trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2006-12-11:
Vi har vært gjennom en debatt som på vårt felt naturlig nok spenner mellom alt fra grunnopplæring til kirkespørsmål. Det er jo det som gjør denne komiteen så interessant. Jeg har likevel lyst til å dvele ved noen av de tingene som har kommet fram. For det første er en del av Arbeiderpartiets representanter veldig opptatt av at de nå har klart å stoppe kommersialiseringen av skolene. Representanten de Ruiter sier at ved å legge fram en ny lov har man altså klart å stoppe denne såkalte kommersialiseringen. Men kommersialiseringen har aldri funnet sted, fordi det alltid i den friskoleloven som gjelder, har vært et forbud mot å ta ut utbytte. Da er det interessant at Regjeringa legger opp til at bestemmelsen når det gjelder utbytte i den nye loven skal være nøyaktig lik bestemmelsen i den loven som eksisterer i dag. Hvis det var slik at Arbeiderpartiet var opptatt av å stoppe de virkelig kommersielle skolene, burde de jo nedlegge et forbud mot de rent private skolene som tar 100 pst. foreldrebetaling, og som kan ta utbytte hver eneste dag hvis de vil. Da hadde de gjort et tiltak for å stoppe den såkalte kommersialiseringen. For det andre er det interessant at regjeringspartienes representanter konsekvent nekter å snakke om det som faktisk er norsk forskning om friskoler i Norge. De lener seg bare på Danmark, Sverige og andre land, når vi nå har god og solid forskning fra norske forskningsinstitusjoner som forteller at det ikke er påvist noen segregeringseffekt i norske friskoler. Det er derimot påvist at de ofte har bedre læringsutbytte og mer tilpasset opplæring enn hva tilfellet er i offentlig skole. Odd Nordstoga sier at den som bruker store ord, ofte har mye å kompensere for. Det tror jeg nok kan være et slags gjennomgangstema for denne debatten også. Hvis vi ser bort fra arven som denne regjeringa har fått fra den forrige regjeringa, som handler om midler til lese- og skriveopplæring for voksne, Forskningsfondet, etter- og videreutdanning og Kunnskapsløftet, hva er da fasiten? Jo, fasiten er stort sett kutt over hele linja til forskning og høyere utdanning, til studentvelferd, til ulønnet forskningsinnsats, til SkatteFUNN og til universiteter og høyskoler, og ingen nye stipendiater. Det er fasiten SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet gir sine velgere når de først får makt. Det er ikke rart det var spennende for de tre partiene å være i opposisjon, så lenge de i posisjon ikke gjør noe annet enn det stikk motsatte av hva de lovte velgerne i valgkampen, hva de snakket om i regjeringserklæringen, og hva de har fortalt velgerne i ettertid at de kommer til å gjøre. Det er ikke tilfeldig at det kun er regjeringspartienes representanter i salen og i regjeringsapparatet som tror på de løftene Regjeringa nå kommer med. Alle andre som har noe viktig å si på feltet forskning og høyere utdanning, er dypt opprørt over Regjeringas budsjettforslag. Det mener jeg det er god grunn til å være.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2006-12-11:
Jeg noterer med stor interesse at det fortsatt ikke er mulig å få Arbeiderpartiets representanter til å forholde seg til to ferske norske forskningsrapporter om forholdene ved norske friskoler etter den friskoleloven som ble vedtatt av det forrige stortinget. Det vil altså si den loven som åpner for at også andre enn religiøse og pedagogisk alternative skoler kan få lov til å starte opp. Det er interessant å merke seg at den variasjonen i elevenes bakgrunn som representanten Huitfeldt etterlyser, finner man ute i skolene i Oslo. Ta en tur til friskolene rundt omkring i Oslo, reis til Montessoriskolen på Hamar, reis til en skole i Tromsø, så vil du se akkurat det samme bildet: Det er stor variasjon i elevenes bakgrunn, og det er stor variasjon i hva slags inntektsforhold og utdanning foreldrene har, og det interessante er at foreldre til friskolebarn oppgir nettopp mer ulik elevbakgrunn som sitt hovedønske for hvorfor de velger friskole for sine barn. Sånn er realiteten ute i Skole-Norge, og det burde Arbeiderpartiets representanter ta seg en tur ut og se på.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2006-12-11:
Høyre snakker aldri om sine resultater i forbindelse med økningen til Forskningsfondet de fire årene de hadde statsråden i Utdanningsdepartementet. Ine Marie Eriksen Søreide sa i finansdebatten at hun var svært fornøyd med sin egen regjerings forskningsinnsats, for da den gikk på, hadde hun nemlig forventninger om at Forskningsfondet skulle øke med 5 milliarder kr. I dag sier Eriksen Søreide at hun – i løpet av ett år – ønsker å øke Forskningsfondet, og at det er helt naturlig å øke det med 35 milliarder kr. Hva er årsaken til at Høyre aldri snakker om sine resultater når det gjelder økningen til Forskningsfondet, men hele tiden snakker om det de foreslo den gangen de visste de skulle gå av? Hvorfor hadde Eriksen Søreide mye større forventninger til vår regjering enn hun hadde til sin egen regjering?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2006-12-11:
Det er helt naturlig når man gjennomfører en ny politikk, at man setter i gang forskning for å følge opp konsekvensene av den nye politikken som man har vedtatt. Det var grunnen til at den forrige regjeringen satte i gang følgeforskning som følge av den gamle friskoleloven. Vi har nå reversert denne friskoleloven, vi ønsker en ny privatskolelov. Da er det naturlig at vi ser på forskning i denne sammenheng. Vi trenger ingen forskning i forhold til en friskolelov som ikke har blitt vedtatt. Vi har alltid satt i gang følgeforskning som følge av den politikken vi har vedtatt.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2006-12-11:
Jeg har sagt at i løpet av denne perioden kommer vi til å oppleve en styrkning av høyskole- og universitetssektoren. Det står jeg fast ved. Når det gjelder fellesskolen, mener jeg at det er en verdi i seg selv at barn og ungdom fra ulike sosiale lag møtes i den offentlige fellesskolen. Når vi vet at i København er det slik at 38 pst. av akademikerbarna går i privatskole, mot en mye mindre andel av andre barn, er det skolen som møteplass som har blitt redusert. Jeg synes det er et mål i seg selv at vi blir kjent med hverandre innenfor den offentlige fellesskolen. Det skaper sosial kontakt. Skal vi opprettholde vårt velferdssamfunn som en sosial kontrakt mellom mennesker, trenger vi sosial kontakt i hverdagen.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2006-12-11:
Vi er opptatt av å styrke demokratiseringen av Den norske kirke. Vi mener at det har vært en positiv utvikling de siste årene, men det er viktigere at vi styrker denne demokratiseringsprosessen ytterligere, slik at det vanlige kirkemedlem får mer innflytelse over det som skjer i Kirkens organer. Hva gjelder bevilgningene til forskning, økte de i statsbudsjettene med ca. 3 milliarder kr hvert eneste år under den forrige regjeringen. I år øker vi Forskningsfondet med 10 milliarder kr og i fjor med 14 milliarder kr. Så i statsbudsjettene har det vært en markant økning i Forskningsfondet sammenlignet med den forrige regjeringens innsats.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2006-12-11:
Denne regjeringen satser på opplæring i fengsler, fordi det er så viktig at innsatte når de kommer ut, har fått seg en utdanning. Kristelig Folkeparti roser denne satsingen i innstillingen, men Venstre møter denne satsingen med taushet. Synes virkelig ikke den tidligere justisministeren at dette er en god og viktig prioritering? Eller er det mangel på raushet som er Dørum-linjen?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2006-12-11:
Ine Marie Eriksen Søreide sa at de private skolene i Norge i liten grad bidrar til forskjeller mellom folk. Det skyldes jo at vi i Norge til nå har hatt en relativt moderat privatskolelov. Det var jo nettopp det store frislippet vi så i den forrige regjeringsperioden, som ville ha bidratt til langt flere privatskoler, og som helt sikkert ville ha kommet til å øke de sosiale forskjellene i Norge. Det har vi sett i Sverige. Det har vi også sett i Danmark. En dansk forsker sier at det ikke er høyere nivå på de private skolene. Hun sier også at når vi får en skjev sosial og etnisk sammensetning i skolen, faller det faglige nivået for alle, både for elever fra ressurssterke og ressurssvake familier. Det er f.eks. tilfellet ved en del københavnske folkeskoler. Vi ser der at møteplassene for folk som er forskjellige, reduseres. Her er den store forskjellen mellom høyresiden og venstresiden i norsk politikk. Vi vil ta vare på kvaliteten i den offentlige fellesskolen. Derfor satser vi pengene her. Det er stor forskjell på de pengene dagens skole har å rutte med nå, i forhold til det som var tilfellet da den forrige regjeringen satt. Da var det skoler som hadde enorme økonomiske problemer, men nå ser vi at pilene peker oppover. Bunnen var nådd under den forrige regjeringen. Så har Fremskrittspartiet plutselig fått en rørende omsorg for skolemateriellet på videregående skoler. Anders Anundsen har deltatt i ungdomspolitikk og i årevis kjempet beinhardt mot gratis skolebøker. Ja, Fremskrittspartiet inngikk et budsjettforlik, som det første de gjorde med den forrige regjeringen, som bidro til at skolene måtte selge de skolebøkene som allerede var kjøpt inn. Jeg har tro på at vi kan bli enige med mellompartiene i denne saken. Vi var enige i budsjettforliket for 2000 om å innføre en ordning med gratis læremidler. Fremskrittspartiet har aldri løftet en finger for gratis læremidler. Det er kun etter at vi har kjempet for dette i årevis, at de kommer krypende etter.
Ole-Anton Teigen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-11:
Representanten fra Høyre viste til alle forskningsmiljøene som krever mer og mer. Og så sier hun at Regjeringen leverer en Lada og ikke en Audi, som Høyre vil ha. Men hvis Lada-en er miljøvennlig, og folk rundt om i hele landet har mulighet til å få en Lada, er det vel kanskje bedre med en slik bil enn ingen bil. Men så gjelder det hvordan man presenterer det man sier. Forskningen er blitt økt med 900 mill. kr – nominelle kroner – FoU har fått en økning på 2,3 milliarder kr i løpet av de to siste årene. Realveksten i 2007 er på 2,5 pst. og var i 2006 på 6,7 pst. Det er faktisk bedre enn det den forrige regjeringen greide. Er det slik at Høyres ønsker er slik som for en liten bjørn som heter Ole Brumm: Ja takk, begge deler? For årets statsbudsjett innebærer jo i tillegg at det er full barnehagedekning, at Kunnskapsløftet er fulgt opp, og at det er gratis læremidler til barn i videregående skole.
Ole-Anton Teigen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-11:
Å høre representanten Anundsens engasjerte og klare innlegg er som å høre en del omreisende predikere fra en nær fortid, der de presenterte for folket at det var viktig å la seg omvende nå, for ellers havner man på et sted man ikke skal nevne i denne sal. Så er det dette at Fremskrittspartiet i mange sammenhenger blir kalt revisorpartiet. Når det gjelder høyskole- og universitetssektoren, får de 99 pst. av 100 pst. Er det ikke av og til nyttig å tenke gjennom de ressursene vi har, og hvordan vi kan få mest mulig ut av dem i stedet for bare å kreve mer og mer?
Ole-Anton Teigen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-11:
Jeg vil ta opp et politisk fagområde som vår regjering har helt framme i pannebrasken, og som blir møtt i nord med mulighetenes muligheter – jeg tenker nemlig på vår regjerings nordområdestrategi. Tenk, endelig har vi en regjering som ikke bare vil, men som faktisk gjør noe på dette området for oss som bor i den delen av verden som har midnattssol om sommeren og mørketid om vinteren, som er svært rik på naturressurser på land og i havet, som har en godt utbygd infrastruktur, men som har vært underfinansiert på flere kunnskapsområder i en årrekke. Da Regjeringens nordområdestrategi ble lagt fram i Tromsø for snart to uker siden, var det stort fokus på kunnskap, nordområdekompetanse og nordområdeforskning. Ved framleggingen i Tromsø var fire statsråder samlet på ett sted på samme tid, og det har vel ikke skjedd siden den norske regjeringen måtte rømme fra tyskerne våren 1940. De fire statsrådene var statsministeren, utenriksministeren, kommunalministeren og ikke minst kunnskapsminister Øystein Djupedal. Hva viser det? Jo, at kunnskap er ett av de fire fokusområdene for framtidig vekst og framgang i nordområdene. Vår kunnskapsminister har fått et handlingsrom i nord som er helt unikt i historisk tid. Bare i 2007 er det 80 mill. kr i friske midler til forskning på nordområdene – dette i tillegg til alle de andre midlene som ligger inne til innovasjon, forskning og andre innovative satsinger i nord. Og når vi ser de klimaendringene vi opplever rundt oss hver dag denne spesielle høsten, er det på tide at det blir grepet tak i dette. Hadde ikke jeg vært her i dag, kunne jeg faktisk ha sittet på traktoren hjemme på gården og pløyd, harvet eller plukket stein, noe som jeg vanligvis gjør i sommerhalvåret og ikke i julemåneden. Det er helt tydelig at det som skjer med klimaet, trenger et helt spesielt fokus fra alle, og spesielt fra vår regjering. Nå jobbes det innenfor alle miljøer i nord for å konkretisere det handlingsrommet som Regjeringen har gitt. Det gjelder samferdsel, infrastruktur, næringsutvikling på land, i havet og på sokkelen. Spesielt gjelder dette alle nivåer innenfor livslang læring – fra barnehager til universitets- og forskningsmiljø. Vår regjering har snudd seg 180 grader. Tidligere hadde man primært fokus mot sør, mens det nå er snudd mot nord. Det er rett. Rolf Jacobsen har sagt det så treffende: Landet vårt er langt, og det meste er nord. Igjen viser vår regjering at den ikke bare vil noe, men den gjør faktisk noe også. Slik er det når vi har en regjering som har hjerte for hele landet, og fortsatt vil ta hele landet i bruk.
Ole-Anton Teigen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-11:
Jeg må være litt personlig. Jeg synes det er svært skuffende når dyktige politikere fra Høyre, som Ine Marie Eriksen Søreide og Elisabeth Aspaker, kan framstille Regjeringens både politikk og forslag til budsjett slik som de gjør. Når Eriksen Søreide framstiller budsjettet for høgskoler og universiteter nesten som om det er en rasering, og når Elisabeth Aspaker nesten latterliggjør Regjeringens nordområdesatsing, er ikke det det beste utgangspunktet for at vi sammen kan finne de beste løsningene. De har nettopp hatt sine folk i regjeringskontorene – for bare ett år siden. Hva skjedde i de årene de hadde regjeringen? I hvert fall følte vi som var lokalpolitikere og fylkespolitikere, at vi hadde en klam hånd rundt skuldrene, mens vi i dag som lokalpolitikere og fylkespolitikere føler at vi har en regjering som ser oss hver dag.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-11:
Det er i grunnen litt festlig å høre representanten Huitfeldt bruke mesteparten av innlegget sitt på å fortelle om Fremskrittspartiets og Høyres politikk. Jeg tror årsaken til det er at det ikke er så mye å skryte av i det budsjettet Regjeringen legger frem. Jeg synes det var interessant å merke seg at representanten Huitfeldt hevdet at friskolene i Sverige har hatt en negativ innvirkning på den offentlige skolen der. Det er en rekke undersøkelser som viser det motsatte, men jeg hører at uttalelsene fra en tidligere finansminister i Sverige skal gå foran de undersøkelsene. Det får være Regjeringens utfordring. Men i Norge var det igangsatt et forskningsprosjekt som skulle avklare nettopp dette – i hvor stor grad friskoler har innvirkning, og i tilfelle hva slags innvirkning, på den offentlige skolen. Det forskningsprosjektet stanset departementet, og begrunnelsen fra statssekretær Rugtvedt var at denne regjeringen ikke baserer sin politikk på forskning. Da synes jeg det er betimelig å spørre hvorfor Regjeringen er så redd for å få kunnskap. Er det fordi den frykter at man vil slå beina vekk under grunnlaget for deres retorikk når det gjelder friskolene?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-11:
Mitt poeng med å illustrere dramatikken i kuttforslagene for universitets- og høyskolesektoren var at de sittende regjeringspartiene for to år siden, i budsjettet for 2005, mente at et kutt på i underkant av en fjerdedel av det kuttet Regjeringen nå foreslår, var «dramatisk». Jeg siterte også fra innstillingen, hvor regjeringspartiene – bl.a. Arbeiderpartiet som Opheim er en del av – viste hvor dramatiske konsekvenser dette kuttet kunne få. To år senere kutter altså den sittende regjering nesten fire ganger så mye som de gjorde da kuttet var dramatisk sist. Det som var mitt poeng i innlegget, var at jeg forstår ikke hva som for to år siden var så dramatisk med et mindre kutt i antall elevplasser, når en nå kan kutte 274 mill. kr uten at det er dramatisk. Det var det poenget jeg forsøkte å illustrere i mitt innlegg.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-11:
Jeg er enig med spørreren i at det er viktig å la seg omvende, og det så fort som mulig – særlig i politisk sammenheng. Det tror jeg vi skal bidra til i de tre årene som er igjen til 2009. Når det gjelder kuttforslagene, har jeg lyst til å henvise til det forrige svaret mitt. I 2005 var 78 mill. kr et dramatisk kutt, i 2007 er det ingenting. Da er 274 mill. kr i kutt, fremmet av Regjeringen, helt uproblematisk. Men jeg er enig i – og det sa jeg også i innlegget – at noen ganger kan det være fornuftig å stoppe opp og se hvordan vi bruker ressursene. Bruker vi ressursene på en fornuftig måte? Utfordringen her er at man har skapt en forventning, som vi forventer at universitets- og høyskolesektoren faktisk følger opp, om et ambisjonsnivå. Når pengene da uteblir, øker også dramatikken. Forventningene er skapt av Regjeringen, og Regjeringen har også satt på bremsene, som gjør at forventningene ikke innfris. Det er det vi mener er bekymringsverdig.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-11:
Det synes jeg i grunnen var en festlig vinkling, fordi Fremskrittspartiet øremerker 200 mill. kr mer enn Regjeringen til videregående opplæring. Regjeringen øremerker ikke penger til dette. Det er hele poenget. Regjeringen lar det være opp til fylkeskommunene – og for så vidt også til kommunene når det gjelder grunnskolenivået – å prioritere disse pengene. Vi sier ikke at lokalpolitikere har noe dårligere vett enn det vi har her. Det vi sier, er at de står overfor en rekke vanskelige prioriteringer lokalt, og erfaringene viser jo fra undersøkelser som er kommet så langt i år, at pengene ikke havner i skolesektoren. I vår sa tre av fire rektorer på skolene at de ikke hadde fått en eneste krone mer for dette budsjettåret. De kunne ikke bruke mer til vedlikehold, de kunne ikke bruke mer penger til lærere. De hadde ikke sett noen endring fra 2005 til 2006. Det er realiteten. Vi kan sitte her og si at vi er så flinke til å bevilge penger til kommunene, men når kommunene ikke bruker pengene på de viktigste sektorene, er det vårt ansvar å gi et styringssignal. Det styringssignalet som Fremskrittspartiet sender, er at pleie og omsorg og skole er de to viktigste jobbene for kommuner og fylkeskommuner.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-11:
Takk for det. Jeg var vel så glad for at vi var samlet om så mange forslag i budsjettet at jeg glemte å ta opp de forslagene Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre er samlet om i sak nr. 3, og Fremskrittspartiets forslag i sak nr. 2.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-11:
Representanten Dørum var i sitt innlegg inne på det å holde en linje i utdanningspolitikken. Jeg har tatt med meg budsjettinnstillingen for 2004–2005, da statsråden var i opposisjon. Det var et budsjett hvor regjeringen – den daværende Bondevik II-regjeringen – foreslo 78 mill. kr i kutt på universitets- og høyskolesektoren i reduksjon i antall studieplasser. I denne budsjettinnstillingen går da de rød-grønne partiene meget hardt til angrep på det kuttforslaget som er rett i overkant av 1/4 av det budsjettkuttet som denne regjeringen nå påtvinger universitets- og høyskolesektoren. Jeg har lyst til å utfordre statsråden direkte på dette. Hvorfor var det så dramatisk å kutte 78 mill. kr i 2005, når det i 2007 er helt udramatisk å kutte 274 mill. kr?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-11:
Det er mange av oss som til tider nyter å høre på statsrådens engasjerte innlegg om kultur. Jeg registrerer at engasjementet ikke er like brennende når Kirken er temaet. Det er altså slik at Regjeringen nå har åpnet for angrep på realkapitalen i Opplysningsvesenets fond, slik at den kan reduseres. Det kuttes i statlige overføringer til det lokale kirkedemokrati, og Regjeringen følger ikke opp prostereformen, hvor det nå mangler omtrent 52 prestestillinger for å fylle opp reformen. Det betyr altså at Regjeringen nå åpner for at Kirken sakte, men sikkert kan tappes for ressurser, og det skjer midt i en prosess som statsråden selv omtaler som en viktig prosess om statskirkens fremtidige tilknytning til staten. Hvorfor vil ikke statsråden bidra til å gi Kirken stabile og gode økonomiske rammer midt i en omstillingsprosess?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-11:
Jeg vil også bemerke at jeg synes det er trivelig at både nærings- og fiskeriministeren deltar i budsjettdebatten på KUF-området. Jeg håper at det ikke er en engangsforeteelse, men at vi får gleden av det også senere. Når man diskuterer forskningsmeldingen og målsettingen om 3 pst. av BNP som forskningsinnsats i 2010, er det en fordeling av 1 pst. til det offentlige og 2 pst. til det private næringsliv. Vi er nå i en situasjon hvor det private næringsliv, særlig små og mellomstore bedrifter, har nær sagt hyllet SkatteFUNN-ordningen og sagt at dette er den eneste ordningen som har vært et effektivt virkemiddel for små og mellomstore bedrifters forskningsinnsats. Da er det nødvendig, hvis en skal klare å nå målsettingen om at 2 pst. av BNP skal være privat forskningsinnsats, at man faktisk opprettholder og styrker den type stimulans. Åsa Elvik fra SV har stått på talerstolen i dag og sagt at hun leter etter andre måter å øke næringslivsforskningen på. Hvorfor foretas en innstramming på ca. 10 pst. av SkatteFUNN-ordningen før en har påbegynt evalueringen?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-11:
Jeg vil først være frimodig nok til å anmode statsråden om å besvare de spørsmålene som representanten Dørum nå nettopp stilte, for det er spørsmål som i høyeste grad har relevans for den saken vi behandler. Gratis skolebøker er et viktig tema i denne sammenhengen, og det er ikke så rart, fordi Fremskrittspartiet har fremmet sitt forslag om en bok- og materialkortordning for alle elever i videregående skoler. Vi er positive til at Regjeringen nå ønsker å bruke noe penger på å gi elevene i videregående skole gratis skolemateriell. Problemet er bare at denne ordningen som Regjeringen legger opp til, ekskluderer to tredjedeler av elevene på videregående skole til høsten. Det er altså to tredjedeler av elevene som ikke vil få nyte godt av denne satsingen overhodet. Det synes Fremskrittspartiet er meget bemerkelsesverdig. Det ville vært mye mer fornuftig for regjeringspartiene å stemme for Fremskrittspartiets forslag, som fører til at alle elever får fritt skolemateriell på videregående skole fra høsten av. I tillegg vil man da sikre hensynet til at elevene skulle kunne velge skolemateriellet sitt fritt. Man vil slippe unna et byråkratiserende fylkeskommunalt nivå som skal trykke ned over hodene på elevene det undervisningsmateriellet den enkelte skole eller fylkeskommune mener er riktig, i stedet for at elevene får velge dette selv. Så jeg synes det er litt underlig når representanten de Ruiter står her oppe og sier at Fremskrittspartiet har bevilget «litt penger» til en slik ordning. Fremskrittspartiet bevilger altså tre ganger så mye som denne regjeringen gjør, for at alle elevene skal bli innlemmet i ordningen. Jeg har også lyst til å replisere til representanten Slagsvold Vedum at Fremskrittspartiet ikke angriper det lokale folkevalgte vettet. Men vi er kjent med at det er tøffe prioriteringer lokalt. Det er mange saker som lokalt kan være viktigere enn både pleie og omsorg og skole. Vi ønsker å gi en styringsretning som jeg også sa i innlegget mitt tidligere i dag, som tydelig sier at her skal det satses på pleie og omsorg og skole. Derfor mener vi at en øremerking er bedre enn en rammebevilgning. Fremskrittspartiet ønsker primært en stykkprisfinansieringsordning som gjør at elevene har rett til en skoleplass finansiert direkte til kommunene uavhengig av rammen. I tillegg kunne jeg tenke meg å utfordre statsråden til å si noen ord om forskningssatsingen, som egentlig ender med et lite mageplask rent bevilgningsmessig, særlig tatt i betraktning komitelederens regnestykke, som viser at det på budsjettet mangler 159 mill. kr, hvis en tar ut det som kommer fra Forskningsfondet. Det kan vel ikke være slik at Regjeringen legger opp til at det Forskningsfondet bidrar mer med, skal trekkes ut av den ordinære budsjettbevilgningen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-11:
Jeg tror at den offensive forskningssatsingen man så i Bondevik-regjeringens siste budsjett, også må ses i forbindelse med en redsel for at et nytt regime ville stoppe opp, og det gjorde det. Jeg har også lyst å gjøre representanten Huitfeldt oppmerksom på at Kirken bør merke seg den mistillit som denne regjeringen indirekte uttrykker overfor Kirkemøtet. Vi kan ikke forstå det som noe annet når regjeringspartiene ikke kan være med på å understreke viktigheten av arbeidet i Kirkens egne organer, ikke kan si at de ser positivt på utviklingen av Kirkemøtet, og ikke kan si at det er avgjørende for Kirken som trossamfunn at disse organer kan bevare og styrke sin selvstendighet i tiden framover. Mener Arbeiderpartiet at den demokratiseringsprosessen som har pågått i Kirken de senere årene, har vært uheldig for utviklingen av Den norske kirke, og synes man dette er et godt utgangspunkt for å få til en bred og samlende løsning for Den norske kirke?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-11:
Som jeg sa i avslutningen av mitt innlegg: Når vi går inn i diskusjoner om enkeltsaker i dette budsjettet, er ikke det som en del av et maktspill. Jeg tror folk der ute er ganske lei av at man skal ha baktanker med det man holder på med. Når vi har gått inn for f.eks. å styrke private kirkebygg-potten, rusinstitusjoner og alt det vi har fått til i samarbeid med regjeringspartiene, er det fordi vi virkelig brenner for og ser at dette er saker vi må løse. Det er også litt underlig å høre både representanten Freddy de Ruiter og andre representanter for regjeringspartiene snakke om grunnskole, kommunebudsjett og andre områder hvor man har klart å gi penger. Dette budsjettet var et oppgangsbudsjett, og det var lagt mye midler og mye energi i å få en god og stabil økonomi. Derfor blir disse kuttene som gjøres, så utrolig sterke og så utrolig rare.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-11:
Jeg tror ikke det er tvil i denne sal om hva vi mener om Høyres kutt bl.a. i bistand. Vi har i denne budsjettprosessen ønsket å være redelige, det vil si at vi ønsker å støtte de forslagene vi er enig i, og vi ønsker å gå mot de forslagene vi er uenig i. Der synes jeg vi har vært konstruktive, kanskje i motsetning til hva dagens regjeringspartier var da vi satt i regjering. Vi har gitt ros til det som er bra, når det er grunnlag for det, og vi har gitt ris når det er grunnlag for det. En vil se at det er en del av disse budsjettinndekningene som vi er uenig i, og det henger veldig klart sammen med at Kristelig Folkeparti er et sentrumsparti. Vi finner gode løsninger i sentrum av norsk politikk. Der hører ikke kutt i bistand hjemme. Der hører levende, livskraftige bygder hjemme, og det kommer man til å kjenne Kristelig Folkeparti igjen på i de budsjettene som kommer.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-11:
Til det siste: Kristelig Folkeparti kommer til å minne Senterpartiet på det. Vi er glad for at vi i samtaler med regjeringspartiene fikk rettet opp Regjeringens dramatiske kutt på folkehøyskolene. Det har jeg skjønt, gjennom media i hvert fall, at Senterpartiet også er. Men likevel har det oppstått en del usikkerhet der ute om hvorvidt kuttet på folkehøyskoler var bevisst hos Senterpartiet, om man var klar over dette. Jeg henviser til noen sitater; ett fra Åslaug Haga: «Det var noen av oss som ikke visste om dette.» Inger S. Enger uttalte på sin side: «Kuttet kom helt overraskende på oss.» Det er tydelig at Senterpartiet sliter med frivillighetsprofilen i samarbeidet i denne regjeringen. Mitt spørsmål til representanten er: Hva er årsaken til at Senterpartiet måtte ha hjelp av Kristelig Folkeparti for å rette opp disse kuttene og styrke frivilligheten i dette budsjettet? Er Senterpartiet litt glad for at Kristelig Folkeparti kan være med og hjelpe dem og dra dem med i en sentrumsprofil, i forhold til den sosialistiske påvirkningen de er under i dette samarbeidet?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-11:
Et hjertesukk først: Jeg skjønner at statsråden savner Stortinget, men jeg skulle ønske at han brukte mesteparten av sitt innlegg på regjeringens politikk og ikke på angrep på andre partier. Jeg har også lyst til å gi statsråden ros for at han har fulgt opp Bondevik-regjeringens store satsing på barnehager. 3,5 milliarder kr er en stor sum, og det er en viktig satsing for å få full barnehagedekning. Men samtidig har jeg fulgt noen statsråder på nært hold når de er i budsjettkamper, og dette har sannelig kostet. I et oppgangsbudsjett har vi fått følgende kutt: kutt til universitet og høyskoler, kutt til folkehøyskoler, ingen nye stipendiatstillinger, kutt i studentbarnehager og en så svak satsting på forskning at en samlet universitets-, høyskole- og forskningssektor – altså ikke bare folk her i salen – finner grunn til å reagere kraftig. Er statsråden enig i at denne satsingen på barnehager og andre områder har han måttet betale dyrt for? Kristelig Folkeparti klarte både barnehagesatsingen og satsing på forskning og høyere utdannelse.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-11:
Siden jeg avla den forrige statsråd som hadde ordet her, en visitt angående at han ikke snakket om saken, så vil jeg berømme denne statsråden for at han gjorde det og ikke gikk til angrep på partiene i salen. Av og til når vi møter denne kirkestatsråden, opplever jeg at det er to ulike utgaver av kirkestatsråden vi møter. Ved åpningen av Kirkemøtet holdt statsråden en tale hvor han bl.a. sa: «Mange vil ha sterke meninger. Mange vil påvirke dere. Men det er dere som avgjør, og med dialog og respekt er jeg sikker på at dere tar det ansvaret.» Denne statsråden inviterer også til en bred dialog, det har vi hørt i dag i stat–kirke-debatten. Den «andre» statsråden så vi i Vårt Land to uker senere ta et oppgjør med Kirkemøtet, som i spørsmålet om å skille stat og kirke hadde kommet til en annen konklusjon enn det et flertall av menighetsrådene hadde. Denne statsråden syntes allerede å ha konkludert i stat–kirke-debatten da vi så ham i «Best in Show» på Menighetsfakultetet. Jeg må si at jeg liker den første utgaven av kirkestatsråden best. Hvilken statsråd skal vi egentlig lytte til – den som har tillit, og som vil ha dialog, eller den andre?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-11:
Norge har ikke som våre naboland noen virkelig store bedrifter som kan dra opp forskningsinnsatsen i næringslivet. De fleste bedrifter begynner som små og mellomstore bedrifter. Kristelig Folkeparti mener at det er viktig å gi små og mellomstore bedrifter gode vekstvilkår for å kunne utvikle seg. I den sammenheng har SkatteFUNN-ordningen vært et funn. På spørsmål om dette skyter kunnskapsministeren bare fra hoften. Mener næringsministeren at SkatteFUNN-ordningen er mislykket, før den er evaluert? Hvorfor gjør man endringer og innstramminger i ordningen før man har fått evalueringen på bordet? Eller er det for mye forskning i små og mellomstore bedrifter, slik at incentiver som øker forskningsinnsatsen, må strammes inn og kuttes i?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-11:
Vi behandler i dag også to representantforslag, og siden jeg ikke fikk tid til å gå inn på dem i mitt innlegg, vil jeg kort si noe om disse to nå. Regjeringen har i budsjettet foreslått å innføre gratis læremidler for elever i videregående skole. Dette er vi enig i, og vi mener det er et godt tiltak. Det er imidlertid en forutsetning at elevene til enhver tid får tilgang til oppdaterte læremidler. Dette er særlig viktig i en globalisert verden hvor endringene skjer raskt. Det gir derfor grunn til bekymring når Kommunenes Sentralforbund i høringen påpeker at Regjeringens forslag i realiteten bare betyr en utlånsordning. Derfor ber Kristelig Folkeparti departementet følge utviklingen nøye for å sikre at ordningen ikke bare blir en utlånsordning med mye byråkrati og fare for lite oppdatert materiell. Kristelig Folkeparti har i Dokument nr. 8-forslaget bedt Regjeringen om på nytt å vurdere en godkjenning av Den norske skolen i Mopti fylke i Mali. Den gir et viktig skoletilbud til barn av norske foreldre som jobber i Mali. Alternativet for disse barna er å gå på skole enten i Etiopia – som er tvers over Afrikas kontinent – eller å bli sendt hjem til Norge, noe som innebærer at barna må bo borte fra foreldrene sine over lang tid, og bo på internat. For en del år siden tok misjonsorganisasjonene selv et oppgjør med egen bruk av internatskoler. En så dessverre at flere slet med problemer etter å ha vært plassert på internat i flere år uten kontakt med sine egne foreldre. På denne bakgrunnen reagerer jeg på at Regjeringen indirekte tvinger dem til å ta dette i bruk igjen. Departementet mener de ikke har lovhjemmel til å godkjenne søknaden. Det kan vi skaffe dem hvis de vil ha det. Det handler om politisk vilje. Departementet har en mulighet til også å gjøre unntak fra den midlertidige friskoleloven, dersom viljen er til stede. Jeg må si at jeg i denne saken er spesielt skuffet over Senterpartiet. Den parlamentariske lederen i Senterpartiet har selv i Vårt Land sagt at hun er skuffet over egen regjering: «Jeg er uenig i en så snever tolkning av frysloven. Skolen i Mali er et helt spesielt tilfelle, og på ingen måte i konkurranse med norsk offentlig grunnskole.» Kristelig Folkeparti har nå gitt regjeringspartiene en mulighet til ikke bare å uttrykke skuffelse i media, men faktisk gjøre noe med selve saken. I avstemningen i dag vil vi få se hvor dypt skuffelsen egentlig sitter. Vi ber Regjeringen på nytt vurdere søknaden, og samtidig fremme det lovforslaget om unntak som man trenger for å få dette til. Samfunnet har et ansvar for alle norske barn, og for at alle norske barn får en god opplæring. Det må også gjelde barn der foreldrene har valgt å gjøre en innsats for verdens fattige gjennom bistand og misjon.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2006-12-11:
Representanten Anundsen beskrev på en levende måte de dramatiske kuttene som er foreslått, men han nevnte ikke noen av de kuttene som Fremskrittspartiet selv foreslår. Jeg kan nevne noen av dem. Fremskrittspartiet foreslår 23 mill. kr i kutt til Sametinget, som vel betyr en nedleggelse. 47 mill. kr i tilskudd til samisk grunnopplæring blir foreslått kuttet, 10 mill. kr i kutt til tilskudd til opplæring for språklige minoriteter i videregående skole og kutt til utvikling av musikk- og kulturskoler og kunst- og filmskoler. Jeg lurer på om Fremskrittspartiet er på vei mot A4-samfunnet, og om Fremskrittspartiet kan beskrive foreslåtte kutt som dramatiske?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2006-12-11:
I fjor valgte Regjeringa å lage et økonomisk opplegg som gjorde at kommunene fikk 9,5 milliarder kr mer i år. I år legger Regjeringa fram et opplegg for kommunene for neste år, som gir dem ca. 3,6 milliarder kr mer. Vi vet at det er skole og eldreomsorg som er de største budsjettpostene for kommunene og fylkeskommunene. I Fremskrittspartiets alternative budsjettforslag er det lagt inn mange øremerkinger – en har ikke tro på det lokale vettet – bl.a. øremerking til eldreomsorg, til grunnopplæring og til fylkeskommunene med 200 mill. kr til videregående opplæring. Men når en ser at det er veksten i elevtallet på videregående trinn som er størst, er det der vi har de største utfordringene. Det blir flere og flere 16-åringer, og hvordan kan Fremskrittspartiet da forklare at en øremerker så lite til fylkeskommunene og så mye til kommunene, når behovet er størst hos fylkeskommunene, og når alle høringsinstanser peker på behovet fylkeskommunene har for å gi en god grunnopplæring? Hvorfor er det der dere øremerket minst, når dere øremerker mer andre steder, når behovet er størst hos fylkeskommunen, noe også KS sier i høring?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2006-12-11:
Jeg har hatt gleden av å sitte og følge med i debatten på tv og har igjen sett hvordan Fremskrittspartiet med frimodighet strør rundt seg med sine penger – det blir veldig mye mer penger bare man øremerker. Da blir det mer penger til alt, bare man setter en lapp på det fra Oslo og mistror det lokale vettet. Det undrer meg litt at det partiet som sier at de er for folk flest, ikke har noen tro på at man også har vett lokalt. La oss bare ta et lite tilbakeblikk på i fjor da Regjeringen valgte å bruke 5,7 milliarder kr mer på kommunal sektor. Hva har skjedd med de midlene? Vi kan gå inn i statistikken og se på hva SSB sier. Da vi behandlet kommuneproposisjonen i vår, sa SSB at vi brukte 6,5 pst. mer på grunnskolen første halvår i år enn i siste halvår i fjor, altså en vekst på 6,5 pst. når det gjelder ressursbruken inn i grunnskolen. Vi brukte 7,9 pst. mer til barnehage, skole og omsorg, altså de grunnleggende velferdstjenestene som kommunen har. Så det har vært en reell vekst. Man ser at kommunepolitikerne lokalt, altså det lokale vettet, folk flest, har prioritert å satse på skole, har prioritert å satse på omsorg og også har prioritert å satse på barnehager, med en veldig god satsing herfra. I etterkant av det har Regjeringen økt bevilgningene ytterligere gjennom veksten i skatteinntektene, som de har latt kommunene beholde. De har altså fått en vekst på 9,5 milliarder kr i år. Så når vi skal sette opp det endelige regnestykket, vil vi se at det har vært en enda sterkere vekst for skole, omsorg, barnehager og grunnleggende velferdstjenester, takket være det store og sterke løftet. La oss se på budsjettforslaget til Fremskrittspartiet for neste år. Det står i deres budsjettforslag at de skal øremerke 2 milliarder kr til eldreomsorg, og de skal øremerke 600 mill. kr til grunnskole og 200 mill. kr til videregående skole. Så ser man hva slags behov det er i videregående skole. Det er jo fylkeskommunen som har de største utfordringene i året som kommer, på grunn av den store veksten i elevtallet, og så bruker man så lite midler på den gruppen som har størst behov. Selv om man øremerker, blir det ikke mer penger, når den samlede potten blir mindre. Fylkeskommunene, som skal drive videregående skoler, vil få atskillig mindre penger med Fremskrittspartiets opplegg enn med Regjeringens opplegg, selv om Fremskrittspartiet øremerker noen kroner til videregående opplæring. Den enkelte elev vil komme dårligere ut, vil få et dårligere tilbud. Det er yrkesfagelevene som vil få problemer, og det er distriktsskolene som vil få problemer. Det nytter ikke bare å si at så lenge man øremerker, blir det mer penger, når potten er mindre. Jeg synes også det er litt interessant å høre komitelederen som er så fantastisk stolt over det de foreslår på forskningssiden. Men hun nevner ikke med et ord det opplegget de har for kommuneøkonomien – hopper glatt over det. Selv om det er grunnskolen og videregående skole som er grunnplanken i hele det norske utdanningssystemet, nevner ikke Høyres representant det med et ord i sin oppsummering, men bare hakker på at de har foreslått mer i sitt alternative opplegg.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-11:
Eg skal vere like ærleg som eg var i innlegget mitt. SV er veldig fornøgd med heilskapen i dette budsjettet, men vi jublar sjølvsagt ikkje over 1 pst. reelt kutt på denne sektoren, og vi bagatelliserer det heller ikkje. Likevel konstaterer og registrerer vi at ulike institusjonar seier at desse kutta klarer ein å ta ut frå eigne avsette midlar. Ergo er det inga krise i sektoren, slik som opposisjonen prøver å gi inntrykk av at det er. Det konstaterer vi, og det tek vi til etterretning. Men Soria Moria-ambisjonane står ved lag. For SV er dette kjempeviktig. Å satse på folk, satse på kunnskap og satse på hjernekraft er ein av våre absolutt høgaste prioritetar. Så dette skal vi fortsetje å jobbe med. Alle våre ambisjonar står ved lag, men heilskapen i dette budsjettet er vi veldig fornøgde med.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-11:
Takk, president. Det kan godt hende at representanten Eriksen Søreide sjølv ville ha svart på den replikken, men eg skal svare gjennom å seie at i forhold til Forskingsfondet er det ein realitet at det var då opposisjonen endra tippenøkkelen, at den store påplussinga til Forskingsfondet kom. Eg skal svare som eg sa i innlegget mitt: Vi har store ambisjonar på dette feltet. Dei ambisjonane står vi ved. Dette er eit av dei absolutt høgast prioriterte områda for SV. Heilskapen i dette budsjettet er vi veldig godt fornøgde med. Når vi då ser at dei ulike institusjonane er i stand til å ta det kuttet på 1 pst. som reelt sett kjem på sektoren neste år, innafor eigne avsette midlar, konstaterer vi at det er ikkje noka krise i sektoren. Dette har vi gjort av omsyn til heilskapen i budsjettet. Og vi er ueinige med Høgre. Vi ville ikkje ha teke pengane verken frå landbruket eller frå bistanden for å ta inn dette. Men ambisjonane står ved lag, og dette skal vi fortsetje å jobbe med.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-11:
Det vesentlege må vere kva ei sitjande regjering får til, og ikkje kva ei avgåande regjering føreslår. Det sitjande fleirtalet har plussa på Forskingsfondet med 24 milliardar kr. Til neste år aukar vi nominelt forskingsløyvingane med 900 mill. kr. Eg vil be representanten om ikkje å blande saman løyvingar til forsking med løyvingar til universitets- og høgskolesektoren. Ein må ikkje skape eit bilete av at denne regjeringa kuttar i forskingsløyvingane, det stemmer ikkje. Denne regjeringa aukar kraftig overføringane til Forskingsfondet, og forskingsløyvingane elles aukar. Men så er eg ærleg og seier at 1 pst. kutt til universitet og høgskolar, sett bort frå forsking, er vi sjølvsagt ikkje hoppande glade for i SV. Men vi ser at det klarer sektoren å ta. Ein tek det frå eigne avsette midlar. Så seier eg ok, men vi skjønar at det går ikkje over år. Ambisjonane våre står ved lag. Dette er eit av våre høgast prioriterte område.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-11:
Eg ønskjer å takke representanten Eriksen både for å vere konstruktiv ved behandlinga av budsjettet, og, ikkje minst, for å vere raus nok til å gi fleirtalet honnør der ho meiner at fleirtalet skal ha honnør. Det synest eg det står respekt av. Likevel: Komiteleiaren sa i innlegget sitt at her var det ein samla opposisjon, og også Framstegspartiet la vekt på kor samla dei såkalla ikkje-sosialistiske partia er både i innstillinga og i debatten. Eg kunne tenkje meg å høyre representanten frå Kristeleg Folkeparti sitt syn på Høgre si inndekning i budsjettet. Eg har oppfatta det slik at opposisjonen er einige om at ein både ønskjer meir satsing på forsking og endå meir på universitets- og høgskulesektoren. Høgre løyser det ved å ta 1,5 milliardar kr frå bistand, ved å ta 1,5 milliardar kr frå landbruket og ved å ta 150 mill. kr og litt til frå regional utvikling og nyskaping. Er det ei inndekning som representanten frå Kristeleg Folkeparti er einig i, eller er det berre påplussingane opposisjonen er samla om?
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-11:
Eg registrerer at mellompartia er einige i Regjeringa si prioritering bl.a. av bistand og med omsyn til kommunane, og her ser vi jo på dei ulike partia sine alternative budsjett at ein i eit eventuelt framtidig borgarleg samarbeid skal kunne få seg nokre utfordringar i å finne inndekning. I Venstre sitt alternative budsjett ser vi at ein hentar ein del pengar bl.a. ved å auke barnehagesatsane, ved å auke eigendelar for minstepensjonistar, uføretrygda, kronisk sjuke, og ved ikkje å innføre gratis læremiddel i vidaregåande skole. Når ein ser dette i samanheng med Høgre sine kutt på bistand, på landbruk osv., er det dette vi kan forvente oss frå ei framtidig borgerleg regjering – eventuelt?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2006-12-11:
Representanten Elvik la vekt på å være ærlig, og jeg håper også på et ærlig svar. Sosialistisk Venstreparti har yndet å framstille seg selv som partiet som vil satse på utdanning, og gjennom det har de skaffet seg ganske mange sympatisører i utdanningssystemet. I Soria Moria-erklæringen står det at de rød-grønne partiene vil styrke høyere utdanning. Hvordan kan SV da forsvare et kutt på hele 274 mill. kr til høyere utdanning, og at det bevilges under 10 pst. av det dokumenterte behovet til utstyr ved universitet og høyskoler, slik at studentene må benytte gammelt, utslitt og umoderne utstyr? Mener SV virkelig at dette er å satse på høyere utdanning?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2006-12-11:
Senterpartiet vil gjerne oppfattes som distriktenes parti. Vi har sett at Senterpartiet ikke ville se på nødvendige virkemidler for å bevare grendeskoler da vi diskuterte problemene rundt skoleskyss. Vi ser her i budsjettet at Senterpartiet ikke er med på å styrke Landslaget for Udelt og Fådelt Skole, og vi ser at Senterpartiet gjennom Regjeringens håndtering av friskoleloven hindrer foreldre og lokalmiljøer i å ta over driftsansvaret for nedleggingstruede skoler. Hvordan kan Senterpartiet hevde at de tar grendeskoleproblematikken på alvor, når de er med på slike prioriteringer og en slik politikk?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-12-11:
Representanten skal ha kompliment for å følge den linjen som jeg har kalt ærlighetslinjen, når det gjelder satsing på forskning, nemlig at det ikke satses noe særlig. For det er jo det som er poenget. Olof Palme lærte meg en gang at politikk er å ville. Og SV – først med 12 milliarder kr i regjering, så 4 milliarder kr i nesten julegave for å dekke inn sykelønnskuttet – har verken evne eller vilje til å la det komme én krone til forskningen. Og den arven som er der, er jo en arv fra Bondevik II-regjeringen, på 14 milliarder kr. Jeg har da respekt for at man velger helheten i budsjettet, og den helheten er da følgende: Man velger ikke høyere utdanning, man velger ikke forskning, man velger det bort, man velger det bort i forhold til Soria Moria-erklæringen, og man velger det bort i forhold til sin egen sterke, forpliktende profil i forbindelse med forskningsmeldingen i Stortinget. Det er et ærlig svar, for politikk er å velge og å ville. Og jeg synes det var befriende at representanten for det første innrømmer at man ikke har valgt dette. Så har hun den samme forhåpning som statsråd Djupedal før jul i fjor, at det skulle bli nye greier når budsjettet for i år kom. Da budsjettet for i år kom, var linjen ubrutt – først kutt på 25 milliarder kr ved inngangen av dette året, så kutt på 100 mill. kr i revidert nasjonalbudsjett, og så det bedrøvelige resultatet som vi har i budsjettet her i dag.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-12-11:
Nei, Dørum-linjen var jo å starte med å rose Regjeringen for å holde oppe et bistandsbudsjett. Jeg roser dette gjerne, for da Bondevik II opererte med andre anslag, som gjorde det mulig for oss å prioritere, styrket vi også dette feltet, i tilleggsinnstillingen for inneværende år. Jeg synes det er et utmerket tiltak, det er et tiltak som mange har brent for – min etterfølger, Knut Storberget, har brent for det. Jeg synes det er veldig bra at man gjør det, og det er selvfølgelig tiltak som vi støtter. Så hvis jeg ikke tok med det i sted, tar jeg det mer enn gjerne med, for jeg synes det er et bra tiltak. Og så ville det vært hyggelig hvis representanten Huitfeldt neste gang også hadde samme entusiasme for å forsvare forskningen. Der ønsker jeg lykke til i kampen fram til neste budsjettkonferanse.