André N. Skjelstad (Venstre), 2008-04-28:
Jeg vil starte med å si at Venstre er glad for at det er så stor enighet i næringskomiteen om hvordan vi forvalter våre marine ressurser. Havressursloven er både en nærings- og en miljølov, noe som for Venstre er et veldig viktig poeng hvis vi skal klare å sikre en bærekraftig og samfunnsøkonomisk lønnsom forvaltning av de viltlevende marine ressursene og det tilhørende genetiske materialet. Den største endringen i denne loven er at loven nå skal gjelde for alle viltlevende marine ressurser og tilhørende genetisk materiale. Loven skal også legge til rette for å regulere og forvalte nye ressurser som ikke har vært omfattet av saltvannsfiskeloven. Ressursene skal forvaltes på en ansvarlig måte, og det pålegges oss å etablere et system for å implementere disse pliktene i nasjonal forvaltning på bakgrunn av våre folkerettslige plikter. I den nye havressursloven innføres forvaltningsprinsippet hvor føre-var-prinsippet skal være et av de grunnleggende hensyn forvaltningen av de viltlevende marine ressursene skal bygge på. En bærekraftig forvaltning er grunnleggende for høsting av marine ressurser, og forvaltningsprinsippet må sikre dette. Venstre er glad for at flertallet i komiteen, med unntak av Fremskrittspartiet, mener det er viktig og riktig at forvaltningsprinsippet i havressursloven klart uttrykker at departementet og fiskeriforvaltningen har en plikt til å vurdere hvilke forvaltningstiltak som er nødvendige for å sikre en bærekraftig forvaltning av de marine ressursene. Forvaltningsprinsippet blir derfor et viktig verktøy når man skal regulere ressursuttaket. Venstres utgangspunkt for regulering av ressursuttaket har vært at den tradisjonelle fiskerinæringen skal reguleres gjennom kvotebestemmelser, slik at langtidsbeskatningen ikke er større enn det økologisk bærekraftige. Det er viktig at kvotestabilitet og stabile rammevilkår for næringen framkommer i lovverket på området. Dette er for å sikre næringen en stabil og forutsigbar økonomi. På bakgrunn av dette går Venstre mot Regjeringens politikk om å gi hjemmel til å fastsette at en del av den nasjonale kvoten eller en del av gruppekvoten skal gå til en eller flere fartøygrupper for levering til tilvirking ved landanlegg i bestemte distrikter, bedre kjent som distriktskvoten, da en distriktskvoteordning medfører større usikkerhet med hensyn til inntekt for fiskerne. Norge som fiskerinasjon har store forpliktelser både nasjonalt og internasjonalt når vi skal håndheve regelverket for uttak. Det må reageres strengt på overtredelser og andre former for juks med kvotene. Dette må skje gjennom fokusering på effektiv kontroll, arbeid mot uregulert fiske og ilandføringsplikt. En generell ilandføringsplikt vil redusere faren for at uttaket av fisk er høyere enn det registrerte, men Venstre vil ta til orde for at en unntaksforskrift fra ilandføringsplikten fastsettes i tett dialog med næringen, slik at en ikke undergraver fiskernes respekt for regelverket. Det samme gjelder for utformingen av bifangstregler. Venstre mener at man i et system med administrativ inndraging utformer et regelverk hvor inndraging står i forhold til overtredelsen, og viser til forslag i komiteens innstilling til Ot.prp. nr. 20, hvor Venstre sammen med resten av opposisjonen ber Regjeringen sørge for at det innføres en adgang til å bruke skjønn når regelverk rundt administrativ inndraging skal utformes. Havressursloven er starten på en mer helhetlig forvaltning av våre marine ressurser, og Venstre er glad for at forvaltningen går i denne retningen. Vi står overfor store utfordringer, men med en tilnærmet samlet politisk enighet om hvordan havets ressurser skal forvaltes, har vi et godt utgangspunkt. Det er nå opp til oss som politikere å sørge for at vi tar de nødvendige politiske grep for å sørge for en bærekraftig forvaltning av de ressursene havet gir oss. Venstre vil framheve at sjømatnæringen samlet er den beste garanti for levende kystmiljøer.