Pål Farstad (Venstre), 2016-06-09:
Jeg vil starte med å takke saksordføreren for den prosessen vi har hatt i komiteen i denne omfattende og særs viktige saken. Jeg vil gi honnør til Odd Omland for den jobben han og andre i komiteen har gått i bresjen for. Næringslivet kjemper hver dag om å vinne offentlige kontrakter til en samlet verdi av nærmere 500 mrd. kr i året. Samfunnet forventer naturligvis at ressursene forvaltes best mulig, og at konkurransen om oppdragene er ryddig. Venstre har i lang tid ment, og tidligere framført, at det er et betydelig potensial for forbedring av offentlige anskaffelser. Innkjøpspraksisen må bli bedre, og anskaffelsesregelverket må være enklere. I tillegg har vi vært opptatt av at offentlig sektor må ta ut det store innovasjonspotensialet som ligger i offentlige innkjøp, og bruke innkjøpspolitikken aktivt som virkemiddel i det grønne skiftet. Det er derfor gledelig at med innstilling til ny lov om offentlige anskaffelser er vi langt på vei i ferd med å oppnå enklere, grønnere og mer innovative offentlige anskaffelser. I denne prosessen har det vært viktig for Venstre å forenkle regelverket og redusere de administrative byrdene både for oppdragsgivere og for leverandører. Samtidig har vi vært opptatt av å ta tak i viktige samfunnsutfordringer, slik som arbeidet med å løse miljø- og klimautfordringer, kampen mot arbeidslivskriminalitet og ivaretakelse av internasjonale menneskerettigheter. Det er en kjensgjerning at enkelte samfunnsutfordringer er så alvorlige at også anskaffelsesregelverket må tas i bruk for å bidra til en generell utvikling i ønsket retning. Det er nemlig ingen tvil om at det offentliges innkjøpsmakt kan bidra til å påvirke utviklingen av og etterspørselen etter klimavennlige løsninger. Krevende kunder er viktige drivere av innovasjon. Å skape et hjemmemarked kan være et viktig bidrag for å utvikle miljøteknologiske spydspisser innen industri og næringsliv. Utvikling av gode løsninger her hjemme innenfor viktige næringsområder som energi, industri, transport og skipsfart kan også utgjøre en stor forskjell for klima og miljø globalt. Innstilling til ny lov om offentlige anskaffelser inneholder en svært viktig skjerping av miljøbestemmelsene. En enstemmig komité er av den oppfatning at ny § 5 er en klar innstramming sammenlignet med dagens formulering. Der man i henhold til dagens lovparagraf skal ta hensyn til miljømessige konsekvenser under planleggingen av en anskaffelse, skal man nå innrette anskaffelsespraksisen på en slik måte at den faktisk bidrar til å redusere miljøpåvirkning og fremme klimavennlige løsninger der det er relevant. Her ligger det altså en føring om at man i alle deler av anskaffelsesprosessen skal ivareta miljø- og klimahensyn. Jeg mener dette er en viktig presisering som bidrar til å tydeliggjøre oppdragsgivers miljøansvar. I den sammenheng vil jeg også nevne at livsløpskostnader er et elementært verktøy for å gjennomføre gode anskaffelser. Dette gjelder særlig innenfor bygg- og anleggssektoren. Jeg er derfor glad for at Stortinget har stilt seg bak kravet om at det skal tas hensyn til livsløpskostnader i offentlige anskaffelser – at det ligger i saken. Innovasjon er viktig for økonomisk vekst og helt sentralt for å løse krevende samfunnsoppgaver, som overgangen til lavutslippssamfunnet. Jeg mener samfunnet trenger grønne innovasjoner, ikke bare repetisjon av tidligere innkjøp. Jeg ser næringslivet som en viktig samarbeidspartner for å realisere ambisjonen om en mer innovativ offentlig sektor, samtidig som offentlig sektor også kan være en viktig pådriver for mer innovasjon i næringslivet. Derfor er jeg godt fornøyd med at Venstre har kunnet bidra sterkt til at innovasjon skal inn i loven. Det betyr at offentlige kontrakter nå må gjennomføres på en måte som fremmer dette hensynet. Størrelsen på det offentlige markedet gjør det nødvendig å utnytte innovasjonskraften som ligger her, og jeg mener det er avgjørende at offentlige anskaffelser i større grad skal bidra til innovasjon og innovative løsninger. Innovative anskaffelser leder imidlertid til høyere risiko fordi partene ikke kan ha full kontroll på prosess eller resultat, slik man i større grad har når oppdragsgiver kjøper hyllevare eller bestiller det samme som sist. Risiko er et resultat av sannsynlighet og konsekvens, og selv om oppdragsgiver og leverandør i fellesskap kan minimere sannsynligheten for at noe går galt, vil det ofte være en resterende risiko. Av den grunn er jeg tilfreds med at det er flertall for at regjeringen skal utrede en risikoordning for offentlige anskaffelser, som kan senke terskelen for å tenke nytt i offentlig sektor. Det er meget viktig. Etter gjeldende regelverk er det slik at innkjøperen må bestemme seg for hvilken prosedyre som skal følges, før konkurransen utlyses. På den måten vet tilbydere om det skal gjennomføres forhandlinger eller ikke, når tilbudet skrives. I den foreslåtte nye prosedyren trenger imidlertid ikke innkjøper bestemme seg for dette før etter at tilbudene er levert. Leverandører skal dermed levere tilbud som de er forpliktet til å holde, uten å vite om innkjøper legger tilbudet til grunn for valg av leverandør, slik tilbudet er levert, eller om innkjøper skal forhandle med én eller flere tilbydere. Jeg er bekymret for at det kan føre til at mange aktører ikke vil gi tilbud, at aktører som driver useriøst, vil få et stort konkurransefortrinn, og at rommet for innovasjon i forbindelse med offentlige anskaffelser vil bli vesentlig mindre enn tenkt. Jeg vil derfor minne om at en enstemmig komité mener at oppdragsgiver i kunngjøringsteksten bør angi hvorvidt denne har til hensikt å forhandle eller ikke. Venstre forventer at dette følges opp i forskrift, slik at vi unngår en unødvendig uforutsigbarhet for tilbyderne, en usikkerhet som i verste fall er så stor at en risikerer å rive ned tilliten til konkurransen om oppdraget. I dagens regelverk er det anledning til å reservere kontrakter til ideelle aktører innenfor hele helse- og sosialområdet. Som følge av et nytt EØS-regelverk med krav til likebehandling av ulike leverandørgrupper har det vært tvil om denne unntaksregelen er mulig å videreføre. I den nye loven videreføres derfor denne reservasjonsmuligheten kun for et begrenset antall kontraktstyper, noe som i praksis betyr at på de områdene der de ideelle er skjermet i dag, vil de fortsatt være skjermet. Jeg er glad for at vi har funnet en god løsning for de ideelle. De ideelle har stor betydning som leverandører av helse- og sosialtjenester i Norge. De har særlige fortrinn og spesielle egenskaper som er verdifulle for samfunnet, samtidig som de har andre vilkår enn store kommersielle og offentlige aktører. Dette er verdier det er viktig å ivareta, samtidig som Venstre mener at det er viktig å gjøre en ny vurdering av regelverket når pensjonsspørsmålet i ideell sektor er løst.