Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2011-06-16:
Det er vel kjent for mest alle at vi i Framstegspartiet lenge har arbeidd for å avvikle fylkeskommunen som sjølvstendig forvaltningsnivå. Derfor har vi fremja forslaget som i dag er til behandling i Stortinget. Eg vil ta utgangspunkt i Innst. S nr. 166 for 2006–2007 om regionale fortrinn – regional framtid. Før denne saka vart behandla i Stortinget i 2007, hadde regjeringa store vyar om ei regional framtid. Som dei fleste hugsar, enda dette med eit drabeleg mageplask for regjeringa. Det vart inga stor endring på regionane. Stort sett stod ein igjen med at regjeringa overførte svært dårlege vegar som staten hadde ansvaret for, til fylkeskommunane. Etter Framstegspartiet sitt syn er det beklageleg at regjeringa stoppa prosjektet som skulle evaluere fylkeskommunane slik som dei hadde fungert til då, og det er etter det eg kjenner til, heller ikkje gjort noka evaluering etter 2007. Framstegspartiet er oppteke av at offentlege oppgåver vert løyste på lågast mogleg effektivt forvaltningsnivå. Lokale folkevalde organ bør og skal ha ansvaret for oppgåver som krev lokalt politisk skjønn, tilpassing og prioritering. Befolkninga vil då erfare konsekvensane av politikken og gjennom val kunne øve nær innflytelse. Framstegspartiet vil likevel påpeike at dagens offentlege utfordringar medfører at ein snarast må vurdere om dagens kommunestruktur er robust nok til å løyse desse utfordringane på ein tilfredsstillande måte. Eg vil i denne samanhengen nøye meg med å nemne Samhandlingsreforma, som Stortinget vedtok for få dagar sidan. Eg er redd for at ein om kort tid vil oppleve eit ras av interkommunale samarbeidsselskap rundt om i heile landet. Etter mitt skjønn er dette lite ønskjeleg, og demokratiet er den tapande parten. Framstegspartiet er av den oppfatninga at kommunane si rolle som samfunnsutviklar må styrkjast, slik at kommunane kan utnytte handlingsrommet for lokal utvikling og verdiskaping. Etter at helsereforma kom i 1999, har ikkje fylka hatt oppgåver som etter vårt syn kan rettferdiggjere dette mellomnivået. Fylkeskommunane sin styrke etter 2002 har vore som eigar og drivar av vidaregåande opplæring. Det er etter vårt syn ikkje ei oppgåve som er tilstrekkeleg til å oppretthalde eit direkte folkevalt mellomnivå. Etter Framstegspartiet sitt syn kan det vere fleire måtar å organisere vidaregåande opplæring på, anten ved å overføre dei vidaregåande skulane til primærkommunane eller ved at dei vert skilde ut som sjølvstendige stiftelsar med eigne driftsstyre. Framstegspartiet er oppteke av at kommunane skal sleppe til stadigheit å oppleve at lokale demokratiske vedtak vert overprøvde av fylkesmannen. Kommunane må ha anledning til å bruke skjønn, eit skjønn som sjølvsagt skal liggje innanfor rammene av lova. Framstegspartiet er oppteke av at kommunane i størst mogleg grad skal kunne bestemme over korleis areala i kommunane skal forvaltast. Dette inkluderer politikk som gjeld strandsone, vindmøller, nasjonalparkar, sjøareal og verneområde. Ein kan nesten påstå at einaste argument for å behalde fylkeskommunen er å behalde eit stort byråkrati. Framstegspartiet, saman med Høgre, foreslår derfor i dagens sak å be regjeringa setje i verk arbeid med å avvikle fylkeskommunen som sjølvstendig folkevalt forvaltningsnivå, slik at fylkestingsvalet i 2011 vert det aller siste.