Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-06-19:
La meg starte med å si at å koble helsetilstanden til den norske befolkning til bruk av sprøytemidler i norsk landbruk er i beste fall et bomskudd. For å ta noen eksempler: Det drikkes mer brus i befolkningen enn det drikkes melk, og sukker- og saltinntaket er et langt større problem enn mange av de helseproblemene vi har. Jeg burde muligens ha gått ut og tatt en kopp kaffe under Fremskrittspartiets innlegg. Det hadde iallfall vært godt for blodtrykket. Man burde vel sannsynligvis ikke la seg provosere av Fremskrittspartiets landbrukspolitiske talsmann. Én av fem nordmenn sier faktisk at de kan tenke seg å stemme Fremskrittspartiet, så man blir vel nødt til det. Men jeg lurer på hvor blind går det an å bli i forhold til utviklingen i norsk landbruk? Andelen av inntekten som de norske husholdningene bruker på matvarer, går ned for hvert eneste år og er nå nede i 11,4 pst., inkludert ikke-alkoholholdige drikkevarer, og 10,3 pst. hvis vi ekskluderer brus og mineralvann. Det er noe av det laveste i hele Europa, og det har sammenheng med at vi har en lønns- og kostnadsutvikling i alle sektorer i Norge, som gjør at også matvareproduksjonen må bli dyrere. Vi finner billigere bilmekanikere i Sverige. Vi finner billigere snekkere, rørleggere, elektrikere, og det skulle ikke forundre meg om vi også finner billigere tannleger i Sverige enn i Norge. Det er altså den situasjonen vi har, og det skyldes langt på vei lønnsnivå, valutakurs, valutaforhold og press i arbeidsmarkedet. Å si at ikke norsk landbruk har endret seg over tid, er fullstendig feil. Norsk landbruk har endret seg, og vi har grunn til å være stolt over den norske bonden. Norsk landbruk ligger langt framme på mange områder. Det produseres ren mat av høy kvalitet. Helsetilstanden i husdyrholdet er god. Norsk landbruk bidrar til at vi har velstelte kulturlandskap og bosetting i alle deler av landet. Like fullt, landbruket står overfor store utfordringer, både i forhold til en stadig økende grensehandel og krav om stadig lavere matvarepriser, som vi også hører fra Fremskrittspartiets side. WTO-forhandlingene, sviktende rekruttering, svak lønnsevne og langt sterkere strukturendring enn det man har forutsett, med en bruksavgang som nå er oppe i 5–6 pst. pr. år, er blant de utfordringene landbruket står overfor. Det er nødvendig å gi gårdbrukerne og bøndene et betydelig inntektsløft hvis vi skal opprettholde et levedyktig landbruk med evne til nytenkning og til å vedlikeholde driftsapparatet. Landbruksministeren legger stor vekt på at gårdens samlede ressurser skal utnyttes, og at bonden skal utvikle næring i tilknytning til gården. Det er en ambisjon som jeg deler fullt ut. Men da må man også legge rammebetingelsene til rette for at det skal være mulig. Det må et økonomisk grunnlag til for at landbruket skal kunne utvikle seg i en slik retning. Det er de som har en sunn økonomi, som har overskudd, som er i stand til å utvikle også andre næringer. Hvis man sliter hver dag med å holde banksjefen unna livet, sliter med dårlig økonomi og et dårlig arbeidsfelleskap med andre gårdbrukere, får man heller ikke positiv næringsutvikling på andre områder. Regjeringspartiene har lagt vekt på at avtalen legger grunnlag for en inntektsvekst på 4 pst. Om avtalen skal gi en slik inntektsvekst, er det allikevel grunn til å minne om at med det utgangspunktet næringen har, vil dette uansett komme til å gi et langt lavere kronetillegg enn det andre næringer får. Dernest, det er altså en mulighet for en slik inntektsvekst vi har, ikke en garantert inntektsvekst. Man er sikret en inntektsvekst på 1 500 kr pr. årsverk, hvilket er langt lavere enn det andre grupper får. Det er verdt å ta med seg, og det legger også grunnlaget for at man må ha et langt sterkere inntektsløft for næringen i framtiden. Landbruksministeren vektlegger konkurranse i foredlingssektoren som et grunnlag også for å få ned matvareprisene. Jeg er for så vidt ikke overrasket over at landbruksministeren mener det, og jeg har heller ingen sterke motforestillinger mot at det skal være konkurranse i landbrukssektoren. Men la meg iallfall si at med det press næringsmiddelindustrien og norsk landbruk er under, tror jeg også at det er tvingende nødvendig at vi slår ring om landbrukssamvirket som avgjørende for at vi skal ha en landbruksproduksjon i hele landet. Kanaliseringspolitikken og utjevningsordningene for melk må fortsatt stå sentralt for å sikre at det skal kunne skje. Jeg forutsetter derfor at den nye markedsordningen for melk er på plass senest 1. januar 2004, slik som også Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV har fremmet forslag om i dag. En del av ordningene under jordbruksoppgjøret er flyttet over til det ordinære statsbudsjettet, og jeg vil be landbruksministeren bekrefte at landbruket står sentralt i styringen av disse midlene også i framtiden, slik at man kan være sikker på at de blir brukt til næringsutvikling i tråd med det landbruket ønsker i framtiden.