trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-05-14:
Det er ofte ikke så veldig produktivt å sitere fra debatter i 1989, men Fremskrittspartiet valgte å gjøre det. Jeg ble engasjert i politikken akkurat på den tiden, og da var det klima, fordeling og miljø som liksom var de store sakene som vekket et ungt hjerte. Det er ett sitat som sitter igjen fra klimadebatten i 1989, og det var fra Øystein Hedstrøm. Jeg vet ikke om jeg husker helt rett, men jeg mener at han sa at han ikke var bekymret for drivhuseffekten, fordi det ikke var så mange drivhus i Østfold. Jeg tror vi kan slå hverandre i hodet med veldig mange forskjellige sitater – og gode intensjoner – fra den debatten, og jeg vet ikke hvem som har mest å skamme seg over. Jeg skammer meg ikke over at Senterpartiet har hatt høye ambisiøse mål og har vært en del av de grønne partiene i Norge som har hatt klare og tydelige mål over tid i energi- og miljøpolitikken. Nå, klokka tolv, har det skjedd noe knyttet til klimaet. Enova har lagt ut en liste – det gjelder de 400 millionene som gikk til enøktiltak i forbindelse med tiltakspakken. Man har lovt at 650 ulike offentlige bygg rundt omkring i hele Norge skal få satt inn nye vinduer, etterisoleres, få dører – man skal ta mange konkrete klimagrep. Det er det jeg synes er så bra med denne regjeringen. Den har ikke bare ambisiøse mål, men den tar konkrete, praktiske grep. Noe av problemet i klima- og miljødebatten har vært at man har hatt veldig mange store ord, bekymrede miner og litt for lite praktiske løsninger. Akkurat nå settes det i gang praktiske løsninger i over 600 bygg i Norge takket være den tiltakspakken som Regjeringen la fram i vinter. Det jeg synes er noe av det mest positive ved den tiltakspakken som er lagt fram, er at man i en finanskrise så at man kunne ikke bare bygge seg ut av problemene som går på tradisjonell økonomisk vekst. Man måtte også ta miljøet og klimautfordringene på alvor, bl.a. ved å bevilge 400 mill. kr mer til enøktiltak som i disse dager, akkurat nå, blir iverksatt. Det er meget bra. En kan bli ganske optimistisk på klimaets vegne når en ser hva folk er villige til å gjøre, bare en legger til rette for det. Når det gjelder kildesortering i mitt eget fylke, sorterer folk sju–åtte produkter i alle mulige kasser og er kjempefornøyd med å gjøre det. Det er det som er politikkens oppgave. Det handler om å tenke globalt, men handle lokalt. Hvis vi legger til rette for en praktisk miljøpolitikk, er jeg sikker på at vi skal få det til. Det er det Regjeringen gjør. Derfor er jeg så enig i at vi ikke øker vrakpanten nå, for teknologien ligger der om noen få år. Hvis vi da lager et avgiftssystem, lager stimuleringsordninger når teknologien er der, kommer folk til å kjøpe de miljøvennlige bilene, for folk vil handle miljøvennlig hvis de kan. Folk tar klimaproblemene på alvor. Vi skal legge til rette for det, og det gjør vi bl.a. akkurat nå ved å gi masse penger til enøktiltak rundt i offentlige bygg i hele Norge.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-05-14:
Jeg er veldig glad for at jeg fikk med meg innlegget til Senterpartiets nestleder, som er bekymret for at en økning i vrakpanten vil føre til at det blir så mange nye biler på norske veier. Statsråd Solheim peker tvert imot i sitt svarbrev til komiteen på at det er så få biler som er over 20 år at det forslaget ikke har noen hensikt – så der er det åpenbart en uenighet. Solheim mener at det er få biler, og Vedum mener at det vil gjelde for for mange biler. Det er vel symptomatisk for Regjeringens noe sprikende ambisjoner i en del av disse spørsmålene. Statsråd Solheim latterliggjør Fremskrittspartiet for at vi enkelte ganger tør å sette spørsmålstegn ved den for så vidt blinde tilnærmingen jeg opplever at noen av Regjeringens talsmenn har i denne saken. Man kan jo spørre seg hvor mange år temperaturen i verden skal gå ned før Solheim åpner for en debatt også om vitenskapen. Jeg er glad for at det ikke gikk like ille med Fremskrittspartiet som det gikk med dem som først hevdet at jorden var rund – jeg har iallfall ennå ikke opplevd noen trusler om vold. Det er mange grunner til både å endre forbruksmønsteret og redusere bruken av fossile energier. En vakker vårdag er det uansett slik at en del av de fossile energikildene er borte. Det kommer mange av oss til å få oppleve. Per i dag er vi ikke forberedt på det, og derfor er det viktig at Norge som nasjon forbereder seg på en situasjon hvor fossile brennstoff ikke lenger kan være det vi genererer inntektene våre fra, eller det vi driver industrien og bilene våre med. Når det gjelder oljesandprosjektet i Canada, kommer det forhåpentligvis til å stoppe opp en gang. Jeg håper i hvert fall at man klarer å finne andre måter å produsere energi på som er billigere og bedre. Så har vi en situasjon i den delen av landet som heter Midt-Norge. Jeg har lyst til å ta det opp, for det mangler ikke på visjoner. Det prates veldig mye. Erik Solheim og resten av Regjeringen ønsker tilsynelatende primært å overbevise Fremskrittspartiet om at de har en god klimapolitikk. Kanskje burde man ha brukt mer energi på å fortelle dem som skal produsere den fornybare energien i Norge, at man har en god klimapolitikk. De som produserer fornybar energi i Norge, er ikke overbevist om at Regjeringens klimapolitikk faktisk fungerer.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-05-14:
Med fare for å bli beskyldt for å være en av dem i Fremskrittspartiet som samarbeider med Carl I. Hagen som statsråden nevnte, har jeg lyst til å si litt om IPCC, for det har vært mye snakk om at de tydeligvis, med 95 pst. sannsynlighet, har rett. For ti år siden sa de at det kommer til å skje signifikante temperaturendringer presumptivt i stigende retning. Jeg tror vi kan være enige om, hvis man kikker litt på værstatistikk omkring i hele verden, at de tok feil. Så er det vel også slik at det iallfall er én statsleder som ikke har konkludert like sterkt som Erik Solheim, nemlig presidenten i Tsjekkia. Men posisjonens medlemmer leser bare det de ønsker å lese av det som kommer både fra IPCC og fra IEA. Begge konkluderer med at det store problemet er kull, mens atomkraft er en del av løsningen. Olje og gass er en annen del av løsningen. Det er nærmest litt søtt når Heikki Holmås med brask og bram proklamerer at SV er garantisten for at det ikke skal bli oljeboring i Lofoten og Vesterålen. Det er ikke mange år siden, om det er år siden, SV med like stor fynd erklærte at det iallfall ikke blir noen oljeboring kystnært utenfor Finnmark – da forutsetter jeg at SV kommer til å stemme mot det Regjeringen nå har lagt fram om utbygging av Goliat-feltet. Så hvor troverdig SV er når det gjelder olje- og gasspørsmål, vet ikke jeg. Men jeg vet at IEA og IPCC legger stor vekt på at man må fase ut kull i Europa. En viktig måte å gjøre det på, er å eksportere mer gass fra Norge. Så til hysteri. Når det gjelder artsmangfold, har jeg også lest litt. Det hadde også representanten Marthinsen. Hun sa at 30 pst. av artene ville bli utryddet med den temperaturendringen som hun skisserte. Hvor kommer den informasjonen fra? Hvor er det sitatet fra? Det sitatet fra IPCC som jeg har lest, er at 30 pst. av artene vil få en mer utfordrende situasjon enn i dag. Det er altså slik i det hierarkiet, som kanskje ikke er så relevant i klimadebatten, at det er seks kategorier – en av dem er ikke truet, og for en annen er det behov for overvåking. Det er altså ikke slik at 30 pst. av artene vil bli utryddet. Det er slik at vi må passe på disse artene noe bedre. Så til Midt-Norge. I Midt-Norge har det siden 2005 vært en lang rekke med fornybar energi-prosjekter som har vært fullstendig gryteklare. Det eneste Regjeringen har gjort i Midt-Norge for å korrigere energisituasjonen, er å bygge tre midlertidige gasskraftverk. Hvor er troverdigheten til Regjeringen i denne debatten?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-05-14:
Jeg tar ordet fordi jeg stusser litt over at Carl I. Hagen er så fortørnet over at man ikke har lyktes med å nå de ambisiøse målsettingene man satte seg på 1980-tallet, om å redusere CO2-utslippet. Når han mener at det var basert på hysteri, burde han jo glede seg over at man ikke har lyktes i å iverksette tilstrekkelige tiltak – for det er iverksatt en del tiltak – at man ikke har brukt ressurser på å iverksette tilstrekkelige tiltak mot dette «hysteriet». Hvis det er slik at Carl I. Hagen fortsatt mener – som han nå bekreftet – at økningen i oppvarmingen er menneskeskapt, hvorfor har da Fremskrittspartiet som politikk at de også vil kutte i utslippene? Hvorfor ønsker man da å bruke skattebetalernes penger på å subsidiere tiltak som havvindmøller eller andre gode tiltak, for å få inn ny, fornybar industri? Så her lurer jeg på om det er Carl I. Hagens analyse som gjelder i Fremskrittspartiet, eller om Carl I. Hagen er utdatert i forhold til sitt eget parti?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-14:
Jeg synes at dette er en viktig debatt. Når vi senere i dag skal behandle perspektivmeldingen og de langsiktige utfordringene for landet, er det helt åpenbart at klima er en av de aller, aller viktigste utfordringene. Jeg synes det er veldig ålreit og befriende – feiende flott, nærmest – å høre Carl I. Hagen si og mene akkurat det han gjør, for det har vært Fremskrittspartiets linje i all tid. For Carl I. Hagen sier: Jeg er veldig glad for at vi ikke har nådd målene, for det hadde vært en ulykke for Norge – det hadde vært svært kostnadskrevende og veldig negativt. Det er jo helt riktig som både Marianne Marthinsen og flere andre er inne på, at FNs klimapanel er ikke 100 pst. sikre – de er mellom 90 og 95 pst. sikre på at klimaendringene er menneskeskapte. Og, når man snakker om at man er 90–95 pst. sikker på noe, da vil jeg ta en sammenligning: Det er is på Oslofjorden, og du står på den ene siden og vurderer om du skal gå over til Nesodden. Om du er 90–95 pst. sikker på at isen holder, er det ikke sikkert at du ville ha sendt ungene dine over den isen, for det kunne hende – det er faktisk 5 pst. sjanse – at isen brister. Og den tvilen er det vesentlig å legge vekt på, for 90–95 pst. er såpass mye at hvis man ikke tar hensyn til det, er man ganske kortsynt. Jeg hørte Tord Lien si at regjeringspartiene førte en blind klimadebatt. Vel, Fremskrittspartiet har i en årrekke gjort dette til sitt mantra: Først sa Fremskrittspartiet det, deretter kommer alle andre etter. La oss si det slik at i denne saken er ikke Fremskrittspartiet så kjepphøye. Man er faktisk ikke ute og sier: Dette har vi sagt hele tiden, og nå viser alle ting at vi hadde rett. Tvert imot, det er flere og flere bevis på at Fremskrittspartiet hele tiden har hatt feil. Valget til høsten står mellom Høyre og Fremskrittspartiet på den ene siden og regjeringspartiene på den andre. Vi er sikre på at skal vi gjøre noe med de største utfordringene, må vi gjøre noe med de største utslippene fra norsk side, altså fra samferdsel, biltransport. Vi vet at Fremskrittspartiet er imot bompenger til å sponse kollektivtrafikk – en suksesshistorie for Oslo, der det er færre passeringer i bompengeringen og mange flere folk som velger kollektivtrafikken. Det er altså Fremskrittspartiet imot. Det ville vært et viktig grep for å løse problemet med klimautslipp fra Norge. Vi vet at Fremskrittspartiet er ubetinget tilhenger av all oljeutvinning. Vi fra SVs side har vært veldig klar på at vi sier nei til boring i Lofoten og Vesterålen, både av hensyn til fiskeriressursene der og av hensyn til klimaet. Fremskrittspartiet er klokkeklar på at ressurser og klima gir man blaffen i. Her vil man bare ha tut og kjør i økonomien. Det er en ulykke for landet.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-14:
Jeg mener det er veldig fornuftig, og jeg er veldig positiv til, slik som vi har sett, og som Norge bidrar til når vi er ute i andre land, at pengene kommer hele folket til gode når land bestemmer seg for å satse på oljeinvesteringer. Hvis du ser på både Latin-Amerika og i forhold til Ghana, som du trekker fram her, der er vi gjennom Olje for Utvikling-programmet med på å sørge for at man får transparente, gjennomsiktige, systemer som gjør at folk har innsyn i hvordan oljepengene utvikles, hvem som får kontraktene, for å unngå korrupsjon, og sørge for at disse pengene kommer hele folket til gode. Det synes jeg er bra. Jeg mener f.eks. at noe av det som har vært supert fra norsk side, er at vi har sørget for en høy oljebeskatning. Vi har 78 pst. oljeskatt, og i tillegg har vi statens direkte eierandeler. Alle disse tingene gjør at oljeutvikling i Norge kommer hele fellesskapet og hele folket til gode. Hadde Fremskrittspartiet fått gjennomslag for sin skattelette overfor oljeindustrien, ville antakeligvis Norge tapt flere tusen milliarder.(Presidenten klubber.) Men det vet Ketil Solvik-Olsen utmerket godt. (Presidenten klubber.)
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-14:
Jeg tror Jan Tore Sanner vet utmerket godt hva han snakker om når det gjelder å føre den type valgkamp, altså en «dritten» valgkamp – som det jo ikke er lov å si. Jeg er helt enig i at produktivitetsutviklingen er det avgjørende for å sørge for at vi får en positiv utvikling av velferdsstaten. Nettopp det å satse på kunnskap, slik vi gjør, det å satse på at kunnskap blir tilgjengelig for flest mulig, nettopp ved å gjøre det som jeg sier og mener – og som jeg også tok opp i mitt innlegg – er det avgjørende når det gjelder satsingen på skolen, i forhold til en kunnskapsskole der vi har mer fokus på læring, der vi har mer oppbakking av den enkelte elev, der vi har innføring av gratis kjernetid og gratis førskole for elever som går i barnehagen, og som nærmer seg skolealder. Alle disse grepene, kunnskapssatsingen, det å ha et arbeidsmarked som er godt, er de viktigste grepene for å styrke produktiviteten i et samfunn.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-14:
Nå sitter vi i en regjering som allerede i denne stortingsperioden har klart å stoppe oljeutvinningen utenfor Lofoten og Vesterålen, og det er vårt mål at det skal vi gjøre i neste periode også: sitte i en regjering som ikke bygger ut oljeaktivitet i Lofoten og Vesterålen. Og vi gjør dette til en av våre hovedsaker i valgkampen, nettopp fordi vi mener alvor. Men det å innlede en debatt om et så viktig spørsmål gjennom å stille ultimatum i offentligheten tror jeg ikke er den riktige måten å føre debatt på for regjeringspartier. Da tror jeg også en god del folk i Arbeiderpartiet, som godt kunne tenkte seg å stille ultimatum den andre veien, hadde fått vann på møllen, og da tror jeg vi har det gående. Nå har Lars Sponheim vært veldig klar på at han ikke vil sitte i noen regjering sammen med Fremskrittspartiet i det hele tatt. Men jeg tror at Lars Sponheim mye heller ønsker seg en regjering – han får muligheten senere – som består av SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-14:
Kristelig Folkeparti leser jo Fordelingsutvalgets rapport som fanden leser Bibelen. Det er altså slik, som Hans Olav Syversen sa, at på kort sikt fungerer kontantstøtten som en pengeoverføring til barnefamilier. Men på lang sikt – det er de veldig klare på – svekker det mulighetene for barn til å gå i barnehage og til å delta i barnehage. Og det å holde barn borte fra barnehage er særlig ille for de mest sårbare barna. Slik kontantstøtten fungerer i dag, er det særlig foreldrene til de mest sårbare barna, de som har sterkest utbytte av å gå i barnehage, som i større grad enn andre velger kontantstøtten. Mens alle andre grupper av befolkningen går ned i bruken av kontantstøtte, har bl.a. minoritetsforeldre en økning i bruken av kontantstøtte. Da er spørsmålet mitt: Ser ikke Kristelig Folkeparti at den ordningen som i utgangspunktet sikkert synes å være en all right familiepolitisk ordning, nå faktisk fungerer spesielt negativt for de mest sårbare barna?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-14:
Nå får jeg jo muligheten til å svare på det, det er jo fantastisk! Det spørsmålet som Hans Olav Syversen stiller, er jo et spørsmål om selve kjernen i hele velferdsstaten. Det er altså slik at vi spanderer akkurat like mye penger på folk som har god råd, som på folk som har dårlig råd, når vi gir alle sammen et gratis skoletilbud – et gratis høyere utdanningstilbud, gratis videregående skole, gratis eldreomsorg, osv. Jeg har aldri hørt noen fra Kristelig Folkepartis side argumentere for at dette er noe negativt. Tvert imot har jeg sett på Kristelig Folkeparti som allierte i forhold til nettopp dette. Når det gjelder dem som er sårbare: Hvis vi ser på elever med minoritetsbakgrunn, har de større sjanse for å falle ut av videregående skole, bl.a. på grunn av at de når de starter på barneskolen, ikke har gode nok norskkunnskaper. Våre penger som brukes i Groruddalen til å gi gratis kjernetid, er bra. Det å få barnehage er bra. Kontantstøtte er dumt.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-14:
Når man hører på representanten Christian Tybring-Gjedde, skulle man tro at han ikke hadde vokst opp i Norge og ikke ser at vi faktisk har bygd opp et velferdssamfunn som, nettopp gjennom å være et land der vi fordeler rimelig jevnt, og der vi bruker fellesskapets penger, er i stand til å skape større vekst, større velstand og større utvikling for alle enn vi hadde gjort i f.eks. Christian Tybring-Gjeddes drømmeland, USA. Men jeg har ikke tenkt å bruke tiden på Christian Tybring-Gjedde. Jeg har tenkt å bruke tiden på Lars Sponheim og Høyre, fordi jeg ser på Venstre og Lars Sponheim som en viktig alliert, sammen med Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, i arbeidet for å stoppe oljeutvinning i Lofoten og Vesterålen. Og så stiller Lars Sponheim opp og sier at det er de som liksom er garantisten for at det ikke blir noen utvinning av oljeforekomster i Lofoten og Vesterålen. Men hele premisset til Lars Sponheim gjennom å stille det ultimatumet overfor Høyre, som har et klart landsmøtevedtak, er at Høyre har tenkt å gi seg. Da må jeg stille et spørsmål til Jan Tore Sanner: Er det sånn at det er inngått en eller annen hemmelig deal? Eller er det eventuelt andre Høyre-folk i salen som kan si om det er sånn at Høyre har bestemt seg for å gi seg på dette? Når det inngås en allianse mellom Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, er det da sånn at man har bestemt seg for å gi seg på dette og sier at vi inngår et samarbeid med Lars Sponheim, vi er klar over at Lars Sponheim og Venstre har stilt ultimatum på dette, og at det at vi inngår et samarbeid, betyr at vi har tenkt å gi oss? Har Høyre avskrevet dette punktet i programmet sitt allerede? Slik jeg kjenner Høyre, har de ikke gjort det. Hvis Lars Sponheim er interessert i å sørge for at det ikke blir utvinning av olje i Lofoten og Vesterålen, burde Lars Sponheim bakke sterkest mulig opp under et rødgrønt regjeringssamarbeid, med et sterkt SV, som kunne være nettopp garantisten for at det ikke blir oljeboring. Vi vet at Arbeiderpartiet senere skal bestemme seg for hva de skal gjøre når det gjelder Lofoten og Vesterålen. Et fremskrittsparti og et arbeiderparti som eventuelt sier ja til oljeboring i Lofoten og Vesterålen, vil jo nettopp føre til utvikling av området. Så spørsmålet til Lars Sponheim og til Høyre er rett og slett: Er det slik at Høyre og Venstre allerede nå har inngått en avtale som innebærer at man fra Høyres side gir seg på dette punktet i programmet, eller er det slik at Venstre i realiteten ser at Lars Sponheim kan bekrefte at det beste for Lars Sponheim hadde vært at den rød-grønne regjeringen fortsatte?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-05-14:
Jeg har ikke noe sterkt ønske om å forlenge debatten. Men jeg har sittet og lyttet til hele debatten i dag, og jeg må si jeg er overrasket over den debattform som miljøvernministeren velger. Jeg har stor respekt for statsrådens miljøengasjement, som jeg også har fulgt gjennom veldig mange år, men forsøket på å skaffe seg en fiende som ikke har noen realitet over seg, finner jeg veldig forunderlig. På den måten er jeg enig med Gunnar Kvassheim i at man bringer hele miljødebatten inn på et sidespor. Høyre har gjort det veldig klart at vi oppfatter klimaforliket som et minimum, ikke som et maksimum. Enhver regjering i Norge må forholde seg til et stortingsflertall. Det betyr at skulle det bildet som statsråden forsøker å tegne, hatt noen realitet, måtte Fremskrittspartiet hatt rent flertall i dette huset. Høyre har hele tiden gjort det klart at vi oppfatter klimaforliket som en minimumsløsning. Vi var med på å presse den rød-grønne regjeringen til å føre en mer offensiv miljøpolitikk, og vi er på ethvert tidspunkt rede til å sette oss ned og diskutere løsninger som vil kunne innebære at Norge fører en mer offensiv miljøpolitikk. Så jeg vil ha meg frabedt den måten som statsråden forsøker å stemple Høyre på, i miljøpolitikken. Vi er opptatt av en offensiv miljøpolitikk, og vi er på ethvert tidspunkt rede til å diskutere også konkrete løsninger, ikke bare retoriske øvelser.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-05-14:
Vår politikk følger med i tiden. Vi er opptatt av at vi skal bruke finanspolitikken til både å trygge velferden og legge grunnlag for trygge arbeidsplasser. Det gjorde vi i forrige periode, og det står vi også for nå. La meg også si at jeg har lest den artikkelen i New York Times. Jeg synes alltid det er hyggelig at nordmenn og norsk politikk får skryt, men med all respekt: Det skrytet som ligger der, dreier seg i all hovedsak om politikk som SV i hvert fall før var imot, fordi det handler om Petroleumsfondet, det handler om handlingsregelen, og det handler om å investere i aksjer. Jeg er veldig glad for at finansministeren, fra SV, nå er for å investere i aksjer, det mener jeg også er fornuftig. Jeg er glad for at Norge får skryt, og jeg mener at det er berettiget skryt som er i den artikkelen. Vi ønsker å bygge videre på handlingsregelen og en fornuftig bruk av oljepengene, slik jeg redegjorde for i mitt innlegg.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-05-14:
Jeg er ikke helt sikker på om representanten Gjermund Hagesæter har formulert seg slik som det nå vises til. Jeg mener også at skattekonkurranse kan være sunt, men jeg er imot skatteparadiser, og jeg er helt enig i alt som gjøres når det gjelder internasjonalt samarbeid for å avvikle skatteparadisene. De bringer ikke noe godt med seg – tvert imot mener jeg at dette bør vi unngå. Men sunn internasjonal skattekonkurranse må vi tåle. Ellers har Høyre vært krystallklare på at det borgerlige flertall må gi en borgerlig regjering. Det er fordi vi mener det er behov for en ny kurs og en ny politikk i Norge for å trygge arbeidsplassene og for å skape et bedre grunnlag for verdiskapingen. Representanten vil kunne se av innstillingen at de borgerlige partiene er enige på mange områder, både når det dreier seg om å satse på kunnskap og samferdsel, og når det gjelder større rom for det sivile samfunn og samarbeid med private aktører.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-05-14:
Lundteigen pekte på en viktig problemstilling knyttet særlig til det korte perspektivet, hvor vi ser at bankene nå nærmest har normalisert sine utlån til privatpersoner, og at familiene kan glede seg over svært billige lån, mens det fortsatt strammes til overfor bedriftene. Det mener jeg reiser et spørsmål om disse bankpakkene virker etter hensikten. Jeg mener at vi fortløpende må diskutere ytterligere tiltak for å få banksystemet til å fungere på en mer tilfredsstillende måte overfor bedriftene. Vi mener i tillegg at det er behov for andre virkemidler overfor bedriftene, bl.a. har vi foreslått å senke arbeidsgiveravgiften. Det vil redusere kostnadene med å ha folk i arbeid i bedriftene. I tillegg vil vi trappe ned formuesskatten, noe som vil frigjøre mer privat kapital. Jeg mener at det er privat kapital og privat eierskap som er hovedutfordringen i tiden fremover.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-05-14:
Jeg konstaterer at Høyre i denne debatten har fått utvidet taletid. Først talte jeg 10 minutter om Høyre, og så valgte representanten Heikki Holmås å snakke 10 minutter om Høyre. Det er greit å komme i valgkampmodus, men jeg tror at representanten Heikki Holmås vil merke at velgerne er ganske lei av politikere som bare snakker dritt om andre partier – unnskyld uttrykket, president! Men jeg tror ikke Holmås vil komme veldig løftet gjennom valgkampen ved å legge seg på et slikt nivå. Jeg tror man står seg på å snakke noe mer om egen politikk. Jeg vil derfor utfordre representanten Heikki Holmås på en merknad som SV har vært med på, hvor det står: «Fleirtalet i komiteen, alle unnateke medlemene frå Framstegspartiet, konstaterer at produktiviteten har vore svært høg i Noreg i dei siste tiåra samanlikna med andre OECD-land. Det er fleire faktorar som har medverka til dette, mellom anna deregulering av marknader og gode velferdsordningar(…) (…) Dette er den nordiske velferdsmodellen(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-05-14:
La meg først bare konstatere at finansministerens påstand om forholdet mellom skattelette og velferd er en politisk og ikke en faglig basert påstand. Tvert imot finner vi bevis i vår nære historie, under sentrum–Høyre-regjeringen, for at det er mulig å kombinere skattelettelser med styrking av velferden, og at det snarere er en sammenheng mellom gode rammebetingelser rundt bedriftene, verdiskaping og velferd. Mitt spørsmål knytter seg imidlertid til det spørsmålet jeg stilte til Heikki Holmås, som han åpenbart ikke likte, for han lot være å svare på det. I merknadene skriver flertallet, og det inkluderer SV, at en viktig forutsetning for den produktivitetsveksten vi har hatt i Norge, er knyttet til liberalisering av markeder og gode velferdsordninger. Er det slik at SV mener det som står der, at liberalisering av markeder har vært en viktig forutsetning for produktivitetsveksten?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2009-05-14:
Jeg vil gjerne få stille statsråden to spørsmål. Det ene går nesten på det samme som det representanten foran meg tok opp. Hvorfor mener statsråden at helseregistre med personidentifiserbare ikke-samtykkebaserte opplysninger er «en forutsetning for kvalitetsindikatorarbeidet», slik han skriver i brevet? Mitt andre spørsmål er: Når så mange som 10 pst. av pasientene på norske sykehus pr. i dag opplever å bli rammet av uheldige hendelser, hvor lenge vil statsråden vente når han sier at det foreløpig ikke er aktuelt med en ny helhetlig kvalitetsstrategi i sykehusene?
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2009-05-14:
Bedre kvalitet i sykehusene og i helsevesenet generelt er meget viktig med tanke på den behandlingen som daglig gis i de ulike sykehusene og institusjoner i hele landet vårt. Forslaget som reises av representantene, er viktig med tanke på hvordan en skal finne ulike tiltak for å heve kvaliteten ytterligere på de ulike områdene. I dag foregår det et betydelig arbeid for å bedre kvaliteten i landets sykehus, også innenfor de fem innsatsområdene som forslagsstillerne nevner i sitt forslag, og som ikke minst saksordføreren nevnte her. Helseforetakene utfører i dag mye godt arbeid når det gjelder å få på plass nye systemer for kvalitetssikring og -sertifisering. Det er viktig at en skaffer seg både kunnskap og erfaring med det som i dag utprøves, før en eventuelt etablerer et nasjonalt system for sertifisering. Det er viktig at en tar utgangspunkt i en kvalitetsstrategi for hele helsetjenesten, at en ikke stykker dette opp. Helseregistre er nødvendig som grunnlag for indikatorer og retningslinjer og funksjonsfordeling. Regjeringen besluttet allerede våren 2008 å opprette et forprosjekt for et nasjonalt helseregisterprosjekt. Prosjektets mål er å legge til rette for en bedre utnyttelse og en mer sikker håndtering av data til de ulike registrenes formål. Kvalitetsbedring av helsetjenester og pasientbehandling, forskning, helseovervåking, forebygging, administrasjon og styring av helsetjenestene er noen av disse områdene som skal belyses. Jeg mener at brevet fra helse- og omsorgsministeren gir et meget godt og utfyllende svar på de spørsmål som reises. I tillegg vil den meldte stortingsmeldingen om samhandling i helsetjenesten bidra til en forbedring av kvaliteten mellom spesialisthelsetjenesten og primærhelsetjenesten. Vi har i dag gode erfaringer bl.a. med Kreftregisteret. Kvaliteten på det registeret er meget godt og bidrar til god behandling gjennom erfaringsdata knyttet til sykdomsforløp og behandling. Registeret er personidentifiserbart, uten samtykke. Datakvaliteten er god og omfatter alle sammen. For å bedre kvaliteten ytterligere i helsevesenet er det viktig at vi får på plass enda flere register med samme kvalitet, som vil bedre behandlingen vesentlig innenfor ulike områder og sykdomsgrupper. Det er viktig at andre sykdomsgrupper får den samme oppfølgingen, for dette registeret har vist at den forskningen som foregår, og den behandlingen som blir utført, har blitt bedre og mer treffsikker gjennom et slikt register. Samtidig er det viktig at registeret har kvalitet med tanke på at det er personidentifiserbart, slik at den som ikke har noe i registeret å gjøre, ikke får innsyn. Jeg er glad for at Regjeringen og statsråden har tatt initiativ til å etablere nye register, som vil gi enda bedre kvalitet i helsevesenet, og som kan komme alle pasienter til gode. Jeg tar derfor opp forslaget fra mindretallet i komiteen om at Dokument nr. 8:29 om bedre kvalitet i sykehus vedlegges protokollen.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2009-05-14:
Jeg ønsker egentlig å stille statsråden to spørsmål. Spørsmål 1 går på den gledelige informasjonen statsråden gir om at det fra sommeren av vil komme et nettsted knyttet til kvalitet ved sykehusene og med kvalitetsindikatorer. Da er det viktig at innholdet i indikatorene også er slik at folk faktisk forstår hva som står der, i og med at dette i første rekke er ment for fagfolk. Det må bli enkle og greie løsninger, og – ikke minst – en direkte link til siden knyttet til fritt sykehusvalg. Jeg håper statsråden kan bekrefte at det vil bli en direkte link, slik at disse tingene henger i hop. Spørsmål 2 dreier seg om register. Undertegnede mener Kreftregisteret er et svært godt register. Det har medført svært mye positivt, og har blitt håndtert på en god måte, selv om enkelte unntak har skjedd der også. Mitt spørsmål til statsråden er: Statsråden har varslet at det skal komme en sak om et hjerte- og karregister til Stortinget i vår. Når kommer den?
Inge Lønning (Høyre), 2009-05-14:
Jeg har også to spørsmål til statsråden. Det første: Det vises til Nasjonal helseplan 2007–2010, og der står det – det er også sitert i statsrådens brev til komiteen – at man skal «vurdere akkreditering/sertifisering som nasjonalt virkemiddel for kvalitet». Når vil denne vurderingen være ferdig, og når vil Stortinget få meddelt resultatet av vurderingen? Det andre er registerspørsmålet. Jeg nevnte i mitt innlegg at det i statsrådens brev legges stor vekt på at registre må være personidentifiserbare, og de må for all del ikke være samtykkebasert, heller ikke når det gjelder så følsomme områder som psykiatri og rusproblematikk. Hvorfor er det livsviktig at pasientene selv ikke skal ha et ord med i laget når det gjelder spørsmålet om hvilke personopplysninger som skal lagres om pasientene?
Inge Lønning (Høyre), 2009-05-14:
Jeg vil gjerne benytte anledningen til å videreføre den samtalen vi begynte på i sted, men som ble avbrutt av klokken. Det ene spørsmålet mitt er: Skal jeg forstå statsrådens svar slik at han mener at den vurderingen som er lovet i Nasjonal helseplan 2007–2010, er fullført, og at konklusjonen – den negative konklusjonen – er statsrådens endelige konklusjon? Eller gjenstår det en vurdering av de erfaringene som vinnes i Norge av de sykehus som på eget initiativ har innført dette? Det andre er det springende punkt når det gjelder diskusjonen om registre, som jeg har følelsen av at statsråden går utenom, nemlig spørsmålet: Hvorfor er det livsviktig at pasienten ikke skal ha noe ord med i laget, men at det er systemet som på paternalistisk vis skal overstyre pasientens rett til så å si å eie sine egne helseopplysninger?
Inge Lønning (Høyre), 2009-05-14:
Unnskyld, president! Ved begynnelsen av behandlingen av sak nr. 2 ble det sagt at det også ville bli anledning til treminuttersinnlegg. Dette gikk så raskt at det var ikke mulig å tegne seg.
Inge Lønning (Høyre), 2009-05-14:
Ja vel.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2009-05-14:
Kvalitet på sjukehustenestene er sjølvsagt veldig viktig. Derfor er det viktig at ein kontinuerleg har fokus på kvalitet, noko som dette representantforslaget bidreg til. Eg veit at sjukehusa er opptekne av kvalitet, men eg trur innsatsen og arbeidet er for lite systematisk. Som nokre veit, har eg litt erfaring frå det. Det må lagast betre system, men ikkje minst må det lagast betre kulturar. Eg trur at systema er viktige, men også kulturen blant dei tilsette er utruleg viktig. Vi har sett at Legeforeininga har nettopp etterlyst system for å skildre kva slags kvalitet sjukehusa skal levere. Foreininga peikar på at kvalitetsdata ikkje blir førte tilbake til organisasjonen, slik at dei kan lære av suksess, eventuelt av uønskte hendingar. Ein samla komité har peika på at sjukehusa må bli lærande organisasjonar, og at det er viktig at sjukehusa lærer av kvarandre. Men slik eg og Venstre ser det, er det aller viktigaste at leiarnivået tek tak i arbeidet med kvalitet, og at det – som sagt – må skapast ein sterk kultur hos alt personell på alle nivå som set kvalitet i høgsetet. Sjukehuset er kanskje ein av dei mest kompliserte og mangslungne organisasjonar, der alle – og samspelet mellom alle – er viktige. Det er også kritisk for god kvalitet. Eg må seie eg er skuffa over at statsråden så sterkt koplar kvalitet i sjukehus til trongen til personidentifiserbare helseregister, som han gjer i dette brevet, som andre har nemnt. Dette brevet er lagt ved innstillinga. Omsynet til personvern blir ikkje nemnt med eitt einaste ord. I staden hyllar statsråden Sverige og Danmark, som har pasientregister som ikkje er baserte på samtykke. Venstre er både overraska og skuffa over statsrådens appetitt på nye personidentifiserbare helseregister. Men som vi høyrde frå representanten Jorodd Asphjell – det er i alle fall ein eigen registerfanklubb i Arbeidarpartiet. Det må eg seie eg også er veldig bekymra over. Derfor vil eg heilt til slutt spørje statsråden: Er ikkje vern av sensitive personopplysningar og personvern viktig for helsestatsråden?
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2009-05-14:
Eg vil også snakke litt om registeret. Eg veit i alle fall at dersom vi skal få nytte av registeret, er det jo slik at det som kjem ut av registeret, er avhengig av det ein får inn. Dersom ein skal ha tillit mellom pasient og fastlege, er det viktig at pasientane veit at dei kan vere fortrulege med fastlegen sin og ikkje risikere at heilt sensitive opplysingar kjem på avvege. At det kjem på avvege, trur eg absolutt vi må erkjenne, det er ikkje noko system som er perfekt. Vi har jo hatt ei rekkje lovendringar i dei seinare åra, og vi held for så vidt på med nokre forslag i komiteen vår. Det er utvatning av teieplikta, og det er utvatning av personvernomsynet. Personvernomsynet må stadig vike. Mitt spørsmål er enkelt: Er ikkje statsråden bekymra for denne utvatninga av teieplikta og personvernomsynet?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2009-05-14:
Når det gjelder det første spørsmålet, å få en link mellom det nye nettstedet i Helsedirektoratet og fritt sykehusvalg-nettstedet, vil jeg tro at det er uproblematisk. Jeg tar det i hvert fall med meg som et ønske fra representanten Nesvik, og synes personlig at det høres ut som en god idé. Til det andre spørsmålet, om når det kommer en sak om et hjerte- og karregister: Selv om ryktet sikkert er at vi i Regjeringen er fullstendig lydhør overfor den arbeidsbelastningen som Stortinget nå står overfor, stemmer ikke det. Derfor har jeg og Regjeringen samlet sett at vi nå har levert mange saker til Stortinget, til dels krevende saker. Jeg har vurdert det slik at saken om hjerte- og karregister kan vi vente med til høsten. Derfor vil vi ikke fremme den saken i løpet av våren.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2009-05-14:
Til det første spørsmålet: Jeg må si at jeg har en grunnholdning til det spørsmålet, som jeg tror er veldig lik den holdningen som representanten Lønning har. Hvis jeg blir overbevist om at sertifisering er en vei å gå for å få bedre kvalitet på sykehus, vil jeg være veldig positiv til det. Derfor har vi spurt Helsedirektoratet, som igjen har spurt Kunnskapssenteret om det finnes noe dokumentert kunnskap om at sertifiserte sykehus har en bedre kvalitet enn usertifiserte. Så langt viser de svarene vi får, at det ikke kan dokumenteres en slik sammenheng. Da er det fare for at sertifisering betyr mye permer og papir og ikke bedre kvalitet, og det vil jeg helst ikke at vi skal bruke tiden til i norske sykehus. Vi skal bruke tiden til å få bedre kvalitet, ikke flere permer og papir. Den dagen vi ser en tydeligere sammenheng mellom sertifisering og bedre kvalitet, vil jeg også være for det. Det andre spørsmålet fikk jeg dessverre ikke tid til å svare på.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2009-05-14:
Svaret på det siste spørsmålet må jo være den dagen jeg føler at de strategiene vi har, ikke er fruktbare i forhold til å jobbe med de utfordringene vi har. Men fortsatt mener jeg at de strategiene vi har, er relevante for de utfordringene vi har. Da trenger vi å bruke tiden på å løse utfordringene, ikke lage nye planer, så lenge de planene vi har, er relevante. Til det andre spørsmålet vil jeg si: Kreftregisteret er et personidentifiserbart register. Alle havner der – vi får kunnskap om alle pasienters forløp. Så vidt jeg vet, kan det ikke vises til ett eksempel der personverninteresser knyttet til Kreftregisteret er misbrukt. Nå er selvfølgelig jeg klar over at det er jeg som får spørsmålene, men retorisk sett kunne jeg ha tenkt meg å stille et spørsmål tilbake: Har vi ikke hatt stor glede av Kreftregisteret, nettopp på den måten det har fungert? Jo, det mener alle. Skal vi ikke da bygge på de erfaringene når det gjelder andre alvorlige utfordringer dette helsevesenet står overfor?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2009-05-14:
Jeg er veldig uenig i at vi utvanner taushetsplikt og personverninteresser. Jeg mener at det er en feil virkelighetsbeskrivelse. Jeg mener at vi skal kombinere to ambisjoner, både gode kvalitetsregistre som forbedrer helsevesenet, slik som vi har gjort i forbindelse med Kreftregisteret, og en streng ivaretakelse av personverninteressene. Som sagt: Jeg mener at jeg har god dokumentasjon gjennom de personidentifiserbare kvalitetsregistre vi har i Norge, på at det er mulig å nå begge mål. Kreftregisteret har ikke svekket personvernet i Norge, men det har forbedret kreftbehandlingen i Norge. Den erfaringen vil jeg nå ta med meg videre, først og fremst til et hjerte- og karregister, da jeg mener svært mange norske pasienter får en for dårlig behandling, særlig i forbindelse med hjerneblødning. Jeg ønsker å bruke samme metodikk som vi har i forbindelse med Kreftregisteret, for å få det samme kvalitetsløftet på hjerte/kar-området som vi har fått på kreftområdet, gjennom samme gode type personvernivaretakelse.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2009-05-14:
Svaret på det første spørsmålet er: Nei, den konklusjonen som er trukket, at jeg nå ikke vil anbefale sertifisering av alle norske sykehus, er ikke et endelig, evigvarende standpunkt. Det er ikke et ideologisk standpunkt, det er et praktisk standpunkt. Hvis norske sykehus som har prøvd sertifisering, gjennom sine erfaringer kan vise til at dette vil føre til bedre kvalitet, bedre rutiner på kvalitetsarbeid, mener jeg vi absolutt må lytte til det. Da kan det godt være at Regjeringen på egen hånd kan komme tilbake til Stortinget med noen forslag om det. Og neste gang Høyre fremmer et slikt forslag, mener jeg vi bør være for det. Til det andre spørsmålet: Det viktige med denne type registre er at nettopp alle pasienthistoriene er med. Jeg opplever at Kreftregisteret understreker veldig sterkt at det er viktig at vi har helheten i alle pasienthistoriene med i registeret for å lære av det. Og som sagt: Så langt har ingen kunnet vise til personvernkonflikter knyttet til Kreftregisteret.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-05-14:
Det spørsmålet skal eg med stor glede svare på. Eg synest det er relativt sensasjonelt at representanten Hagesæter treng rettleiing om kva det er i vår tid som viser at det er behov for regulering. Eg meiner at det mest eklatante eksempel er dei enorme problema som den internasjonale finanskrisa har påført oss. Det er no ei erkjenning sjølv i dei meir konservative amerikanske miljøa av at det er nødvendig å regulere marknaden. Det trudde eg faktisk òg ein erfaren parlamentarikar som Hagesæter, som representerer Framstegspartiet, hadde innsett at det var behov for, både internasjonalt og i vårt eige land. Mitt poeng var at den siste erfaringa har vist oss at dei som har trudd på dei frie kreftene, som skal herje fritt i marknaden, har ei vanskeleg tid no. Det er det klaraste eksempelet. Det er nødvendig å styre og regulere, m.a. slik som vi har gjort her i landet.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-05-14:
Eg meiner at representanten Flåtten kom i skade for å teikne eit bilete av mine og Arbeidarpartiet sine oppfatningar som ikkje er dekkjande. Vi står fast ved at det er eit effektiviseringspotensial i offentleg sektor. Det trur eg faktisk det er i statleg verksemd, eg trur det er det i fylkeskommunal verksemd, og det er det nok òg i dei fleste kommunar. Så den målsetjinga held vi fast ved. Men det er viktig å vere klar over at vi i den perioden vi har bak oss no, har vore opptekne av å styrkje velferdstilbodet i kommunesektoren betydeleg når det gjeld utbygging av barnehagar og tilbodet til dei eldre. Det har òg vore nødvendig å styrkje velferdstilbodet innanfor sjukehussektoren. Dette har kosta pengar. Vi har ikkje kunna gå laus på hardhendte barberingar som ville kollidere med desse tunge velferdsoppgåvene.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-05-14:
Spørsmålet er leiande – eg skal likevel svare på det. I innstillinga og òg i meldinga som Regjeringa la fram, er brukarbetaling problematisert. Vi har brukarbetaling i ei viss utstrekning i dag, som representanten Syversen er vel klar over. Det som er hovudsignalet frå Arbeidarpartiet og regjeringspartia i innstillinga, er at vi er kritiske til å auke omfanget av brukarbetaling fordi det kan kome til å ramme personar og grupper i samfunnet som ikkje har økonomisk evne til å greie seg på ein god måte. Hovudsvaret mitt er derfor at vi signaliserer at vi generelt ikkje vil auke brukarbetalinga. Derfor har eg inga gruppe å spesifisere, slik som representanten Syversen inviterte til.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-05-14:
Representanten Sandal starta med å seie at det er viktig å unngå proteksjonisme i den fasen vi er inne i no, og at det er viktig at verdshandelen fungerer mest mogleg ope. Det er bra, og det er også Framstegspartiet einig i. Fri verdshandel, fri marknadsøkonomi, har fått millionar ut av fattigdom både i Asia, Afrika og Sør-Amerika, og det er den beste måten å få fattige ut av fattigdom på. Men så kjem representanten Sandal inn på at marknaden må regulerast. Eg veit ikkje kva delar av marknaden ein skal regulere, men eg kunne gjerne tenkje meg å få utdjupa litt nærmare: Korleis skal ein regulere marknaden? Kva delar av marknaden er det som skal regulerast? Og korleis skal det gjennomførast utan at det går ut over verdshandelen?
Svein Flåtten (Høyre), 2009-05-14:
Vi har hørt mye fra komitélederen om de utfordringene som ligger foran oss. Vi har hørt mye om hvor galt det som opposisjonen mener i innstillingen, er, og vi har hørt svært lite om Arbeiderpartiets egne løsninger, men med ett unntak. I innstillingen skriver Arbeiderpartiet at de slutter seg til synet at «det truleg finst eit stort effektiviseringspotensial innanfor offentleg sektor.» Det er et viktig område. Sentralbanksjefen omtalte det i dag, han omtalte det i fjor. Det er synd at Arbeiderpartiet og komitélederen har brukt fire år på å finne ut av at det finnes et slikt potensial. Det har vært tre sterke år i norsk økonomi hvor man kunne gjort noe med dette. Hva er grunnen til at man politisk har gått i helt motsatt retning når det gjelder modernisering av offentlig sektor, når man mener at det finnes et betydelig effektiviseringspotensial?
Svein Flåtten (Høyre), 2009-05-14:
Jeg vil gjerne svare på den utfordringen representanten Holmås kom med til Jan Tore Sanner, eller det han kalte «andre Høyre-folk i salen». Jeg går ut fra at jeg representerer den sistnevnte kategorien. Når det gjelder våre landsmøtevedtak, har vi en rekke landsmøtevedtak som ikke korresponderer med all Venstres politikk, som ikke er i tråd med all Fremskrittspartiets politikk, og som heller ikke er i tråd med all politikk fra Kristelig Folkeparti. Jeg tror ikke noen av landsmøtene denne våren er brukt til å spikre regjeringsplattformer, men til å markere egen politikk. Jeg ser jo at det også er slik fra regjeringspartienes side. Jeg synes det er underlige utfordringer man hører fra representanten Holmås – som kommer fra et parti som også i regjering har ført én politikk i Stortinget og en annen her ute på plenen. Vi har erfaring for å ha løst store utfordringer i den forrige regjeringen, også i forhold til Venstre og i forhold til miljøpolitikken. Det som har vært gjennomgående i diskusjonen i dag – som skulle dreid seg om perspektivene fremover – er at representanten Holmås nærmest har hatt en hysterisk oppmerksomhet rundt perspektiver, men bare rundt perspektivene om hvilken regjering vi skal ha etter valget i september. Jeg tror at denne saken om perspektivmeldingen burde hatt litt andre proporsjoner enn det. Venstre får svare for seg. Vi har som sagt både i Lofoten og Vesterålen-saken og i en rekke andre saker kraftige landsmøtevedtak som reflekterer den politikken Høyre har. Og så vil vi i et eventuelt regjeringssamarbeid, en regjeringsplattform, meisle ut en politikk som de aktuelle partier er enige om – på akkurat samme måte som de nåværende regjeringspartier i sin tid gjorde.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-05-14:
I sitt innlegg var representanten Sandal innom en virkelig stor utfordring, nemlig økningen i antall eldre, som vil kreve mer av tjenestetilbudet, ikke minst på kommunenivå. Om behovet for økt offentlig innsats heter det i meldingen at man også må se på brukerbetaling: «Økt innslag av brukerbetaling reduserer behovet for offentlig finansiering på et gitt omfang av tjenestene. Brukerbetaling kan også medvirke til at etterspørselen etter tjenester gir et bedre bilde av de underliggende behovene enn dersom det er gratis eller nær gratis å benytte et tilbud.» Mitt spørsmål til representanten Sandal er: På hvilke områder mener representanten Sandal at det er nødvendig å øke brukerbetalingene?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-05-14:
Denne regjeringen har vel, når vi ser på utgiftene på statsbudsjettet, hatt 200 milliarder kr mer å rutte med. Så kan man selvfølgelig trekke fra en del økonomiske stabilisatorer og allikevel sitte igjen med rundt 100 milliarder kr mer enn det den forrige regjeringen hadde ved sin avslutning. Da skulle det faktisk bare mangle om ikke alle områder får mer eller mindre økte bevilgninger. Men spørsmålet er om man har prioritert rett innenfor den økte muligheten man har hatt til å velge seg ut noen områder som man særskilt ville satse på. Da er det min ærbødige påstand at f.eks. innenfor forskning og utdanning, og ikke minst høyere utdanning, er resultatene så svake at det har blitt et hvileskjær gjennom hele denne perioden. Så får vi håpe at det kanskje kan bli ørlite grann rettet opp når vi får revidert i morgen. Men hittil har dette vært et utrolig svakt punkt for denne regjeringen, et punkt som det egentlig burde satses mye mer på, ikke minst når vi snakker om en perspektivmelding.