Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2014-06-10:
Jeg og Fremskrittspartiet er glade for at det er så bred enighet om de vedtakene vi gjør her i dag, og som saksordførerne har redegjort veldig godt for. Jeg har likevel lyst til å knytte noen kommentarer til noen av disse vedtakene. Selv om det kan virke som ganske små saker, som ikke har fått all den oppmerksomheten de fortjener, er det definitivt viktige saker, ikke minst for dem det angår. Fornying og forbedring har vært viktig for oss i Fremskrittspartiet tidligere, og det er det fortsatt. Derfor er det bra at vi får de endringene som er foreslått i universitets- og høyskoleloven. Én av endringene er at det nå blir en felles ordning for klagesensur, der klage på karaktersetting gjennomføres som blind sensur – mot dagens ordning, der institusjonene selv kan bestemme hvilken dokumentasjon som skal følge med ved ny sensurering etter klage over karaktervedtak. Jeg var fulltidsstudent fram til 1. oktober i fjor, og da jeg nå spurte noen av mine tidligere studiekamerater hva de mente om ordningen, og hva som kunne bli bedre, svarte samtlige at denne ordningen er jo så bra, siden den sikrer alle full objektivitet og en helt ny vurdering uten innblanding fra første sensor, som åpenbart ikke er veldig godt likt av de elevene som klager. Dette er altså noe mange studenter tror er automatisk i dag – som ikke er det, men som heldigvis blir det. Det tror jeg mange er glade for, og jeg tror de aller, aller fleste vil oppleve det som et mer rettferdig system. En annen endring i universitets- og høyskoleloven er at det nå skal bli adgang til såkalte innstegsstillinger. For å henge med i kampen om de klokeste hodene og for å realisere kunnskapssamfunnet må våre universitet og høyskoler være i front på sine felt. For at en institusjon skal være i front på sine felt, må man ha – og man må skaffe – det beste mannskapet. En institusjon blir aldri bedre enn de menneskene som fyller institusjonen. Mange miljø har etterspurt en reell mulighet til å vurdere resultatoppnåelsen når det gjelder både forskning og utdanning, og hvordan vedkommende bidrar til fagmiljøets totale profil, før man ansetter dem i fast stilling. Jeg tror alle i denne salen er enige om at fast ansettelse skal være hovedregelen i norsk arbeidsliv. Jeg tror også alle er enige om at den generelle midlertidigheten er høy i UH-sektoren, selv om den sakte, men sikkert går nedover – heldigvis. Derfor kan dette være et ganske vanskelig dilemma, og det er jeg enig i. Men med klare betingelser på forhånd, med tanke på resultater og kompetanse, tror jeg at dette i det store og hele er et gode. Det vil kunne gi noe lengre midlertidighet, men man får samtidig mulighet til en langt mer forutsigbar karrierevei og karriereplanlegging. La meg også få si noen ord om endringene som berører studentenes rettigheter og plikter, som begge er viktige for våre 270 000 studenter. Vi har, og skal fortsatt ha, nulltoleranse for fusk, og nå får studentene et enda større ansvar enn tidligere, og det er bra. Medvirkning til fusk skal straffes, og de som blir tatt i en bokkontroll – ja, de blir tatt. Det kan ikke være sånn at disse skal være gratispassasjerer med holdningen at går det, så går det, uten at det er noe ris bak speilet. Studentene har et selvstendig ansvar for at dette går i orden, og det er jeg sikker på at seriøse studenter, med god informasjon på forhånd, tar ansvar for. Helt til slutt: Med dagens vedtak vil retten til utsatt eksamen i forbindelse med fødsel styrkes. Studentene får nå samme rettigheter som i resten av arbeidslivet. Med rettigheter følger plikter, og det går også den andre veien – med plikter følger rettigheter.