trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Først vil jeg si gratulerer og velkommen til den nye statsråden vår. Nok en gang kan vi i Fremskrittspartiet være glad for at regjeringen leverer et godt budsjett, og at Stortinget vedtar mange gode Fremskrittsparti-saker. Først og fremst kjennetegnes arbeids- og sosialbudsjettet av at det legger opp til en god og framtidsrettet arbeidsmarkedspolitikk. Ikke bare klarer vi å tilpasse budsjettet til dagens økonomiske situasjon, til tross for halvhjertet overbudspolitikk fra deler av opposisjonen, vi får også gjennomført små og store reformer. En av de viktigste for Fremskrittspartiet er kanskje reduksjonen av avkorting til gifte og samboende pensjonister – eller slik vi sier det på min kant av landet: Det skal bli mindre diskriminering av forpliktende samliv. Jeg er veldig glad for at pensjonister som fortsetter å være gift eller samboende, skal få beholde 4 000 kr mer av sin egen pensjon. Dette er penger som de har opptjent selv, og som de også – selvfølgelig, etter min mening – skal få lov til å beholde. Derfor er det uforståelig for meg at partier på den sosialistiske siden ikke ønsker dette. Jeg vil også trekke fram en annen klar Fremskrittsparti-sak fra det budsjettet vi i dag vedtar. Vi gjør flere endringer i ordningen med supplerende stønad for personer med kort botid i Norge. Ordningen skal sikre eldre innvandrere, eller andre med liten eller ingen alderspensjon, en inntekt fra folketrygden på nivå med minstepensjon. Eller for å si det på en annen måte: Kommer man hit til Norge, får man minstepensjon, selv om man kun har bodd her i veldig kort tid. Selv dette er raust i mine øyne, for mange av våre innfødte norske pensjonister sitter kun med minstepensjon, og det blir feil om det skal forskjellsbehandles til fordel for våre nye landsmenn. Uansett hvilken retning forskjellsbehandlingen går, er og blir forskjellsbehandling en uting. Et flertall støtter også at man ikke bare skal kunne hente sine gamle foreldre fra opprinnelseslandet og forvente at staten betaler. Underholdsansvaret skal utvides. Så til slutt: Alt i alt er budsjettet en seier for alle dem som er bekymret for jobben sin, og for mange av dem som står utenfor arbeidslivet. Arbeidsledige og uføre skal enklere komme seg ut i arbeidslivet, og det vil både de, deres familie, arbeidsgivere og samfunnet nyte godt av.
Eva Vinje Aurdal (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
Landet vårt er inne i en krevende tid med økt arbeidsledighet. Nedgangen i oljeprisen gir redusert aktivitet i viktige deler av næringslivet, spesielt i den delen av landet jeg kommer fra: Vestlandet. Som ordfører i Ålesund er jeg bekymret over at næringer innenfor maritim sektor, som verft, leverandørindustri og rederi, sliter. Økt arbeidsledighet skaper utrygghet blant arbeidsfolk og bedrifter. De siste tallene fra SSB tyder på at denne negative utviklingen går enda raskere enn regjeringen hadde regnet med. I mitt hjemfylke, Møre og Romsdal, har arbeidsledigheten økt med 40 pst. det siste året. Mange går nå julen og et nytt år i møte uten å vite om de fortsatt har et arbeid å gå til i 2016. Vi har behov for en mer aktiv næringspolitikk. Det handler om å skape nye arbeidsplasser og om å ta godt vare på eksisterende bedrifter og arbeidsplasser. Det vi trenger, er en regjering som fører en politikk som ligger i forkant, og som er villig til å iverksette tiltak for dem som mister jobben. Ikke minst er det viktig å hindre at ungdom blir gående ledig. Vi er flere som opplever det slik at regjeringen konsekvent har vært på etterskudd med tiltak for å sikre sysselsetting og vekst gjennom hele året. Rett før valget ble det varslet en tiltakspakke, men den er nå kuttet kraftig. Det samme gjelder den varslede verftspakken. Oppfølging av den maritime strategien lar vente på seg. Hovedprioriteringen fra regjeringen har vært skattelettelser, noe som øker de økonomiske forskjellene i Norge, samtidig som de finansieres ved hjelp av usosiale velferdskutt og store lån fra framtidige generasjoner med rekordhøy bruk av oljeinntekter. Skattelettelsene har av økonomieksperter blitt beskrevet som lite vekstskapende, så en kan derfor bli forundret over at regjeringen ikke i større grad tar inn over seg hvor lite vekst det blir av skattekuttene. I dagens situasjon er det spesielt viktig at permitteringsregelverket gjøres mer fleksibelt og romsligere. Det er de ansatte som er bedriftenes viktigste ressurs. Forlengelse av permitteringsperioden og et mer fleksibelt regelverk er viktig for å bidra til at bedriftene kan holde på nødvendig kompetanse, ivareta dem som opplever usikkerhet for jobbene sine, og unngå oppsigelser. Det er derfor Arbeiderpartiet har foreslått at permitteringsordningene må utvides og styrkes. Det er synd ikke regjeringspartiene vil støtte dette.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Det er interessant å høre på debatten her – alle som sier at det er en spesiell situasjon vi er i, at man er opptatt av næringslivet, og at man må gjøre noe for å hindre at folk blir arbeidsledige. Det er vi selvfølgelig enig i, alle sammen. Men det er litt spesielt å høre på representanten Lise Christoffersen: Medisinen til Arbeiderpartiet er 10 mrd. kr mer i skatter og avgifter til næringslivet og andre. Hvis man sliter med økonomien, er kanskje ikke nye skatter og avgifter det som er god medisin for å løse utfordringene i bedriftene og sørge for at folk kan ha jobb isteden. Retorikken til Arbeiderpartiet er at regjeringen tar fra de fattige og gir til de rike. Det er – med respekt å melde – bare tull. Og disse såkalte 2,7 milliardene som denne regjeringen nå har bestemt at gifte og samboende pensjonister skal få redusert avkortningen sin med, gjelder både rike, mindre rike og fattige pensjonister, som har forskjellig type pensjon. De skal altså nå få redusert avkortningen sin med 5 pst. Det betyr at hver pensjonist som er gift, vil få en avkortning på 10 pst., og det vil fortsatt være 20 pst. for et par som er gift. Jeg synes det er bra at vi har en regjering som prøver å rydde opp i dette, og som sørger for at det nå blir mer likebehandling, men det er fortsatt 10 pst. som skiller. Jeg er glad for at man i forhandlingene med Venstre og Kristelig Folkeparti også sørget for at minstepensjonistene får 4 000 kr ekstra, på samme måte som gifte og samboende får det. Det er noe Fremskrittspartiet har vært opptatt av å gjøre noe med lenge, og derfor er vi veldig glade for at vi nå får til dette. Jeg synes også det er litt spesielt å høre retorikken til Arbeiderpartiet og hvorfor de er så imot dette – jo, fordi noen har kommet bedre ut fordi de er to stykker som bor sammen. Men det er ingen som hvis man skulle bli arbeidsledig eller sykmeldt, kommer og sier: Nei, du bor sammen med noen, du er gift eller samboende, så vi trekker fra 10 pst. av lønna di! Det gjør man jo ikke. Og det er det dette handler om. Dette er en opparbeidet rettighet som Fremskrittspartiet mener at man opparbeider seg gjennom et langt liv, og da bør man også få beholde det på samme måte, uavhengig av om man er gift eller enslig. Jeg synes det er rart at ikke også Arbeiderpartiet ser at det er viktig å likestille og sørge for at man får det samme. Det er jo det man har tjent opp gjennom et langt liv, og da bør man også få beholde alle de pensjonsinntektene.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Representanten Karin Andersen sier at det ikke er noe problem å påføre næringslivet både formuesskatt og andre skatter, men det er faktisk sånn at om man gjør børen for tung for næringslivet, når man en grense, og da legger man til slutt ned, fordi man verken klarer å skape arbeidsplasser eller å holde liv i de arbeidsplassene man har. Derfor er det viktig å passe på skatter og avgifter, for det handler faktisk også om å bevare arbeidsplasser og skape nye arbeidsplasser – noe jeg opplever at SV definitivt ikke er opptatt av når man synes det er så greit å skatt- og avgiftslegge næringslivet på den måten SV vil. Når jeg hører på representanten fra Arbeiderpartiet, Lise Christoffersen, høres det ut som om formuesskatt er en sånn enkel greie, og at det ikke betyr noe for næringslivet. I mitt fylke har vi en ganske stor bedrift, som i en del år gikk ganske dårlig, men den hadde store lokaler og mye produksjonsutstyr som kostet mye penger. Det betyr at man må betale skatt. Når man ikke tjener penger, men går med underskudd og i tillegg skal betale skatt på noe man ikke kan ta ut, da er det ikke så lett som det kanskje er for Arbeiderpartiets leder, Jonas Gahr Støre, som har penger på bok, som gjør at han kan ta av pengene i banken og betale. Disse har altså maskiner som de ikke får solgt, og får man ikke solgt maskiner, må man ta opp lån. Og får man ikke lån, kan man ikke betale formuesskatten sin. Det er jo det det handler om for næringslivet. Jeg synes det er trist at mange forsøker å late som at formuesskatt bare rammer dem som er rike og har masse penger og kontanter. Det er mange som er rike i verdier, men det er ikke sånn at det er like lett å omsette verdiene og produksjonsutstyret hele tiden. Derfor er denne regjeringen også opptatt av å gjøre noe med skatter og avgifter. Fra Arbeiderpartiet er det et tydelig ja. Da vet ca. 550 000–600 000 gifte og samboende norske pensjonister at dersom det blir en annen regjering, kan man forvente – eller risikere – at den reduksjonen i avkortningen som denne regjeringen har innført, kan bli tilbakeført igjen. Jeg tror ikke Arbeiderpartiet tør å gjøre det, for pensjonistene er ganske mange. Siden forrige gang Fremskrittspartiet fikk en regjering med på å redusere avkortningen fra 20 pst. til 15 pst. – det er ganske mange år siden – har jeg registrert at Arbeiderpartiet ikke har turt å gjøre noe med det. Så de gjør kanskje ikke det nå heller, til glede for pensjonistene. Som sagt: I sted var det feil av oss å si at vi tok æren for økningen til minstepensjonistene, men nå er det plutselig riktig av oss å ta æren for flyseteavgiften, som Fremskrittspartiet selvfølgelig har vært imot, men som har blitt til gjennom enighet med to andre partier.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Da registrerer jeg at for Lise Christoffersen og Arbeiderpartiet er rettferdighet å ta fra gifte og samboende 15 pst. av pensjonen de har jobbet og slitt for i mange år i arbeidslivet.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
I et brev til POD i august for ett år siden etterlyste Oslos politimester en nasjonal, skalerbar operasjonssentral i Oslo. Politimesteren advarte mot at politiet i Oslo ikke var rustet for kriser fordi arbeidet med operasjonssentralen har stoppet opp. Rapportene etter 22. juli var klare på behovet for beredskapssenter og nasjonal, skalerbar operasjonssentral. Bech Gjørv sa: «Vi mener det haster.» Faremo fulgte opp og besluttet at det skulle opprettes en slik sentral i Oslo. Nå snakker justis- og beredskapsministeren om planer, utredninger og skinner, og vi kan konstatere at disse skinnene foreløpig ikke er kommet lenger enn til dørstokken i Justisdepartementet, og dørstokkmila er som kjent lang. Når vil justisministeren opprette en nasjonal, skalerbar operasjonssentral i Oslo? Og dersom det oppstår en situasjon i dag med flere alvorlige hendelser i flere politidistrikter samtidig: Hvem har ansvaret for den operative ledelsen?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
Justisministeren sa at 22. juli var en alvorlig sak. Ja, det er vi i Arbeiderpartiet helt enig med justisministeren i. Er det noen som vet hvor alvorlig det var, er det Arbeiderpartiet og Justisdepartementet. Vi tok ansvar. Vi er ydmyke når det gjelder det at ting ikke fungerte. Det sto ikke godt nok til, og det tar vi erkjennelsen av. Dette alvorlige bakteppet innebærer et stort ansvar for oss politikere, og vi har ikke råd til å vente med de beredskapstiltakene vi vet det er behov for. Justis- og beredskapsministeren peker på flere politifolk som et resultat av en beredskapssatsing. Arbeiderpartiet er veldig glad for flere politifolk, og vi mener de gjør en god jobb, men flere politifolk er et konkret resultat av forrige regjerings økte opptak til Politihøgskolen. Det er enkel logikk – flere studieplasser, flere politifolk. Alene er likevel ikke dette nok, og det er heller ikke et situasjonssenter i POD. Vi i Arbeiderpartiet har i denne debatten gitt uttrykk for vår utålmodighet. Det er ikke nok med en plan for beredskapssenter, når planen ikke sier noe om når vi kan forvente tomtevalg eller et tidspunkt for ferdigstillelse. Når det gjelder Anundsens plan, som etter sigende skal gå på skinner, vil jeg spørre konkret: Er det en tidsangivelse for når vi kan forvente at et beredskapssenter skal stå ferdig? «Vi har lagt fram romslige budsjetter for beredskap», sier Leirstein. Det er ikke penger til nasjonal skalerbar operasjonssentral, ikke til helikopterberedskap, ikke til maritim beredskap – og det ser ikke ut til at vi skal få noe beredskapssenter i denne perioden – og ikke penger til sikkerhetstiltak i Oslo tingrett. Politimesteren i Oslo sa i fjor til ABC Nyheter at politiet ikke var rustet for kriser. Hva har endret seg siden i fjor? Statsråden sier det ikke er behov for en nasjonal skalerbar operasjonssentral. Det er vi i Arbeiderpartiet så langt uenige med statsråden i, i hvert fall inntil vi har fått på plass hvordan statsråden vil løse nasjonale kriser på en annen måte. I denne sammenhengen vil jeg gjenta mitt spørsmål til statsråden, siden han ikke svarte på det i replikkordskiftet: Hvem har det operative ansvaret dersom det i dag skulle oppstå flere alvorlige hendelser i samme politidistrikt?
Anders B. Werp (Høyre), 2015-12-17:
Vi behandler et justisbudsjett med en utgiftsside på over 31 mrd. kr. Regjeringspartiene, i samarbeid med samarbeidspartiene, leverer mye i det budsjettet. Vi gjør Norge tryggere, og det tas mange og viktige initiativ. Så hører vi at Arbeiderpartiet, det største opposisjonspartiet, angriper regjeringen for manglende innsats på beredskapsfeltet. Det er helt feil, vi styrker beredskapsfeltet. Så eksemplifiserer man dette fra Arbeiderpartiets side ved å peke på arbeidet med nasjonalt beredskapssenter. La oss da gå tilbake og se hva Arbeiderpartiet selv gjorde med det samme beredskapssenteret mens de satt i regjering. Jo, de overlot til nåværende statsråd stafettpinnen for et prosjekt med uklar byggetid, med uavklart arealbehov, med uforutsigbare grunnforhold og med støymålinger og støyforhold som ingen kunne si noe om konsekvensene av – ut fra hvor Arbeiderpartiet hadde låst seg til at det skulle ligge. Dette måtte vår regjering rydde opp i. Det har statsråden tatt tak i på en offensiv, aktiv og god måte og redegjør godt for det i dette budsjettet. Dette er opprydding etter de rød-grønne, en jobb de ikke klarte selv. Jeg har fortsatt ikke fått svar på spørsmålet til Arbeiderpartiet når det gjelder hvorfor de ønsker å øke soningskøene. Det er et viktig spørsmål, det venter jeg fortsatt svar på. Så er det et annet element, som jeg også vil ha et svar på. Det går til Senterpartiet. I merknadene knyttet til domstolsstruktur fremmer Senterpartiet et forslag om at vi skal stanse alle sammenslåingsprosesser når det gjelder tingretter. Jeg er uenig, men det er et realt forslag. Så ser vi i den samme merknaden, i den samme spalte, at Senterpartiet skriver at når det gjelder Kongsberg tingrett og Eiker, Modum og Sigdal tingrett, kan vi slå dem sammen og legge det til Kongsberg – men når det gjelder alle andre, skal sammenslåing stoppes. Mitt spørsmål til Senterpartiet er: Er man for eller mot sammenslåing, når man sier motsatte ting i sine egne merknader og forslag?
Anders B. Werp (Høyre), 2015-12-17:
Både representanten Christoffersen og representanten Asphjell tar opp det lokale beredskapsarbeidet og fylkesmennenes og kommunenes viktige rolle der. Det er jeg helt enig i at er helt avgjørende i fortsettelsen. Så påpekes det en inndekning fra flertallets side som problematisk, og da returnerer jeg det spørsmålet til representantene: Hvorfor har dere da selv kuttet 23 mill. kr i Fylkesmannens budsjetter? Videre spør representanten Christoffersen hvorfor man ikke bare kan bevilge penger til sluttføring av et forprosjekt i Drammen tingrett. Vi kan ikke bruke penger vi ikke har. Vi kan ikke gjøre slik som Arbeiderpartiet gjør i sitt budsjett, og bruke 4,75 mrd. kr som ikke har inndekning. Det kan i hvert fall ikke vi fra flertallet gjøre. Og til Senterpartiet som konstaterer at man er mot sammenslåing av tingretter overalt, men ikke i Kongsberg, Eiker, Sigdal og Modum tingretter.
Anders B. Werp (Høyre), 2015-12-17:
Disse to sakene er Stortinget veldig opptatt av. Det merker vi i debatten. Jeg vil allikevel berømme både arbeidet i komiteen og den måten debatten føres på her i salen, som reflekterer både et alvor og en dyp forståelse for at denne saken har mange sider. Det er særlig representantforslaget fra SV jeg ba om ordet til. Jeg tillegger forslagsstillerne ingen motiver utover det at de er genuint engasjert i å få et resultat i denne saken. Det er bra. Så er jeg da uenig – og Høyre er uenig – i konklusjonen og i forslaget. Etter vår mening er det trusselvurderingen, trusselsituasjonen, som må stå i fokus for Stortingets vurdering av denne typen saker. Det er begivenheter og trusler som ligger utenfor Stortingets kontroll, men som berører borgerne i dette landet på ulike måter. Så fremmes det forslag om at vi skal gjøre myndighetenes verktøykasse tidsavgrenset ved at Stortinget skal bestemme hvilke muligheter politiet i dette tilfellet har til bevæpning etter ett år. Da blir hovedspørsmålet: Hvilket beslutningsgrunnlag skal Stortinget ha til det? Alt tyder på at vi ikke vil kunne få et fullstendig beslutningsgrunnlag. Da er igjen neste spørsmål, i forlengelsen av det: Kan vi da fatte en kvalifisert beslutning? Antakeligvis ikke, mener Høyre. Så er det også et annet aspekt som gjør at vi ikke støtter forslaget. Det er at det etter vår mening ikke tilligger denne salen å gå inn og politisere faglige, operative og taktiske tiltak som berører rikets sikkerhet, eventuelt borgernes sikkerhet. Der har vi en maktfordeling som er grunnlovfestet, og som sier at det er statsråden som er konstitusjonelt ansvarlig. Det er statsråden som overfor Stortinget svarer på hva som er rett og galt hvis noe går galt. Hvis Stortinget skal fatte en beslutning som går så dypt ned i hierarkiet som det vi her inviteres til, mener Høyre at vi forrykker det maktfordelingsprinsippet, og det ønsker vi ikke å bidra til.
Anders B. Werp (Høyre), 2015-12-17:
La meg først takke saksordføreren for å ha behandlet denne saken på en god måte i komiteen. Jeg vil også slutte meg til det statsråden sier om at dette er et veldig viktig element i hele nærpolitireformen, hvor poenget var å gi politiet større frihet under ansvar og større frihet til å gi politifaget mulighet til å styre utviklingen i større grad og dermed skape mer trygghet og forutsigbarhet. Når jeg ba om ordet, var det i forlengelsen av det vedtaket som den nevnte politidirektøren fattet i går. Nå er beslutningen fattet, og vi må se framover. I mitt eget fylke har vi en samlokalisert sentral hvor alle de tre nødetatene sitter, bare skilt av vegger som kan flyttes. Den har fungert i seks år. De har lang erfaring, mye kompetanse og gode rutiner for å samordne redningsaksjoner, oppdrag og henvendelser til de respektive nødetatene. Resultatene står i stil ‒ de er gode. De har i aller høyeste grad vært viktige bidrag til en effektiv og god redningstjeneste i Buskerud, og for Vestfolds del også når det gjelder brann, fordi nødsentralen for brann også dekker Vestfold. Mitt anliggende er å signalisere veldig tydelig at de kvaliteter, den samordningsevne og den kompetanse som er blitt bygd opp der, må videreføres på en måte i det nye og store distriktet som gjør at innbyggerne i Sør-Øst Politidistrikt kan oppleve den samme tryggheten, den samme kompetansen og det samme gode systemet som Buskeruds innbyggere har nytt godt av, og som også omfatter Vestfolds innbyggere når det gjelder brann. Det er viktig å signalisere, fordi prosjektet i Drammen har vært et nasjonalt foregangsprosjekt med særdeles gode resultater og med mye produksjon av god trygghet.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
La meg da også få lov til å returnere takken til foregående taler, som virkelig har bidratt konstruktivt og dyktig i komiteens arbeid med mange tunge saker i høst. Det har vi virkelig satt pris på. Jeg registrerte at en av mine sambygdinger – i hvert fall en fylkesbygding, for å si det sånn – var oppe på talerstolen og snakket om øvingssenter og om behovet for bl.a. å få på plass et øvingssenter på Rygge, i mitt eget fylke. Nå er det jo slik at i politireformen – som Arbeiderpartiet har vært med på – har vi et punkt i det som Stortinget vedtok, om at vi har gitt dem et oppdrag. Man skal nå se på muligheten for å få øvingssentre i alle de nye politidistriktene. Dette er en reform som formelt sett starter opp nå til året, så dette vil være en del av det arbeidet som justisministeren og vi alle skal følge opp, derfor er det litt pussig at man etterlyser mer handling nå. Vi er jo enige om – et stort, bredt flertall på Stortinget, inkludert Arbeiderpartiet selv – at dette skal vi nå se på muligheter for å få på plass når politireformen rulles ut og skal implementeres. I likhet med min partikollega Ellingsen ble jeg veldig i stuss da jeg hørte hovedinnlegget til representanten og hovedtalspersonen for Arbeiderpartiet i salen i dag. Man går så til de grader til angrep på denne regjeringen og dette flertallet for angivelig manglende arbeid med beredskap. Jeg skjønner at man ikke kan bruke begrepet frekk, og jeg vet ikke om man kan bruke «frekkhetens nådegave», men det er iallfall det man i så fall har. Jeg antar de fleste i denne salen har lest Gjørv-kommisjonens rapport, den var vel på over 400 sider. Det er noe av den mest ramsalte kritikken noen regjering er utsatt for når det gjelder manglende beredskap. Da satt Arbeiderpartiet sammen med sine rød-grønne kolleger og styrte dette landet. De hadde også to år på seg etter det, før neste valg, og hva i alle dager leverte man? Hvis dette beredskapssenteret var så viktig, hvorfor i alle dager var det ikke åpnet før valget i 2015? Problemet var jo at da vi overtok regjeringskontorene, var altså ikke dette prosjektet ferdig, det var ikke bare å sette spaden i jorda – tvert imot. Jeg synes man virkelig må gå i seg selv hvis man begynner å beskylde denne regjeringen og flertallspartiene for manglende arbeid på beredskap. Hva i alle dager gjorde man selv før 22. juli 2011 og årene etterpå? Det er helt utrolig at man kan klare å ha dette som hovedfokus i denne debatten i dag. Jeg etterlyser virkelig hva Arbeiderpartiet legger fram av forslag til bedre beredskap. Hvis de mener at det er dette beredskapssenteret som er alfa og omega, fikk de nå selv legge inn de flere milliardene vi da trenger i dette budsjettet, hvis de mener at dette skulle vært oppe og stå inneværende år. Det har de ikke lagt fram en eneste krone til. Det sier også sitt. Det er greit å være tydelige, men når man ikke har penger, betyr det tydeligvis ikke så mye heller.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-12-17:
Vi har eit tverrpolitisk mål om to politifolk per tusen innbyggjar innan 2020. I politireforma var det eit krav om at 90 pst. av innbyggjarane skal ha maks 45 minutt køyretid til næraste tenestestad. Ein kan nå to per tusen i snitt, sjølv om fordelinga er veldig skeiv mellom ulike delar av landet, og ein kan også fylle kravet om at 90 pst. av innbyggjarane skal nå næraste tenestestad, i sommartida – og likevel ha ein situasjon der ein halv million nordmenn har langt lengre avstandar enn dette. Avstanden til næraste tenestestad heng ikkje direkte saman med responstid og god beredskap, men det har ein samanheng, all den tid lange avstandar gjer at dei mest folkerike områda lett blir prioriterte. Korleis vil statsråden sikre god lokal beredskap framover, og meiner han også at det er grunn til å problematisere desse måltala?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-12-17:
I hovudinnlegget mitt la eg vekt på at Senterpartiet meiner at stadige omstruktureringar og samanslåingar ikkje er fornuftig. Slikt gjev inntrykk av handlekraft fordi endringar jo skjer. Det er lett å vise til at ein har gjort noko, men det er ikkje nødvendigvis dei rette endringane. Når det gjeld 110-sentralane, ligg det også der an til endringar. Vi har døme frå Finnmark, der det skal bli eit eige Finnmark politidistrikt, og der skal 110-sentralen flyttast frå Hammerfest til Troms, og fleire døme finst. Det som eg har lyst til å nemne i dette innlegget, er at vi med ny teknologi som stadig utviklar seg, må sjå på gode løysingar og alternativ til fysisk samanslåing. Det er ikkje det at eg er imot alle fysiske samanslåingar, men poenget er at det finst gode alternativ som kan gje betre resultat. I Sogn og Fjordane har dei jobba fram eit pilotprosjekt med elektronisk og virtuell samhandling mellom naudetatane som både kan vareta lokalkunnskap og vere meir robust ved større kriser. Senterpartiet meiner at dette pilotprosjektet verkar spennande, og det er eit konstruktivt innspel som må prøvast ut. Det inneber at brannvarslingstenesta, som er kommunane sitt ansvar, skal samlokaliserast med operasjonssentralen for politiet i det nye Vest politidistrikt, der Bergen blir hovudsetet for det nye politidistriktet. Dei vil teste ut nettbasert samlokalisering i Vest politidistrikt for å kome i gang med gjennomføringa av stortingsvedtaket, men der 110-sentralen for Sogn og Fjordane i Florø blir kopla saman virtuelt med 110-sentralen for Hordaland som ligg i Bergen. Oppmodinga frå Senterpartiet til justisministeren i denne samanhengen er å opne for ein slik pilot. Så til spørsmålet frå Werp om samanslåing av domstolar: Det er faktisk eit kjempegodt poeng. Ein kan godt seie at Senterpartiet går langt når vi seier at her skal det samanslåast, men dersom ein les heile merknaden, ser ein at vi ikkje ønskjer å kome i gang med ei samanslåing. Det vi seier, er at vi meiner at det er eit dårleg forslag med felles leiing, slik som regjeringspartia har gått inn for, og dersom ein først skal gå inn for noko slikt, meiner vi at ein heller bør sjå på ei samlokalisering av desse to domstolane som ligg nær kvarandre i avstand, og som eg har sagt mange gonger før, er ikkje Senterpartiet imot alle typar endringar, men det må vere endringar der det er fornuftig.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-12-17:
Politireforma er ei stor reform. Store endringar skal skje i politietaten, og årsaka til at eg framhevar dette, er at regjeringspartia og stortingsfleirtalet har lagt vekt på at det nettopp er store endringar som skal gjerast. Talet på lensmannskontor skal ned, og talet på politidistrikt skal bli redusert frå 27 til 12. Regjeringa har vedteke eigne retningsliner for lokalisering av statlege arbeidsplassar og statleg tenesteproduksjon. Der har ein i punkt 3 slege fast: «Ved avgjerd om lokalisering ved større strukturendringar og ved nyoppretting av statleg verksemd, skal saka leggjast føre regjeringa.» Eg tykkjer det både er uforståeleg og ein smule pinleg at regjeringa og stortingsfleirtalet på den eine sida viser til kor store og flotte endringar som skal skje med den vedtekne politireforma, medan dei på den andre sida prøver å vri seg unna at ein reduksjon frå 27 til 12 er ei større strukturendring som dei nemnde retningslinene famnar om. Eg forstår kvifor, for innrømmer ein det, innrømmer ein også at ein bryt med desse retningslinene til regjeringa for lokalisering av statlege arbeidsplassar. Og kvifor er dette så viktig for oss i Senterpartiet? Jo, det er fordi vi veit at fordelinga av statlege arbeidsplassar også heng saman med lokal og regional utvikling. Når vi fordeler slike arbeidsplassar, må vi ta ulike politiske omsyn i tillegg til dei faglege vurderingane som sjølvsagt må liggje til grunn. No har vi den spesielle situasjonen at politidirektøren i går, dagen før denne stortingsdebatten, la fram si endelege avgjerd om kor politimeisterembeta skal plasserast. Eg tykkjer det er noko politisk umusikalsk ikkje å vente eit par dagar med det. Senterpartiet er likevel nøydd til å halde seg til avgjerda frå Politidirektoratet, og vi er også nøydde til å halde oss til haldninga til stortingsfleirtalet. Eg vil til slutt understreke at dersom statlege retningsliner skal vere truverdige – noko dei bør vere – så må regjeringa sjølv klare å følgje dei. Det gjer dei ikkje i denne saka, og saksordførar Elvenes har heilt rett i at saka er ferdigdebattert, men eg vil tru at stortingsfleirtalet og regjeringa meinte det var ein grunn til å vedta dei statlege retningslinene for lokalisering av statlege arbeidsplassar den gongen dei gjorde det, og då bør det også vere ein grunn til å følgje dei.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-12-17:
Det vil representanten gjerne gjere.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-12-17:
Eg skal gjere det kort. Når det gjeld retningslinene frå regjeringa for lokalisering av statlege arbeidsplassar, står det klart at ved større strukturendringar skal saka ikkje avgjerast av etaten, men av regjeringa. Då lurer eg berre på kva som var grunnen til at saka om lokaliseringa av politimeisterembeta ikkje skulle til regjeringa. Var det det at endringane ikkje fell inn under større strukturendringar?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-12-17:
Absolutt – det er ikkje gitt at vedtak fatta av Stortinget er fornuftig av den grunn. Men når det gjeld akkurat desse retningslinene, gjaldt det måten ein skulle gå fram i saka. Arbeidet med politireforma var lagt fram som eit forslag frå regjeringa, der ein gjekk inn for at POD – så vidt eg hugsar – skulle avgjere lokaliseringa av politimeisterembeta, så dette var noko regjeringa sjølv tok stilling til og meinte skulle skje på dette viset. Eg meiner det er i strid med formuleringa om at det ved større strukturendringar ikkje skal overlatast til etaten, men skal til regjeringa. Eg spør ein gong til: Er det verkeleg slik at statsråden meiner at ein reduksjon frå 27 til 12 ikkje er ei større strukturendring?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-12-17:
Ok – då er denne saka avgjord, og debatten er avblåst. Med den regjeringa vi har, ligg det føre ein del nye strukturendringar – i alle fall forsøk på det – framover. Viss ein tek utgangspunkt i at regjeringa tek sine eigne retningsliner på alvor, ser statsråden for seg at nye strukturendringar skal gjennomførast på same viset, slik det har skjedd med politireforma og lokaliseringa av politimeisterembeta, eller vil regjeringa ha ei anna haldning i andre saker framover?
Iselin Nybø (Venstre), 2015-12-17:
Ved flere anledninger har vi diskutert oversittere i glattceller. Jeg har lyst til å stille et spørsmål om glattceller denne gangen også, men ikke først og fremst om det som gjelder oversittinger. I nærpolitireformen ble vi enige om at vi skulle gjennomføre minst ett forsøk med berusede personer, som i dag plasseres i glattceller i isolasjon – uten at det nødvendigvis er behov for isolasjon – bare fordi de trenger å bli tatt vare på. Derfor var meningen at vi skulle prøve ut en ordning der de var hos helsevesenet i stedet for på glattcelle. Tidligere har Stortinget også behandlet en sak der man ba om at glattcellene ble litt mindre glatte, for selv om det er behov for at man sitter i glattcelle, betyr ikke det at man ikke skal kunne lese en bok – eller spille Playstation, for den saks skyld – ha noe å stimulere hjernen med, kunne styre lyset selv, ha lufting, osv., osv. Jeg ser nå at det ikke har vært rom for det i dette budsjettet, men jeg vil gjerne spørre justisministeren: Hvordan ligger vi an med dette?
Iselin Nybø (Venstre), 2015-12-17:
Jeg er ikke nødvendigvis uenig med justisministeren i at vi skal høre på faglige råd. Men jeg mener vi ikke helt kan fraskrive oss det politiske ansvaret for at alternativene ligger der. Når det er et faglig råd at våpenet må være ladd, skal vi høre på det. Men hvis det faglige rådet er basert på at det ikke er alternativer fordi politiet ikke er trent til å lade våpenet i en situasjon, synes jeg det er justisministerens ansvar å sørge at de får trening i det. Det samme gjelder andre virkemidler som politiet måtte trenge i framtidige trusselsituasjoner. For det er ikke alltid sånn at trusselsituasjonen retter seg mot uniformert politi, som gjør at de må gå med ladd våpen på hofta. Noen ganger er det andre trusselsituasjoner, og andre tiltak kan settes i verk. Da er det et politisk ansvar, og det er justisministerens ansvar å sørge for at vi har alternativene til generell bevæpning som kan brukes i andre trusselsituasjoner. Hva gjør justisministeren for å få det på plass?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Justisfeltet er veldig stort og omfattande. Vi har fått ei rekkje store og ganske høgprofilerte trugslar som gjeld alt frå terror til beredskapsfeltet til ei rekkje typar alvorleg kriminalitet. No skal vi òg gjennom ei reform i åra som kjem, med mange svært gode hensikter. Men ein reformperiode er alltid òg ein endringsperiode. Det som er mitt spørsmål i samband med det, er om vi kan føle oss heilt trygge på at den enorme samfunnsutfordringa som vald mot barn og andre i nære relasjonar er, får den massive merksemda og det trykket ho fortener. Det kjem av og til påstandar om at andre delar av feltet er så sentrale at dette ikkje får nok prioritet. Kan statsråden forsikre oss om at den utfordringa står tungt og sentralt nok i det daglege arbeidet i departementet med politireforma, og i statsrådens eigne prioriteringar?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Regjeringa har varsla ein NOU, forstår eg, om væpning av politiet er fornuftig. Det ligg svært mykje makt i å setje ned eit NOU-utval – korleis mandatet ser ut, kva for medlemer som er der – makt som ligg til det å ha vunne regjeringsmakta i landet. Men det finst òg ein del eksempel på at i nokre saker set anten Stortinget sjølv ned ein kommisjon, det gjeld svært få og spesielle saker, eller – litt vanlegare – regjeringa vel å ha dialog med opposisjonen, med eit breiare storting, før dei set ned eit offentleg utval. Denne saka er litt spesiell på den måten at statsråden sitt parti fremja eit forslag mot regjeringa og fleirtalet i saka, og at det store fleirtalet meiner noko anna enn statsråden og hans parti i denne saka. Kan statsråden tenkje seg å ha dialog med partia på Stortinget om samansetjinga og mandatet for NOU-utvalet før han set det ned?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Det synest eg var eit ekte dialogorientert svar og føreset då at statsråden vil ta kontakt med partia på Stortinget på ein eller annan måte for å ha dialog om samansetjing og mandat på førehand. Eitt spørsmål til, for det vert no fremja eit forslag frå Framstegspartiets medlemer i komiteen om å innføre permanent væpning. Eg veit frå mi erfaring som statsråd i to departement at det er svært tett kontakt mellom statsråden og regjeringspartia i dei enkelte fraksjonane. Magefølelsen min tilseier at det ikkje har slutta med den nye regjeringa. Eg kan ikkje kome på eitt einaste eksempel på at det vart fremja eit forslag i Stortinget mens eg var statsråd som mitt parti var med på, som ikkje eg kjente til eller kanskje hadde gjeve eit lite nikk til på førehand. Så mitt spørsmål er: Kjente justisministeren til at Framstegspartiet ville fremje eit slikt forslag, og gav han eit nikk, ein aksept eller eit «go» på nokon måte på førehand til det?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-17:
Representanten Werp synest eg heldt eit ryddig innlegg, der han argumenterte mot det representantforslaget som SV har presentert her, med dei to argumenta eg sjølv synest er best mot det. Eg vil difor på same måte kort gå igjennom motargumenta som gjer at eg likevel konkluderer annleis på begge punkt. Før det første: Det er heilt riktig at Stortinget ikkje fullt ut kan kjenne – heller ikkje eit organ som den utvida utanriks- og forsvarskomiteen – djupna i PSTs sikkerheitsvurdering, sånn som f.eks. Regjeringens Sikkerhetsutvalg kan. Difor – som det står i forslaget, og som eg sa i innlegget mitt – bør det vere regjeringa som tek avgjerda om å setje i verk mellombels væpning. Derimot meiner eg at det ikkje er urimeleg at regjeringa etter noka tid presenterer ei sak for Stortinget om grunngjevinga, der ein går noko meir grundig igjennom det, innanfor dei rammene som er moglege – ja kanskje kan det òg kombinerast med at ein kan gje ein del informasjon i dei organa Stortinget har, der ein kan presentere hemmelegstempla materiale. Det vil vere ein måte Stortinget kan godkjenne dette på, dersom det skulle vare lenge. Det andre argumentet er at det rokkar ved ansvarsforholda å gå lenge inn for mellombels væpning. Eg vil nok seie at væpning av politiet er eit ganske stort og prinsipielt spørsmål av den typen politikarar skal ta stilling til. Dersom mellombels væpning skulle vare svært lenge, så lenge at det går over i ein uklår mellomfase om kva som er mellombels, og kva som er varig, oppstår, synest eg, ein problematisk situasjon. Det er bakgrunnen for forslaget. Vi vil ikkje føreslå at Stortinget skal gjere vedtak om å setje i gang dette, men det er ingen tvil om at eg meiner at det er eit ansvar politikarar har, å ta avgjerder her i Stortinget dersom noko gradvis sklir over i ei større varigheit. Eg synest dette var eit godt forslag om kvar det kunne liggje. Så skal eg vedkjenne frå denne talarstolen at eg ikkje er ukjend med protestar mot regjeringa – heller ikkje frå parti som har representantar her – korkje i salen eller utanfor salen. Då må eg få leggje til at eg har jo lese nok aviser til å ha fått med meg at det skjer visse protestar utanfor denne salen òg, frå Framstegspartiet. Men det eg er litt ukjend med, er at ikkje dialogen mellom dei som sit i ein komité, og statsråden er så god at ein kjenner til alle forslaga som vert fremja, på førehand. Dette var bakgrunnen for det spørsmålet som eg ikkje fekk svar på, nemleg: Var det sånn at statsråden kjente til dette forslaget og gav ei form for aksept for det, eller, for å spørje på ein annen måte: Var det ein protest som kom overraskande på regjeringa – noko eg sjølv ville vore litt bekymra for viss eg sat der – eller var det avtalt spel? Det er framleis det usvara spørsmålet eg reiste.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Denne statsråden har ingen planer om å opprette en ny nasjonal operasjonssentral som er skalerbar. Gjørv-kommisjonens uttalelse kom i en situasjon med 27 politidistrikter. Nå går vi inn i et nytt år hvor det blir 12 politidistrikter. Det betyr at det er en helt annen håndteringsevne i hvert enkelt politidistrikt enn hva det var da Gjørv-kommisjonen kom med sin innstilling. Det er nå også, som jeg nevnte i innlegget mitt, opprettet et døgnåpent situasjonssenter ved Politidirektoratet, noe som også vil bidra til å koordinere bedre. Det er etablert ordninger med nabohjelp mellom de nye politidistriktene, og vi har en helt annen ressurs i de operasjonssentralene som er i de nye politidistriktene, enn det man hadde da Gjørv-kommisjonen la frem sin innstilling. Så er det et annet spørsmål om hvorvidt det er behov for en ny operasjonssentral i Oslo. Men det er altså ikke den nasjonale, skalerbare operasjonssentralen vi snakker om, og det er faktisk ikke så veldig mange som etterlyser den nå.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
La meg ta prosessen i tid først. Det vil være en prosess som vil ta ulik tid i de ulike politidistriktene. Det handler rett og slett om både gjennomføringskapasitet og den ulikheten som er i de ulike politidistriktene. For noen politidistrikter vil dette være en betydelig større oppgave enn hva det vil være i andre politidistrikter. Dette starter med en gang de nye politimesterne er på plass 1. januar 2016. Da skal en først starte organiseringen av ledergruppe – hvordan den fremtidige ledelsen skal være – og så vil dette materialisere seg i organisasjonen for øvrig, etter en gitt plan som vil være individuell for de ulike politidistriktene. Det betyr også at det vil ta tid, og jeg tror også det er viktig at vi bruker den tiden som er nødvendig, for å få de strukturendringene som også vil være riktige på lang sikt. Når det gjelder styringen fra departementets side, lager vi et eget prosjekt av dette, hvor jeg selv vil være en sentral oppfølger av Politidirektoratets oppfølging av det som er de politisk veldig klare føringene i nærpolitireformen. Det vil følges opp både i den ordinære styringsdialogen og i den ekstraordinære oppfølgingen som vi vil ha på prosjektbasis overfor Politidirektoratet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Jeg er ikke enig i at avstanden til lensmannskontoret har stor betydning for responstiden. Denne regjeringen har som den første regjeringen noensinne fastsatt responstidskrav for politiet, og det er den typen forhold jeg tror folk flest er svært opptatt av – at de skal vite hvor lang tid det normalt tar før politiet kommer, i en akutt situasjon. Jeg har gleden av å meddele at politiet oppfyller de responstidskravene på en god måte i dag, og jeg tror det er viktig å ha med seg at det er den delen som er viktigst å styrke for at en skal kunne klare å øke politiets lokale kapasitet til å komme i tide. Og de kravene – som det også står i nærpolitireformen og avtalen om den – vil kunne skjerpes fremover når en får flere inn i politiet. Men jeg er ikke enig i at det er noen sammenheng mellom responstiden og responstidskravet, og avstanden til lensmannskontoret eller avstanden til en politistasjon hvor man skal innom en sjelden gang. Men målene i nærpolitireformen skal selvfølgelig oppfylles, uavhengig av det.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Til det siste først, når det gjelder å gjøre glattcellene litt mindre glatte, så er det noe som tas hensyn til når det nå bygges nye politibygg med glattceller. Vi har flere eksempler på at det tas hensyn til, og det er en viktig del av det arbeidet. Så er det naturligvis mer krevende å få det på plass i de glattcellebyggene vi har i dag, og det er ikke satt av særskilte budsjettmidler – som representanten selv peker på – for å oppnå det nå. Samtidig er det en stor fordel at vi nå har færre oversittere, at flere blir oversendt ordinære soningsplasser og varetektsplasser, raskere enn det en har gjort tidligere, hvilket heldigvis også bidrar til å redusere det problemet som vi har hatt med en veldig, veldig stor og altfor, altfor høy andel oversittere. Det er fortsatt for mange, og vi jobber fortsatt for å få tallet ned, men det er blitt mye bedre. Når det gjelder spørsmålet om rus og glattcelle, er det noe vi må ta i oppfølgingen når de nye politimesterne kommer på plass, for å se hvilket politidistrikt som er best egnet. Det er jo noen som skiller seg ut som mer aktuelle enn andre, men det vil bli fulgt opp når strukturene kommer på plass.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Jeg er veldig glad for det spørsmålet, fordi det er et fokusområde som jeg er veldig, veldig opptatt av. Senest i dag har jeg hatt et møte med Politidirektoratet og politidirektøren om akkurat den problemstillingen, for vi har hatt utfordringer med å identifisere flaskehalser, vi har hatt utfordringer med å finne ut hvorfor det er så stor forskjell i måten de ulike politidistriktene håndterer disse sakene på, og nå er det gjennomført et stort analysearbeid for å gi oss de svarene, sånn at vi kan sette inn mer målrettede tiltak. Dette er helt i kjerneområdet for mitt eget engasjement, og det er helt i kjerneområdet for det som er Politidirektoratets engasjement. Så helt generelt, uavhengig av dette, har også representanten helt rett i at i gjennomføringen av en reform er det utfordrende å holde det nødvendige trykket og få de nødvendige resultatene i det daglige arbeidet. Det vil også være krevende fremover, men det skal ikke svikte for de svakeste.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Først til Lise Christoffersen og spørsmålet om beredskapsrådene i kommunene: Det er selvfølgelig en svært viktig del av det samarbeidet som skal i gang mellom de nye politidistriktene og kommunene. Der skal det etableres helt nye samarbeids- og dialogmåter for å sikre samarbeidet når det gjelder beredskapsrådet, samarbeidet i politirådene, samarbeid om annen type aktivitet, og hva slags type tjeneste som kommunene kan forvente. Det vil være en del av den gjennomføringen som skal foregå i politidistriktene. Politidirektoratet vil gi retningslinjer på hvordan det skal gjøres i praksis. Det vil bli gjort underveis i gjennomføringen av nærpolitireformen. Når det gjelder representanten Asphjells utgangspunkt om DSBs undersøkelse av kommunenes evne til å gjennomføre sårbarhets- og risikoanalyser, er det en helt riktig påpekning. Det er en stor utfordring at det bare er halvparten som har gode nok risiko- og sårbarhetsanalyser. Det er riktignok mye bedre enn det var før, men det er svært langt igjen til vi kan si oss fornøyd. Derfor har det vært viktig for regjeringen å styrke fylkesmennenes arbeid med samfunnssikkerhet og beredskap. Det ligger 10 mill. kr ekstra til det arbeidet i budsjettet, og regjeringen har ikke foreslått å kutte i DSB. Når det gjelder kostnadsfordelingen om nytt nødnett, som representanten Asphjell også var inne på, vil det følge den modellen som Arbeiderpartiet foreslo, med kostnadsfordeling, da prosjektet med nytt nødnett ble vedtatt i dette hus. Så noen få ord om domstoler og organisering. Representanten Lundteigen la til grunn at Domstoladministrasjonen ikke kunne arbeide med disse prosessene uten at det var politisk aksept for det. Det er naturligvis riktig at det er politisk aksept for at Domstoladministrasjonen skal gjøre jobben sin, nemlig å se på hva slags rammer og fremtidig organisering Domstoladministrasjonen mener er det fornuftige for domstolene. Men det er først når de har lagt frem sine forslag at den politiske behandlingen og oppfølgingen av det begynner. Jeg har lyst til å si, uten at det er et forsvar for store endringer i domstolstrukturen, at vi er i en situasjon hvor domstolene pålegges ganske sterke og stramme styringskrav, men har veldig liten fleksibilitet innenfor egen organisasjon. Domstolene er altså en uavhengig statsmakt. Det er også noe som man må ha med seg inn i diskusjonen om hvordan domstolene skal gjøre jobben sin, og hvilke rammer de skal gjør den jobben innenfor i de årene som står foran oss. Til sist har jeg også lyst til å si et par ord om helikopterberedskap. Det er helt riktig, som representanten Ellingsen tok opp, at her er det et stort utviklingspotensial. Vi har gjennomført en rekke tiltak, og vi har satt i gang en rekke prosesser, noe som Stortinget etter hvert vil få seg forelagt. Men det er klart at dette er store og viktige kapasiteter som det tar noe tid å finne dimensjoneringen av for fremtiden.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Arbeidet med å utarbeide mandat og vurdere sammensetning av dette offentlige utvalget er allerede igangsatt. Arbeidet med mandatet vil bli ferdigstilt på nyåret, slik at arbeidet i utvalget kan komme i gang så raskt som mulig. Dette skjer på helt ordinær måte.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-17:
Det er en fremstilling som Politidirektoratet har foretatt i forbindelse med deres søknad om midlertidig bevæpning av norsk politi. Vi har forholdt oss til de vurderingene som Politidirektoratet faglig har gjort etter at PST har gjort sin trusselvurdering. Det tror jeg er veldig viktig, og det er også årsaken til at vi har innhentet oppdaterte trusselvurderinger fra PST ved hver søknad om fornyelse av den midlertidige bevæpningen. Men jeg kan ikke for egen kjøl stå for de vurderingene Politidirektoratet har gjort. Det må Politidirektoratet selv forklare og forsvare. Men det er jo slik at den nye trusselvurderingen dro trusselnivået ikke mye, men noe ned. Den dro det såpass ned at Politidirektoratet da mente at det ikke var behov for å ha den midlertidige bevæpningen. Det at det nå har kommet en uavklart situasjon i tillegg, har gjort at vi har ønsket å forlenge den noe. Jeg forutsetter at de benytter fullmakten til å ta bevæpningen ned når de mener at det ikke lenger foreligger en sånn type uavklart forhold.