trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-02:
Her må jeg få lov til å gjenta meg selv. Jo, jeg er veldig fornøyd, kry, over dette ved en så stor endring. Jeg kommer fra et lite fiskevær, der er vi vant til at 250 arbeidsplasser ryker ut i løpet av tre måneder, rett og slett fordi det blir billigere å skjære filet i Kina enn det er å skjære filet i Båtsfjord. At vi er inne på Andøya med et omstillingsprogram og finansiering fire år før en stor endring skjer, er jeg som politiker veldig fornøyd med. Så registrerer jeg at ordføreren uttalte til avisen at han ikke kunne kjenne seg igjen i min omtale av kontakt. Jo, vi har hatt kontakt, vi har hatt det, så hvis ordføreren mener at tre ganger er det som skaper regelmessighet, så beklager jeg. Men vi har altså en enighet om at hvis det dukker opp hindringer som stopper omstillingsarbeidet, skal han ta kontakt umiddelbart. Det har han ikke gjort. Vi jobber med arealproblematikken der. Det er klokt også for de videre prosjektene på Andøya at vi kan se om det er mulig å ha sambruk av arealer og infrastruktur. Som sagt: I krise og krig kan det være aktuelt å bruke Andøya, da kan det være lurt at noen har brukt infrastruktur gjennom den tredje perioden, så står det klart til andre. Det kan være kostnadseffektivt og bra.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-02:
Dette er også et godt eksempel på hvor viktig det er at man følger prosessene. Forsvarssjefen har fått lov til å si sitt, vi gjør vurdering der vi også ser på andre hensyn. Her bruker vi altså pyramiden slik vi skal bruke den. Samtidig er jeg klar over at det er press for å få gjennomført næringsprosjekter på Andøya. Derfor har jeg sagt til ordføreren: Dukker det opp noe, dukker det opp et hinder, så tar du kontakt umiddelbart. Det er også viktig informasjon når vi skal gjøre vurderingen av hva som kan være en god løsning for arealene framover. Den saken ligger på mitt kontor. Vi kommer også til å gi en avklaring ganske raskt. Men jeg har altså ikke fått ett eneste signal fra omstillingsstyret eller fra ordføreren på Andøya om at det er noen prosjekter som henger på grunn av sendrektighet i Forsvarsdepartementet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-02:
Takk for et godt og konstruktivt spørsmål. Dette er en prosess vi har jobbet lenge med. Vi har derfor, i samarbeid med omstillingsorganisasjonen, utviklet en eiendomsstrategi for areal og, eiendom, bygg og anlegg, på Andøya. Vi jobber tett med Andøya Test Center og Andøya Space Center, rett og slett fordi de ser for seg at de kan nyttiggjøre seg en del av den infrastrukturen som Forsvaret har her. Så ikke bare Forsvarets behov, men også det totale behovet på Andøya, er en del av de vurderingene vi gjør. Forsvarssjefen har kommet med sin innstilling til arealbruk på Andøya, der han har delt arealene inn i tre. Det ene er det arealet han må ha, det andre er det arealet der han ser for seg at det kan være sambruk, og det tredje er det arealet han mener kan frigis. Vi holder nå på med den vurderingen av hvordan vi skal få til den inndelingen. Jeg tror jeg skal være så frimodig å love representanten Wold at vi skal komme med et svar i god tid før 1. februar. Så selv om Fremskrittspartiet ikke fikk flertall for forslaget sitt, skal vi iallfall klare å oppfylle ønskene. I dette arbeidet er jeg opptatt av at vi skal kunne ta alle hensynene, og i et omstillingsarbeid kan det ofte være lurt å tenke samhandling framover, iallfall på så store prosjekter som man ser for seg på Andøya. Så jeg mener det er klokt at vi har tatt oss denne tida, all den tid Andøya Test Center og Andøya Space Center har mange klare linjer til Forsvarets aktivitet og samhandling med Forsvaret.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-02:
Ja – med alt vi vet nå, er det mitt klare svar at det ikke er noe som er vesentlig endret. Det er mange aspekter som diskuteres når det gjelder Evenes. Det ene er at det ikke går an å lande der med Boeing eller med F-35. Nå har den mest erfarne F-35-piloten vår vært ute og uttalt at for hans del er Evenes en veldig grei lufthavn – derfra skal han klare å operere uten begrensninger. Det er jeg veldig glad for at han sa. Jeg registrerer at man ikke trodde på det i en del lokalsamfunn i nærheten, men vi får stole på piloten. Når det gjelder Boeing – en P-8 er jo en Boeing, og sånn som vi kjenner det i dag, trafikkeres det sivilt som et passasjerfly på Evenes. Regulariteten på Evenes er like høy som regulariteten på Andøya, der man trafikkerer sivilt med Dash 8, hvilket er et enklere fly å hanskes med. Så jeg er ganske trygg på at veldig mye av de bekymringene vi har, har man tenkt på og svart opp i det utredningsarbeidet som allerede har vært gjort.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2020-12-02:
Regjeringen har tidligere vist til at det ikke vil være aktivitet med nasjonale og allierte flystyrker i samme tidsperiode på Evenes, fordi det ikke er kapasitet til at maritime overvåkningsfly, norske jagerfly og allierte fly kan operere samtidig. Der har Andøya vært viktig nettopp fordi de maritime overvåkningsflyene kan bruke den basen. Men nå legger regjeringen ned Andøya, samtidig som man varslet senest i nordområdemeldingen på fredag at det vil bli mer alliert øving med flystyrker i Nord-Norge, og den aktiviteten som er på Andøya, skal flyttes til Evenes. Da blir spørsmålet: Hvordan skal regjeringen ivareta behovet NATO har for «host space support» ved operasjoner i Nord-Norge? Og hvor skal de egentlig operere fra?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2020-12-02:
Forsvarsministeren uttalte under debatten om langtidsplanen for Forsvaret i salen i forrige uke bl.a.: «Og jeg er kry av at i et så stort omstillingsarbeid som på Andøya, er vi altså fire år før endringen skjer, inne med omstillingsorganisasjonen og finansieringen.» Jeg vil understreke at ordet «kry» om regjeringens arbeid på Andøya egentlig er en hån mot både Forsvaret, overvåkingsmiljøet og lokalsamfunnet på Andøya. Videre sa statsråden at han var jevnlig i kontakt med ordføreren. Arealbruken er fortsatt uavklart etter fire år, og regjeringen har på ingen måte fulgt opp sitt flertall, med Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet, i omstillingsarbeid i saken. I Bladet Vesterålen i dag kan vi lese at ordføreren ikke kjenner seg igjen i det bildet som forsvarsministeren tegnet av jevnlig kontakt. Han opplyser om to ganger – regelmessig kan bety så mangt, men neppe to. Statsråden har kanskje forståelse for at forsvarssjefens ønske om areal er krevende for omstillingsarbeidet. Når vil forsvarsministeren avklare framtidig arealbruk på Andøya flystasjon?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2020-12-02:
Jeg registrerer at statsråden ikke ønsker å svare på spørsmålene som blir stilt om denne saken, og det skjønner jeg, for det er tydeligvis ubehagelig for både forsvarsministeren, regjeringen og deres flertallspartnere. Når man ønsker å opprette en privat virksomhet på et areal, ønsker man selvfølgelig å ha avklaringer om arealet kan brukes til det. Det var nettopp mitt spørsmål: Kan statsråden si noe om når avklaring om areal eventuelt kommer, sånn at private investorer kan ta en kalkulert risiko for om de i det hele tatt får tilgang til arealet eller ikke? Jeg viste også til at forsvarssjefen har en annen formening om arealet enn det som regjeringen så langt har lagt til grunn. Jeg har også registrert at statsråden har sagt til media at man ønsker å gå videre med arbeidet, på bakgrunn av det forsvarssjefen har foreslått, men at det ikke nødvendigvis blir sånn. Så jeg gjentar spørsmålet: Når kan kommunen forvente at statsråden kommer med en avklaring av arealbruken?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-02:
Jeg vil gjerne bruke anledningen til å spørre litt om klima i dag, og om hvordan det gikk med klima da regjeringspartiene ble enig med Fremskrittspartiet i går kveld – og jeg ser at klimaministeren med rette gjør seg klar. Et samlet Stortinget har bestemt at i 2025 skal alle nye personbiler som selges, være nullutslippsbiler. Elbil skal altså være det naturlige valget for folk som kjøper seg en ny bil. I høst innførte regjeringen en trafikkforsikringsavgift på elbil, men samtidig økte regjeringen CO 2 -prisen på nye fossilbiler. Den 7. oktober skrev klima- og miljøministeren følgende på Twitter: «Eg kan forstå at elbileigarane helst ikkje vil betale trafikkforsikringsavgift. Men vi aukar også CO 2 -komponenten i eingangsavgifta for fossilbilar i dette budsjettet, slik at det vil bli minst like attraktivt å velje elbil framover som det er i dag.» I budsjettenigheten fjernes økningen i CO 2 -komponenten i engangsavgiften for fossilbiler. Man har altså fjernet økningen i den miljøavgiften som skulle sikre at det fortsatt var like attraktivt å velge elbil. Mitt spørsmål er: Hvordan kan statsråden fra Venstre forsvare at man har gjort det mindre attraktivt å velge elbil og mer attraktivt å kjøpe fossilbil?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-02:
Statsråden understreker jo selv de svekkelsene budsjettenigheten har ført til i konkurranseforholdet mellom elbil og fossilbiler. La meg bore videre i dette. I Nationen 14. oktober skriver klima- og miljøministeren følgende: «Regjeringas elbilsatsing er ei av årsakene til at utsleppa har gått ned fire år på rad. Derfor består fordelane samtidig som vi gjer det dyrare å kjøpe fossilbil. Det er nødvendig for at vi skal nå klimamåla.» Nå har Venstre gått sammen med Fremskrittspartiet om å fjerne økningen i miljøavgiftene på fossilbilene, som skulle sikre elbilens konkurransekraft, og som Rotevatn skrøt sånn av i sitt innlegg i Nationen. Sammen med Fremskrittspartiet ødelegger altså Venstre grepet statsråden hevdet var nødvendig for å nå klimamålene våre. Spørsmålet er da: Er det ikke lenger nødvendig å nå klimamålene?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-02:
Vi er altså vitne til at statsråden før budsjettenigheten sier at økningen i miljøavgiftene på fossilbiler er helt nødvendig for å nå klimamålene våre, og etter budsjettenigheten, hvor denne helt nødvendige økningen er fjernet, fortsatt sier at man skal nå målet om 100 pst. salg av nullutslippsbiler i nybilsegmentet fra 2025. Det står ikke til troende. Vi er i en situasjon der fossilbilene vant budsjettforliket. Elbilene får økte avgifter, mens den varslede økningen på forurensende fossilbiler avlyses. Spørsmålet til statsråden er da: Mener klima- og miljøministeren at dette er strategien for å nå 2025-målet?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-02:
Samtidig med at man i SV foreslår det, øker man prisen på de fossile bilene desto mer. Det vi ser at regjeringen gjør, er det motsatte: Man innfører en avgiftsøkning på elbil og fjerner den varslede avgiftsøkningen på fossilbilene. I tillegg til at man fjerner den økte miljøavgiften på kjøp av helt nye og forurensende biler, lar man også være å øke kravet til elektrisk rekkevidde for ladbare hybrider før de skal få full rabatt i engangsavgiften og CO 2 -avgiften, og man utsetter også CO 2 -avgiften på naturgass. Spørsmålet til klima- og miljøministeren er da: Kommer denne budsjettenigheten med Fremskrittspartiet til å føre til høyere eller lavere utslipp av klimagasser, sammenlignet med budsjettforslaget fra regjeringen?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-02:
Jeg registrerer at spørsmål besvares med en del bortforklaringer. Vi får prøve en annen minister, tror jeg. Vi får prøve utviklingsministeren også på klimaspørsmål, for jeg så på sosiale medier at utviklingsministeren skrøt av at bistanden er budsjettvinner. Det er i beste fall en sannhet med modifikasjoner, i alle fall når det gjelder klimainnsatsen. Fra før hadde regjeringen kuttet i satsingen på fornybar energi, klima og miljøtiltak. Som følge av budsjettenigheten gjøres det nå et massivt kutt på 200 mill. kr i bevilgninger til det grønne klimafondet. I det opprinnelige budsjettforslaget fra regjeringen fortalte regjeringen oss følgende: «Det grønne klimafondet(GCF) er hovedkanal for norsk multilateral klimafinansiering av utslippsreduksjoner og klimatilpasning i utviklingsland.» (GCF) Spørsmålet er: Hvordan kan regjeringen forsvare å ofre sin viktigste partner for klimafinansiering gjennom store kutt i satsingen på sårt tiltrengte klimatiltak i fattige land for å bli enig med Fremskrittspartiet?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-02:
Av alle ting man kunne forskyve i dette budsjettet, mener altså regjeringen at det er klimafinansiering som det er riktig å skyve på. For øvrig er svaret et perfekt eksempel på regjeringens tafatte engasjement. Det kommer flotte ideer om et klimafond, men det bevilges ingenting til det i budsjettet. Og man snubler på oppløpssiden for å tilfredsstille Fremskrittspartiet. Neste år skal verden forhåpentligvis finne veien ut av den økonomiske krisen vi står i. Hvorfor mener da regjeringen at det er forsvarlig å kutte i de bevilgningene som faktisk legger til rette for det grønne skiftet i mange utviklingsland, og som faktisk bidrar til å skape grønne arbeidsplasser i mange utviklingsland?
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-02:
Det er helt riktig at klimasatsingen gjennom det vi har lagt inn i utviklingspolitikken, har fått en kraftig styrking. Det har vi diskutert i denne salen i flere omganger, der nettopp prioriteringen vår knyttet til klimatilpasning, å få en bedre balanse gjennom utslippsreduksjon og klimatilpasning fordi det rammer nettopp de aller fattigste, er et viktig bidrag i fattigdomsbekjempelsen. I tillegg til det har vi i forbindelse med budsjettframlegget lagt fram i denne salen en utredning knyttet til et klimafond, som kan være et av de aller viktigste grepene som er levert siden skogsatsingen kom, som vi jobber med nå. Det grønne klimafondet er ikke kuttet slik at det er penger som forsvinner, men det er rett og slett dratt ut i tid, slik at noen av bevilgningene i år også vil komme neste år. Det er ikke noe som var ønsket fra Kristelig Folkepartis side, og som lå inne i utgangspunktet, det er helt riktig, men var en del av den enigheten, helheten, som kom i budsjettet(Presidenten klubber) (Presidenten klubber)
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-02:
Med respekt å melde: Det representanten sier om at det ikke er midler til fornybarsatsing, er ikke sant. Det er lagt inn opp mot 1,7 mrd. friske kroner til Norfund, bl.a., der 50 pst. av det over tid skal brukes til fornybarsatsing. I tillegg til det er store midler frigjort, også gjennom den satsingen som Norfund står i, som nettopp handler om å investere i fornybar energi i sårbare markeder, noe som har en kjempeeffekt både på å ta ned utslippene, skape arbeidsplasser og sørge for å tilpasse klimaet i de områdene der man ikke har vært med og bidratt til de klimaendringene som er der. Så det stemmer ikke, det er betydelige beløp. Porteføljen til Norfund er på 25 mrd. kr – 25 mrd. – og mer enn 1,7 mrd. kr i tillegg. Det er en betydelig satsing på fornybar energi i det som ligger her, og når vi får gjennomført utredningsarbeidet, og det skal gjøres på en god og grundig måte, kommer vi til å legge fram en enda sterkere satsing på det – når det kommer.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-02:
Det er ulike minoriteter som har behov for beskyttelse, og som er prioriterte grupper, som vi har vært tydelige på. I budsjettforhandlingene med Fremskrittspartiet var det et ønske i den totale enigheten som kom, at nettopp både jesidier, ahmadija og kristne også skulle nevnes i de avtalene. Det betyr ikke at vi nedprioriterer andre grupper, at ikke grupper som LHBTIQ+ og andre religiøse minoriteter skal få muligheten til å få den samme beskyttelsen, som de også gjør krav på. Men det er altså slik at det er en økt forfølgelse knyttet til kristne religiøse minoriteter, de som blir forfulgt for sin tro. Dermed er det også naturlig å nevne det når vi nevner andre religiøse minoriteter, og jeg mener at representanten her rett og slett gjør et større nummer av det enn det jeg tror var utgangspunktet i budsjettenigheten. Mitt eget syn, Kristelig Folkepartis syn, er ikke forandret. Det er ikke slik at vi leter etter kristne. Når det gjelder de som blir forfulgt for sin tro, uavhengig av hvilken religiøs minoritet – jeg har også nevnt jesidier og andre – er det er klart at det er mange som vil få den beskyttelsen. Så blir det nevnt her en gruppe som er i fare for å bli forfulgt, og som blir forfulgt for sin tro. Derfor er også de lagt inn på den lista over prioriterte grupper.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-02:
Det jeg la merke til under presentasjonen i går, var at kun ordet «kristen» ble nevnt. Det er i alle fall ikke regjeringens politikk, og det er heller ikke Kristelig Folkepartis politikk. Derfor står det ved lag fortsatt. De innspillene vi får knyttet til hvordan det faktisk blir opplevd, og hvordan det til og med i noen sammenhenger kan være med og forverre situasjonen, er ikke noe som har forandret seg. I en budsjettenighet har det kommet fram et ønske om at vi også skal omtale det og vise nettopp til at bl.a. jesidier og kristne skal komme inn på den listen vi skal prioritere fra.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-02:
Når det gjelder feltet seksuell helse, seksuelle rettigheter og skadelige skikker, har regjeringen forpliktet seg med et beløp som til sammen er over 10 mrd. kr i årene fra 2020 til 2025. Når det gjelder FNs befolkningsfond, UNFPA, som representanten Huitfeldt nevner her, la vi fram et forslag i nysalderingen senest forrige uke, der vi legger inn en økning på mer enn 26 mill. kr til nettopp FNs befolkningsfond. Vi har også lagt inn midler der og styrker kjernestøtten i det som var vårt opprinnelige budsjettforslag. Så er det riktig – igjen – at som en del av helheten i gjennomgangen og enigheten med Fremskrittspartiet, har de ønsket å omprioritere noe av det som ligger innenfor bistandsporteføljen, med styrking av noen FN-organisasjoner, mens andre FN-organisasjoner har fått noe trekk. Det er riktig. Men utgangspunktet vårt var nettopp å styrke det. Vi har til og med frigjort midler for å øke støtten til FNs befolkningsfond for inneværende år nettopp fordi det er så avgjørende arbeid de driver midt under pandemien.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-02:
26 mill. kr er et konkret tall. Representanten Huitfeldt ønsker å få konkrete tall. Vi har også lagt inn nesten 140 mill. kr ekstra nettopp knyttet til Det globale fondet for bekjempelse av aids, tuberkulose og malaria. I fjor bidro vi til at mer enn 21 millioner hivpasienter fikk behandling. Vi har styrket det nå også i nysalderingen, vi legger fram forslag om det, med nesten 140 mill. kr mer. Vi legger også inn mer enn 30 mill. kr knyttet til jenters og kvinners rettigheter og stilling i partnerlandene våre, der det er store utfordringer nå, i tillegg til det som er nevnt knyttet til FNs befolkningsfond. Det skal ikke være noen tvil om at regjeringen står fast på de lovnadene vi har knyttet til seksuell og reproduktiv helse og rettigheter. Vi står fast på det, og vi har også i årets budsjett hatt en økning i bevilgningen til prevensjonsmidler. Det er en viktig satsing som kommer til å stå også i tiden framover.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-02:
Jeg vil bare gjøre oppmerksom på at det er en annen statsråds felt jeg får spørsmålet på, men jeg kan gi en kort kommentar. Utgangspunktet, slik jeg opplever de kristne verdiene, er nettopp det å ikke se forskjell på folk. De som har et beskyttelsesbehov, vil være de som skal prioriteres. I den enigheten vi fant, var forfulgte kristne lagt inn på lista over prioriterte, sammen med jesidier og andre, som vi også er inne på her. Gjennom jobben har jeg vært ute og møtt forfulgte kristne og rohingyaene i Bangladesh og Myanmar. Om det er kristne forfulgte i andre land i den samme regionen, har vi det samme ansvaret, helt uavhengig av tro og bakgrunn. Når de er forfulgt og har beskyttelsesrett, har vi et ansvar, og det står vi for. Derfor er ikke flyktningene vi har ansvar for å hente, bare tall. Det er enkeltmennesker som har ulik bakgrunn og er i ulike situasjoner, men de har et behov for beskyttelse, og det ansvaret tar vi.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-02:
Det er igjen et spørsmål som må rettes til utenriksministeren, som er den som følger opp Midtøsten- og Palestina-spørsmålene når det gjelder den myndighetskontakten og annen oppfølging av bistand som går til Palestina.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-02:
Det er helt riktig – når det gjelder oppfølging av flyktninger og utvelgelsen der, er ikke det knyttet til mitt ansvarsfelt. Men den første delen av spørsmålet fra representanten Tybring-Gjedde var knyttet til om utviklingsministeren var opptatt av utviklingen i Norge. Er det noe de siste månedene har lært oss, er det at hvordan vi er med og bidrar, også i mange av de fattigste landene, påvirker stabilitet og muligheter for utvikling og vekst her hjemme. Vi kan se på pandemien, se viktigheten av hvordan vår satsing, det vi er med og bidrar med for å få kontroll på pandemien, faktisk også er en direkte kobling til hvordan utviklingen vil bli her i Norge. Nedstengningen her er en direkte konsekvens av et virus, en pandemi som utviklet seg fra et helt annet sted, i et helt annet område på kloden. Mitt hovedansvar handler om å bekjempe fattigdom, det handler om å løfte opp sårbare grupper, de som trenger det mest, i utviklingsland. Det er mitt mandat, min oppgave, og det Stortinget har bedt meg om å levere på.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2020-12-02:
Mitt spørsmål går til utviklingsministeren. Jeg vil spørre om den budsjettavtalen som ble inngått i går. Det hersker vel ingen tvil om at det er bred politisk enighet om at angrep på trosfriheten og forfølgelse av religiøse minoriteter er et alvorlig problem i mange land. Nå sa Siv Jensen på Politisk kvarter i morges at det er kristne flyktninger som skal prioriteres, og at hun har fått med seg Kristelig Folkeparti på dette. Dette prinsippet har Ulstein selv argumentert veldig kraftig mot, han sier at kristne ledere i undertrykte regimer selv sier at de vil ha likebehandling, ikke særbehandling. Så kommer han med et annet viktig poeng: Det å gi fortrinn til kristne, sier Ulstein, kan forverre situasjonen for de kristne som er igjen i de landene de flykter fra, for dersom det blir en oppfatning at kristne får særbehandling fra vestlige myndigheter, kan lokale kristne bli beskyldt for infiltrering og for å være tilknyttet vestlige interesser. Det kan øke konfliktnivået og forverre forfølgelsen og diskrimineringen. Så sier Ropstad: Ja, men det gjelder jo ikke bare kristne, det gjelder jesidier og ahmadija også. Men det gjør jo ikke situasjonen på bakken for de kristne forfulgte bedre at norske myndigheter kommer inn og sier at vi har en generell politikk som handler om religiøse minoriteter generelt. Det er jo oppfatningen som Ulstein her går til angrep på. Biskopen i Den norske kirke, den ledende biskopen, Fykse Tveit, sier jo: Det kristne menneskesynet er: «Et menneske i nød er et menneske i nød, uansett tro». Det må gjelde for religiøse minoriteter generelt, som er det Kristelig Folkeparti nå hevder at dette forliket handler om. Hvorfor har Kristelig Folkeparti skiftet syn på at religiøse minoriteter skal behandles annerledes enn andre som er forfulgt?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2020-12-02:
Det betyr altså da at Siv Jensens uttalelser i Politisk kvarter i morges er feil, for der sier hun at Fremskrittspartiet har fått med Kristelig Folkeparti på å endre politikk på dette området, men det statsråden her sier, er at Kristelig Folkeparti ikke har skiftet syn. Hvem er det som har rett – Ulstein eller Jensen?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2020-12-02:
Et annet område det ble endringer på i går, er knyttet til abort og prevensjon. I fjor diskuterte vi det i denne salen, og da fikk jeg tall fra departementet som viste et klart kutt. Nå har jeg skrevet samme brev til departementet, og jeg får ikke noe svar. Jeg får høre at dette er veldig vanskelig å regne ut. Men det er to måter å regne på, sier departementet, det er gjennom bevilgningen til UNAIDS og gjennom bevilgningen til FNs befolkningsfond. Dette er begge områder regjeringa nå velger å kutte på. I går i budsjettavtalen er det nettopp UNAIDS og Befolkningsfondet man nå velger å kutte i – bevilgninger som går til abort og prevensjon for kvinner i utviklingsland, kanskje den mest effektive utviklingshjelpen av alt, hvor det handler om kvinners rett til å bestemme over egen kropp og å kunne delta i arbeidslivet. Hvorfor kutter regjeringspartiene, sammen med Fremskrittspartiet, bevilgningene til prevensjon og abort i utviklingsland, når så mange andre land gjør det samtidig, slik at vi vet det går ut over kvinner?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2020-12-02:
Det som er litt underlig i statsrådens svar her, er at han legger veldig vekt på at vi skal styrke dette over flere år. Så spør jeg: Hvordan er bevilgningene neste år? Da får jeg til svar at det er vanskelig å regne ut. Men departementet sier selv at det er to regnemåter som er veldig konkrete, og det er gjennom å se på UNAIDS og å se på FNs befolkningsfond. Begge er områder hvor regjeringa kutter. Så sier statsråden at de har lagt inn en økning på 26 mill. kr i nysalderingen, men 85 mill. kr i kutt er litt mer enn 26 mill. kr i økning. Jeg syns ikke jeg får svar på spørsmålet. Hvorfor er dette et område som denne regjeringa blir enig med Fremskrittspartiet om å kutte? Hvorfor er det akkurat bevilgninger til prevensjon og abort til fattige kvinner som skal få kutt på utviklingsbudsjettet for neste år?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2020-12-02:
Det er ikke kontroversielt å si at islam er mindre kompatibelt med våre verdier, våre kristne verdier og vår kristne kulturarv. Og det er ingen tilfeldighet. Det er det samme som skjer over hele Europa, så la oss slå det fast, det er ikke kontroversielt. Det gjelder rett og slett tilpasning til våre verdier, og det gjelder tilpasning til vårt sekulære lovverk. Det gjelder kvinnesyn, ytringsfrihet, likestilling, opposisjon mot det samfunnet de har kommet til, og mangel på tilpasning. Vi så senest i går gjengkriminalitet på Furuset, som det var muslimer som sto bak – ikke nødvendigvis på grunn av islam, men det er i hvert fall de som lager gjenger og gjør mye hærverk, ifølge politiet i Oslo. Det er selvsagt at alle ministre, også utviklingsministeren, skal ta hensyn til integreringen i Norge og ikke bare hente flyktninger ute uten å tenke på at man har et ansvar også for det. Mitt spørsmål er: Hvordan vil utviklingsministeren konkret følge opp det vedtaket som vil bli fattet, gå til FN og si at vi skal ha ahmadiyya-muslimer eller kristne flyktninger?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2020-12-02:
Jeg fikk ikke svar på det forrige spørsmålet mitt. For det første: Mener utviklingsministeren at han har et ansvar for utviklingen også i Norge, eller skal han se helt blindt rundt omkring i verden og gi blaffen i hvordan utviklingen i Norge går, slik at man tar ansvar når det skjer uheldige ting på grunn av muslimsk innvandring til Norge, også når vi ser hva som skjer over hele Europa? Så er spørsmålet: Hva vil statsråden gjøre for konkret å få kristne flyktninger til Norge? Går det snart et brev fra utviklingsministeren til FN, slik at kristne flyktninger blir prioritert, og er det slik at Stortinget vil bli presentert for det?
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2020-12-02:
Gårsdagens budsjettenighet mellom Fremskrittspartiet og regjeringen innebærer ikke bare en prioritering av flyktninger med kristen, jesidi- og ahmadiyya-bakgrunn, men også et kutt i bistanden til palestinerne på 30 mill. kr. Nye tall fra Israel denne uken viser at palestinske myndigheter i fjor ga hele 1,6 mrd. kr i fangelønn til dømte terrorister og deres familier. Slik fangelønn til såkalte martyrer innebærer ofte en stor engangssum og en månedslønn på opp mot 15 000 kr. Flere land har kuttet i sin bistand til palestinerne for å vise sin avsky mot denne typen utbetalinger til dømte terrorister. Ettersom gårsdagens budsjettenighet innebærer en reduksjon i bistand til palestinerne, ønsker jeg å spørre statsråd Ulstein om han vil bruke dette kuttet til å legge press på palestinske myndigheter til å slutte med utbetaling av lønn til dømte terrorister dersom de ønsker norsk støtte i framtiden.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2020-12-02:
Mitt spørsmål går til forsvarsministeren. Stortinget har nettopp behandlet og senest i går fattet nødvendige vedtak for den nye langtidsplanen for Forsvaret. Alle som var med i forhandlingene rundt den justerte planen, opplevde forhandlingene som krevende, men også som reale og gode, i vår søken etter gode og brede løsninger på flere områder. Da forhandlingene strammet seg til mot slutten og det ble stilt klarere krav til regjeringen på flere punkter, opplevde jeg statsråden som løsningsorientert og imøtekommende. Han kom oss i møte bl.a. i spørsmålene om helikopter på Bardufoss og om tilslutning til det europeiske forsvarsfondet, EDF, for å nevne noe. Det skal statsråden ha honnør for. Et forslag som Fremskrittspartiet sto inne i, men som ikke oppnådde flertall, dreide seg om at man innen 1. februar 2021 skulle konkludere hva angår båndlegging og bruk av arealer tilknyttet Andøya flystasjon. Det har jo også representantene Navarsete og Nordlund vært inne på tidligere i spørretimen, men grunnen til at jeg reiser dette på nytt, er at jeg ønsker tydeligere svar enn det jeg opplevde at statsråden ga tidligere i dag. Mitt spørsmål er derfor: Fremfor å vente på henvendelser fra ordføreren, vil statsråden ta et eget initiativ til at det skal skje en raskere avklaring av fremtidig båndlegging av arealer ved Andøya flystasjon – og eventuelt når?
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2020-12-02:
Jeg takker statsråden for svaret, og han kan være helt sikker på at vi skal følge nøye med rundt datoen 1. februar og komme tilbake til spørsmålet dersom det ikke foreligger noen avklaring. Mitt oppfølgingsspørsmål dreier seg om Evenes. Det har jeg også spurt statsråden om her i spørretimen tidligere. Grunnen til at vi stresser dette, er at vi er usikre på hvordan forholdene er rundt dette. Derfor er mitt spørsmål til statsråden: Kan statsråden garantere at det ikke foreligger informasjon og opplysninger som tyder på at forutsetningene som lå til grunn for Stortingets vedtak om etablering av en fremskutt operasjonsbase for kampfly på Evenes flystasjon i 2012, er vesentlig endret?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2020-12-02:
Spørsmålet lyder: «Senterpartiet har lenge vært kritisk til målstyring som pålegger små elever å evaluere seg selv, og skadevirkninger av dette. I Dagsavisen 21. november påpeker professor emeritus Per A. Brodal belastningen som bruk av evalueringer med smile- og surefjes påfører ungene: «Det kan synes som om regjeringen har satt hensynet til egen politikk framfor hensynet til små barn.» Deler statsråden bekymringen, og vil regjeringen få slutt på praksisen med å presse på elevene tester som kan skade små barn, og å ta hensyn til små barns helse?»
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2020-12-02:
Noe av problemet med akkurat den undersøkelsen som jeg trekker fram i spørsmålet, er at den etiske og juridiske vurderingen ikke lå til grunn før prosjektet ble satt i gang. Senterpartiet er bekymret for summen av standardiserte tester i skolen – for det er også det denne testen er – og for at det som ikke kan testes, ikke får oppmerksomhet. Statsråden må ta ansvar for at både kartlegginger og prøver som departement og direktorat tar initiativ til, påvirker elevene og lærerne i skolen. Den 11. juni 2018 vedtok Stortinget at regjeringen skal gå gjennom alle prøver og vurderingsformer med et partssammensatt utvalg. Da lurer jeg på om statsråden vil se på summen av standardiserte tester i skolen som staten tar initiativ til, i sammenheng med denne gjennomgangen, eller kan elever og lærere vente seg flere stressende kartlegginger fra regjeringen framover?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2020-12-02:
Senterpartiet er opptatt av at elevene skal bli hørt, og at det er viktig å vite mer om hvordan de yngste barna har det i skolen. Sånn sett gleder vi oss til at evalueringen av seksårsreformen endelig kommer. Det mest grunnleggende for å gjøre barn åpne for læring, er nettopp at de er trygge. Da kan de lære å lære, osv. Men barn uttrykker seg ulikt, og problemet her er at man får en standardisert test som ikke kan ta høyde for alle de variasjonene. Nye læreplaner og opplæringslovutvalget framhever elevmedvirkning, og sånn sett er det bra at vi løfter debatten, som statsråden er inne på, men spørsmålet er om noen også kan bli skadelidende av at vi kjører i gang denne standardiserte formen for elevmedvirkning. Jeg lurer på om statsråden mener slik kartlegging lar elevene medvirke på en god måte, eller om funnene er viktigst for styring av skolen og regjeringens politikk.
Guri Melby (Venstre), 2020-12-02:
La meg først slå fast at regjeringen er svært opptatt av at alle elever skal ha det trygt og godt på skolen, og ikke minst gjelder det de aller yngste. Det er også derfor vi har vært opptatt av å få vite mer om hvordan de yngste elevene faktisk har det på skolen. I dag har vi Elevundersøkelsen, der elever fra 5. trinn og helt opp til videregående kan si sin mening om trivsel og læringsmiljø på skolen. Det er viktig at elevene blir hørt, for det gir både lærere, skoleledere og skoleeiere informasjon om hvordan elevene opplever skolehverdagen, sånn at skolen kan følge opp med riktige tiltak. Vi har ingen tilsvarende undersøkelser for de yngste elevene i dag. Derfor mener jeg at vi vet for lite om hvordan de har det i skolehverdagen, og jeg mener det også preger debatten om skolehverdagen til de yngste elevene. Jeg mener det er viktig at vi fra nasjonalt hold utreder hvordan vi kan få god og jevnlig informasjon om de yngste elevenes opplevelse av sin egen hverdag. Regjeringen har også trukket fram viktigheten av dette i Granavolden-erklæringen. Samtidig vil jeg understreke at jeg mener ikke at en undersøkelse av læringsmiljøet er å betrakte som en test, som representanten Knutsdatter Strand skriver, men det er ingen tvil om at det er krevende å lage en undersøkelse for de yngste. Det var også derfor regjeringen ba Utdanningsdirektoratet om å vurdere ulike juridiske, etiske og metodiske utfordringer da vi ba dem utrede hvordan en undersøkelse av trivsel og læringsmiljø for elever på 1.–4. trinn kunne gjennomføres. Jeg har nå fått en faglig vurdering fra Utdanningsdirektoratet om utfordringer og muligheter knyttet til å gjennomføre en sånn undersøkelse. Når jeg skal ta stilling til dette, er det viktig for meg å vurdere alle sider nøye. Jeg har også jevnlig dialog med partene i sektoren om hvordan vi kan lage bedre verktøy for kvalitetsutvikling i lys av fagfornyelsen. I den forbindelse har jeg også drøftet en trivselsundersøkelse for de yngste elevene med dem. Vi må jobbe videre med å finne gode løsninger på de utfordringene og dilemmaene som finnes ved slike undersøkelser, og vi trenger tid til å utrede hvordan de yngste barnas stemme skal bli hørt på en god måte. OsloMet evaluerer nå seksårsreformen, og en del av oppdraget er å undersøke hvordan de yngste barna opplever skolehverdagen. Jeg mener at kunnskapen vi får fra denne evalueringen, må ligge til grunn når vi bestemmer oss for veien videre når det gjelder en eventuell jevnlig, nasjonal trivselsundersøkelse for de yngste. I tillegg til de initiativene vi tar nasjonalt, foregår det også mye utviklingsarbeid lokalt, både på skoler og hos skoleeiere. Det er mange som bruker ulike undersøkelser for å hente inn kunnskap om f.eks. skolemiljøet. Det ligger innenfor det lokale handlingsrommet å gjennomføre slike undersøkelser i skolen. Jeg mener det er positivt så lenge de holder seg innenfor de rettslige rammene, nøye vurderer ulike dilemmaer og problemstillinger og bruker klokskap og fornuft i valg av metoder.
Guri Melby (Venstre), 2020-12-02:
Jeg synes det er bra at vi har en debatt om hvilke metoder som er best egnet til å framskaffe god informasjon, særlig om de yngste, for det er ingen tvil om at det er vanskelig å få ut god informasjon som kommer direkte fra kilden. Jeg mener samtidig at det er noe vi bør prioritere å gjøre, for jeg er ganske sikker på at hvis de yngste barna selv får lov å fortelle om sin skolehverdag, vil vi få vite mer og ha bedre kvalitet på informasjonen enn om vi bare lytter til f.eks. hva lærere eller skoleeiere selv rapporterer. Jeg synes at faglige debatter er helt nødvendig for å utvikle kunnskapsgrunnlaget om skolen. Hvis vi skal bli flinkere til å finne ut hvordan de yngste elevene har det, må vi faktisk prøve ut noen metoder for å gjøre det. Samtidig må selvsagt all utprøving foregå innenfor forsvarlige etiske, juridiske og metodiske rammer. Som jeg sa i mitt innlegg, har vi drøftinger med alle partene om alle ulike kartlegginger og tester som vi har i norsk skole. Dette inngår som en del av det. Det har nylig vært drøftet på et møte, og vi vil også drøfte det i fortsettelsen.
Guri Melby (Venstre), 2020-12-02:
Alle ansatte i skolen har plikt til å følge med på om elevene har det bra. Det forutsetter jeg egentlig at gjøres på hver eneste skole rundt omkring i hele Norge – om det er i form av elevsamtaler eller andre måter å få informasjon på om hvordan elevene har det – og dermed også gjør tiltak lokalt for å sikre at elevene har det bra. Utfordringen er at verken skoleeierne eller vi som nasjonale myndigheter har noen systematisk informasjon om hvordan de yngste barna har det. Jeg mener at debatten vi har hatt de siste årene om de yngste barna, har vært viktig, men den har vært veldig preget av påstander som vi ikke har noe godt faglig grunnlag for. Jeg synes det hadde vært kjempebra om vi hadde hatt systematisk informasjon som hadde gitt oss gode svar på om det er for mye stillesitting i skolen, om elevene får utfoldet seg nok, om de har nok lek, blir de tatt godt vare på, har de venner, hvordan opplever de selv sin egen skolehverdag – alt dette. Jeg mener det er kjempeviktig å finne ut av. Vi kan godt diskutere hva som er de best egnede metodene for å gjøre det, men jeg mener det er viktig at både skoleeiere og nasjonale myndigheter, i tillegg til hver enkelt lærer og ansatt, har den informasjonen.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-12-02:
«Den siste uken har mediene satt søkelys på den alvorlige ressursmangelen hos politijuristene. Det videreformidles uholdbare forhold og en situasjon som truer rettssikkerheten. 25. november skriver Fredriksstad Blad følgende: «Fredriksstad Blad vet at det ligger grove voldssaker, familievold og andre alvorlige saker på skrivebordene ved Fredrikstad politistasjon som juristene ikke har rukket å ta tak i.» Hva vil statsråden gjøre for å ta tak i den alvorlige ressursmangelen og sikre folks rettssikkerhet?»
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-12-02:
Nå har varselet kommet fra Øst politidistrikt, men politijuristene forteller om en situasjon hvor dette like gjerne kunne kommet fra hele landet. Så forteller statsråden om en økning i antallet jurister, men når Arbeiderpartiet stiller budsjettspørsmål om hvor mange politijurister som er der ute, får vi jo ikke et konkret svar. Vi blir vist til dem som har stillingskoden jurist, men bak den koden skjuler det seg også mange andre stillinger, som gjør at vi ikke får totalbildet av hvor mange politijurister som er der ute. Og dette er en situasjon som har bygd seg opp over tid. Politijuristene forteller om en situasjon der det er de krevende sakene, de som tar mye kapasitet, som det er flere av. I fjor gikk en samlet justiskomité inn for at påtalemyndigheten i politiet må få en egen sum i statsbudsjettet. Dette er ikke fulgt opp i budsjettet for neste år. Hvorfor ikke det?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-12-02:
Det er fint at det har vært en økning i antall jurister, men dette svarer ikke på behovet som er der ute, når politijuristene over det ganske land forteller om at de kjenner seg igjen i situasjonen som er i Øst politidistrikt. Dette vedtaket, eller denne flertallsmerknaden, kom i forbindelse med budsjettet i fjor, før koronakrisen inntraff. Da er det rimelig spesielt at man ikke har klart å levere på det, at det skal være en egen post, en post der man kan se hvor pengene går hen, og at man kan følge det at det faktisk blir et reelt påtaleløft. Så hvorfor er det slik at vi kan lese, 5. desember i fjor, at Høyres justispolitiske talsperson nettopp lover det, at det skal komme en egen post på statsbudsjettet, men at man da, ett år etter, ikke har klart å innfri?
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-02:
La meg starte med å si at påtalejuristene gjør en veldig viktig og god jobb. Det viser også statistikken: Restansene for påtaleavgjorte saker har falt kraftig i løpet av året og er nå om lag 20 pst. lavere enn ved utgangen av 2019. Prognosen for 2020 viser at etaten vil ha færre restanser ved utgangen av 2020 enn målkravet. Så forstår jeg veldig godt at de står i en krevende situasjon med mange saker. Nettopp derfor har regjeringen satt i verk tiltak både i inneværende budsjett, i revidert nasjonalbudsjett og i økonomiske tiltak i møte med virusutbruddet. I 2020 er det bevilget 83 mill. kr ekstra til politidistriktenes driftsbudsjett. Midlene skal bl.a. gå til å styrke politiets påtalearbeid. I forbindelse med virusutbruddet ble det våren 2020 i tillegg bevilget 13 mill. kr for å øke kapasiteten til påtalejuristene i inneværende år. I forslaget til statsbudsjett for 2021 har regjeringen foreslått en varig styrking av påtalejuristene på 39 mill. kr. Så forstår jeg at påtalejuristene fortsatt opplever at arbeidsdagen er krevende. Det er politimestrene i hvert enkelt distrikt som har ansvaret for å ansette påtalejurister, og politimestrene må også utnytte de tildelte ressursene på en best mulig måte basert på de behovene de har, og innenfor de rammene som er gitt. Derfor er det veldig bra at politidistriktene siden 2013 har ansatt om lag 180 nye politijurister, og det jobber nå nesten 30 pst. flere politijurister i distriktene per 31. oktober i år, 2020, enn på tilsvarende tidspunkt i 2013.
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-02:
Sakens faktum er at det jobber 30 pst. flere jurister i politiet nå enn det gjorde i 2013, og da vet man jo også i Arbeiderpartiet at de aller fleste av disse jobber med etterforskning og jobber som påtalejurister. Det jobber selvsagt noen jurister også med andre saker, men hovedtyngden her har vært en kraftfull satsing på påtalejurister og på etterforskningsløftet. Det har vært villet fra Stortinget, og det har vært villet fra regjeringens side. Når det gjelder varslingen i Øst politidistrikt, så skal jeg ikke kommentere den, for det er en egen sak som må håndteres etter egne regler. Men det er slik at man bare kan lese i avisen hvilket trykk Øst politidistrikt har hatt på veldig tunge saker, spesielt det siste året. Det er riktig at komiteen har ønsket å synliggjøre finansieringen. Det er jeg helt enig i, det jobber vi med, men vi maktet altså ikke å få det frem i årets budsjett i et departement som har et lederansvar i koronakrisen. Det gjør at det er mange saker vi ikke har fått prioritert så høyt som vi skulle ønske oss, men det skal vi gjøre til neste år.
Monica Mæland (Høyre), 2020-12-02:
Det er slik at det har vært gjort en helt målrettet satsing på politiet, og også på etterforskning og påtale. I 2014 ble det bevilget 25 mill. kr ekstra til dette formålet, i 2015 43,8 mill. kr ekstra, i 2016 34,5 mill. kr ekstra – og jeg kunne listet opp videre. Det har altså vært en helt målrettet satsing. Så kan man si at det er fortsatt krevende. Ja, men det er ikke slik at det ikke har vært satset. Det har det vært, og den satsingen må fortsette. Svaret på spørsmålet er altså at vi har hatt et enormt arbeidstrykk. Det har vært gjort en enorm innsats av alle ansatte i Justis- og beredskapsdepartementet gjennom dette året på mange tunge saker, i tillegg til å lede oss gjennom denne koronasituasjonen. Så det er rett og slett slik at det er ikke bare å putte en post på et budsjett. Det krever et gjennomgående arbeid både i Politidirektoratet og i departementet, og det har vi altså ikke kommet i havn med til dette budsjettet.
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-02:
«Nylig ble tallene for oppmøte til høyere utdanning offentliggjort av Samordna opptak. Disse tallene viser at lærerutdanningene er i ferd med å rakne i Nord-Norge. Tilbudet på «Nye Nesna», Nord universitet sitt tilbud i Mo i Rana, har et oppmøte på henholdsvis 30 og 45 pst. på GLU 1–7 og GLU 5–10. Er statsråden fornøyd med tallene for lærerutdanning i Nord-Norge, og er statsråden sikker på at de strukturelle endringene som har skjedd de siste årene, vil bidra til flere lærere i nord i årene som kommer?»
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-02:
Helgeland tappes nå for gode, eksisterende fagmiljøer innen lærerutdanning, og god offentlig infrastruktur med gode spesialrom for lærerutdanningen benyttes ikke. Alle viser også til hvor viktig det er å få til et godt samarbeid mellom kommunene og utdanningsinstitusjonen, som også statsråden var inne på, om lærerutdanningen, for både rekruttering og kvalitet i utdanningen. Når samtlige 18 kommuner i en region som Helgeland har advart på det sterkeste mot at Nord universitet trekker lærerutdanningen ut av Nesna og dermed fagfolkene ut av Helgeland, men universitetet likevel velger å overse dette, ville det ikke da vært klokt å åpne opp for kommunenes ønske om andre samarbeidsmodeller og samarbeidspartnere for å styrke grunnlaget for samarbeid mellom kommunene og lærerutdanningsinstitusjonene og dermed også ta i bruk eksisterende infrastruktur på Nesna?
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-02:
Jeg mener at det statsråden sier, er direkte feil med tanke på at all forskning viser at det er en nær sammenheng mellom hvor ungdom, og for så vidt også voksne, studerer og hvor de faktisk tar seg jobb etterpå. Det er sånn at det å etablere lærerutdanninger som ligger utenfor et hovedcampus, medfører ekstra kostnader til både infrastruktur og personell. Likevel har ikke regjeringen valgt å finansiere det femte året på lærerutdanningen. Det å ha en desentralisert utdanning bidrar ikke minst til at folk tar en utdannelse uansett hvor de bor. Hva tenker statsråden da å kunne gjøre med dette? Er det tenkbart å gjøre noe med opptakskravene, eller er det tenkbart å gjøre noe med finansieringen?
Henrik Asheim (Høyre), 2020-12-02:
Jeg takker representanten Meisfjord Jøsevold for spørsmålet. Jeg må si at det bekymrer meg at det ikke utdannes nok lærere i Nord-Norge. For å dekke lærerbehovet er det helt klart at flere må møte opp på lærerutdanningene, og flere må fullføre dem. Nettopp derfor har regjeringen gjennomført flere tiltak både for å øke statusen til læreryrket og for å få flere til å utdanne seg og jobbe i nord. La meg nevne et par endringer vi har gjort, som jeg mener bidrar til å gjøre læreryrket mer attraktivt: Vi har innført en femåring lærerutdanning på masternivå, vi har skjerpet opptakskravene, nye karriereveier for lærerne er etablert, økte kompetansekrav er innført, og flere lærere i skolen er gjennomført gjennom lærernormen. Regjeringen har også innført ordninger for sletting av studielån. Fullfører du grunnskolelærerutdanningen 1–7 på normert tid og tar deg jobb i Nord-Norge, kan du få slettet 161 000 kr. Lærerutdanningene i Nord-Norge, som ellers i landet, skal være forskningsbaserte, praksisnære og av høy kvalitet. Å tilby slike utdanninger, og å drive forskning og utvikling på høyt internasjonalt nivå, krever solide fagmiljøer av en viss størrelse. I likhet med mitt parti, Høyre, stemte også representanten Meisfjord Jøsevolds parti, SV, for at det er institusjonene som bestemmer studiestruktur, ikke politikerne. Med det sagt mener jeg at omorganisering ikke betyr et svekket tilbud om lærerutdanning i Nord-Norge, snarere tvert imot. Utfordringene i nord er ikke nye, men de løses ikke med lavere krav. De siste fire årene har flere studenter møtt opp på lærerutdanningene ved Universitetet i Tromsø enn før firerkravet ble innført. Fremmøtet er også bedre ved Samisk høgskole etter at det lå nede i en periode. Nasjonalt ser vi en tendens til at færre lærerstudenter faller fra tidligere i studieløpet. Ved Nord universitet er opptakstallene fortsatt for lave, og der forventer jeg at de jobber systematisk med å rekruttere flere søkere, sammen med lokale aktører, som bl.a. kommunene som skoleeiere. Det langsiktige målet er at summen av tiltak, femårig utdanning, skjerpede opptakskrav, nye karriereveier og økte kompetansekrav, bidrar til at ungdom i Nord-Norge ser læreryrket som en attraktiv karrierevei i årene som kommer.