Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2012-03-29:
En stor gruppe pasienter med kroniske smerter har et mangelfullt tilbud. For å synliggjøre dette vil jeg ta fram en historie om en ung mann på 35 år, som rett før jul kom til smerteavdelingen ved Oslo universitetssykehus. Han kom med ambulansefly, som var den eneste forsvarlige måten å reise på. Før dette hadde han vært innlagt i fem uker på et lokalt sykehus et annet sted i landet, der helsepersonell hadde forsøkt å redusere hans intense smerter så godt de kunne. De hadde prøvd det meste. Han har levd i et smertemareritt i seks år. Personalet på lokalsykehuset hadde forsøkt å få ham overført til et bedre behandlingstilbud og hadde vært i kontakt med flere regionsykehus for å høre om de kunne ta imot pasienten. Ingen av sykehusene ville fordi de manglet kunnskap og behandlingstilbud. På Oslo universitetssykehus sa de seg villige til å ta imot ham, men bare poliklinisk. Han ble derfor innlosjert på pasienthotellet. Fordi han var avhengig av pleie, måtte hans mor fly til Oslo fra en tredje landsdel for å innlosjeres på sønnens dobbeltrom på hotellet. Denne unge mannen har kone og flere barn, og smertene er i ferd med å ødelegge hele familien. Han klarer ikke å være far for sine barn og opplever at situasjonen i praksis er en belastning for hele familien, og han er selv dypt deprimert. På Rikshospitalet fikk han et par polikliniske timer innimellom andre allerede oppsatte pasienter, og på morgenen den tredje dagen ble han fraktet tilbake til sitt lokalsykehus. Der er han fortsatt innlagt, uten noe godt tilbud, og uten at smertene er behandlet. Han venter på ytterligere utredning av sine smerter samt et bredt tverrfaglig tilbud. Dette er historien om en pasient som trenger et behandlingstilbud som ikke eksisterer i Norge i dag. Hans historie er dessverre ikke unik, det er mange i hans situasjon. I dag er det ingen som vet hvor mange som er såpass sterkt smerterammet som denne mannen, og det er bl.a. derfor behandlingsmiljøene etterspør et kvalitetsregister. Men vi vet at en stor andel av befolkningen har langvarige smerter og er storforbrukere av helsetjenester og trygdeytelser. Dette er en sammensatt gruppe av mennesker med ulike historier og sykdomsbilder. Det er kreftpasienter, det er pasienter med muskel- og skjelettlidelser, og det er pasienter som har psykiske og somatiske lidelser. Det er sterke historier om mennesker som har store belastninger og betydelig redusert livskvalitet. Forfatter Mette Grøholdt skrev en prisbelønnet kronikk for en stund tilbake hvor hun beskrev en opplevelse av å være en av de stumme plagede – de som ikke konkurrerer med akuttragediene i løssalgsavisene, og som ikke er synlige i helsevesenets prioriteringer. Mange av dem er helbredet for alvorlig sykdom, men er allikevel ikke friske. Mange av disse pasientene blir langvarig sykmeldt, utstøtt av arbeidslivet og får dårlige levekår som forverrer situasjonen. I den store undersøkelsen Pain Proposal fremgår det at 25 pst. av kroniske smertepasienter oppgir at de har mistet jobben på grunn av smertene. Hele 50 pst. av alle uførevedtak skyldes kronisk smerte og er den viktigste årsaken til at så mange blir uføretrygdet. For den enkelte betyr dette at de mister muligheten til å delta og bidra i arbeidslivet, og at de ikke lenger får være en del av det sosiale fellesskapet på jobben. I tillegg mister samfunnet viktige ressurser. Forekomsten av kronisk smerte hos barn og ungdom er dårlig kartlagt i Norge, men noen kartlegginger tyder på at stadig flere barn sliter med smerter, og at stadig yngre aldersgrupper rammes. En studie av 12–15-åringer i Sør-Trøndelag og Nord-Trøndelag viser at 17 pst. var regelmessig plaget av hodepine, magesmerter, ryggsmerter eller smerter i armer og ben. Forbruket av smertestillende medisiner blant 15–16-åringer er høyt og har steget betydelig de siste ti årene. Langvarig smerte rammer altså en stor del av befolkningen. Nesten uansett omfang av smerteproblematikk møter de et helsevesen som mangler kompetanse og behandlingstilbud. De med omfattende smerteproblematikk opplever ofte langvarig sykehusopphold, uten å få et tilfredsstillende resultat. I primærhelsetjenesten ser man at det er behov for å samhandle med en tverrfaglig smerteklinikk i sitt sykehusområde, men det er flere sykehusområder som mangler et tverrfaglig behandlingstilbud. Blant annet hadde Sørlandet sykehus planlagt å opprette en tverrfaglig smerteavdeling, men den satsingen ble strøket fra budsjettet tidligere i år. Siden 2007 har oppdragsdokumentene fra Helse- og omsorgsdepartementet hatt med en formulering om å bedre situasjonen for smertepasienter gjennom å øke kompetanse og kapasitet på sykehusene, uten at det i nevneverdig grad har bedret tilbudet. I år er det ingen slik formulering i oppdragsdokumentene. Jeg vil be helseministeren kommentere bakgrunnen for dette og spørre om økt kompetanse og økt kapasitet i smertebehandling ikke lenger er en prioritert oppgave. Fagmiljøene etterspør en bred innsats for å bedre kompetansen og undervisningstilbudet og at man må sikre et likeverdig og medisinsk tilfredsstillende diagnose- og behandlingstilbud over hele landet. I tillegg mener de det er behov for regionale og nasjonale nettverksfunksjoner for å sikre kompetanseoverføring til alle ledd i helsetjenesten. Det må også sikres kompetanseutbygging på spesielle befolkningsgrupper, f.eks. når det gjelder behandling av barn. Det er dokumentert at ubehandlet smerte hos barn og unge har avgjørende betydning for om de kan tilpasse seg samfunnet, fullføre skolegang og delta i arbeidslivet. Jeg vil berømme Helse Sør-Øst, som i vinter har utarbeidet en veileder for tilbud til pasienter med langvarige smerter. De anbefaler bl.a. at det etableres tverrfaglige smerteklinikker i hvert sykehusområde som kan behandle smerteproblemer som ikke kan håndteres godt nok i kommunehelsetjenesten eller i den øvrige spesialisthelsetjenesten. De anbefaler et minimum av kompetanse i tilknytning til en tverrfaglig smerteklinikk som også skal bidra til at lokalmedisinske sentre har nok kompetanse til å avklare og behandle enklere smertetilstander. De anbefaler å videreutvikle det regionale kompetansesenteret for behandling av langvarige smerter i tilknytning til avdeling for smertebehandling ved Oslo universitetssykehus, og det regionale kompetansesenteret kan gjennom forskning, tverrfaglig fagutvikling og nettverksfunksjoner styrke kunnskapsbasen for smertebehandling. De anbefaler også at kompetansesenteret skal etablere fagnettverk som omfatter hele helseregionen, at det settes frister i tråd med prioriteringsveilederen, og endelig at finansieringen må styrke opprettelse og drift av tverrfaglige smerteklinikker. Dette er forslag og anbefalinger som Høyre støtter. Jeg vil utfordre helseministeren til å ta tak i de anbefalingene som er gitt av Helse Sør-Øst, og la det bli retningsgivende og gjeldende for hele landet. Det forutsetter imidlertid at det blir avsatt midler til å kunne gjennomføre satsingen. Fagmiljøene etterspør nasjonale, faglige retningslinjer for smertebehandling, og jeg vil be helseministeren sørge for at slike blir utarbeidet. Det vil kunne bidra til en mer lik behandling uansett hvor en bor i landet. Det er viktig å sikre bedre kapasitet i tilbudet til smertepasienter. Minst like viktig er det å sikre god kvalitet. Vi må sikre at hjelpen faktisk hjelper. Dessuten må vi ivareta pasientsikkerhet på en bedre måte enn i dag. Skal vi kunne bidra til å sikre god kvalitet, er det avgjørende å heve kompetansen betydelig. Fastlegene er første linje ut mot pasientene, og de må ha nødvendig kunnskap til å vurdere pasientenes smerte- og helsetilstand. Om lag 50 pst. av alle konsultasjoner hos fastlegen dreier seg om smerter. Likevel gis det bare få timers undervisning i smertebehandling på medisinstudiet. Det er nødvendig å styrke fastlegenes kompetanse med hensyn til å tolke og forstå kronisk smerte. Dette er ikke minst viktig når den kommunale helse- og omsorgstjenesten skal ta et større ansvar for pasienter med kroniske lidelser som et ledd i Samhandlingsreformen. Dette er et forsømt område innen helsetjenesten, og jeg ser fram til å høre helseministerens svar på disse utfordringene.