Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-10-10:
Ettersom dette er den siste trontaledebatten i denne perioden, er det en utmerket anledning for meg til å få lov til å trekke noen konklusjoner og peke på en del ting som for Kystpartiet har vært og er utrolig viktig. Nasjonalt eierskap er og blir en av de viktigste faktorene for oss. Vi er en nasjon som høster fra naturressurser, som er grunnlag for all velstand vi har i dette landet. Da tenker jeg ikke bare på fiskeri og fiskerinæring. Men hva hadde Norge vært uten at vi hadde hatt oljeressursene å høste av i dag? Det er også en naturressurs, selv om den ikke er fornybar. Vi har havområder som er sju ganger større enn Norges fastland. Da er det med undring jeg registrerer at Forsvaret skal nedbygges. Vi har fått Forsvarsstudie 2000, som forsvarssjefen har fått i oppdrag å utrede. Hvor mye forsvar får vi for 25 milliarder kr? Det som er forbausende, er at sentrale politikere utlegger dette som om det er forsvarssjefens anbefaling av hva slags forsvar vi trenger. Det har ikke forsvarssjefen fått i oppgave. Han har fått i oppgave å peke på hva vi får for 25 milliarder kr. Det handler om å bevare vår suverenitet. Det handler om å vise flagget. Det handler om å være ute i havet og vise at vi er i stand til å ta vare på de ressursene som vi rår over. Kystvakten f. eks. mangler 25 mill. kr i det forslaget til statsbudsjett som er fremlagt, for å opprettholde aktiviteten fra i fjor. Om kort tid skal det avgjøres om Reitan skal bestå som hovedkvarter for Forsvaret i Nord-Norge. Einar Skorgen, avgått øverstkommanderende, har sagt det så klart at dersom Reitan blir nedlagt, er forsvaret i Nord-Norge borte. Enkelte vil være svært fornøyd med det. Det tviler jeg ikke på. Men det strider iallfall mot vår oppfatning. Det foregår i dag et bit for bit-salg av Norge. Vi har et overskudd på statsbudsjettet på 192 milliarder kr. Allikevel er det om å gjøre å selge nasjonaleiendommer, selge naturressurser. Det siste skudd på stammen er forslaget fra fiskeriministeren om å auksjonere ut de nye laksekonsesjonene. Jeg må sette et stort spørsmålstegn ved lovligheten av det. Har staten virkelig anledning til å konfiskere store arealer i sjøen i kommunene? Har ikke kommunene gjennom plan- og bygningsloven og arealplanleggingen som er gjort, råderett over sine områder? Kan staten virkelig gå ut og auksjonere ut arealer? For det er jo det som skjer når en auksjonerer ut konsesjoner. Jeg tviler på det. Jeg syns det er et helt bak mål-forslag. Hvem er det da det legges åpent for? Jo, det er børsnoterte selskaper. Det er store giganter. Det er fond. Det kan like gjerne være folk på New York-børsen som styrer oppdrettsnæringen i Finnmark eller i Tysfjord, eller for så vidt i Austevoll. Spørsmålet mitt er: Er det sånn vi skal ha det? Staten har allerede konfiskert den frie allmenning. Det er ikke noe som heter fritt fiske lenger. Det auksjoneres ikke ut ennå, men det deles ut. Det er vel bare et tidsspørsmål før det blir snakk om å få lov å kjøpe seg rettigheter. Allerede i konsesjonsbelagte fiskerier må man kjøpe seg inn. Det er også et tidsspørsmål, hvis man ikke har et lovverk, før de samme børsnoterte selskapene vil kjøpe seg opp i fiskerinæringen. Og med EU-tilpasningen og for så vidt den MAI-tilpasning som var på gang, er det også et tidsspørsmål før vi har billig arbeidskraft som jobber både på oppdrettsanlegg og i fiskeflåten, mens de tradisjonelle fiskerne og folket som jobber der, må sitte og se på. For kapitalen krever mest mulig avkastning på sine investeringer. På torsdag skal vi behandle en ny lov, lov om vannressurser. Da gjør staten et nytt forsøk på å konfiskere den private eiendomsretten til vann. Er dette et forsøk på å foregripe debatten og de kravene samene har om retten til land og vann? Hvis loven blir vedtatt på torsdag, har staten fått myndighet til å ekspropriere og frata folk retten til vann. Da har også samene mistet sin rett. Man prøvde seg i forbindelse med mineralloven, men det var så åpenbart at der oppdaget folk det, så den loven ble trukket tilbake. Det er utrolig at Senterpartiet er arkitekt for dette. I statsbudsjettet er det eminent utelatt at vi trenger nye sjøkart. Jeg var på brygga mi her forleden dag, og så kikket jeg oppi en rull med kart som lå der. Det var kart fra 1863. Det er den oppmålingen som ble foretatt i 1863, vi fremdeles seiler etter på store deler av Norges kyst – kart som er opptil 140 år gamle! Norges sjøkartverk trenger ca. 400 mill. kr for å få oppdatert kartverket og få laget elektroniske sjøkart. For å illustrere, er det akkurat like mye penger som økningen i tilskudd til barnehager i det budsjettforslaget som er lagt fram. Så kan man vurdere: Er det mye penger? Er det lite penger? For Sjøkartverket er det enormt mye penger, men på statsbudsjettet er det et musepiss i havet. Med tanke på sikkerheten på kysten er det nesten uvirkelig at det ikke blir prioritert. Men problemet er vel at Sjøkartverket ligger under Miljøverndepartementet. Det er en sak jeg vil ta opp som er utrolig viktig, som kommer til behandling i Stortinget, og som i dag er et hett tema mellom Justisdepartementet og Forsvarsdepartementet. Det er nye redningshelikoptre. Fostervoll-utvalget har lagt fram en innstilling om hva slags redningshelikopter vi skal ha. Vi skal ha redningshelikopter som tar minst 20 passasjerer og har en besetning på fem. Dette har Stortinget vedtatt. Allikevel arbeides det intenst med å få laget et enhetshelikopter som skal tilfredsstille kravene til Kystvakten, til fregattene og til Hæren – et helikopter som skal tilpasses alt. Og når det er snakk om aksjonsradius, sier en at vi kan pøse på med et større antall. Hvis helikopteret har en aksjonsradius på 150 nautiske mil og havaristen er 250 nautiske mil av gårde, nytter det ikke om man setter inn ti helikoptre, de kommer bare 150 nautiske mil ut, mens derimot to helikoptre som har en aksjonsradius på 250 nautiske mil, kunne gjøre jobben. Når det gjelder forslaget om å redusere mannskapet på helikopteret fra fem til fire, har det allerede vært prøvd. Det ble prøvd da vi fikk Sea King. Forslaget var helt uholdbart. Man måtte gå tilbake til fem. Når disse sakene nå er under behandling, må man engasjere seg. Folk som seiler på sjøen, oljeindustrien, alle som ferdes på havet, har krav på en skikkelig redningstjeneste. Vi må være i stand til å opprettholde en redningstjeneste uavhengig av Forsvaret. Dette er heller ikke inflasjonsdrivende, for helikopterne skal kjøpes inn fra utlandet.