trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ola Elvestuen (Venstre), 2011-12-08:
Noen garanti kan vel ikke jeg gi, like lite som noen andre. Men dette handler om at det ligger innenfor handlingsregelen, det handler om at vi ikke her får noe mer penger inn i norsk økonomi. Det blir den totale input inn i norsk økonomi som ligger innenfor handlingsregelen.
Ola Elvestuen (Venstre), 2011-12-08:
Jeg skal ikke spørre om frukt og grønt. Jeg skal derimot ta opp tråden fra siste svar, som handlet om læreres kompetanse. I Venstre er vi opptatt av å styrke lærerutdanningen. I innstillingen er det en merknad hvor man ber om at departementet følger opp forslaget fra 2008 om å utrede en eventuell overgang til 5-årig grunnskolelærerutdanning. Det jeg lurer på, er hvordan departementet følger opp dette, og når vi kan få en frist for når lærerutdanningen blir 5-årig.
Ola Elvestuen (Venstre), 2011-12-08:
Venstre og regjeringen er litt uenige når det gjelder selve prioriteringen på forskning og høyere utdanning. Men nå skal jeg inn på en mindre sak, og det gjelder veksthuset i Botanisk hage ved Universitetet i Oslo. Jeg går ut fra at statsråden er godt kjent med det. Jeg går egentlig også ut fra at hun er veldig for at dette bør komme. Dette er jo et spørsmål hvor ingenting skjer før det rent fysisk er gjort. Mitt spørsmål er: Når kan vi forvente at departementet kommer med et initiativ for å få veksthuset på Tøyen ferdigstilt?
Ola Elvestuen (Venstre), 2011-12-08:
Jeg har et spørsmål litt i skjæringspunktet med Miljøverndepartementet. Det er veldig bra med den forskningen som skjer innenfor oppdrettsnæringen. Men så har vi også en annen næring som vokser fram i Norge, nemlig gruvenæringen, hvor det er problemer med utslipp. Da tenker jeg spesielt på Sør-Varanger og bl.a. Bøkfjorden, hvor det er snakk om magnafloc og lilaflot. Også fra fiskerinæringens side er det interesse for å forske mer på hva slags innvirkning utslipp fra gruvenæringen, som vokser fram mange steder, vil ha for fiskerinæringen.
Ola Elvestuen (Venstre), 2011-12-08:
Det er mange som har vært inne på den vanskelige økonomiske situasjonen i Europa. Den er alvorlig. Det er klart at for Europa er det helt avgjørende at man nå satser på forskning og høyere utdanning nettopp fordi det er i de dårlige tidene du må sette inn ekstra støt for å komme deg ut for fortsatt å være konkurransedyktig framover. Selv om vi ikke har merket så mye av de negative tider i Norge ennå, er vi likevel i samme båt som resten av Europa, for dette er ikke bare en bølge i den økonomiske svingningen. Nå er det så alvorlig at det handler om hele Europas posisjon internasjonalt. Det er helt avgjørende at Norge også blir med på den satsingen på forskning og høyere utdanning. Da er det forstemmende at det er en minimal realvekst i forskningen i Norge for 2012 med det som er regjeringens budsjett. Så påpekes det fra noen at her er det ikke så mange store forskjeller mellom regjeringen og opposisjonspartiene. Men når vi ser på summen av endringer, er det jo det. Gaveforsterkningsordningen, som er blitt borte, er en viktig forskjell. Forskningsfondet, som man angriper med at man mener det er noen svakheter, er en vesentlig forskjell. Fra Venstres side tror vi at dette Forskningsfondet vil gi bedre og økte midler til forskning i Norge, og er et viktig bidrag blant mange andre. Det er 100 mrd. kr i Statens pensjonsfond utland som vil gi en avkastning på 4 mrd. kr. Dersom det ikke gjør det, og man betviler avkastningen, ligger det i dette en forpliktelse til likevel å sørge for at man får 4 mrd. kr inn til norsk forskning. Det er nettopp i dårlige tider man må bruke ekstra midler. Så har jeg lyst til å si litt om en trend de siste årene. Jeg håper at man kan ha en positiv holdning til og et ekstra øye på det som er de statlige høyere utdanningsinstitusjonenes samhandling med det som er det fylkeskommunale ansvaret via de videregående skolene. Vi har et veldig spennende prosjekt med Oslo Cancer Cluster, som har blitt nevnt tidigere, hvor man har en videregående skole som legges rett inn i et forskningsmiljø og et næringsmiljø. Fra Oslos side har man nå også ønske om ytterligere samarbeid med Universitetet i Oslo ved å ha en ny videregående skole, Berg videregående skole, også samlokalisert med universitetet i området omkring der Sogn videregående skole ligger i dag. Jeg tror at her er det veldig mange spennende synergier som man kan få noe ut av, og staten må være velvillig til å få disse gode samhandlingsprosjektene med fylkene, sånn at vi kan styrke høyere utdanning generelt.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Jeg må bare få lov til å understreke at undertegnede ikke har den personlige økonomien som skal til for å bygge observatoriebygg eller andre bygg i norsk universitetssektor, men vi håper å kunne løse det på andre måter. Tord Lien er en mann som har vært opptatt av yrkesfaglig utdanning, og mitt inntrykk er også at han har vært mer opptatt av det enn de andre borgerlige partiene. Derfor finner jeg det rart at de skriver i innstillingen at de «etterlyser derfor flere virkemidler som kan stimulere til opprettelse av flere læreplasser». Men så er allikevel Fremskrittspartiet, som eneste parti, ikke med på en merknad hvor vi andre «ønsker et sterkere fokus på situasjonen rundt lærlinger og mangelen på læreplasser» og vil særlig vektlegge «den forbrukermakt som ligger i innkjøpene til departement eller underliggende etater, kommuner, fylkeskommuner og hos andre store innkjøpere i Norge … for å sikre at det er bedrifter som er godkjente lærebedrifter, med lærlinger, som får anbud og oppdrag» i offentlig sektor. Kan representanten Lien forklare dette?
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Når det gjelder Skottland, tror eg representantene Warloe og Bremer har rotet det litt til for hverandre. Men vi er blitt lovet en oppklaring av historiker Lien senere i debatten(munterhet i salen) (munterhet i salen) Når det gjelder regneegenskaper, var også Henning Warloe oppe på talerstolen og gjorde seg veldig høy og mørk på representanten Hadia Tajiks bekostning. Men det nytter veldig lite da å komme trekkende med en liten hvit løgn, for når man på en måte etterspør elementære mattekunnskaper, er det også viktig at man selv har det. Representanten Hadia Tajik sa nemlig at forskjellen på Høyres budsjett på FoU og regjeringens var på 0,03 prosentpoeng, som er noe helt annet enn prosent. Da forutsetter vi videre i debatten at Warloe er lyttende og forholder seg til de matematiske konseptene som blir nevnt fra talerstolen. Ellers er det slik at opposisjonen tviler på regjeringens virkelighetsbeskrivelse. De snakker om en fantastisk forskningssatsing i Europa, mens det gang på gang fra denne talerstolen er tilbakevist; det er det motsatte som skjer. Norge er faktisk ett av fem land som ikke kutter. Vi har også hørt en opposisjon som ønsker å framstå som veldig enig. Tord Lien sier at Fremskrittspartiet er det beste klimapartiet, samtidig som de kutter. Venstre plusser på. Det skiller totalt 600 mill. kr mellom partiene. Fremskrittspartiet finansierer mye av sin satsing med kutt i bistand. Kristelig Folkeparti plusser på bistanden. Det skiller 7,6 mrd. kr mellom partiene. Jeg vet ikke hvordan det ligger an i regjeringsforhandlingene, om Kristelig Folkeparti eventuelt synes det er all right at man salderer budsjettene på den måten. Høyre og Fremskrittspartiet kutter i studieforbundene, mens Kristelig Folkeparti og Venstre plusser på. Er det slik at vi på en måte bare skal finne et slags minste felles multiplum for de borgerlige partiene, regne oss fram til hvem som ikke er borgerlige – noen av dem er ikke borgerlige, ett av dem er kristendemokratisk – og finne ut av hva som er sannheten om politikken? Jeg tror det ville vært en fordel om de selv kunne bidra til å oppklare det. Noe av det samme ser vi også i debattene som foregår ute i media. Høyre mente at regjeringens forslag til ungdomsskolemelding var et uferdig produkt. Tord Lien mente at det stort sett var gode forslag, og ønsket å jobbe videre med dem. Så det er en opposisjon som spriker i alle retninger når det gjelder skolepolitikken. Det er det vanskelig å forholde seg til. Jeg skulle ønske at vi i denne debatten hadde kommet noe nærmere med tanke på å skjønne hva politikken egentlig dreide seg om.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Vi kan ta resten på julebordet, men jeg tenkte jeg bare skulle lese opp – om hva ting betyr: «Prosentpoeng eller prosentenhet brukes til å angi den absolutte endringen mellom to prosentverdier. For eksempel er en endring fra 16 prosent til 20 prosent en økning på 4 prosentpoeng.» Det er veldig viktig å forholde seg til riktige begreper når man skal kritisere motstanderen. Man kan godt bruke sine egne begreper om sine egne tall, men man må altså bruke de riktige begrepene når man skal gi motstanderen kritikk – så tar vi resten på komitéavslutningen. Jeg vil til slutt bare takke for det jeg synes har vært en god og artig debatt på mange områder. Vi evner å være uenige i denne komiteen, men vi er det med godt humør. Problemet til opposisjonen er at den er enig med regjeringen, men det er på forskjellige områder. Dermed blir de altså uenige med seg selv.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Tord Lien kan sin historie. Tord Lien og jeg er nok litt mer uenige når vi kommer til nåtida, bl.a. knyttet til pengeforbruk. Fremskrittspartiet har bestandig mer penger å bruke enn de fleste av de andre partiene. Derfor er jeg ofte mer nysgjerrig på kutt- og nedskjæringsforslagene fra Fremskrittspartiet enn på påplussingsforslagene. Et av de kuttene som jeg nå virkelig undrer meg litt over, er det kuttet som Fremskrittspartiet vil ha til Islamsk Råd, Norges Kristne Råd og Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn. I et samfunn, i ei samtid der alle er opptatt av at vi skal lære oss å leve sammen, vi skal samhandle, vi skal binde samfunnet sammen, vi skal lime samfunnet sammen, til tross for at vi har ulike tros- og livssyn, velger altså Fremskrittspartiet å kutte støtten til slike organisasjoner.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Når det gjelder forskningsfond, la oss glemme det som har blitt sagt så langt, og begynne litt på nytt. Et hovedargument fra opposisjonens side er at det skal være økt forutsigbarhet. Hvis vi ser på den fondskonstruksjonen som opposisjonen foreslår, ligger forutsigbarheten i at det automatisk kommer ut 4 mrd. kr hvert år. Det eneste forutsigbare ved det er at vi vet at det vil bli mindre for hvert år framover, gitt at det blir en pris- og lønnsendring fra år til år, noe det støtt er. Det vil si at det forutsigbare der er at avkastning til forskning vil gå ned. Det hadde blitt den type forutsigbarhet som opposisjonen er ute etter. Det betyr at da må politikerne inn og justere dette for å sikre denne forutsigbarheten. Bare for å sikre nullvekst må politikerne på banen for å ta vare på forskninga. Dermed har vi også fjernet det andre argumentet, at vi nærmest kan ta forskninga ut av og vekk fra det politiske budsjettspillet.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Jeg tror ingen statsråd og heller ingen stortingspolitiker er uenig i at det skal stilles krav til elever og studenter – for den saks skyld – i undervisninga. Noe av det som er kjernen i tilpasset undervisning, er at man skal se den enkelte, og så skal man sette i gang en læringsprosess i samråd med den enkelte, slik at læringstrykket blir riktig tilpasset og blir godt og velfungerende for den enkelte. Sjølsagt er dette viktig. Men det som er vårt poeng, er at den læringa som da skal foregå, bør i størst mulig grad foregå i et fellesskap. For forskning viser at det nettopp er ved å sitte sammen i fellesskap og tilhøre et læringsfellesskap at man lærer best. Det gjelder de såkalt flinke elevene, og det gjelder de såkalt litt svakere elevene. Et tilleggspoeng her er at noe av poenget med utdanning er at vi skal lære å leve sammen, og vi skal lære oss å lære sammen, for det er en viktig kompetanse å ha for det livet vi skal leve etter at skolen er ferdig.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Det er et godt spørsmål og en interessant problemstilling, som vi sjølsagt hadde en del diskusjon omkring før dette tiltaket ble foreslått – og etter hvert også iverksatt. Det ligger i eksisterende lovverk en mulighet for, i avgrensede perioder, å ta ut elever som trenger særlig oppmerksomhet – og da ble situasjonen vurdert slik. Erfaringer viser i ettertid at dette har vært vellykket. I en avgrenset periode, for å oppnå en helt bestemt effekt, er det fornuftig å gi noen elever – i noen måneder – den spesialoppmerksomheten. Det er ikke et argument mot hovedprinsippet, som bør være at man nettopp tilhører et læringsfellesskap, og at man gjennom tilpasset undervisning når ulike typer elever.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Svaret er ja. Jeg er også glad for – og har lagt merke til – at den samme oppfatninga har den politiske ledelsen i departementet. Vi hadde en god debatt om dette i salen for en stund sia, der eneste uenighet mellom oss var følgende: Der vi fra posisjonen mente at vi skulle fortsette de gode samtalene mellom departement og disse skolene for å få på plass en reell 85 pst., som også har i seg at det skal inkludere utgifter til husleie, var forslaget fra opposisjonen at her måtte vi skjære igjennom og få på plass et kapitaltilskudd. Jeg tror fortsatt at departementet og de skolene det her gjelder, vil klare å få på plass et system som fungerer godt framover, og som nettopp gir disse skolene det økonomiske tilskuddet som Stortinget i sin tid forventet og forutsatte at de skulle få, altså et 85 pst.-tilskudd, inkludert husleieutgifter.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Svaret mitt er følgende: I et stramt statsbudsjett har vi klart å få på plass en svak vekst på dette temaområdet. Det syns jeg var godt gjort at vi fikk til. Så håper jeg at vi videre framover klarer å få dette til å vokse enda mer. Det som lå indirekte i innlegget mitt, er at vi i SV ønsker å vri forbruket fra privat vareforbruk og over på mer satsing på fellesskap og fellesforbruk, og da ikke minst utdanning og forskning.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Dette er et forsøk på å gjøre meg litt attraktiv! La oss ta utgangspunkt i en familie med mor og far og tre barn, én i 1. klasse, én i 3. klasse og én i 4. klasse. Når det gjelder denne familien, ønsker Kristelig Folkeparti at barna skal få færre skoletimer, og de skal få et svekket SFO – i hvert fall et SFO som vil være mer kostbart. La oss ikke si helhetlig skoledag, men hva slags helhetlig dag ser Kristelig Folkeparti for seg at denne familien skal ha? Hvordan skal denne familien, med tre barn i 1.–4. klasse, som er på skolen færre timer enn i dag, og kanskje heller ikke så mye i SFO i dag, takle tidsutfordringa og få hverdagen til å fungere?
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Et siste forsøk når det gjelder Forskningsfondet – først og fremst for å prøve å finne ut hva forslaget fra opposisjonen går ut på. Vi er enige om at vi snakker om 100 mrd. kr, vi er enige om at det årlig skal komme ut en avkastning på 4 mrd. kr. Så er spørsmålet mitt: Skal disse 4. mrd. kr pris- og lønnsjusteres? Hvis ja, så er det fint, hvis nei, så betyr det at en må fylle på med 100–200 mill. kr hvert bidige år for å holde oppe nivået på avkastninga. Da er det verken robust eller forutsigbart, i den forstand at det ikke må tas opp til behandling i hvert eneste statsbudsjett og undergis en politisk debatt og prioritering i statsbudsjettet.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Da er debatten inne i solnedgangen, akkurat som Oslo på utsida av Løvebakken. Den har vel så langt omtrent vært som forventet, har den ikke det? Noen framsnakker, og noen baksnakker i betydninga «ser noe mørkere på situasjonen». Men for all del: Spriket i sinnsstemning er langt mindre mellom oss i denne budsjettdebatten enn det har vært i andre debatter i denne salen i høst, og det setter jeg veldig stor pris på. Jeg gjentar fra hovedinnlegget mitt at det kan jo ikke skyldes noe annet enn at evnen og lysten til å stake ut en ideologisk eller utdanningspolitisk annen kurs, eller til å skrive fram en blå opposisjonell tråd, ikke er til stede. Å fylle på med litt opposisjonspenger på toppen av regjeringas prosjekter og be om raskere framdriftsplaner for regjeringas prosjekter er vel mer å støtte vårt utdanningspolitiske og forskningspolitiske prosjekt enn å utfordre det. Men hvis en leter nøye, kan en kanskje fortsatt så vidt finne innslag av de tidligere tydelige og ideologiske begrepene, som f.eks. «privatskoler», sjøl om de her faktisk dukker fram som ei drøfting innafor privatskoleloven. Man kan så vidt finne igjen noen eksempler på gratisprinsippdiskusjoner, men her mest utformet som et forsiktig spørsmål i forbindelse med leirskoler. Det smale instrumentelle kunnskapsgrepet syns virkelig å være historie – en forlatt posisjon, og dermed en avleggs posisjon. Det passer meg godt, for jeg tror det er veldig fornuftig at en skal løfte fram igjen de praktisk-estetiske fagene, en skal løfte fram kulturskole, og en skal hylle yrkesfag, som er rett og riktig i en moderne kunnskapsnasjon som Norge er, og ikke minst skal bli framover. Når det gjelder tallkarakterdebatten, har jeg kanskje lest litt for slurvete, men jeg tror ikke jeg har sett at Høyre støtter Fremskrittspartiets litt forsiktige forslag i denne debatten. Så den er også snart over og ut og dermed kanskje å betrakte som en mer historisk posisjon. Frukt-og-grønt-motstanden står på plass, det skal opposisjonen ha. Den ble litt for lite «skolsk», det ble litt for mye trivsel og helse, og det er jo farlig for barn, sjøl om det blir sett på som svært viktig for voksne og eldre, jf. forsida på Dagbladet de siste to åra. Eller: Den slår vel litt begge veger. Så et par poeng i tillegg. Til Tord Lien, som påstår at jeg ikke har lest godt nok når jeg kritiserer at Fremskrittspartiet vil ta bort støtten til organisasjoner som Islamsk Råd, Norges Kristne Råd og Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn: Jo, det har jeg gjort. Det er nettopp det som er så viktig, at de organisasjonene er der for å lime dette sammen, arbeide sammen på tvers av tros- og livssyn – de skal vi støtte på den måten, og det gjør vi heldigvis i budsjettforslaget vårt.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-08:
Representanten Elisabeth Aspaker sier at det er to hovedprioriteringer som opposisjonen har samlet seg om. For det første – etter- og videreutdanning: Ja, først er det en felles generell merknad på noen linjer. Deretter er det behov for de fire å skli ut i tre egenmerknader, én fra Fremskrittspartiet, én fra Høyre og én fra Venstre og Kristelig Folkeparti sammen. En begynner veldig samlet, og så er det tre merknader som innbyrdes er ganske ulike. For det andre – forskningsfond: Der er det ikke egne merknader. Der er teksten entydig og felles. Men i debatten her i dag har Henning Warloe sagt at en kan velge å pris- og kostnadsjustere. Dagrun Eriksen har sagt at dette er nærmest ment som automatikk. Elisabeth Aspaker sier innledningsvis i dag at her må en se på totaliteten i budsjettet, og så får en se hva en gjør ut av det. Dette viser nettopp poenget vårt: Dette må politiseres, det må tas inn i statsbudsjettet. Det ligger ikke noe mer automatikk eller noe mer robusthet i dette enn det gjør når det gjelder andre bevilgninger over budsjettet.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-12-08:
Det er jo litt vanskelig å sammenlikne budsjettforslag krone for krone, men Fremskrittspartiet gjør jo noen bevisste kutt. Foruten de vanlige skattekuttene og kutt i bistand, kutt i landbruk, kutt i folketrygd og kutt i klima hadde det vært fint å høre hvorfor Fremskrittspartiet mener at midler som kommer fra regionale forskningsfond, tydeligvis ikke går til miljøer som leverer det de kaller for internasjonal, relevant forskning. Meg bekjent skal f.eks. Regionale Forskningsfond Innlandet bidra med virkemidler til bioteknologi, næringsmiddelforskning og til bl.a. lettmetall. Jeg lurte på om representanten kunne forklare meg hvorfor dette ikke anses som internasjonal, relevant forskning.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-12-08:
Høyre opererer også med sin ramme og kutter i skatter, i landbruk, i bistand osv. Så har jeg lagt merke til at Høyre også kutter til fylkeskommunen. Representanten Aspaker har nettopp sagt at oppfølgingstjenesten er veldig viktig, og uttalt at ressursene for oppfølgingstjenesten er marginale. Jeg har også lagt merke til at det står at en ønsker å opprette egne løp med praksis og teori i videregående, men jeg kan liksom ikke finne igjen verken oppfølgingstjenesten eller et eget løp i budsjettet til Høyre. Blir det mye prat og lite annet?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-12-08:
Den leksehjelpen som gis nå, gis for 1.–4. klasse, og det bekymrer faktisk ikke meg at den gis av ufaglærte eller av assistenter, som også hjelper til i skolen. Jeg håper at vi på sikt kan være med og bidra til å utvide leksehjelpordningen slik at den også kan omfatte eldre elever, men jeg ser ikke at dette er noe politisk eksperiment. Jeg tror det er et veldig godt tilskudd til den norske skolen.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-12-08:
Det legges til rette for den økte satsinga i ungdomsskolemeldinga gjennom dette budsjettet. Det økes, det er gitt et tilskudd for å utvikle de nye valgfagene, for det er jo det som på en måte er den nye satsinga. Nå må vi ikke glemme at vi trekker ned ramma 2 pst. generelt, og det er lagt inn ekstraressurs også for å utvikle de nye valgfagene. Så håper jeg at vi, når vi kommer tilbake til ungdomsskolemeldinga, vil få bred enighet i denne komiteen om at det var et veldig godt tiltak.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-12-08:
Jeg tror at det som representanten her sier om vurderinger rundt gaveforsterkningsordningen, er noe som gjør at vi nettopp skal se på den ordningen i den forskningsmeldingen som skal legges fram. Jeg tror det er et godt eksempel som viser at vi nettopp trenger å gjennomgå dette, sånn at vi ikke kommer i en krysning med oppdragsforskning osv., men at vi får gjort dette på en veldig fornuftig måte. Så vil jeg også si at hadde vi hatt mange penger, like mange penger som f.eks. andre partier har, kan det godt hende at gaveforsterkningsordningen også hadde blitt videreført.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-12-08:
Jeg ser at gaveforsterkningsordningen kan være en god ordning. Det er nettopp derfor jeg også sier at den skal vi vurdere nærmere når vi kommer tilbake til forskningsmeldingen. Så handler det sjølsagt også om hva vi ønsker å prioritere. Jeg registrerer at gaveforsterkningsordningen var ett av de områdene som ikke fikk den prioriteten som kanskje noen skulle ønske at den hadde fått. Men når det er sagt, er jeg helt sikker på at vi kommer tilbake til gode løsninger for forskninga, også framover, gjennom forskningsmeldingen.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-12-08:
Representanten Eriksen sa i sitt innlegg at det ikke var noe som tilsa at frukt og grønt i skolen gjorde at barna ville fortsette å spise det etter at de hadde sluttet. Jeg trodde liksom poenget med hele frukt-og-grønt-ordningen i skolen var at du skulle spise frukt mens du var på skolen. Det var hovedpoenget, og det var det Marianne Aasen også tok til orde for. Så jeg lurer på: Hvorfor vil dere fjerne en ordning som er et positivt tilskudd til kanskje også den eneste maten som barna får den dagen, og så la det være opp til foreldrenes holdning og motivasjon å fôre dem med frukt i løpet av en lang dag?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-12-08:
Jeg legger merke til at representanten innrømmer at det var riktig å endre det fondet fordi det ikke ga de mulighetene som vi hadde tenkt. Representanten sa i sitt innlegg at en skulle følge handlingsregelen hvert år når det gjelder det fondet som dere har opprettet. Det er jo slik at Statens pensjonsfond utland også går opp og ned, og de sliter jo også med avkastningen. Så hvis fondet da i utgangspunktet egentlig var den rette måten å gjøre det på, lurer jeg på hvorfor man ikke bare økte det til 100 mrd. kr. Jeg lurer også på hvilken garanti representanten fra Venstre mener en har for at Statens pensjonsfond utland skal gi positiv avkastning hvert år – for handlingsregelen er jo heller ikke konstant.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-12-08:
Jeg ba om ordet igjen for å kommentere den delen av budsjettet som går til Den norske kirke. Etter framleggelsen av statsbudsjettet, har jeg registrert at det har vært en del skuffelse over nivået på budsjettet for 2012. Det har vært sagt tidligere i dag, og jeg nevner det også, at vi sikkert kunne vært bedre. Men budsjettet er holdt stramt i år, også for Kirken. Jeg skjønner engasjementet og forventningene rundt Trosopplæringsreformen. Jeg skjønner også engasjementet i forhold til de krevende omstillingsprosessene og den pågående demokratireformen, at det er utfordrende for Kirken som organisasjon, som arbeidsgiver med personalansvar, og for de ansatte som ønsker å strekke seg langt for å fylle de mange og viktige funksjonene som ligger i prestetjenesten lokalt. La meg understreke følgende: Senterpartiet vil fortsatt arbeide for å sikre at Den norske kirke er sterkt tilstede i alle deler av landet. Begrepet «folkekirke» fylles kun med innhold i det nære møtet mellom prestetjenesten og lokalbefolkningens behov. Folkekirkens styrke fikk vi virkelig se i sommer. Det er av stor betydning for Kirken at regjeringa sørger for at vi har en god kommuneøkonomi. Det arbeidet er ikke over, for vi vet at kommunenes situasjon fortsatt er krevende. Men både gjennom den generelle økningen av kommunenes rammer og gjennom rentekompensasjonsordningen for kirkebygg, er kirkelige formål gitt prioritet og bedre rammer under denne regjeringa. Vi er også fornøyde med at vi har reversert forslaget om å kutte tilskudd til private kirkebygg. Årets kirkevalg, der Den norske kirke har vært ansvarlig for gjennomføringen av valget, har åpenbart vært krevende for Kirken som organisasjon. Vi venter fortsatt på evalueringen av kirkevalget, men vi kan alt nå konstatere at det fortsatt er en vei å gå før vi kan si oss helt fornøyde med gjennomføring av kirkevalgene. At så mange stemmer ble forkastet ved bispedømmevalget, er ikke bra. Det må vi ha bedre løsninger på. Og vi har fortsatt noe å gå på når det gjelder deltakelse fra menighetene. Det er åpenbart fortsatt behov for forbedringer når det gjelder Kirkas arbeid med å engasjere velgerne og å forbedre det valgtekniske. Jeg opplever at Kirka sjøl også er svært opptatt av dette, og for Senterpartiet er dette viktig når vi skal jobbe videre med vurderinga av folkekirkas framtid framover. Jeg synes det foregår mye spennende arbeid i Den norske kirke – arbeid som jeg håper vil trekke Kirka og medlemmene enda nærmere sammen. Reformering av gudstjenestelivet, Trosopplæringsreformen og et sterkere fokus på formidling av kirkekunst i samarbeid med kulturlivet for øvrig er spennende arbeid og vil forhåpentligvis revitalisere kirkelivet lokalt. Det blir spennende å følge Kirka framover.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-12-08:
Jeg må bare få noen avklaringer her, for jeg forstår faktisk ikke dette helt. Først skal jeg bare si med hensyn til Skottland at jeg har en datter som studerer der. Hvis dere lurer på noe, kan dere henvende dere til henne. Når det gjelder Warloe, lurer jeg på om han kan klargjøre hvordan han kan garantere 4 pst. avkastning på et fond, uavhengig av hvor stor den avkastningen er. Om man vil eller ikke, vil dette svinge – opp eller ned. Jeg skjønte på representanten Dagrun Eriksen at hun mente at vi skulle øremerke avkastningen. Men dette er uklart for meg. Så må jeg bare kommentere representanten Dagrun Eriksen med hensyn til frukt og grønt. Jeg syns det er veldig trist at Kristelig Folkeparti velger å fjerne frukt-og-grønt-ordningen i ungdomsskolen fordi vi ikke kommer til å spise frukt og grønt etterpå. Det blir på en måte slik at vi bytter bort eple med fele. Jeg liker det egentlig ikke. Så til representanten Aspaker: 500 mill. kr mer til lærerutdanning, 500 mindre til fylkeskommunen – det er der oppfølgingstjenesten er.
Tor Bremer (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Eg registrerer at representanten Aspaker held fram med å preika ned norsk forsking i dag frå talarstolen. Då statsbudsjettet vart lagt fram, kom heile opposisjonen, inklusiv representanten Aspaker frå talarstolen i dag, med beinhard kritikk av regjeringa, fordi ein foreslår å erstatta dagens forskingsfond med ein eigen budsjettpost i statsbudsjettet. Som kjent grunngev regjeringa forslaget med at det var behov for to nye ordningar, to omsyn å ta høgd for, nemleg langsiktigheita i forskingsløyvingane knytt til varierande og lågare rentenivå og manglande pris- og lønskompensasjon. Trass i den beinharde kritikken skulle ein forventa at Høgre ville foreslå å behalda dagens ordning, men nei då, det er kome eit eige og nytt forslag. Er ikkje det ei gedigen innrømming av at dagens ordning er altfor dårleg? Korleis i himmelens namn kan Høgre påstå at forslaget sikrar langsiktig finansiering, når ein ikkje tek høgd for pris- og lønsjustering og realvekst?
Tor Bremer (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Eg har registrert at historikaren Tord Lien og fleire med han i dag, med vekslande hell, har prøvd seg som matematikarar. Vel, det må dei få lov til å gjera. Eg for min del kjem uansett til å tenkja på kva salige Sokrates sa for 2 500 år sidan. Han snakka om matematikarar, og at han hadde møtt mange av dei, men han hadde enno til gode å møta nokon som var i stand til å tenkja ein fornuftig tanke. Det er behov for ein del opprydding i dei påstandane som opposisjonen har kome med i dag. Eg trur eg begynner med nemnde Tord Lien. Han tek fullstendig feil når han påstår at regjeringa er prega av handlingslamming når det gjeld satsinga på matematikk, naturfag og teknologifaga våre. Desse områda er faktisk eit satsingsområde ved sida av helse- og lærarutdanningane. Men Lien prøvar seg altså som matematikar og snublar fullstendig i sine eigne tal. Kanskje han slik sett bør halda seg til historiefaget. Det er rett at det har vore ein liten nedgang når det gjeld ferdig uteksaminerte kandidatar. Det kjem ikkje av mangel på studieplassar frå regjeringa, men mangel på studentar til desse faga. Slik sett er eg 100 pst. einig med historikaren Tord Lien og ikkje matematikaren Tord Lien. Eg vil gå vidare til representanten Henning Warloe som i løpet av debatten i haust har påstått at i ei tid med krise satsar heile Europa på kunnskap og forsking, unntatt Noreg. Vel, dette var komitéleiar Marianne Aasen innom innleiingsvis, men det som er situasjonen, er at det er i ferd med å utvikla seg eit nytt utdanningsmessig klasseskilje i Europa, for situasjonen er stikk motsett av det representanten Warloe seier. Eg skal ta eit kort bukkeritt over situasjonen. Me veit at det er ein god del land som no har kutta opp mot 50 pst. av løyvingane til denne sektoren. Naturlegvis finn me land som Italia og Hellas der, men me finn òg land som Skottland og Storbritannia i denne gruppa. I England ser me kutt på 40 pst. på dei noverande løyvingane fram mot 2014–2015. Innanfor undervisningsbudsjettet blir dei reduserte med opptil 79 pst. Og kven får rekninga? Jo, det er studentane som får ho. Det er ikkje den arbeidsledige industriarbeidaren sine ungar som heretter kjem til å studera høgare utdanning i England, tvert imot. Dei nordiske landa klarar seg godt, saman med Sveits, Nederland og Polen. Men dei andre landa slit med budsjetta sine.
Tor Bremer (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Representanten Warloe har naturlegvis heilt rett i at Skottland ikkje er noko eige land. Det skulle berre mangla! Han har jo slekt i Skottland, så dette kan han. Men det høyrest ikkje ut som om den same Warloe har fått med seg at Skottland i utdanningssamanheng har eit sjølvstendig ansvar og eit budsjettansvar. Vidare fekk eg med meg at den gode representanten heldt ein liten matematikktime frå talarstolen om at deira forslag til nytt forskingsfond skulle sikra både langsiktigheit, justering for pris- og lønsvekst og realvekst i løyvingane. Forelesinga imponerte ikkje meg, og eg trur heller ikkje så mange andre vart overtydde om at så er tilfellet med fondet. For å seia det slik: Innlegget hans minte meg meir om guten som hadde rekna seg fram til at han var eldre enn sin eigen far.
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
En tidligere statsråd fra samarbeidspartneren til representanten Aksel Hagen, nemlig Gudmund Hernes fra Arbeiderpartiet, sa en gang: «I Norge er det vanlig å peke på at prestasjonskrav kan føre til prestasjonsangst. Det glemmes lett at de også ofte fører til prestasjoner.» Vi i Fremskrittspartiet ønsker å åpne for en nivådelt faglig differensiert undervisning i skolen for å sørge for at alle elever opplever å bli møtt med krav og forventninger, slik som Gudmund Hernes viste til. Men en slik type omgjøring av organiseringen vil kunne generere økte midler til grunnutdanningen. Derfor er mitt spørsmål: Deler representanten Hagen den tidligere statsrådens mening, at det er viktig å stille krav til alle elevene, og bør man prioritere midler til dette når det gjelder organiseringen av grunnutdanningen?
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Det finnes mye god internasjonal forskning på hvordan en kan forbedre elevenes konsentrasjon og kognitive kapasitet. Det nytter ikke med flere lærere, valgfag eller Ny GIV dersom læringsevnen til elevene ikke styrkes og økes fra slik den er i dag. Representanten Aasen var inne på dette med et godt kosthold og hvordan en kan tilrettelegge for det i skolen. Forskning viser at sammen med fysisk aktivitet er dette en sterk bidragsyter for å øke elevenes kognitive ferdigheter. Derfor er mitt spørsmål til statsråden: Hvorfor støtter ikke regjeringa Fremskrittspartiets forslag om en økning av frukt-og-grønt-ordningen i skolen, som vil sørge for at alle elevene vil bli innlemmet i denne ordningen – og hvorfor prioriterer man heller ikke økt fysisk aktivitet i grunnutdanningen?
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Representanten Håheim refererte i sitt innlegg til ordtaket: Etter en kortvarig glede kommer den sure svie. Først må jeg innrømme at det ordtaket ofte vekker assosiasjoner til andre ting enn det å bryte handlingsregelen. Men jeg skal la akkurat det ligge nå. Det som er viktig her, er å skille mellom drift og investering. Når det kommer til at vi bruker mer penger enn regjeringa, ja det gjør vi, for vi investerer i framtidig verdiskaping nettopp gjennom å investere i utdanning. Jeg kan ikke la være å kommentere noe av det representanten Freddy de Ruiter kommer med i sine innlegg. Jeg må innrømme at jeg er en smule overrasket over den skoledebattmentaliteten som ligger til grunn for veldig mye av argumentasjonen han bruker mot Fremskrittspartiet, Høyre og de andre opposisjonspartienes skolepolitikk. For det første legger han til grunn at høyresiden bare vil privatisere, privatisere, privatisere. Det er åpenbart at representanten de Ruiter ikke har sett forskjellen mellom å privatisere og konkurranseutsette, som faktisk er et ganske viktig poeng å ha med seg. Samtidig er han veldig opptatt av flere lærere, og at man skal spørre dem som har skoen på, om hva de ønsker, og om det er flere lærere. Det vi har gjort, er nettopp å snakke med Elevorganisasjonen og å snakke med elevene. Det de er opptatt av, er bedre lærere, ikke flere. Vi tømmer jo ikke skolen for lærere. Vi ønsker nettopp over budsjettet vårt, som sikkert de Ruiter har sett når han har lest vårt budsjett, å styrke videre- og etterutdanning for lærere betraktelig. Vi i Fremskrittspartiet ønsker en hospiteringsordning for programfagslærere, så de får utviklet seg, og å stimulere til at flere ønsker å bli lærere. Det er kvaliteten på lærerne som er viktig, ikke kvantiteten, og det er det vi legger til grunn i vårt budsjett. Avslutning vil jeg si at ordningen med frukt og grønt er viktig, og jeg synes det er litt synd at Kristelig Folkeparti ikke er med. Men jeg deler representanten Dagrun Eriksens bekymring for de dårlige kostvanene som kommer. Samtidig må hun være forsiktig med å bruke Grandiosa som eksempel. For vi ser at pizza nå er klassifisert som en grønnsak i USA, den har til og med fått nøkkelhullordning her i Norge. Så man skal ikke se bort fra at om et par år er det en del av fruktkurven, det også. Vi i Fremskrittspartiet ønsker å ha frukt og grønt i skolen, samtidig som vi er opptatt av å gi gode råd med tanke på kostholdsvanene.
Henning Warloe (Høyre), 2011-12-08:
Det hadde vært fristende å ta forskningsdebatten med representanten Aksel Hagen – det har jeg gjort mange ganger, og det er alltid hyggelig – men det får bli en annen gang, eventuelt senere i dag. Med SV i ledelsen i Kunnskapsdepartementet er det lansert en stor offensiv mot frafall i videregående skole. Det er bra. I år, for første gang, er det satt inn særskilte tiltak mot de svakeste tiendeklasseelevene – de som virkelig sliter. Kommunene er oppfordret til å ta disse elevene ut av ordinær undervisning og lage egne grupper for de svakeste elevene. Man har tilrettelagt for romslige unntaksbestemmelser fra lovverket, for lovverket er jo veldig strengt. SV forsvarer dette lovverket og sier det er skadelig å dele inn elevene i grupper etter nivå. Hvorfor er det riktig å gjøre det når man skal forsøke å berge de svakeste elevene, slik som man gjør nå?
Henning Warloe (Høyre), 2011-12-08:
Jeg vil tilbake til gaveforsterkningsordningen, som er en ordning som i løpet av få år har bidratt med 1,3 mrd. kr til viktig norsk forskning. Det fine med gaveforsterkningsordningen har vært at disse ekstra pengene som kommer som en påplussing fra staten, går til forskerne og ikke som skattefradrag til de rike personene eller stiftelsene som gir penger. Så sier statsråden i en rekke kommentarer til budsjettet tidligere at hun er usikker – både hun og regjeringen, tydeligvis – på om ordningen har virket. Jeg vet at statsråden er tilhenger av faktabasert og kunnskapsbasert politikk. Hva har statsråden gjort for å bli mindre usikker på denne ordningen? Hva har hun gjort for å skaffe seg mer kunnskap om hvordan ordningen faktisk har fungert?
Henning Warloe (Høyre), 2011-12-08:
Jeg vil gi statsråden og hennes departement honnør for at de prioriterer det å sette av penger til viktig forskning innenfor sine budsjetter. Det er veldig bra. Men det som er den store utfordringen for Norge som forskningsnasjon, og som skiller oss fra de fleste andre land, er ikke nødvendigvis størrelsen på de offentlige budsjettene, men at det brukes for lite penger i næringslivet på forskning. Forskningsministeren sa i en tidligere replikkveksling her i dag at det var hennes store bekymring. Det er en bekymring som vi i Høyre deler. Da er spørsmålet: Hva kan man gjøre med det? Jeg lurer på om statsråden, fordi hun nå har det politiske ansvaret for en stor og viktig næring, og også har fortid i næringslivet selv, kan si noe om hva hun tror regjeringen kan gjøre for å styrke innsatsen på forskning i næringslivet, i bedriftene?
Henning Warloe (Høyre), 2011-12-08:
Noen talere har drevet med litt selektiv sitering og omskriving av sitater, for deretter å angripe de samme. Det ferskeste eksempelet var vel fra representanten Tor Bremer, som absolutt surret kraftig da han skulle forsøke å sitere undertegnede. I tillegg hevdet representanten Tor Bremer at Skottland er et eget land, for han nevnte Skottland og Storbritannia som eksempler på land. Det kan jo knapt nok være den største feilen han har begått i sine innlegg her fra talerstolen. Jeg skal tilbake til den smule forvirring som det virker som det er blant representanter fra regjeringspartiene når det gjelder de borgerlige partiene, opposisjonens, felles forslag knyttet til forskningsfond, for man protesterer jo iherdig og sier: Hva hjelper det med et forskningsfond og 4 pst. avkastning – som i dette tilfellet skulle være på 4 mrd. per år – hvis det ikke kan prisjusteres, hvis det ikke blir prisjustert? Svaret på det er naturligvis at prisjustering kan man velge å gjøre på fritt grunnlag. I tillegg er det slik at handlingsregelens premisser fra vedtaket i 2001 her i Stortinget var at oljeinntektene skulle settes av i et fond hvor man skulle kunne bruke inntil 4 pst. realavkastning inn i de årlige budsjettene, og man skulle prioritere formål som kunne styrke vekstevnen i norsk økonomi. Slike formål, ble det sagt, er bl.a. utdanning, forskning, investering i infrastruktur m.m. Det er naturligvis ikke en prioritering som regjeringen har fulgt til punkt og prikke. Det aller meste av disse pengene i de årlige budsjettene er gått til velferdsformål. Å investere i vekstevnen i norsk økonomi er viktig. Det er nettopp derfor vi velger å legge et nytt forskningsfond inn som en del av Statens pensjonsfond utland, eller det som folk flest kaller oljefondet. Dette fondet vokser, og det vokser kraftig hvert eneste år. Derfor blir også avkastningen regnet i kroner økende for hvert år. Det betyr at hvis det skal ha noen hensikt å ha et forskningsfond som en del av dette, må også dette forskningsfondet øke ettersom det totale bildet øker. Jeg må til slutt si til representanten Hadia Tajik: Det hjelper ikke å komme fra et sted like i nærheten av der Niels Henrik Abel kom fra, hvis man ikke behersker elementær prosentregning. Elementær prosentregning er slik: Hvis man tar Høyres påplussing på forskning som er 800 mill. kr, og deler på de 25 mrd. kr som ligger der fra før, får man riktignok 0,03, men man får ikke 0,03 pst. 0,03 i denne sammenhengen vil si 3 pst. Med andre ord: Høyres økning på toppen av regjeringens forslag er 3 pst. Med andre ord: En realøkning på 3 pst. totalt, mens regjeringens påplussing er null i realøkning.
Henning Warloe (Høyre), 2011-12-08:
1 minutt går fort, så jeg skal forsøke å gjøre det raskt. Det er slik at forskjellen på opposisjonspartienes forskningsbudsjetter og regjeringens ikke er promiller. La meg slå det fast nok en gang. Hvis man sier at økningen er 0,03 pst., mens den i virkeligheten er 3 pst., har man altså – skal vi si – bommet hundre ganger. 3 pst. er hundre ganger så mye som 0,03 pst., som det ble sagt. Prosent og prosentpoeng i denne sammenheng har dessverre ingen betydning. Den nærmere forklaring på dette kan vi naturligvis komme tilbake til på komiteens juleavslutning. Jeg føler at vi kanskje har kommet dit hen i debatten at resten av den egner seg for fullføring i en slik mer uformell setting. Det er altså slik at vi satser – samtlige opposisjonspartier, samtlige borgerlige partier – kraftig på kunnskap og forskning. Det må det ikke være noen tvil om.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Flertallet viser i sin innledningsmerknad til at de har store ambisjoner på vegne av alle elever, og det slutter selvsagt Fremskrittspartiet seg til. Samtidig skryter flertallet av at de har gjennomført en rekke gode tiltak som har bred støtte og tilslutning blant lærere og andre skoleansvarlige, og som er kunnskapsbaserte. Leksehjelpen blir brukt som et eksempel. Flertallet sier også at elevene er for viktige til at elevene skal være gjenstand for «politiske eksperimenter». Spørsmålet mitt er da om representanten mener at leksehjelpen, som stort sett utføres av ufaglærte assistenter, blir gitt på et godt kunnskapsbasert grunnlag, eller er det et politisk eksperiment, som for øvrig også mange lærere er svært skeptiske til?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Det ligger ikke fem flate ører til prestestillinger eller til Kirkens nødvendige videresatsing på IKT i kirkeministerens budsjett. Kirken selv uttrykker at det er tidenes dårligste budsjett. IKT-satsingen er faktisk en veldig viktig del av Kirkens nødvendige effektivisering, som kan frigjøre midler til andre områder. Hvilket råd vil ministeren gi til Kirken, slik at de får frigjort midler til f.eks. trosopplæring, prekener og annet diakonalt arbeid?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Kirkeministeren sier at Kirken har fått hjelp til å utvikle IKT-planer for å effektivisere, og påpeker at det er viktig og også har betydning for Kirken å kunne effektivisere gjennom IKT-utvikling og -utbygging. Regjeringen har jo en storstilt satsing på effektivisering av offentlig sektor, som skal være mer tilgjengelig for den enkelte og næringslivet – for samfunnet i det hele tatt. Men når det gjelder Kirken, er det altså bråstopp, plutselig er det ikke interessant lenger å bidra med noe mer til IKT-utvikling. Ansvaret blir da delvis kastet over på kommunene. Mitt spørsmål er da: Er dette en del av det kommunale ansvaret, eller er det Kirkedepartementets ansvar å være med og legge til rette for at Kirken kan få godt utbygd IKT med tanke på effektivisering?
Svein Harberg (Høyre), 2011-12-08:
I vår komité er det stor enighet og felles enighet om å satse på skolen. Derfor har vi vært veldig glad for ungdomsskolemeldingen som har kommet, og som vi skal behandle nå ganske snart. I budsjettet er det ikke økt handlingsrom til utdanningen. Er det ikke et paradoks for Tingelstad Wøien, som også er saksordfører når det gjelder ungdomsskolemeldingen, at vi i dag vedtar et budsjett som ikke legger til rette for de foreslåtte satsingene i meldingen?
Svein Harberg (Høyre), 2011-12-08:
Jeg har lagt merke til at statsråden har vært på reise til USA, og jeg oppfatter at intensjonen med å besøke institusjoner der var å legge til rette for at enda flere studenter kan få reise utenlands og foreta sine studier der. Det synes jeg er bra, og det er jo en intensjon som statsråden og jeg – og Høyre – er helt enig i. Likevel må jeg spørre: Er det ikke et paradoks for statsråden fra SV å invitere flere til en utdanning som på grunn av manglende studiefinansiering første år i stor grad er avhengig av de foresattes betalingsevne?
Svein Harberg (Høyre), 2011-12-08:
I budsjettproposisjonen kan vi lese om en rekke unnskyldninger og forbehold når det gjelder finansieringen – og opptrappingen – av trosopplæringen. Det reises også tvil om framtidig opptrapping i forhold til de vedtatte 250 mill. 2003-kroner. Kan statsråden avklare hva hennes intensjon er, og hva hun vil kjempe for når det gjelder oppfølging av trosopplæringen?
Svein Harberg (Høyre), 2011-12-08:
Jeg opplever da at vi ikke får vite statsrådens intensjon når det gjelder oppfølgingen av trosopplæringen, som jeg spurte om. Det er bekymringsfullt når heller ikke den igangsatte trosopplæringen finansieres fullt ut i årets budsjett. Det samme gjelder prester. Nå er jeg bekymret for Tord Liens tilgang til prester – jeg tror ikke det blir så ille som han kanskje antydet her. Likevel er det en utfordring når det gjelder prester i Den norske kirke. Vi opplever en befolkningsøkning, og vi opplever at flere prester sliter med helsen, fordi de må ta vikariater. Hvilke grep vil statsråden ta for å sikre en prestedekning som gir gode arbeidsforhold for prester i tjeneste?