Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-22:
Vi trenger en runde om fraværsreglene nå, for etter en opphetet debatt både i samfunnet, på skolene og her i Stortinget i sommer begynner vi å se noen effekter. Og la meg være den første til å si at vi ser både det som ser ut til å være positive effekter, og det som ser ut til å være negative effekter. Da er det store spørsmålet: Hvordan kan vi ta med oss videre det som er noen gode tendenser når det gjelder oppmøte i timene, og gjøre noe med de tingene som det er grunn til å bekymre seg for? Det som har skapt mye uro på mange skoler, er økt byråkrati, som mange lærere tar opp. Det er mye frustrasjon i helsevesenet, særlig hos fastlegene, knyttet til det inntrykket som elever har fått, og som det ikke er rart at de har fått, og det er heller ikke rart at mange føler behov for å få dokumentert sitt fravær fra første time. Så er det en side ved dette som vi også må ta på alvor, som gjelder den økende summen av press og stress på ungdommene våre. Det er relevant, synes jeg, å se på hvordan fraværsreglene også er blitt løftet inn av flere eksperter i høst i debatten om hvordan vi kan skape en hverdag som i større grad motvirker psykisk stress og press blant ungdom. Samtidig er det mange rapporter fra skolene som tyder på økt tilstedeværelse i klasserommet. Det er for tidlig å konkludere med om det vil være en langvarig trend, men økt oppmøte er i seg selv positivt. Det store, ukjente som vi fortsatt vet lite om, er effekten for frafall. Jeg sa i forbindelse med at fraværsregelen ble innført, at jeg regnet med at den ville være effektiv mot skulk, men at grunnen til SVs skepsis nettopp var en frykt knyttet til at vi likevel kunne få økt frafall, fordi fraværsreglene når de praktiseres på en rigid måte, betyr at skoler i praksis blir pålagt å gi opp elever, når de egentlig burde fått en tydelig melding om å følge opp elever. Derfor mener jeg at det store antallet varsler, 3 000 bare i Rogaland f.eks., mange på en del av de store yrkesskolene rundt om i landet, er en bekymring. Hvis det blir mer frafall av dette, vil det være et sterkt argument mot det regelverket som er innført. Men det er all grunn til heller ikke her å trekke noen konklusjoner på forhånd. Ingenting vil være bedre enn om det viser seg at den bekymringen er grunnløs. Det er viktig å ta med seg i denne diskusjonen at fraværsreglene ble mindre rigide etter den behandlingen Stortinget hadde i sommer. Jeg mener at det som har skjedd etterpå, har vist at det var en helt nødvendig retning å gå i. Så mener jeg likevel at på noen punkter er reglene fortsatt så rigide at også de som er varme tilhengere av en nasjonal grense, burde være med på å gjøre en del oppmykninger. Det gjelder større rom for skjønn på den enkelte skole, og det gjelder det helt rimelige kravet som vi er med på å fremme her, om et visst rom for egenmelding. Jeg tror at det vil være med på å minske både presset på helsevesenet, faren for syke elever i klasserommet og det store stresset som nå er rundt en eneste times udokumentert fravær i skolen. Så SV er med på å fremme forslagene nr. 2 og 3. Jeg vil gjenta representanten Tingelstad Wøiens oppfordring til Arbeiderpartiet knyttet til de forslagene, for det er bare gjennom å stemme for forslagene nr. 2 og 3 at vi kan være sikre på at noe skjer. Dette er, mener jeg, rimelige oppmykninger også for partier som har vært for fraværsgrensen. SV vil stemme imot forslag nr. 4. Jeg synes ikke det er rimelig at vi skal ha en generell åpning for at kjøreopplæring er gyldig fravær fra undervisning. Det mener jeg det ikke er gode nok grunner til, men jeg vil, i likhet med Kristelig Folkeparti, mene at det burde være en adgang til det i spesielle tilfeller, der f.eks. det å ha sertifikat er nødvendig for å få læreplass eller en fordel for å få læreplass. Men jeg oppfatter forslaget fra Senterpartiet og Venstre som for vidt, derfor vil vi stemme imot det. Så vil SV stemme subsidiært for Arbeiderpartiets forslag, hvis våre forslag faller.