Tina Bru (Høyre), 2015-12-18:
Klimatoppmøtet i Paris ble avsluttet med glede og lettelse over at nesten 200 av verdens land klarte å finne sammen om en ambisiøs avtale for å redusere klimagassutslippene. Paris-avtalen legger grunnlaget for at vi kan unngå omfattende og farlige klimaendringer, og gjør at vi kan starte en global omstilling til lav- og nullutslippssamfunnet. Vår nylig avtrådte klima- og miljøminister Tine Sundtoft og hele det norske forhandlingsteamet etterlot et solid avtrykk på den nye avtalen og bidro betydelig i forhandlingene. Norges sentrale rolle under forhandlingene viser at vi har høy troverdighet i klimapolitikken. Kombinasjonen av ambisiøse forpliktelser til nasjonale kutt og et sterkt internasjonalt bidrag gjør at Norge kunne gå med hevet hode ut av klimatoppmøtet og være stolte av vårt bidrag. Norge har et godt utgangspunkt for å oppfylle målene i den nye klimaavtalen. Vårt mål om å kutte 40 pst. av våre utslipp innen 2030 er ambisiøst også innenfor rammene av Paris-avtalen. Regjeringen og samarbeidspartiene er enige om hovedlinjene i klimapolitikken, og sammen har vi forsterket klimaforliket. Vi skal klare store kutt i klimagassutslippene her hjemme. Regjeringen har derfor pekt på fem satsingsområder hvor Norge har spesielle fortrinn og forutsetninger for å lede an i utviklingen. Det dreier seg om lavutslippsløsninger i industrien, grønn skipsfart, karbonfangst og -lagring, fornybar energi og transportsektoren. Regjeringens forslag til statsbudsjett bygger opp under disse satsingsområdene, og vi har forsterket det ytterligere gjennom konstruktive forhandlinger med våre samarbeidspartier som førte frem til en budsjettavtale som har et tydelig grønt preg. Norge har vist at det er mulig å frikoble økonomisk vekst fra økte utslipp, noe som vil være helt avgjørende globalt om vi skal lykkes med å nå ambisjonene vi har satt oss i Paris. I Norge har ikke dette skjedd ved en tilfeldighet; det er grunnet fantastiske naturgitte forutsetninger, først og fremst våre vassdrag, men også offensiv politikk. Norge har kanskje verdens aller beste støtteordninger for utvikling av klima- og miljøteknologi, og vi har bare blitt mer ambisiøse med årene. «Norden viser at det er mulig», sa sjefen for Det internasjonale energibyrået, Fatih Birol, på et arrangement under klimatoppmøtet. Regjeringen og samarbeidspartiene fortsetter derfor å styrke Fondet for klima, fornybar energi og energiomlegging, slik at Enovas økonomiske handlingsrom blir større. Dette muliggjør f.eks. satsinger som Hydro Karmøys nye pilotanlegg, et anlegg som vil muliggjøre produksjon av verdens reneste aluminium. Norge er en nasjon bygd på fornybar kraft. Fortsatt utbygging av fornybar energi vil være avgjørende for å nå de ambisiøse klimamålene. Men skal vår fornybare kraft sikres en pris som gjør den lønnsom å bygge ut, må vi i større grad ta kraften i bruk her hjemme. Det handler bl.a. om å legge til rette for mer kraftkrevende prosessindustri i Norge og for nye næringer, som f.eks. grønne datasentre. Kombinasjonen av naturgitte forutsetninger, som ren fornybar energi, verdens beste støtteordninger for klimateknologi og arbeidere med høy kompetanse gjør at norsk industri har alle forutsetninger for å vokse. En slik utvikling vil ikke bare være gode nyheter for arbeidsplasser og verdiskaping her hjemme, men også for det globale klimagassregnskapet. Industrien er som kjent en del av EUs kvotesystem, noe som innebærer at de totale utslippene i denne sektoren skal ned over tid. Dette er bra for Norge, og det er bra for klimaet. Norge har stolte maritime tradisjoner, og det er naturlig at vi bruker vår kompetanse til å skape nye lav- og nullutslippsteknologier i skipsfarten. Det er ikke tilfeldig at verdens første, og foreløpig eneste, elektriske passasjer- og bilferje trafikkerer Sognefjorden i Norge. Elferjen «Ampere» er et bevis på at markedet leverer når det stilles krav i kombinasjon med gode støtteordninger. «Ampere» er delvis finansiert ved hjelp av miljøteknologiordningen under Innovasjon Norge. Sammen med samarbeidspartiene har regjeringen styrket ordningen med til sammen 145,5 mill. kr. Vi vil også forsterke satsingen gjennom andre virkemidler og har gitt Enova tydeligere oppgaver innenfor skipsfart og transportsektoren. For å gjøre det mer attraktivt å satse på elektrisk drevne fartøy har regjeringen og samarbeidspartiene i tillegg senket elavgiften for alle skip i næringstrafikk. Regjeringens forslag til statsbudsjett innebærer en forsterking av programmet for grønn skipsfart under Nærings- og handelsdepartementet og vil bidra til mer innovasjon og utvikling. Innovasjon og ny teknologi er viktig også for de etablerte industriene. I motsetning til hva flere representanter kommer til å hevde i debatten her i dag, betyr ikke Paris-avtalen slutten for oljenæringen i Norge. Som en del av kvotepliktig sektor og med verdens strengeste krav til helse, miljø og sikkerhet kommer Norge til å fortsette å være en stabil leverandør i en verden som krever stadig mer energi. Både FNs klimapanel og Det internasjonale energibyrået er enige om at fossile energikilder vil være en del av verdens energiforsyning i mange tiår fremover, og at det derfor er viktig å satse på utvikling av teknologier for fangst og lagring av CO2. Regjeringens strategi for CO2-håndtering baserer seg på et spekter av aktiviteter for å utvikle teknologier for fangst, lagring og transport av gassen. I statsbudsjettet for 2016 økes bevilgningen til forskningsprogrammet CLIMIT med 30 mill. kr, og det er friske midler til å gjøre investeringer i testsenteret på Mongstad. Det er klimaforlikets ambisjoner for et fullskalaanlegg for CCS som ligger til grunn for regjeringens satsing, og derfor skal vi også neste år bruke omtrent 65 mill. kr til dette arbeidet. Det arbeides nå med mulighetsstudier for tre alternative punktutslipp for å teste fullskala i Norge, i tillegg til at vi søker et internasjonalt samarbeid i EU. Nå har jeg brukt mye tid på å snakke om hva vi skal gjøre her hjemme, men kampen mot klimaendringene og for å kutte utslipp er ikke et norgesmesterskap. Norges internasjonale innsats mot avskoging og for bevaring av verdens regn- og urskoger er betydelig. Under klimatoppmøtet kunngjorde avgått klima- og miljøminister Tine Sundtoft at Norge vil videreføre klima- og skogsatsingen til 2030. Klima- og skogsatsingen blir lagt merke til internasjonalt, og den kan vise til svært gode resultater. Jeg er glad for at vi sammen med våre samarbeidspartier ytterligere styrket dette viktige arbeidet i budsjettforliket. Klima- og skogsatsingen, bidraget til FNs grønne fond og vår innsats for utbygging av fornybar energi i utviklingsland gjør Norge til en internasjonal supermakt innenfor klimabistand. Vi er i ferd med å legge bak oss et år som ikke bare har vært utfordrende, men til dels svært vanskelig og tungt for den norske petroleumsnæringen, og dessverre er det ingenting som tyder på at 2016 blir lettere. Situasjonen vi står i nå, viser for alvor hvor oljeavhengige vi har blitt. Høyre advarte i mange år mot den sterke todelingen av norsk økonomi. Når oljeprisen og aktiviteten synker drastisk, betaler vi prisen for at vi ikke begynte omstillingen tidligere. Omstilling er ikke noe regjeringen har begynt å snakke om fordi oljeprisen falt, men fallet i oljeprisen gjør behovet for omstilling mer akutt, og omstillingen må derfor skje raskere enn man hadde trodd. I debatten om omstilling og det å skape flere ben å stå på må vi ikke gå i den fella å tro at dette kun kan oppnås ved å kappe av oss vårt viktigste ben, nemlig oljenæringen. Den norske olje- og gassnæringen er vår aller viktigste næring, og den kommer til å forbli det i mange år fremover. Men akkurat nå er den ikke den sterkeste motoren for vekst. Næringen er syklisk i sin natur, men jeg vil advare dem som nå feirer den lave oljeprisen og proklamerer at dette er starten på slutten for den norske petroleumsnæringen. For det første er lav oljepris kanskje en av klimaets verste fiender, og for det andre vil det være behov for olje og gass i fremtidens energimiks, også den vi finner innenfor Paris-avtalen. Men lav oljepris undergraver fornybarsatsing og hindrer omstilling. Derfor må vi håpe prisen kommer opp igjen, både for næringens del og for klimaets del. Og så må vi slutte å sette satsingen på grønne løsninger opp mot fortsatt oljevirksomhet. Vi blir ikke bedre rustet til å gjennomføre det grønne skiftet ved å svekke vår viktigste inntektskilde. Den norske olje- og gassnæringen er i aller høyeste grad med på den globale klimadugnaden. Næringen er en del av EUs kvotesystem, som betyr at den, i samarbeid med resten av kvotepliktig sektor i EU, skal kutte 43 pst. av sine utslipp innen 2030. Den norske næringen er i tillegg underlagt verdens høyeste CO2-avgift. Den har dermed sterke incentiver til å jakte utslippsreduksjoner, noe den også gjør. Etter hvert som kvotemarkedet strammes inn i tråd med EUs klimamål og den nye Paris-avtalen, vil det stilles enda tøffere klimakrav til olje- og gassvirksomhet og annen fossil energi. Den norske næringen er godt rustet til å møte disse kravene. Det er svært gledelig at vi har fått på plass en ambisiøs internasjonal klimaavtale. Problemet så langt har ikke vært at Norge, og EU, ikke har gjort nok. Tvert om har vi løpt i forveien, og nå melder resten av verden seg på. Alt i alt kan denne avtalen gi norsk petroleumsindustri et konkurransefortrinn ved at de allerede er vant til å bli stilt klimakrav til, og lever godt med det. Den globale fossilindustrien vil få det tøffere, og lønnsomheten vil bli utfordret. Etter hvert som målene strammes inn, vil dette også gjelde norsk petroleumsnæring. Men hvilken olje og gass som må bli liggende i bakken, er det til syvende og sist markedet og hvert enkelt prosjekts lønnsomhet som vil avgjøre. Det har vært viktig for regjeringen og samarbeidspartiene å levere et budsjett med gode tiltakspakker med ekstraordinære tiltak for å redusere ledighet og holde fart i norsk økonomi. Regjeringen kan ikke gjøre noe med oljeprisen, og derfor heller ikke med manglende oppdrag og lav aktivitet. Men vi kan legge forholdene til rette gjennom stabile rammevilkår og nye leteområder. 23. konsesjonsrunde må gå som planlagt. Samtidig må vi fortsette satsingen på forskning og utvikling i næringen, og jeg er glad for at regjeringen har styrket petroleumsrettet utvikling og demonstrasjon gjennom DEMO 2000-programmet. Dette vil bidra til økt aktivitet og sysselsetting. Det pågår nå et omfattende arbeid i næringen for å kutte kostnader, øke effektiviteten og bedre konkurranseevnen. De er i ferd med å lykkes med dette. På ett år har de kuttet kostnader på mellom 30 og 40 pst. Alle de nye kontraktstildelingene på Johan Sverdrup-prosjektet viser også at næringen er i ferd med å lykkes med å bli mer konkurransedyktig. Jeg er glad for å se viljen og evnen næringen har til å møte vanskelige tider på en god måte, men næringen må bli mer robust i møte med svingende og lavere oljepris enn den har vært vant med. Jeg vil avslutte med å takke opposisjonen for et konstruktivt samarbeid i komiteens arbeid med statsbudsjettet, og jeg ser frem til debatten.