Erna Solberg (Høyre), 2003-11-21:
Vi har lagt bak oss nok et lokalvalg. Det er nok et lokalvalg med synkende valgdeltakelse og med uttrykt bekymring for lokaldemokratiets fremtid som her representeres i interpellasjonen fra representanten Skei Grande. Det har vært mange diskusjoner om hva årsaken kan være. Jeg tror at den stadig sterkere statlige styringen av kommunesektoren er en viktig, indirekte årsak til nedgangen i deltakelsen ved lokalvalg. Kommunene opplever detaljstyring, øremerking, krav om minstestandarder og bemanningsnormer. Den statlige styringen foregår i et omfang som etter mitt skjønn er helt uberettiget. Resultatet av dette kjenner vi. Staten og Stortinget øker sin makt på bekostning av lokaldemokratiet. Spillerommet for kommunestyrene og de lokale folkevalgte reduseres. Det viktigste er kanskje ikke at dette gjør det mindre attraktivt å være lokalpolitiker, det gjør det også mindre attraktivt å være velger ved et lokalvalg. Når sentrale politiske myndigheter, Regjeringen og Stortinget, utviser såpass sterk styringsiver, bør det ikke overraske noen at det også gjør noe med valgdeltakelsen, nemlig at den fortsetter å synke. Regjeringen er bekymret for utviklingen av lokaldemokratiet, og vi ønsker å gjøre noe med det. Vi er av den oppfatningen at det er nødvendig med en systemendring i Norge, som medfører at lokaldemokratiets makt økes, og at velgerne opplever det å stemme ved lokalvalg som en betydningsfull handling. Regjeringen har i hele sin funksjonsperiode vært opptatt av et styrket lokaldemokrati. Senest i kommuneproposisjonen i vår fremmet vi forslag om en rekke tiltak: økning i de frie inntektene, forenkling og reduksjon i regelverket, krav til rapportering og mindre øremerking – alt dette for å gi kommunene friere spillerom. Det blir viktigere å delta i valg hvis det blir synlig at de lokale folkevalgte har rett og mulighet til å gjøre prioriteringer som betyr noe for folks hverdag. Hvis ikke kan jeg godt skjønne at folk blir sittende hjemme i sofaen og synes at dette er noe for spesielt interesserte. Valglovutvalget understreker i sin utredning at valgdeltakelsen er et komplekst fenomen. Forskning viser at borgerne har stor allmenn tillit til det representative demokratiet. Samtidig møter politikerne store og delvis nye forventninger. Borgerne har fått et annet forhold til partiene enn det de hadde før. De er mer kritiske. De tar standpunkt på selvstendig grunnlag. Når velgerne ikke føler tilhørighet til partiene, minsker lysten til å stemme. Ikke overraskende konkluderte Valglovutvalget med at det er vanskelig å peke på konkrete tiltak som kan bidra til generelt økt valgdeltakelse. Men de sier noe som vi som politikere bør merke oss. De skriver: «Det hører til det positive i bildet at politikken i seg selv ser ut til å være den faktoren som har størst effekt på valgdeltakelsen. For de politiske partiene ligger dermed utfordringen i å utforme en politikk som svarer på dagens utfordringer.» Makt- og demokratiutredningen peker på mye av det samme. Jeg tror vi må innse at det ikke finnes noen enkle grep Regjeringen kan ta for å øke valgdeltakelsen. Utfordringen kan heller ikke rettes til Regjeringen alene. Den må gå til alle politikere og til alle de politiske partier. Og når det gjelder lokalpolitikken, har altså vi som rikspolitikere et særlig ansvar. Vi må ikke kneble lokalpolitikerne. Vi må gi dem rammer som setter dem i stand til å utforme en politikk som svarer på dagens utfordringer, og som altså velgerne vil oppfatte som betydningsfull. Jeg mener vi har en mulighet til å revitalisere lokalpolitikken. Vi har en mulighet til å tilbakeføre makt og myndighet til lokalplanet. Skal vi klare det, må vi ha det som en bevisst handling i regelverket knyttet til alle sektorer som kommunen har et ansvar for. Regjeringen startet dette med sine forslag i kommuneproposisjonen, og jeg synes det er leit på vegne av lokaldemokratiet at flertallet ikke ønsket å gi kommunen like stor handlefrihet som det Regjeringen foreslo. Likevel har vi oppnådd en rekke endringer, og flertall for dem, ikke minst innenfor skolesektoren, som kommer til å bidra til at lokaldemokratiet vil ha større betydning for skolen, og at politikerne i kommunen også må utforme større grad av lokal skolepolitikk enn det som har vært tilfellet så langt. Større frihet gir større lokalt handlingsrom og selvfølgelig lokalt ansvar overfor velgerne. Jeg vil for øvrig vise til at Regjeringen i brev til kommunalkomiteen har støttet opp om forslaget fra Venstre om en lokaldemokratikommisjon. Men vi foreslår at den er i tråd med rollefordelingen når det gjelder maktfordelingsprinsippene – at det er Regjeringen som bør nedsette en slik kommisjon etter de prinsipper vi vanligvis nedsetter kommisjoner av denne typen, nemlig med representanter fra de politiske partiene, kommunesektoren og noen uavhengige eksperter. Det er nå opp til Stortinget å gi sin tilslutning til at dette skal skje, og ikke minst gi tilslutning til å styrke lokaldemokratiet gjennom praktisk handling. Mitt formål – det må jeg få lov til å si ærlig herfra – med å få en slik lokaldemokratikommisjon ville vært å få et nasjonalt forlik nettopp om lokaldemokratiet, i alle fall bredt nok til å ville holde over sektorinteressene, og at vi som politikere tar ansvar for at det ikke er sektorinteressene som skal styre utviklingen i lokaldemokratiet, men at vi som politikere har styring når det gjelder bredden og muligheten for å gi lokaldemokratiet mer reelt innhold. Når vi snakker om oppslutning om lokaldemokratiet, er det likevel viktig å ikke bare diskutere valgdeltakelse. Lokaldemokrati handler også om kommunenes tilrettelegging for samhandling og kommunikasjon i det daglige, mellom valgene. Lokaldemokrati dreier seg om hva man gir tilbakemelding på, til borgere og til brukere i kommunen. Her skjer det faktisk mye positivt. Stadig flere innbyggere er aktive og kommuniserer med kommunen sin på en eller annen måte. Ny teknologi gir nye muligheter. Oppslutningen om lokaldemokratiet tar nye veier. Kommunene må passe på å utnytte dette engasjementet til å skape debatt og dialog om lokale saker. Som sagt er valgdeltakelse et komplekst spørsmål. Til tross for mange kompliserte sammenhenger vil jeg ikke avvise at valgdeltakelse, i alle fall på marginen, kan ha en sammenheng med hvor godt tilbudet legges til rette for velgerne. Det er viktig med god tilgjengelighet både på forhånd og på valgdagen. Når det gjelder forhåndsstemmegivningen, synes jeg kommunene fortjener ros for god tilrettelegging. Antall avgitte forhåndsstemmer var betraktelig høyere i år enn det var i 1995, da kommunene sist hadde ansvar for mottak av forhåndsstemmer. Kommunene kan likevel stimuleres til å holde noen flere lokaler åpne for forhåndsstemmegivning enn det som var tilfellet i år. Noen har reagert på at adgangen til å stemme på Posten ikke var til stede i år. Posten har vært og vil fortsatt være i omstilling, og antall postkontorer er betydelig redusert siden 1999. Det er likevel ikke noe i veien for at kommunene kan inngå avtale med Posten om en gjennomføring av forhåndsstemmegivning der dette finnes formålstjenlig. Når det gjelder hvor bredt kommunene skal tilrettelegge på valgdagen, er det nærliggende å trekke frem selve kjernen i begrunnelsen for det lokale selvstyret, nemlig at det er opp til kommunene selv å vurdere det lokale behovet. Det er de som kjenner innbyggerne og deres livsformer, f.eks. pendlingsforhold, best. Det ville være noe paradoksalt om man i en debatt om hvordan vi kan styrke oppslutningen om det lokale selvstyret, skal konkludere med at kommunene ikke er i stand til å gjøre denne type vurderinger på vegne av kommunens innbyggere. Jeg tror vi skal være forsiktige med å trekke forhastede slutninger og lete etter standardløsninger. Jeg tror vi må se etter om regelverket legger unødige hindringer for en optimal tilrettelegging. Kan det f.eks. vurderes om det skal gjøres noe med fristen for å avgi forhåndsstemme? Det er mulig det bør gjelde ulike frister innenfor og utenfor kommunen man er manntallsført i. Kanskje bør også flere kommuner vurdere å avholde to-dagersvalg. Slike tiltak vil imidlertid medføre til dels betydelig økte kostnader, særlig i de store kommunene. Valget i år ble gjennomført i henhold til den nye valgloven som Stortinget vedtok sommeren 2002. Den nye valgloven snudde opp ned på mange vante rutiner både for velgerne og for valgmedarbeiderne. Den tekniske gjennomføringen av årets valg er blitt gjenstand for en del kritiske kommentarer. Jeg vil si et par ord om det og om vår oppfølging av de innvendingene. Som nevnt innebar årets valg til dels store omlegginger i de vante rutinene: Det var ikke som før adgang til å stemme på Posten. Tidspunktet for når forhåndsstemmegivningen startet, var utsatt. Det skulle ikke brukes konvolutt på valgdagen. Det var nye regler for å rette på stemmesedlene. Lengste tillatte åpningstid for valglokalene var redusert fra kl. 21 til kl. 20. Det var til sammen flere, relativt betydelige omlegginger, omlegginger som helt direkte berørte den meget store og uensartede forsamling som et lands velgere utgjør. Det ville etter min mening ha vært urealistisk å tro at denne type endringer kunne gjennomføres uten at det ville oppstå enkelte feil og problemer. Det er grunn til å forvente at velgerne og de lokale valgmyndigheter har tatt lærdom av årets erfaringer, og at gjennomføringen i 2005 vil gå betydelig bedre, rett og slett fordi folk kjenner de nye reglene. Likevel ser vi grunn til å se på en del ting knyttet til gjennomføringen av valget. Velgerne skal føle seg bekvemme med den måten vi gjennomfører et valg på. De skal kunne gå fornøyd ut av valglokalet i forvissning om at valget blir gjennomført etter regelverket. Når velgerne ytrer misnøye, skal det tas på alvor. Men vi har altså ikke fått flere klager på valget enn det som er vanlig. Departementet har laget en plan for å følge opp og analysere erfaringene fra valget. Vi kommer tilbake til Stortinget med våre tilrådinger i god tid før neste valg. Noen av disse vil nok medføre endringer i lov og forskrift, fordi vi kan se at det er et behov for å gjøre ting på en litt annen måte og å ha en litt sterkere kontroll enn det som har vært tidligere.