André Oktay Dahl (Høyre), 2012-03-22:
Nå er det en skikkelig dugnad i gode forslag her, og det understreker egentlig Høyres poeng, at vi muligens trenger en stortingsmelding om effektivisering. Det har noe å gjøre med innfallsvinkelen til hva vi holder på med, for stortingsmeldinger tradisjonelt handler jo alltid om hva man skal bruke mer penger på. Her kan man faktisk bruke en god del av forslagene samlet sett for å se på hvordan man kan få bedre tjenester ved å bruke pengene lurest mulig. I likhet med Per Sandberg vil jeg slå fast at det er to polititjenestemenn per tusen som må være forutsetningen fremover. Så når resultatreformen skal fremlegges, håper jeg at vi har lært av de erfaringene vi gjorde ved forrige politireform hvor forutsetningene ikke ble innfridd. Vi må også ha en debatt fremover om politiets arbeidstid, at de er til stede på de tidspunktene hvor ting faktisk skjer. Så må vi i hele offentlig sektor ta en debatt om pensjonsalder, også når det gjelder særaldersgrenser. For også politifolk lever lenger. Mange politifolk har andre jobber etter at de har gått av med pensjon i politiet, og da vil en finne modeller som gjør det mulig å la folk stå lenger i jobb. Så til dette med forebygging: I 22. juli-komiteen på Stortinget var det to punkter – punktene I og II – som ble vedtatt, som Høyre er veldig glad for. Det var at man skal evaluere effekten av SLT-samarbeid og politirådene. Grunnen til at vi er glad for det, er at vi har foreslått det tidligere, og blitt nedstemt. Men det er ikke hovedpoenget. Hovedpoenget er at det er et fokus på forebygging, at man faktisk greier å samle alle gode krefter for å forebygge kriminalitet så tidlig som mulig. Det vi vet, er at når politiet har utfordringer på driftssiden, er det forebyggingen som først taper, for det måles ikke politiet på. Utfordringen ved den målemetodikken man bruker, er at politimesterne går til lokalavisen og skryter av oppklaringsprosent og saksbehandlingstid. Det er viktige punkter, det, men de måles altså ikke på noe som kanskje er det aller viktigste, nemlig å hindre at folk i det hele tatt blir kriminelle. Kriminalomsorgen har en jobb å gjøre når det gjelder narkotikabruk. Der bør vi ta en senere debatt om LAR-behandling, hvordan man faktisk driver med misbruk ved å selge videre de medisinene man får. Det skaper store utfordringer for personalet i fengslene. Frivilliges rolle må vi ta en grunnleggende debatt om, for det er mange organisasjoner som bruker 200 000 kr i administrative kostnader for å få 300 000 kr. Det er spørsmål om: Er frivilliges rolle å sørge for at vi har byråkrater som skal drive søknadsbehandling, eller er frivilliges rolle å gjøre en jobb? Det gjelder generelt ikke bare i justissektoren, men over det hele, hvor man søker, ved prosjekt etter prosjekt, og så må man levere evalueringsrapporter for prosjektet, og så får man nesten ikke tid til å gjennomføre prosjektet. Helt til slutt: Et viktig effektiviseringstiltak er faktisk å vurdere forslag som Kristelig Folkeparti har kommet med når det gjelder å få kriminalisert «legal highs». Det har man sett i andre land at man har hatt store problemer med. Jeg synes det er et spennende forslag som vi kommer til å behandle i vår gruppe. Men det er faktisk sånn at veldig mye ikke er regnet som narkotika, men har akkurat de samme effektene, og er et stort problem for norsk politi og tollvesen.