Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2011-02-22:
Også eg vil takka fiskeri- og kystministeren for ei god og balansert havbrukspolitisk utgreiing der moglegheitene og utfordringane, betydinga og potensialet vart synleggjorde. Verdas befolkning vil vera på om lag 9,5 milliardar i 2050, og det vert anslått at over 1 milliard lever under sveltegrensa i dag. Vi bør ha ein ambisjon om at svolten skal utryddast. Det betyr at matproduksjonen må auka med minst 50 pst. på dei fire tiåra det er fram til 2050. Ved sida av arbeidet for å stoppa eller bremsa den menneskeskapte globale oppvarminga er dette den viktigaste fellesoppgåva kloden vår står overfor. Er strategien for å auka verdas matproduksjon med 50 pst. auka spesialisering, auka industrialisering, å ta marginale område i bruk – eller alt dette? Verda må satsa på å utnytta mangfaldet i matproduksjonen, både på land og i vatn, bygd på berekraftige produksjonsmåtar. Eg er glad for at regjeringa har store visjonar og mål for den norske sjømatnæringa. Visjonen vår er at Noreg skal verta den fremste sjømatnasjonen i verda. Vi har gode moglegheiter til å utnytte ressursane våre endå betre, og om vi og sjømatnæringa tek dei rette grepa, kan sjømatnæringa verta «den nye olja». Visjonen vår utfordrar både næringa og styresmaktene til å tenkja nøye gjennom kva det inneber å vera den beste sjømatnasjonen i verda. Eg er glad for at statsråden og departementet har engasjert seg for å konkretisera og omsetja visjonen til handlingar og nye tiltak som skal lyfta sjømatnæringa endå lenger fram. Meir enn 95 pst. av sjømaten som vert produsert i Noreg, vert eksportert til marknader over heile verda. Det betyr at vi berre forbrukar 5 pst. i Noreg. Her ligg ein stort marknad for kortreist mat, og reiselivsnæringa må sjå moglegheitene til å selja merkevara laks og òg andre fiskeslag til både utanlandske og innanlandske turistar. Samstundes vil det vera både sunt og bra for folkehelsa at nordmenn et meir fisk. Eg er difor spesielt glad for tiltaket Fiskesprell, der vi får inn gode smaksopplevingar og god påverknad, alt frå barnehagealder, til å eta meir fisk. Sjømat er ein av våre største eksportartiklar etter olje og gass. Fjorårets eksport tilsvarte at det i heile fjor vart ete 37 millionar sjømatmåltid frå Noreg kvar dag. Det vil seia at dersom alt vi produserer, vart sendt til Sverige, måtte kvar einaste svenske ete fire sjømatmåltid kvar dag, heile året! Eg vil avslutningsvis understreka noko som etter mitt syn ikkje alltid kjem fram, men som eg er glad for at ministeren nemnde i sitt innlegg, og det gjeld arbeidsplassar som er knytte til denne næringa. Som kjent er det havbruk i 150 av kommunane våre, og det er viktige distriktsarbeidsplassar knytte til dei einskilde havbruka. Det er med på å halde oppe sysselsetjinga og busetnaden i kommunane. Difor er det viktig at det framleis vert lagt til rette for denne viktige næringa også i åra som kjem, med utgangspunkt i berekraftige rammer for vekst. Ein av dei viktigaste oppgåvene vert å etablera politisk forankra grenseverdiar for kva som er miljømessig berekraftig. Etter å ha høyrt representantane frå Framstegspartiet i dag ser eg at vi har visse utfordringar med å koma i mål her. Forvaltninga må byggja på best mogleg tilgjengleg kunnskap og føre var-prinsippet, og målet i berekraftstrategien er at havbruk ikkje skal bidra til varige endringar i dei genetiske eigenskapane til villfiskbestanden. Då må vi ha kontroll på og kunnskap om rømming, lakselus og sjukdom, forureining og utslepp. Det handlar til sjuande og sist om kor store miljøavtrykk vi er villige til å godta.