Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-12-07:
Havbeite beskrives ved at marine, viltlevende organismer skal settes ut i kystarealer der konsesjonshavere skal ha enerett til gjenfangst – og noen sammenligner det med at grunneiere har sauer på beite i fjellet. Bruk av bunndyr skal la annet fiske i vannsøylen få fortsette som før. Fra denne tilsynelatende harmløse idé er det potensial for betydelige inntekter. Havbeite skal bli Norges sjumilssteg inn i det nye maritime eventyret. En grunnleggende forutsetning for å kunne drive havbeite er at det gis eksklusiv rett til å fange inn igjen de utsatte organismene. I dag er det ingen rettslige reguleringer som sikrer eksklusiv gjenfangst for den som setter ut organismene. Havbruk i videste forstand, der krepsdyr, diverse mollusker og kråkeboller er sett på som særlig interessante organismer, er en viktig del av en offisiell næringssatsing i Norge. Arter innen disse grupper er særlig egnet til en satsing på havbeite, da de er såkalte filterfødere, som utnytter plankton i havet til fôr, og derfor ikke nødvendigvis har behov for intensiv fôring. Sett både i en økonomisk og ikke minst økologisk sammenheng er dette et svært viktig poeng. Organismene benytter seg av og blir en del av den naturlige lokale næringskjeden. Sett i en større ressurssammenheng, der en må ta hensyn til bl.a. beskatningen av bestandene av pelagiske arter som råstoff til fiskefôr, synes havbeite å være en næring som kan utvikles i takt med naturen. Spesifikk forskning og prøveutsetting av hummer på beite har hatt til dels gode resultater i f.eks. Rogaland de siste årene. Tilsvarende forsøk ble utført i Skottland for en del år tilbake, men der hadde de varierende suksess med gjenfangsten og overlevelsen i det som fikk navnet «lobster ranching». I forhold til arealdisponering omfattes arealbruk i sjø ut til grunnlinjen av plan- og bygningsloven. Havbeitevirksomhet må således på vanlig måte underlegges en planprosess. For å forsikre at virksomheten drives på en veterinær- og miljømessig forsvarlig måte, vil bl.a. uttrykket «havbeite» bli foreslått innarbeidet i fiskesykdomsloven for respektive forebyggende og reparerende tiltak. Begrepet havbeite har ikke nytt godt av en vitenskapelig kalibrering til virkeligheten. Virkeligheten består bl.a. av de økologiske rammebetingelsene i havet, som for en stor del er dårlig kjent. Noen av de mest dristige antagelser som ligger bak forslaget om havbeite, er at havets produktivitet begrenses av antall yngel, slik at utsetting vil gi økt produksjon. En tror derfor at ekstra tilført yngel vil gi en målbar økning av fangst. Likeledes antas det at dyr som blir satt ut, holder seg i ro, slik at det lar seg gjøre å definere gjenfangstsoner. Men dersom dyrene sprer seg, kan en forutse konflikter om fiske i naboområder, økologiske bivirkninger og muligheter for lav lønnsomhet. Fremskrittspartiet ønsker den nye havbeiteloven velkommen og håper at den ikke blir praktisert for restriktivt i startfasen, slik at man unngår å kvele en potensiell vekstnæring i begynnelsen. Vi mener også, og finner det positivt, at det nå er lagt fram et lovforslag som sikrer nødvendig rammeverk for forsøk og kommersialisering av havbeitenæringen.