Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2007-06-08:
Jeg vil også få takke for en svært omfattende redegjørelse. Statsråden startet med å si noe om at det var en del temaer han ikke fikk plass til innenfor den taletiden som han hadde tenkt å benytte. Allikevel er jeg vel litt overrasket over at et tema som f.eks. kvinnerettet bistand ikke kunne nevnes, når man bruker én time på å snakke om viktige utviklingspolitiske trekk. Når det gjelder det konkrete som ble tatt opp, og det var mye som ble tatt opp, regner jeg jo med – og det er det vel også lagt opp til – at Stortinget kommer utførlig tilbake til de enkelte tingene. Jeg vil i mine få kommentarer holde meg til de mer tradisjonelle utviklingspolitiske deler av redegjørelsen. Men jeg har stor respekt for at alt henger sammen med alt, for det var jo mye i denne redegjørelsen som kunne vært sagt også av andre statsråder og ministre i Stoltenberg-regjeringen. Det er vel også et tegn på hvordan verden er i ferd med å endre seg, og hvordan noe av det mer tradisjonelle mønsteret for fordeling av ansvar må ses på. Jeg har respekt for det. Statsråden ønsker debatt. Det er bra. Statsråden har selv bidratt, og han er flittig og aktiv i avisen. Han gjentok noe av det samme i dag. I Aftenposten 3. juni var det et innlegg av Erik Solheim som het «Bistand ingen mirakelkur». Han skyter litt på dem som kommer med kritikk. Solheim sier i denne artikkelen: «Skal ordskiftet bli meningsfullt må det være mer konkret.» Man må ikke spre myter – dette ble for så vidt også gjentatt i dag. Jeg oppfatter vel ikke at man, enten det er statsråden, Regjeringen eller andre som forsvarer det nivået vi har på bistand, er veldig mye mer konkret tilbake. Ja, når det gjelder vaksiner og aids – det ble også nevnt av representanten Nybakk – er det veldig mange positive nyheter. Men hvis vi ser på den makroøkonomiske utviklingen for landene i det sydlige Afrika – og statsråden kan gå tilbake hvor langt han vil i historien, fra bistandens barndom, og se på hva som har skjedd – føler jeg vel ikke at man har lagt frem dokumentasjon på hvor vellykket bistanden har vært. Når man ber om at man er konkret i kritikken, får man også være konkret i forsvaret av bistand og i forhold til det overordnede. En frivillig organisasjon vil kunne se dette mer på et mikronivå, men når man som en stat eller som en del av et multilateralt system, innen f.eks. FN, sammen med Verdensbanken, prøver å løse noen av klodens største oppgaver, må man stille krav om at man kan dokumentere resultater. Så brukes det som et bevis, i hvert fall slik jeg oppfatter det, at nå begynner stadig flere land å gi bistand, og de som har gitt, gir mer. Nok et sitat er: «Det hører også med til bildet at George W. Bush har flerdoblet USAs bistand til Afrika. Jeg mener bevisbyrden ligger hos dem som generelt og uten forbehold mener at bistand ikke virker.» At Regjeringen nå bruker Bush’ utenrikspolitikk som fasit på hva som er rett og galt, er jo interessant. For Fremskrittspartiet er det altså viktig å ta selvstendige beslutninger. Jeg synes ikke at vi har fått svar på de spørsmål som vi har stilt, og som andre har stilt, i debatten. Helt til slutt noen få andre kommentarer. Det skjer også en spennende debatt i Sverige knyttet til endret fokusering på utviklingspolitikken. Jeg vil særlig nevne det i forhold til reformbehovet i FN, som også ble tatt opp i redegjørelsen. Sammen med Sverige, og gjerne Danmark og andre, kan vi legge et utrolig press på organisasjonen for å dra den i den retningen vi vil. Vi ser en økende interesse for det på svensk side. Handel ble ikke nevnt særlig mye. Utenriksministeren var her på mandag og sa at vi kunne få en avtale og en avklaring i WTO i Doha-runden, kanskje tidligere enn mange av oss hadde trodd. Da er det også viktig at utviklingsministeren er på banen og bidrar til at det utviklingspolitiske perspektivet i den norske forhandlingsposisjonen blir ivaretatt. Det jeg bare vil peke på da, er at den avtalen vi nå har inngått med Sveits om å stå last og brast med Sveits i forhandlingene, neppe er det mest utviklingspolitisk fremmende vi kan gjøre i Doha-runden.