Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-03-21:
La meg begynne med det positive. Et av statens viktigste IKT-prosjekter, Altinn, synes å ha fungert bedre i år enn tidligere år. Det er det verdt å glede seg over. I og med at saksordføreren nevnte Altinn, som jo var et av utgangspunktene for dette representantforslaget, synes jeg det er riktig å nevne det – og starte med det positive. Vi skal glede oss over det. Likevel kan ikke statens IKT-styring friskmeldes, etter vårt syn. Staten har ikke oversikt over hvor mye man bruker på IKT i året. Ansatte i Nav, i politiet og i helsesektoren fortviler over systemer som ikke alltid fungerer, og den digitale hverdagen er fremdeles langt unna i mange sektorer. Til grunn for disse problemene ligger muligens flere strukturelle utfordringer. For det første er det en mangel på koordinering og sviktende incentiver til effektiv ressursbruk. Hvorfor skulle f.eks. Statens pensjonskasse ha sin egen digitale pensjonskalkulator for innbyggerne, når Nav allerede hadde utviklet en? Hvorfor har det blitt innført flere pasientjournalsystemer istedenfor at man har ett? Det er også manglende koordinering av de funksjonelle kravene til IKT-system. I kontraktene spesifiseres hvilke egenskaper IKT-løsningen skal ha, men ikke om noen krav er viktigere enn andre. Resultatet er at leverandørene må løse alle kravene, noe som ofte gjør løsningene unødvendig komplekse, og økt kompleksitet øker risikoen for feil og er vesentlig mer ressurskrevende. Kristelig Folkeparti fremmer i dag forslag om å samle det politiske og administrative ansvaret for alle store statlige IKT-prosjekter i ett departement. En slik overordnet styring kan gi bedre samkjøring av IKT-prosjekter, slik at man unngår dagens situasjon hvor store prosjekter kjøres nesten helt uavhengig av hverandre, og der samme problem gjerne blir løst flere ganger. Det kan bedre koordinering av driftsorganisasjonene og det kan bedre samkjøringen av innkjøp og løsninger, slik at man unngår at ulike statlige foretak velger ulike løsninger for å dekke de samme behovene. For det andre trengs det bedre styring av det enkelte prosjekt, og her er kompetanseoppbygging viktig. Det må etableres incentiver for kostnadseffektive løsninger som er rimelige å forvalte. Departementet som gis ansvar for overordnet IKT-styring, bør inngå i prosjektorganisasjonene med et eierperspektiv og være en pådriver for at midlene brukes optimalt. For det tredje gjøres det ikke nok kost–nytte-analyse i forbindelse med offentlige IKT-prosjekter. Dermed implementerer man gjerne funksjonalitet, selv om f.eks. en manuell håndtering ville vært mer lønnsom. Dette gjør løsningene unødvendig dyre og komplekse. Kristelig Folkeparti foreslår at det bør stilles mer gjennomgående krav om at det gjennomføres kost–nytte-analyser, slik at kostnader og kompleksitet i prosjekter kan begrenses. Kristelig Folkeparti foreslår i tillegg en langsiktig, overordnet IKT-strategi for statlige virksomheter som omfatter følgende hovedpunkter: For det første bør det utarbeides en oversikt over store statlige IKT-investeringer, omtrent som man har for veiutbygging. For det andre bør det være føringer for overordnede veivalg, f.eks. felles applikasjoner på tvers av statlige enheter og sentralisering av databaser og forvaltning. Det finnes en rekke databaser med personopplysninger som kanskje kan forvaltes på en rimeligere og sikrere måte, f.eks. folkeregisteret, Nav, politiet og førerkortregisteret. For det tredje bør det gjøres vurderinger av potensialet for å samkjøre store prosjekter som har overlappende funksjonsområder eller bruke standardiserte verktøy framfor skreddersøm. For det fjerde bør en statlig IKT-strategi omfatte føringer for gjennomføring av prosjekter, bl.a. prioritering av krav, standardisering, kost–nytte-analyser, anskaffelse og gevinstrealisering. Dette er noen av de tingene Kristelig Folkeparti tar til orde for i dette representantforslaget, og jeg er glad for at både Fremskrittspartiet og Høyre til dels støtter både intensjonen og også noen av forslagene.