Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Representantene fra det største opposisjonspartiet her på Stortinget har så langt i denne debatten framstilt regjeringspartiene nærmest som både litt kjipe og kjedelige på grunn av handlingsregelen. Jeg vil si at i virkeligheten er det jo helt motsatt. Trygg økonomisk styring er et uttrykk for vilje og visjonær politikk, og det er en forutsetning for en samfunnsutvikling bygd på trygghet, rettferdighet og likestilling. De politikerne som ikke vil ta de vanskelige prioriteringene, får ikke til noe mer, de får til mindre, og de overlater til ettertiden å fikse de problemene som de har skapt. I tillegg sender man regningen til dem som har minst fra før. Derfor vil Arbeiderpartiet fortsatt bestrebe seg på å holde orden i økonomien og ruste oss best mulig mot det som skjer ute i Europa, samtidig som vi skal legge til rette for videre omstilling og innovasjon for morgendagens næringsliv og arbeidsplasser. Samtidig vil vi utvikle velferdssamfunnet videre – og det gjør vi. Denne uken har Stortinget behandlet mange saker og gjort mange vedtak som tar det norske samfunnet videre. Vi startet på mandag med å behandle en veldig god klimamelding og et veldig bra klimaforlik, som bl.a. handler om å utvikle klimateknologi, satse tyngre på kollektivtrafikk i byene og satse mer på klimavennlige bygg. På onsdag behandlet vi kommuneproposisjonen. Det er jo slik at siden regjeringsskiftet i 2005 har kommunene levert full barnehagedekning, ansatt 22 000 nye årsverk innenfor pleie og omsorg, pusset opp hundrevis av skoler, og vi ser også framgang i skolenes resultater. Til neste år øker kommunenes inntekter betydelig videre, slik at utviklingen kan fortsette, og slik at kommunene bl.a. kan ansette alle de dyktige ungdommene som nå søker seg til lærerutdanningene. Jeg er helt enig med representanten Sanner i at læreren er skolens viktigste ressurs. Da vil jeg minne om at da Høyres Kristin Clemet overtok Kunnskapsdepartement i 2001, overtok hun flere lærere fra Trond Giske enn det hun selv overlot til Øystein Djupedal. Mens Høyre styrte kunnskapspolitikken, kom det 19 500 flere elever i grunnskolen. Samtidig gikk antall lærerårsverk ned med over 1 000. Etter at den rød-grønne regjeringen overtok, er det ansatt 8 000 flere lærere i skolen. Arbeiderpartiet er veldig opptatt av å bekjempe sosiale forskjeller også i skolen, og derfor vil vi fortsatt bruke fellesskapets penger på kommuneøkonomi, lærere og fellesskolen, ikke på skattekutt. Vi vil ikke åpne for det storstilte privatiseringsprosjektet av skolen som Høyre har stilt seg i spissen for, og som vil føre til både større sosiale forskjeller og dårlige resultater i skolen, slik som erfaringene fra Sverige og Danmark har vist. Som sagt: Det gjør en forskjell om vi satser på velferd eller satser på skattekutt. I går vedtok vi nye storstilte investeringer i Forsvaret, og også i revidert budsjett tas det grep for å forbedre velferdssamfunnet. 50 mill. kr til brystkreftrekonstruksjoner er et eksempel på det. Da Høyre hadde landsmøte tidligere i vår, brukte Erna Solberg veldig mye av sin taletid på Arbeiderpartiet og på regjeringen, og mente bl.a. at regjeringen har mer penger, men det er også alt de har. Det er et ganske forunderlig utsagn sett i lys av at det samme partiet nå har åpnet for å forhandle med Fremskrittspartiet om den økonomiske politikken. Jeg har også merket meg at når Høyre blir utfordret på hvordan de skal finansiere sine skattekutt, bruker svaret å være at man skal gjøre ting litt mer moderne og litt mer effektivt. Men når det kommer til de alternative budsjettene og de vanskelige prioriteringene, hopper Høyre av. Det så vi bl.a. et eksempel på i går da vi skulle samle oss om framtidens forsvarsstruktur. Da syntes Høyre det var meget ubehagelig å ta de vanskelige valgene, for da risikerer man å få uvenner.