Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-11-18:
La meg først få lov til å takke interpellanten for å ta opp et veldig viktig tema om hvordan vi skal klare å få flere – med sine evner og anlegg – til å delta i det ordinære arbeidslivet. La meg starte med et prinsipp som alltid har fulgt meg: Hvert enkelt menneske er unikt. Hvert enkelt menneske har en egenart og en egenverdi som er like mye verdt som alle andre mennesker. Det egenverdet og de drømmene og de talentene som bor i de menneskene, må vi som samfunn være flinkere til å ta i bruk på en riktig måte. Derfor er jeg veldig glad for at man reiser denne interpellasjonen. Innledningsvis har jeg lyst til å følge litt opp det som også interpellanten peker på: Har vi fått et samfunn der det på en måte er opplest og vedtatt hvor mennesker med utviklingshemning skal høre hjemme, hvilke muligheter som skal være tildelt dem? Hvis så er tilfellet, har vi en politisk jobb å gjøre med å komme til livs de fordommene, de dogmene. Derfor har også regjeringen nedsatt en egen, bredt sammensatt arbeidsgruppe for å se på hvordan vi skal følge opp stortingsmeldingen Frihet og likeverd, som handler om mennesker med utviklingshemning, om hvordan vi skal fremme konkrete, gode forslag som er målrettet mot disse menneskene, der en viktig del vil være hvordan vi skal få gjort det mulig for dem å delta i arbeidslivet. Det er et viktig og godt arbeid som er igangsatt, og som ble igangsatt nå i høst. Jeg har også lyst til å minne om at i denne sal så undertegnet man i 2013 FN-konvensjonen, som også omhandler mennesker med nedsatt arbeidsevne, og der det slås ganske klart fast at de har samme rettigheter til deltagelse i arbeid som alle andre. Dette er også noe vi må ta med oss når vi skal forme den nye politikken. Regjeringen er i gang med en rekke tiltak som skal sørge for at flere får muligheten til å delta i arbeidslivet. La meg nevne noen: Regjeringen har varslet og kommer før jul med en egen proposisjon og en egen stortingsmelding med en meldingsdel – i den proposisjonen – der vi skisserer flere tiltak til hvordan vi målrettet kan hjelpe folk tilbake til arbeidet. Det gjelder også denne gruppen. Det kan gjøres bl.a. med bedre tilrettelegging på arbeidsplassen, med mer spissede og målrettede tilretteleggingsordninger. Nå skal ikke jeg foregripe budsjettforhandlingene i Stortinget, men med tanke på det forslaget regjeringen har lagt på bordet i budsjettet, der man lovfester retten til BPA, der man styrker BPA med 300 mill. kr, så håper jeg det kan bidra til og være det som gjør at flere får den nødvendige assistenten som man trenger for å kunne ha en meningsfull hverdag, en god livskvalitet og få brukt sine evner og anlegg på en god måte i arbeidslivet. Det er et viktig, og det er et riktig tiltak regjeringen kommer med i den sammenheng. I tillegg vil det også være viktig, noe vi jobber med og vil komme tilbake til i denne stortingsmeldingen og proposisjonen: Hvordan skal vi tilrettelegge lønnstilskuddsordningene på en bedre måte og sørge for at vi kan ha mer målrettede lønnstilskuddsordninger, tilpasset den enkelte og den enkelte virksomhet på en bedre måte? Så er det også viktig – som regjeringen har valgt å gjøre – å videreføre jobbstrategien. Men der vil det også være avgjørende at vi, som politikere, ikke bare slår oss til ro, lener oss tilbake og tenker at vi har en jobbstrategi, og det er vel og bra. Arbeidsmarkedspolitikken og jobbstrategier må hver eneste dag både forbedres og jobbes med for å se hvordan det kan innrettes på en bedre måte. Det jobber jeg og regjeringen målrettet med hver eneste dag, og nye tiltak vil komme. Interpellanten trekker frem en fantastisk bedrift fra Halden, Erlandsens Conditori. Før jeg gikk inn i salen, og før vi startet denne interpellasjonsdebatten, fikk også jeg gleden av å møte Malin, Kim og Daniel. Dette er uten tvil tre kreative, fremoverlente og skapende mennesker som har vært med på å skape sin egen arbeidsplass, som skaper en egen virksomhet, som leverer på samme måte som alle andre ordinære virksomheter gjør, og som gjør det med entusiasme, pågangsmot og stolthet. Den gnisten vi ser i disse menneskene, skal vi ta vare på. Ut fra den gnisten vi ser i Malin, Kim og Daniel, skal vi lage arbeidsmarkedspolitikk, politiske løsninger og tiltak fremover. Dette vil gjøre at flere mennesker får en gnist og en mulighet i vårt samfunn. Jeg vil også minne om at for noen år tilbake gjorde Norges Handelshøyskole en større undersøkelse og en større utredning som handlet om hva som er lønnsomt, og mest samfunnsøkonomisk lønnsomt, når det gjelder dagtilbud og VTA-plasser – varig tilrettelagt arbeid. Man kom klart frem til at det mest samfunnsøkonomisk lønnsomme var satsingen knyttet mot varig tilrettelagt arbeid, altså inn mot arbeidslivet. Dette forteller meg at det er viktig å ivareta det tiltaksnivået vi har på området. Tiltaksnivået innenfor varig tilrettelagt arbeid har i en lengre periode vært stigende, og det er jeg glad for, det er bra. Vi opprettholder fortsatt et høyt nivå – på i gjennomsnitt 9 200 plasser – også i 2014 og 2015. Og så er det gjennomsnittlig 1 200 plasser som blir brukt i ordinær virksomhet. Men jeg tenker, og som vi også må utfordre: Er vi fornøyd med at vi bare skal tenke tradisjonelt? Og dette føler jeg at interpellanten også utfordrer statsråden og regjeringen på. Skal vi tenke bare varig tilrettelagte arbeidsplasser innenfor skjermet arbeidsmiljø? Jeg tror veldig mange vil ha godt av å være der, det vil være tryggheten, det vil være den avgjørende faktoren for å skape den livskvaliteten som mange trenger, men jeg tror også at vi må klare å ha to tanker i hodet samtidig og dreie en del av virkemiddelbruken i større grad inn mot ordinært arbeidsliv. Jeg har også vært og besøkt bedrifter som driver bensinstasjon med VTA-plasser, og jeg har besøkt steder der man bruker VTA-plasser i ulike ordinære virksomheter. Jeg tror kanskje fremtiden er at vi må bruke mer av den type virkemidler. Det vil være til glede for dem som jobber i den ordinære virksomheten, og det vil også være til stor nytte for dem som kommer inn i en virksomhet. Vi trenger alle fordi alle mennesker er unike. Derfor må vi også i større grad legge til rette for å bruke dette. Og dette er også et av de tiltakene, de virkemidlene, som regjeringen jobber med hver eneste dag for å forbedre arbeidsmarkedspolitikken – nettopp å sørge for at vi kan få enda flere inn mot det ordinære arbeidslivet, at enda flere skal ha en tilknytning til det ordinære arbeidslivet enn det vi har i dag. La meg avslutningsvis få lov til å si at etter den flotte starten på dagen, det inspirerende møtet jeg hadde før jeg gikk inn i denne sal, så vet jeg i alle fall hvor jeg skal stoppe og ta kaffekoppen neste gang jeg kommer til Halden.