungt Entreprenørskap. Og vi fortsetter også å framheve positive rollemodeller. Det gjør vi fordi vi vet at rollemodeller har en smitteeffekt på karrierevalg. Vi skal fortsette det viktige arbeidet med å få flere gründere og ikke minst bidra til fornyelse av næringslivet, både med store grep og med mer spissede tiltak.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-15:
Jeg er veldig glad for spørsmålet. Det offentlige anskaffelsesregelverket som trådte i kraft ved nyttår, med nye forskrifter, er det veldig viktig at vi får opp kunnskapen om. Difi bruker nå mange ressurser på å bidra til kunnskap ute i kommunene, i fylkene og i staten. Jeg sender i dag et brev til alle offentlige innkjøpere hvor jeg gjør oppmerksom på det nye regelverket, og oppfordrer til å sette seg inn i det. Vi skal ha et regelverk som fremmer miljø, som fremmer lærlinger, og som fremmer innovasjon. Men da må man bruke regelverket og det gode handlingsrommet som er der. Så må vi sørge for at de som kjøper inn, ikke er mer opptatt av prosessen enn av det de skal kjøpe. Jeg har et veldig godt håp om at vi skal se resultater av dette, men det fordrer at vi greier å være nok på tilbudssiden når det gjelder å bidra til opplæring i regelverket. Jeg har også god kontakt med KS om nettopp det og har bedt om tilbakemelding fra dem med ris og ros knyttet til regelverket.
Monica Mæland (Høyre), 2017-02-15:
Jeg er veldig glad for muligheter til å få på plass en skikkelig helseklynge – jeg er i det hele tatt veldig optimistisk når jeg ser hvordan det gror fram ulike helserelaterte bedrifter. Det er veldig mange gründere innenfor dette feltet nå, og jeg tror det kommer flere. Vi bruker veldig mange ressurser på helse i dette landet, men vi har for få bedrifter, vi har for få gründere, vi har for få arbeidsplasser knyttet til dette feltet. Vi har klyngeprosjektet, sammen med det faktum at vi nå greier å videreføre Oslo Cancer Cluster – de får bidrag til å fortsette sitt viktige arbeid. Vi har også fått på plass en ny stipendordning rettet inn mot masterstudenter. Dem vet vi det er flest kvinner av. De kan nå få 1 mill. kr for heller å bli gründere enn å søke seg en fast jobb. Jeg tror vi samlet sett nå har virkemidler som gjør at vi skal kunne se effekten. Men vi vet jo at også innenfor helsesektoren tar ting tid – og det tar kanskje lengre tid for denne sektoren enn for andre å få fram livskraftige selskaper. Så tror jeg utfordringen vår blir å få selskapene til å vokse her i Norge.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-02-15:
«Et område hvor det er stor forskjell på kvinner og menn i Norge, er gründerskap og oppstart av nye bedrifter. Ferske tall fra SSB viser at om lag to av tre nye enkeltpersonforetak og fire av fem nye aksjeselskap ble startet av menn i 2015. Det er flere grunner til dette, bl.a. dårlige sosiale ordninger. En annen grunn er at det er vanskelig å etablere private bedrifter i typiske kvinneyrker som helse og omsorg. Vil statsråden ta initiativ til å legge til rette for økt gründerskap innen helse- og omsorgssektoren?»
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-02-15:
Takk til statsråden for et grundig svar og for å vise fram en rekke tiltak som regjeringa – med støtte fra Venstre – har fått til. Når jeg treffer gründere innenfor helse- og omsorgssektoren, peker de på SkatteFUNN og Innovasjon Norges virkemiddelapparat som særlig viktig for at de greier å holde hodet over vannet i en vanskelig startfase. Men jeg er også opptatt av kommunenes kompetanse innen anskaffelser. Selv om en har hevet grensen for offentlige anskaffelser og anbudskravet fra 0,5 mill. kr til 1,1 mill. kr, er det fortsatt noe med hvilke krav en stiller, og hvilke prosesser en har for den anskaffelsen. Innovative offentlige anskaffelser har vært et program i regi av NHO og KS, og der så vi at det kom opp mange helseanskaffelser. Like fullt er dette preget av en offentlig sektor som har sitt rutinemessige arbeid å gjøre, men hva vil statsråden særlig gjøre for at kommunene skal styrke sin kompetanse – for å skape og bidra til flere kvinnelige helsegründere?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-02-15:
Takk for det. Mitt neste oppfølgingsspørsmål er knyttet til klyngeprogrammet i Innovasjon Norge, der bl.a. Venstre fikk forhandlet inn 10 mill. kr for at helse skulle inkluderes i klyngeprogrammet. Jeg er nysgjerrig på om statsråden har noen videre ambisjoner for det klyngeprogrammet – 10 mill. kr er jo ikke altfor mye. Så ser vi at kvinner er i ferd med å dominere forsknings- og utviklingssektoren også innenfor helsesektoren i Norge. Vi har etter hvert stor kunnskap å bidra med, men vi ser også at en del er opptatt av kvinnelige gründere, som kanskje er litt mer forsiktige, ikke tar så stor risiko og er opptatt av å ha et miljø rundt seg. I klyngene etterlyser mange en satsing på det, at det gir en anledning både for små og for store klynger, men det krever litt nettverkssamarbeid. Kan statsråden si noe om hvorvidt 10 mill. kr er et riktig nivå, eller om hun har litt større ambisjoner for klyngeprogram innenfor helse de neste årene?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til klima- og miljøministeren: «Det er lagt opp til å stimulere til økt bruk av biodrivstoff i veitrafikken i årene framover. Begrunnelsen er reduserte klimagassutslipp. Men når det gjelder lokal helseskadelig luftforurensning, særlig NO 2 , kan biodrivstoff gi utslipp på linje med diesel. I Oslo og andre byer har NO 2 vært en hovedgrunn til mange dager med røde varsler om helseskadelig luft i vinter, og Norge er tidligere dømt for dette i ESA. Hvordan vurderer statsråden at økt bruk av biodrivstoff vil påvirke lokal forurensning av NO 2 i byene framover?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Jeg sier mange takk for et interessant svar fra statsråden, som viser engasjement i dette spørsmålet. Statsråden er sikkert klar over at hittil i år i Oslo har vi hatt 23 dager med røde varsler, hvor én hovedgrunn er NO 2 . Jeg husker ikke sist det var så mange varsler i løpet av en så kort periode som fra november til nå i februar, så det er en alvorlig situasjon med henblikk på NO 2 . Det jeg er redd for, er at vi kan lure oss selv litt ved å satse så sterkt på innføring av biodrivstoff til særlig tungtransportnæringen, hvor det er vanskeligere å finne utslippsfrie bilmodeller, kjøretøy, at man kan ty til å innfase biodrivstoff, at det blir en miljøvennlig løsning. Da vil utslippene av NO 2 , som transportnæringen har en stor del av ansvaret for, ligge på et like høyt nivå i årene framover. Jeg vil spørre statsråden om han er enig i faren for at det kan bli en sovepute.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Jeg takker for tilleggssvaret. Selv om ikke parallellen er fullstendig, er jeg litt bekymret for at vi kan få en lignende utvikling som den vi så etter stimuleringen av diesel i 2007–2008, da de lokale NO 2 -utslippene økte kraftig. Det blir ikke helt parallelt, men her er jeg redd for at man vil kunne nærmest forsinke innføringen av de utslippsfrie modellene og lavutslippsmodellene innenfor særlig transportnæringen, fordi man velger å satse på biodrivstoff i årene framover, at det altså vil skje en forsinkelse av den teknologiutviklingen som også statsråden understreker er den mest ønskelige. Jeg er glad for det statsråden sier om konsekvensutredning, at han ser alvoret i det lokale forurensningsperspektivet. Det blir også viktig for oss når det gjelder å kunne innfri kravene som ESA-domstolen har stilt til Norge. Jeg vil gjerne spørre om når statsråden ser for seg at disse konsekvensutredningene vil foreligge.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-02-15:
«Ahus slet med korridorpasienter i mange år etter åpningen. Sykehuset i Østfold har ikke plass til egen ledelse. Nå advarer tillitsvalgte leger mot at det samme skal skje i Drammen. Det nye sykehuset blir dimensjonert for at det til enhver tid skal ligge pasienter i 90 pst. av sengene. Den internasjonalt anbefalte øvre grense for forsvarlighet er 85 pst. belegg. Hvorfor trosser statsråden alle faglige anbefalinger og planlegger nye sykehus med et belegg vi vet øker risiko for pasientskader og død?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-02-15:
Gjennomsnittsbelegget i norske sjukehus i dag er på heile 93 pst. Det er 8 pst. over den internasjonalt anbefalte øvre grensa for kva som er forsvarleg. Vi har ei rekkje eksempel på sjukehus som over lengre tid har hatt over 100 pst. belegg. Vi har hatt eksempel på avdelingar som i periodar kan ha belegg på opp mot 120 pst. Vi har hatt dødsfall som fylkeslegen har sett i samanheng med det høge belegget. Ei ny tysk undersøking viser at når belegget vert over 92,5 pst., aukar dødelegheita signifikant. Ser ikkje helseministeren alvoret i at ein planlegg nye sjukehus med høgt belegg, og i at det er ein stor grad av overbelegg på norske sjukehus i dag?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-02-15:
Det er ei unøyaktigheit i svaret frå statsråden, for når OECD og Statistisk sentralbyrå snakkar om beleggsprosent, snakkar dei om gjennomsnittstal, og det er gjennomsnittstalet som er på 93 pst. i Noreg. Statsråden svarar at enkelte avdelingar har lågare belegg, og det er jo klart. Men vi snakkar om eit gjennomsnittstal, som statsråden ikkje vil halda seg til. Statsråden viser til nokre eldre rapportar, men i nyare tid har Helsedirektoratet anbefalt dette. OECD-landa har eit gjennomsnitt på 85 pst. og har anbefalt sine land å ha ei tilsvarande grense for kva som er forsvarleg. Noreg er blant dei landa i Europa som har høgast beleggsprosent og kortast liggjetid. Eg må igjen spørja: Er statsråden trygg på at tilbodet er forsvarleg når belegget i norske sjukehus skal vera så høgt?
Bent Høie (Høyre), 2017-02-15:
Det er riktig, som representanten Toppe viser til, at Ahus hadde utfordringer med korridorpasienter etter åpningen av sykehuset. Aktiviteten ved sykehuset har økt betraktelig de siste årene som følge av økt befolkningsvekst i opptaksområdet. Samtidig er det nå færre korridorpasienter ved sykehuset enn på mange år. Den positive utviklingen har skjedd ved omfattende forbedringsarbeid for å optimalisere driften ved sykehuset. Dette har bl.a. ført til redusert liggetid og økt andel pasienter som avklares i akuttmottak. Det er helseregionene som har ansvar for planlegging av framtidig behandlingskapasitet og beleggsprosent ved nye sykehus. Helse Sør-Øst har et styrevedtak om at høy utnyttelsesgrad skal benyttes ved planlegging av nye sykehusbygg. Høy utnyttelsesgrad er her definert som en utnyttelsesgrad på 90 pst. for ordinære senger, 80 pst. for observasjonsplasser og 75 pst. for pasienthotellsenger. Kapasiteten avhenger ikke bare av størrelsen på sykehuset. Nye sykehusbygg vil bedre kunne legge til rette for mer effektiv sengeutnyttelse, bl.a. som følge av enerom. Nye sykehusbygg fordrer nye måter å jobbe på. Sykehusene bruker tid og ressurser på å få på plass den nye driften før nye sykehusbygg tas i bruk. Ikke minst er det viktig å forberede de ansatte. Mitt inntrykk er at Sykehuset Østfold har tatt lærdom av erfaringene fra Akershus universitetssykehus. Jeg er sikker på at dette vil ytterligere forbedre seg i Drammen. Jeg legger til grunn at det er rom for mer effektiv drift med god kvalitet i norske sykehus. Helseregionene har i flere år arbeidet med å legge et godt grunnlag for å utvikle riktig kapasitet på sykehusene i regionen. Planlegging av helsetjenestetilbud og behandlingskapasitet er en kompleks og krevende oppgave. Likeledes er investeringer i sykehusbygg omfattende og krever lang planlegging, finansiell bærekraft og prioritering. Følsomheten for endring må vurderes, og jeg vet at helseregionene er opptatt av å sikre tilstrekkelig fleksibilitet for å håndtere eventuelle endrede forutsetninger. I en situasjon med økende befolkningsvekst og endringer i tilbud og etterspørsel er det viktig å sikre god bruk av de bygningene som vi har, og de nye byggene som kommer, som bidrar til riktig organisering av helsetjenestene og riktig prioritering.
Bent Høie (Høyre), 2017-02-15:
Det er viktig med god dekning, og at de nye sykehusene planlegges for det som er framtidens behov. Men jeg mener at representanten Toppe har en veldig unyansert framstilling av både situasjonen og dette tallet. For det første er ikke beleggsprosent en nasjonal kvalitetsindikator og er isolert sett ikke et godt mål på kvalitet. Når det gjelder de faglige anbefalingene om beleggsprosenter, vet jeg at Statens helsetilsyn i en rapport fra 2001 anbefalte et gjennomsnittlig belegg på 85 pst. for planlegging av drift ved avdelinger med en høy andel av øyeblikkelig hjelp-innleggelser. I tillegg anbefalte tilsynet et belegg opp mot 90–95 pst. ved avdelinger med hovedsakelig planlagt virksomhet. I etterkant av denne rapporten har det skjedd endringer i behandlingsmetoder, bl.a. med mer bruk av dagkirurgi og utbygging av kommunale tilbud. I tillegg vil nye, moderne sykehus som nå planlegges, legge bedre til rette for andre løsninger, bl.a. gjennom ensengsrom.
Bent Høie (Høyre), 2017-02-15:
Representanten skaper i sitt innledende spørsmål et inntrykk av at sykehus i Helse Sør-Øst planlegges med 90 pst. belegg uansett. Det er ikke tilfellet. Som jeg sa, planlegger en nå nye sykehusbygg der en har en høy utnyttelsesgrad, men der dette er definert som 90 pst. ved ordinære senger, 80 pst. for observasjonsplasser og 75 pst. for pasienthotellsenger. Representanten Toppe må også ta inn over seg at de nye sykehusene som bygges, bygges på en annen måte enn de gamle sykehusene. Blant annet innebærer det at en har ensengsrom, en helt annen mulighet for å skape pasientsikkerhet også med en høyere beleggsprosent, bl.a. gjennom at en ikke trenger å ta hensyn til om det er en mann eller en kvinne som blir lagt inn, og ved at en i mindre grad trenger å ta hensyn til smittsomme sykdommer, som en har store utfordringer med når en har sykehus der flere pasienter ligger på samme rom. Så det å sammenligne gamle sykehus med nye sykehus blir feil i denne sammenhengen.
Bent Høie (Høyre), 2017-02-15:
Som jeg akkurat har svart representanten Toppe, har de regionale helseforetakene ansvaret for planleggingen av framtidig behandlingskapasitet og beleggsprosent i sykehusene. Helse Sør-Øst legger til grunn ulik utnyttelsesgrad ved de ulike sykehusene når total kapasitet planlegges. Mens det er lagt til grunn 90 pst. utnyttelsesgrad ved det nye sykehuset i Drammen, legges det til grunn 85 pst. belegg ved de øvrige sykehusene i Vestre Viken. Dette må ses i sammenheng med at det i Drammen planlegges med kun enerom. Dette gir større fleksibilitet og derfor bedre kapasitetsutnyttelse enn ved bruk av flersengsrom, som det bl.a. er ved sykehusene i Kongsberg, Hønefoss og Bærum. Jeg vet at Helse Sør-Øst har vært opptatt av at det nye sykehuset i Drammen skulle planlegges slik at kapasiteten ved sykehuset i Vestre Viken samlet sett brukes på best mulig måte. Det legges dermed til grunn en mer optimal og fleksibel utnyttelse av samlet kapasitet ved alle sykehusene i helseforetaket, dvs. nettopp ved Kongsberg, Hønefoss, eller Ringerike, og Bærum. Jeg er videre kjent med at det foreligger planer for ombygging og oppgradering av disse sykehusene. Ansvar for prioritering og gjennomføring av slike tiltak ligger i Helse Sør-Øst.
Bent Høie (Høyre), 2017-02-15:
Som representanten vel er klar over, er noe av bakgrunnen for det arbeidet som er gjort for å optimalisere utbyggingen i Drammen, nettopp basert på Vestre Vikens og Helse Sør-Østs ansvar for å sikre oppgraderingen av de andre sykehusene i Vestre Viken. Det handler både om de bygningsmessige forholdene og om å følge opp det som er en klar føring i Nasjonal helse- og sykehusplan, nemlig å bidra til at funksjoner legges til de mindre sykehusene for å sikre og trygge deres videre eksistens. Jeg opplever at det arbeidet som foregår i både Vestre Viken og Helse Sør-Øst, er i samsvar med dette.
Bent Høie (Høyre), 2017-02-15:
Slik jeg kjenner prosjektet knyttet til utviklingen av sykehustilbudet i Vestre Viken, baserer det seg også på en større utnyttelse av kapasiteten både i Bærum, på Kongsberg og på Hønefoss. Når det gjelder behovet for investeringsmidler, vil det være Helse Sør-Øst som fremmer eventuelle lånesøknader overfor Helse- og omsorgsdepartementet for prosjekter som har en kostnad på over 500 mill. kr, og prioriterer mellom de prosjektene. Prosjekter som har en kostnad under 500 mill. kr, er det helseforetakene selv som har et ansvar for å finansiere. Jeg tar ikke stilling til de prosjektene før de fremmes overfor departementet, og da vil det bli fremmet overfor Stortinget i budsjettproposisjonen, slik det er vanlig.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-02-15:
«Det nye Drammen sykehus planlegges med at det til enhver tid skal ligge pasienter i 90 pst. av sengene. Den internasjonalt anbefalte øvrige grensen for forsvarlighet er 85 pst. Vil statsråden ta initiativ til at sykehuset på Kongsberg tilføres nødvendige opprustningsmidler slik at deres sengekapasitet og oppgaver kan utvides, på en slik måte at det nye Drammen sykehus holder seg godt innenfor internasjonalt anbefalt forsvarlighetsgrense på 85 pst. belegg?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-02-15:
For alle som hørte på svaret, var det ikke noe svar. Mitt spørsmål gikk konkret på hvordan man her kunne ha rustet opp Kongsberg sykehus til å ta en del av oppgavene. Helse Sør-Øst har gitt beskjed til Vestre Viken om en stor reduksjon i sykehusarealet for nytt sykehus i Drammen for å få ned kostnadene. I den forbindelse er det laget en samlerapport, Optimalisering av nytt sykehus i Drammen, hvor det bl.a. står: «Flytting av 20 % av elektiv ortopedisk virksomhet(inneliggende, dag og poliklinikk) vurderes.» Og videre: «Eventuell begrenset flytting av annen aktivitet», som er definert. (inneliggende, dag og poliklinikk) Det står i rapporten at 20 pst. av Drammens kapasitet når det gjelder ortopedi, er tilrådd flyttet til Kongsberg. Det står videre at arealer da må etableres annet sted fra Vestre Viken. Er statsråden enig i de føringene fra Helse Sør-Øst?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-02-15:
Da kan vi jo gå tilbake til mitt opprinnelige spørsmål, hvor jeg spurte om Kongsberg – men for så vidt også Ringerike og Bærum – kan få tilført de nødvendige opprustningsmidler, slik at deres sengekapasitet og oppgaver kan utvides, for dermed å avlaste det nye sykehuset i Drammen. Har jeg forstått det riktig, at det jeg nå sa, også er statsrådens mening, at en har skalert ned sykehuset i Drammen for dermed å få flere senger og større aktivitet på de tre andre sykehusene?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
«Hovedkontor for Senter for IKT i utdanningen og Norgesuniversitetet kan nå bli flyttet fra Tromsø som følge av et organiseringsprosjekt ledet av Kunnskapsdepartementet. Dette er de siste av en rekke andre sentraliseringsgrep, som nedleggelse av DFØ og senest Lånekassens avdelinger i Tromsø. Vil statsråden sikre at kompetanse, myndighet og dermed de nevnte hovedkontorene forblir i Tromsø?»
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Jeg takker for svaret. Nå var ikke spørsmålet om statsråden eller regjeringa vurderer å flytte virksomhet fra Tromsø, men at en del av dette omorganiseringsprosjektet foreslår at hovedkontorene til Senter for IKT i utdanningen og Norgesuniversitetet ikke lenger skal ligge i Tromsø. Jeg setter pris på det statsråden sier om at man skal beholde miljøene i Tromsø, men det er klart at det man ofte ser, er en tendens til at der virksomheter har hovedkontor, også er der organisasjonen vokser – og ikke ute. Dette er en del av frykten når departementet nå har en omstilling på gang, og det diskuteres å slå sammen IKT-tjenester til en større enhet med hovedkontor et annet sted i landet. Jeg vil da spørre statsråden om han kan gi en garanti for at Tromsø-kontorene til Senter for IKT i utdanningen og Norgesuniversitetet ikke får reduserte oppgaver og ikke får redusert antallet arbeidsplasser som resultat av omorganiseringen – kort sagt at de ikke skal bygges ned.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Frykten er, som jeg sa, hva utviklingen vil være på sikt dersom hovedkontoret vil ligge et annet sted enn i Tromsø. Den erfaringen vi har nå – til tross for det statsråden sier om målet om å flytte arbeidsplasser ut av Oslo – er at vi ser at når statsadministrasjonen har økt, har Oslos andel av statsansatte totalt også økt. I perioden 2013–2016 har det blitt drøyt 9 000 nye statsansatte, hvis man holder Forsvaret unna, og nesten halvparten av dem har kommet i Oslo. Ifølge regjeringas egne tall, når man sier at man har flyttet ut 428 arbeidsplasser, er over halvparten, nesten 60 pst., av dem flyttet fra Oslo til Norges nest største, tredje største og fjerde største by – altså flytter man arbeidsplasser mellom de store byene. Det er ikke akkurat desentralisering. Hvis man skal ta dette på alvor: Vil statsråden sørge for at hovedkontorer og fagmiljøer også innenfor hans felt blir lagt utenfor Oslo og de største byene?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-02-15:
Å flytte virksomhet ut av Tromsø har ikke vært vurdert og er heller ikke aktuelt. Men Kunnskapsdepartementet går som kjent igjennom en organisering av kunnskapssektoren, og da har vi tre mål: Vi vil gjøre systemet vårt mer effektivt, skape bedre tjenester og flytte virksomhet ut av Oslo. Så vurderer vi ulike modeller for hvordan sektoren kan organiseres, og vi diskuterer det med de virksomhetene det gjelder. Organiseringen og beslutningene rundt det tas i løpet av våren. Store deler av Senter for IKT i utdanningen samt Norgesuniversitetet er lokalisert i Tromsø. Gjennom årene er det utviklet solid fag- og forvaltningskompetanse i de to virksomhetene, og de samarbeider også seg imellom. Begge miljøene har hele landet som virkeområde. Senter for IKT i utdanningen og Norgesuniversitetet løser oppgaver som bidrar til digitalisering av kunnskapssektoren, noe som blir sentralt også i fremtiden. I gjennomgangen vurderes det bl.a. om både Senter for IKT i utdanningen og Norgesuniversitetet skal utvikles videre som en del av større, sammenslåtte etater. I alle modellalternativene vil de sammenslåtte etatene ha kontorsted i flere byer og naturligvis hovedkontor ett av disse stedene. Å flytte virksomhet ut av Tromsø har ikke vært vurdert og er heller ikke aktuelt. Tvert imot vil det i alle alternativene være ønskelig å bygge ut og videreutvikle de kompetansemiljøene vi har i Tromsø, uavhengig av om de beholder hovedkontorstatus eller ikke. Jeg har som mål eksplisitt å legge til rette for flere statlige arbeidsplasser utenfor Oslo. Det er ofte enklere å få til hvis vi kan bygge videre på eksisterende fagmiljøer som allerede ligger utenfor Oslo, slik som f.eks. Senter for IKT i utdanningen og Norgesuniversitetet i Tromsø.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-02-15:
Som jeg sa i mitt svar, har det ikke vært aktuelt å vurdere å legge ned eller flytte ut noen av de to nevnte virksomhetene i Tromsø, snarere snakker vi om hvordan vi kan styrke og videreutvikle disse to virksomhetene. Det gir heller ikke et helt presist inntrykk når man snakker om at hovedkontoret skal flyttes, for det er det ikke snakk om. Hvis vi skal ha et senter for IKT som i dag, vil hovedkontoret ligge i Tromsø – punktum. Men hvis vi ikke skal ha et eget senter for IKT, men det skal inn i en større virksomhet, f.eks. Utdanningsdirektoratet, betyr det at teknisk sett ligger hovedkontoret til Utdanningsdirektoratet i Oslo, men det betyr ikke, som jeg gjentar og understreker, at virksomheten i Tromsø skal nedbemannes, endres, svekkes. Den skal snarere styrkes og bygges ut. Det er rett og slett fordi et av målene våre med dette, ved siden av effektivitet og god bruk av skattebetalernes penger, er å flytte virksomhet ut av Oslo.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-02-15:
For det første vil jeg tro at representanten Martin Henriksen, som nå stiller spørsmål om Tromsø, som jo er en av våre største byer, er interessert i at vi skal flytte kontorfunksjoner og arbeidsplasser også til andre av våre større byer. Det er også viktig fordi hvis vi skal desentralisere, må vi desentralisere og også bygge opp sterke eller enda sterkere regionsentre. Tromsø er, for å si det forsiktig, et sterkt og viktig regionsenter i nord; det er om noe en underdrivelse. Vi kommer også i organiseringsprosessen vår til å vurdere å flytte ut hovedkontorfunksjoner, også i samarbeid med det prosjektet som Kommunaldepartementet har. Det må legges til steder hvor det er tilstrekkelige fagmiljøer for å kunne opprettholde det, men det behøver ikke alltid bety at det må ligge i Oslogryta. Det er et viktig mål, og jeg mener at denne regjeringen er mer ambisiøs og får også til mer enn tidligere regjeringer.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
«Det vestnorske fjordlandskapet med blant annet Geirangerfjorden er noe vi er svært stolte av i Møre og Romsdal og har også fått verdensarvstatus. Hver sommer kommer besøkende fra inn- og utland som lar seg imponere av det flotte kulturlandskapet langs fjorden. Et levende landbruk og beitende dyr er imidlertid en forutsetning for å kunne opprettholde dette flotte landskapet. Hva vil statsråden gjøre for å bevare kulturlandskapet i Geiranger og langs resten av kysten?»
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Jeg takker for svaret. Det er sånn at utnyttelse av beiteressurser i distriktene bidrar til å opprettholde et aktivt landbruk og et levende kulturlandskap over hele landet. Derfor er det viktig at vi stimulerer til dette gjennom landbrukspolitikken. Forslaget i jordbruksmeldingen som statsråden nevnte, om å satse på utmarksbeite, høres i utgangspunktet veldig bra ut, men mange reagerer på at regjeringen vil flytte tilskuddene over fra tilskudd til beiting i kulturmark og innmark til utmark – med andre ord en omfordeling internt mellom disse tilskuddene. Ser statsråden at en så stivbent omlegging kan ramme områder som bl.a. Geiranger hardt, der landskapet vil gro igjen uten beiting?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Poenget må være at vi gjennom beitetilskuddene stimulerer til å ta i bruk ressursene som ellers ikke ville blitt utnyttet. Og det er trist å vite at kanskje den siste bonden takker for seg i Geiranger. Det er 750 cruiseanløp i løpet av et år der, i løpet av en sommer, og da vil det også bli totalt forandret det de skal forholde seg til framover. Jeg er ikke helt overbevist om at svarene treffer når det gjelder det statsråden sier her. Jeg var på Stranda i lag med Bondelaget for en uke siden, og der var bekymringen stor når det gjelder dette temaet. Og jeg lurer jo på om statsråden deler denne bekymringen for hva slags utvikling vi vil få innenfor dette området som vi her snakker om?
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
På vegne av landbruksministeren er det ikke vanskelig for meg som vestlending å være enig i at fjordlandskapet på Vestlandet er usedvanlig vakkert. Vi har en rekke tiltak for å ta vare på jordbrukets kulturlandskap. Geirangerfjorden hører til verdensarvområdene Vestnorsk fjordlandskap og Vegaøyan, og her har vi bl.a. i jordbruksavtalen gjennom mange år satt av midler til skjøtsel av kulturlandskapet. I jordbruksoppgjøret 2016 ble det bl.a. satt av en halv million kroner ekstra til Vestnorsk fjordlandskap over denne ordningen. Aktivt jordbruk i hele landet er viktig for å opprettholde et levende kulturlandskap. De generelle virkemidlene som ligger i jordbruksavtalen, bidrar til å holde kulturlandskapet i hevd. Andre ordninger som er mer spesifikke, er rettet mot bl.a. ulike miljøutfordringer regionalt og lokalt i hele landet. Disse midlene er da koblet til regionale og kommunale strategier, slik at de som kjenner utfordringene best, skal kunne prioritere og sette inn de viktigste tiltakene. Som representanten Botten er kjent med, la regjeringen nylig fram en melding til Stortinget om jordbrukets framtidige samfunnsoppdrag. Det er en lønnsom og trygg matproduksjon i tråd med forbrukernes interesser, produksjon av fellesgoder og bidrag til sysselsetting og verdiskaping i hele landet. De generelle virkemidlene over jordbruksavtalen må ligge i bunnen for å ta vare på de ulike kulturlandskapene. Det vi har sagt, er at man skal sikre grunnlaget for geografisk produksjonsfordeling og legge til rette for økt bruk av norske fôrressurser, herunder også utmarksbeite. Det er viktig at vi i denne settingen bruker de ulike konkrete, særskilte virkemidlene som er rettet mot ivaretakelse av kulturlandskapet, og i jordbruksoppgjøret 2015 ble det bl.a. satt av 20 mill. kr til utsiktsrydding i kulturlandskapet. Formålet med ordningen er å bidra til utsikt og å fremme verdier knyttet til kulturlandskapet og å gi klimagevinster ved at ryddingsvirket benyttes til bioenergiformål der dette er mulig. Både de særskilte virkemidlene og de generelle virkemidlene over jordbruksavtalen er viktig for å støtte opp under at vi kan ha et kulturlandskap som gir et attraktivt grunnlag også for reiselivet.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
De ulike virkemidlene over jordbruksavtalen må ses i en sammenheng, og jeg nevnte noen av virkemidlene i stad. Jeg kan ta en rask opplisting, som viser hvor mange muligheter det ligger for det lokale landbruket i denne regionen også, knyttet til å holde i hevd kulturlandskapet. På de særskilte virkemidlene har man både tilskuddene direkte til verdensarvområdene, man har tilskudd til utsiktsrydding, man har tilskudd til utvalgte kulturlandskap i jordbruket, og man har spesielle miljøtiltak i jordbruket. I tillegg kommer de generelle virkemidlene som har et stort omfang, både de regionale miljøprogrammene, beitetilskuddet generelt og areal- og kulturlandskapstilskudd. Samlet sett gir dette et grunnlag for at man også i Geirangerfjorden og andre verdensarvområder kan ha et grunnlag for et aktivt jordbruk, som igjen gir grunnlag for at man kan ha en kobling mellom jordbruk og reiseliv.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
La meg minne om at for snart tre år siden fikk Storfjordens Venner Den nasjonale kulturlandskapsprisen for sin innsats for å ta vare på jordbrukets kulturlandskap i nettopp Geirangerfjorden. Kulturlandskapsprisen blir delt ut i et samarbeid mellom Landbruks- og matdepartementet og Norsk Kulturarv. Jeg vil benytte anledningen til å gi honnør til det lokale engasjementet som er for ivaretakelse av jordbrukslandskapene rundt om i landet. En skal ikke i denne diskusjonen underslå at gjengroing av areal og vedlikehold av bygninger som går ut av drift, er en utfordring. Men dersom en tar i bruk de virkemidlene som jeg har referert til tidligere, og som er tilgjengelig på ulike nivåer i forvaltningen, vil en basert på både kunnskap, bevisstgjøring og målrettet innsats sammen med aktørene kunne bidra til at det flotte kulturlandskapet også i fjordene våre blir tilrettelagt for reiselivsnæringen.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
En stabil energiforsyning er grunnleggende for et moderne velferdssamfunn og et konkurransefortrinn for norsk industri. Samfunnets krav til forsyningssikkerhet er økende, og elektrisitet blir benyttet i stadig flere oppgaver. For å møte behovet for en sikker strømforsyning pågår det nå store investeringer i strømnettet. Det vil bidra til å styrke forsyningssikkerheten. Investeringene de nærmeste ti årene er anslått til i størrelsesorden mellom 100 og 140 mrd. kr. Jeg er opptatt av en sikker strømforsyning i Finnmark på lik linje med strømforsyningen i resten av landet. Derfor er jeg glad for at Statnett jobber kontinuerlig med kraftforsyningen i Finnmark. Statnett er nå i gang med bygging av en 420 kV ledning mellom Balsfjord og Skaidi, og sammen med ledningen mellom Ofoten og Balsfjord, som også er under bygging, vil dette bidra til å sikre forsyningssikkerheten for strøm i Nord-Norge. Dette gir investeringer på i størrelsesorden 7–10 mrd. kr, med store regionale og lokale ringvirkninger. La meg få understreke at Statnett ikke har planer om å bygge gasskraftverk i Finnmark. Bygging av gasskraftverk er heller ikke en del av regjeringens politikk. I september i fjor offentliggjorde imidlertid Statnett en rapport hvor foretak har vurdert framtidige behov og eventuelle løsninger for kraftsystemet i Finnmark. Utredningen er gjort i samarbeid med næring, industri og lokale myndigheter. Statnett har i rapporten sammenlignet nettforsterkninger med gassturbiner i petroleumsvirksomheten. Dette er bakgrunnen for at gasskraft har vært omtalt i Statnetts rapport. Rapporten konkluderer med at det i dag ikke er kjente behov som utløser noe nytt transmisjonsnett i Finnmark. Statnett har ansvaret for å vurdere om det er grunnlag for nye nettiltak. Vi skal huske at utbygging av transmisjonsnettet innebærer store kostnader og har konsekvenser for både natur, miljø og andre arealinteresser. Nettkundene betaler også for investeringene, og det er viktig at nettet utvikles i takt med behovet. Vi skal ha en sikker strømforsyning i hele landet, også i vår nordligste landsdel, og vindressursene i Finnmark er gode. Det er viktig å ta inn over seg at kostnadene knyttet til vindkraft nå er fallende, og at det også lover godt for framtidig energiproduksjon i vårt nordligste fylke og dermed utnyttelse av de naturressursene vi rår over.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
Jeg understreker det jeg sa i mitt opprinnelige svar, at det er Statnett som gjør analyse av behovet for utvikling av transmisjonsnettet basert på de behov for elektrisitet som er i markedet, og basert på de behov som er for å få ut eventuell ny kapasitet etter utbygging av f.eks. vindkraft også i Finnmark. Det som nå har skjedd i denne debatten, er at man har tolket rapporten fra Statnett i retning av at her har man koblet inn gasskraftverk. Det er altså ikke riktig. Man har hatt en sammenligning opp mot behovet for nettkapasitet knyttet til eventuelle alternativer, som kan være egenproduksjon av energi knyttet til petroleumsvirksomheten utenfor Finnmark.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
Det vil statsråden ta stilling til hvis det skulle bli aktuelt. Det er slik at vi har et regelverk her som gjør at Olje- og energidepartementet får saker til uttalelse hvis utbyggingen er over et visst volum. Utover det har Statnett anledning til gjennom behandling hos NVE å få iverksatt konkrete linjeutbygginger. Det som er viktig for denne regjeringen, er at vi leverer strøm på en sikker og god måte, at forsyningssikkerheten er god, og at det er tilstrekkelig strøm til å utvikle regionen både i forhold til bosetting og nye industritiltak. Det skal vi sørge for også i Finnmark. Det som er viktig, er det jeg sa i innledningen min, at det er betydelige kostnader også knyttet til nettutbygging, og da må man sikre at man har en sekvensiell utbygging som gjør at ikke kostnaden blir for stor for dem som skal betale regningen, nemlig våre strømkunder.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
«Lederen i Politidirektoratet beskriver politimesteren i Vest sin bekymring om manglende ressurser som prematur og mener at dette skaper unødig bekymring blant borgere, politiansatte og politikere. Videre mener han i Bergens Tidende at diskusjonen ville vært annerledes hvis folk hadde tatt seg tid til å sette seg inn i budsjettene. Mener statsråden at POD-sjefen med slike uttalelser utøver godt lederskap, fungerer som en god rollemodell og bidrar til å utvikle en god åpenhetskultur i politiet?»
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Oppfatter jeg det rett at ministeren mener at valg av ord fra øverste leder i politi- og lensmannsetaten var fornuftig og godt når det gjelder å være god rollemodell og bidra til åpenhet? Politimesteren i Vest har høy anseelse i befolkningen og blant sine egne, og han er nytilsatt. Politiet i Vest politidistrikt har hatt en god del utfordringer i den senere tid. Han jobber systematisk for å bygge opp tilliten i befolkningen, og det er ganske spesielt – som den eneste politimesteren som tør å heve røsten, som kan bidra til å bygge opp under åpenhetskulturen – å bli møtt på denne måten og nærmest bli latterliggjort, akkurat som om han ikke har klart å sette seg inn i budsjettene. Ser ikke ministeren at det er svært uheldig at det kommer slike uttalelser fra en av de øverste lederne for politiet i Norge?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Men han valgte en god del ord som jeg ikke skal gjenta nok en gang. Det bør være positivt at en politimester bidrar til åpenhet, og han sa veldig tydelig at dette var en del av styringsdialogen. Så tror man at andre politimestere i framtiden vil tørre å heve sin røst hvis man blir møtt på den måten. Selv om kuttet nå er redusert fra 0,2 til 0,8, blir det i realiteten et kutt på 8 mill. kr i Vest politidistrikt, og i tillegg har man dratt inn midler som er knyttet opp mot forventet innsparing, innkjøp og andre ordninger, slik at det handlingsrommet som ministeren har snakket om, er særdeles lite i forhold til alle de pålagte oppgavene som de har i tillegg, pluss etterslepet. Hvordan definerer statsråden egentlig handlingsrommet? Tror han at framtidige politimestere vil tørre å heve sin røst til tross for at vi i Stortinget ønsker større åpenhet?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
La meg først slå fast at både jeg og politidirektøren er svært opptatt av å utøve godt lederskap og av å være gode rollemodeller. Vi arbeider kontinuerlig for å få etablert en kultur som er åpen, og som skal gi rom for meningsytringer og tilbakemeldinger. I Politiforum og i Bergens Tidende den 26. januar i år uttalte politidirektøren følgende: «Det blir litt prematurt med disse scenariene. I 2017 får politiet mer å rutte med.» På dette tidspunktet hadde ikke Politidirektoratet fått det endelige tildelingsbrevet, som gir føringer for disponering av budsjettrammene for 2017. Det betyr at årets budsjett, herunder også tildelingen av budsjettet til Vest politidistrikt, på dette tidspunktet ikke var endelig avklart. Politidirektøren kunne derfor ikke kommentere detaljene i budsjettdisponeringen. Men med utgangspunkt i Stortingets bevilgningsvedtak både kunne han og, etter min mening, måtte han presisere at rammene for politiets arbeid i 2017 vil bli betydelig bedre enn det som det ble framstilt som i media. Etter min mening er det viktig ikke å skape unødig uro blant både medarbeidere og folk flest om et dramatisk stillingskutt når Vest politidistrikt om kort tid vil bli styrket med betydelige ressurser. Vi må ha toppledere som bidrar med nødvendig informasjon, og som evner å korrigere en debatt som tar feil retning, og som bygger på feil premisser. Jeg mener at dette er en del av hans ansvar som toppleder. Det kan ikke være sånn at meningsytringer kun skal gjelde for noen få utvalgte, og at man derigjennom skal avskjære politidirektøren i en viktig rolle i samfunnsdebatten. Departementets tildelingsbrev til Politidirektoratet ble sendt 2. februar. Jeg har fått opplyst at direktoratet nå er i sluttfasen av arbeidet med disponeringsskrivet til politidistriktene. De endelige budsjettrammene og forutsetningene for bl.a. Vest politidistrikt vil bli avklart i løpet av relativt kort tid. Jeg vil imidlertid understreke at politidistriktene vil få økt handlingsrom i sine driftsbudsjetter i år, bl.a. gjennom de 295 mill. kronene som politiet er særskilt styrket med i inneværende år.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
La meg først gjøre det helt klart at jeg mener at det gjøres en svært god jobb i Vest politidistrikt, at man gjør en god innsats. Jeg vil også benytte muligheten til å skryte av politimesteren i Vest politidiskrikt, som jeg relativt nylig besøkte, og som på mange områder leverer gode resultater. Jeg tror denne saken kom feil ut fordi man diskuterte en sak på feil premisser. Et brev om ressurssituasjonen var sendt fra Politidirektoratet til bl.a. Vest politidistrikt, men det tok ikke utgangspunkt i de faktiske midlene som vil tilføres distriktet i 2017, men derimot i en teoretisk situasjon hvor det var kutt i budsjettene. Så ble det kommentert på den bakgrunn. Det eneste politidirektøren bidro til, var å korrigere det som var et feil fremstilt bilde i media.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
Verken jeg eller politidirektøren har noen interesse av å korrigere uttalelser til politimestere – det er ikke det jeg heller oppfatter at skjedde i denne saken. Det var en klargjøring av premissene for en diskusjon som kom feil ut, hvor man framstilte det som at det som representanten helt riktig påpeker, var en del av den ordinære styringsdialogen i forbindelse med budsjettarbeidet, var et reelt kutt som Vest politidistrikt måtte gjennomføre. Jeg har stor forståelse for at dersom de kuttene som det ble bedt om beregninger på, og den framstillingen det fikk i media, hadde vært korrekt, så hadde det vært relativt utfordrende – for å uttrykke meg forsiktig – for Vest politidistrikt. Det var altså ikke den riktige framstillingen av saken. Jeg oppfatter at folk snakket litt forbi hverandre, og politidirektøren bidro til å klare opp det som var en del misoppfattelser som kom fram i pressen, men det er altså ingen kritikk av politimesteren.