Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-05-14:
Siden det er på tampen av mitt stortingsliv, og siden jeg har brukt noe av min tid til å lage lover mot terrorisme, tok jeg ordet nå for å si at jeg synes det er gledelig at komiteen er så skarp og så tydelig, og spesielt at Fremskrittspartiet har markert det de har gjort; at det er farlig å lage en generell lovgivning som i praksis kan ramme lovlige politiske handlinger. Jeg minner om at det er land som har lovgiving som er slik at dersom man kjøper en lærebok i kjemi, så kan det antas å være en forberedelseshandling til terror. Det er jo ikke vanlig at det å kjøpe en lærebok i kjemi i seg selv fører til en terrorhandling. Men med slik lovgivning nærmer man seg et rettsprinsipp som jeg tidligere har beskrevet som å bruke trålpose i stedet for harpun. Det komiteen har gjort her nå, er å holde seg til harpunen, og det synes jeg er bra. Jeg ble gledelig stimulert og overrasket over Fremskrittspartiets særmerknad. Jeg synes det er greit å si fra når noe er bra uttrykt. Så vil jeg gjerne si at er det noe – i hvert fall i dette land, og jeg tror det gjelder hele Europa – som kan forebygge terrorisme, så er det å sørge for at alle borgere føler seg inkludert i samfunnet, med rettigheter og plikter. Det gjorde inntrykk på meg høsten 2004 da vi i Justisdepartementets regi hadde et møte med en nederlandsk politimann som tidligere hadde jobbet med etterretning. Det var etter drapet på filmskaperen van Gogh. Drapsmannen hadde opprinnelig vært en mønsterintegrert person. Så hadde han plutselig snudd og blitt ekstremist. Politimannen startet med å si at det er to tiltak som må til for å stoppe dette. Det er intelligent integreringspolitikk, og det er god etterretning. Jeg har i europeisk sammenheng faktisk truffet flere politifolk enn justis- og innenriksministere som snakker slik. Det synes jeg får være til ettertanke, fordi de som er nær det hele og vet hvilket ansvar de har, er også så praktiske at de skjønner at det er best å ha flest mulig venner og ikke flest mulig fiender. Så en intelligent integreringspolitikk – og jeg har ikke noen annen oppfatning enn at man vil forsøke å føre det i Norge – er helt avgjørende. Jeg vil gjerne understreke det gang på gang, for det betyr at de aller fleste vil ha et forhold til noe. Det er min erfaring at svært mange i Norge med innvandrerbakgrunn – jeg kjenner spesielt det norsk-pakistanske miljøet – er oppriktig glad i Norge. Det skal vi være glad for, for det betyr at vi også har mange som skal være våre venner når det gjelder å beskytte landet i tøffe tider. Det handler egentlig om et uttrykk som presidenten selv har brukt i en sammenheng, at vi skal trekke et skille mellom de ekstremister som tyr til vold, og det store, brede flertall av ansvarlige borgere som synes at man skal beskytte rettsstaten og dens verdier. Jeg følte behov for å si det på denne måten, spesielt fordi jeg synes at justiskomiteen har gjort en markering som er viktig. Det hender at internasjonale organer – og jeg har sittet i noen av dem – tar i så bredt at det ikke er så gjennomtenkt som det burde være. La det også være til ettertanke for dem som mener at det å inkorporere enhver internasjonal konvensjon i norsk lov alltid er det mest progressive man kan gjøre. Det kan tenkes at norsk lovgivning med grundige forarbeider og med en god, gjennomtenkt lovtekst, faktisk er bedre styrt enn det i seg selv å ta en hvilken som helst konvensjon, som ofte kan være et dårlig politisk kompromiss. Jeg har ikke bemerkninger til denne konvensjonen, men jeg har lyst til å si det på akkurat den måten, fordi jeg er glad i dette huset, glad i dette stortinget og stoler på folkevalgte organers sunne skjønn. Jeg har lyst til å uttrykke det så sterkt og så prinsipielt, siden det sikkert er en av de siste sakene hvor jeg kommer til å ytre meg om akkurat dette temaet.