Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 1999-05-27:
Formålet med lov om spesialisthelsetjenesten har det ikke vært noen problemer for komiteen å kunne stå samlet om. Det som står om lovens formål, er at den skal fremme folkehelsen og motvirke sykdom, skade, lidelse og funksjonshemming. Videre står det at den skal bidra til å sikre kvaliteten på tjenestetilbudet, bidra til et likeverdig helsetjenestetilbud og til at ressursene utnyttes best mulig. Den skal videre bidra til at tjenestetilbudet blir tilpasset pasientens behov og blir tilgjengelig for pasientene. Omtrent så lenge var det at Adam kunne forbli i Paradis. Man hører jo her når lederen i sosialkomiteen svinger sin pisk over de andre partiene, med unntak av Høyre, at noen synes å kunne sole seg i sin egen stråleglans fordi man har funnet de løsningene som skal kunne gi et bedre helsevesen. Og det gjør man altså, riktignok etter å ha fått gjennomslag for en del av sine partiers politikk, i en situasjon hvor mangelen på leger i distriktene er større enn noen gang, og man ser at lokalsykehusene sliter i motbakke. Dette er nettopp en konsekvens av den politikken som man sier skal være brukertilpasset, som skal gi et bedre tilbud og et likeverdig tilbud, og som man altså har vært med på i betraktningene av § 1-1. Jeg syns det er interessant at komitelederen uttrykker at det nå må bli slutt på den offentlige detaljstyringen, etter at den samme leder og hans parti gang på gang i denne salen har vært med på detaljstyring helt ned på pille nivå, og man diskuterer og fremmer forslag knyttet til det enkelte sykehus for å bestemme og legge føringer for hvordan driften skal være. I en del av de sakene har det ikke vært vanskelig for SV å støtte Fremskrittspartiet, nettopp fordi vi i enkeltsaker ser behovet for detaljstyring, men da må komitelederen og hans parti bestemme seg for hvilken fot man skal stå på, slik at man ikke både tar munnen for full og forskrever seg. Jeg vil trekke fram en del enkeltpunkter når det gjelder loven, som jeg syns det er viktig å betone. SV ble stående alene om en betraktning knyttet til luftambulansetjenesten, der vi helt klart mener at staten fortsatt skal ha det overordnede ansvaret. Det vil være vanskelig å se fylkesgrensene – i hvert fall når man befinner seg i luften – og det vil neppe heller være fornuftig. I forhold til ventelisteregistreringen har vi betonet at den registreringen som har vært, har vært en styrke, men at verktøyet ikke er godt nok i seg selv, og at man burde ha utviklet typer verktøy der man så på forskjellene mellom de ulike helseregionene for å sikre en utjamning av tilbudsforskjellene. Det er åpenbart at der det skapes et tilbud, skapes det også en etterspørsel. Den kan være høyst ulik i ulike regioner, og ventelistene vil ikke fange opp det. Det har vært viktig også for SV å sikre retten til opplæring for helsepersonell, og det gjøres da også i § 2-7. Det er svært positivt at det understrekes at man har et ansvar i forhold til opplæringen. Det må imidlertid understrekes at det bør være et ansvar som ikke bare tilligger de offentlige sykehusenhetene og de offentlige tjenesteyterne, men også private aktører når det inngås avtaler med det offentlige, og gjerne også uten at det foreligger denne type avtaler. Det ville være svært uheldig om man skyver mer og mer av ansvaret over på det offentlige, og så får man en type fristilling av private aktører som øker inntjeningen, men som ikke tar et samfunnsansvar på lik linje med det offentlige. På lik linje med Arbeiderpartiet vil også jeg her på vegne av SV understreke at den utviklingen vi ser i Oslo knyttet til AS-modeller, er særdeles betenkelig, nettopp fordi det rammer brukerne. Det kan ramme brukerne bl.a. i Oslo gjennom at salg av deler av virksomheten blir knyttet opp mot private helseforsikringer. Man får en prioritering av kjøpere av den typen tjenester. Seleksjon gir ikke likeverdighet i helsetjenestetilbudet, de som skal prioriteres, er de som er friskest, og som har fått godkjenning for den typen forsikring. Jeg syns at både Høyre og Fremskrittspartiet i sine kommentarer fra denne talerstol tar altfor lett på at det kan være andre motiver som ligger til grunn, som er like prisverdige og formålstjenlige som de to partienes, når man søker å skape likeverdighet i tilbudet, og det å kaste seg ut i et sånt eksperiment som Høyre og Fremskrittspartiet her legger opp til, er jo forbundet med betydelig risiko. Jeg vil til slutt si at SV mente at man skulle ha utsatt denne loven til Sørensen-utvalgets utredning forelå og var ferdigbehandlet av departementet. Det hadde Fremskrittspartiet rikelig anledning til å støtte. Det gjorde de ikke, SV ble stående alene med sitt forslag. Men vi tar ansvar for at man nå har hatt en full gjennomgang av loven, og vil støtte lovforslaget slik som det foreligger, men det er et slag i tomme luften når Fremskrittspartiet her i dag skal stemme mot en lov som de ikke engang i sosialkomiteen var villig til å få utsatt.