André N. Skjelstad (Venstre), 2020-11-24:
Debatten i dag er egentlig en debatt vi skulle hatt i vår, men nå ble det en pause. Vi har imidlertid fått god tid til å bli kjent med innholdet. Det gir også god grunn til optimisme, for flere piler peker faktisk oppover. Før pandemien var arbeidsledigheten i Distrikts-Norge rekordlav, næringslivet var i vekst, reiseliv og oppdrett gikk så det suste, og regjeringen har bevilget flere milliarder for å sikre at disse næringene også vil stå sterkt etter pandemien. Distriktsmeldingen forteller også at det går langt bedre i Distrikts-Norge enn enkelte partier i denne salen vil ha oss til å tro. Representanter for distriktene har brukt mye tid på å reise rundt og snakke med folk, gründere og bedriftsledere i distriktene. Etter hva jeg har hørt og sett, er ikke distriktsmeldingen overraskende lesing. Til tross for positive utsikter ønsker enkelte partier å skape inntrykk av at Stortinget og regjeringen arbeider mot distriktene. Dette har ført til at konflikten mellom by og land tilsynelatende står sterkere i dag enn på lenge. Jeg vil derfor benytte anledningen til å ta det ned en smule. Jeg tror vi alle er tjent med en redelighet i debatten om hvordan det egentlig står til i vårt land. Det er ikke til å komme fra at distriktsmeldingen gir grunn til optimisme. Den beskriver en virkelighet som står seg godt i forhold til det det rød-grønne styret oppnådde på åtte år. Det er viktig å merke seg. I 2019 alene ble 40 000 arbeidsplasser skapt i bygd og by. Den statlige sysselsettingen er i nesten alle fylker høyere i dag enn i 2013. I løpet av de sju siste årene har over 1 500 politiårsverk i politidistriktene kommet til. Samferdselsbudsjettene har mer enn doblet seg de siste årene. Og tall fra SSB viser at omkring 80 pst. av vareeksporten og halvparten av tjenesteproduksjonen går til EU. EØS-avtalen sikrer oss en verdifull tilgang til et avgjørende marked. Samlet norsk eksport var på over 1 300 mrd. kr i 2019. Mye av den produksjonen skjer i distriktene. Distriktsnæringsutvalgets rapport fra i høst forteller oss at næringslivet i distriktene går godt og har gode utsikter for videre vekst. Videre knytter regjeringen landet sammen med en historisk satsing på bredbånd og digitale tjenester. I 2010 leverte distriktsutvalget en rapport til oss hvor vi kunne lese at 8 pst. av husholdningene i Norge hadde tilgang på høyhastighetsbredbånd. I dag, ti år senere, har 89 pst. av norske husholdninger tilbud om høyhastighetsbredbånd. Norge har, sammen med Danmark, den aller beste mobil- og bredbåndstilgangen i Europa. Vi er vant til at motsetningen mellom by og land preger debatten. Stein Rokkan ga oss de statsvitenskapelige begrepene for å forstå den motsetningen mellom sentrum og periferi, og politiske partier kaster ikke bort anledningen til å holde dem ved like. Men jeg mener at det mer enn noen gang er viktig at vi trekker i samme retning. Det er ikke til å legge skjul på at vår geografi byr på utfordringer, men jeg mener at denne regjeringens politikk er med på å bryte ned viktige barrierer. Den splittende retorikken som bygger opp under konflikter mellom by og bygd, gagner verken distriktene eller byene. Denne salen representerer alle deler av Norge, og det blir for enkelt å peke på at enkeltpartier, til og med regjeringen, angriper dem i og med deres påståtte undergraving av distriktene. Ingen av oss driver en bevisst distriktsfiendtlig politikk, og det må være lov å be om at den polariserende retorikken som brer om seg, nå etter hvert legges bort. Det fins ingen holdepunkter for å si at sittende regjering ikke legger til rette for en god distriktspolitikk. Jeg mener at de rød-grønne hadde åtte år med like gode hensikter med sin distriktspolitikk som denne regjeringen har. Det er viktig at vi ikke tillegger våre politiske motstandere uriktige behov. Splittende retorikk fører ingensteds hen.