Morten Lund (Senterpartiet), 2002-04-09:
De fleste politiske partier har programfestet en målsetting om å opprettholde hovedtrekkene i vårt bosettingsmønster. Skal det lykkes, er det en forutsetning at levekårene ikke blir for forskjellige i ulike deler av landet. Senterpartiet mener at et av de viktigste virkemidlene for å kunne opprettholde et desentralisert samfunn er å redusere de såkalte avstandskostnadene. I den forbindelse er drivstoffprisene av stor betydning. Prisene på bensin og autodiesel er i dag betydelig høyere i distriktene enn i mer sentrale områder av landet. Det er uheldig så vel fra en fordelingspolitisk som fra en miljøpolitisk synsvinkel. Prisforskjeller på en krone og gjerne betydelig mer pr. liter er ikke uvanlig. For den enkelte husholdning, og ikke minst for næringslivet i distriktene, er det uakseptabelt. De store prisforskjellene på drivstoff skyldes i hovedsak tre forhold. Det ene er fraktutgiftene, som vi nå snakker mest om. Så er det priskonkurranse mellom oljeselskapene og mellom de enkelte forhandlerne, som i første rekke finnes i bynære strøk. Og så er det forhandlernes avanseberegning. Stortingsflertallet – regjeringspartiene med støtte fra Fremskrittspartiet – besluttet å fjerne fraktutjevningsordningen. Det bidro til at bensinprisene økte med mer enn 50 øre literen i enkelte distrikter rett etter nyttår, samtidig som oljeselskaper nå varsler at bensinstasjoner i utkantene kan bli nedlagt. – dette som følge av at folk velger å kjøpe drivstoff når de besøker sentrum dersom prisforskjellen blir stor nok. Særlig lastebilene, med de tankene de har, kan benytte seg av dette. At fraktutjevningsordningen nå er falt bort, bidrar altså til å forsterke en allerede betydelig prisforskjell, som bl.a. skyldes at konkurransen er mindre desto lenger fra byene man kommer. Fjerning av fraktutjevningsordningen bagatelliseres av komiteens flertall og også i brevet fra departementet. Senterpartiet mener fjerningen er dramatisk, fordi både personer og næringsliv legger stor vekt på disse prisene når de velger hvor de skal være, men ikke minst fordi det er et signal om at Regjeringen og flertallet i Stortinget ikke bryr seg. Samtidig tigger de som bor og driver næring lengst ute, om bedre vilkår, fordi så mange sterke krefter bidrar til sentralisering. Fjerning av fraktutjevningen oppleves som dramatisk fordi noen som kalte seg distriktsvennlig i valgkampen, ikke er det. Talere fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti har det til felles i dag at de synes at det er helt greit at folk i distriktene betaler mer for bensinen enn folk som bor i byer eller i bynære områder. Fremskrittspartiet har alltid ment det, men ikke sagt det særlig høyt. I dag sier de at 50 øre ekstra bare er en bagatell. Kristelig Folkeparti går nå imot et forslag i distriktspolitikken som de tidligere var for. Det som legges fram, er en kopi av det som Senterpartiet og Kristelig Folkeparti var sammen om og sloss for i Stortinget for ganske kort tid tilbake. Dette er spesielt interessant fordi statsminister Bondevik i spontanspørretimen 19. desember 2001 på spørsmål fra Senterpartiets leder Odd Roger Enoksen om regjeringens prinsipielle syn på om avstandskostnader bør utjevnes, svarte at avstandskostnader generelt bør utjevnes. Ja, statsministeren gikk til og med så langt at han viste til det forslag som her er til behandling, og som sentrumsregjeringen tidligere fremmet, og sa at «stortingsflertallet dessverre avviste» dette forslaget sist det var oppe til politisk behandling. Denne saken føyer seg inn i et mønster hvor distriktspolitikken ikke er en sak som Kristelig Folkeparti prioriterer eller slåss for. Dette har Bondevik også senere bekreftet i og med at distriktspolitikk ikke er av de sakene som han har nevnt som vinnersaker på neste års statsbudsjett. Det vil folk i Distrikts-Norge få merke – og det bør de merke seg. Gjennom hele valgkampen stod vi sammen med Kristelig Folkeparti om å ville redusere avstandskostnader i distriktspolitikken. I sum er avstandsulempene betydelige for svært mange. Nå har Kristelig Folkeparti gitt opp denne delen av politikken og overlatt prisdannelse på avstandskostnadene til markedet. Å vise til muligheten for å legge forholdene bedre til rette for at billigkjedene Jet og Rema skal etablere seg i distriktene for å skape økt konkurranse, synes jeg er svakt. Da burde man i tilfelle si hvilke tiltak man da ser for seg. Slike tiltak finnes neppe. Til slutt synes jeg det er synd at Arbeiderpartiet ikke vil delta med subsidiære løsninger, når de er veldig opptatt av at fraktutgifter i utkantene ikke skal være så store som de er. Jeg vil ta opp de forslagene som Senterpartiet står sammen med Kystpartiet om.