trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2004-02-04:
Det er klare retningslinjer for hvordan spørsmålet om ansattes pensjonsordninger må håndteres i tilfeller der det er en konkurranse mellom kommunale og private leverandører. Hovedregelen er at gjeldende konkurranselovgivning og EØS-rett stiller visse krav. Det innebærer at dersom f.eks. en kommune skal stille krav til at sosiale ordninger, som pensjonsordninger, skal inngå i et tilbudsgrunnlag fra private aktører, må det gjøres på en måte som tilfredsstiller ikke-diskrimineringsprinsippet og proporsjonalitetsprinsippet. Ikke-diskrimineringsprinsippet innebærer bl.a. at det ikke legges inn betingelser som er vanskeligere å oppfylle for utenlandske aktører enn for norske. Proporsjonalitetsprinsippet innebærer at det ikke skal legges inn betingelser som er mer tyngende enn nødvendig. Dersom kommunen oppfyller disse kravene, vil det innenfor dagens gjeldende regelverk være mulig for kommunen å stille ulike typer krav til et tilbud. Men jeg mener at det skal være opp til hver enkelt kommune å avgjøre hvilke betingelser de ønsker å stille til et beregningsgrunnlag i en anbudskonkurranse innenfor rammene av dette regelverket. Jeg ser det derfor f.eks. ikke som hensiktsmessig å lovregulere hvilke forhold som skal inngå i beregningsgrunnlaget i en anbudsrunde. En slik lovregulering er etter min mening i strid med prinsippet om lokalt selvstyre. Jeg har også tiltro til at private leverandører som eventuelt overtar ansvaret for tidligere kommunalt ansatte, ivaretar de ansattes rettigheter og behov uten at det er nødvendig å regulere dette i lovs form. Spørsmålet som Pensjonskommisjonen tar opp, er et spørsmål om man skal innføre generell tjenestepensjon for alle, både i privat og i offentlig sektor i Norge Det er et spørsmål som jeg mener vi skal ta stilling til som et ledd i arbeidet med Pensjonskommisjonens innstilling. Det henger ikke nødvendigvis sammen med spørsmålet om hvilke krav kommunene skal stille, eller hvilke krav staten primært skal stille til kommunesektoren.
Erna Solberg (Høyre), 2004-02-04:
Det er helt klart at dette er en diskusjon som vi går åpent inn i i forhold til Pensjonskommisjonen, om man skal etablere et generelt regelverk som gjør at man skal ha tjenestepensjoner. Det vil være en del av det jeg mener man også må diskutere som et grunnlag for et generelt nasjonalt kompromiss for å få bedre pensjonsordninger, samtidig som vi må ta hensyn til at vi ikke påfører norsk næringsliv kostnader som gjør at vi faktisk måtte miste arbeidsplassene fordi vi har kommet ut av rute med hva andre land har som kostnadsnivå på de samme tjenestene. Men det er etter mine begreper et helt annet og prinsipielt overordnet spørsmål, et spørsmål om hvilke krav den enkelte kommune i en anbudskonkurranse stiller. Og der er mitt grunnleggende svar at jeg har tiltro til kommunesektoren. Jeg mener at kommunestyrene må ta stilling til dette selv, og jeg ønsker ikke å detaljregulere hvilken frihetsgrad kommunene skal ha. Egentlig hadde jeg håpet at Senterpartiet, som vanligvis snakker om lokalt selvstyre, hadde ment det samme.
Erna Solberg (Høyre), 2004-02-04:
Jeg synes det akkurat viser forskjellen når det gjelder det lokale selvstyret, hvor man innenfor Høyre kan gjøre litt ulike valg. Men la meg gi et godt eksempel på hvor vanskelig det er å gi et prinsipielt svar på dette: Det er f.eks. slik at snøbrøyting i mange kommuner er konkurranseutsatt. Flertallet av dette landets kommuner driver ikke sin egen snøbrøyting, i alle fall ikke fullt ut. Mange av dem som driver snøbrøyting i små kommuner i dette landet, er bønder som har dette som tilleggsnæring. De er selvstendig næringsdrivende. Hvis man skal ha slike prinsipielle overlegninger, er problemet hvilket krav til tjenestepensjon og pensjonsrettigheter man skal ha for en enslig mann som driver og kjører traktoren sin for å fjerne snøen. Det betyr altså at man må ta litt forskjellige hensyn forskjellige steder, ut fra hvilke områder det gjelder. Så har vi generelt et pensjonskrav knyttet til sykepleierne som gjør at alle sykepleiere er garantert en pensjonsordning. Man kan selvfølgelig diskutere disse spørsmålene på generelt grunnlag. Jeg har tillit til at man i kommunene kommer til å velge å ivareta det beste konkurransegrunnlaget, slik som de ser det, men at de også kommer til å ivareta de ansattes interesser. Jeg tror det er viktig å verne om det kommunale selvstyre. Hvis vi skal detaljregulere alt, også innenfor konkurranseutsatt område, kan vi egentlig gjøre kommunene til en filial av staten. Jeg hadde som sagt håpet at det ikke var det Senterpartiet egentlig ville.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-02-04:
Mitt spørsmål går til miljøvernministeren: «Miljøverndepartementet gav like før årsskiftet klarsignal for en fireårig handlingsplan for å redde fjellreven. Ifølge Aftenpostens nettutgave 25. januar 2004 innebærer dette jakt på rødrev samt fôring av fjellrev. Dette er i strid med faglige råd som framkommer i «Handlingsplan for fjellrev», utgitt av Direktoratet for naturforvaltning(DN) (DN) Hvilke faglige begrunnelser har statsråden lagt til grunn for vedtaket om handlingsplanen?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-02-04:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er helt riktig at det her er en bred politisk enighet om å bevare fjellreven, og det setter sikkert både statsråden og fjellreven pris på. Om rødreven gjør det samme, er jeg litt mer usikker på, men det får både vi og rødreven se på etter hvert. Det som opptar meg litt her, er at man på både svensk og finsk side har gjort forsøk for å bevare fjellreven. Da er det naturlig å spørre statsråden om han har samarbeid med de andre nordiske land når det gjelder bevaring av fjellreven, for her er man jo innenfor et geografisk samlet område. Har man utvekslet noen erfaringer for å bevare fjellrevbestanden?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-02-04:
Det er helt riktig at vi fikk tilbakemelding i forbindelse med budsjettet på dette. I hvor stor grad vi kjente til de forsøkene som var gjort i våre naboland, skal være usikkert, men jeg tror det er viktig at man har en dialog med Sverige og Finland på dette området, i og med at det berører begge disse landene og man i realiteten forvalter en felles fjellrevstamme her. Men vil det være aktuelt å utvide disse forsøkene når det gjelder bevaring av fjellrev, med hensyn til både uttak av rødrev, fôring og avl, utover den plan som nå er lagt til grunn?
Børge Brende (Høyre), 2004-02-04:
Det er gledelig at representanten Korsberg synes å være opptatt av at forvaltningen av dyregruppen rovdyr, som fjellreven tilhører, i størst mulig grad bygger på faglige råd fra Direktoratet for naturforvaltning. Å bevare fjellreven i Norge er et viktig miljømål. Dette er også presisert av Stortingets energi- og miljøkomite flere ganger, bl.a. så sent som ved behandlingen av budsjettet for inneværende år. Jeg har nylig gitt Direktoratet for naturforvaltning klarsignal til å sette i gang en handlingsplan for å forhindre at fjellreven forsvinner fra norsk natur. Departementets klarsignal kom etter en grundig behandlingsprosess. I denne prosessen utarbeidet direktoratet et utkast til handlingsplan, sendte utkastet på høring og mottok kommentarer fra en rekke instanser. Direktoratets handlingsplan ble deretter oversendt departementet. Miljøverndepartementet har i brev av 27. desember 2003 sluttet seg til at direktoratet viderefører eller setter i gang tiltakene som er foreslått i handlingsplanen. Dette dreier seg om tiltak som innfanging og avl av fjellrev for senere utsetting i naturen, identifisering av viktige leveområder for fjellrev og styrking av kunnskapen om forholdet mellom rødrev og fjellrev. I direktoratets handlingsplan er også tiltak som rødrevkontroll og fôring av fjellrev drøftet. Det er usikkerhet i fagmiljøet om hvor stor effekt rødrevkontroll og fôring vil ha for fjellreven. Noen mener at rødrevkontroll og fôring vil ha positiv effekt på fjellrevens overlevelse, mens andre stiller seg tvilende til dette. Både rødrevkontroll og fôring av fjellrev er tiltak som blir gjennomført i Sverige. Jeg har lagt til grunn at fjellrevens situasjon i Norge er svært alvorlig, samtidig som arbeidet med å sikre arten er vanskelig. Det er vanskelig fordi det er usikkerhet knyttet til hvorfor bestanden av fjellrev ikke har tatt seg opp igjen etter at arten ble fredet for over 70 år siden. Miljøverndepartementet mener at tiltak som rødrevkontroll og fôring av fjellrev ikke bør være uprøvd, da det dreier seg om å forhindre at en av karakterartene i fjellnaturen forsvinner fra Norge. Derfor har departementet bedt direktoratet gjennomføre et prosjekt med rødrevkontroll i utvalgte områder og forsøk med fôring av fjellrev i tilknytning til dette. Prosjektet vil bli fulgt opp med løpende evaluering av konsekvenser. For øvrig har jeg varslet tiltakene rødrevkontroll og fjellrevfôring i et eget brev til Stortingets energi- og miljøkomite av 24. november 2003, i tilknytning til budsjettbehandlingen. Jeg understreket i brevet at disse tiltakene ikke ville bli igangsatt før Stortinget hadde behandlet Miljøverndepartementets budsjettproposisjon og eventuelt ikke hatt merknader. Jeg har merket meg at verken Fremskrittspartiet eller andre hadde noen innvendinger i budsjettinnstillingen mot de tiltakene som jeg eksplisitt varslet komiteen om i dette brevet.
Børge Brende (Høyre), 2004-02-04:
Som jeg understreket i mitt første svar, er dette med rødrevkontroll og fôring av fjellrev omdiskutert i fagmiljøet. I Sverige og Finland har man forsøkt dette i flere år, og man har også fått resultater knyttet til dette som har ført til at man har videreført denne type satsing. Jeg synes at det er naturlig å se de norske prosjektene i sammenheng også med de prosjektene som har vært i Sverige og Finland. Men på grunn av at dette har vært diskutert i fagmiljøer også i Norge, hvor en del ledende forskere sier at vi ikke har sjanse til å redde fjellreven uten at vi prøver ut dette med rødrevkontroll og fôring, syntes jeg det var riktig at vi på begrensede områder prøver det ut. Men samtidig ville jeg varsle komiteen om dette eksplisitt og si at jeg ikke ville igangsette dette uten å få Stortingets tilbakemelding på det. Når jeg da ikke fikk negative tilbakemeldinger fra Stortinget, satte jeg det i gang, men på de premissene.
Børge Brende (Høyre), 2004-02-04:
Det som er viktig, er at de begrensede forsøkene som nå vil skje med rødrevkontroll og fôring, følges opp med en løpende evaluering av konsekvensene. Gjennomføring av disse tiltakene vil dermed også bidra til at vi får mer faglig kunnskap som grunnlag for den fremtidige forvaltningen av fjellreven. Det er rammen rundt det fra departementets side. Grunnen til at vi også har tatt opp dette, er at det i en sluttrapport fra LIFE-Nature-prosjektet «Bevarande av fjällräv …», som de svenske myndighetene på området har utarbeidet, sies at «kombinert med rødrevkontroll» er fôring «vurdert som effektive» tiltak «under forutsetning av at det finnes tilstrekkelig med fjellrev i det aktuelle området. Prosjektet er gjennomført i perioden juli 1998-desember 2002. Svenske og finske institusjoner som har deltatt i prosjektet er bl.a.: Stockholms universitet …» – og diverse andre. Det sies at det er ønskelig å videreføre dette for å kunne evaluere om det er effektive prosjekter.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-11-10:
Jeg vil framsette to private forslag. Det ene forslaget går på å innføre en straffebestemmelse mot seksuell omgang med dyr. Det andre forslaget jeg vil fremme, er om å få en bredt sammensatt kommisjon for evaluering av politiske, juridiske, økonomiske og økologiske forhold i fiskeriene og hvordan globaliseringen og privatiseringen av ressursene påvirker fiskeriene og kystsamfunnene.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-11-10:
Jeg er helt enig med spørsmålsstilleren i at omstillinger i Posten har ført til at man flytter utgifter over på trygdebudsjettet, slik at det koster omtrent det samme for staten, man har bare flyttet det til et annet budsjett. Posten skal gå med post, ikke gå med overskudd. Servicenivået i Posten har gått ned. Det har jeg selv erfart. Hva har statsråden tenkt å gjøre for å bedre servicenivået, eller i det minste holde det på det samme nivået som vi hadde før Posten skulle begynne å gå med overskudd?
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-10:
På vegne av representanten Olav Gunnar Ballo og meg sjøl vil jeg fremme forslag om utarbeidelse av kriterier for en minstenorm for legedekningen ved norske sykehjem.
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-10:
De forholdene i Posten som vi har fått beskrevet de siste dagene, gjelder også for andre statlige virksomheter. Vi kjenner til at det f.eks. i Vegvesenet har vært en omorganisering som mange steder har ført til en kraftig økning i sykefravær og i uføretrygding. Innsparingene på ett område fører altså til økte utgifter på andre, som andre her har vært inne på. Vil statsråden, når Regjeringa forbereder eller foreslår denne type omorganiseringer for framtida, ta initiativ til at man tar med hele samfunnsregnskapet, og at man også beregner de utgiftene denne type forslag medfører, ikke bare de kortsiktige innsparingene?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-11-10:
På vegne av representanten Gjermund Hagesæter og meg selv vil jeg fremme forslag om kompensasjon/tilleggsbevilgning for skattesvikten i norske kommuner i 2004.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2004-11-10:
Jeg vil få lov til å stille et spørsmål til arbeids- og sosialministeren: Fremskrittspartiet har i en årrekke kjempet for at gifte og samboende pensjonister skulle få hver sin fulle og rettmessige grunnpensjon. Da er det jo hyggelig å kunne lese, bl.a. i en artikkelserie fra Kristelig Folkepartis stortingsrepresentanter: «Gifte og samboende pensjonister bør likestilles med andre pensjonister.» Spørsmålet mitt til arbeids- og sosialministeren er følgende: Kan vi nå forvente at Kristelig Folkeparti er villig til å fortsette kampen sammen med Fremskrittspartiet, slik at disse pensjonistene får sin fulle og rettmessige grunnpensjon og ikke avkorting som følge av samlivsform?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2004-11-10:
Det er helt riktig at man har oppfylt den biten av avtalen. Det som er spørsmålet mitt, er om begrepet «likestilles» er slik å forstå at Kristelig Folkeparti nå vil arbeide sammen med Fremskrittspartiet for nettopp den likestillingen. Vi har fått til en utjamning og en forbedring av ordningen, men vi er ikke i mål. Vi ønsker å få en 100 pst.-ordning som gjør at man faktisk får sin fulle og rettmessig opparbeidede grunnpensjon. Det som er spørsmålet mitt, er om Kristelig Folkeparti nå vil være med på en ytterligere opptrapping på et senere tidspunkt, slik at vi får dette på plass. Det er jo slik det må forstås når man skriver at «gifte og samboende pensjonister bør likestilles». Jeg håper at arbeids- og sosialministeren kan være enig i den betraktningen.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2004-11-10:
Grunnen til at denne debatten har oppstått nå, er at Regjeringen, bl.a. i forbindelse med evalueringen av IA-avtalen i fjor, faktisk har innrømmet at man ikke når målet for sykefraværet. Det hadde man faktisk allerede i utgangspunktet tatt innover seg før man kom med dette forslaget. Det viktigste rundt denne problemstillingen var at IA-avtalen bygde på tre hovedpilarer. Det var tre ting man i hovedsak skulle prøve å få til. Det var å få flere funksjonshemmede ut i jobb, det var å heve den reelle pensjoneringsalderen, og det var å redusere sykefraværet med 20 pst. innen utgangen av 2005. Med det forslaget som nå ligger i statsbudsjettet, om å øke egenandelene for bedriftene ved sykefravær med 10 pst., ser ikke statsråden at hvis man ser dette opp mot det å få funksjonshemmede ut i jobb, får man den motsatte effekten på et av hovedmålene, fordi det blir vanskeligere for funksjonshemmede og personer med kronisk sykdom å få en jobb ute i næringslivet?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2004-11-10:
Jeg vil få lov å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Dette året har det kommet nye regler for dekning av utgifter til næringsmidler. Dette har ført til at noen barn med medfødte stoffskiftelidelser har falt ut av stønadsordningen i folketrygdloven § 5-14. For noen koster spesialmat 40 000 kr pr. mnd. Selv om dekningsgraden er 90 pst., blir 4 000 kr en stor belastning for dem det gjelder. Dette angår ikke mange barn, men uten spesialkosten vil noen dø og noen bli mentalt tilbakestående eller miste fysisk funksjonsevne, ifølge ekspertene. Hva kan gjøres for å hjelpe disse barna?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2004-11-10:
Min oppfølging blir rett og slett følgende: På vegne av disse barna takker jeg helse- og omsorgsministeren for at han har grepet fatt i denne saken etter at den kom opp, og gratulerer ham for godt utført arbeid.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Det er riktig som representanten Nesvik sier, at Kristelig Folkeparti gjennom mange år har stått for det syn at en måtte skape en større grad av rettferdighet i pensjonen for gifte og samboende pensjonister. Det er en av grunnene til at vi inngikk en avtale med Fremskrittspartiet om en forbedring av pensjonen for denne gruppen. Den avtalen har vi oppfylt gjennom det budsjettforslaget som Regjeringen har lagt fram for Stortinget i høst.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Det er ikke vanskelig å være enig i det prinsipielle utgangspunktet. Men vi står nå foran en omfattende reform av hele folketrygden, hvor noe av det aller viktigste er å sikre at folketrygden blir bærekraftig også for framtidige generasjoner. Samtidig skal vi sikre et rettferdig pensjonssystem, et enklere pensjonssystem og et pensjonssystem som i større grad enn i dag stimulerer til arbeid. Foreløpig har jeg til gode å se at Fremskrittspartiet vil være med på en helhetlig reform av folketrygden. Men i den grad partiet vil det, er det klart at dette er et spørsmål som det er naturlig å drøfte når Stortinget behandler Regjeringens forslag til pensjonsreform og den stortingsmeldingen vi vil fremme om det.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Jeg er enig med representanten Alvheim i at vi bør være rause med hverandre i politikken og gi honnør til dem som tar et initiativ og får et initiativ igjennom. Historisk sett er det et faktum at Kristelig Folkeparti, i likhet med Fremskrittspartiet, har vært opptatt av en større grad av rettferdighet når det gjelder pensjon for denne gruppen. Vi kan vel gjensidig være såpass rause med hverandre at vi kan si at det vedtaket som Stortinget har fattet, og som innebærer at denne opptrappingen har skjedd, og fortsetter å skje i 2005 hvis Regjeringens budsjettforslag blir vedtatt, ikke hadde vært mulig uten så vel Fremskrittspartiet som Kristelig Folkeparti og de øvrige regjeringspartiene.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Vi står overfor et betydelig reformbehov når det gjelder folketrygden. Det er fullt mulig for dette storting å skyve det over på neste storting, og for neste storting å skyve det over til det stortinget som kommer deretter. Men noen må ta ansvar for de framtidige generasjoners pensjoner, fordi vi er i en helt annen situasjon i dag enn vi var i da folketrygden ble innført. Vi hadde langt flere yrkesaktive bak hver pensjonist enn det vi har nå. Vi jobbet lenger og var i pensjon kortere enn det vi er nå. Derfor er det et betydelig reformbehov. Det er selvfølgelig fullt mulig å hakke løs på enkeltelementer i Pensjonskommisjonens innstilling og dermed undergrave det som Jens Stoltenberg sa ved inngangen til denne perioden, nemlig at det å få gjennomført et bredt forlik når det gjelder pensjonsreformen, var den viktigste saken dette stortinget burde behandle. Det står denne regjeringen fast på, og vi kommer til å fremme en sak for Stortinget. Så må det være opp til Stortinget og partiene her å ta ansvar for framtidens pensjonister.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Jeg ser med glede fram til en verdidebatt med Arbeiderpartiet og Jens Stoltenberg. Hvis vi kan gjøre den valgkampen som kommer, til en fokusering på andre verdier enn de rent materielle, vil det i Kristelig Folkepartis øyne være en god utvikling. Vi kommer til å fokusere på familieverdier som har med familienes valgfrihet å gjøre. Vi kommer til å fokusere på respekten for menneskeverd, ansvarlig forvaltning av naturressursene og miljøet. Dette er viktige verdispørsmål for Kristelig Folkeparti. Og når vi snakker om verdispørsmål, er det en slik bredde av spørsmål vi ønsker å ta opp. Vi har innsett at i dette storting og i alle storting etter at abortloven ble vedtatt, har det vært et flertall for den loven. Derfor har vi arbeidet for å redusere antallet aborter på andre måter, bl.a. gjennom en offensiv handlingsplan for abortforebyggende tiltak. Det kommer vi til å følge opp, i tråd med det vi har gjort i denne perioden.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Vi kommer til å arbeide med disse spørsmål som har med liv og død å gjøre i det dypeste alvor, ut fra de utfordringer vi står overfor. Det gjelder spørsmålet om vern om livet ved livets slutt. Vi kommer til å stå klart imot alle forsøk på å fremme aktiv dødshjelp. Vi kommer også til å arbeide for et bedre vern i livets begynnelse, for det synes vi er viktig. Men det store spørsmålet er ikke nå om Kristelig Folkeparti vil komme med nye framstøt i forhold til f.eks. bioteknologiloven, som vi har fått vedtatt i dette stortinget. Det store spørsmålet er hva alliansen Arbeiderpartiet og SV vil gjøre med bioteknologiloven. For SV har stemt for den bioteknologiloven som nå gjelder, men Arbeiderpartiet har stemt imot den. Det er et interessant spørsmål, som vi vil måtte få avklart i den verdidebatten som vi ser fram til å få bl.a. med Arbeiderpartiet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Når man skal angripe en politisk motstander eller medspiller, bør man i hvert fall holde seg til fakta. Jeg har på ingen måte tatt president Bush eller hans synspunkter til inntekt i den norske debatten. Tvert imot har jeg gjort det klart at en norsk debatt er en norsk debatt, og en amerikansk presidentvalgkamp er noe helt annet. Når det gjelder verdispørsmål, er det riktig at i enkelte spørsmål som har med familiens stilling å gjøre, som har med synet på stamcelleforskning å gjøre, osv., har Kristelig Folkeparti oppfatninger sammenfallende med det som Bush-administrasjonen har stått for. Men i en rekke andre spørsmål som også er verdispørsmål, som har med menneskerettigheter å gjøre, som har med dødsstraff å gjøre, som har med synet på Irak-krigen å gjøre, som har med synet på miljøvern og hele klimapolitikken å gjøre, har Kristelig Folkeparti andre verdistandpunkter enn Bush. Det er stor avstand. Derfor er det ikke mulig å klistre Kristelig Folkeparti eller Kristelig Folkepartis leder til George Bush, slik Marit Nybakk nå forsøker å gjøre.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Jeg må få si at det at man i sitt partiprogram har noen punkter som det ikke er flertall for i Stortinget, og som man dermed jobber for på litt andre måter enn ved å fremme dem som rene demonstrasjonsforslag i salen, er vel ikke SV helt ukjent med. Det gjelder også ditt parti, om jeg må få si representanten Halvorsen det. Når det gjelder spørsmålet om den amerikanske administrasjons politikk på ulike områder, tror jeg vi skal holde debatten her i Norge på det hjemlige plan, på hva Kristelig Folkeparti og hva SV står for. Vi kan ikke støtte en restriktiv holdning i forhold til prevensjon, fordi vi ser at bruk av kondom er et av de aller viktigste strategiske tiltak for å bekjempe aidsepidemien, som tar kvelertak på et helt kontinent, Afrika. Vi står ikke for den samme politikken. Når det gjelder synet på abort, mener vi at det er det enkelte lands myndigheter som må avgjøre hvordan de skal forvalte lovgivningen på det området – i Norge som i andre land.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Jeg vet ikke hvor Kristin Halvorsen har det fra at jeg har gitt uttrykk for at jeg er inspirert av den amerikanske valgkampen. Jeg har sagt at jeg synes det er interessant at verdispørsmål kommer opp i valgdagsmålingen som det viktigste for velgerne. Men det er jo verdispørsmål på begge sider. Det er verdispørsmål fra de demokratiske velgerne, som det er det fra de republikanske velgerne. Jeg har i et tidligere svar til representanten Marit Nybakk her i dag markert veldig klart at vi står for andre verdier på viktige områder hvor det også er verdispørsmål, enn det president Bush og hans administrasjon gjør. Det er ikke slik at Kristelig Folkeparti står for en mobbing av kvinner og en homofobisk kamp mot homofiles rettigheter. Det gjør vi ikke. Vi kan ha litt ulike syn, du og jeg, på spørsmålet om hvorvidt vi skal etablere adopsjon for homofile par, om vi skal sidestille homofile partnerskap i ekteskapsloven, men det er noe helt annet enn den type karakteristikker som nå trekkes fram.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Representanten Halvorsen prøver nå å reise en debatt som ikke er en aktuell debatt i det norske storting. Det er ikke flertall, så vidt jeg har registrert, og har ikke vært det siden 1993, for en annen lovgivning når det gjelder partnerskapsloven. Det diskusjonen står om nå, er om man skal ha en full sidestilling av ekteskapslov og partnerskapslov, slik at homofile får fri adgang til å adoptere barn. Det er det store stridsspørsmålet, og det er Kristelig Folkeparti imot, fordi vi mener at barnas beste tilsier at i en adopsjonssituasjon bør hovedregelen være at man adopteres av en mor og en far. Det er spørsmål som vi sikkert får anledning til å diskutere videre. Men forsøkene fra opposisjonen her i dag på å klistre Kristelig Folkeparti til George Bush tar jeg skarp avstand fra, det er det ikke saklig grunnlag for. Og vi kommer ikke til å la oss identifisere med den type verdier som jeg har markert en klar avstand fra her i dag.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
La meg understreke følgende: Vi har ikke fra Kristelig Folkepartis side til hensikt å sette igjennom vår politikk når det gjelder abortlovlovgivning, i andre land – jeg vet ikke om SV har det, men det har ikke vi. Men når det gjelder vårt syn, er ikke det slik som det nå karikeres av representanten Karin Andersen. Det er ikke slik at vi er imot et medisinsk forsvarlig opplegg for svangerskapsavbrudd. Det er vi ikke. Det skal være medisinsk forsvarlig. Men vi er, i motsetning til SV, opptatt av at det ufødte liv også skal ha et vern i lovgivningen. Det er en uenighet som vi må kunne leve med, uten å drive og karikere hverandres standpunkter, slik som vi opplever det her i dag.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Kristelig Folkeparti har engasjert seg på dette feltet, og jeg har som arbeids- og sosialminister grepet fatt i det. Jeg kommer til å utarbeide en samlet strategi når det gjelder hvordan vi som samfunn bedre kan støtte foreldre med funksjonshemmede barn. Allerede i forslaget til statsbudsjett satses det flere millioner kroner på ulike tiltak rettet inn mot den gruppen, bl.a. en forbedring av habiliteringstjenesten for barn, og det satses på samlivskurs for foreldre med funksjonshemmede barn. I den strategien som vi nå arbeider med, kommer vi til å se på hvordan de ulike tiltakene, både kommunale, som representanten Meltveit Kleppa nå viser til, og statlige, kan virke sammen til en helhet, for vi er ikke bare opptatt av å hindre sortering før fødselen, vi er også opptatt av å hindre sortering etter fødselen.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Nå er det en stund siden partnerskapsloven ble vedtatt, men jeg tør minne representanten Giske om at Kristelig Folkeparti ikke hadde det standpunktet at det ikke skulle være noen form for lovregulering av den type sosiale behov og sosiale forhold som han nå refererer til. Selvsagt bør det være det. Selvsagt bør det også være det for homofile som lever sammen. Det er også Kristelig Folkepartis syn i dag. Vi mener at det av sosiale hensyn fra samfunnets side bør være en lovregulering av den type forhold som hindrer at mennesker som velger å leve sammen som homofile par, kommer i en sosialt uforsvarlig og uheldig situasjon.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Denne regjeringen har i likhet med tidligere regjeringer satset på IA-avtalen, og vi har satset stort på den. Det som imidlertid er problemet, er at avtalen ikke har levert i forhold til de klare mål som ble satt opp, om 20 pst. reduksjon av sykefraværet. Derfor har det vært nødvendig å forsterke IA-arbeidet på arbeidsplassen, og vi mener også å forsterke arbeidsgivers ansvar for å forebygge det lange sykefraværet, som er det som fører til utstøting fra arbeidslivet, og som dessverre ikke har gått ned i samme grad som det korte fraværet. Vi mener at det var helt nødvendig å ta nye grep – og ikke bare sitte rolig og se på at IA-avtalen ikke gav resultater i forhold til sine mål. Nå går sykefraværet ned. Det er gledelig, men det er langt igjen til de målene som ble satt ved inngåelsen av IA-avtalen. Regjeringen står fast på avtalen. Vi vil føre den videre på det grunnlaget som blir resultatet av Stortingets budsjettbehandling, og vi legger vekt på at de tiltakene som blir vedtatt, skal være med på å gi et incitament til en sterkere innsats fra arbeidsgiver i sykefraværsarbeidet. Jeg må for øvrig minne om at Arbeiderpartiet ved sine regjeringer tidligere har fremmet forslag som går lenger i å pålegge arbeidsgiver et ansvar i sykefraværsperioden enn det denne regjeringen nå har foreslått. Arbeiderpartiet har også konsekvent støttet forslag om økt arbeidsgiveransvar for sykelønnen når det har vært oppe eller har blitt fremmet fra andre regjeringers side.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Jeg registrerer at representanten Schjøtt-Pedersen ikke vil diskutere sakens innhold. Der stiller han på linje med en rekke andre debattanter i denne saken. Det er faktisk veldig gode argumenter for det forslaget som Regjeringen har fremmet. Og det er Regjeringens ansvar når utviklingen går i feil retning; når en avtale ikke leverer i forhold til de forutsetningene, de målene, som er stilt opp, kan ikke Regjeringen bare sitte rolig og se på. Det er bakgrunnen for at Regjeringen har fremmet dette forslaget for Stortinget, og det er nå opp til Stortinget å ta stilling til det.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Jeg tror jeg skjønner hva representanten Stoltenberg sier. Jeg har også en ganske stor forståelse for at partene i arbeidslivet har reagert sterkt på forslaget. Jeg sitter nå på sjette året som statsråd, og jeg har år om annet opplevd akkurat det samme. Hvert eneste år når vi kommer til budsjettbehandlingen, er handlingsrommet som Regjeringen har, mer enn spist opp av de automatiske utgiftsøkningene på trygdebudsjettet. Det er et hovedproblem i det norske samfunnet. I tillegg er det et hovedproblem at langtidsfraværet øker. Det lengste fraværet øker, og det fører til utstøting i arbeidslivet. Det er de saklige argumentene for at Regjeringen ikke kan sitte stille og se på en utvikling hvor avtalen som er inngått, ikke leverer i forhold til det som står i avtalen. Da har vi ment at det var riktig å foreslå en kursjustering, som det er opp til Stortinget å ta stilling til.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Svaret på det siste spørsmålet er å sørge for at offentlige virksomheter, kommunale og statlige virksomheter, blir IA-bedrifter og påtar seg de forpliktelsene som ligger i IA-avtalen. Når det gjelder representanten Karin Andersens saksframstilling her, er det å sette det fullstendig på hodet. Hele begrunnelsen for Regjeringens forslag om å gi arbeidsgiver et medansvar for å forebygge sykefravær er jo å få arbeidsgiverne på banen. Istedenfor at de skal budsjettere med inntektene fra trygdekontoret for å rette opp bunnlinjen i slutten av året, vil vi at de skal på banen og ta et ansvar, at det skal koste dem noe ikke å forebygge sykefravær. Det er i arbeidstakernes interesse, og ikke minst i deres interesse som har det lengste sykefraværet, og som står i fare for å havne der hvor både representanten Karin Andersen og jeg ønsker at de ikke skal havne, nemlig som uføretrygdede.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Nei, det er ikke så enkelt. For det første er funksjonshemmede ikke noen ensartet gruppe som kan stigmatiseres på den måten som ligger under det spørsmålet som representanten Nesvik stiller. Funksjonshemmede er talenter som har behov for et visst innpass i arbeidslivet, men de er pålitelige mennesker som ikke generelt og i alle tilfeller representerer et større sykefravær enn andre. Men nettopp for å skjerme kronikere, som har et større sykefravær, har Regjeringen foreslått å unnta kronikere fra denne ordningen. Det vil si at staten betaler sykepengene fullt ut i hele sykepengeperioden for dem som er kronisk syke.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Nei, og representanten Odd Roger Enoksen vet at det ikke er slik. Nettopp derfor har vi i proposisjonen sørget for at den skjermingsordningen som i dag gjelder i arbeidsgiverperioden for kronikere, blir gjeldende for hele sykepengeperioden. Så skal jeg gi representanten Odd Roger Enoksen rett på ett punkt, og det er at det er svært mange arbeidsgivere som gjør en glimrende jobb når det gjelder å forebygge sykefravær og sikre at arbeidstakere kommer raskere tilbake, ved at de tilrettelegger og tilpasser jobben. Det skal ikke minst næringslivet ha. Samtidig er det altfor mange arbeidsgivere – ca. halvparten av dem – som ennå ikke har tatt tak i dette gjennom å bli IA-bedrifter. Det er dessverre svært mange arbeidsgivere som ser på sykelønnen fra trygdekontoret som et tilskudd til bedriftens regnskaper, og ikke først og fremst som en hjelp til å sette inn tiltak når folk blir syke.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
La meg først understreke at jeg i dette svaret konsentrerer meg om det som er mitt ansvarsfelt, arbeids- og sosialpolitikken. Så får det være opp til samferdselsministeren å svare for Stortinget i forhold til hennes ansvar for forvaltningen av Posten og Postens tjenester. Jeg mener at det i det samfunnet vi lever i, er et betydelig behov for omstilling i offentlig sektor. Det er en rivende utvikling i samfunnets øvrige tjenestetilbud, det er en rivende utvikling i folks behov for tjenester, folks måter å skaffe seg tjenester på og folks bruk av informasjonsteknologi når det gjelder det å nærme seg offentlige tjenester. Det har ikke minst Posten og andre offentlige tjenester fått merke som et press i retning av å omstille seg. Og når man omstiller seg, er det bl.a. for å tilpasse seg behovene i samfunnet framover. Jeg vil ikke ta stilling til de enkelte delene av dette, bare si at det er viktig i omstillingsprosesser at man ivaretar de ansattes medbestemmelse, og at man gjennom de ordninger samfunnet har, ivaretar de ansatte som blir overtallige, på en ordentlig og verdig måte.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
La meg bare understreke at jeg mener, som representanten Gløtvold, at det er viktig å hindre utstøting fra arbeidslivet, og at det i omstillingsprosesser er særdeles viktig å ha et blikk for hvordan man forvalter sitt personalansvar, hvordan man ivaretar dem som blir overtallige, og at man bruker de ordninger som gjelder, på en måte som i størst mulig grad bidrar til å hindre utstøting. Når det gjelder spørsmålet om hvilket tjenestenivå man skal ha i Posten, og hvordan posttjenestene skal utvikles her i landet, ber jeg om at det spørsmålet blir reist til samferdselsministeren.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Representanten Magnhild Meltveit Kleppa har helt rett i at arbeids- og sosialministeren følger med på også andre områder enn det han selv er konstitusjonelt ansvarlig for, men at han fortrinnsvis i stortingssalen prøver å svare for det han er konstitusjonelt ansvarlig for. Men når det gjelder spørsmålet om Arbeidslivslovutvalgets innstilling, så er det mitt ansvar. Jeg kan forsikre om at Regjeringen går grundig inn i den saken. Vi går grundig inn i høringsuttalelsene, som inneholder mange og sterke synspunkter, og vi kommer ikke til å fremme et forslag som er en blåkopi av flertallsinnstillingen i Arbeidslivslovutvalget. Vi kommer til å fremme en proposisjon for Stortinget i vinter, og av den vil det framgå at vi her i landet fortsatt ønsker en arbeidsmiljølov som har som hovedformål å sikre arbeidstakernes arbeidsmiljø.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
Når det gjelder dette tilleggsspørsmålet, vil jeg begrense meg til å vise til de svarene jeg har gitt i forhold til hovedspørsmålet, og for øvrig henvise spørsmål som gjelder servicenivået i Posten, til samferdselsministeren.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-11-10:
I store omstillingsprosesser er det viktig å ha helhetsperspektivet for øye og ikke bare se helt isolert på hva man kan spare, men kanskje først og fremst på hva man vil oppnå, og hvordan man vil utvikle de offentlige tjenestene i forhold til publikums behov. Jeg mener at i den grad man på forhånd kan si at man får en utvikling à la den representanten Molvik nå beskriver – på helt generelt grunnlag – er det en viktig del av en analyse som må ligge til grunn for omstillingsprosesser og omstillingsbeslutninger.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-11-10:
Også i politikken mener jeg at man skal holde på det prinsippet at æres skal den som æres bør. Det har vært en rekke artikler nå fra Kristelig Folkepartis representanter hvor de sier at de har kjempet igjennom en sak om at gifte pensjonister bør likestilles med andre pensjonister. Den kampen Kristelig Folkeparti har ført, gjaldt først og fremst å sørge for at samboerpar ikke fikk større pensjon enn ektepar. Men det var Fremskrittspartiet som kjempet frem sakens realiteter, og som fikk et forlik med regjeringspartiene. Representanten Åse Gunhild Woie Duesund skriver i en artikkel i Varden: «Vi ser nå en klar forbedring av den økonomiske situasjonen for mange pensjonister. Det viktigste er likevel at alle nå er på god vei til å få mulighet til selvstendig opptjening av grunnbeløpet. Det er rettferdig.» Er sosialministeren enig med sin representant i det som her skrives, og kan vi forvente en progresjon i så måte?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-11-10:
Jeg har følgende spørsmål til den ærede helse- og omsorgsminister: «På Adresseavisens nettside 3. november 2004 omtales en SINTEF-rapport som viser at 3 500 unge og psykisk syke barn står uten tilbud i Midt-Norge. Fagdirektør for psykiatri, Thoresen, bekrefter at de ligger etter. I mange regioner er man godt på vei med dette arbeidet, men i Midt-Norge henger man etter. Sosial- og helsedirektoratet bekrefter at Midt-Norge har ligget etter siden opptrappingsplanen startet. Også bemanningen i regionen er dårlig, slår SINTEF-rapporten fast. Hva vil statsråden gjøre for å bedre situasjonen?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-11-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg skal ikke ta opp noen diskusjon om antallet, men selv fire hundre og noenogseksti barn som venter på psykiatrisk behandling, er altfor mange. Det er nettopp i barnealderen det er så viktig at denne behandlingen kommer i gang. Jeg går ut fra at også helseministeren er enig med meg i det. Helsedirektoratet har jo selv bekreftet at Helse Midt-Norge har kommet på etterskudd når det gjelder opptrappingsplanen. Da er mitt spørsmål til helseministeren: Hvorfor har ikke departementet grepet inn tidligere overfor Helse Midt-Norge, hvis man har vært klar over at de ligger betydelig etter opptrappingsplanens intensjoner?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-11-10:
Jeg takker igjen helseministeren for svaret. Det er ikke så veldig mange måneder siden vi hadde denne saken oppe her i spørretimen fordi Helse Midt-Norge hadde gjort et vedtak om å stille videre utbygginger av DPSer i bero. Noe annet, mer prinsipielt, er at det er frustrerende stadig vekk å registrere uheldige forhold i mange av helseforetakene når det gjelder opptrappingsplanen for psykiatri. Jeg kan i den sammenheng vise til siste rapport fra Riksrevisjonen, hvor man ikke er i stand til å dokumentere hvordan man har brukt øremerkede midler til psykiatri. Føler de regionale helseforetak seg så fristilt fra faglig politisk styring, regelverk og lovverk at de gjør omtrent som de selv vil? Vil helseministeren i denne sammenheng vise muskler ved virkelig å gå inn og rydde opp i disse forhold i samtlige helseforetak?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-10:
La meg først få si at det er litt overraskende at Fremskrittspartiet tar opp dette spørsmålet – Fremskrittspartiet, som i Pensjonskommisjonen ønsker alle landets pensjonister som minstepensjonister, og resten skal de ta med seg på børs og se om de er i stand til å få en tilleggspensjon. Det betyr at de ønsker å likestille gifte og samboende, men alle sammen skal bli minstepensjonister. La meg da stille statsråden et spørsmål. I Pensjonskommisjonen er det et forslag fra flertallet som vil gjøre at sju av ti kvinner får dårligere pensjon enn med dagens system. Dagens system har åpenbare svakheter, men skal erstattes av et system der sju av ti kvinner får dårligere pensjon enn med dagens urettferdige system. Min utfordring til Høybråten er følgende: Han har i mange ulike sammenhenger sagt at dette må behandles før sommeren, dette er det viktig at vi får konsensus for, dette er det viktig at vi får fortgang i, fordi pensjonssystemet ikke er bærekraftig, ifølge Høybråten. Men utgangspunktet mitt er: Mener han virkelig at sju av ti kvinner ikke skal få bedre pensjon enn de har i dag, men tvert imot dårligere pensjon?
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2004-11-10:
Jeg har et spørsmål til sosialministeren. I forbindelse med landsstyremøtet i Kristelig Folkeparti sa Dagfinn Høybråten at partiet nå vil trappe opp verdidebatten. Det synes vi i Arbeiderpartiet er bra. Det er bra at vi får en verdidebatt. Derimot er vi uenig med Kristelig Folkeparti i flere av de verdistandpunktene partiet har tatt. Høybråten viste selv til abortsaken og gjentok Kristelig Folkepartis motstand mot selvbestemt abort, og han varslet at man skal trappe opp arbeidet med dette spørsmålet. Mitt spørsmål til Høybråten er da: Hva mener han med det? Mener han at Kristelig Folkeparti på nytt skal ta opp kampen for å endre dagens abortlov til å frata kvinner rett til selv å avgjøre om de vil fullføre svangerskapet eller ikke innen den tolvte svangerskapsuken, eller betyr det andre tiltak for å svekke retten til selvbestemt abort? Det er ikke nytt at Kristelig Folkeparti er mot selvbestemt abort, men det er i tilfelle nytt at Kristelig Folkeparti vil trappe opp kampen og endre lovverket slik at den rettigheten svekkes.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2004-11-10:
Jeg oppfatter det da slik at vi gleder oss begge to til den debatten, og det er jo hyggelig at vi sammen kan glede oss. Det andre jeg oppfatter, er at man nå er i ferd med å si at man respekterer den abortloven som er vedtatt. Det er jeg veldig glad for. Men det jeg da frykter, er at man vil gjøre andre ting, f.eks. på nytt ta opp spørsmålet om adgang til ultralyd, prøve å finne andre regler eller andre måter å svekke den reelle selvbestemmelsen på. Innebærer det Dagfinn Høybråten nå sier, at man ikke vil foreta seg noe som helst i forhold til forskrifter og regler, f.eks. med hensyn til bruk av ultralyd, som kan svekke kvinners rett til selv å avgjøre om de vil fullføre svangerskapet, slik regelverket er i dag?
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2004-11-10:
En verdidebatt har bare mening dersom disse verdiene kan omsettes i handling. Det er veldig lett å ha masse verdier inne i hodet, men det er hva man faktisk gjør, som til syvende og sist er det avgjørende. En veldig viktig verdi er å holde ord, å opptre slik at man kan stole på det som faktisk sies. Når man underskriver en avtale om at man ikke skal gjøre endringer i sykelønnsordningen, verken for arbeidstaker eller for arbeidsgiver, og så gjør endringer, da holder man ikke ord. Da blir verdiene bare noen løse tanker inne i hodet og ikke praktisk handling i virkeligheten. Det er det som er denne regjeringens alvorlige problem. Regjeringen visste – det står faktisk i avtalen – at man ikke ville nå målene om 20 pst. reduksjon av sykefraværet. Likevel underskrev man, og garanterte null endring. Et år etterpå kutter man 1 milliard kr for å gi 1 milliard kr i skattelette til de rikeste menneskene i Norge. Det er usosialt, men først og fremst er det brudd på en grunnleggende verdi, nemlig at Regjeringen skal være til å stole på, at man skal holde ord, og at verdier ikke er bare løse tanker, men faktisk noe som forplikter den atferden man fører. Spørsmålet er om statsråden skjønner det.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-11-10:
Som representanten Stoltenberg sa, er Arbeiderpartiet opptatt av verdier, og vårt parti er også tuftet på verdier. Men spørsmålet er jo hvilke premisser som ligger til grunn for verdiene, og de er nok annerledes for Kristelig Folkeparti enn for Arbeiderpartiet. Det som har forskrekket og overrasket meg, er at Kristelig Folkepartis leder bruker de mest reaksjonære kreftene i USA i forbindelse med presidentvalget, der sterkt høyreorienterte kristenfundamentalistiske grupper som er mot abort, mot bioteknologisk forskning, mot homofili og mot FNs familieplanleggingsprogram, har gått sterkt fram. Det som Kristelig Folkepartis leder bidrar til når han bruker uttrykket «fri abort» og vil bekjempe fri abort, er å bidra til usikkerhet blant kvinner, utrygghet hos alle dem som oppfatter at abortloven ligger fast. For meg var dette et gufs fra fortiden, fra min ungdoms kamp for rett til selvbestemt abort og selvbestemt moderskap. Jeg vil spørre statsråden: Er det også slik at han på nytt vil ta opp forslaget om rett til liv fra unnfangelse til død?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-11-10:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til moderniseringsministeren: «Etter innstilling fra forsvarskomiteen vedtok Stortinget 17. juni i år å be Regjeringen utarbeide en plan for hvordan allemannsretten og/eller vern av kulturhistoriske eiendommer best ivaretas ved avhending. Vil statsråden bidra til at Torshovet i Oslo blir omfattet av en slik plan?»
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-11-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg forstår at det er en del kontakt, bl.a. for å finne ut hva som er verneverdig, og for å se på de gravhaugene som finnes der. Vi liker vel å kalle Torshovet, eller Torshovtoppen, eller hva man velger å omtale denne eiendommen som, som Oslos Østre Bolærne – en statlig eiendom som Statsbygg har besluttet å selge til en privat entreprenør. Men dette er en naturperle i storbyen, med verneverdige bygg og gravhauger og store grøntarealer som strekker seg ned mot Torshovdalen. Jeg vil også gjerne legge til at det jeg er orientert om, er at et flertall i Oslo bystyre faktisk går imot at Torshovet blir omregulert fra offentlige formål. Jeg vil på bakgrunn av det spørre om det vil bli tatt fornyet kontakt, slik at Oslo kommune enten kan kjøpe denne eiendommen eller leie hele eiendommen.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-11-10:
Det er slik, som statsråden sier, at Oslo kommune er planmyndighet. Byrådet har sannsynligvis gitt signaler til departementet om at man ikke har innsigelser mot en eventuell omregulering. Men det er nå slik at det trolig er flertall imot en omregulering. Dette håper jeg vi får klarlagt. Det er også bedt om et møte med statsråden, slik at vi kan få en nærmere kommunikasjon om hele saken. Jeg vil vise til debatten om Østre Bolærne. Det er ikke så mange eiendommer som har denne karakteren. I Oslo er denne eiendommen det lille pusterommet, altså det egentlige grøntarealet, i indre Oslo. Dette er også en bydel som har behov for plass til nye barnehager og til skoler. Det er viktig for bydelsutvalget at denne eiendommen fortsatt er regulert til offentlig bruk, og at man får en dialog med Oslo kommune for eventuelt å avhende den til Oslo kommune.