trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Helleland (Høyre), 2007-11-13:
Representanten Hans Olav Syversen har tatt opp et veldig viktig tema. Hele taxinæringens omdømme har fått lide på grunn av sakene i Oslo. Etter Høyres mening er det ikke lovverket som er hovedproblemet, det er heller ikke manglende regler, men det er den ukulturen som har bredd seg i Oslos taxinæring. Gjennom avisenes avsløringer har man blitt kjent med skattesvindel i mange hundre millionerklassen. Dette er først og fremst kriminell atferd som må straffes. Det forutsetter naturligvis at politiet må fortsette å følge opp sakene, noe som dessverre mangler i Oslo. Det er ganske tragisk at når så mange saker blir avslørt, er signalet fra politimesteren i Oslo: Vær så vennlig ikke å anmelde noe mer nå, for vi har ikke ressurser til å gå løs på det. Det er ganske kritisk. Der har Stortinget absolutt noe det kan bidra med. I hver fall i min posthylle lå i dag siste nummer av medlemsbladet Taxi. Der står noen av dem som har unndradd skatt, fram og sier: «Unnskyld Taxi-Norge». De sier videre at første driftsåret fikk de stor skatt å betale – penger de ikke hadde. Men regnskapsføreren de hadde stor tillit til, sa at det kunne han fikse. Det var da de gjorde den store tabben og sa ja til tilbudet. Så begynte snøballen å rulle. De sier videre at de betalte mellom 5 000 og 8 000 kr under bordet til denne regnskapsføreren for å fikse dette. Jeg støtter selvsagt de tiltak statsråden refererte til, og som det arbeides med. Men jeg vil nok en gang understreke at dette i bunn og grunn ikke skyldes manglende lover og regler, men brudd på lover og regler. Det viktige her er at det blir endrede holdninger hos enkelte drosjeeiere. I det samme nummeret av bladet Taxi ligger også handlingsprogrammet for Norges Taxiforbund 2007–2009. Der skriver man under punktet «Utfordringene»: «Norsk taxinæring framstår i media med et meget negativt omdømme. Selv om oppslagene er knyttet til enkeltsaker og enkeltpersoner, dannes det en oppfatning av næringen og dets utøvere som useriøse og til dels kriminelle.» Dette er ganske sterke ord fra egen næring i eget medlemsblad. Under kapitlet «Den enkeltes bidrag» skriver man videre at næringen vil framstå som profesjonell og seriøs dersom yrkesutøvelsen skjer i samsvar med de lover og regler samfunnet har satt for slik virksomhet, herunder også god regnskapsavleggelse. Dette er en tragisk sak, fordi det rammer en hel næring. Som mange har vært inne på, er det også mange seriøse utøvere innenfor drosjenæringen. Mye tyder nå på at alvoret for alvor har begynt å sige inn over hele næringen selv, at en vil ha slutt på ukulturen, at en vil gjenopprette bransjens renommé. Det betyr i korthet: En må følge norske lover og regler. Det er det viktigste. Derfor er jeg positiv til at de reglene og de spesielle forholdene som preger taxinæringen, blir gått igjennom. Men først og fremst må vi rette en moralsk appell til den delen av bransjen som er useriøs, om å skjerpe seg, om å følge norske lover og regler – og i det hele tatt også håpe at politiet har ressurser til å iretteføre de sakene som nå er avdekket.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-11-13:
Statsråden sier i sitt innlegg at det ikke er aktuelt å sette slike krav til alle flyplasser. Men det er ikke snakk om alle flyplasser. Det er snakk om én, Moss Lufthavn Rygge. Moss Lufthavn Rygge tar mål av seg til å bli den mest effektive flyplassen i hele Europa, så det er ikke snakk om en liten flyplass. Det er en stor flyplass, som vi ønsker skal bli dominerende. Et flertall i komiteen, bestående av Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, sier: «Flertallet understreker at prinsippet om universell utforming må innebære at en unngår særopplegg for funksjonshemmede, men at det legges til rette for at løsningene kan brukes av alle. Flertallet mener det er uheldig at dette prinsippet ikke er fulgt på Moss Lufthavn Rygge og andre flyplasser.» Statsråden sier i sitt innlegg at departementet ikke har noen hjemmel til å pålegge slike krav, og så legger hun til ordet «dessverre». Men statsråd, da er vi vel enige? Min utfordring er: Kan vi ikke prøve å inngå en avtale med Moss Lufthavn Rygge, slik at vi kan komme det steget videre og se framover, som også statsråden i sitt innlegg gir uttrykk for at hun vil?
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-13:
Først vil jeg berømme forslagsstilleren for å ha reist denne viktige saken. Forrige gang vi debatterte universell tilrettelegging, gjaldt det Lysaker stasjon. Til tross for at min intensjon var god, var det ikke måte på hvor mye kritikk jeg måtte tåle fra regjeringspartiene. Det er ingen god opplevelse å se tilbake på den debatten. Store deler av debatten ble brukt til å se tilbake i tid istedenfor framover. Og når det gjelder den såkalte verneverdige eller fredede broen som var årsaken til at Jernbaneverket la Lysaker stasjon i en sving, er den nå delvis revet ned, men la nå det ligge. Jeg har merket meg at komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, viser til at Norge skal underskrive den nye FN-konvensjonen om funksjonshemmedes rettigheter, og ser fram til den bebudede loven om antidiskriminering også i forhold til funksjonshemmedes rettigheter som flypassasjerer. Ja, og hva så da? Hvorfor sitte og vente? Hvorfor kan man ikke være mer proaktiv? Vi vet at FN-konvensjonen om rettighetene til personer med nedsatt funksjonsevne ble undertegnet av Norge og en rekke andre land 30. mars 2007. Per september 2007 har 102 stater undertegnet konvensjonen, og fire har ratifisert den. Konvensjonen har også en valgfri tilleggsprotokoll om individklageordninger og undersøkelsesprosedyrer. Denne er foreløpig ikke signert av Norge. 59 land har undertegnet tilleggsprotokollen, og tre land har ratifisert den. Regjeringen arbeider med en utredning om mulige konsekvenser av norsk tilslutning til protokollen. Både Sverige og Finland har signert tilleggsprotokollen, men altså ikke Norge. Min undring går på hvorfor regjeringspartiene ikke vil gjøre noe aktivt mens man utreder og sitter og venter på den bebudede loven om antidiskriminering. Hadde regjeringspartiene vært genuint opptatt av universell utforming, hadde de hatt muligheten til å gjøre noe i denne konkrete saken, nemlig å støtte mindretallsforslaget fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Jeg konstaterer at det har de altså ikke.
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-13:
Jeg har merket meg at Regjeringen skyver universell tilrettelegging ut i tid, med den begrunnelse at man venter på utredninger, og man venter på bebudede lover. Imens bygges det flere steder. Mitt spørsmål er: Hva gjør denne regjeringen konkret for å ivareta de pågående byggeprosesser med hensyn til universell tilrettelegging?
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-13:
Først av alt vil jeg takke interpellanten for å sette dette alvorlige temaet på dagsordenen. Dette er en sak som har opptatt Venstre lenge. Det er også en sak som selvsagt opptar næringen selv, som interpellanten var inne på. Det er flere drosjesjåfører som har bedt meg som politiker om hjelp til å rydde opp. Dette rammer selvsagt også det store flertallet som er uskyldig. Odd Einar Dørum og jeg hadde et møte bl.a. med administrerende direktør Wiggo Korsnes for en tid tilbake. På bakgrunn av dette møtet stilte vi begge et skriftlig spørsmål til henholdsvis justisministeren og samferdselsministeren og bad dem om å ta affære. Samferdselsministeren svarte da at hun kunne forsikre representanten, altså meg, om at hun ville følge saken nøye. I etterkant av vårt møte med næringen forstår jeg det slik at også justisministeren og samferdselsministeren har hatt et møte med næringen. Jeg hører her i dag at samferdselsministeren har en del tiltak til vurdering. Men jeg mener at dette haster. Det har pågått lenge nok – for lenge. Jeg kan forsikre interpellanten om at Venstre jobber intenst videre med denne saken nå. Vi vil om kort tid komme tilbake med konkrete tiltak som kan settes i verk raskt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-13:
Eg kan nok klare opp i mistydinga når det gjeld representanten Sundsbøs og statsrådens syn. Eg trur me er heilt einige. Me er samde om at me må ha eit nytt sterkt lovverk som vil sikre universell utforming. I eit slikt lovverk må me sjølvsagt ta omsyn til at me i dette landet har ei lang rekkje flyplassar der det er forholdsvis lite trafikk, ikkje minst på det regionale nettet. Me vert nøydde til å vurdere korleis me skal finne gode løysingar for å sikre universell utforming av desse flyplassane, gjeve storleiken på dei. Det er ei sak som me må kome tilbake til. Men eg er heilt einig med Sundsbø i at me treng ei antidiskrimineringslov som vil setje ting på plass på ein annan måte, men det må gjerast i samband med dei nye flyplassane som skal byggjast i framtida. No er tida ute – beklagar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-13:
Mitt «dessverre» var knytt til konsesjonen som vart gjeven i 2004. Dersom den konsesjonen hadde innehalde eit krav om universell utforming, hadde eg hatt den nødvendige reiskapen for å påleggje det. Men det har eg ikkje, og det beklagar eg. Når det gjeld forslaget om å gje eit eige tilskot nettopp til Rygge, seier det seg sjølv at med det konkurranseregelverket som me er underlagt, ikkje minst på luftfartssektoren, der ESA er svært merksam på kva tilskotsordningar me har, ville me få store problem med tanke på at me dessverre òg har andre flyplassar som burde hatt ei betre utforming. Dette får me sjå på etter kvart, ikkje minst i samband med utarbeidinga av nytt lovverk. Ved å gje tilskot til ein flyplass trur eg me ville få problem, fordi òg andre mellomstore flyplassar ville ha krav på tilsvarande.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-13:
Som eg sa i innlegget mitt: I samband med førebuinga til den lova som kjem, har Samferdsledepartementet lagt til grunn at ein ved alle nye innkjøp innafor transportsektoren skal følgje prinsippet om universell utforming. Det er ein del av eit stort arbeid som me ser for oss på denne sektoren framover. Me er no i gang med det arbeidet i samband med nye investeringar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-13:
Universell utforming skal verte ein del av den planlegginga som ligg til grunn for ein samla byggjeprosess, anten det gjeld bygg, flyplassar, samferdsleprosjekt eller kva det måtte vere. Den grunnleggjande tanken – som me òg må ta inn over oss i Noreg, og som me dessverre ikkje har vore flinke nok til, det må me berre innrømme – er at å leggje til rette for bevegingshemma eller for folk med andre funksjonshemmingar, handlar jo om å leggje til rette for oss alle på ein god måte. Det har me i for liten grad teke inn over oss, og det skal inn i all planlegging og byggjeaktivitet. Då vil ein ikkje trenge den typen fond som representanten viser til. Då skal dette verte ein del av den planlegginga som skjer, og det arbeidet er i gang på fleire sektorar i dag – heldigvis – når det gjeld nye bygg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-13:
Angåande spørsmålet om yrkestransportlova er for generell, trur eg ikkje det er hovudproblemet. Hovudproblemet vert korleis ein skal handheve det lovverket ein har, og korleis ein skal lage ein praksis for den handhevinga. Det er eit av dei spørsmåla som me sjølvsagt ser nærare på. Når det gjeld å skjerpe krava til sentralane, meiner eg at eg svarde positivt på det. Eg meiner at me må syte for at sentralane sjølve kan gjennomføre interne sanksjonar overfor sjåførar og løyvehavarar som bryt regelverket, f.eks. ved å sperre systemet i bilane. Det er basert på eit forslag som er kome frå næringa sjølv, Noregs Taxiforbund, og som eg meiner at me skal sjå nærare på. Taxiforbundet har gjort ei utgreiing som er levert til Oslo kommune, med mange interessante forslag. Me har ikkje formelt fått utgreiinga frå Oslo kommune, som no arbeider med å gjennomgå ho sjølv, men under hand har eg registrert nokre av forslaga, og eg synest det er mange interessante forslag, som me skal sjå nærare på. Me har, som eg sa i mitt innlegg, ei felles interesse med næringa her, og me er nøydde til å spele på lag med næringa for å kome det uvesenet me no har fått avdekt, til livs. Eg trur det òg er viktig å auke oppdagingsrisikoen, ved å gjennomføre hyppigare og uventa kontrollar. Det har inntil i sommar vorte føreteke få utekontrollar av drosjenæringa med tanke på etterleving av yrkestransportlova. Det kan sjå ut til at det finst ein del som bryt yrkestransportlova ved å låne og leige ut løyve, ved ikkje å ha køyresetel, eller ved å ha feil ved registreringsforholda slik at dei kan oppnå urettmessige avgiftsfritak. Sjølvsagt er det viktig å syte for at pågåande saker vert avslutta og følgde opp så raskt som det let seg gjere. Det har òg ein preventiv verknad at ein ser at rettssystemet fungerer sånn som det skal. Det er ei mengd tiltak. Eg har ei lang liste over moglege tiltak som no vert vurderte i arbeidsgruppa der Samferdsledepartementet og Justisdepartementet sit saman, og dei har forholdsvis korte fristar for sitt arbeid, som førebels vert gjort administrativt før me politisk sjølvsagt skal inn i det arbeidet. Eg har alt hatt eit møte med justisminister Storberget om saka, og me har begge stor merksemd på denne problemstillinga.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-13:
Eg vil takke representanten Syversen, som har sett denne saka på dagsordenen og slik sett gjort det heilt klart og tydeleg for statsråden at det er eit samla storting som står bak det initiativet som Regjeringa no tek i denne saka, og som er utolmodig etter å få attendemelding. Men eg må då minne dei som seier at me berre kan skjere igjennom, om at det ikkje er så enkelt når ein sit i posisjon. Det veit dei som har sete i regjering. Då må ein ta dei nødvendige rundane for å sikre at det me gjer, er rett i forhold til lovverket, og at me tek vare på dei som lovverket skal gjelde for, på ein god måte. Eg er langt på veg samd med representanten Helleland når han seier at hovudproblemet er brot på lovverket, for det er sjølvsagt det vi snakkar om – alvorlege brot på eit lovverk, som ikkje kan tolererast. Men det er nokre attomliggjande årsaker til at brota har kunna verte så omfattande. Alt dette handlar om manglande kontroll, det handlar om manglande kommunikasjon på grunn av teieplikta, og det handlar om manglande handheving frå løyvestyresmakta. Det arbeider me no med. Eg kan ikkje gi representanten Syversen nokon dato for når eg kjem tilbake, men me har stort trykk på denne saka no, òg politisk. Det er ikkje slik at det er berre embetsmenn som jobbar med dette – både eg og mine medarbeidarar har hatt mange politiske møte om dette med både taxinæringa og andre impliserte partar, så denne saka vert driven fram politisk i godt samarbeid mellom fleire departement. Me skal sjølvsagt kome tilbake til Stortinget, slik at Stortinget vert orientert om dei resultata me kjem fram til, og dei tiltaka som me no set inn.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2007-11-13:
Det er godt å høre at det er mange ønsker. Dessverre blir det ikke mye universell utforming av ønsker. Jeg opplever også at statsråden er veldig tydelig, hun sier til og med at det «dessverre» ikke finnes et lovverk som gjør at vi kan sikre universell utforming. Jeg registrerer at Regjeringen på mange andre områder, kanskje spesielt innenfor kultursektoren, er veldig opptatt av samarbeid og av å få finansiert i samarbeid – offentlig, privat eller på andre måter – men her skriver regjeringsfraksjonen at man ikke ønsker det. Jeg trodde at det viktigste var å sikre at alle skal ha like muligheter. Synes ikke statsråden at det å få til tilskudds- og fondsordninger ville være en god løsning for å sikre at vi får fortgang i utbygging med universell utforming?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-13:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg må vel allikevel si at jeg synes det var litt vage meldinger fra statsråden. Det jeg er helt enig med henne i, er at her skal vi ikke skjære alle over en kam. Men jeg tror den største utfordringen nå er at man får et regelverk som innebærer at de som er hederlige i næringen, altså flertallet, føler at deres behov for å kunne si at de representerer en «ren» næring, også ivaretas. Statsråden var opptatt av rettstrygghet. Man skal ikke frata noen løyvet uten en individuell behandling, og det skal ikke være basert på medieoppslag. Det er jeg helt enig i. Men jeg tror nok at hvis man spør rundt omkring, så er nok de fleste enig i at det synes som om rettstryggheten for enkelte er dratt vel langt, slik at man kan holde på selv om det er påvist utenfor enhver tvil at man driver på kanten av loven og løyveregelverket i den enkelte fylkeskommune. Det jeg synes er positivt, er at statsråden nå sa klart fra om at man ville se på taushetsplikten som gjelder mellom de ulike offentlige etater, og at man vil lempe på denne. Det vil bety mye, for faktum er at det å vente på en rettskraftig dom kan ta år. Situasjonen i Oslo er jo slik at politimesteren i Oslo har sagt klart ifra at han helst ikke vil ha anmeldelser i 2008 som går på økonomisk kriminalitet, for det har man faktisk ikke kapasitet til å etterforske. Det i seg selv er jo sterkt, men desto viktigere er det at man kan få effektive sanksjoner mens man må vente på en rettskraftig dom, selvfølgelig ut fra kriterier som også ivaretar rettssikkerheten for den enkelte løyveinnehaver. Jeg skulle gjerne hørt om statsråden mener at loven i seg selv gir klare nok kriterier for den enkelte løyvemyndighet. Jeg skulle gjerne også visst om statsråden er enig i at det må settes strengere krav til løyveinnehaverne og dem som kjører. Jeg skulle også gjerne likt å vite om hun er enig i at man i sterkere grad bør få en mer differensiert ordning når det gjelder sanksjoner. Jeg oppfattet at statsråden er positiv til at dataene som sentralene har, kan lagres, og at disse også kan prøves av andre, relevante myndigheter.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-13:
Jeg synes det har vært en god debatt i den forstand at hvis samferdselsministeren skulle være noe i tvil om hun har Stortinget i ryggen når hun nå iverksetter sitt bebudede arbeid for å få ryddigere forhold i næringen, tror jeg den tvilen skulle være borte for lenge siden. La meg bare kort kommentere noen av innleggene. Først til representanten Helleland, som sa at lovverket og regelverket ikke er problemet – det er håndhevelsen: Ja, jeg tror nok at lovverket og regelverket også må strammes inn i betydelig grad etter det vi har sett i denne saken. Jeg anbefaler virkelig at statsråden går nøye inn i den rapporten som er levert til Oslo kommune av denne arbeidsgruppen, om hvordan man ser for seg et system som ivaretar både rettssikkerheten, muligheten for å drive på en god måte og kontrollaspektet i næringen. Selv om den ikke er oversendt departementet, er jeg sikker på at noen i tilfelle kan sørge for det. Det er verdt å merke seg at denne arbeidsgruppen var bredt sammensatt, med folk fra likningskontoret, fra næringen selv, fra NHO, fra etaten som styrer løyvene i Oslo, mfl. Til representanten Langeland vil jeg bare si at Kristelig Folkeparti var blant dem som tok initiativ til at man i Oslo kommune skulle få en egen sak knyttet til dette, og resultatet av det er jo den arbeidsgrupperapporten som er beskrevet. Det er nå opp til byrådet i Oslo å få fram saken, og jeg håper at representanten Tybring-Gjedde vil sørge for at det sittende byråd, som består av Høyre og Fremskrittspartiet, faktisk får fram saken, slik at det kan bli effektive sanksjoner i tråd med de mulighetene som ligger innenfor dagens regelverk. Det er paradoksalt at man i Oslo har inndratt ett løyve, mens man, som det ble påpekt, i Stavanger, Rogaland, har inndratt langt flere. Det skulle ikke være noen grunn til at det er så ulike proporsjoner når det gjelder de to byene – det burde i tilfelle vært omvendt, tror jeg. Så til slutt vil jeg bare så sterkt jeg kan anmode samferdselsministeren om ikke bare å flikke på dette systemet, men å snu alle steiner, slik at vi får et regelverk og et lovverk som bidrar til at vi får en drosjenæring som fungerer, og som sørger for at alle de som driver ærlig og redelig i dag, også føler at de kan være stolte av sin egen næring. Helt til slutt vil jeg bare utfordre statsråden: Når mener hun at hun politisk sett kan fremme forslag til endringer i dagens regelverk?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-13:
Det verkar som det er stor semje i salen i denne saka om at det er behov for å rydda opp. Det er òg mitt inntrykk når eg har vore på landsmøte i Taxiforbundet og seinast òg på eit møte i Taxi Nord, der ein tek opp problemstillingar knytte opp mot at det skal bli ryddigare og reinslegare forhold, og at me frå styresmaktene si side må ta hovudansvaret for det. Det er sjølvsagt sant. Men taxinæringa bør òg i sterkare grad fokusera på ein del problemstillingar dei sjølve har slite med over tid, og som gjer at dette spørsmålet dukkar opp frå tid til anna. Men så må òg me som politikarar tenkja oss om, om det anbodssystemet som høgresida i Noreg har pressa fram, fungerer etter intensjonen, eller om det fører til at ein blir kreativ på fleire område når det gjeld å få ned prisen. Det kan vera ein gunstig måte å få eit lågt anbod på at ein har litt triksing og fiksing på dette området. Ein skal heller ikkje sjå vekk frå at ein politikk dominert av Framstegspartiet og Høgre har ein del konsekvensar for den konkrete praksisen i ein del næringar når det gjeld rekneskap og det å levera inn anbod. Det som likevel er viktig, er det som no skjer i mitt fylke, Rogaland, der ein inndreg ei rekkje med løyve. Ein kritisk journalistikk har ført til at ein har avslørt ganske mykje misbruk av løyvepolitikken, og frå fylket si side går ein aktivt inn og inndreg løyve. Mi utfordring til Syversen og òg til Hoksrud når det gjeld Oslo, spesielt til Hoksrud og Framstegspartiet, som, i alle fall tidlegare, har styrt denne byen, er: Korfor har ikkje Framstegspartiet aktivt gått inn for å gjera noko med taxinæringa? Dette er jo ikkje første gongen det er trøbbel i Oslo. Det har mange gonger vore trøbbel i Oslo, men eg har ikkje sett at Framstegspartiet har utnytta dei moglegheitene dei har ifølgje den politikken som eksisterer, til å gjere noko aktivt med drosjenæringa. I staden peiker ein på den raud-grøne regjeringa, som sjølvsagt no gjer ein del ting. Men ein har ikkje nytta seg av den moglegheita ein hadde då ein sat i posisjon i Oslo gjennom mange år. Det som skjer i Rogaland no, er at ein tek i bruk dei verkemidla ein allereie har, og som representanten Helleland var inne på. Eg trur at det som no skjer frå Regjeringa si side, er fornuftig. Statsråden har nemnt ei rekkje tiltak som eg forstår det ikkje er noka usemje om her. Det som stod i det førre årets budsjett, var at ein ønskte å sjå nærare på reguleringa av drosjenæringa og å koma med tiltak, eventuelt òg koma til Stortinget for å diskutera dette. Det har ein opna for tidlegare, men om ein gjer det, får ein koma tilbake til. Poenget mitt er at me må alle vera med og ta eit ansvar og sørgja for at våre parti tek ansvar lokalt om det er trøbbel i drosjenæringa, slik som det m.a. er i Oslo. Så skal denne regjeringa, slik som ho har begynt med, rydda opp i det og gjera ein jobb i høve til taxinæringa som andre, føregåande regjeringar ikkje har gjort.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2007-12-13:
Jeg prøvde å belyse noe av problemstillingen i hovedinnlegget mitt nå. Det ene som sies der, er at vi allerede har bevilget 64 mill. kr på neste års budsjett for å bygge opp analysekapasitet ved Rettsmedisinsk institutt. Jeg forklarte også hvorfor posisjonen mener det er av avgjørende betydning at bevishåndtering skal holdes i offentlig regi. Det er rett og slett et prinsipielt standpunkt i forhold til at straffesakskjeden skal være i offentlig regi. Når det gjelder GENA-miljøet, er det naturlig å tenke seg at man får den samme utviklingen i Norge som i andre land som har innført tilsvarende lov, hvor det vil være en større etterspørsel etter en «second opinion» fra forsvarssiden. Det var den økningen jeg sa noen ord om i Rogalands Avis, som representanten tydeligvis har lest – at jeg så for meg at de også kunne få flere henvendelser.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2007-12-13:
For det første har vi allerede bevilget penger til det på neste års budsjett. Der er det tatt høyde for 10 000 nye DNA-profiler. Det er tenkt at Rettsmedisinsk institutt i utgangspunktet skal håndtere den økningen, som altså er en dobling i forhold til dagens register. Det flertallet i komiteen har påpekt, er at det vil være et økende behov noen år fram i tid. I Sverige fikk man en firedobling i løpet av de to første årene. Og det er i forhold til den utfordringen vi da har pekt på Tromsø-miljøet som et mulig alternativ, av to veldig viktige grunner: Den ene er at vi i Norge i dag ikke har noe utdanningsløp for rettsgenetikk. Vi må altså til England eller andre land for å få den kompetansen inn i Norge. Vi så en mulighet for å knytte medisingenetikken i Tromsø opp mot utdanningen i rettsgenetikk. Det kan også være sunt med et akademisk «second opinion»-miljø i tillegg til Rettsmedisinsk institutt, og det påpekte vi også i merknaden. Men det er altså ikke avgjort.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2007-12-13:
Bakgrunnen for at vi sier det, er den høringen vi gjennomførte, ved standard lovprosedyre. Der var det to personer fra Universitetet i Tromsø som sa at det de trengte for å bli operative for rettsgenetikk, var to personer som kunne ta et seksmåneders løp i England. De er allerede i dag medisingenetikere. Det var de som sa de kunne være operative i løpet av august. Så det er de opplysningene vi har basert oss på i den merknaden.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2007-12-13:
Det er slik at Fremskrittspartiet og posisjonspartiene har skrevet seg sammen om en prinsipiell merknad, hvor Fremskrittspartiet er enig med oss på prinsipielt grunnlag om at strafferettskjeden skal utøves i offentlig regi. Mitt problem med den merknaden er at den ikke henger sammen med merknaden hvor Fremskrittspartiet ønsker at bevishåndtering, som f.eks. håndtering av DNA-profiler, kan privatiseres, kan settes ut i privat regi. Hva mener egentlig Fremskrittspartiet? Er det slik at de ikke ser på bevishåndtering i straffesaker som viktig nok til at det er en prinsipiell avklaring rundt det, eller er det i det hele tatt ikke en del av strafferettskjeden? Jeg ønsker at representanten kan avklare hva de egentlig mener i forhold til prinsippet om at strafferettskjeden skal være i offentlig regi.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2007-12-13:
Jeg vil følge opp det svaret representanten Horne gav til meg på forrige spørsmål. Du sier at dere er enig i på et prinsipielt grunnlag at straffesakskjeden skal være i offentlig regi, men så sier du samtidig at det er helt ok å privatisere analysedelen av DNA-profilen. Betyr det da at analysedelen ikke ses på som en viktig bevishåndtering?
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2007-12-13:
Jeg la merke til at representanten i sitt innlegg for så vidt slo fast at straffesakskjeden skal være i offentlig regi. Da finner jeg det noe underlig at Høyre, som eneste parti, ikke er med på denne merknaden i lefsa som vi har jobbet ganske lenge med. Mitt spørsmål er om han kan stadfeste at det er en glipp at de ikke er med på merknaden, for den omhandler kun det ene poenget. Det er det ene spørsmålet. Det andre spørsmålet er: Hvis han så mener at det skal være i offentlig regi, ser ikke representanten da bevishåndtering som så viktig at det ikke skal være i offentlig regi? Jeg skjønner det ikke. For meg er det en logisk brist her, bevishåndtering kan privatiseres, men resten skal være i offentlig regi – jeg skjønner ikke den logikken. Så hvis representanten kan forklare meg hva han egentlig mener, så hadde det vært fint.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2007-12-13:
Debatten bærer preg av at det er lite uenighet på et generelt grunnlag, og at uenigheten kommer i forhold til analysespørsmålet. Det er for så vidt greit nok, og det visste vi om. Jeg tror at alle komiteens medlemmer var fullstendig klar over hva som lå i det. Det jeg prøvde å problematisere i replikkene til både Horne og Dahl, var at de er enige i at strafferettskjeden skal være i offentlig regi, men at en så viktig del som bevishåndtering allikevel kan settes ut – for det er nettopp det det er. Analyse av DNA og opprettelsen av DNA-profil er bevishåndtering – og det er altså greit. Det aksepterer jeg at de mener, men det er jo forskjellen. Oktay Dahl spurte meg om hvorfor Tromsø plutselig var blitt så viktig. Det er ikke slik at flertallet av medlemmene i komiteen kan bestemme at vi nå skal gå for Tromsø. Vi anmoder da Regjeringen om å vurdere det, og det er på bakgrunn av tre momenter. Det ene er at det er en god mulighet til å få et utdanningsløp ved Universitetet i Tromsø, for de har en del andre utdanningsløp, som også inkluderer DNA-teknologi. Jeg tror det er åtte forskjellige retninger, bl.a. medisingenetikken, som er sentral. Det andre momentet er at Tromsø-miljøet kan være operativt i løpet av relativt kort tid. Og det tredje er at det også vil ivareta den «second opinion»-muligheten som vi har lyst til at vi skal ha også i Norge. Så spurte Oktay Dahl om man kunne se annerledes på GENA hvis GENA blir offentlig eid. Jeg har ikke noe imot at GENA blir offentlig eid. Problemet er for så vidt at Universitetet i Stavanger ikke har så mye når det gjelder utdanningsløp innen DNA fra før. Det er derfor vi har pekt på Tromsø. Det kunne ha vært Bergen, for Universitetet i Bergen har også en del utdanningsløp innen DNA, men de har ikke kommet så langt i prosessen som Tromsø, som tross alt har fått vedtatt det. Så har jeg lyst til å kommentere kort at André Oktay Dahl stilte spørsmål til SVs representant med hensyn til om det var noen prinsipiell forskjell på det UDI driver med, og det vi diskuterer her. Ja, jeg mener det er en prinsipiell forskjell på forvaltningsavgjørelser og strafferett – bare så det er sagt. Så kan man alltids problematisere om forskjellen er så stor at den skulle problematiseres på samme måte, men det er ikke det saken i dag handler om. Helt til slutt vil jeg bare si at jeg støtter intensjonene i forslag nr. 1, fra Venstre. Hvis det gjøres om til et oversendelsesforslag, vil jeg anbefale at Arbeiderpartiet i hvert fall går for det.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2007-12-13:
Jeg skal prøve å være kort. Det hadde vært fristende å kommentere hattebruk, men jeg skal la det være. Nå har det for så vidt vært en lang debatt om en relativt uviktig del av dette – hvis en ser helheten i lovforslaget. Allikevel har jeg lyst til å knytte noen kommentarer til den debatten som har vært. Høyre og Fremskrittspartiet forutsetter nærmest at de pengene vi nå har bevilget for neste år, ikke er nok til å møte den kapasitetsøkningen som lovforslaget har sett for seg. Det er en litt snodig tilnærming. Vi har alle erkjent at det er en utfordring å få nok analysekapasitet på plass. Der vi enige. Så er det da en debatt om private eller ikke private laboratorier, om Tromsø eller Stavanger eller bare RMI. Jeg finner grunn til å minne om at i det store bildet er det stor grad av enighet i denne sal om saken. Jeg tror det er viktig å minne oss selv av og til om at noen ganger kan det være greit å la det bli med det.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
Representanten Breen har sagt klart at i forbindelse med denne lovendringen kommer det til å bli et økt behov for analysekapasitet, behovet vil iallfall dobles. Dette er noe RMI i dag ikke har kapasitet til – det er også regjeringspartiene helt enig i. Vi har i dag et laboratorium i Stavanger som har kapasitet, og i Rogalands Avis på lørdag uttalte representanten Breen at de «har ingenting imot GENA», og de er sikre på at med denne nye satsingen kommer GENA til «å få økt tilfang». Da er mitt spørsmål til representanten Breen: Hvilke tiltak vil Breen sette i gang for at f.eks. GENA, altså det laboratoriet som er akkreditert, kan få tilgang på analysekapasitet?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
Det er helt sant som Thomas Breen sier, at vi har skrevet oss sammen med flertallspartiene om en merknad når vi vil understreke at myndighetenes strengeste tvangsutøvelse skal være en offentlig oppgave. Når det gjelder selve analysebiten, har Fremskrittspartiet ingen problem med at hvis det er et lovlig akkreditert laboratorium som kan utføre den biten, er det helt ok for Fremskrittspartiet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
Vi har en lovendring oppe til behandling i dag der det blir tatt stilling til om det skal tillates forskning eller ikke. Fremskrittspartiet står helt klart på den innstillingen som ligger til behandling her i dag. Vi kommer ikke til å forandre noe på den i denne omgang, og vi har ikke fått beskjed fra statsråden om at det kommer noen ny lovendring de neste årene når det gjelder akkurat dette.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
Den strengeste tvangsutøvelsen er en offentlig oppgave, men jeg vil også vise til det som skjer i England, der politiet sikrer spor, akkurat som man gjør i Norge. De leverer selve analysebiten ut til private laboratorier. De kan da kontrollere kvaliteten, og de har raskere levering på det enn det de har fra det offentlige. Slik Fremskrittspartiet ser det, har vi ingen problemer med at selve analysebiten blir gjort av et annet laboratorium.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
I rapporten fra Hareide-utvalget sier man at til man har fått på plass en organisering eller bedre kapasitet på RMI, bør man som en kortsiktig løsning kanskje sende analyseprøvene til våre naboland. Da er mine spørsmål til statsråden: Er det ikke riktig at RMI i dag på grunn av kapasitetsproblemer sender analyseprøver til England eller til Sverige? Hva er den prinsipielle forskjellen på å sende prøvene til utlandet, til våre naboland, og å sende dem til Stavanger?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
Det virker som om statsråden har litt problemer med å svare her, så jeg prøver en gang til. Statsråden sier klart at han ikke kan gi noen garanti for at han ikke i framtiden kommer til å sende prøver til utlandet. Da spør jeg en gang til: Hva er den prinsipielle forskjellen mellom å sende prøvene til utlandet og å sende dem til et laboratorium i Stavanger?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
I forhold til sistnevnte taler, kan jeg kanskje opplyse de tre tilhørerne på galleriet om at Stortinget og Odelstinget i grunnen har blitt enige om å behandle to saker om dette i dag. Derfor er vel den heftigste debatten om det som vi er uenige om. Fremskrittspartiet har gitt ros til Regjeringen for at en endelig kommer med dette forslaget, som Fremskrittspartiet i grunnen har vært forkjemper for tidligere. Vi har hatt en heftig debatt i dag, spesielt om hvem det er som skal utføre analysene. Jeg er overrasket over at flertallet hele tiden skal vise til resultatet som man har oppnådd i Storbritannia. Vi kan ikke unnlate å snakke om hvorfor de har kommet så langt som de har. I de britiske miljøene er det enighet om at flere aktører har gitt sunn konkurranse, noe som har ført til vesentlig raskere analyser og bedre kvalitet på analysene enn da de statlige laboratoriene alene var ansvarlige for rettsgenetikk. Så har jeg lyst til å komme med en liten oppklaring til Thomas Breen i forhold til både replikkordskiftet og det som Thomas Breen var opptatt av, at Fremskrittspartiet hadde vært med på en flertallsmerknad der vi understreker at «myndighetens strengeste tvangsutøvelse skal være en offentlig oppgave. Behandling og analyse av DNA-spor i straffesaker er håndtering av bevismateriale». Dette sier vi i Innst. S. nr. 89. Hvis Thomas Breen hadde lest innstillingen til den saken som vi behandler nå, Innst. O. nr. 23, hadde han sett at det står på side 7: «Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet og Høyre mener at man på prinsipielt grunnlag skal holde selve straffesakskjeden under offentlig regi, herav selve innhentingen av DNA som potensielt bevis i en straffesak. Selve analysen av spormaterialet bør derimot kunne foretas av andre akkrediterte laboratorier, basert på faglige kriterier som naturlig nok må følge de tilsvarende regler for personvern som gjelder laboratorier som er offentlig eide.»
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
Jeg vil vise til den debatten vi hadde i Stortinget om St.prp. nr. 86 for 2006–2007, der vi gav samtykke til å ratifisere konvensjonen om korrupsjon. Det er en viktig sak i arbeidet mot korrupsjon, slik at dette kan unngås. Her i Odelstinget skal vi nå vedta de lovendringene som trengs slik at denne konvensjonen kan tre i kraft. Det er gledelig å kunne si at Norge allerede har vedtatt en del lovendringer som bidrar til å oppfylle konvensjonen, men likevel er det viktige endringer som blir gjort her i dag i kampen mot korrupsjon. Et av lovforslagene går ut på å lovfeste en erstatningsregel for skade voldt ved korrupsjon. Flere av høringsinstansene har tatt opp denne viktige problemstillingen og pekt på en del urimeligheter når det gjelder dette. Dette er da også noe som det har blitt tatt hensyn til i utformingen av loven, og komiteen er glad for at disse høringsuttalelsene har blitt ivaretatt. Det er viktig at det blir tatt forholdsregler for å hindre korrupsjon. Den viktigste plassen dette blir ivaretatt på, er den enkelte arbeidsplass. Dette er i stor grad den enkelte arbeidsgivers ansvar. Har en gode kontrollrutiner og tiltak for å hindre korrupsjon, vil dette virke preventivt, og en har kommet langt for å hindre slik kriminalitet. Det som likevel er viktig å framheve, er at det nå blir vedtatt en modifisert versjon av arbeidsgiveransvaret i forhold til det som lå i høringsutkastet, slik at arbeidsgiver kan bli fri ansvaret der det er sørget for kontrolltiltak. Flere høringsinstanser har i denne saken etterlyst klare vern for ansatte som varsler, såkalte varslere. Selv om et slikt vern er på plass gjennom vedtakelsen av arbeidsmiljøloven, kan vi ikke få gjentatt nok hvor viktig et slikt vern er. Det har jo flere saker i den siste tiden vist. Vi er helt avhengig av varslere i kampen mot kriminalitet. Til slutt vil jeg si at det er positivt at vi nå får på plass disse lovendringene i kampen mot korrupsjon, og jeg er glad for at et samlet storting er så opptatt av dette viktige arbeidet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
For Fremskrittspartiet er denne saken svært viktig, og vi har både under denne og andre justisministere tatt opp utfordringene i forhold til trygghet rundt politiets tjenestemenn og arbeidsmetoder. En annen viktig side av denne saken er trygghet for politiets vitner og informanter. Tryggheten i forhold til politiets metoder og den enkelte politimanns og informants sikkerhet er vesentlig for å kunne bekjempe organisert kriminalitet. Politifolk som jobber «undercover» overfor kriminelle grupper, trenger den beskyttelsen loven her legger opp til. Vissheten om at en del inngangsopplysninger kan holdes tilbake, er viktig for at den enkelte tjenestemann skal kunne gjøre en god jobb uten å risikere liv og helse for seg selv og ikke minst for sin familie. At man i dag får vedtatt denne lovendringen, er et viktig skritt på veien for å øke deres trygghet. Å få på plass denne lovgivningen er også, slik vi ser det, helt nødvendig i internasjonalt politisamarbeid. Internasjonale samarbeidspartnere må i bekjempelsen av alvorlig grenseoverskridende kriminalitet ha tillit til hvordan deres opplysninger behandles. Norsk politi må derfor ha minst like gode regler for beskyttelse av slike opplysninger som man har i de land vi samarbeider med. Fremskrittspartiet mener at rettssikkerheten og grunnleggende rettssikkerhetsprinsipper, som at man skal få imøtegå det som blir anført mot en, fortsatt er ivaretatt etter vedtakelsen av denne loven. Dette fordi domstolen dømmer på grunnlag av de bevis som føres i retten. Når politi og påtalemyndighet velger ikke å føre enkelte bevis, er det lite behov for at forsvarer eller tiltalte får opplysninger av denne art. Fremskrittspartiet er nå likevel villig til å gå litt lenger enn resten av komiteen. Vi er enig i at man bør kreve en viss alvorlighetsgrad for å bruke unntakene i straffeprosessloven § 242a, og vi støtter derfor kravet om at unntaket etter første ledd kun kan brukes i saker hvor man risikerer fengselsstraff på 5 år eller mer. Fremskrittspartiet mener imidlertid det bør kunne tas hensyn til om maksimumsstraffen kan forhøyes. Bakgrunnen for dette er at vi mener alvorlighetsgraden i seg selv er høyere når man gjentar en forbrytelse. Viktigere er det likevel at flere mindre forhold kan være et ledd i alvorlig og omfattende organisert kriminalitet. Til slutt: På bakgrunn av at denne saken er viktig, og reiser en del prinsipielle spørsmål, er også vi glad for at vi i dag har en så samlet komite, og at det blir satt ned et utvalg som skal gjennomgå reglene for dokumentinnsyn og andre spørsmål vedrørende de nye metodene som politiet har fått mulighet til å bruke. Jeg vil til slutt ta opp mindretallsforslagene fra Fremskrittspartiet i innstillingen.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
Det er en allsidig saksliste vi har på kartet for Odelstinget i dag! Når det gjelder denne saken, er Fremskrittspartiet glad for at de nye fusjonsreglene blir behandlet i Odelstinget før fristen for gjennomføring, som altså er den 15. desember. Det er jo bare to dager til. Under komiteens behandling av lovforslaget har vi tatt opp to forhold, og ett av disse har betydning for om de nye reglene egentlig kan brukes i Norge i det hele tatt. Det første forholdet gjelder trekantfusjoner, noe Regjeringen ikke foreslo at det skulle åpnes for. Fremskrittspartiet vil påpeke at en stor andel av selskapene som er notert på Oslo Børs, er holdingselskaper, og for disse og andre holdingselskaper vil det være viktig at det åpnes også for trekantfusjoner. Dersom dette ikke gjøres, vil grenseoverskridende fusjoner som involverer norske holdingselskaper, bli unødvendig tungvinte og svært kostnadskrevende. Vi kan ikke se hvorfor man ikke ved en ørliten endring av aksjeloven kan legge til rette for trekantfusjoner, i tilfelle dette kan bli aktuelt senere, f.eks. hvis noen andre EØS-land åpner for denne fusjonsformen, som næringslivet selv mener er en gunstig ordning. Trekantfusjon er i tillegg et praktisk hjelpemiddel ved oppkjøp av utenlandske selskaper, og jeg klarer ikke å dele den motviljen og redselen for å åpne for trekantfusjon som flertallet her i dag har. Det andre forholdet Fremskrittspartiet har tatt opp, gjelder de skattemessige forholdene rundt fusjoner over landegrensene. Flere høringsinstanser har etterlyst slike tilpassede skatteregler. Det direktivet som vi i dag gjennomfører, ble vedtatt i EU høsten 2005 og har vært kjent for departementet lenge. Derfor hadde vi gjerne sett at det kom forslag om tilpassede skatteregler samtidig med de aksjerettslige reglene. Saken er jo at disse to regelsettene går hånd i hånd. Bedriftene bruker fusjonsordningen fordi den er både kommersielt og skattemessig gunstig. Har man ikke skattereglene på plass, blir loven så godt som ubrukelig i praksis, og da har det jo liten hensikt å vedta den. Finansministeren sa i sitt svarbrev på spørsmål fra meg at skatteregler om fusjon over landegrensene vil komme i 2008, og vi håper da at hun foreslår noen regler som gjør at norske bedrifter får mulighet til å bruke fusjonsreglene slik de er tenkt å virke, nemlig til å «bidra til integrasjon av de europeiske markeder og gjøre det europeiske næringslivet mer fleksibelt og konkurransedyktig», som det står i direktivet. Dessuten krever EØS-avtalen at vi ikke forskjellsbehandler fusjoner som skjer i Norge på den ene siden, og fusjoner som skjer over landegrensene. Dagens regler innebærer nemlig en slik forskjellsbehandling. Til slutt vil jeg få ta opp det mindretallsforslaget som framgår av innstillingen.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
Bare la oss slå fast at Fremskrittspartiet er helt enig i at dette er en veldig viktig sak, og vi er veldig glad for det arbeidet som Regjeringen gjør i denne saken. Likevel er ikke Regjeringen villig til å gjøre noe med grensen på 20 G og den forskjellen det blir mellom flere søsken og enebarn, når vi har denne saken til behandling i dag. Statsråden har selv sagt at han er fullt klar over den problemstillingen, men at han må ha et bedre grunnlag for å gjøre noe med det. Mitt spørsmål til statsråden blir da: Vi har denne saken til behandling i dag, men hvilket annet grunnlag må statsråden ha for å kunne gjøre noe med dette i revidert nasjonalbudsjett? Hvorfor kan ikke statsråden gjøre noe med denne forskjellsbehandlingen i dag når vi behandler denne loven?
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-12-13:
Rettsmedisinsk institutt, RMI, pluss miljøet i Tromsø vil, slik flertallet sier det, gi tilstrekkelig samlet analysekapasitet i løpet av 2008. Kan representanten Breen definere hva som ligger i begrepet operativ når det gjelder miljøet i Tromsø? Oppfatter han det som tilstrekkelig at Tromsø eventuelt håndterer ca. 10 pst. av analysearbeidet, forutsatt at operativ da betyr at man har fått på plass lokale, kompetanse, akkreditering osv. Og kan representanten Breen eventuelt garantere at tilstrekkelig analysekapasitet er på plass på RMI i løpet av 2008, hvis Tromsø mot formodning heller ikke klarer å håndtere de 10 pst. som de selv har sagt at de kan håndtere i løpet av 2008?
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-12-13:
Jeg vil gjerne gjenta spørsmålet om hva man legger i begrepet operativ. Det sies fra flertallets side at Tromsø vil være operativ i løpet av 2008, og da vil jeg gjerne ha en klar definisjon på hva operativ betyr. Hvis man skal kunne regne Tromsø som operativ, betyr det at man skal ha lokaler og kompetanse på plass, og være akkreditert og klar til å foreta det nødvendige analysearbeidet?
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-12-13:
Representanten Breen medgav at han har brukt mye tid på å jobbe med denne saken, og brukt mye tid på å skrive merknadene. Da regner jeg også med at representanten Breen fulgte med på hva representanten fra Fremskrittspartiet svarte i sted på et tilsvarende spørsmål. Det var et godt svar på et noe uklart spørsmål. Jeg kan bare gjenta det hun faktisk sa. Det er også sånn at hvis man blar litt i innstillingen, vil man se at vi sier akkurat det samme, det er bare det at vi ikke vil være med på merknader som sier at man utelukker private analyser. Og da må jeg stille spørsmål tilbake, som saksordføreren kan svare på i et senere innlegg: Hvordan kan det ha seg at man har en helt annen prinsipiell holdning til det å sende f.eks. DNA-analyser i utlendingssaker/familiegjenforeningssaker til England, eventuelt private laboratorier? Der har jeg store problemer med å se den prinsipielle holdningen som man forsøker å innta her.
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-12-13:
Det er et paradoks at man stiller langt lavere krav til en offentlig eid institusjon som i løpet av 20 år ikke har greid å bli akkreditert, ikke kan godtgjøre at den driver kostnadseffektivt, og ikke har tatt initiativ til utdanning i rettsgenetikk. Det synes jeg er det spesielle. Det er den holdningen man har hatt i forhold til GENAs gjentatte oppfordring om å få lov til å komme inn her. Dere har ikke skrevet det i merknadene fra flertallets side, men det er ingen tvil om at man forskjellsbehandler RMI, som er vesentlig dårligere skikket enn det faktisk GENA er til analysearbeid, i forhold til å være akkreditert, i forhold til å etablere utdanningstilbud. Jeg trodde tross alt til syvende og sist at kvalitet var det viktigste også for Arbeiderpartiet.
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-12-13:
Det sier seg vel egentlig selv, siden Høyre var det første partiet som nevnte dette miljøet overhodet, og det først kom inn som en del i sluttbehandlingen i komiteen og i diverse oppslag i Nordlys. Men det er jo grunn til å bemerke at det er et flertall i denne sal, som sitter i regjering, som til nå ikke har vært interessert i å jobbe for Tromsø. Det har vi påpekt. Og jeg forutsetter at Regjeringen sørger for at intensjonene man har med merknadene om at det skal være operativt i løpet av 2008, følges opp, at man bevilger penger f.eks. i revidert nasjonalbudsjett, sørger for at det er nok kompetanse, og at det etableres et tilbud utover det som er, med én person, som eventuelt skal reise til England og få et lite kurs. Det er selvfølgelig ikke tilstrekkelig, men hvis Regjeringen tar mål av seg til å gjennomføre de tingene man har nevnt f.eks. i Nordlys, er jeg veldig trygg på at det kommer til å bli gjennomført. Og det kommer vi til å applaudere fra Høyres side.