Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2007-02-06:
Jeg tenkte lenge på om jeg skulle fremme denne interpellasjonen og dermed ta opp dette vanskelige temaet i Stortinget. Men etter samtaler med Seksjon for selvmordsforskning ble jeg overbevist om at det var det rette. Mange av oss har en historie eller en erfaring på dette området. Målet med denne interpellasjonen er å få belyst et vanskelig tema og å være med på å sette dagsordenen. Som politiker mener jeg at man også skal våge å ta de tøffe debattene, og ta det ansvaret vi har. I ukene etter jul har LEVE – Landsforeningen for etterlatte – hatt en informasjonskampanje som vekker oppsikt. En falsk dødsannonse over en hel avisside har fått mange av oss til å føle at budskapet er direkte, og det treffer noe i oss. Foreningens mål med kampanjen er å bli synlig og å skape økt forståelse for den situasjonen etterlatte ved selvmord befinner seg i. Hvert år opplever 30 000 nordmenn at noen de kjenner, begår selvmord. Unge etterlatte sliter i lang tid med frustrasjon, angst, depressive tanker og følelser, konsentrasjonsproblemer, søvnvansker og økt forekomst av fysiske sykdommer. De opplever ofte en uro og minner om hendelsen. Rundt 70 pst. mener at de har behov for hjelp fra fagfolk. I 2004 tok 529 personer i Norge sitt eget liv, 93 av disse var menn mellom 15 og 29 år. I Europa er det anslått at 135 000 mennesker årlig tar sitt eget liv. Tallet er umulig å fastsette helt korrekt, for det finnes tilfeller der selvmord ikke blir rapportert. Unge gutter er, i tillegg til menn i 50-årene, den mest utsatte gruppen. Flere dør i selvmord enn i trafikken. Norge ligger i det midtre sjiktet når det gjelder selvmordsraten i befolkningen under ett. Men når det gjelder selvmord blant ungdom, ligger vi høyt i internasjonal sammenheng – høyere enn England og flere andre europeiske land. Selv om det har vært noe nedgang siden 1980-tallet, kan det på ingen måte underslås at selvmord fortsatt utgjør et helseproblem i Norge. Årsakene er mange og sammensatte, og det finnes ingen fasit. En av årsakene kan være at man i denne perioden i livet står utenfor arbeidsmarkedet. Unge gutter er på vei inn, mens eldre menn er på vei ut. Å ha en jobb å gå til og kunne forsørge seg selv og sine nærmeste er for de fleste det viktigste. I dag stiller samfunnet enorme krav til rett type kompetanse, en personlighet som lett glir inn i miljøer, og at man er tilpasningsdyktig. Mange menn har kun arbeidsplassen sin som det sosiale utenfor hjemmets fire vegger. Det koster samfunnet dyrt at arbeidsplasser legges ned, og at mange førtidspensjoneres. Andre årsaker til at tallene er spesielt høye blant unge gutter, er at det i større grad er tabu å prate med kompisene dine hvis du har det tøft. Det kan for mange gutter være vanskelig å oppsøke hjelp, som helsesøster og psykolog. Det er også flere menn som lykkes med sine forsøk. Det er ingen tvil om at psykiske lidelser og selvmord henger sammen. Studier fra flere land tyder på at 90 pst. av dem som tar sitt eget liv, har en psykisk lidelse på tidspunktet for selvmordet. Risikoen for selvmord er stor ved lidelser som depresjon, bipolar lidelse, schizofreni, ustabil personlighetsforstyrrelse og rusavhengighet. Kombinasjoner av disse lidelsene øker risikoen ytterligere. I tall kan vi anslå at risikoen for selvmord ligger på 5–10 pst. ved disse tilstandene enkeltvis, noe som er ca. ti ganger økt risiko i forhold til dem som ikke har slike lidelser. Man regner med at 15–20 pst. av befolkningen har psykiske lidelser i mildere eller alvorligere grad. Dette innebærer at i Norge har om lag 800 000 mennesker en psykisk lidelse, ifølge St.meld. nr. 39 for 2001-2002, Oppvekst- og levekår for ungdom i Norge. Ulike undersøkelser som stortingsmeldingen tar for seg, viser en utbredelse av psykiske lidelser hos barn og unge på ca. 20 pst. Videre slår stortingsmeldingen fast: «For hvert selvmord finner vi flere forsøk på selvmord. Statens institutt for folkehelse har beregnet at forekomsten av selvmordsforsøk i aldersgruppene under 20 år er nesten dobbelt så høy blant jenter som blant gutter. I en undersøkelse av elever i en videregående skole i Oslo, ble det funnet at fem prosent hadde gjort selvmordsforsøk, mens hele 32 prosent rapporterte at de hadde hatt tanker om å ta sitt eget liv eller skade seg selv.» Senest i går kunne vi lese i Dagsavisen at antall selvmordsforsøk blant unge jenter har økt drastisk de siste årene. Andelen jenter som har forsøkt å ta sitt eget liv, har økt med nesten 30 pst. fra 1992 til 2002. Dette viser en undersøkelse som nylig er publisert av NOVA. Mange ønsker ikke å ta sitt eget liv, men driver med selvskading. Motivet er å takle vanskelige følelser, ikke å ta sitt eget liv. Dette er en betydelig utfordring for helsevesenet og for samfunnet som helhet. I en annen rapport fra forskningsinstituttet NOVA om homofiles og lesbiskes levekår ble det avdekket urovekkende tall når det gjaldt denne gruppens psykiske helse. Den høye forekomsten av selvmordsforsøk blant unge homofile og lesbiske er spesielt bekymringsfull. NOVA-rapporten viser at 27 pst. av mennene og 25 pst. av kvinnene i aldersgruppen 16–24 år i dette utvalget har prøvd å ta sitt eget liv en eller flere ganger. Media fokuserer ofte på selvmord, der enkeltskjebners historie blir skildret, der de etterlatte etterlyser bedre oppfølging, og der foreldre forteller at deres barn ikke ble hørt og ikke fikk hjelp. Skolen og kontaktlæreren, som ofte er den eneste voksne utenom familien som har kontakt med ungdom, spiller en viktig rolle. Når foreldrene ikke når sine barn, kan lærerne nå dem. Mange lærere våger ikke å ta opp temaet fordi de er redde for å trå feil. Jeg vil foreslå at helseministeren i samarbeid med frivillige organisasjoner lanserer en kampanje på ungdoms- og videregående skole om selvmord og selvskading. Målet her er ikke å overlate det hele og fulle ansvaret til skolen, men at samarbeidet på dette området forbedres. Både når det gjelder forebygging, og når det gjelder unge etterlatte, må skolen være en ressurs. Miljøterapeuter og ansatte i idrettsorganisasjoner, idrettsklubber – og andre fritidstilbud for unge – omgås unge mennesker i den vanskeligste tiden. Disse bør få skolering innenfor psykisk helse og selvmord. I oppsummeringen av fylkeslegenes felles tilsyn med skolehelsetjenesten i 2000 konkluderte Statens helsetilsyn bl.a. med at i videregående opplæring mangler tilbud om skolehelsetjeneste helt, eller at tilbudet er svært redusert. Det er store forskjeller fra kommune til kommune. Mange enkeltskjebner har lidd hardt ved at kommuner i perioder har stengt barne- og ungdomspsykiatrisk poliklinikk, BUP. SINTEF har gjort en undersøkelse om behandlingstilbudet i BUP basert på behandlers og brukers erfaringer. Rapporten fra 2005 slår fast at behandlingstilbudet også her varierer drastisk fra kommune til kommune, og at ventetiden er veldig lang. Anne Berit Sætermo i LEVE Nordland, som jeg har vært i kontakt med, og som fortalte meg sin historie, sier at ungdom er en utsatt og svak gruppe som ikke skriker opp hvis de ikke får hjelp – det må være noen andre som tar ansvar for at barn og unge får hjelp når de trenger det. Med kunnskap kan vi redde liv, sier hun. Vi som er unge i dag, får ofte høre hvor heldige vi er, og at verden ligger foran føttene våre. Vi har foreldre som vokste opp i etterkrigstiden, med akkurat nok mat til å brødfø alle sultne munner i familien. De strikket lestene selv, og ble det hull i dem, så ble de stoppet. Foreldrene våre har ønsket å gi oss alt det de ikke fikk – mat i overflod og den siste nye, kule jeansen. Mange av oss studerer, og vi trer senere inn i de voksnes rekker. Men samtidig stilles det enorme krav til at vi skal gjøre oss fortjent til gratis utdannelse, gode jobber – og for ikke å snakke om den siste jeansen. Mange sier at vi lever i et kaldere samfunn nå enn før – nabokona er en utdøende rase. Vi må begynne å bry oss mer om hverandre. Alle er ikke vellykket i alt. Ja, vi har det godt, og de fleste vokser opp i en enorm velstand. Men vi stilles overfor store krav om vellykkethet, kroppsideal, det å finne den store kjærligheten, økonomi og jobb, og det å prestere. Ofte kan en av disse tingene være dråpen som får begeret til å flyte over.