Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2005-03-18:
Da Ot.prp. nr. 30, om endringer i kirkeloven, dalte ned på komiteens bord, var det vel få av oss som anså denne saken for å inneholde noe særlig sprengstoff, men det gjorde den. Innledningsvis vil jeg gi honnør til komiteen for den hyllest den gir ordninga med samme valgdag for menighetsrådsvalg og stortingsvalg. Komiteen er glad for at dette har ført til en vesentlig høyere valgdeltakelse for menighetsrådsvalgene. Så langt er alle enige, men herfra er det også slutt. Arbeiderpartiet er skuffet over at komiteen ikke vil være med på vårt forslag om å be Regjeringa om en vurdering av å endre § 2-1 i kirkeloven slik at valg til nytt menighetsråd og stortingsvalg avholdes samtidig. Vi har altså bedt om en vurdering. En samlet komite hyller et vellykket forsøk, men å være med på en vurdering av å endre lovverket er altså å gå for langt. Vel, vel. I proposisjonen foreslår man som et forsøk å gi 15-åringer stemmerett ved menighetsrådsvalg. Arbeiderpartiet sier at det er uhensiktsmessig å innføre ulik stemmerettsalder for ulike offentlige valg, og som en konsekvens av det vil vi også støtte Regjeringas konklusjon om at valgbarhetsalder til menighetsråd skal være 18 år. Arbeiderpartiet vil ut fra ønsket om mer demokrati i Den norske kirke støtte forslaget om at det åpnes for direkte valg til fellesråd og bispedømmeråd. Arbeiderpartiet stiller seg derimot tvilende til om en ordning der halvparten av menighetsrådets medlemmer skiftes ut annet hvert år, vil føre til større kontinuitet i rådet. Ut fra vårt synspunkt mangler forslaget en grundig helhetsvurdering, og videre er det i proposisjonen ikke lagt inn noen overbevisende argumentasjon for forslaget, for å si det slik. Arbeiderpartiet vil derfor på det nåværende tidspunkt ikke støtte et slikt forslag. Så til konfirmasjonsopplæringa. Arbeiderpartiet har hatt, og har fortsatt, det standpunkt at i særlige tilfeller skal det være anledning til å gi konfirmasjonsopplæring i skoletida. Særlige forhold kan være unge med spesielle behov og med tilrettelagt opplæring, eller, som i den landsdelen jeg kommer fra, der enkelte unge først må reise med båt og så med buss for å komme til tettstedet og skolen. Da støtter jeg det som Skei Grande sier, at det må være lov å tenke praktisk og legge til rette for praktiske løsninger. Vi er glad for at komiteens flertall har snudd og nå støtter Arbeiderpartiet i dette. Når det gjelder trosopplæring og SFO, var det tema også under behandlinga av St. meld. nr. 7. for 2002-2003, Trusopplæring i ei ny tid, og Arbeiderpartiet fastholder sitt standpunkt om at trosopplæring ikke skal være en del av det tilbudet som gis innenfor SFO-ordninga. Arbeiderpartiet er redd dette kan gi en uheldig sammenblanding av hva som er skolefritidstilbud, og hva som er Kirkens tilbud. Arbeiderpartiet har derimot aldri ment at det i kongeriket Norge bare skulle være tillatt å gi barn trosopplæring om ettermiddagen, at trosopplæring bare skal være en kveldsaktivitet. Et slikt standpunkt tror jeg ville stride imot menneskerettighetene, og ville ta seg merkelig ut. Men vi ønsker altså ingen trosopplæring innenfor det tilbudet SFO gir. Jeg er derfor glad for at flertallet støtter dette standpunktet, og at flertallet, alle unntatt SV, klart sier fra om dette i sin merknad, og jeg siterer: «Flertallet understreker at flertallsvedtaket fra Innst. S. nr. 200(2002-2003) (2002-2003) Jeg vil til slutt ta opp Arbeiderpartiets forslag om menighetsrådsvalg og endringsforslaget til § 24 nytt sjuende ledd.