Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-06-15:
Diskusjonen om foreslåtte endringer i barnevernsloven og den diskusjonen vi hadde i Stortinget etter min redegjørelse, viser at det er annen politisk diskusjon om barnevernet i Norge i dag enn den vi hadde for en del år tilbake. På 1990-tallet handlet det om et barnevern som tok ungene. Nå står disse ungene fram og forteller om en annen virkelighet, om et barnevern som kom for sent inn. NOVA-undersøkelsen har vist det samme. De barna som får tidlig hjelp, og de barna som får mye ettervern, går det bedre med enn dem som får for lite barnevern. De siste årene har vi økt kravene til dokumentasjon ved omsorgsovertakelse. Det har vært riktig. Vi har også lagt økt vekt på hjelpetiltak i hjemmet. Det har også vært riktig. For det å bli sendt vekk på en institusjon hvis man har store atferdsproblemer, er ikke nødvendigvis nøkkelen til en løsning. Begge disse politiske målsettingene i norsk barnevern har vært viktige. Men samtidig har disse målsettingene ført til at det biologiske prinsipp er blitt sterkere enn det som nødvendigvis har vært politisk vedtatt. Derfor tar vi opp en diskusjon omkring dette i forbindelse med barnevernsloven. Vi sier også at vi ønsker å styrke barnets stemme i norsk barnevern når vi legger fram disse forslagene til endringer. Så til spørsmålet om adopsjon. Det er ikke økonomiske argumenter for hvorfor vi ønsker å endre praksis på dette området. Det er noe vi er pålagt – at vi ved alle forslag til lovendringer som vi legger fram for Stortinget, skal redegjøre for økonomiske og administrative konsekvenser. Vi ønsker å justere praksis i tråd med det som har vært Høyesteretts siste dom, som har gått i en noe annen retning enn det som var høyesterettsdommene på 1990-tallet, hvor det har vært dommer i retning av at Høyesterett har støttet opp under adopsjon. Det blir selvfølgelig ikke den vanligste formen for omsorgsovertakelse, men vi vet at de barna som blir adoptert, klarer seg like bra som andre barn. Andre land har en helt annen praksis med tanke på adopsjon enn det vi har i Norge. Blant annet i Storbritannia og USA praktiserer de adopsjon i langt større grad enn det vi gjør. Vi har kommet fram til at vi ikke ønsker å endre loven nå, men vi ønsker å justere praksis. Så har vi lagt fram et forslag til endringer i barnevernsloven, i et høringsutkast som Stortinget ikke får behandlet i dag, men hvor høringsfristen går ut i dag, som handler om åpen adopsjon, dvs. adopsjon som innebærer kontakt med de biologiske foreldrene. Så til spørsmålet om tilbakeføring etter omsorgsovertakelse. Grunnen til at vi foretar disse endringene, er at vi vet at det har vært mange saker hvor barn har blitt tilbakeført til biologiske foreldre, og så har de havnet i et fosterhjem eller på en institusjon igjen. Det skaper mye uforutsigbarhet. Derfor ønsker vi at det skal være sikkert at den omsorgen de føres tilbake til, er god. I dagens lov, slik den kan leses, er det omtrent 50 pst. sjanse for at det skal være god omsorg, som er kriteriet for å bli tilbakeført. Det mener jeg er for svak rettssikkerhet for barn. Derfor ønsker vi å endre dette til overveiende grad av sannsynlighet. Så til spørsmålet om ettervern. Vi er opptatt av at ettervern skal være regelen og ikke unntaket. Forslaget som Kristelig Folkeparti og Venstre fremmer, handler om lovfesting av ettervern. Jeg vil si at det viktigste er innholdet i ettervernet. Ettervern kan være besøk en gang i måneden et sted. Det er ikke sikkert det er godt ettervern, så her vil jeg si at kvaliteten på ettervernet er langt viktigere enn en lovfestet rett til ettervern. Jeg vil også si at mange takker nei til ettervern når de er 18 år. Derfor vil vi i loven skrive inn at man skal bli kontaktet av barnevernet når man er blitt 19 år, med tanke på å evaluere ettervernet og spørre om de som takket nei da de var 18, nå ønsker seg ettervern. Når det gjelder individuell plan, handler det om samordning av tiltak overfor dem som får hjelp fra flere hjelpeinstanser. Det kan være funksjonshemmede, og det kan være de som får hjelp fra psykisk helsevern. Det er altså noe annet enn tiltaksplan og omsorgsplan. Derfor ville det være galt å stille krav om at individuell plan skal være på plass før vedtak i fylkesnemnda. Det kan forsinke saken. Jeg tror det har vært noe sammenblanding i diskusjonen her når det gjelder hva som er tiltaksplan. Det handler også om noe annet enn det som er tiltaksplan og omsorgsplan, det handler om en individuell plan som handler om samordning av ulike hjelpetiltak. Tilbakemelding til melder handler ikke om at vi skal la personsensitive opplysninger flyte, men det handler om en bedre samordning av hjelpetiltak for barn og unge.