Jan Olav Olsen (Høyre), 2003-02-06:
Forslaget om innføring av minstestandard begrunnes av forslagsstillerne med at dette er nødvendig for å gi elevene i grunnskolen opplæring av høy kvalitet. At skolen skal ha høy kvalitet, er det ingen uenighet om. At skolen må ha økonomiske ressurser for å oppnå høy kvalitet, er det heller ingen uenighet om. Det burde heller ikke være uenighet om at vi i Norge har et svært høyt ressursbruk i skolen. Det er det faktisk god grunn til å være tilfreds med. Minstestandard i grunnskolen er ikke noe nytt. Også dagens opplæringslov inneholder bestemmelser om minstestandard. Og det er et faktum at de aller fleste kommuner ligger over de minimumskrav som loven fastsetter. Tall fra flere OECD-land viser at Norge faktisk er blant de land som bruker mest ressurser pr. elev. Samtidig vet vi at norske elever har middels prestasjoner sammenlignet med elever i andre OECD-land. Da må vi stille spørsmålet om det er økonomi som er det største problemet i norsk skole. Vil mer midler føre til høyere kvalitet? Forskning, bl.a. en undersøkelse gjort av forskere ved Pedagogisk forskningsinstitutt ved Universitetet i Oslo og Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, viser at det ikke er noen signifikant sammenheng mellom ressursbruk og elevenes faglige prestasjoner. Det betyr ikke at økonomi ikke er viktig. Grunnskolen må ha, og skal ha, et godt økonomisk fundament, men dette fundamentet gjøres etter vår mening ikke bedre ved å innføre en nasjonal minstestandard som ganske sikkert vil ligge under det nivået de aller fleste kommuner ligger på i dag. En minstestandard vil lett kunne bli betraktet som en maksimumssats og vil dermed ikke bli en styrking av skolen. Høyre er opptatt av kvalitet i skolen. Etter vår mening må ikke fokus rettes mot økonomi, i hvert fall ikke ensidig mot økonomi, men mot hvordan midlene brukes, mot hvordan skolen organiseres, og mot skolens innhold. Den lokale handlefrihet må vektlegges. Den enkelte skole må få mulighet til å utnytte sine ressurser, både økonomiske og menneskelige, ut fra hva skolen selv finner ut er best. Når sentrale myndigheter overlater beslutninger om driften til den enkelte skole, vil læringsutbyttet øke. Dette er faktisk klart vist både i TIMSS-undersøkelsene fra 1995 og PISA-undersøkelsen fra 2000. Handlefrihet for den enkelte skole er derfor et viktig element for å gi skolen høyere kvalitet. Vi mener at en nasjonal minstestandard vil svekke den lokale handlefrihet. Norske skoler er ulike – ulik størrelse, ulike geografiske forhold, ulik elevsammensetning, ulike lærerressurser osv. Skolenes mulighet til å utnytte nettopp sine fortrinn vil bli vanskeliggjort ved å innføre en nasjonal minstestandard. Høyre har tro på det lokale selvstyret. Det er kommunene som har ansvar for å organisere skolen og for å foreta egne prioriteringer innenfor tilgjengelige ressurser. Innføring av en nasjonal minstestandard vil svekke det kommunale selvstyret samtidig som de ulike forutsetninger og betingelser som finnes i kommunene når det gjelder grunnskoledrift, ikke vil bli fanget opp. Systemet vil rett og slett få urimelige virkninger. Det er likevel viktig å understreke at skolen må sikres nødvendige økonomiske ressurser. Det er, som saksordføreren sa, grunn til uro over at delingstallet i skolen reduseres, mens antall timer til spesialundervisning etter enkeltvedtak øker. Skolen må få mulighet til å sette inn styrkingstiltak så tidlig som mulig, slik at elevene får den tilpassede opplæring de har krav på. Jeg regner med at den utviklingen som vi nå kan se på dette punkt, blir fulgt opp nøye av departementet. Gjennom sine mange forslag har statsråden fokusert på kvalitetsbegrepet i skolen, og hun har greid å gi begrepet et videre innhold enn bare penger. Jeg er selv mye ute blant skolefolk og foreldre og interessen for skolepolitikk er stor. Men interessen er mer rettet mot skolens innhold, mot skolens organisering og mot ønsket om fleksibilitet i forhold til sentrale beslutninger. Jeg er glad for at det er her mye av fokuset nå ligger, og jeg er overbevist om at det vedtaket som er gjort, alle tiltak som har kommet, og de forslag som vil komme, vil være viktige bidrag til at norsk skole får den ønskede kvalitetsheving.