Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2000-11-14:
Arbeidet for å fremme menneskerettigheter i Norge så vel som internasjonalt er en meget viktig del av Regjeringens politikk. Ved fremleggelsen av handlingsplanen har Norge fulgt opp vedtaket fra FNs menneskerettighetskonferanse i Wien i 1993, der alle land ble invitert til å utarbeide nasjonale handlingsplaner for menneskerettigheter. Vår nasjonale og vår internasjonale innsats må gå hånd i hånd, slik at norsk menneskerettighetspolitikk blir mest mulig helhetlig. Handlingsplanen vil være et konkret bidrag i arbeidet for å sikre best mulig gjennomføring av menneskerettighetene også internasjonalt. For ytterligere å styrke menneskerettighetenes stilling i Norge vil Regjeringen – etter en grundig utredning – fremme forslag om innarbeiding i norsk rett av FNs barnekonvensjon, FNs kvinnekonvensjon og FNs konvensjoner mot tortur og rasediskriminering. De frivillige organisasjonene spiller en viktig rolle i arbeidet for å fremme respekten for menneskerettighetene. Regjeringen er glad for den dialogen som har funnet sted med disse organisasjonene under utarbeidelsen av handlingsplanen, og ønsker å videreføre dette samarbeidet også under gjennomføringen av planen. Regjeringen legger stor vekt på den positive mottakelsen handlingsplanen for menneskerettigheter har fått i utenrikskomiteen. Det at komiteen i all hovedsak støtter handlingsplanen, gir planen stor tyngde. Når det gjelder nasjonale tiltak, viser jeg til at utenrikskomiteen i hovedsak er tilfreds med de tiltak som er iverksatt og planlagt med hensyn til å styrke forskning, informasjon, undervisning og utdanning om menneskerettigheter. Komiteen støtter også tanken om å opprette en nasjonal institusjon for menneskerettigheter og viser til at denne institusjonen skal legges til det nåværende Institutt for menneskerettigheter i Oslo. Regjeringen vil arbeide videre med organisatoriske og finansielle forhold rundt dette instituttet med henblikk på etablering av en nasjonal institusjon for menneskerettigheter i 2001. Det er videre gledelig at utenrikskomiteen gir sin støtte til arbeidet med å styrke det internasjonale regelverket for urfolk. Det er også svært gledelig at komiteens flertall er enig i forslaget om opprettelse av et kompetansesenter for urfolksrettigheter i Norge. Som et urfolk står samene i en særstilling her til lands. Blant flere tiltak vil Regjeringen fortsette arbeidet med overføring av myndighet fra departementene til Sametinget. Regjeringen vil videre legge fram en stortingsmelding om nasjonale minoriteter, der det redegjøres nærmere for de prinsipper og mål som bør være utgangspunktet for arbeidet på dette viktige feltet. Norge må fortsatt være i første rekke når det gjelder kampen mot rasisme. FN har vedtatt at det skal holdes en verdenskonferanse mot rasisme neste år. Det er allerede nedsatt en komite som forbereder vår deltakelse på denne konferansen. I denne komiteen er berørte departementer, institusjoner og frivillige organisasjoner godt representert. Den andre konferansen som representanten Bondevik spurte om, ble avholdt i oktober i år med aktiv norsk deltakelse. For å styrke menneskerettighetene internasjonalt er det viktig at Norge støtter arbeidet til internasjonale organisasjoner, som FN, Europarådet og OSSE. Vi må også gi støtte til innsatsen for å gi forpliktende internasjonale menneskerettighetskonvensjoner størst mulig gjennomslagskraft. Det er spesielt viktig å bidra til at virksomheten til de overvåkingsmekanismer som er opprettet i medhold av enkelte av konvensjonene, blir mest mulig effektive. I det internasjonale arbeidet legger Norge avgjørende vekt på kampen mot dødsstraff og tortur. Dette avspeiles bl.a. i vårt virke i FN og andre multilaterale organisasjoner. Vi har også tatt opp bruken av dødsstraff i bilaterale samtaler med en rekke andre stater, deriblant USA. Erfaringsmessig har det imidlertid vist seg nødvendig å kombinere en fast prinsipiell holdning med et nyansert valg av virkemidler. En annen strategi vil lett kunne føre til at det internasjonale arbeidet mot dødsstraff svekkes. Norge støtter også opp om arbeidet for å styrke internasjonal strafferett. Vi har ratifisert Roma-vedtektene om opprettelsen av Den internasjonale straffedomstol. Denne domstolen skal bl.a. ha jurisdiksjon i saker vedrørende folkemord, krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Regjeringen er glad for at utenrikskomiteens flertall støtter en dreining mot rettighetsfokusering av bistanden. Ved at det tas et slikt utgangspunkt kan bistanden i større grad bidra til fremme av menneskerettighetene. Man vil for øvrig nøye iaktta hensynet til menneskerettigheter i utformingen av bistandspolitiske initiativ og programmer. For Regjeringen er det viktig at næringslivets økte engasjement i utlandet følges av en økt bevissthet om menneskerettighetene. Regjeringen går derfor inn for å etablere et pilotprosjekt for utvikling av nye ordninger for rapportering, overvåking og verifisering av næringslivets rolle i tilknytning til menneskerettighetene. Det vil her være fokus på frivillige ordninger. Pilotprosjektet vil måtte gjennomføres i nært samarbeid med næringslivet og næringslivets organisasjoner. I tillegg tar Regjeringen sikte på å videreføre arbeidet i Det konsultative organ for menneskerettigheter og norsk økonomisk engasjement i utlandet – KOMpakt – som utgjør et viktig forum for dialog om menneskerettighetsspørsmål med representanter for næringslivet. Handlingsplanen for menneskerettigheter inneholder et stort antall tiltak, både nasjonalt og internasjonalt. Det vil derfor måtte være den enkelte fagstatsråds ansvar at planen blir gjennomført på respektive ansvarsområder. Som utenriksminister vil jeg ha et særlig ansvar for at den internasjonale delen av handlingsplanen blir fulgt opp. Jeg vil samtidig ta et ansvar for at det blir rapportert om den nasjonale oppfølgingen av planen. Jeg har lagt merke til at man i debatten har kommentert Regjeringens måte å organisere dette arbeidet på. Vi har valgt ikke å ha en egen menneskerettighetsminister, men har lagt området inn under utenriksministeren. Vi mener det gir tyngde til det arbeidet som vi skal gjøre, og som vi anser for å være en meget viktig del av utenrikspolitikken. Dette har vi for øvrig allerede ført ut i praksis, f. eks. i det arbeidet som vi gjorde i Jugoslavia, og i det vi nå viderefører i Midtøsten. Vi vil med tyngde videreføre alt det som står i handlingsplanen, og som er spesielt understreket av utenrikskomiteen.