Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2018-03-06:
Komiteen har hatt til behandling et representantforslag om rettferdig og fattigdomsbekjempende barnetrygd. La meg aller først takke komiteen for godt arbeid med representantforslaget, som omhandler et viktig tema. Jeg vil også takke forslagsstillerne for deres engasjement for barn som lever i familier med lavinntekt, også kalt barnefattigdom, noe vi alle er opptatt av og ønsker å gjøre noe med. Barnefattigdom er en vedvarende utfordring for samfunnet. Barn som vokser opp i fattige familier, opplever en annerledes barndom enn mange andre barn. Det er nesten så det er vanskelig å forstå hvor vondt det kan være for et barn å gå glipp av enkle gleder som andre barn tar for gitt. Noen barn får f.eks. ikke delta i fritidsaktiviteter fordi utstyret er for dyrt. Heldigvis er mange frivillige lag og ungdomsorganisasjoner flinke til å inkludere og bistå barn som trenger hjelp med utstyr. Noen barn opplever aldri å kunne invitere de andre i barnehagen eller klassen på bursdagsfeiring, rett og slett fordi det koster å organisere barnebursdag. Noen blir også holdt hjemme fra andres bursdag, fordi det koster å ha med seg gave, og fordi det skaper forventninger om at man selv skal invitere. Noen barn gruer seg til ferien er over, for da kommer andre tilbake med historier om ferier og aktiviteter. Kanskje har de vært på egen hytte og stått på ski. Kanskje har de reist til varmere strøk og deltatt på spennende utflukter, mens andre har måttet være hjemme. Det er trist å være den eleven som ikke har noen ferieminner å dele. Det er ikke tvil om at slike historier gjør noe med oss alle. Vi ønsker alle å sørge for at færrest mulige barn har en oppvekst i fattigdom. Derfor er det en samlet komité som gir honnør til initiativet i denne saken. Komiteen er også klar når det gjelder viktigheten av barnetrygden. Det er en pågående debatt om hvorvidt ordningen skal være universell eller behovsprøvd. Det er interessant å merke seg at av dem som var på høring i saken, ga de aller fleste klart uttrykk for at de mener barnetrygden bør videreføres som en universell ordning. Barnetrygden har vært holdt på samme nominelle beløp siden 1996, dermed har verdien av ordningen blitt gradvis svekket i takt med inflasjonen. Det er vanskelig å finne presise og korrekte tall for hvor mange barn som vokser opp i fattigdom. Dette skyldes først og fremst at det ikke finnes en vedtatt fattigdomsgrense i Norge. Likevel estimerer f.eks. Bufdir at ett av ti barn lever i fattigdom. Det er altfor mange. I SSBs rapport «Barnefamilienes inntekter, formue og gjeld 2004–2014» vises det til at mye av barnefattigdommen skyldes økningen i antall innvandrerfamilier. Mange av disse familiene står utenfor arbeidsmarkedet. Sannsynligvis gjør de det på grunn av en kombinasjon av dårlige norskkunnskaper, lav utdanning og lite kompetanse som er relevant for det norske arbeidsmarkedet. Jeg er derfor glad for at regjeringen både i forrige og i denne stortingsperioden har gjennomført mange og effektive tiltak mot barnefattigdom. I 2015 ble det lagt frem en egen strategi mot barnefattigdom. I den var det hele 64 tiltak. Det dreier seg om å sikre at alle barn får lik mulighet til deltagelse og utvikling, uavhengig av foreldrenes inntektsnivå. Det har bl.a. blitt innført rimeligere barnehageplass og gratis kjernetid for dem med lav inntekt. Det er også startet et prøveprosjekt med gratis skolefritidsordning for barn fra familier med lav inntekt. Til slutt vil jeg nevne den nasjonale tilskuddsordningen mot barnefattigdom, opprettet av regjeringen, som nå er økt til 224 mill. kr for i år. Ordningen hjelper mange barn til aktiviteter i regi av frivillige lag og organisasjoner.