trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg takker nok en gang for svaret. Statsråden nevnte at han så faren for at det kunne bli noen dårlige tilpasninger i forhold til en grense på 1 MW i vernede vassdrag. Da kan jeg si at det jo ikke er noe spesielt gunstig miljømessig at det bygges f.eks. to små kraftverk på rett under grensen på 1 MW istedenfor ett kraftverk på 2,8 MW. Realiteten er at de ytre fysiske størrelsene på installasjoner, rørgater, kraftturbiner, turbinhus og slike ting er høyst marginale om man bygger på 1 MW, 2,5 MW eller 2,8 MW. I det perspektivet vil jeg be statsråden se nettopp på denne grensen og se om det i noen vassdrag går an å øke grensen på 1 MW. Det skapes økonomisk ulønnsomhet i en del prosjekter hvis man må ned under 1 MW, så i forhold til investeringene er det ikke økonomi i en god del prosjekter. Jeg ber statsråden tenke litt på det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg ønsker å stille et spørsmål til olje- og energiministeren: «Gassco leder et arbeid med å avdekke muligheten for et gassrør til Grenland, Østfold og muligens Sverige. Da statsråden fikk presentert dette arbeidet på Gasscos konferanse nylig, uttalte han at «det er kjempespennende. Det her håper jeg det blir noe av». Generaldirektør i Hydro, Eivind Reiten, sa til NRK «det er alltid hyggelig at myndighetene er positive. Men det betyr først noe virkelig nytt hvis det følger penger med». Vil Regjeringen sikre tilstrekkelig kapital til å igangsette bygging av gassrør til Grenland?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg synes svaret var litt passivt ut fra det vi har hørt fra i hvert fall to av de tre regjeringspartiene tidligere. I valgkampen, i flere 1. mai-taler og i tillegg i flere budsjettinnstillinger har bl.a. Arbeiderpartiet vært veldig kritisk til den politikken som Bondevik-regjeringen førte. Arbeiderpartiet foreslo flere ganger å bevilge 3 milliarder kr i oppstartmidler til et statlig selskap som skulle kunne investere i infrastrukturen. Grunnen er nettopp at vi ikke bare skal kunne snakke om at noe kanskje skjer, at vi trenger private investorer, men at staten må vise at man er villig til å la pengene følge ordene, og vise at her skal vi bygge. Sylvia Brustad har uttalt at hun ikke kom til å gi seg før hun så at det lyste i gassrørene i Grenland. Med så tydelige løfter fra Arbeiderpartiet og fra Enoksen i valgkampen, burde ikke Regjeringen da ha vært raskere og mer konkret med å love at det i hvert fall kommer midler fra staten, og ikke bare vente og se?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Svaret er fortsatt litt for uforpliktende til at jeg vil gi meg på det, rett og slett fordi løftene og kravene fra to av dagens tre regjeringspartier tidligere har vært så tydelige i forhold til at behovet er der, men at staten må inn og sikre at bevilgningene vil komme hvis det blir bygd rør. Så langt sitter Regjeringen og venter på at prosjektet skal bli utredet mer, og det er nettopp det de kritiserte Bondevik-regjeringen for. Grunnen til at det haster med å få avklart om staten garanterer den finansieringen, er at staten må ta det samme ansvaret for infrastrukturen for gass, som de har tatt for infrastrukturen for strøm. Vi vet også at skal man få gass i rørene, må man begynne å tegne kontrakter allerede neste år. Det nytter ikke å sitte og vente til en utredning er ferdig og man er over i 2008. Da er gassen allerede blitt solgt til England. Kan vi forvente at Regjeringen vil gi et mye tydeligere signal enn det som til nå har blitt gitt, om at pengene garantert kommer, slik at de som ønsker å investere i gass til Grenland, vet at de har den økonomiske bakkingen som trengs?
Khalid Mahmood (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
«Vi har vært vitne til en jordskjelvskatastrofe som rammet Kashmirdalen i Pakistan den 8. oktober. Omfanget av ødeleggelsene og dødstallene øker for hver dag som går. FN hevder at katastrofen er større enn tsunamien i fjor. FN og internasjonale hjelpeorganisasjoner har slått alarm pga. mangel på penger for å fortsette hjelpen. Norge har vært enestående når det gjelder å gi hjelp, men behovet er større, og Norge ligger fortsatt etter i forhold til tsunamihjelpen. Vil Norge øke hjelpen ytterligere utover 240 mill. kr?»
Khalid Mahmood (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Jeg takker for svaret. Jeg vil også legge til, slik statsråden sa, at det er gode ord til Norge fra Pakistan, men også fra verden for øvrig. Det skulle egentlig bare mangle, for Norge har ingen imperialisme å vise til. Norge er kjent som Nansens land og som en fredsnasjon, så slik hjelp er egentlig noe man forventer fra Norge. Norske hjelpeorganisasjoner, som Røde Kors og Kirkens Nødhjelp, har også gjort en innsats som det står respekt av. Jeg vil stille et tilleggsspørsmål: FN har sagt at den katastrofen som nå nærmer seg skritt for skritt, er en følge av det harde og barske været som vi kan vente. Kulden kan ramme veldig mange som fortsatt er i live, men som er skadet. Vil Regjeringen være beredt til, hvis FN igjen slår alarm om at man trenger penger, å yte i denne vanskelige situasjonen?
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Jeg takker Khalid Mahmood for å ta opp en veldig, veldig viktig sak. Jordskjelvkatastrofen i Pakistan er en av de største naturkatastrofer i hele verden i moderne tid. Tre-fire millioner mennesker er hjemløse. Et jordskjelv kommer selvsagt alltid ubeleilig, men i tillegg er dette komme særlig ubeleilig i Pakistan fordi det ikke kom på vårparten, men rett før vinteren. Ifølge FN kan flere mennesker komme til å dø i Pakistan som følge av sykdommer og kulde i vinter, enn av selve skjelvet. Det er derfor et absolutt behov for stor internasjonal innsats. Norge har vært i spissen for dette. Stortinget har allerede bevilget et betydelig beløp, og med de påplusninger som Regjeringen gjorde, har vi brukt 240 mill. kr. Beløpet er så høyt at det alene har gjort Norge til en av de viktigste bidragsyterne i den akutte krisefasen i Pakistan. Jeg kan si at da jeg besøkte Pakistan, sa Røde Kors-medarbeidere at de var stolte over å være norske i Pakistan. Likevel har FN kommet med en appell om mer penger. Det er behov for mer penger for at folk skal overleve vinteren. Mange av løftene som er gitt, er om langsiktige bistandsmidler og ikke om akutt nødhjelp. Regjeringen er derfor innstilt på å foreslå ytterligere 260 mill. kr til de nødlidende i Pakistan, som vil gå gjennom FN, hvis Stortinget er enig. Vi vil så snart som overhodet mulig komme tilbake til Stortinget med dette, og vi ønsker og forventer en veldig rask behandling av Stortinget, slik at disse midlene kan bli gjort tilgjengelig så fort som det overhodet lar seg gjøre. Jeg vil også legge til at president Musharraf innkalte til en stor giverkonferanse i Islamabad i forrige uke med betydelig internasjonal deltakelse, bl.a. var FNs generalsekretær der. Den ser ut til å ha vært en suksess, men nesten alle midlene som kom, er til den langsiktige gjenoppbyggingen, ikke til den umiddelbare krisefasen. Norge, som ett av de landene som har fleksible midler, og som kan bidra i krisefasen, må derfor ta sitt ansvar for bringe de jordskjelvrammede gjennom vinteren. Det er grunnen til at vi allerede har bevilget et betydelig beløp, til sammen 240 mill. kr, og ytterligere vil foreslå 260 mill. kr, slik at det alt i alt blir 500 mill. kr.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Så sant Stortinget er enig, vil vi bevilge ytterligere 260 mill. kr til dette. Jan Egeland, FNs nødhjelpskoordinator, sa også at FN nå hadde vurdert å begynne å trappe ned virksomheten rett og slett på bakgrunn av pengemangel, men at dette forslaget om innsprøyting av ytterligere midler fra norsk side vil gjøre det mulig for dem å stå distansen gjennom vinteren, slik at folk overlever vinteren. Så vil gjenoppbyggingen starte når snøen er gått. La meg bare si at dette er uveisomme områder, steder hvor det er kaldere om vinteren enn det er de fleste steder i Norge, så vi nordmenn burde ha all mulighet for å kjenne oss igjen i hvor vanskelig det vil være å klare seg gjennom vinteren i fjellene i Kashmir, uten hus, kanskje bare med et telt uten reell oppvarming.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Først vil jeg takke representanten Vallersnes for å ha tatt opp en veldig viktig sak, som Regjeringen er fullt innstilt på å jobbe iherdig med. Som representanten Vallersnes peker på, har Norsk Utenrikspolitisk Institutt på oppdrag fra Utenriksdepartementet utført en uavhengig konsulentstudie av den norske tollpreferanseordningen for utviklingsland, den såkalte GSP-ordningen. Studien tar bl.a. for seg sentrale og prinsipielle problemstillinger knyttet til preferanseordninger generelt og en sammenligning med andre giverlands ordninger for tollpreferanse. Det er også foretatt en gjennomgang av utviklingen i importen fra u-land til Norge. Rapporten gir en bred gjennomgang av det norske GSP-systemet og kommer med enkelte forslag til endringer. Rapporten og dens vurderinger og konklusjoner vil gå inn som en del av grunnlaget for det arbeid som nå igangsettes med å foreslå forbedringer i dagens GSP-system. Alle berørte departementer har blitt invitert til å delta i en interdepartemental arbeidsgruppe som skal se nærmere på dagens GSP-system. Det skal foreslås forenklinger og forbedringer i dagens ordning. Dette arbeidet vil bli forankret i Utenriksdepartementet, og arbeidsgruppen vil ha sitt første møte i nær framtid. Det tas sikte på at eventuelle endringer i GSP-ordningen kan bygges inn i statsbudsjettet, tollproposisjonen, for 2007.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Jeg kan ikke på strak arm i denne forbindelse love noe som helst, men jeg kan love det aller viktigste, nemlig at det spørsmålet Vallersnes og andre tar opp, skal bli vurdert grundig av denne arbeidsgruppen. Jeg er selvsagt helt enig med Vallersnes i at for fattige land er det helt avgjørende å kunne selge varer til den rike delen av verden. Bangladesh er et land som har hatt en betydelig økonomisk framgang trass i vanskeligheter med styringssystemet sitt. Det å kunne selge f.eks. tekstilvarer er helt avgjørende for et land som Bangladesh. Så det å se på alle slike ordninger er noe vi vil gjøre.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Jeg tror man kan forvente at vi vil vurdere alle vesentlige spørsmål på dette området. Et annet tema som det selvsagt er viktig å vurdere, er det at det store flertall av verdens fattige ikke lever i MUL-landene alene. Det er veldig mange fattige i de land som ikke er direkte MUL-land, men som ligger i sjiktet like over. Det å se på hvordan man kan lage systemer på en slik måte at også de landene nyter godt av ordninger, er av de tingene vi ikke har trukket noen konklusjon på, men som vi selvsagt vil se på med et veldig åpent sinn.
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2005-11-23:
Jeg skal få stille følgende spørsmål til utviklingsministeren: «Angående tollpreferanser for utviklingsland er det et mål at også utviklingsland utenfor MUL-gruppen skal få bedre markedsadgang til Norge. NUPI har gjort en studie av en slik prosess for Utenriksdepartementet. Hvordan vil departementet følge opp studien og dens anbefalinger?»
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2005-11-23:
Jeg vil gjerne utdype dette litt videre. Jeg er for så vidt fornøyd med å høre at det blir en saksbehandling videre på grunnlag av rapporten og imøteser hva det vil føre til. Men for å ta et eksempel: Et MUL-land som Bangladesh betalte i 2004 23 mill. kr i toll til Norge. Så vidt jeg skjønner, skyldtes det hovedsakelig at en del av tekstil- og klesimporten ikke tilfredsstiller de såkalte opprinnelsesreglene, som har å gjøre med om det er videre bearbeidelse av råvarer som kommer fra et tredje land. Dette regelverket rammer den type utviklingsland. Er Regjeringen villig til også å vurdere endring eller fjerning av opprinnelsesreglene?
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2005-11-23:
Jeg takker for svaret. Et lite tilleggsmoment: Det er også en løsning for noen u-land, for å kunne få opp importen fra dem, å eventuelt fjerne denne ordningen med tollkvoter, som det er på noen varer, og erstatte kvotene med prosentsatser for toll. Det vil kunne bidra til å vri importen over fra høyprisvarer til varer med lavere pris. Er det også et tema vi kan forvente at Regjeringen vil vurdere?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2005-11-23:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Regnskogfondet har avdekket at det statlige Entra Eiendom har brutt retningslinjene for bruk av tropisk trevirke, da det er brukt regnskogtrevirke i det nye bygget til Borgarting lagmannsrett. Bondevik-regjeringen sendte et krystallklart budskap om bruk av regnskogtrevirke da regnskogpanelet i Nasjonalmuseets bygg på Tullinløkka ble beordret fjernet. Vil Regjeringen beordre at regnskogtrevirke i lagmannsrettsbygningen fjernes, og hvordan kan Regjeringen sørge for at det ikke benyttes regnskogtrevirke i statlige bygg?»
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2005-11-23:
Jeg er kjent med at departementet sendte et brev til Entra Eiendom den 17. november, samme dag som jeg meldte mitt spørsmål, hvor en sier at en ser alvorlig på det som har skjedd, og som er temaet i mitt spørsmål. Det er bra. Det slås også utvetydig fast at det er brudd på gjeldende retningslinjer fra Entra. Det er også bra. Det jeg stusser på her, er at en antyder at Entras selskapsform gjør at en har en så fri stilling at staten ikke kan pålegge reaksjoner hvis en bryter disse retningslinjene. Det reagerer jeg på, for de partiene som utgjør Regjeringen nå, har sagt at et av poengene med å ha statlige selskap er at de skal brukes til å styre politikken. Jeg forventer at statsråden klart gir beskjed om at hvis det mot formodning blir nye brudd på retningslinjene, vil en måtte påregne at det får konsekvenser. Det betyr at en kan måtte påregne at panel som er oppført i strid med retningslinjene, vil måtte bli fjernet.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2005-11-23:
Jeg vil be statsråden bekrefte at det ikke blir en slags «light»-variant av forventningene til Entra i forhold til andre statlige byggeaktører, men at det er de samme forventningene, og at de samme klare reaksjonene vil måtte påregnes hvis disse forventningene brytes. I Soria Moria-erklæringen står det at Regjeringen vil utrede forbud mot import av tropisk trevirke. Kan statsråden si noe om tidsperspektivet for en slik utredning?
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
En pressemelding fra Regnskogfondet 2. juli opplyste at det var benyttet panel fra regnskogtømmer i nybygget til Borgarting lagmannsrett. På denne bakgrunn hentet departementet inn en rapport fra Entra Eiendom AS om saken. Entra, som stod for bygget, gav i rapporten uttrykk for at det nok ikke var utvist tilstrekkelig aktsomhet ved valget av trepanel. Entra mener at den aktuelle trefineren er lovlig eksportert fra Ghana og har et opprinnelsesdokument stemplet av ghanesisk handelskammer. Det som imidlertid ikke foreligger, er en uavhengig tredjepartskontroll av at tømmeret kommer fra bærekraftig plantasjedrift. I Norge er det ikke lovforbud mot å bruke eller importere regnskogtømmer eller biprodukter fra disse tresortene. Bondevik II-regjeringen gav imidlertid i to brev fra henholdsvis miljøvernministeren og arbeids- og administrasjonsministeren i 2002 uttrykk for at det var viktig med statlig innkjøp av miljøvennlige produkter, og at import og bruk av trevirke fra utrydningstruet tropisk tømmer ikke var akseptabelt. Brevene ble ikke videreformidlet til Entra, som imidlertid har opplyst at de kjente til synspunktene. Dette er synspunkter som denne regjeringen naturligvis deler fullt ut. Når vi imidlertid skal se på de mulige konsekvensene for det aktuelle nybygget, og kjenner til at moderniseringsministeren i fjor gav Statsbygg pålegg om å rive panelet i Nasjonalmuseets bygg til utstillingen «Kyss Frosken», så er Entra etter min mening i en noe annen situasjon. I motsetning til Statsbygg er Entra Eiendom et selvstendig aksjeselskap. Utgangspunktet er at statlige aksjeselskaper skal drives etter forretningsmessige prinsipper, på linje med veldrevne private virksomheter i henhold til vedtektene, beslutninger i generalforsamlingen og norsk lov. Politiske signaler, initiativ og holdninger vil ikke uten videre være juridisk bindende for et aksjeselskap som Entra. Jeg er også kjent med at arbeidene for Borgarting i tid kom før nybygget på Tullinløkka. Leveringsbestillingen ble sendt i september 2004 og panelet montert i februar i år. Disse forholdene tilsier etter mitt syn en mindre streng reaksjonsform enn på Tullinløkka. Entra har beklaget brudd på egne retningslinjer og opplyst at Det Norske Veritas er engasjert til å foreta en gjennomgang av selskapets rutiner. Basert på Veritas’ rapport har Entra igangsatt arbeidet med å gjennomføre en total revisjon av prosjekt- og kontrollrutinene. Jeg har videre bedt om å bli holdt orientert om det videre arbeidet. Jeg har også fått opplyst at Statsbygg i kjølvannet av Tullinløkka-saken ytterligere har innskjerpet sine rutiner, og at det tas inn i hver enkelt entreprenørkontrakt forbud mot bruk av ulovlige tresorter. De skjerpede rutinene skulle forhindre at det benyttes regnskogtrevirke i statlige bygg for framtiden.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Som jeg sa i mitt første svar: De synspunktene den forrige regjeringen gav uttrykk for når det gjelder denne saken, deler jeg fullt ut. Det er imidlertid min oppfatning at Entra er i en annen situasjon enn Statsbygg da de fikk pålegg om å rive panelet i Nasjonalmuseets bygg til utstillingen «Kyss Frosken». Jeg antar at den forrige nærings- og handelsministeren har sett det på den samme måten som jeg her gir uttrykk for. Det er i hvert fall et faktum at han unnlot å gi noe krystallklart budskap i saken fra han ble kjent med den den 2. juli og fram til regjeringsskiftet den 17. oktober. Jeg forventer at også statlige aksjeselskap skal opptre etisk og være seg bevisst sitt samfunnsansvar. Målet må være å forhindre at noe lignende skjer igjen. Jeg har derfor sendt brev, som representanten Kvassheim også viste til, til styret i Entra Eiendom AS hvor jeg gir uttrykk for at jeg forutsetter at selskapet vil skjerpe kravene til dokumentasjon av materialbruk, og at disse vil bli absolutte og ufravikelige. Det er etter mitt syn riktig at styret i Entra kommenterer saken, og skjerper prosjekt- og kontrollrutinene i sin rapport for 2005.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Til det siste først. Jeg kan ikke gi noe tidsperspektiv når det gjelder den utredningen, men jeg kan bekrefte at utredningen blir gjennomført. Jeg kan også bekrefte at de forventningene som representanten etterlyser, er jeg enig i skal stilles. Men jeg vil også presisere at det å gi pålegg og instruksjoner til et aksjeselskap er noe mer komplisert. Mitt aktive styringsverktøy vil være åpen dialog – styre gjennom generalforsamling, styre gjennom aksjelovgivning og virksomhetens styrende organer. Så det vil være de styringssignaler som det er mulig å gi overfor aksjeselskapet.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg har følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Mye uvær og mye nedbør har denne høsten skapt store problemer mange steder i landet og særlig på Vestlandet. Som vi kjenner til fra lange perioder med dårlig vær tidligere, er vegnettet særlig utsatt for ras. Kartlegging viser at det er 540 rasutsatte strekninger bare på riksvegnettet, med total lengde på ca. 3 500 km. Det vil ta 30–40 år å rassikre alle riks- og fylkesveger med dagens bevilgningsnivå. Hva vil statsråden gjøre for å forsterke og forsere arbeidet med rassikring av riks- og fylkesveger?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er viktig at statsråden fokuserer på dette utfordrende området, et område som gjør mange ganske utrygge i sin hverdag – ikke bare de reisende, men også folk som bor over det ganske land. Bekymring og brevskriving er én ting – klare og redelige penger en helt annen. Da Nasjonal transportplan ble behandlet, viste flertallet – som bestod av de nåværende regjeringspartiene og Fremskrittspartiet – både til rapporten fra Den nasjonale skredsikringsgruppen og til kartlegging fra Statens vegvesen, som viser et behov på 15–17 milliarder kr. Blir ikke da starten, denne «satsingen» på 50 mill. kr fra Regjeringen vekslet inn mot det store påviste behovet for 15–17 milliarder kr, for småpenger å regne? Er samferdselsministeren fornøyd med denne satsingen?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg takker igjen for svaret. Oppfølgingen er vel nokså nøyaktig 50 pst. av det som bl.a. Senterpartiet var med på i forbindelse med Nasjonal transportplan gjennom en fellesmerknad med Arbeiderpartiet og SV – og med subsidiær støtte fra Fremskrittspartiet. Det er dessverre slik at bevilgingene til dette viktige området ofte har vært klatter på samferdselsbudsjettet. Det har ofte vært politiske reaksjoner på ekstraordinære situasjoner som har medført ras – mer det enn planlagt og systematisk innsats for å gjøre veier i Norge sikre for folk flest. Norge trenger en samlet plan for å forebygge ødelagte veisamband og unngå skredulykker. Men skal planen ha mening, må den følges av penger og forpliktende satsing fra staten, som først og fremst sitter på pengesekken. Vil statsråden ta initiativ til å utarbeide en nasjonal rassikringsplan – med både tidsramme og økonomisk ramme – som kan gi folk håp om rassikre veier?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
I handlingsprogrammet for perioden 2006–2009 vert det satsa på rassikring. Med bakgrunn i Stortinget si handsaming av Nasjonal transportplan 2006–2015 har Samferdselsdepartementet lagt til grunn ei statleg planleggingsramme på 1 250 mill. kr til særskilde rassikringstiltak i perioden 2006–2009. Vidare er det føresett nytta om lag 750 mill. kr i statlege midlar til prosjekt og tiltak med rassikringsgevinstar innanfor den ordinære ramma til riksveginvesteringar. I tillegg kjem om lag 500 mill. kr i anna finansiering, slik at det totalt skal nyttast om lag 2,5 milliardar kr på tiltak for rassikring i perioden 2006–2009. I St.prp. nr. 1 for 2005–2006 er det lagt til grunn at det vert nytta om lag 520 mill. kr til prosjekt og tiltak med rassikringsgevinstar i 2006. Regjeringa Stoltenberg II har gjort framlegg om å auke satsinga på særskilde rassikringstiltak med 50 mill. kr. Satsinga på rassikring kan auke ytterlegare dersom fylkeskommunane og forsøksområda prioriterer prosjekt og tiltak med rassikringsgevinstar innafor den auka ramma til investeringar på riksvegnettet elles. Eg vil framleis arbeide for å auke satsinga på rassikring, slik at rammene i handlingsprogrammet for perioden 2006–2009 vert følgde opp. Når det gjeld utforminga av vegane, arbeider Statens vegvesen med å vurdere dimensjoneringa av drenssystema, som ein konsekvens av klimaendringar. Me må òg sjå på alternative tiltak, som betre overvaking og raskare stenging av veg for å hindre ulukker. Eg vil at ras- og flaumsikring skal vere høgt på dagsordenen i planarbeidet til Statens vegvesen og Jernbaneverket. I samband med dette har eg sendt brev til dei to instansane med utfordringar på korleis konsekvensane av meir ekstremvêr bør påverke planarbeidet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Statsråden er fullt klar over dei store utfordringane som ligg på rassikringsområdet. Eg er òg vel informert om dei kalkylane som er gjorde når det gjeld behovet. Når det gjeld dei rammene som Regjeringa har lagt for budsjettet for 2006, meiner eg at den summen som er løyvd til rassikring, viser ei tydeleg retning og ei tydeleg prioritering av dei midlane som Samferdselsdepartementet har til rådvelde. Eg vil følgje det opp i budsjetta framover, og eg vil – som sagt – setje rassikring på dagsordenen både i planleggingsarbeid og i budsjettarbeid.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Denne statsråden har sete i statsrådsstolen i vel ein månad. Eg har ikkje fått gjort alle vurderingane som skal gjerast på dette feltet – heller ikkje på dette feltet, må eg kanskje seie. Det spørsmålet som er reist av representanten Sortevik, vil eg kome tilbake til. Eg er einig med representanten i at me treng planar, men at det aller viktigaste er at me evnar å følgje opp med økonomiske ressursar. Og det gjer me ikkje gjennom planarbeid – det gjer ein gjennom å sikre at vedtaket i Nasjonal transportplan vert følgt opp, og at me dermed evnar å prioritere rassikring i heile landet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Eg kan forsikre representanten Helleland om at eg har stor tiltru til at private selskap kan ta sikkerheita i vare på ein god måte, noko m.a. luftfarten er eit godt døme på. Det eg er oppteken av, er at omstilling av sentrale samfunnsfunksjonar ikkje skal medføre at ein pressar kravet til effektivitet på ein slik måte at det svekkjer tryggleiken til dei reisande. Det betyr ikkje at private selskap ikkje set sikkerheit høgt. Men det betyr at me som styresmakter må forsikre oss om at viktige omstillingar i samfunnet skjer i eit tempo og på ein slik måte at tryggleiken vert teken i vare på ein god måte. Det er dette som er gjenspegla i Soria Moria-erklæringa.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Statsråden skyv ikkje tryggleiken føre seg. Statsråden er genuint oppteken av, som alle bør vere, at tryggleik skal vere det viktigaste innafor samferdsel. I tillegg er denne regjeringa oppteken av at me skal ha tenester der folk bur, nærast der folk bur, og at ikkje kravet til effektivitet og økonomisk vinning skal overskyggje samfunnsinteressa til folk i heile landet. Difor ønskjer me å evaluere det som har vore sett ut på anbod. Me har allereie eit arbeid i gang som går på anbodsutsetjing av lokale busstenester, som òg vil ha overføringsverdi til andre område innafor samferdsel.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Punkt 1: Statsråden skal kome tilbake til Stortinget med svar når evalueringa av konkurranseutsetjing, som me no set i gang, er ferdig. Punkt 2: Når det står i Soria Moria-erklæringa at konkurranseutsetjing kan gå ut over viktige sikkerheitsomsyn, er det fordi konkurranseutsetjing er eit veleigna middel til å spare økonomiske ressursar, til økonomisk effektivitet. Men me vil sjå om ein med den målsetjinga, målet om økonomisk effektivitet, òg tek omsyn til samfunnet på ein god nok måte. Det er også slik når det gjeld fly, som har vore tema her, at Avinor og flysikringstenesta er direkte eit offentleg ansvar pr. i dag. Me har gode operatørar som på ein god måte tek vare på sikkerheita og utfører tenester. Men det er altså Avinor og flysikringstenesta som ser til at dei viktige sikkerheitsomsyna vert tekne. Me har sjølvsagt også Luftfartstilsynet, som igjen har ei tilsynsrolle og utfører ho på ein utmerkt måte.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
I samband med at NSB Anbud AS tek over transporten på Gjøvikbana frå juni 2006 ligg det inne eit ruteopplegg med noko redusert køyretid og ein ruteplan med meir «stive ruter», samanlikna med dagens togtilbod. Jernbaneverket har i 2005 gjort ei utgreiing av kva slags tiltak som er naudsynte på Gjøvikbana for å oppnå ytterlegare forbetringar i tilbodet til dei reisande, m.a. for å kome ned på ei reisetid på 1 time og 45 minutt mellom Gjøvik og Oslo S. Aktuelle tiltak i denne samanhengen omfattar styrking av straumtilførselen, forlenging og bygging av nye kryssingsspor og fjernstyring av delstrekninga Roa–Gjøvik. Samla kostnad for desse tiltaka er rekna til om lag 450 mill. kr. Forsterka straumforsyning ligg inne i første fireårsperiode 2006–2009 i Jernbaneverket sitt handlingsprogram, som er tufta på Stortinget sine vedtak om planrammer i samband med handsaminga av Nasjonal transportplan 2006–2015. Tiltak på Gjøvikbana vert elles prioriterte ut frå dei same kriteria som andre infrastrukturtiltak på jernbanenettet. Gjennomføringa av tiltak for å oppnå ei køyretid på 1 time og 45 minutt vil difor avhenge av prioriteringane i dei årlege statsbudsjettframlegga.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Gjøvikbana er ei av fleire viktige jernbanestrekningar som statsråden skal ha i mente når budsjettet for 2007 skal planleggjast og leggjast fram. Eg vil krevje rett til å ta budsjettprosessane først og kome med svaret til Stortinget deretter, og ikkje ta budsjetthandsaminga over bordet her i Stortinget i dag. Men eg har merka meg spørsmålet, og eg har merka meg ønsket frå representanten.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Eg registrerer at spørsmålet vert stilt på ein litt annan måte, men svaret må nok dessverre verte det same. Eg ser definitivt at dette er ei togstrekning med mange reisande, og at dette er viktig for dei det gjeld. Men eg må få kome tilbake til Stortinget med svaret i budsjettet for 2007.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Regjeringa har hatt om lag tre veker til å leggje fram forslag til endringar i budsjettforslaget frå regjeringa Bondevik II. Den tida har me brukt godt, vil eg seie, og vi har teke dei første viktige skritta for å innfri lovnadene i Soria Moria-erklæringa. Kommuneøkonomi og barnehagar er særleg prioriterte område i tilleggsforslaget frå Regjeringa, til liks med kultur, men det er òg føreslege å auke løyvingane til m.a. veg og jernbane. Eg kan forsikre representanten Halleraker om at eg vil arbeide hardt for å auke løyvingane til både veg og jernbane i dei komande statsbudsjetta. I Regjeringa sitt tillegg til St.prp. nr. 1 for 2006 er det føreslege å løyve 250 mill. kr meir til veginfrastruktur og 182 mill. kr meir til jernbaneinfrastruktur, samanlikna med Bondevik II. I tillegg er det føreslege å løyve 28 mill. kr til å betre rabattordningane for riksvegferjene. Me har altså kome eit stykke på veg i 2006, og Regjeringa har vist ei retning. Målet er å kome eit langt stykke vidare i statsbudsjettet for 2007.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
For det første kan eg kome tilbake til ein diskusjon om Bondevik-regjeringas oppfølgingsgrad i forhold til handlingsplanen. For det andre låg det eit fleirtalsvedtak i Nasjonal transportplan som Bondevik-regjeringa ikkje følgde opp i forslag for 2006. Det vil eg berre nemne. For det tredje har Regjeringa til intensjon å oppfylle det som ligg i Soria Moria-erklæringa, og det som ligg på samferdsel. Og, som eg sa til den førre representanten som stilte spørsmål: Budsjettbehandlinga må nok skje i andre fora enn i denne salen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Regjeringa skal målast på sitt arbeid etter fire år, ikkje etter ein god månad. Eg har forventningar til at Regjeringa gjennom sitt gode arbeid skal innfri dei forventningane som folk har til oss. Både i byar og i distrikt i dette landet er forventningane store, og det er bra. Det er godt å ha utolmodige veljarar som pustar oss i nakken. Det er òg godt å ha stortingsrepresentantar som stiller spørsmål og slik sett pustar oss i nakken og syter for at me innfrir det me har lovt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Samferdselsdepartementet har i ulike samanhengar understreka kor viktig det er at Jernbaneverket i sitt arbeid legg stor vekt på universell utforming, både ved planlegging og gjennomføring av tiltak på norske jernbanestasjonar. Departementet har bedt Jernbaneverket spesielt om å sjå på tilgjenge til stasjonar i kurve, og på nyanlegg for rullestolbrukarar og andre med nedsett funksjonsevne. Departementet har bedt om ei særskild utgreiing frå Jernbaneverket innan 1. desember 2005 om etaten sine planar for korleis prinsippet om universell utforming av stasjonar vil bli følgt opp i komande planperiode. Eg har vidare bedt om at Jernbaneverket i samarbeid med NSB AS og Flytoget AS legg fram ei særskild vurdering både av moglegheiter for og konsekvensar av å endre planane for ombygging av Lysaker stasjon. Dersom det ikkje er mogleg å endre noko på planane for ombygginga av stasjonen, har eg bedt Jernbaneverket om å sjå på moglege tiltak for å bøte på ulempa dei reisande har ved av- og påstiging. Eg har spesielt bedt om at ei slik vurdering vert gjord i dialog med Statens jernbanetilsyn. Eg vil følgje opp denne saka for å søkje å leggje til rette for best moglege løysingar for dei reisande på nye Lysaker stasjon.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Lysaker stasjon har ei lang historie. Planlegginga starta i 1991, og det var regjeringa Bondevik som gjorde vedtak når det galdt gjennomføring. I den korte tida eg har sete i stasrådsstolen, har eg alt hatt møte både med Jernbaneverket, med NSB, med Flytoget, med Bærum kommune og med dei funksjonshemma sine organisasjonar. Men det er klart at tida har gått, og at det kan vere vanskeleg no å starte planarbeid på nytt. Eg vil likevel vurdere saka i heile si breidd for å sjå på alle moglege løysingar, for å gjere dette så godt som mogleg for dei som har nedsett funksjonsevne. Då gjeld det altså å vurdere om ein skal gå inn i planprosessen, som eg ser er komplisert, eller om ein skal finne kompenserande løysingar som vil gjere det mogleg for dei med nedsett funksjonsevne å nytte nye Lysaker stasjon på ein god måte.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Representanten set no fokus på det som er den store utfordringa. Så lenge ein skal ha ein stasjon i kurve, vil det vere store utfordringar knytte til å gje eit godt svar på tilgjenge. Men det går an å leggje inn tiltak, og eg veit at Jernbaneverket arbeider med dette. Det går på monitorar for overvaking av vognsidene, det går på å sjå på brei plattformkant med taktile plastar, det går på tryggingslinje med lys ein meter frå spor, varme i plattform, ledelinje – som ein jobbar med i lag med Norges Blindeforbund – og sjølvsagt òg rekkverk og andre forskriftsmessige omsyn på ramper og trapper med handløparar. Det er òg vurdert eigne detektorar for å varsle togpersonalet om det skulle skje eit uhell og nokon dett ned mellom tog og perrong.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Representanten Nesvik omtalar Terrengen som rullestol. Ifølgje dei krava som ligg i trafikkreglane, er Terrengen både for lang, for brei og for tung til å kunne definerast som rullestol og har ikkje på noko tidspunkt vore klassifisert som rullestol. Rullestol er ei innretning meint til bruk for rørslehemma. Hovudpoenget med dimensjonane til rullestolen er at denne skal erstatte brukarens gåfunksjon og gjere det lettare for brukaren å kome seg fram, ikkje berre på fortau, men også i butikkar, heisar og bygningar. Terrengen er, m.a. på grunn av si breidd, ikkje eigna til å passere gjennom standarddører for å kome inn i bygningar. Dei krava som vert stilte til rullestolar i trafikkreglane, vart fastsette i 1998 i samråd med m.a. dei rørslehemma sine organisasjonar. Mellom anna Norges Handikapforbund og Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon var med på dette arbeidet og var i all hovudsak einige i definisjonen av kva som skal kunne kallast ein rullestol. I samband med denne vurderinga vart også Terrengen særskilt vurdert. Slik Terrengen no er konstruert, og med det regelverket som no finst, må han klassifiserast som motorsykkel. Arbeids- og sosialministeren har opplyst at det ikkje er automatikk mellom Vegdirektoratet si klassifisering av køyretøyet og kva for køyretøy Rikstrygdeverket faktisk dekkjer for brukarar. Desse spørsmåla er no til vurdering i Rikstrygdeverket, og endelege konklusjonar om kva som vil kunne dekkjast av utgifter, kan difor ikkje gjerast. Ei løysing som vil kunne avklare spørsmåla knytte til Terrengen, er at produsenten gjer inngrep, slik at køyretøyet kan klassifiserast som motorreiskap. For å få til ei slik klassifisering må fabrikanten senke topphastigheita, slik at denne ikkje overstig 6 km/t. I dag har Terrengen ein toppfart på 9,8 km/t, etter det eg har fått opplyst. For å følgje opp denne saka vil eg be Vegdirektoratet om å kontakte fabrikanten for å klargjere kva som må gjerast for å få Terrengen klassifisert som motorreiskap. Om brukarorganisasjonane ikkje finn ei slik løysing akseptabel, vil eg gjerne ta eit møte med dei for å diskutere kva me i fellesskap kan gjere for å finne ei endå betre løysing. Desse løysingane vil kunne innebere endringar i fleire forskrifter, og dette må difor ta noko tid for å sikre ei forsvarleg sakshandsaming.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Statsråden må halde seg til regelverket. I trafikkreglane § 1 bokstav l er det definert kva som er kravet til dimensjonar for å verte klassifisert som rullestol, og det er ganske vesentleg i dette biletet: Lengd ikkje over 180 cm, breidd ikkje over 80 cm og eigenvekt ikkje over 250 kg er dei reglane som gjeld i Noreg i dag. Køyretøyet Terrengen har ei eigenvekt på 270 kg, er 2 m langt og 112 cm breitt. Terrengen er etter dette ikkje ein rullestol, og er ergo underlagt dei reglane som ligg i trafikkreglane våre.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2005-11-23:
Eg trur ikkje representanten heilt har høyrt etter kva statsråden sa. Eg sa at eg vil gå inn i regelverket, og at det kanskje vil ta litt tid å få endra forskriftene for at dette skal bli mogleg. Ein må setje ned hastigheita. Vegdirektoratet har ikkje heimel i dag til å fråvike definisjonane, ergo må statsråden gripe inn. Det sa eg i mitt første svar at eg vil gjere. I lag med organisasjonane vil me gå inn i saka og eventuelt endre forskriftene. Då synest eg med respekt å melde at representanten kanskje ikkje heilt responderte på det svaret som eg gav på første spørsmål.
Trond Helleland (Høyre), 2005-11-23:
«Statsråden har i svar på spørsmål, stilt av Gunnar Gundersen, gitt uttrykk for at hun erkjenner at private utfører viktig sikkerhetsarbeid, men hun svarer ikke Stortinget klart på om sikkerheten ikke kan ivaretas like godt av private som av offentlige, forutsatt kravspesifikasjoner. Dette er vanlig både i luftfarten, sjøfarten og på vei. Har statsråden en annen holdning enn den ideologiske og negative man finner i Soria Moria-erklæringen?»
Trond Helleland (Høyre), 2005-11-23:
Den nye samferdselsministeren har inntatt en negativ holdning til konkurranseutsetting. En reversering av konkurranseutsetting i Jernbaneverket, stopp av Postens enerett – meddelt i dag – skepsis til OPS-prosjekt og gjennomgang og evaluering av Avinor er noen eksempler. Konkurranseutsetting har jo vært et middel for å skaffe mer penger til samferdsel. Staten har ulike tilsyn – Luftfartstilsynet, Jernbanetilsynet osv. – til å ivareta sikkerheten og sette krav til aktørene innenfor samferdsel. Det virker derfor på meg som om samferdselsministeren skyver sikkerheten framfor seg for å kunne stoppe konkurransen innenfor samferdsel. I Soria Moria-erklæringen står det: «Regjeringen mener at omfattende konkurranseutsetting innen samferdselssektoren går på bekostning av viktige sikkerhets- og beredskapsfunksjoner.» Vil statsråden belegge påstandene i Soria Moria-erklæringen her og nå med eksempler på at sikkerheten og beredskapen i Norge er svekket som følge av konkurranseutsetting?
Trond Helleland (Høyre), 2005-11-23:
Jeg fikk ikke svar på spørsmålet mitt, nemlig om det som står i Soria Moria-erklæringen, at konkurranseutsetting går på bekostning av viktige sikkerhets- og beredskapsfunksjoner. Jeg er helt enig med statsråden i at sikkerheten må ivaretas. Derfor er Luftfartstilsynet, Jernbanetilsynet etc. opprettet. Det er så mange private aktører i dette markedet, og som statsråden selv har pekt på i et svar til Gunnar Gundersen: Innenfor luftfarten går dette utmerket – det skriver statsråden selv. De fleste flyselskap er private, noe som viser at private selskaper i høyeste grad kan ivareta sikkerheten. Jeg ønsker derfor å få vite følgende: Hvorfor bruker da regjeringspartiene Soria Moria-erklæringen til å så tvil om det å konkurranseutsette, altså at det å gi private mulighet til å utføre en tjeneste på vegne av det offentlige svekker sikkerheten? Jeg synes det er en alvorlig påstand, som må belegges. Hvis ikke statsråden kan gjøre det her, regner jeg med at hun kommer tilbake til Stortinget med en gjennomgang av hvilke tiltak som har svekket sikkerheten.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg vil stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «NSB Anbud AS overtar transporten på Gjøvikbanen ifra 1. juni 2006. Kjøretiden blir redusert til 1 time og 55 minutter med en målsetting om reduksjon til 1 time og 45 minutter på strekningen Oslo–Gjøvik. Skal denne forkorting i reisetid oppnås, må det gjennomføres infrastrukturforbedringer med blant annet krysningsspor og forbedring av strømtilførsel. Når vil statsråden fremlegge en plan for den langsiktige satsingen på Gjøvikbanen?»
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg takker for svaret. Det er greit at Jernbaneverket allerede er ferdig med sin planlegging, og at kostnadene er kalkulert til 450 mill. kr, noe som egentlig er en liten sum når det gjelder jernbanetiltak. I innstillingen til Nasjonal transportplan hadde Senterpartiet, Arbeiderpartiet, SV og Fremskrittspartiet en felles merknad om at det skulle satses ganske store summer for å få jernbanen opp å gå. Når det er en liten sum denne gangen, vil det si at jernbanen vil bli prioritert høyere neste gang man legger fram et budsjett? Har samferdselsministeren Gjøvikbanen i tankene? Eller vil det bli som det har vært i alle år, at man legger inn strømforsyning og kryssingsspor, og så kommer det ingenting i reelle penger?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Du vil ta det årvisst, og da er det vel underforstått at du går bort fra Nasjonal transportplan, som egentlig er en langsiktig planleggingsstrategi. I anbudsprosessen som var, sparte staten 20 mill. kr. I tillegg fikk vi 40 pst. økning på rutene. Og i dag er det 1,3 millioner reisende, så det er ikke akkurat en liten jernbane; det er faktisk en av de større, trafikkmessig. Det er 1,6 millioner togkilometer, som også er en ganske stor produksjon, ser man på de enkelte områder. Til tross for hele den økningen som kom, har man altså spart dramatisk på dette anbudet. Er det ikke da ganske naturlig at departementet kan bruke noen av de innsparte midler til å forbedre strukturen på banelegemet på Gjøvikbanen?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-11-23:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Fra behandlingen av Nasjonal transportplan i fjor og gjennom hele valgkampen reiste Sosialistisk Venstreparti, Arbeiderpartiet og Senterpartiet land og strand rundt og lovet 22 mrd. kr mer til samferdsel enn sentrum-Høyre-regjeringen. Budsjettforslaget fra den nye regjeringen må karakteriseres som årets mageplask. Det er et løftebrudd av dimensjoner. Vil statsråden klare en økning neste år som da vil måtte være i størrelsesorden 4 mrd. kr?»
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-11-23:
Jeg takker for svaret. Bondevik IIs oppfølging av egen nasjonal transportplan er rimelig godt ivaretatt. Det var også Bondevik IIs egen oppfølging av Sem-erklæringen. Imidlertid er de rød-grønnes oppfølging sterkt mangelfull. Og når man nevner tre uker, tror jeg at jeg må få gjøre statsråden oppmerksom på at man har hatt over et år på å forberede seg på de lovnadene som dette flertallet gikk inn for i NTP. Mitt spørsmål er om etterslepet vil bli tatt inn. Troverdighet i politikken er viktig. Vi tok belastningen med å stå på en ansvarlig linje i forhold til NTP i hele valgkampen, så jeg må få lov til å gjenta spørsmålet: Kan samferdselsministeren love at flertallsregjeringen vil følge opp sine egne løfter på veg og jernbane?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-11-23:
Jeg takker igjen for svaret, men jeg er ikke mer beroliget med hensyn til om denne oppfølgingen kommer til å skje. Jeg synes at man her, iallfall når det gjelder Distrikts-Norge, må kunne si at man på mange måter var med og vant et valg på løfter man ikke oppfyller. Og jeg syns nok at statsrådens og Regjeringens oppfølging av egne løfter til de grader er mangelfull. Og: Mener statsråden at dette er egnet til å styrke Regjeringens troverdighet?
Borghild Tenden (Venstre), 2005-11-23:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «I høst starter arbeidet med ny jernbanestasjon på Lysaker. Utfordringen med dette viktige knutepunktet er at glipen mellom perrong og tog er så stor at det skaper problemer for blant annet eldre, handikappede, barn og folk med barnevogner. For enkelte grupper kan det bli umulig å komme om bord. Ifølge Asker og Bærums Budstikke sier Jernbaneverket at det ikke er noe de kan gjøre. Er statsråden enig med Jernbaneverket i dette?»
Borghild Tenden (Venstre), 2005-11-23:
Jeg takker statsråden for svaret. Både et samlet storting og tidligere samferdselsminister Torild Skogsholm har gitt Jernbaneverket klare instrukser. 1. desember 2005 var også en D-dag for Bondevik II – det er helt riktig – når det gjaldt å sørge for tilgjengelighet, spesielt ved stasjoner med kurver og nyanlegg. Dette gjelder i høyeste grad Lysaker stasjon. Kan statsråden love å følge opp dette og sikre god tilgjengelighet for alle ved Lysaker stasjon?
Borghild Tenden (Venstre), 2005-11-23:
Jeg takker igjen statsråden for svaret, og er selvsagt glad for de initiativene. Framdriften ved Lysaker stasjon er svært viktig, både i forhold til dobbeltsporet og i forhold til den videre utviklingen på Fornebu. Hva vil statsråden gjøre for å sikre tilgjengeligheten ved Lysaker stasjon, samtidig som målsettingen om åpning i 2009 fortsatt står ved lag?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg skal stille et spørsmål til samferdselsministeren. «Rullestolen Terrengen gir en del funksjonshemmede gode muligheter til å bevege seg i ellers vanskelig tilgjengelige landskap. For denne gruppen er det spesielt verdifullt å få mulighet til å bevege seg i friluftsområder og steder der en ikke kan ferdes i vanlig rullestol. Terrengen er nå klassifisert som motorsykkel og avgiftsbelagt slik at Rikstrygdeverket ikke lenger dekker utgiftene, men brukerens eneste mulighet er å velge mellom bil og Terrengen. Vil statsråden bidra til at Vegdirektoratet omgjør klassifiseringen?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg takker statsråden for et langt svar. Innholdet er jeg dessverre ikke fornøyd med, rett og slett fordi det her virker som om man prøver å finne begrunnelser for hvorfor man har det regelverket man har, i stedet for å prøve å gjøre noe med regelverket for å hjelpe brukerne. Det er heller ikke riktig det som det hevdes her, at brukerorganisasjonene har vært enige i denne klassifiseringen. Da dette var ute på høring i 1996, hadde nemlig Norges Handikapforbund en egen høringsuttalelse som gikk i retning av at man bad om at man så på nettopp det som hadde med målene å gjøre, og hva som eventuelt kunne klassifiseres som rullestol. Men det blir meningsløst når man viser til dette med hastigheten. Det er jo nettopp en av fordelene med denne spesielle rullestolen fordi man skal bevege seg over distanser og over tid før man kommer til det terrenget der man ønsker å bruke den. Jeg håper at statsråden kan utfylle sitt eget svar på en mer positiv måte og si at: Ja, dette vil vi gjøre noe med.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Her viser statsråden nok en gang en særdeles passiv holdning. Det er ikke for å opplyse statsråden, men det er jo selvfølgelig slik at hvis man er uenig i regelverket som ligger der, er det faktisk statsråden og Stortinget i neste omgang som kan endre det. Hvis statsråden ønsker å gjøre noe med denne saken, kan hun faktisk gjøre det. Her står det på viljen. Utfordringen min til statsråden er at man her prøver å være imøtekommende, slik at denne gruppen kommer seg ut i naturen – som også har vært en uttalt målsetting fra et samlet storting i forbindelse med behandlingen av St.meld. nr. 40 for 2002–2003 Nedbygging av funksjonshemmende barrierer. Og så foretar statsråden, etter undertegnedes mening, nærmest et krumspring for å prøve å komme seg unna det faktum at statsråden kan endre regelverket. Jeg håper statsråden her vil gi inntrykk av at man nå vil se på regelverket for å hjelpe disse brukerne til en skikkelig hverdag.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-11-23:
Jeg vil gjerne stille kunnskapsministeren følgende spørsmål: «Kunnskapsløftet ble vedtatt av et samlet storting våren 2005. Utviklingen av læreplaner har pågått over lengre tid, og det foreligger godkjente planer for en lang rekke fag. Norske lærere, elever og læremiddelutviklere har lenge forberedt seg på at Kunnskapsløftet skal implementeres etter planen fra og med skoleåret 2006. Kan statsråden bekrefte at vedtatte læreplaner ikke blir endret, og at tidsplanen for ikke-vedtatte planer blir overholdt, og hvis ikke, hvilke følger vil det ha for reformens implementeringsplan?»