Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2008-12-05:
Jeg konstaterer at Kristelig Folkeparti ikke svarer på hvordan de vil dekke inn de økte merutgiftene. Jeg klarte i hvert fall ikke å oppfatte det. Så til dagens budsjett. Vi står oppe i en meget vanskelig tid. Jeg finner innledningsvis grunn til å minne alle om at det er i nedgangstider vi bør ha ekstra oppmerksomhet på arbeidskraften vår, eller folk og kunnskap, som er vår viktigste ressurs – og vi er nå inne i en tid da omstilling er nødvendig. Det er viktig at en legger opp til en politikk som holder flest mulig sysselsatt, men det er like viktig at sysselsettingen en legger opp til i en omstillingstid, er framtidsrettet. I Senterpartiet er vi opptatt av å utvikle en tiltakspolitikk som legger opp til en samfunnsbyggende og bærekraftig forvaltning av folks arbeidsplasser og av norsk økonomi. Det er ikke økningen i privatforbruket som til nå har hindret oss i å løse en rekke viktige fellesoppgaver. Men ved å ta i bruk denne aktiviteten nå har vi muligheter for å dempe effekten av det vi er inne i, og kanskje snu den negative utviklingen mot en mer positiv utvikling. Vi må satse på utbygging av infrastruktur, vedlikehold av vei, bane og havner og ruste opp offentlige bygninger som skoler, sykehjem og kirker. Vi må satse på produksjonsarbeidsplasser og foredling av naturressursene. Vi må satse på fornybar energi. Frivillige organisasjoner og sterke lokalsamfunn er nå viktigere enn noen gang før. Styrking av Husbanken og bostøtteordningen er et bidrag til dem som nå trenger trygghet for bolig. Mange opplever nå permitteringer og oppsigelser, og enda flere frykter at dette skal ramme dem. Sårbare grupper i arbeidsmarkedet kan nå bli enda mer utsatt enn før. En riktig arbeidsmarkedspolitikk er et effektivt tiltak mot fattigdom og for å redusere sosiale forskjeller. Regjeringen har holdt oppe et høyt tiltaksnivå i de gode tidene vi har bak oss. Dette har vært riktig, og det har gitt oss et viktig bidrag til en rekordhøy sysselsetting. De gode tallene fra tidligere år kan nå være en viktig ballast å møte vanskeligere tider med. Vi trenger et robust Nav som kan løse utfordringene. Omstillingen i forbindelse med Nav-reformen har vært – og er fortsatt – tøff. Jeg har stor respekt for alle dem som nå trenger Nav, men som føler at hjelpen de får, ikke er god nok, og for de ansatte i Nav som føler at de kommer til kort. Jeg mener at vi med dette budsjettet og den tidligere styrkingen av Nav også stiller opp for Nav-ansatte, slik at de kan gjøre en god jobb overfor dem som henvender seg. Jeg har tro på at vi skal komme igjennom omstillingen med et bedre tilbud på den andre siden. Alle må nå bidra til stabilitet og trygghet i forvaltningen. Nå er ikke tiden inne for å kutte i arbeidsmarkedstiltakene, slik Høyre og Venstre gjør. Tiden er heller ikke inne for egenmarkering og eksperimentering, slik Framskrittspartiet legger opp til når de vil utradere kvalifiseringsprogrammet, som er et målrettet tiltak for å hjelpe de fattigste og vanskeligstilte på arbeidsmarkedet. Det er urealistisk at så mange skal bli friske i løpet av kort tid ved at Fremskrittspartiet nå bevilger 628 048 mill. kr til kjøp av helse- og rehabiliteringstjenester for sykmeldte. Noen kan ikke bli helt friske uansett offentlig merforbruk av penger over helsebudsjettet. Noen er allerede uføre og syke, og disse skal også hjelpes i framtiden. Å kutte i sykelønn, kutte til uføre, avskaffe kvalifiseringsprogrammet, kutte til enslige foreldre og til gamle som ikke har vært i landet lenge nok til å ha selvstendig opptjening i folketrygden, er usosialt, og det er urealistisk politikk. Men det er forutsigbart. Det er de svakeste som taper når Fremskrittspartiet skal lage budsjett.