Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 1999-03-10:
Jeg deler den uro som representanten Danielsen gir uttrykk for i sitt spørsmål når det gjelder voldsutviklingen og økningen i antall ran, særlig i Oslo. Jeg deler også hans engasjement for både de kortsiktige og de langsiktige tiltakene. Voldskriminaliteten fører til at mange mennesker blir utrygge og er redde for å ferdes ute, særlig i sentrum. Selv om risikoen for å bli utsatt for voldsforbrytelser er liten for den enkelte av oss, rammer disse forbrytelsene mange mennesker indirekte ved at det skapes frykt og utrygghet som hemmer livsutfoldelsen. Det er en prioritert oppgave å bekjempe volden i samfunnet. All voldsutøvelse, men kanskje særlig den blinde og uprovoserte volden, virker utfordrende. Som samfunn aksepterer vi ikke dette. Den økte fokuseringen gir imidlertid et godt utgangspunkt for en bred mobilisering mot vold. For Oslo er en stigende tendens når det gjelder anmeldte forbrytelser mot liv, legeme og helbred, snudd til en reduksjon i 1998. I Oslo ble det i 1997 registrert en positiv nedgang i antall straffbare trusler, etter at både 1995 og 1996 hadde vist en tendens til økning. Utviklingen i 1998 har imidlertid snudd, og vi har igjen en negativ utvikling. Det er særlig bekymringsfullt at både legemsbeskadigelser med kniv og skytevåpen og trusler med kniv og skytevåpen viser økning, både for landet som helhet og Oslo spesielt. Det har vært en stigning i antall anmeldte legemsbekadigelser med kniv og skytevåpen i Oslo, fra 11 anmeldelser i januar og februar 1998 til 13 i samme periode i år. Derimot er det en nedgang i anmeldte legemsbekadigelser uten kniv og skytevåpen, fra 100 de to første månedene i 1998 til 80 i samme periode i 1999. Ran/utpressing har totalt sett økt med 20 pst. i forhold til 1997. Det er særlig ran fra forretninger og kiosker som har økt. Ser vi på utviklingen av antall anmeldte ran/utpressing totalt i Oslo i januar og februar 1999, finner vi en nedgang på 9,4 pst. sammenliknet med samme periode i fjor. Denne reduksjonen kan ha sammenheng med nedgang i de såkalte barneranene. Jeg finner det nødvendig med en bred samfunnsmessig mobilisering mot vold. De fleste tiltakene vi kan sette i verk innenfor et demokratisk styre, vil likevel først gi resultater på noe sikt. Det viktigste vil hele tiden være å arbeide for å finne gode forebyggende tiltak mot kriminalitet, også mot voldskriminalitet, trusler og ran. Jeg er, som interpellanten, også opptatt av strakstiltak mot volden. Regjeringen har lagt fram tiltaksplanen «Trygghet i sentrum» for å forebygge og bekjempe vold på offentlig sted. Denne planen retter tiltakene i stor grad inn mot den volden som forekommer i det offentlige rom, også mot ran. Planen tar i første rekke sikte på å bekjempe vold på offentlig sted i bysentra, særlig i Oslo. Flere av forslagene vil også være av betydning for det voldsforebyggende arbeidet generelt. Politiets innsats skal baseres på tilstedeværelse, bred kontaktflate med publikum og rask iretteføring av sakene. Kriminalitetsanalyse, kombinert med målrettet bruk av tjenestelister, er viktige virkemidler. Flere av tiltakene innebærer en målrettet innsats fra politiets side for å være synlig til stede, både for å forebygge og for å kunne gripe inn på et tidlig tidspunkt ved eventuelle voldsepisoder. Det foreslås også at samarbeidet med kommunale etater styrkes for å få til et tverretatlig samarbeid med utgangspunkt i aktuelle deler av nulltoleransemodellen, som interpellanten var inne på. Også andre departementer har ansvar for deler av planen. For å bekjempe ranskriminaliteten er det iverksatt en prøveordning i Oslo med sertifisering av butikker. Sertifisering skjer etter at politiet har gjennomgått de tiltakene som anses nødvendige for å forebygge ran. Ordningen følges opp av konkrete tiltak i samarbeid med Handels- og Servicenæringens Hovedorganisasjon. Politiet har her en sentral oppgave, og det er viktig at de lykkes med sin innsats mot denne type kriminalitet. Et best mulig resultat er imidlertid også avhengig av at handelsnæringen selv intensiverer arbeidet med å iverksette sikringstiltak for ransutsatte steder og lokaliteter. Jeg vil videre ta initiativ til å opprette en ny ressursgruppe for forebygging av ran i vid forstand. Gruppen skal gjennom et tverrsektorielt samarbeid der politiet, påtalemyndigheten, handelsnæringen, vaktselskaper m.fl. deltar, komme med konkrete råd, ideer og forslag til tiltak med sikte på å få antall ran ned. Oslo politidistrikt har i den senere tid spesielt prioritert innsats mot voldskriminalitet på offentlig sted i sentrum, særlig med hovedinnsats i helgene, med et svært godt resultat. For å styrke helgetjenesten tilbys studentene i avgangsklassen på Politihøgskolen tjeneste ved Oslo politidistrikt. Politidistriktet er nå i ferd med å engasjere 62 sisteårsstudenter fordelt på de fem politistasjonene, etter utlysning ved Politihøgskolen. Studentene skal ved behov utføre polititjeneste som ekstraarbeid på kvelds- og nattetid i helgene. Studentene skal utføre uniformert tjeneste sammen med utdannet personell. Ordningen har allerede trådt i kraft ved Grønland politistasjon, og de øvrige stasjonene vil begynne i løpet av mars og første halvdel av april. Det kan også være aktuelt å sette inn enkelte UP-patruljer. Dermed skulle dette forslaget, blant dem som interpellanten tok opp, være godt på sporet, også med hensyn til den fremdrift som interpellanten anmodet om. Jeg vil også vise til at Justisdepartementet, som et prøveprosjekt, har gitt Oslo politidistrikt anledning til å videoovervåke voldsutsatte steder i Oslo sentrum. Det er dessverre slik at det er et betydelig innslag av trusler med kniv og skytevåpen og bruk av kniv, slagvåpen eller andre farlige redskaper i den volden som politiet registrerer. Riksadvokaten har kommet med forslag om utvidet adgang til å undersøke om personer bærer våpen, stikk- og skytevåpen, på offentlig sted, en visitasjonsadgang. Justisdepartementet har behandlet forslaget og sendte 5. februar et forslag til ny § 10a i politiloven på høring. Høringsfristen går ut 22. mars. Det er mitt mål at Stortinget vil få seg forelagt et forslag i rimelig tid før avslutningen av inneværende sesjon. Justisdepartementet støtter et prosjekt for kartlegging av voldelige gjenger. Målet med prosjektet er å fremskaffe forskningsbasert kunnskap om gjenger i Norge når det gjelder omfang, former, strukturer og funksjoner. På grunnlag av forskningen skal det utarbeides et program for å hindre etablering og utvikling av kriminelle og voldelige gjenger, i tillegg til at man skal hjelpe enkeltpersoner ut av slike gjenger. Det er under utarbeidelse et opplegg for opplæring og instruksjon av dørvakter, som var nevnt under forrige interpellasjonsdebatt. Dette er basert på den tanken at dørvakter vil kunne ha en viktig funksjon som konfliktløser i og rundt skjenkesteder. Politimesteren på stedet må ut fra en konkret vurdering se på behovet for vandelskontroll og et pålegg om gjennomføring av kurs. Ordningen har vært gjennomført før i en del politidistrikter med gode resultater. I Oslo har politimesteren nylig sendt ut et forhåndsvarsel til 25 serveringssteder i sentrum med pålegg om å ha godkjente ordensvakter. Det er i samarbeid med Reiselivsbedriftenes Landsforening og Hotell- og Restaurantforbundet utarbeidet et kursprogram over 25 timer. Ordensvaktene vil bli vandelskontrollerte og gitt en foreløpig godkjenning. De får et identitetsbevis som må bæres synlig. Oslo politidistrikt tar sikte på å kreve at 50 serveringssteder gjennomfører kurs for ordensvaktene sine i 1999. Ordningen må imidlertid baseres på ny lovgivning. Av det jeg har sagt, fremgår det at det er iverksatt flere kortsiktige tiltak, at de følges opp, samtidig som de langsiktige tiltakene er under arbeid. La meg så kort kommentere noen av de fremlagte forslag som jeg ikke allerede har vært inne på. Som sagt, følger vi allerede opp forslaget om å engasjere politistudentene til helge- og kveldsvakter som patruljerende politi i Oslo sentrum nå i de aller nærmeste uker, og det er allerede i gang ved en av politistasjonene. Spørsmålet om styrking av konfliktrådene og konfliktrådenes rolle er jeg positiv til og vil gjerne se nærmere på det. Når det gjelder spørsmålet om å innføre en hurtigdomstol, kan kanskje forslagsstilleren belyse noe nærmere hva dette egentlig innebærer. Det å avsette kapasitet til saker som skal iretteføres raskt, er jeg enig i er helt nødvendig. Spørsmålet om å endre selve den prosessuelle ordning og innføre en ny type domstol er imidlertid en mye større sak, og jeg vet ikke om det er det forslagsstiller sikter til. For øvrig er spørsmålet om organiseringen av bydelspolitiet i Oslo en sak som politimesteren har ansvaret for, og jeg vil advare mot at Stortinget går for mye i detalj når det gjelder den interne organisering av Oslo politikammer.