Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2011-02-08:
Jeg vil også få lov til å takke interpellanten for at handlingsplanen mot menneskehandel blir debattert i Stortinget – ellers er det en fare for at den hadde blitt liggende i hyllene utenfor ekspedisjonskontoret – så takk skal interpellanten ha for det! Jeg vil også opplyse om at interpellasjonen dels er utformet i samarbeid med oss som er i Europarådet – for det medlemskapet forplikter. Menneskehandel er et grovt brudd på menneskerettighetene og har stått høyt på Europarådets dagsorden siden slutten av 1980-tallet. En egen konvensjon mot menneskehandel trådte i kraft i 2007, og den pålegger medlemslandene å beskytte ofre, forebygge, avdekke og straffeforfølge. Et eget system skal påse at vi faktisk følger opp. For halvannen uke siden fikk Danmark besøk av overvåkingsorganet. Norge kommer i runde nummer to og får spørreskjema nå i denne måneden, og før 1. september skal vi svare for ansvarsplassering, iverksatte tiltak og oppnådde resultater i Norge. Menneskehandel er en skitten business med et stort omfang – verdens nest største kriminelle industri, som rammer over 2,5 millioner mennesker hvert år, og halvparten er under 18 år. Mennesker lokkes, lures, trues til en tilværelse der hverdagen er synonym med grov utbytting, gjentatte krenkelser og dyp fornedring. Slavehandlerne tar de sårbare, og barn er mest sårbare av alle. Om det er mulig å gradere, er menneskehandel med barn det aller, aller nedrigste. Fordelingen mellom opprinnelses-, transitt- og mottakerland er ikke tilfeldig. Folk tas i fattige land og føres til rikere land der kundene er. Norge er mottakerland. Noen kunder av denne skitne geskjeften finnes her. Europarådets konvensjoner gjelder alle. FNs barnekonvensjon gjelder alle. Barn som er ofre for menneskehandel, kan se langt etter disse rettighetene hvis ingen ser dem. Det er det dessverre stor sjanse for at ingen gjør. Handlingsplanen sier at det trolig er flere mindreårige ofre for menneskehandel i Norge enn det myndighetene i dag klarer å oppspore. Vi aner en kobling, fra menneskehandel med barn til asylpolitikken. Enslige mindreårige forsvinner fra mottak. Mistanken om menneskehandel er snublende nær. Justisdepartementets rapport fra 2008 viste at 51 barn forsvant fra mottak i perioden 2005–2007, med varierende oppfølging og liten kunnskap om hvor de ble av. Rutinene for varsling ble innskjerpet etter dette. Utlendingsdirektoratets nye rundskriv krever at politi og barnevern skal varsles for oppfølging når enslige mindreårige blir borte fra mottak. Risiko for menneskehandel skal vurderes. Fra 2000 til 2010 er altså 388 barn blitt borte fra mottak i Norge. Noen er funnet, men på langt nær alle, heller ikke det siste året, tross skjerpede regler. I 2009 ble, som handlingsplanen viser til, 69 mindreårige fulgt opp som mulig ofre, de fleste fra Somalia, Eritrea, Etiopia og Afghanistan, men også fra et av Europarådets medlemsland, Romania. Halvparten ble utnyttet til tvangsarbeid, 14 pst. til seksuelle tjenester. Ofte tenker vi på menneskehandlernes kunder som personer som lever litt på samfunnets skyggeside. Det er derfor grunn til å merke seg at husarbeid er en av de såkalte tjenestene som tilbys og kjøpes – kanskje noe å tenke på for dem som fortsatt kjøper den typen tjenester svart her i landet. I fjor plasserte Redd Barna Norge i kategorien av land som hadde gjort «noe framskritt» i kampen mot menneskehandel med barn. Handlingsplanen – den nye – ofrer barn et eget kapittel, og det er bra. Et tett internasjonalt samarbeid om utsatte barn er nødvendig, og det er viktig å samle den kunnskapen som i dag er spredt og til dels udokumentert, om situasjonen i Norge. Så det handler om penger, ja, men ikke bare om penger, også om metoder og systematisk arbeid over tid som vi ikke må slippe tak i. I Meld. St. 7 om kampen mot organisert kriminalitet, som Stortinget har til behandling, er barn som forsvinner fra mottak, omtalt særskilt. Det samme kommer til å skje i den varslede meldingen om barn på flukt. Det er flott hvis Norge med summen av alt dette nå går i bresjen i kampen mot menneskehandel med barn. Et første mål kan være at Redd Barna flytter oss opp i kategorien «merkbar innsats», og at vi får «godkjent» i årets kontroll fra Europarådet. For som statsråden sa: Vi skal ikke tåle menneskehandel i Norge.