Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Regjeringen har nærmest tryglet om å få kulturpolitikken som kamparena, og den har lyktes godt med det. Det startet med nytale om armlengdes avstand og frihet. Det fortsatte med en trontale der verken kultur, idrett eller likestilling var nevnt, og så et statsbudsjett så svakt at det umiddelbart luktet opprør blant ellers vennligsinnede samarbeidspartnere og i egne partirekker. I kulturpolitikken lovet regjeringen en ny retning. Det dreier seg utvilsomt om nytale, om såkalt armlengdes avstand og frihet, men i mer praktisk og håndfast forstand om dårligere økonomi for kunst og kultur, frivillige organisasjoner, medier og idrett. Ingen områder skjermes fra budsjettets hovedsatsing – skattekutt til de rikeste. Og for virkelig å få vist fram sin budsjettprofil ble Den kulturelle spaserstokken fjernet, sammen med Kulturkort for ungdom. Budsjettet er en oppskrift full av ingredienser som tar Norge i feil retning. Det bygger opp om unorske verdier, som økende forskjeller mellom folk, svekking av fellesskapets muligheter til å bygge ut velferden gjennom kommunene og dårligere kår for frivillig virksomhet i by og bygd – det som virkelig får oss til å holde sammen som samfunn, det som samler folk og gir livskvalitet og integrering. I Organisasjons-Norge er budsjettet møtt med hoderisting og bekymring og til dels sinne fordi regjeringspartiene til de grader har senket samfunnets og fellesskapets ambisjoner. Det er skapt usikkerhet og uforutsigbarhet. Det er engasjementet fra tusenvis av frivillige aktører og organisasjoner som sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre har sørget for en litt mildere kursdreining. Det skal de ha all ære for. Støtte til idrettsanlegg, økt momskompensasjon, forbedrede tilskuddsordninger og bedre kår for kulturen har fått en viktig plass i Arbeiderpartiets budsjettforslag for 2015. Vi skal tilbake på 1 pst.-sporet for kulturlivet, og på veien dit har vi betydelig økte satsinger gjort i samråd med aktørene. Den kulturelle spaserstokken er selvsagt tatt med, og det samme er et tilskudd på 35 mill. kr til en modernisert form for Kulturkort for ungdom. Det er fordi vi velger bort skattekutt, og da er det nettopp rom for slike bevilgninger. For Arbeiderpartiet er det viktig at kulturen når ut til alle, at vi bidrar til å utjevne skjevheter også når det gjelder kultur. Vi vet at forbruk av kulturtilbud øker med nærhet, og det øker med inntekt. Det reduseres tilsvarende hos dem som har minst. I det budsjettet som er lagt fram, er det en klokkertro på marked og private løsninger også på kulturfeltet. Ja, det kan se ut som det er Markeds-Høyre som har vunnet over Kultur-Høyre. Det har snart gått halvannet år siden partilederne fra Høyre og Fremskrittspartiet fortalte at de var enige om en betydelig prioritering av frivilligheten. Den gangen var det valgkamp. Nå er partilederne blitt henholdsvis statsminister og finansminister, og det er blitt politisk hverdag. Det eneste som er blitt tydeligere når det gjelder frivilligheten, er at forventningene ikke er blitt innfridd. Og selv om regjeringserklæringen omhandler frivilligheten på omtrent annenhver linje, så blir politikken omsatt til kutt – kutt til Studieforbundet, kutt til frivillige organisasjoner, kutt i momskompensasjonsordningen til idrettsanlegg, kutt i bevilgninger til musikkutstyrsordningen, 4H blir kastet ut av kontorene sine. Frivillige organisasjoner, som er avhengige av spillemidler, bekymrer seg for framtiden når de kommersielle aktørene skal inn og hente overskudd fra spillmarkedet. Denne uken har regjeringen frivillighetsuke. Det inviteres til møter, og erklæringer skal underskrives. Det må være med en viss bismak organisasjonene involveres i det arbeidet, for bak alle ordene ligger minnene om statsbudsjettet og kuttene.