Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-05-23:
Det er arbeidsfolk som skaper verdiene i samfunnet vårt. Det er summen av vårt arbeid som gir grunnlag for velferd, for fordeling, for gode liv og for gode og trygge samfunn der vi kan stille opp for hverandre i fellesskap fordi vi jobber og fordeler. Da skal arbeidsfolk beskyttes. Da skal arbeidsfolk ivaretas. Og det skjer gjennom et godt lovverk. Her har vi fremmet et forslag fordi vi har fått gjentatte bekymringer. Vi har fått gjentatte varskoer fra tillitsvalgte som har valgt å dele de rent konkrete, praktiske utfordringene og erfaringene som de møter, og som de mener det er et politisk ansvar at blir løftet opp og holdt fram. Vi ser at situasjonen er sånn at det er en rivende teknologisk utvikling, og noen ganger løper den foran arbeidslivets lover, og da er det avgjørende at vi forsikrer oss om at folk er tilstrekkelig beskyttet av det lovverket som skal beskytte arbeidsfolk. For SV er det grunnleggende at helse, miljø og sikkerhet ivaretas, og at det som måtte være av innsparing og nedgangstider, ikke går på bekostning av trygghet for samfunn og for mennesker. Men det er også avgjørende at lovverket tilpasses virkeligheten, og at det tilpasses på en måte som gir en trygg arbeidshverdag. Jeg kan forsikre representanten Lundteigen om at SV på ingen måte har snudd i denne saken – tvert imot – men vi har respekt for partssamarbeid og for igangsatte prosesser. Derfor ser vi at en forskriftsendring innen 1. august i år ikke lar seg gjøre. Vi har også forankret vårt nye forslag med dem det gjelder. For målet står vi i lag om, målet er jo at aktivitet utført fra fartøy i tilknytning til petroleumsvirksomhet omfattes og reguleres av norsk lov, og at det ikke skal være noen tvil om det. Jeg oppfatter at statsråden går veldig langt i å anerkjenne problemstillingen vi har reist med forslaget, gjennom å sette i gang en prosess, og jeg tolker det som en forståelse av at her må det faktisk gjøres endringer, her må det tas grep. Derfor er det spesielt å høre innlegget fra Høyre, fra saksordføreren i denne saken, og det er spesielt å lese merknadene i denne saken. Det er et stort ansvar nærmest å avvise hele problemstillingen, latterliggjøre forslaget, sette seg over de beretningene vi har fått fra tillitsvalgte og arbeidsfolk, og kun kjøpe den beskrivelsen av kostnader, virkelighet, definisjoner og problemer som kom fra arbeidsgiversiden – for her snakker vi om et område, en sektor, et arbeidsliv der mangel på trygghet kan få katastrofale konsekvenser. Da er det spesielt å kjøpe argumentasjonen om økonomi og kostnader fullt ut i stedet for å stille spørsmålet: Hva er det som koster, hva er det som gjør at investeringen i folks trygghet bærer den prislappen den hevdes å ha? Vi har en tradisjon i Norge for å se at det er et mål å være verdensledende når det gjelder trygghet, helse, miljø og sikkerhet – at vi skal være verdensledende på det feltet – og dit kommer vi ikke ved først og fremst å spørre om hva kostnadene er ved å ha et lovverk som beskytter folk i helt grunnleggende saker i arbeidslivet. For det er klart at det har store kostnader for samfunnet om det skjer en ulykke, en uforutsett hendelse, men de som alltid må bære den største kostnaden, det er de som rammes.