Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-12:
Dette er en veldig flott dag, og det er fordi regjeringens og de rød-grønnes politikk for demokrati, likestilling og rettferdig fordeling blir behandlet i en egen stortingsmelding, Meld. St. 25 for 2012–2013, Dele for å skape. I de mer polemiske øyeblikkene av politisk debatt er det enkelte av mine politiske motstandere som pleier å hevde at SV er mer opptatt av å fordele verdier enn å skape dem. Det er jeg ikke enig i. Jeg mener tvert imot at samfunn som klarer å fordele i alle ledd av verdiskapingen, av produksjonen og av samfunnslivet, skaper mer. Det er også tankegangen bak denne stortingsmeldingen: Land med mindre økonomiske forskjeller, land med lønnsdannelsessystemer som gjør det mulig med mindre forskjeller, land med et skattesystem som gjør at alle bidrar, og med et skattesystem som er gjennomsiktig og transparent, slik at man kan vite at alle bidrar, er også land der folk stoler mer på hverandre, der kriminaliteten ofte er lavere, der folk ofte har bedre helse, men først og fremst og aller viktigst: Folk har større tillit til hverandre. Og den viktigste bestanddelen i et demokrati er tillit. En sentral forutsetning for demokrati er gjennomsiktighet og tillit. Denne stortingsmeldingen representerer for meg et oppgjør med 1990-tallet. 1990-tallet var et traurig tiår. 1990-tallet sto for dårlig musikk, stygge klær og nyliberal økonomisk politikk: troen på at vekst alene er nok for at et land skal ha det bra, troen på at hvis noen bare vokser veldig fort og tjener masse penger, drypper det på alle andre. De eksperimentene som ble gjennomført i en rekke utviklingsland på 1990-tallet, motbeviste jo den påstanden på det mest sørgelige vis. I mange av landene som har hatt størst vekst i økonomien de siste ti–tjue årene, er forskjellene nå størst. Det er en kjempetragedie, for ikke bare betyr det stor urettferdighet i dag, men det betyr også at man har forspilt en kjempesjanse til mer fordeling, mer rettferdighet og mer demokrati. En av de flotteste tingene med Norge er at politikken består av mer enn valg. Det er mange land i verden som er demokratier, det er mange land i verden som gjennomfører regelmessige valg, og det er mange land i verden som har flotte legitime regjeringer som gjennomfører politikk de har gått til valg på, men det er langt fra alle land i verden der sivilsamfunnet spiller en så stor rolle som i Norge. Antall medlemmer i frivillige organisasjoner i Norge er mange millioner mer enn antall innbyggere, og det tyder på at befolkningen vår er en veldig aktiv befolkning i sivilsamfunnet. Men også noen av de viktigste bestanddelene i systemet vårt styres av andre enn oss folkevalgte politikere. Lønnsdannelsen vår er f.eks. et partssamarbeid mellom partene i arbeidslivet. Grunnen til at det er mulig, er at man har en fagbevegelse som er sterk nok til å kunne være gode representanter i møte med dem som eier – de som eier produksjonsmidlene, og de som eier arbeidskraften. Det er flott med Norge. Det er ingen tvil om at fagbevegelsen og måten vi har organisert arbeidslivet på, i veldig stor grad har bidratt til at landet vårt ser ut som det gjør, at det er så godt fordelt i landet vårt, med små forskjeller, og at vi er et land der folk stoler på hverandre. Det er historisk, og det er veldig gledelig at vi i dag behandler en stortingsmelding som har som siktemål også å gjøre den politikken mulig for flere land som ønsker det. Det gjør meg glad. Et par endringer i innstillingen: På side 9, andre kolonne, skal «dette medlem» erstattes av «dette flertall». Så har Fremskrittspartiet ved en inkurie falt ut av merknaden på side 14, femte avsnitt. De skal være med der. Jeg gleder meg til dagens debatt, både fordi et flertall i Stortinget har slått fast en linje for norsk utviklingspolitikk som er basert på solidaritet og ikke veldedighet, og også fordi jeg tror debatten for mange vil synliggjøre viktige politiske forskjeller i denne salen, som kan gi noen hint om hvem man bør støtte i høstens valg om man er opptatt av rettferdig fordeling, ikke bare i Norge, men globalt.