Hanne Dyveke Søttar (Fremskrittspartiet), 2018-05-07:
Det er ingen tvil om at innholdet i dette representantforslaget er noe vi er veldig opptatt av og synes er veldig viktig. Det å være i jobb, det å kunne klare seg selv, spesielt økonomisk, er nok noe vi alle ønsker. Men det er ikke alltid så enkelt. Da er det bra at vi bor i et land der de som trenger det, kan få hjelp. Å bidra til at mennesker som står utenfor arbeidslivet, skal få hjelp til å komme seg i aktivitet, aller helst i fast jobb, for dem som er i stand til det, er noe vi alle sammen er enige om og ønsker. Men jeg vil likevel ikke anbefale å støtte forslaget, av flere grunner. Representantforslaget tar opp flere spørsmål på områder der regjeringen enten er i gang med tiltak eller har varslet nye tiltak for å utvikle tilbudene enda bedre. Da er det jo litt pussig at man etterlyser dette allerede nå og binder opp både komiteen, statsråden og departementet på tidsbruk, men jeg skal la den diskusjonen ligge i dag. Den jobben som representantene etterlyser, er altså godt i gang. Regjeringen har satt i gang flere tiltak, og flere kommer. Det er bare å lese svarbrevet fra statsråden, så ser man hele listen over hva som kommer. Forslaget tar opp bl.a. aktivitetsplikt. En aktivitetsplikt for sosialhjelpsmottakere er allerede i gang for dem under 30 år. Det ble igangsatt 1. januar i fjor. Som tidligere nevnt i dag er formålet med å lovfeste aktivitetsplikten at man skal gi den enkelte større muligheter til å komme seg i jobb eller tilbake i jobb eller komme seg i aktivitet, slik at de kan forsørge seg selv. Tidlig innsats er viktig. Det hører vi i veldig mange saker. Det gjelder også for å få mennesker ut i meningsfylt aktivitet. De som er under 30 år, er jo framtiden vår. Det er de som skal arbeide og betale skatt, sånn at vi som er godt voksne, skal få en god alderdom – for å si det litt banalt. Ordningen skal på sikt gjelde alle sosialhjelpsmottakere, men det er viktig å ta de viktigste først, for deretter å evaluere ordningen før den innføres for alle. At de under 30 er de første ut, synes jeg er ganske naturlig. En ungdom på 18–19 år som må motta sosialhjelp for å klare seg, tror jeg det blir vanskeligere å aktivisere etter hvert. Man må få dem i aktivitet tidlig og gi dem mulighet til å komme seg i jobb, og jeg tror det kan være en god idé å starte med dem som er yngst. Jeg tror ungdommen kan ha lett for å havne i et vondt mønster, bli passive og ikke komme seg videre. Jeg synes også vi skal ta oss tid til å evaluere ordningen godt før vi utvider den. Av og til må man skynde seg litt langsommere for å være sikker på at det blir gjort riktig. Og som sagt, ordningen ble innført 1. januar i fjor. Det settes inn store midler for å få det til, både i denne ordningen og i andre ordninger. Det brukes flere titalls millioner hvert år, og da er det viktig å gjøre det riktig. Helt til slutt: Det som er skikkelig positivt med forslaget, er at nå virker det som om alle her i salen er enige om at vi skal ha en aktivitetsplikt i kommunene. Det vil si – det er mange som er for en aktivitetsrett, men ikke for en -plikt. Uansett, jeg husker mange år tilbake i tid da Fremskrittspartiet sa at hvis du mottar sosialhjelp fra kommunen, så skal du også arbeide for det. Det forslaget ble ikke positivt mottatt, for å si det mildt. Heldigvis er det nå flere som har innsett at dette faktisk kan hjelpe dem som mottar denne typen stønad, at det gir dem en mulighet til å prøve seg, at de kan komme seg i aktivitet, noe som kan gi dem en bedre vei inn i arbeidslivet – de som har mulighet til det.