Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-17:
La meg starte med å gratulere Stortinget, gratulere alle dem som har gjort denne fine jobben. Regjeringen innbød Stortinget til å finne et sånt forlik, og regjeringen har skaffet mye av det kunnskapsmaterialet som Stortinget har fattet vedtak på grunnlag av. Men det er Stortinget som har gjort denne jobben, og jeg mener dette er en historisk dag, og det er en merkedag for norsk natur. Det mest grunnleggende som skjer i dag, er at et enstemmig storting sier at vi skal ha alle de fire store rovdyrene i norsk natur. De er en del av norsk natur, og de skal være der, og meg bekjent er det første gang et norsk storting noensinne sier dette. Det er historisk. Så sier Stortinget også at nettopp for å kunne ha rovdyr i norsk natur må vi redusere konfliktene rundt disse rovdyrene. Det er også positivt, og selvfølgelig helt i tråd med regjeringens politikk. Jeg må også legge til at jeg mener at Stortinget i dag fatter et vedtak som er i tråd med det jeg mange ganger har sagt fra denne talerstolen, at det tause flertallet i Norge, det store, brede flertallet i Norge, mener at vi skal ha både utmarksbeitenæring i Norge og rovdyr i Norge. Vi har unngått de to ekstreme ytterpunktene – dem som er imot alle rovdyr, og dem som mener at vi ikke trenger sauenæring – og vi har funnet et godt, dekkende kompromiss oss imellom. La oss på denne historiske dagen huske at i 1845 vedtok Stortinget at vi skulle utrydde alle rovdyr i Norge. Den politikken virket, og fram til rundt 1930 kom vi så nær null som det er mulig å komme. Det fantes omtrent ikke rovdyr i Norge. Jeg husker ennå, så sent som da jeg var guttunge, den frykten vi alle følte når det gikk et rykte i Sør-Gudbrandsdalen om at det var sett en ulv. Ingen kunne dokumentere det, men det var et rykte om det, og det var nok til at – jeg får si – hårene reiste seg på ryggene våre. Det er selvsagt folk som også i dag føler ubehag med ulv, men det er en fundamentalt ny situasjon. Grunnen til det er at man i løpet av de siste tre tiårene gradvis har bygd opp levedyktige bestander av alle rovdyrene i Norge – selv om ulven fortsatt er kritisk truet. Men Stortinget sier altså at rovdyrene hører hjemme i norsk natur, og at de beriker norsk natur. Jeg er enig med Dagfinn Høybråten i at dette er i tråd med forvaltertanken. Jeg vil si at det også er i tråd med den alminnelige, gamle, historiske bondemoralen, nemlig at som samfunn skal vi videreføre norsk natur til neste generasjon i samme eller i bedre stand enn vi selv har mottatt den. Vi skal drive forvaltning basert på kunnskap, og noe av det viktigste som har skjedd i denne debatten, er at vi har fått utrolig mye mer detaljert kunnskap. Det gjør at vi kan avvikle en del av de mytene som er rundt rovdyr, og basere oss på hva vi faktisk vet. For en tid siden svarte jeg på spørsmål fra representanten Bredvold – et meget godt spørsmål – om en ulv, som da han stilte spørsmålet fredag, var rundt på Hamar-kanten og skapte problemer der. Da jeg svarte på spørsmålet onsdag uken etter, var den ulven langt inne i Sverige. I mellomtiden hadde den besøkt halve Sør-Norge, inkludert Lillestrøm, for å ta det nærmeste til Oslo. Med andre ord: Vi har detaljert kunnskap om hvordan den beveger seg, noe man ikke hadde før.