Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Jeg har lyst til å starte med å si at jeg er glad for det engasjementet som er utvist både av Industri Energi og av sjøfartens organisasjoner, arbeidstakerorganisasjoner, for å holde fast ved en linje som har vært helt siden oljealderens spede begynnelse i Norge, at vårt mål er at vi skal være ledende på helse, miljø og sikkerhet – trygghet innenfor en bransje som omsetter for store beløp. Det er da også bakgrunnen for det forslaget som er framlagt. Det regelverket som i dag gjelder, har eksistert i flere tiår, og siden det ble vedtatt, har det skjedd betydelige teknologiske endringer i oljevirksomheten, noe som anerkjennes av alle parter som var på høring. Med det som utgangspunkt har vi foreslått en grenseoppgang, sånn at vi ikke skal havne i en situasjon der en når det gjelder ting som tidligere har vært omfattet av arbeidsmiljøloven, på grunn av at det flyttes fra rigg til det som i hvert fall for en lekmann ser ut som fartøy, skal unngå å måtte etterleve arbeidsmiljøloven. La meg understreke: For vår del er det uaktuelt å utfordre flaggstatsprinsippet som er knyttet til sjøfart, men det er aktuelt å få avklart grensesnittet mellom når vi snakker om sjøfart, og når vi i realiteten snakker om oljevirksomhet. Det er bakgrunnen for forslaget. Allerede den gang dagens regelverk ble vedtatt, ble det i rammeforskriftens § 4 trukket opp muligheter til å gjøre arbeidsmiljøloven gjeldende for områder i tilknytning til oljerelatert virksomhet som den i dag ikke gjelder for. Så understreker også Petroleumstilsynet i høringen at det her skjer en rivende teknologisk utvikling, og at det derfor er bra at denne saken blir reist til diskusjon på en måte som kan ta vare på det beste i norsk tradisjon med hensyn til sikkerhet, helse og miljø. Den høringen tar vi på alvor, ikke bare arbeidsgiverparten, men både arbeidsgiverparten og arbeidstakerparten, som i denne saken har ganske forskjellige synspunkter. Derfor er vi opptatt av at det å ta hensyn til den teknologiske utviklingen og tilpasse regelverket til det, best kan løses i et trepartssamarbeid, der begge sider av bordet blir tatt på alvor, og ikke bare én side blir hørt. Så har vi registrert at etter at dette representantforslaget ble lagt inn, den 7. mars, fikk statsråden det travelt med å innkalle til møte med partene for å diskutere dette saksområdet. Jeg går ut fra at statsråden da faktisk mener at det er en viktig diskusjon å ta, og at vi skal holde på prinsippene om god helse-, miljø- og sikkerhetsstandard i vår aktivitet i Nordsjøen. Det er litt påfallende at det var først da Dokument 8-forslaget ble lagt fram, at det initiativet ble tatt fra statsråden. Men det er bra at det er tatt, og at det nå er samtaler med partene for å gå gjennom dette komplekset. Jeg registrerer at til tross for flertallsinnstillingas sammenhengende argumentasjon tilsynelatende mot at det er en problemstilling som er reell som er reist, ender også den konklusjonen med – og det er jeg glad for – at regjeringa nå skal gå gjennom saken. Det synes jeg er ganske interessant og nok et eksempel på at når det gjelder arbeidsmiljø – og på samme måte som tiltak mot arbeidslivskriminalitet og sosial dumping, eller for den saks skyld tiltak mot arbeidsledighet – ja, så er det altså først når det kommer press utenfra at regjeringa tar opp forslag om å snakke med partene. Når det er sagt: Det er bra. Dette er et saksområde som kommer til å være i dynamisk utvikling framover. Den teknologiske utviklingen er ikke ferdig. Derfor mener vi altså – og det er det som står i det framlagte forslaget – at den beste måten å gjøre det på er så fort som mulig å få igangsatt og gjennomført arbeidet sammen med partene med sikte på at arbeidsmiljøloven skal gjelde for det som faktisk er oljerelatert virksomhet. Med det tar jeg opp det forslaget som står i innstillinga, fra Arbeiderpartiet og SV.