Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2001-01-19:
Av hensyn til folks helse går Venstre inn for at Norge skal reservere seg mot to av de tre EU-direktivene om tilsetningsstoffer i mat som vi behandler i dag. De helsefaglige motargumentene er etter Venstres syn så sterke at Norge ikke bør godta høyere grenseverdier for azofargestoffer og konserveringsmidlene nitritt og nitrat. Jeg er skuffet og urolig over langtidsvirkningene av at stortingsflertallet med Arbeiderpartiet i spissen velger å overse de helsefaglige argumentene. Ikke minst med henblikk på den voksende bekymringen for matkvaliteten norske forbrukere tilbys, er det avgjørende at folk kan stole på politikere og myndigheter, stole på at vi i denne sal følger faglige råd og benytter oss av de best tilgjengelige risikovurderinger i matsikkerhetsspørsmål. Gjør vi ikke det, men velger enten å overhøre faglige råd og skyve ansvaret over på andre, eller å krisemaksimere og spille på frykt og følelser, vil Stortinget miste tiltro og respekt i spørsmål som angår matsikkerhet, forbrukerpolitikk og folkehelse. Derfor har Venstre, sammen med Kristelig Folkeparti, valgt en linje hvor vi lytter til de faglige rådene, og mener Norge skal reservere seg mot azofargestoffer og nitritt/nitrat, mens vi derimot er innstilt på å godta direktivet om søtningsstoffet cyklamat. Nitritt og nitrat er konserveringsmidler som kan omdannes til kreftframkallende stoffer i kjøttvarer. EU-kommisjonens eget vitenskapelige råd har sterkt advart mot stoffene, og ser på dem som alvorlige helserisikoer. I tillegg til kreftfaren kan økte grenser for stoffene virke som en sovepute i forhold til å satse på best mulig hygiene i matproduksjonen. Dette har Venstre valgt å lytte til. Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Høyre har valgt å la være. Azofargestoffene kan gi allergiske reaksjoner hos utsatte grupper, særlig hos barn. Allergi er et økende problem i befolkningen, og Norge har kommet lenger enn de fleste europeiske land i forebygging og fokusering på disse problemene. Å tillate nye stoffer som er kjent for å være allergifremkallende, vil være et tilbakesteg i dette arbeidet. Jeg er ikke blant dem som vil bruke matsminkesaken til å skape et svart-hvitt-bilde hvor EU har skurkerollen, mens Norges samvittighet er ren når det gjelder trygg og sunn mat. Så enkelt er det ikke i virkeligheten. Bestemmelsene om tilsetningsstoffer i Norge og EU er nokså like, og helsemessig er det store flertallet av stoffer og mengdebegrensninger uproblematiske. I noen tilfeller betyr faktisk innføring av EU-regler en innskjerping av de norske reglene. Venstre kommer derfor ikke til å delta i noen hets mot EUs matpolitikk og EØS-avtalen generelt. Når vi nå går inn for å reservere oss mot to av de tre aktuelle direktivene, er det utelukkende fordi de helsefaglige argumentene er så sterke, og fordi alle andre utveier enn reservasjon har vært prøvd allerede. Venstre legger stor vekt på å ikke undergrave EØS-avtalen. EØS-avtalen er en god tilknytningsform til EU, som sikrer Norge adgang til hele EUs marked, og som har en overveiende positiv innflytelse på norske lover og regler. Reservasjonsretten skal derfor ikke brukes i utrengsmål, og Venstre er innstilt på å godta det tredje aktuelle direktivet om søtningsstoffet cyklamat. Her er det stor sannsynlighet for å få gode overgangsordninger i påvente av at EU høyst trolig justerer sine tillatte grenser ned mot norsk nivå. Et hovedpoeng for matsminkedirektivenes tilhengere er at norske dagligvarekjeder og matprodusenter signaliserer at de ikke har planer om å utnytte mulighetene stortingsflertallet nå gir dem til å tilby forbrukerne høyere doser av helsefarlige tilsetningsstoffer. Det er et flott initiativ. Jeg håper og tror at norske forbrukere også bidrar til å holde oppe presset for at maten vi tilbys, skal bli enda renere og sunnere, ikke motsatt. Men dette fratar selvsagt ikke Stortinget ansvaret for å sørge for at mat på det norske markedet oppfyller grunnleggende helsekrav. Det kan ikke være slik at myndighetene nå slipper å ha noen mening om hva som er helsefaglig forsvarlige grenseverdier for ulike stoffer. Det er å innføre en helt ny politisk praksis i Norge, en praksis som vil gjøre det umulig for norske borgere å ha tiltro til og respekt for at deres folkevalgte gjør sitt ytterste for å ivareta deres helse og deres sikkerhet.