Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-02-08:
Først vil jeg gi honnør til interpellanten for å reise en prinsipiell og interessant debatt. Jeg tror nok at selv om det er nyanser i synspunktene i denne salen, er det nok en felles oppfatning at de bekymringene interpellanten tar opp, deles av oss alle. For det er vel slik, hvis vi skal være ærlige overfor hverandre, at alkohol er et lovlig nytelsesmiddel her i landet. Jeg har ikke sett noen som har foreslått noe forbud mot det. Det betyr at vi skal leve med det, men vi skal leve med det på en akseptabel måte. Det er dilemmaet, det er balansegangen. Jeg registrerer at enkelte av talerne har vært bekymret for Fremskrittspartiets tilnærming ved at vi vil gjøre alkoholen mer tilgjengelig. Det er fra vår side selvfølgelig en villet politikk, med de konsekvenser det har. For oss er alkohol faktisk lovlig å nyte. Det er misbruket som bekymrer oss, og det er misbruket som bør bekymre de andre partiene. Jeg tror, som andre også har sagt, at de fleste her i landet faktisk kan omgås alkohol på en fornuftig og forsvarlig måte uten at det rammer andre personer. Det bør være greit – i alle fall bør det være greit etter mitt syn. Når det gjelder misbruk og problemer rundt det at folk som har skjenkebevilling, bruker et slikt gode til å utnytte andre, skal vi selvfølgelig der kjøre en knallhard linje. Det skulle bare mangle! Det er et faktum at også denne regjeringen har sagt at den ønsker å gjøre alkohol mer tilgjengelig. Jeg har i alle fall registrert at man har sagt man ønsker pol i hver kommune. Et pol i hver kommune må også bety økt, i alle fall legal, tilgjengelighet. Det er i så fall også en villet politikk fra den sittende regjering. Så kan man selvfølgelig si at når staten har hånd om det, er det mer redelig enn hvis man skal ha kjøpmenn eller andre som selger. Til slutt er vi tilbake til dette med hvordan bruker man, hvordan omgås man og hvordan nyter man den alkoholen man faktisk får tak i. Det er det som er kjerneproblemet her etter mitt skjønn. Jeg tror det man må gjøre, er å kjøre et mye tøffere regime overfor dem som misbruker den tilliten det er å ha et løyve til å selge alkohol – selvfølgelig. Jeg registrerte representanten Bøhlers innspill om å ta affære på stedet. Det fascinerer meg. Jeg er i alle fall veldig åpen for at det bør vi ha en debatt om, og i alle fall innad i mitt parti skal jeg være med på å ta opp den hansken som Bøhler kastet. Det handler rett og slett om at de som får bevilling, gis en mulighet som mange andre ikke får. Hvis det er slik at man får det, skal den være lett å miste hvis man bryter reglene. Er regelverket for dårlig, har statsråden sagt at han vil se på alkohollovgivningen og det som ligger der, hvis det er behov for innstramminger. Så til et moment som statsråden nevnte i sitt første innlegg. Han pratet om at det var en del kommuner som sviktet når det gjaldt holdninger til alkohollovgivningen og alkoholloven. Jeg håper at statsråden i sitt neste innlegg kan tydeliggjøre hva han tenker på i så måte. Et annet moment som det er viktig å ta med seg, er politiets rolle. Det er min ærbødige påstand at et synlig politi også virker preventivt, noe interpellanten tok opp i sitt innlegg. Da er det med ganske stor grad av bekymring jeg registrerer utviklingen i Oslo-politiet for inneværende år. Nå kan det selvfølgelig være slik at statsråden kommer tilbake i revidert nasjonalbudsjett og retter opp i dette. Men pr. i dag ser ikke situasjonen lystelig ut for Oslos befolkning når det gjelder utviklingen i Oslo-politiet. Jeg tror at de som forventer mer synlig politi, ikke kommer til å få det på langt nær – på langt nær! Da kan selvfølgelig statsråden og andre si at hvis vi reduserer alkoholomfanget, har vi ikke bruk for politiet. Det er mulig det. Jeg tror dessverre ikke at det er så enkelt. Jeg tror man må gjøre flere ting samtidig. Man må kjøre en tøffere linje når det gjelder skjenking og skjenkekontroll, og en tøffere linje med å ha synlig politi. Man må kjøre holdningskampanjer om å kunne omgås alkohol på en fornuftig måte. Og ikke minst politiet kan være med på å ta vare på tryggheten til vanlige borgere. Som representanten Bøhler sa i sitt innlegg, det må gå an å gå på kino eller på teater, og det må gå an å gå hjem uten å bli utsatt for et eller annet. Da er politiet, sammen med alle de andre aktørene ute, en av premissleverandørene for at det skal gå an. Vi er ikke bedre enn det vi i fellesskap får til. Så registrerte jeg at statsråden ikke var inne på et av de siste momentene som interpellanten tok opp, nemlig straff og straffeutmåling. Det er slik at hvis man bryter et regelsett, må det også få tydelige og klare konsekvenser. Et av temaene her er å diskutere sanksjoner overfor dem som bryter retningslinjene når man selger alkohol. Da må det vel visselig være like viktig å fokusere på dem som bryter den øvrige lovgivningen, som gjennom å ha misbrukt et eller annet slags nytelsesstoff eller noe annet, faktisk påfører andre stor skade, i verste fall tar liv, og jeg synes i hvert fall ikke at det skal være formildende å være ruset i gjerningsøyeblikket. Enhver har et personlig ansvar for sine egne handlinger, og det må også komme fram når man står til doms for det man faktisk har gjort.