Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-06-10:
I kveld ser det ut som jeg må vokte meg vel for ikke å være for tilfreds. Men igjen er det en sak der stortingsflertallet nå går i riktig retning. Men som det framgår av innstillingen, er Fremskrittspartiet fortsatt ikke fornøyd med de skrittene som tas. Fortsatt vil det ligge igjen et inntrykk av at Norge har en snillistisk holdning overfor utenlandske kriminelle. Fram til nå har Norge vært som en magnet på utenlandske kriminelle. Det vil med disse forslagene kanskje avta noe, på meget lang sikt. Derfor synes Fremskrittspartiet det er trist også i en positiv sammenheng at Stortinget ikke tar skrittet fullt ut og følger Fremskrittspartiet. På dette tidspunktet hadde det vært av stor betydning at Stortinget hadde sendt ut et signal til omverdenen om at vi virkelig ser alvorlig på den utviklingen som skjer i form av kriminalitet blant utlendinger i Norge, gjennom å senke strafferammene betydelig mer i forhold til utvisning. Vi kunne ha sagt velkommen etter. Ut fra innstillingen ser vi ganske klart at Fremskrittspartiet går betydelig lenger i forhold til både § 29 og § 30 i utlendingsloven. I tillegg har Fremskrittspartiet et forslag der vi ber Regjeringen "utrede konsekvensene av å oppheve utlendingsloven § 12 om bosettingstillatelse". Jeg skal ikke si noe mer enn det, men vi tror at det helt fundamentale, riktige grepet i forhold til både kriminalitet og andre forhold når det gjelder bosetting i Norge, ville vært å vurdere bosettingstillatelsen i sin helhet opp mot eventuelt permanent opphold i Norge. Hvis vi hadde hatt en slik situasjon nå, ville det faktisk heller ikke ha vært nødvendig å diskutere så mye den nedre strafferammen for utsendelse. Da hadde det vært mye enklere. Jeg synes det er litt merkelig at en på en måte finner noen grenseganger i forhold til alvorlighetsgraden når en tenker forbygging mot kriminalitet hos utlendinger, da særlig når det gjelder narkotikaforbrytelser. Vi vet jo at strafferammene i Norge nesten ikke benyttes fullt ut i det hele tatt, og da blir de grepene vi gjør nå, litt for puslete i forhold til det. Men vi registrerer at Stortinget og Regjeringen er på vei i forhold til å tilnærme seg Fremskrittspartiets politikk på dette feltet, og det er vi tilfreds med. Avslutningsvis vil jeg også få lov til å si noe om skilsmisse. Fremskrittspartiet mener fortsatt at Stortingets anmodningsvedtak fra 19. juni 2003 holder vann. Det er kanskje litt trist at vi ikke tar kampen her nå i forhold til det. At vi i Stortinget på en måte nå bakker unna fordi vi har fått et trykk fra enkelte menigheter, religiøse grupperinger osv., synes jeg er trist. Da vi holdt på med denne saken i fjor, tror jeg det var et enstemmig storting som hadde en intensjon om virkelig å hjelpe innvandrerkvinner i forhold til det problemet de står overfor. Når vi nå reverserer dette, tror jeg faktisk at det får en dobbel negativ effekt, for nå sender vi ut et signal om at Det norske storting gir seg. Det akter Fremskrittspartiet ikke å gjøre, men vi tar ikke opp hansken nå. Vi velger å komme tilbake til den saken også på et senere tidspunkt. Til slutt vil jeg fremme Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.