trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trine Skei Grande (Venstre), 2004-03-10:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til utenriksministeren: «Sammenbruddet under WTOs 5. ministerkonferanse i Cancún forsterket motsetningene mellom rike og fattige land. Norge har forsøkt å være brobygger i TRIPS-spørsmål gjennom blant annet å åpne opp for at patentsøknader som omfatter biologisk materiale, skal angi opprinnelsessted for dette materialet. Vil Norge arbeide for en erklæring om at TRIPS-avtalen skal kunne tolkes slik at de minst utviklede land i det minste får unntak for å gjennomføre TRIPS-avtalen på bioteknologiområdet fram til 2016?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2004-03-10:
Jeg vil takke statsråden for et positivt svar. Jeg er veldig glad for den rollen Norge hadde i forhold til den 4. ministerkonferansen, der Norge var veldig aktiv i forkant for å få til en god prosess. Hvis det er slik at MUL-landene ønsker at vi også skal bidra til lignende prosesser, ønsker da Norge å ha en så aktiv rolle, først og fremst for å få til en positiv prosess også i framtiden, hvis det er ønsket?
Christopher Stensaker (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
«Iran har gjennomført et parlamentsvalg som nærmest er en parodi på demokrati. Dette valget føyer seg inn i rekken av eksempler på at Iran er en totalitær stat uten respekt for demokratiske rettigheter. Venstres parlamentariske leder har i en pressemelding tatt til orde for at verdenssamfunnet må underkjenne valget. Støtter utenriksministeren Venstres oppfordring, og i så tilfelle, hva mener han Norge kan gjøre for å støtte etableringen av et reelt demokrati i Iran?»
Christopher Stensaker (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Jeg takker utenriksministeren for svaret. Jeg vil også vise til utenriksministerens svar 27. november 2003 på brev fra representanten Morten Høglund, der det framgår av svaret: «På den annen side viser president Khatami, hans regjering og det nåværende parlamentsflertallet i Iran etter mitt syn vilje til å fremme endringer i landet.» Etter Vokterrådets diskvalifisering av over 2 000 reformvennlige kandidater, og en valgdeltakelse i Teheran by på 28,1 pst., synes utenriksministeren fremdeles at det er vilje til endringer i landet, og i så fall i hvilken retning?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til finansministeren: «Ifølge Bergens Tidende 28. februar har Høyre utredet spørsmålet om innføring av euro som valuta i Norge, og kommet til at det er fullt mulig å ta i bruk euro selv om vi ikke er medlemmer i EUs økonomiske og monetære union. Til avisen uttaler en av partiets stortingsrepresentanter at han «et langt stykke på vei» er enig med dem som hevder at Norge snarest bør ta i bruk euro som valuta, uavhengig av norsk EU-medlemskap. Deler statsråden dette synet?»
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Jeg er glad for at finansministeren såpass tydelig legger dødt det utspillet som kom fra et av medlemmene i hans eget parti. Det ville være en svært spesiell situasjon hvis et velutviklet industriland skulle gjøre det samme som bare en del såkalte bananrepublikker i Latin-Amerika har gjort de siste årene, nemlig å innføre et annet lands valuta uten selv å ha noen form for innflytelse på pengepolitikk og rentefastsetting. 60 pst. av Norges utenrikshandel foregår med land utenfor eurosonen. Mange økonomer har i det siste påpekt at for disse delene av norsk, konkurranseutsatt næringsliv ville et euromedlemskap ført til enda større svingninger i rammebetingelser enn det som har vært resultatet av vår egen norske pengepolitikk de siste årene. Derfor har vi flere ganger sett at det har vært anført at argumentene for medlemskap i ØMU for Norges del først og fremst er politiske og ikke økonomiske(presidenten klubber)(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen) Er statsråden enig i en sånn måte å se ØMU-spørsmålet på?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Et sånt banankongedømme ville vi nok ikke bli. Det tror verken finansministeren eller jeg. Jeg har lyst til å stille et siste spørsmål. ØMU-medlemskapet er jo fra EUs side traktatfestet som en del av den europeiske integrasjonen, og det er EUs klare intensjon at framtidige medlemsland også skal delta fullt ut i ØMU-samarbeidet. Likevel har det i flere runder av den norske EU-debatten til nå vært spekulert i muligheten for å få ulike unntak også i forbindelse med ØMU. Ser finansministeren det som aktuelt at Norge i framtidige forhandlinger med EU kan få unntak for medlemskap i ØMU, eller regner finansministeren med at vi må ta som utgangspunkt at norsk EU-medlemskap også vil bety deltakelse fullt ut i valutasamarbeidet?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-03-10:
Jeg anser det som mest naturlig at innføring av euro som norsk betalingsmiddel skjer i forbindelse med et eventuelt norsk EU-medlemskap, selv om det nok teknisk lar seg gjøre på ensidig grunnlag. Det er ingen formelle forhold i internasjonale avtaler som hindrer at Norge kan ta i bruk euroen som betalingsmiddel. En kan tenke seg ulike måter å gjøre det på, men felles for disse måtene er at så lenge vi ikke er EU-medlemmer, vil innføringen skje uten en formell tilknytning til Den europeiske sentralbank. Innføringen av euro i Norge vil imidlertid måtte forutsettes klarert med denne banken. Fordelen med en felles valuta er at prissammenlikninger mellom land blir enklere, noe som kan gi økt konkurranse over landegrensene og dermed lavere priser for forbrukerne. Dessuten slipper man unødige svingninger i valutakursen mellom de aktuelle landene. Ulempen er at man mister muligheten til å bruke pengepolitikken til å dempe svingninger i den nasjonale økonomien. Her har det imidlertid skjedd vesentlige endringer siden 1980-tallet og første del av 1990-tallet. Sårbarheten for oljeprissvingninger i norsk økonomi er klart mindre i dag enn tidligere. Dette skyldes tre forhold: For det første sørger Petroleumsfondet for at hoveddelen av valutainntektene fra oljevirksomheten plasseres i utlandet. Dermed skjermes norsk økonomi og den norske kronen for svingninger i oljeinntektene. For det andre gjør handlingsregelen for bruken av oljeinntekter at finanspolitikken er blitt mer robust overfor svingninger i oljeprisen. For det tredje er oljeinvesteringene mer robuste overfor lavere oljepriser nå enn de var på f.eks. 1980-tallet. Oljevirksomheten er inne i en mer moden fase, slik at mye av de årlige kostnadene er knyttet til vedlikeholdsinvesteringer på eksisterende installasjoner. Samlet gjør dette at konjunkturutviklingen i Norge fremover vil kunne bli mer i takt med landene rundt oss enn i de siste par tiårene. Økt arbeidskraftmobilitet i EØS-området trekker i samme retning. Ulempene ved å innføre euroen i Norge synes således vesentlig mindre nå enn ved forrige EU-avstemming. Jeg anser det imidlertid ikke som aktuelt å innføre euro som norsk betalingsmiddel uten at det skjer i forbindelse med et eventuelt norsk EU-medlemskap.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-03-10:
Jeg kunne i grunnen svare nei. Jeg er ikke enig i en slik måte å se det på. Det ligger i mitt svar at euroen vil kunne ha vesentlig fordelaktig betydning for Norge dersom vi samtidig er EU-medlem. For øvrig tar jeg nok litt forbehold med hensyn til å karakterisere alle andre land som har knyttet seg til et annet lands valuta ved å bruke den eller direkte henge seg på den, som bananrepublikker. Jeg tror det rammer en del av våre gode naboland på en måte som ikke er tilsiktet av spørreren.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-03-10:
Det er et interessant tegn i tiden at en representant fra SV nå diskuterer som om vi var EU-medlem, eller meget raskt kom til å bli det. Jeg tar gjerne de premissene og vil svare følgende: Det vil ikke være noen fornuftig grunn til at Norge, som et ledd i medlemskapsforhandlingene, skulle be om varig unntak fra å delta i eurosonen. Vi oppfyller og vi overoppfyller alle Maastricht-kriteriene til gagns, og vi er så integrert i euroområdet slik det er nå, og som etter hvert vil bli utvidet, at vi har alle muligheter til å gjøre det. Som jeg redegjorde for i mitt svar, har norsk økonomi utviklet seg slik at vi konjunkturelt nå svinger mer på linje med euroområdet enn vi gjorde på 1980- og 1990-tallet, og det er en utvikling som bare vil fortsette.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-03-10:
«Bergen Diakonissehjem, som er en ideell stiftelse, vurderer å avvikle sykehusdriften ved Haraldsplass Diakonale Sykehus dersom den økonomiske situasjonen for sykehuset ikke rettes opp fra oppdragsgiver, Helse Vest, sin side. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at Haraldsplass Diakonale Sykehus som ideelt drevet sykehus fortsatt kan være en del av den offentlige spesialisthelsetjenesten?»
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-03-10:
Jeg takker for svaret. Jeg vet også at den akutte krisen er over. Helse Vest reagerte, og sykehuset fikk tilført midler som gjør det forsvarlig å fortsette driften. Men usikkerheten knyttet til budsjettsituasjonen skaper mye uro i befolkningen, og den skaper uro hos eierne og blant de ansatte. Bør ikke Helse Vest som oppdragsgiver inngå langsiktige avtaler? Da snakker vi om langsiktige avtaler i et slikt perspektiv at sykehuset faktisk kan foreta den nødvendige videreutvikling som trengs ved dette sykehuset.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-03-10:
Noe av den vanskelige situasjonen for Haraldsplass Diakonale Sykehus AS skyldes også den gjeld som sykehuset hadde opparbeidet seg fra år 2000 og til og med 2001. Bergen Diakonissehjem måtte faktisk gå til rettssak for å få avklart om det var Hordaland fylkeskommune eller Helse Vest som var motpart for den gjeld sykehuset hadde opparbeidet på dette driftsunderskuddet. Det viste seg å være Helse Vest som var rette motpart. Spørsmålet mitt er: Burde ikke departementet avklart disse forholdene, slik at en hadde unngått å gå til rettssak? Det er jo noe av dette som er med på å skape usikkerhet hos eierne.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Jeg mener at det jeg har redegjort for, viser at Helse Vest satser på Haraldsplass. Jeg mener videre at de prosesser som er innledet når det gjelder samarbeidstiltak mellom Helse Bergen og Haraldsplass, er et uttrykk for det samme. Det er også, sett fra min synsvinkel, et uttrykk for langsiktighet når man ikke bare forholder seg til driftsavtalen, men også til mer langsiktige, strukturelle og strategiske grep. Budskapet som ligger i Helse Vests handlemåte, er etter mitt syn i tråd med den intensjon som jeg forstår ligger bak representanten Skjælaaens spørsmål, nemlig at dette er en viktig del av spesialisthelsetjenesten i området, og det er en del av den som man satser langsiktig på.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Jeg tror nok at den vanskelige økonomiske situasjonen ved Haraldsplass Diakonale Sykehus AS har flere årsaker. Det har å gjøre med hvordan man håndterte bygningsmassen da man gikk over til aksjeselskap. Det har noe å gjøre med faktorer knyttet til økte pensjonsforpliktelser, underskudd samt usikkerhet knyttet til det økonomiske oppgjøret ved overgang fra fylkeskommunalt til statlig eierskap, som representanten Skjælaaen sikter til. Det vil ikke være riktig av meg å gå inn i de rettslige tvistespørsmål som har oppstått i denne forbindelse, men jeg vil påpeke at det nå er enighet mellom Helse Vest og Haraldsplass Diakonale Sykehus AS om å igangsette en prosess for å løse denne tvisten. Det vil være tjenlig for alle parter.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Når det gjelder det lovmessige regelverket, har vi gjennom den nye forskriften for helsestasjons- og skolehelsetjenesten lagt et grunnlag for en slik helhetlig tjeneste, som inkluderer også helsestasjon for ungdom, altså for barn og unge fra 0 til 20 år. Når det gjelder spørsmålet om nye forebyggingsmetoder og prevensjonsmetoder, er det mitt syn at vi løpende skal følge med på det. Sosial- og helsedirektoratet har f.eks. i oppdrag å evaluere erfaringene med angrepillen. Vi vil løpende følge opp hvis utviklingen tilsier at en bør gjøre slike prevensjonsmidler tilgjengelige, subsidiert, slik det er i dag for andre typer prevensjon.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Når det gjelder spørsmålet om egenandel, har, som jeg sa i mitt hovedsvar, Sosial- og helsedirektoratet i oppdrag å følge med på hvordan steriliseringsloven praktiseres bl.a. på dette punktet. De har også fått i oppdrag å bedre kvaliteten på steriliseringsdataene, slik at vi kan oppsummere ordningen sett i forhold til eventuelle endringer i aborttallene, slik representanten May Hansen spør om. Det vil vi følge tett opp. Så har representanten Hansen et spørsmål om forholdet mellom støtten til ulike aktører i dette bildet. Denne handlingsplanen dreier seg om både å forebygge uønskede svangerskap og å forebygge aborter. KSO, Klinikk for seksuell opplysning, er en viktig samarbeidsaktør, særlig i arbeidet med å forebygge uønskede svangerskap, og det vil de fortsatt være, slik Amathea vil være det.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2004-03-10:
Da går følgende spørsmål til sosialministeren: «I kontakt med stoffmisbrukere, pårørende og behandlingsapparat blir det påpekt sterk svikt i oppfølging av rusmisbrukere etter avsluttet behandling i f.eks. institusjon. Rusmisbrukere som søker hjelp og behandling, har en lovfestet rett til behandling og til en individuell plan for behandling og oppfølging. Hvordan praktiseres retten til oppfølging av den enkelte rusmisbruker gjennom retten til en egen individuell plan?»
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2004-03-10:
Jeg takker for svaret og har forståelse for at ministerens erfaring med hensyn til resultatene så langt selvfølgelig er liten, i og med at det er så kort tid siden loven trådte i kraft. Så er det også slik at mange av oss som arbeider med sosial- og helsespørsmål, stadig vekk møter misbrukere og pårørende som forteller om en uakseptabel hverdag når en rusmiddelmisbruker har vært til behandling og kommer til sitt hjemmemiljø der det er mangel på ettervern. Klart sagt betyr dette at en dyr behandlingsplass og en dyr behandling kan være bortimot bortkastet dersom ettervernet ikke er på plass. Jeg antar at det må bli bedre i framtiden, slik sosialministeren nå for så vidt understreket at hun hadde forventninger om. Men det er viktig at samfunnet ikke stiller seg likegyldig til nettopp den oppfølgingen. Min bekymring og mitt spørsmål til ministeren er: Hvilken kontrollmekanisme har vi for at disse faktisk blir fulgt opp gjennom en individuell plan? Jeg er opptatt av at det vi har sagt skal gjøres, faktisk gjøres.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2004-03-10:
Implisitt i mitt hovedspørsmål lå egentlig en beskrivelse av den situasjonen som nå har oppstått, at det faktisk står ledige behandlingsplasser i rusinstitusjonene uten at disse blir brukt. Begrunnelsen er at helseforetakene ikke har økonomi til å la dem som søker om behandling, få behandling. Dette er en rettighet til behandling som disse pasientene har, og som dermed ikke blir oppfylt. Det er altså slik at behandling og ettervern henger nøye sammen, og må henge nøye sammen, hvis behandlingen skal ha verdi og betydning. Da er mitt siste spørsmål: Hvordan vil sosialministeren forholde seg til det faktum at mange i dag får avslag på spørsmål om behandling og dermed også ettervern?
Ingjerd Schou (Høyre), 2004-03-10:
Spørsmålet er rettet til helseministeren, men jeg vil besvare spørsmålet. Behandling av rusmiddelmisbrukere er delt mellom helseforetakene, som er helseministerens ansvar, og sosialtjenesten, som er en kommunal tjeneste under mitt ansvarsområde. Spørsmålet peker på viktigheten av samhandling mellom de ulike aktørene fordi brukerne beveger seg i behandlingssystemet. Behandlingsinstitusjonene er nå overført fra fylkeskommunene til staten. Men sosialtjenesten i kommunene har fortsatt det samme ansvar i forhold til det øvrige hjelpe- og behandlingsapparatet for rusmiddelmisbrukere. Behovet for samordning av tiltakene er bakgrunnen for lovfesting av rett til individuell plan i sosialtjenesteloven. Når utskrivning fra institusjon krever tiltak fra sosialtjenesten, og pasienten ønsker det, er det f.eks. viktig at sosialtjenesten i den aktuelle kommunen kontaktes i god tid, slik at kommunen kan planlegge og sette i gang den videre behandlingen så raskt som mulig. Det kan være hjelp til å skaffe bolig og arbeid, stønad til livsopphold inntil brukeren kommer i arbeid, hjelp til sosiale aktiviteter osv. Ulike etater må involveres avhengig av den enkeltes behov. Aetat og trygdeetaten kan være nødvendige i forhold til rehabilitering, attføring eller uførhet. Andre trenger behandling i psykiatrien. Helsemessige problemer etter mange års misbruk er vanlig og krever tett oppfølging av helsevesenet. Det er en viktig forutsetning at det utarbeides én individuell plan for brukeren, og at planen omfatter alle nødvendige tjenester, uavhengig av hvilken type tjeneste det er. Målet er at planen skal bidra til aktiv brukermedvirkning, trygghet og forutsigbarhet, at den avklarer ansvarsforhold, og samarbeid på tvers av sektorer. I helsevesenet har pasienter hatt rett til individuell plan i henhold til pasientrettighetsloven siden 1. juli 2001. Retten til individuell plan etter sosialtjenesteloven trådte i kraft 1. januar 2004. Vi har derfor foreløpig lite systematisk kunnskap om praktiseringen av denne loven. Denne utviklingen følger vi imidlertid svært nøye gjennom Sosial- og helsedirektoratet og Statens helsetilsyn.
Ingjerd Schou (Høyre), 2004-03-10:
Det er et viktig tema representanten Kristoffersen tar opp. Tilsynsmyndighetene vil være viktige når det gjelder nettopp det å ha sosialtilsyn med kommunene, og særlig i forhold til den koordinering som skal skje i forhold til den enkelte rusmiddelmisbruker. Dessuten har Sosial- og helsedirektoratet fått et spesielt ansvar for å følge opp bruken av én individuell plan, og at den tas i bruk som et virkemiddel. Det skal også sies at en del kommuner i Norges land allerede har tatt i bruk dette virkemiddelet, uten at man trengte en lovfesting, og en del kommuner har allerede viktig erfaring og uten at det har vært lovfestet. Nå har den enkelte rusmiddelmisbruker anledning til og rett til å kunne si at «jeg ønsker en individuell plan hvor tiltakene rundt meg er koordinert, og hvor det tydelig er ansvarliggjort hvem som gjør hva», slik at tiltakene rundt den enkelte henger sammen.
Ingjerd Schou (Høyre), 2004-03-10:
Det som ligger under helseforetakenes ansvarsområde, ligger til helseministeren. Men jeg har lyst til å si at Regjeringen er svært opptatt av at det skal være en helhet i behandlingstilbudet. Rusmiddelmisbrukere har ved overføring fra fylkeskommunene til regionale helseforetak fått rett til behandling. Det betyr også at man skal gjøre en vurdering av hvilke behandlingstiltak som er nødvendige. Det som er viktig, er at enhver rusmiddelmisbruker bor i en kommune, og det er fortsatt slik at det er kommunen som har ansvar for sine innbyggere, også de som er rusmiddelmisbrukere. Individuell plan er jo nettopp den sikringen som hver enkelt skal ha. Det er limet som sikrer at ting blir planlagt, fra akutt avrusning til behandling, ettervern og det å klare å fungere i nærmiljøet i kommunen igjen. Vi kommer til å følge dette nøye, både i forhold til evaluering og gjennomgang av rusreformene, og også bruken i forhold til dette limet som individuell plan er.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til helseministeren: «Aborttallene er på vei oppover igjen etter en nedgang de siste årene. Legene er bekymret over at flere tenåringer tar abort. Til tross for tilgjengelig prevensjon og økning i salg av angrepiller stiger aborttallene. Vi ligger høyere enn land vi sammenligner oss med. Fra flere sykehus varsles det om nedgang i antall steriliseringer etter at det ble innført egenandel. Dårlig kommuneøkonomi fører til at skolehelsetjenesten blir nedprioritert. Hva vil statsråden iverksette av tiltak for å snu denne utviklingen?»
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Jeg vil takke for svaret. Dårlig kommuneøkonomi har ført til at en del av de kommunene som har størst problemer, har redusert bemanninga i skolehelsetjenesten. Det er for så vidt et valg kommunepolitikerne gjør. Det er også slik at helsestasjon for ungdom ikke er lovpålagt. Det har også kommet en del nye prevensjonsmetoder på markedet. Vi har fått p-plaster, og vi har fått angrepiller. P-plaster og angrepiller er ikke gratis, som p-pillene er. Kunne statsråden tenke seg å lovpålegge helsestasjoner for ungdom? Kunne han tenke seg å gi angrepiller og p-plaster gratis til ungdom under 20 år?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Statsråden svarte ikke på om han mener at egenandel på sterilisering har gjort at færre steriliserer seg, og at aborttallene øker av den grunn. Vil statsråden vurdere å ta vekk denne egenandelen? Så til et spørsmål til. Klinikk for seksuell opplysning driver forebyggende arbeid rettet mot uønskede svangerskap. De lager handlingsplan for forebygging av uønskede svangerskap, men det satses betydelig mer midler på å forebygge abort hos kvinner som allerede er gravide. Hva er grunnen til den store forskjellen i bevilgning over statsbudsjettet til KSO og AAN Navnet er nå endret til Amathea.?
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Jeg har følgende spørsmål til landbruksministeren: «Gilde FS har beslutta å legge ned slakteriet i Skien. I en rapport utarbeida av de ansatte ved slakteriet går det fram at faktisk transporttid til de slakteriene som skal overta den slaktinga som i dag foregår i Skien, vil overstige de tillatte 8 timer dersom også opplastningstid regnes med. Vil statsråden sørge for at Gilde FS ikke tillates å legge opp til en slakteristruktur som forutsetter brudd på dagens regler for transporttid av levende dyr?»
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Jeg takker for svaret. I forbindelse med nedlegginga av slakteriet i Skien legger Gilde opp til et system med omlasting av dyr fra mindre biler til større på bestemte omlastingssteder for på den måten å forsøke å redusere samlet transporttid. Jeg er kjent med at det bl.a. i EU nå pågår utarbeidelse av regelverk for transport av levende dyr, og i dette regelverket er ikke slik omlasting omtalt som noe aktuelt alternativ. Mener statsråden at denne type omlasting er en akseptabel ordning med tanke både på god og forsvarlig dyrevelferd og på den forringelse av kjøttkvaliteten som vi vet skjer ved stress og uheldige påvirkninger som følge av transport og håndtering i den forbindelse?
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Jeg er også blitt kontaktet av produsenter i Telemark som driver økologisk produksjon av sauekjøtt. For at de skal kunne markedsføre og selge sine produkter som økologiske produkter, kan samlet transporttid ikke overstige seks timer, slik jeg har forstått det. Nedlegginga av slakteriet i Skien vil dermed sette en stopper for økologisk produksjon av sauekjøtt i Telemark og kanskje også i tilgrensende fylker. Spørsmålet blir da: Hva vil statsråden gjøre for å hindre at nedlegging av slakterier og dermed lengre transporttid ødelegger mulighetene for økologisk produksjon av kjøtt, som jeg har skjønt også statsråden er sterkt opptatt av?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-03-10:
«Politihøgskoleaktiviteten ved Bruvoll i Nord-Odal ble dessverre vedtatt nedlagt av Regjeringen i fjor. Til gjengjeld ble det lovet nytt arbeid for de tilsatte og overflytting av deler av virksomheten til Sæter gård utenfor Kongsvinger. Hvordan er situasjonen i dag for de ansatte, og hva skal flyttes til Sæter gård?»
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-03-10:
Jeg takker for svaret. Til tross for at vi var uenige i utgangspunktet, er jeg glad for at justisministeren og også departementet så klart har markert i denne saken at man skal skaffe arbeid til folk som blir stående uten det, at man skal skaffe alternativ virksomhet, eller i hvert fall bidra til det, i en del av landet som sliter ganske så betraktelig, og det siste, at man skal bruke Sæter gård på den måten som nå skisseres. Dette syns jeg departementet og de involverte parter fortjener honnør for, og det gjør meg til dels også lettet med tanke på den prosessen vi nå står overfor. Er det slik at man nå har tatt beslutning i forhold til Sæter gård og de utbyggingsplanene som ligger der, bl.a. som nevnt av justisministeren nå vedrørende internatbygget, og som Kongsvinger kommune også er godt involvert i som utbygger? Er det slik at man har tatt beslutning om at dette nå skal igangsettes?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-03-10:
Jeg er glad for svaret, og jeg takker for svaret. Jeg tror at dette er noe vi kan få en vinn-vinn-situasjon av. Det slår meg når vi vurderer prosjekter og etablissementer som Sæter gård, at her får det offentlige utrolig mye igjen i forhold til ganske rimelige grunnlagsinvesteringer. Jeg har bare en oppfordring til justisministeren i så måte, og det er å se på om det er muligheter for å etablere til en rimelig penge noe av den kjøre- og skyteaktiviteten som var på det tidligere anlegget, under Sæter gård. Jeg vet at det er vanskelig å svare på det på stående fot, men jeg vil bare oppfordre den politiske ledelse til å gå inn i det for å se om det er noe å spare på det. Sist, men ikke minst, er den tredje delen av dette vedtaket i forhold til Bruvoll særdeles viktig, at man legger trykk på den bistanden som skal gis for å kunne etablere annen type virksomhet i de lokalene som blir stående igjen på Bruvoll, og som for så vidt slett ikke er nedslitt, men som bør kunne anvendes. I så måte spør jeg justisministeren om det er konkrete planer om ny virksomhet på Bruvoll.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-03-10:
Spørsmålet har vært forelagt Politidirektoratet, som opplyser følgende: Arbeidet er godt i gang. Det har vært holdt to møter av orienterende art med de ansatte ved Politihøgskolens Utdanningssenter Nord-Odal, hvor også fagforeningsrepresentanten for de ansatte har deltatt. I tillegg har det vært samtale med den enkelte ansatte for å kartlegge kompetanse og andre forhold av betydning for det tilbud som vil bli gitt om framtidig arbeid, Nedleggelsen i Nord-Odal er beregnet til å frigjøre ca. 7,5 mill. kr. Ut fra gitte føringer for utviklingen av Sæter gård ønsker Politihøgskolen å benytte inntil en tredjedel av summen der og de resterende midler til Justissektorens kurs- og øvingssenter i Stavern. Det er besluttet at utdanningssenteret på Sæter gård i Kongsvinger skal oppgraderes og styrkes. Noen mindre ombygginger og tilpasninger på eksisterende bygningsmasse på Sæter gård er allerede utført. Det er ferdig utarbeidet planer for restaurering og oppgradering av et gammelt internatbygg. Politihøgskolen arbeider nå med planer for å flytte verkstedet fra Nord-Odal til Sæter gård. Politihøgskolen ønsker å overføre personell til verkstedet, kjøkkenet, renhold og kontor. En opplæringsstilling i Oslo er allerede etablert. Politidirektoratet skal nå forhandle fram en omstillingsavtale. Man forventer å finne fram til gode løsninger for samtlige ansatte innen 1. oktober 2004. Høgskolen tar her hensyn til den nye særavtalen av 1. januar 2004 om omstilling i staten. Arbeidet er i øyeblikket inne i en meget aktiv fase. Det er imidlertid for tidlig på det nåværende tidspunkt i prosessen å gi endelig uttrykk for hvilke kurs og aktiviteter som skal flyttes til Sæter gård.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-03-10:
Jeg sa at vi nå er inne i en prosess for å sortere i det, at vi har gjort klar planer. Det framgår av svaret at vi skal bruke Sæter, bl.a. verkstedet og personalet. Men det er sider ved saken som ikke er sluttført, så det vil jeg komme tilbake til. Jeg står fast ved det som er representantens anliggende, og som er felles for oss, at vi skal oppruste Sæter gård og sørge for at samtlige ansatte i Nord-Odal får en meningsfylt jobb etterpå. Det framgår av den kunnskap jeg nå har fått, at det kan mange av dem selvfølgelig påregne å få i området. Vi så i sin tid for oss flere muligheter, både Sæter gård, fengselet i Kongsvinger og politiet for øvrig. Vi skal sørge for at dette blir fulgt opp på en skikkelig måte for de ansatte. Når det gjelder den endelige klarering av alle sider ved Sæter, har jeg ikke noe å tilføye utover det jeg sa, at vi nå er inne i en meget aktiv prosess, og at jeg må få lov til å komme tilbake til det. Men grunnholdningen min er helt klar, slik representanten har beskrevet det.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-03-10:
Jeg tar med meg representantens synspunkter og har selvfølgelig hans forståelse for at jeg ikke kommenterer første del av spørsmålet nå. Når det gjelder Bruvoll, vet jeg at det har vært jobbet med forskjellige ideer, men for øyeblikket har ikke jeg noe konkret som jeg kjenner til, på mitt bord. Vi kommer til å undersøke det vi kan undersøke, og bidra med det vi kan bidra med, og det holder vi på med inntil vi er tomme for idéer. Vi er selvfølgelig også åpne for de innspill som måtte komme fra kommunen, ut fra at vi har sagt oss villige til å føre en dialog om dette. Ellers vil jeg takke representanten for en konstruktiv tone. Vi hadde et ulikt syn i utgangspunktet, men vi har et felles syn om at det som nå er resultatet, må bli skikkelig. Jeg vil i denne sammenheng også takke representanten for et særdeles konstruktivt innlegg han i sin tid hadde for at vi skulle få på plass fengselet i Kongsvinger. Av og til er det slik her i salen at vi kan konkurrere partipolitisk, men vi kan også samarbeide om løsninger. Representanten har helt rett i at vi snakker om en del av landet som har behov for arbeidsplasser.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-03-10:
Jeg kan ikke gå inn i noen diskusjon om statsbudsjettet for 2005 før Regjeringen har lagt fram sitt samlede budsjett. En budsjettsak er først en budsjettsak når budsjettet legges fram. Jeg vil imidlertid tilføye at Regjeringen stilte i budsjettforslaget for 2004 midler til disposisjon for å videreføre arbeidet med nytt fengsel i Halden. Arbeidet med nytt fengsel i Halden er nå over i en ny fase. I det praktiske arbeidet med detaljprosjektering er tegninger og dokumenter sikret. Kostnadsrammen er til ekstern gjennomgang og kvalitetssikring, i tråd med retningslinjene for store statlige investeringer. Jeg minner om at ordinær prosedyre i forbindelse med byggeprosjekter i statlig regi er å ferdigstille detaljprosjektering og utarbeide anbudsgrunnlag først etter at kostnadsrammen er godkjent og det er gitt startbevilgning for prosjektet. Det er slik det også gås fram i denne saken nå.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-03-10:
Tidsplanen og opplysninger om utbyggingen av Halden fengsel er korrigert både i tilknytning til statsbudsjettet for inneværende år, ved behandlingen av budsjettet i justiskomiteen og i et parallelt, skriftlig spørsmål til meg, med samme anliggende som spørsmålet fra representanten Hedstrøm, fra representanten Svein Roald Hansen. Der har jeg gitt akkurat det samme svaret som jeg nå har gitt representanten Hedstrøm. Det vil, ut fra den framrykkingen dette arbeidet har, bli noen forsinkelser. Det har jeg tidligere gitt uttrykk for. Det er den praktiske situasjonen i dag.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-03-10:
Partirepresentanter behandles likeartet av meg. Jeg kan ikke i farten huske at representanten Svein Roald Hansen fikk et annet svar enn representanten Hedstrøm. Hvis han hadde fått det, ville jeg ha brutt med alle grunnprinsipper, både for min opptreden overfor stortingsrepresentanter i denne sal og overfor den faktiske situasjonen. Justiskomiteen har understreket at dette prosjektet er viktig. Men jeg vil vise til at det er satt i gang en rekke tiltak på Østlandet, hvor vi har en stor soningskø, både i Kongsvinger, som jeg var inne på i forrige spørretimespørsmål fra representanten Storberget, i Oslo fengsel og også midlertidige løsninger i Kongsvinger. Vi har også andre tiltak. Jeg er klar over hva vi trenger av soningsplasser, og jeg får komme tilbake til det ut fra det som blir Regjeringens opplegg når vi kommer med statsbudsjettet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-03-10:
I hvert politidistrikt er det politimesteren som har ansvaret for å planlegge oppgaveløsningen slik at man får best mulig polititjeneste innenfor de ressursene som til enhver tid er til disposisjon. I Hedmark politidistrikt er nåværende rutiner for transport og framstilling av varetektsfanger slik at enheten som «eier» saken, er ansvarlig for at transport og framstilling blir foretatt. Hedmark politidistrikt er imidlertid stort i utstrekning, og for å være mest mulig kostnadseffektiv har politistasjonen på Hamar som en hovedregel bistått de øvrige tjenestestedene i distriktet med disse oppgavene. Spørsmålet har vært forelagt Politidirektoratet, som opplyser følgende: Også når det gjaldt det omtalte oppdraget, ble det vurdert om Hamar eller Elverum politistasjon kunne bistå med transport og framstilling. Av flere årsaker var akkurat det denne gang ikke mulig å få til, og alternativet, slik politidistriktet vurderte situasjonen, var å beordre polititjenestemenn på overtid for å utføre oppdraget. Politidirektoratet mener at politidistriktet har valgt en uheldig løsning i den aktuelle saken. Politidirektoratet vil følge opp saken overfor politidistriktet for å få vurdert om denne saken er en enkeltstående hendelse i forhold til de eksisterende rutiner for transport og framstilling i Hedmark politidistrikt. Jeg kan opplyse representanten Hernæs om at jeg ut fra de opplysninger jeg har fått, selvsagt ikke er tilfreds med resultatet av de vurderinger som har vært gjort her. Jeg vil også gi følgende tilleggsopplysning: Transport og framstilling av varetektsfanger er en oppgave som krever store ressurser i politidistriktene. Justisdepartementet har derfor fokusert på denne problemstillingen, og Politidirektoratet skal nå i 2004 starte et prøveprosjekt hvor fangetransport settes ut på anbud. En annen del av dette prosjektet, i samarbeid med kriminalomsorgen, går ut på bedre koordinering av transport av pågrepne, varetektsinnsatte og domfelte. Hedmark politidistrikt vil være ett av pilotdistriktene i en slik ordning.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-03-10:
Jeg tror samtlige er ute etter å finne konstruktive løsninger. Jeg har som sagt forelagt saken for Politidirektoratet, som har gitt meg den klare kommentaren og den klare konklusjonen som de har. Jeg har ikke funnet noen grunn verken til å legge til noe eller trekke fra noe. Samtidig vil jeg fokusere på at det vil bli arbeidet for å samordne alt som har med framstilling og varetekt på Østlandet å gjøre, og jeg legger vekt på det samarbeidet som skal skje mellom kriminalomsorgen og politiet. Jeg tror det kan være en del tomgangskjøring. Det å få utnyttet dette i et samarbeid mellom kriminalomsorgen og politiet ser jeg positivt på.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-03-10:
Forsert sjøkartlegging er gitt høy prioritet. Regjeringens ambisjonsnivå ble presentert i St.meld. nr. 30 for 2002-2003, «Norge digitalt» – et felles fundament for verdiskaping. Målet er at norskekysten har en tilfredsstillende dekning av autoriserte elektroniske sjøkart for alle viktige navigasjonsleder i løpet av 2006. Dette målet ligger fast. Etter fullført forseringsprogram vil Statens kartverk legge vekt på vedlikehold, modernisering av havnekartene og oppgradering av enkeltområder som i første omgang ikke ble prioritert ut ifra behovet for navigasjonssikkerhet. Innføring av moms på konsulenttjenester medfører at alle som benytter konsulenter, må betale moms i tillegg til ordinært honorar. Statens kartverk fikk, på samme måte som andre statlige virksomheter, en kompensasjon for at det ble innført moms på kartleggingstjenester. Jeg kan ikke se at innføringen av denne reformen har hatt avgjørende innvirkning på framdriften i sjøkartleggingen. Gjennom styringen av Statens kartverk har miljøvernministeren de siste år prioritert sjøkartlegging som det viktigste innsatsområdet. Kartleggingen følger en plan som tar sikte på å komme i mål som forutsatt i 2006. Ved utgangen av 2003 forelå det ferdige elektroniske sjøkart fra svenskegrensen til og med Vega i Nordland samt i områder av Troms og Finnmark. Miljøverndepartementet har en løpende oppfølging av arbeidet og vil om nødvendig treffe tiltak for at det oppsatte mål skal nås.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-03-10:
Det er den informasjonen jeg har å legge fram på vegne av miljøvernministeren. Informasjonen er også i samsvar med det svar jeg gav til representanten Bastesen, som med en noe annen begrunnelse i praksis stilte samme spørsmål, nemlig at vi skulle ha en sikker farled. Jeg har ikke noe å tilføye til det svar jeg allerede har avgitt.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2004-03-10:
Jeg vil gjerne få lov til å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Hamar Arbeiderblad beretter 3. mars om to politibetjenter som reiste tur-retur Trysil, dvs. 200 km, og brukte en hel arbeidsdag samt to timers overtid på å frakte en varetektsfange fra Hamar politistasjon til tinghuset. Avstanden er på 800 – åtte hundre – meter. Med pressede budsjetter er det vanskelig å se at dette er fornuftig ressursanvendelse. Kan statsråden informere om hvilke rutiner som gjelder for slike transporter?»
Bjørn Hernæs (Høyre), 2004-03-10:
Jeg vil svært gjerne takke statsråden for et veldig klart og greit svar. Vi blir sikkert fort enige om at verken jeg eller statsråden skal drive med detaljregulering av politidistrikt. Men vi må kunne si at i forbindelse med politireformen var det vel nettopp disse tingene vi hadde i tankene at vi skulle unngå. Jeg synes imidlertid at svaret fra statsråden er så klart at jeg går ut fra at det blir lagt merke til i vedkommende politidistrikt, og at eventuelt også Politidirektoratet følger opp saken i den utstrekning det skulle være nødvendig. Jeg er ikke ute etter å henge ut noen i en slik sak, men å finne konstruktive løsninger, slik at dette kan unngås for framtiden.
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Jeg vil stille utviklingsministeren følgende spørsmål: «Norge har gjennom flere år gitt økonomisk støtte til utdanning i de palestinske selvstyreområdene. For å skape fred og forsoning er det avgjørende at palestinere og israelere har kunnskap om hverandre. Palestinske skolebøker omtaler ikke Israel som en selvstendig stat, og kart over området viser ikke staten Israel. Heller ikke israelske byer innenfor 1967-grensen beskrives som israelske. Hva kan statsråden gjøre overfor palestinske skolemyndigheter i denne saken?»
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Jeg takker for svaret, og er glad for å høre at dette har vært tatt opp med de palestinske myndigheter. Jeg vet at dette har vært et tilbakevendende tema, og at det har blitt forandring i det siste i læreplanen fra 2000, har jeg sett. Men jeg leser rapporten annerledes – eller lenger – enn det statsråden nå viser til. Anklagene mot lærebøker brukt i de palestinske skoler har ikke vært ubegrunnet, det er jo derfor de er forandret. Fremdeles er de ikke bra nok, for de viser ikke Israels eksistens. Jeg har bl.a. rapporten fra IPCRI her, og jeg har lest hele rapporten. Jeg har også flere lærebøker med meg. Ved selvsyn ser jeg at kartene ikke viser staten Israel, men at hele området betegnes som Palestina, med Jerusalem som hovedstad. På side 7 i rapporten står det at Israel som en suveren stat ikke klart eller adekvat er presentert i tekstbøkene, det skaper forvirring når kart blir presentert med byer som er innen staten Israel, mens man viser kart over Palestina. Mitt spørsmål er: Kan statsråden ta initiativ til å lage utdanningsprogram der lærere får spesiell trening i konfliktløsning, fredsarbeid og forsoning, til bruk i skolene?
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Jeg takker for svaret. Jeg er klar over at disse pengene ikke går spesifikt til lærebøker. Men vi vet at skoler i f.eks. Ramallah kaller seg norskfinansierte, og at det er kontakt med PAs utdanningsministerium. En ung palestinsk kvinne skriver i en mail følgende: Min visjon for den norske nasjon er å hjelpe mitt folk og meg, ikke ved å gi penger til prosjekter som bare vil forbedre, men til prosjekter som vil forandre og så forbedre. Den forandring jeg ville like å gjøre, er å forandre holdningen til den yngste generasjon palestinere, at den skulle være bedre enn generasjonene før dem til å tro på den gode vilje og være fri fra hat. Skole og utdanning er prioritert, ved at det er et satsingsområde i utviklingsarbeidet. På side 16 i rapporten står det at fred er for dyrebar til å overlates alene i hendene på politikerne, at lærere er som agenter for forandring, og at de kan få fram debatter osv. i forhold til elevene. Det dreier seg spesielt om dette med israelernes rett til en sikker og fredfull eksistens. Hvordan vil statsråden bruke denne rapporten i forbindelse med myndighetene?
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Utdanning er et høyt prioritert satsingsfelt i det norske utviklingssamarbeidet. Norge støtter palestinske skolemyndigheter gjennom finansiering av bygging og istandsetting av skoler og av kompetanseheving for lærere. Fra 1996 til og med 2002 har Norge bidratt med 145 mill. kr til dette. Vi er imidlertid ikke inne med finansiering av lærebøker. Som en del av den palestinske 5-års utviklingsplan for utdanningssektoren, 2000–2005, inngår etablering av en enhetlig palestinsk læreplan bygd på demokratiske prinsipper og menneskerettigheter. Pr. dags dato er ny læreplan og nye lærebøker tatt i bruk for 1.–4. og 6.–9. klassetrinn. Fire klassetrinn har fremdeles ikke nye lærebøker, og for disse trinn benyttes eldre jordanske lærebøker på Vestbredden og egyptiske tekstbøker i Gaza. Innen 2006 skal alle klassetrinn på grunnskolenivå ha tatt i bruk den nye læreplanen med tilhørende lærebøker. Dette arbeidet støttes av en rekke givere. Palestinske lærebøker har vært gjenstand for debatt og anklager om å spre anti-israelske holdninger både lokalt og i internasjonale fora over tid. Det har på denne bakgrunn blitt foretatt flere eksterne gjennomganger av de nye palestinske lærebøkene. Blant andre EU-kommisjonen og Belgia har på dette grunnlag konkludert med at anklagene er ubegrunnede. Den siste gjennomgangen, fra mars 2003, er foretatt av det anerkjente forskningsinstituttet IPCRI, Israel/Palestine Center for Research and Information, på oppdrag fra den amerikanske kongressen. Ifølge rapporten til den amerikanske kongress er ikke innholdet i de nye lærebøkene anti-israelsk eller av en slik karakter at det motarbeider fred. En tilsvarende gjennomgang av israelske lærebøker er under arbeid, og resultatene er ventet med det første. I den løpende dialogen med palestinske skolemyndigheter drøfter norske myndigheter de ulike rapporter, resultater og anbefalinger. Når det gjelder problematikken knyttet til bruk av kart, er dette et viktig, men vanskelig tema for begge parter i konflikten. Ifølge rapporten benytter palestinske skolemyndigheter verken benevnelsen Israel eller Palestina på nye kart. Rapporten fra IPCRI peker på at lærebøkene er utviklet i en interimsperiode hvor grensespørsmålet ikke er løst, og at palestinske skolemyndigheter forklarer at dette er et spørsmål som skal tas opp mellom partene i sluttforhandlinger. Dersom områdene ble markert med navn, kunne dette bli oppfattet som et unilateralt trekk med hensyn til sluttforhandlingene. IPCRI anbefaler imidlertid at det benyttes benevnelser som reflekterer både historiske fakta og dagens politiske realitet. Konkret foreslår de at benevnelser på områdene nyttes slik de er beskrevet i bl.a. internasjonale avtaler og FN-resolusjoner: Israel, Den palestinske myndigheten, Vestbredden og Gaza. Fra norsk side er en opptatt av at partene bruker verken skolebøker eller kart i propagandaøyemed. Dette har selvfølgelig også stått på dagsordenen i drøftelser med de palestinske selvstyremyndighetene.
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Når det gjelder beskrivelsen av rapporten og rapportens innhold, er jeg opptatt av å understreke at denne rapporten er eksplisitt på at det ikke er slik at palestinske lærebøker «incite against Israel or against peace», som er den teksten som er reflektert i rapporten. Man er klar på at her er man faktisk i en situasjon hvor det har vært betydelige forbedringer i det palestinske læremateriellet. Man gir ros for både endring i pedagogikk og nye typer læremetoder, og man gir også ros for at palestinerne i lærebøkene unngår bruk av stereotypier og å ha noen retorikk mot Israel. Men det er helt riktig at vi gjerne skulle sett mer forsoning og forsonende innhold i læremateriellet. Man nevner ikke den annen part i vesentlig grad. Men jeg synes det er verdt å nevne de betydelige forbedringer som har skjedd, som denne rapporten viser. Når det gjelder norske initiativ i denne sammenhengen, er ikke vi inne med bistand i læremateriellsammenheng, og vi går ikke inn med spesifikke initiativ overfor etterutdanning av lærere.(Presidenten klubber.) Vi kan være i dialog med palestinske myndigheter om utdanningsstøtten, men vår støtte går fremdeles til bygging av skoler og finansiering av virksomheter ved skolene, og ikke til slike spesialinitiativ. (Presidenten klubber.) – Beklager at jeg brukte for mye tid, president.
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Representanten Skarbøvik og jeg er helt enige om betydningen av forsoning, og vi har i en rekke tiltak prøvd å bidra til det. Palestinske og israelske barn har vi finansiert deltakelse for i felles arrangementer og også i felles undervisning. Dette berører selvfølgelig lærerne. Det er helt klart at vi har hatt mange ulike initiativer til folk til folk-samarbeid for nettopp å styrke muligheten for holdningsskapende virksomhet og muligheten til å respektere hverandre og til å skape fred. Dette vil vi selvfølgelig fortsette med. Mulighetene for å gjøre dette er selvfølgelig vanskeligere nå, i den meget kompliserte situasjonen som vi finner på bakken. Men det er ingen tvil om at vi fra vår side ønsker å bidra og gjerne kan være med på andre typer initiativer i denne sammenheng, men det er noe annet enn å gå direkte inn i utdanningsministeriet og lage etterutdanningsprogrammer for lærere. Der må vi har respekt også for dialogen vi må ha med de palestinske selvstyremyndighetene og utdanningsministeriet. La meg også understreke at jeg selvfølgelig drøftet dette med utdanningsministeren da jeg traff ham på mitt besøk nylig i det palestinske området.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Spørsmålet går til olje- og energiministeren: «I Stortingets ordinære spørretime 25. februar 2004 hevdet statsråden at det finnes teknologi for håndtering av CO2, og at «Det er gasskraftverk som fungerer i dag». At teknologien finnes, er allment kjent, men utfordringen er de høye kostnadene ved den. Derimot er få, om noen, forskere og andre kjent med at det finnes fullverdige gasskraftverk med CO2-håndtering i dag. Kan statsråden gi en orientering om lønnsomhet og erfaringer ved gasskraftverket han viser til?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Statsråden var inne på dette med lagring og deponering av CO2. Det gjøres i dag på Sleipner-feltet. Der koster det 400 kr pr. tonn for rensing og 400 kr pr. tonn for deponering, mens CO2-kvoten i Europa og EU sannsynligvis vil ligge på mellom 10 og 20 euro. Jeg er litt forbauset over at Regjeringen ikke vil ha de mest kostnadseffektive tiltakene, for det har jo Regjeringen selv lagt vekt på i klimameldingen. Men her skal man altså ha en form for konkurransevridning også når det gjelder dette med å produsere elektrisitet fra gasskraftverkene. Man skal altså ha et teknologisk forsprang, og så skal man ha de økonomiske ulempene. Hvorfor vil ikke Regjeringen bygge fullskala gasskraftverk med dagens teknologi, med de samme krav til utslipp og teknologi som er i EU?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Det var interessant å registrere at han viser til det som skjer internasjonalt. Da vil jeg bare minne statsråden om at svenskene er i ferd med å bygge gasskraftverk, og de skjønner ikke den norske debatten når det gjelder CO2-håndtering i Norge. De ler av oss rett og slett, det har vært referert i media. Svenskenes argument for å bygge gasskraftverk er nettopp miljøhensynet. De slipper å importere store mengder kullkraft fra Danmark og andre land, og kan også fase ut atomkraftverk. De bruker bygging av gasskraftverk med dagens teknologi som et miljøargument. Men det gjør man ikke i Norge. Er det ikke på tide at Regjeringen nå tar innover seg at vi får det samme systemet i Norge med hensyn til krav til teknologi og lønnsomhet som de har i resten av Europa, slik at vi ikke blir akterutseilt på dette området også – altså at norske myndigheter kan opptre miljøvennlig?