Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2003-11-27:
Den ryggsekken vi diskuterer i dag, vil på sikt gi neste generasjon en ny og ekstra dimensjon i forhold til begrepet kunst og kultur. Jeg tror det utvidede kulturbegrepet med denne satsingen virkelig vil bli utvidet. Bare det at alle norske skolebarn skal få profesjonell hjelp til å orientere seg i et vidt kulturlandskap, og skal få hjelp til å bli utøvere på mange spennende kulturområder, er et viktig løft i norsk skole. For første gang slår Stortinget fast at alle norske barn skal få bli både kulturkonsumenter og utøvere innenfor grunnskolens ramme. Fra Arbeiderpartiets side er vi opptatt av at dagens kulturskoler skal være en av bærebjelkene i denne satsingen. Kulturskolens verdier skal legges opp i kulturskolesekken. Arbeiderpartiet ønsker at kulturskolen skal være tilrettelegger og samarbeidspartner i de prosjekt som Den kulturelle skolesekken skal bestå av. Arbeiderpartiet mener at et samlet storting gjennom dagens satsing har et felles ansvar for at kulturskolene har nødvendig økonomi, finansiell ryggrad til å være en pådriver for at alle – jeg gjentar alle – norske skolebarn skal få kulturopplevelser i sin skolehverdag. I dag står det en lang kø, en lang rekke av skolebarn, foran døra til kulturskolen. Tusenvis av norske unger slipper ikke inn. Her er ventelister, her er et ønske om å få delta, men pengene mangler. Dette gjør Stortinget noe med i dag, og det er jeg veldig glad for. Familie-, kultur- og administrasjonskomiteen har nå til behandling stortingsmeldingen Ei blot til Lyst. Kulturskolene har endelig blitt synlig i det politiske landskapet. Det er to forhold som jeg har lyst til å ta opp, to forhold som ikke har fått stort fokus i debatten, for det første skolesekkens unike mulighet til å skape vinnere, til å skape andre vinnere – på andre områder – enn dem som er enere i basisfagene. Jeg tror Den kulturelle skolesekken vil kunne gi en stor elevgruppe nye arenaer til å hevde seg på. Jeg tror en ny gruppe elever vil finne sin nisje i skolestua der de kan vise talent, selv om det ikke er i matte, norsk eller engelsk. Dette handler virkelig om å høyne kvaliteten i norsk skole. Det andre forholdet jeg vil peke på, er den enkelte skoles mulighet til å skape gode allianser med museumssektoren og kulturminnevernet. For meg er dette et område hvor barn kan gis nye muligheter til å bli kjent med sin lokale kulturarv, både i små lokalsamfunn og i større byer. Dette fordrer at vi tør satse på museumspedagoger, som på en profesjonell og pedagogisk god måte kan lage opplegg for de ulike alderstrinnene. Den kulturelle skolesekken gir skolene en unik mulighet til å lære barn deres nære og fjerne historie. Slik kunnskap er med på å gi barn trygghet om egen identitet og kjennskap til sine røtter i det området de vokser opp i. På museumsfeltet er det en utfordring å øke formidlingskompetansen. Det er også en utfordring å skape samarbeidsrelasjoner til kulturminnevernet og lokale organisasjoner som driver innenfor kulturminneområdet. Arbeiderpartiet er opptatt av at norske barn skal være stolte av sin lokale historie og kjenne sine røtter. Avslutningsvis vil jeg uttrykke et ønske om at satsingen på Den kulturelle skolesekken vil fjerne køene foran kulturskoledøra og være med på å gi norske unger nye verdier og en mer spennende skolehverdag. I mange år har politikerne kranglet om pris, mens ungene har vært opptatt av hvor lenge de må stå i kø. La oss nå slippe ungene til!