André Oktay Dahl (Høyre), 2012-06-11:
På mange måter reflekterer innstillingen og debatten her så langt det samme som gjorde at debatten på Høyres landsmøte var god, nemlig at spørsmålet om hvordan man skal bekjempe menneskehandel, fattigdom og sosiale problemer, ikke har enkle svar. Deler av den offentlige debatt om hva Høyre vedtok, og premissene for vedtaket vårt etterpå, har båret preg av litt av hvert. Det ser ut til at en del har hatt inngrodde fordommer mot Høyre og nærmest på autopilot setter opp et karikert bilde av oss som middelaldrende, rike, besteborgerlige mennesker som har sklidd rundt på et rekesmørbrød halve livet, og ikke tolererer annerledeshet, romfolk eller rusk på bakken. De burde egentlig ta en titt i speilet på seg selv og sine fordommer og evnen til å diskutere sak. For å diskutere sak synes jeg faktisk at alle partier i justiskomiteen gjør, når man leser merknadene i sin helhet, selv om vi ender opp på – foreløpig i hvert fall – litt ulike konklusjoner. Men det synes jeg understreker at hele Stortinget er bekymret på vegne av de enkeltmenneskene som blir solgt som slaver til ulike formål, også til tigging. Det er ingen kjappe løsninger på noen av de spørsmålene som menneskehandel, tigging og kriminalitet reiser. Når en NOVA-forsker f.eks. finner ut at tiggerne er fattige mennesker i en vanskelig livssituasjon, kommer jo ikke det som en bombe. Det som derimot er en litt trist bombe, er at debatten i det offentlige rom så langt nærmest har sett bort fra de tendensene som politiet i Norge, og ikke minst i Sverige og internasjonalt, melder om når det gjelder utviklingen og kombinasjonen mellom tigging, trafficking og annen kriminalitet, organisert eller uorganisert. Hadde vi hatt en nasjonal rapportør på trafficking i Norge, som Høyre ønsker, hadde vi kanskje også hatt bedre oversikt nå. Under sterk tvil har undertegnede og Høyre som parti kommet frem til at vi vil åpne for igjen å innføre et hjemmelsgrunnlag som virkemiddel, som kan begrense deler av den tiggervirksomheten vi har sett bre seg spesielt i Oslo, men også i hele landet. Det må være lov å si at det er lov å ha to tanker i hodet samtidig, legge vekt på det som folk føler på kroppen av problemer knyttet til dette, samtidig som vi er opptatt av å hjelpe mennesker som selges som slaver eller er i en vanskelig livssituasjon. Når man hører enkelte nærmest fnyse av folks bekymring for utviklingen, undres jeg litt over hvor nært disse selv lever den virkeligheten som folk beskriver. Mitt inntrykk er at ute blant folk er det ganske mange flere enn de ofte urettferdig karikerte Frogner-fruene som ønsker en ny politikk. I en bisetning kan det sies at mange Frogner-fruer ofte har et velpleid ytre, men de har svært ofte et velpleid indre også, med stor omtanke for andre mennesker. Uansett om det er Frogner-fruer eller andre fruer, herrer eller ungdom, synes jeg man skal ta deres bekymring på alvor, fremfor å avvise dem. For de aller fleste, uansett standpunkt i dette spørsmålet, vet og mener at fattigdom løses best ved sosialpolitiske tiltak som fungerer både nasjonalt og internasjonalt. Et forbud kan utformes og ikke minst håndheves på ulike måter. Å fokusere på selve organiseringen av tiggingen vil f.eks. være å sørge for at vi praktiserer en slags hallikparagraf på tiggerområdet, noe som kanskje kan bidra til at vi får forebygget de deler av virksomheten som er mest problematisk. Jeg må avslutningsvis si at egentlig synes jeg noen ganger at pushing av kredittkort, strømabonnement, treningskort eller Omega 3 er vel så irriterende – mye mer irriterende er det – enn å se noen sitte på bakken. Det er ikke irritasjonen over å se noen sitte der som er utgangspunktet for verken Fremskrittspartiet, Høyre eller Senterpartiet når det gjelder denne debatten. Det handler om at vi ønsker å bruke et virkemiddel, som et forbud vil være, for å hjelpe en del av de menneskene som blir trafikert. Men samtidig erkjenner også Høyre at det løser ingenting i seg selv. Vi løser ikke sosiale problemer ved et forbud, men vi kan kanskje greie å forebygge deler av den mest groteske virksomheten som menneskehandlere driver med. Derfor er Høyre villig til å prøve å gjeninnføre et forbud, som kan utformes på flere måter, men det må ses i sammenheng med alle de virkemidlene som alle partier her i salen er opptatt av skal fungere, i form av en velfungerende velferdsstat og støtte til andre land internasjonalt. Høyre avventer også med spenning statsrådens tiltak for å løse de utfordringene som tiggere møter i Norge. Avslutningsvis: Eksemplet som representanten Michaelsen kom med, er veldig godt, for det viste seg at man faktisk fikk ned antallet tiggere. Det viser at vi kan gi penger for å hjelpe folk med god samvittighet, og ikke bare kjøpe oss god samvittighet ved å putte penger i koppen, så helt andre skal løse problemene for dem som sitter der.