Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-06-18:
I dag vedtar Stortinget et dokument som kommer til å endre Norge. Nasjonal transportplan 2014–2023 kommer til å bidra til å dekke viktige transportbehov over hele landet. En ny transportplan vil muliggjøre et sikrere, raskere og enklere transportsystem. Den vil bidra til et moderne vegnett. Sentrale deler av jernbanen vil få en moderne standard. InterCity vil bli bygd ut, og norsk luftfart vil videreutvikles slik at den opprettholder sin gode posisjon. Politikk handler ikke om å love mest, eller om å bruke de største ordene, men om å gjennomføre det man lover. I 2005 samlet den rød-grønne opposisjonen seg og foreslo 22 mrd. mer til samferdsel enn det Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre foreslo. Dette ble av Bondevik-regjeringen karakterisert som et overbud. I budsjettet for 2009 kunne regjeringen vise til at det løftet ble overoppfylt med nesten 6 mrd. kr. Samme år presenterte regjeringen et nytt stort samferdselsløft, og i dag er det løftet et oppfylt løfte, ja til og med overoppfylt med 1,5 mrd. kr. Med dagens Nasjonal transportplan løftes ambisjonene ytterligere. De økonomiske rammene for transportplanen økes med 50 pst. i forhold til bevilgningene i 2013, og vi tar strukturelle grep som skal sikre at vi får mer igjen for hver samferdselskrone. Transportsystemet vil bli enklere fordi vi vil forenkle planprosesser og sikre en rasjonell gjennomføring. Det vil bli raskere fordi store utbygginger og satsing på drift og vedlikehold vil gi store reisetidsgevinster. Og det vil bli sikrere fordi vi vil fortsette innsatsen på trafikksikkerhet. Her ønsker vi fortsatt å ligge langt framme. Innstillingen som behandles i dag, viser at det er bred oppslutning om de langsiktige målene for norsk transportpolitikk: framkommelighet, trafikksikkerhet, miljø og universell utforming. Heller ikke når det gjelder de samlede økonomiske rammene, er det vesentlig uenighet. Den største uenigheten når det gjelder finansiering av samferdsel, går ikke mellom regjering og opposisjon, men den går mellom opposisjonspartiene. Regjeringen er opptatt av at vi skal få mer igjen for pengene i samferdselssektoren. Jeg er glad for at Stortinget i dag slutter seg til en ny og forutsigbar måte å finansiere store samferdselsutbygginger på. En sikker finansiering fra dag én vil bety rasjonell framdrift, raskere ferdigstilling og sparte penger. Denne transportplanen definerer i langt større grad hvilke transportoppgaver ulike transportformer skal løse. Vi er avhengig av både luftfart, sjøtransport, veg og jernbane i dette landet. Og transportformene må virke sammen. Veg vil være bærebjelken i transportarbeidet i store deler av landet, på samme måte som kollektivtransport vil være den beste måte å håndtere veksten i byområdene på. Jernbanen må først bygges ut der jernbanen har sitt største potensial. Når planen er gjennomført, vil jernbanen gjøre det langt enklere å pendle over større avstander og på den måten bidra til å redusere pressproblemer i byene. Det er ingen motsetning mellom by og bygd. Den jernbanesatsingen det legges opp til, er viktig for å avlaste byene, men også viktig for videre vekst i distriktene. Luftfarten vil framover være helt sentral på de lengste reisene. Det Norge vi ser i dag, med bosetting og næringsliv i hele landet, er avhengig av en finmasket lufthavnstruktur. En ny transportplan sikrer det. Det er meget ambisiøst når Stortinget i dag vedtar at veksten i personreiser i storbyområdene skal tas med kollektivtransport, med sykkel og gange. Denne målsettingen, og de nye bymiljøavtalene som etter hvert skal forhandles fram mellom de store byene og staten, kommer til å endre byområdene. Transportplanen legger opp til at veginvesteringene skal økes med 77 pst. fra nivået i 2013. 1 280 km riksveg skal bygges i tiårsperioden. Av det skal 780 km bygges som møtefri vei. Det betyr at antall kilometer møtefri vei vil bli doblet i perioden. Bompengene vil ligge om lag på dagens nivå de neste ti årene. Derimot vil de statlige bevilgningene til veiinvesteringer øke. Bompengenes samlede andel av veiinvesteringene vil altså falle kraftig de neste ti årene. Jernbaneinvesteringene skal økes med 51 pst. fra nivået i 2013. Vi har ofte i samferdselsdebatten en tendens til å peke på forventningene framover, og så dobler partiene forventningene. Men jeg tror også det er viktig å ta med seg at det har vært en formidabel satsing på jernbane de siste åtte årene. Sammenlignet med i 2005 er den planlagte økningen i jernbaneinvesteringer på hele 380 pst. Reisetiden på IC-strekningene vil bli kraftig redusert i perioden. Fra Oslo til Skien vil reisetiden bli redusert med 37 minutter, fra Oslo til Lillehammer med 29 minutter og fra Oslo til Halden med 18 minutter. Like viktig som å bygge nytt, er det å ta vare på det vi har. Det legges opp til å øke det årlige nivået på midler til drift og vedlikehold på veg med nærmere 18 pst. sammenliknet med nivået i 2013. Dermed vil forfallet for første gang i planperioden bli redusert. For jernbanen legges det opp til et nivå på drift og vedlikehold som er nærmere 46 pst. høyere enn i 2013. Det betyr at antall timer som tog vil være forsinket, vil bli kraftig redusert, og antallet innstilte tog vil også bli sterkt redusert. Trafikksikkerheten er en viktig del av Nasjonal transportplan, og det brede og systematiske arbeidet man har gjennomført de siste årene for å redusere ulykkesrisikoen, skal fortsette. Siden 2005 er ulykkesrisikoen redusert med 30 pst. Det ambisiøse målet i planperioden er å halvere antallet drepte og skadde i vegtrafikken. Med investeringene i transportplanen vil også næringslivets transportkostnader bli redusert med vel 78 mrd. kr i løpet av tiårsperioden. For distriktene vil transportkostnadene bli redusert med 47 mrd. kr. NHO og LO har definert regjeringens transportplan som et historisk løft. NHO mener at investeringsrammen som regjeringen legger opp til, ligger i overkant av det handlingsrommet i økonomien skulle tilsi. Regjeringen satser med andre ord det som det er mulig å satse de neste ti årene, uten at det er ødeleggende med hensyn til norsk konkurransekraft for næringslivet. Regjeringen har høye ambisjoner på samferdselsfeltet, og vi har – så langt – oppfylt dem. Nær 1 000 km ny riksveg er allerede bygget, eller er under bygging. Store deler av InterCity er allerede under utbygging. Punktligheten på jernbanen er betydelig bedret. Ni av ti tog er nå i rute. Klimautslippene fra transportsektoren øker ikke, på tross av kraftig trafikkvekst. Den transportplanen som vedtas i dag, kommer til å endre Norge. Den kommer til å bidra til et raskere, enklere og sikrere transportsystem, og den kommer til å legge grunnlaget for en framtidsrettet samferdselspolitikk, der behov over hele landet blir ivaretatt. Alle transportbehov som vi har i Norge, blir ikke dekket gjennom denne tiårsplanen, men den viser – bokstavelig talt – veien til et enklere, sikrere og raskere transportsystem.