trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Det er en kjempeutfordring hvis noen får inntrykk av at en blir anbefalt å ikke anmelde denne typen alvorlige overgrep. Det er helt avgjørende for at vi kan gjøre en jobb på dette området at folk faktisk anmelder. Da er det også avgjørende at de føler at de blir tatt imot på en god måte, med kompetanse fra politiets side, at avhøret skjer i en sånn form at de føler seg godt ivaretatt. Det kan godt være at det er et mulig forbedringspotensial å se nærmere på hvordan disse avhørene tas. Men samtidig er det veldig mange som er profesjonelle og gode i den avhørssituasjonen, så jeg er ikke helt sikker på om det er det som fører til at personer ikke anmelder. Jeg tror det er en rekke andre årsaker, som også går på holdninger, som også går på skyldfølelse, som også går på andre ting som det er viktig at vi som samfunn snakker åpent om, som at vi er tydelige på at det faktisk er bare én som har skyld i en voldtekt, og det er den som voldtar – det er ingen andre. Også dette at en kjenner at en blir godt ivaretatt. Vi jobber nå med, som jeg nevnte tidligere, en gjennomgang av offeromsorgen – det at du får en oppfølging etter at du har vært hos politiet. En støtte rundt det arbeidet, tror jeg det er viktig å følge opp videre.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Jeg er enig i alle de innspillene som kommer fra representanten. Det er ting som vi nå ser nærmere på, ikke minst i forbindelse med arbeidet med oppfølging av ofre. Veldig ofte hører vi om situasjoner hvor de som kommer seg gjennom alle tabuene og alle de andre vanskelige mentale utfordringene i tillegg, og så kommer til anmeldelsessituasjonen, på en måte føler at de blir værende helt alene etterpå. Det er en helt umulig situasjon og en belastning for vedkommende som er utsatt for et sånt overgrep, som er helt urimelig. Derfor er jeg tilhenger av å tenke bredt når det gjelder oppfølgingen etter anmeldelse. Derfor går vi nå gjennom både RKK-ene og andre måter å organisere oppfølging av ofre på. Blant annet har de i Trondheim et prosjekt hvor de samarbeider nært med kommunen for å sikre oppfølgingen av personer som er utsatt for vold i nære relasjoner, men også voldtekt, at de skal få en støtte og bistand oppover – at man har et kontaktpunkt opp mot helsetjenesten for å sikre at man får den støtten som er nødvendig gjennom hele dette løpet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Politiet er en rammestyrt virksomhet. Det betyr at politiet skal gjennomføre de oppgavene de er pålagt innenfor de rammene som politiet til enhver tid får. De rammene blir fastsatt av Stortinget i de årlige budsjettbehandlingene. Det er helt åpenbart at det er enkelte politidistrikt som vil bli utfordret mer enn andre politidistrikt når det blir mer snøscooterkjøring, og det er en politioppgave på linje med alle andre politioppgaver å sørge for at den virksomheten som skjer innenfor det enkelte politidistrikt, blir ivaretatt på en god måte og innenfor de rammene som er fastsatt av Stortinget.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Den typen beregninger er ikke gjort konkret, og det er også veldig vanskelig å gjøre konkret, fordi det allerede i dag er flere politidistrikter som har kapasitet til å gjennomføre scooterkontroller og undersøke forhold rundt ulovlig snøscooterkjøring. Omfanget vil nok øke av antall snøscootere, naturligvis, når en får muligheten til å kjøre lovlig, men det vil fortsatt være politiets oppgave innenfor de rammene de får tildelt, å prioritere det arbeidet som de mener er viktigst. Da er det åpenbart at politiet skal følge de rammene som Stortinget har vedtatt, også innenfor dette området. Jeg legger til grunn at politidistriktene gjør det som er nødvendig for å sikre at en har så god kontroll som det er mulig å ha innenfor de rammene som ligger.
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-05-06:
FN rettet senest i fjor sviende kritikk mot det norske rettsvesenets behandling av voldtektssaker. For mange henlegges, og straffeutmålingen er for mild. Svært ofte tar det for lang tid før politiet tar tak i saken, og etterforskningen er for lemfeldig. Politiførstebetjent ved avsnitt for seksualforbrytelser i Oslo har i dag elleve stillinger i minus, men ingen penger til å utlyse dem. I en rettsvurdering etter en gruppevoldtekt står det å lese: «Retten feller ingen moralsk dom over kvinnen, men konstaterer at hun i beruset tilstand ikke er fremmed for å kunne ha sex med menn hun ikke kjenner så godt. Dette har bevismessig betydning i relasjon til å forstå hennes handlemåte i forhold til de tiltalte.» Holdninger som dette er med på å gjøre at mange ofre opplever møtet med rettssystemet som belastende og problematisk, og er ikke med på å bedre holdningene til voldtekt i samfunnet. Hva vil justisministeren gjøre med de åpenbare utfordringene vi ser i politiets og rettssystemets arbeid med voldtektssaker?
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-05-06:
«For å verne de viktigste laksebestandene har Stortinget vedtatt et særskilt beskyttelsesregime innenfor 52 laksevassdrag og 29 nasjonale laksefjorder. Målet er at vilkårene for villaksen og laksebestandene som inngår i ordningen, skal styrkes og beskyttes mot inngrep og aktiviteter. Hvordan arbeider statsråden for å beskytte laksefjordene, og hvordan vil statsråden styrke villaksbestandens vilkår i møte med industri og andre aktiviteter i de nærliggende kyst- og fjordområdene?»
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-05-06:
Takk for svaret fra statsråden. Elisabeth Aspaker sier i et svar angående sjødeponi 5. mars i fjor at «føre-var-prinsippet er uhyre viktig» for regjeringen. Det vil være naturlig å se dette føre-var-prinsippet i sammenheng med målsettingene knyttet til EUs vanndirektiv, som Stortinget har besluttet å ta inn i lovgivningen. Vanndirektivets mål er å beskytte og om nødvendig forbedre miljøtilstanden i alle elver, innsjøer, grunnvann og kystnære områder. Forurensning skal fjernes, og andre tiltak skal settes inn der det trengs for å styrke miljøtilstanden gjennom målrettede tiltak. Dette er viktige elementer også i den videre forvaltningen omkring våre nasjonale laksefjorder. Deler klima- og miljøministeren fiskeriministerens synspunkt på føre-var-prinsippets plassering og rolle i politikken? Og på hvilken måte arbeider statsråden for å sikre at et slikt føre-var-prinsipp blir ivaretatt i arbeidet med å imøtekomme målsettingene i EUs vanndirektiv og i arbeidet med å forvalte villaksbestanden?
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-05-06:
Representantene Bård Vegar Solhjell og Ola Elvestuen har levert et representantforslag der de ber om at det etableres en praksis om at saker som omhandler store gruveutbygginger der vesentlige interesser står mot hverandre, skal legges fram for Stortinget til endelig avgjørelse. Samtidig er det et viktig spørsmål knyttet til fjorddeponi som går på om Norge fortsatt skal være et av få land i verden som tillater slik aktivitet, eller om vi skal følge den praksis som de fleste andre land som vi ellers liker å sammenligne oss med, har på dette feltet. Dette gjør at debatten i Stortinget om fjorddeponi og gruvevirksomhet er av stor viktighet for saken i Førdefjorden og Repparfjorden, men også framtidige saker av lignende art. Nå er jo saken i Førdefjorden avgjort allerede, men Repparfjordsaken ligger ennå til behandling. Kan statsråden garantere at utslippstillatelsen til Repparfjorden ikke vil bli avgjort før etter at representantforslaget fra Solhjell og Elvestuen har vært til debatt og blitt tatt stilling til av Stortinget?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-05-06:
Jeg er glad for at justisministeren har fokus på dette, og at han har et engasjement på området. Det gjelder imidlertid å komme seg fra ord til handling, spesielt innenfor denne viktige saken. Vi vet at i løpet av dette året vil det finne sted mellom 8 000 og 16 000 voldtekter eller voldtektsforsøk i Norge. Justisministeren har nå sagt noe om hvilke tiltak justisministeren mener bør følges opp. Samtidig forteller Bergstø at det står ledige stillinger i politiet knyttet til dette, og vi vet at denne regjeringa har lagt opp til et effektivitetskutt i alle sektorer, som kanskje kan ha fått betydning for etterforskningskapasiteten. Men jeg vil gjerne utfordre justisministeren på hvilke konkrete tiltak som er gjort fra justisministerens side for å bedre etterforskningskvaliteten. Hva er det som ligger i det ordet?
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2015-05-06:
Jeg har et spørsmål til klima- og miljøministeren. I et forsøk på å forsvare en klimaminister i hardt vær uttalte statsministeren til Aftenposten i oktober i fjor: «Det er tøffere å stå på for klimaet i en regjering hvor noen ikke er så opptatt av det.» I samme avis kunne vi i forrige uke lese at finansminister Siv Jensen offentliggjorde at det var hun som var «noen». Hun innrømmet å være det vi kaller en klimaskeptiker. Tord Lien ble utfordret på dette i forrige spørretime, og jeg mener at også statsråd Sundtoft må utfordres i dag. Jeg kan godt forstå at statsrådens rolle er utfordrende, og at det er komplisert å få tatt de store grepene på klima når ikke alle i regjeringen er så opptatt av det, og faktisk ikke mener at klimaendringene er noe problem. Mitt spørsmål i lys av det som har kommet fram om finansministerens klimaposisjon, er: Er statsråden enig i at Finansdepartementet er et viktig departement i klimasammenheng? Eller for å si det på en annen måte: Vil statsråden si seg enig i at det kan være komplisert og vanskelig å få gjennomført politikk som Finansdepartementet og finansministeren er imot?
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2015-05-06:
Jeg registrerer at statsråden ikke synes det er problematisk at finansministeren ikke tror på klimaendringene, men det får nå stå for seg selv. Jeg skjønner at hun ikke har lyst til å gå til angrep på egen statsråd her i Stortinget. Men jeg tror at klimaministeren må forstå at mange av oss blir bekymret når finansministeren står fram som klimaskeptiker, noe som også har fått stor oppmerksomhet i internasjonale media. Nå i 2015 har vi et viktig år med internasjonale klimaforhandlinger, og da lurer jeg på: Hvordan mener klimaministeren at finansministerens synspunkter vil påvirke Norges troverdighet i klimaforhandlingene?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2015-05-06:
Jeg var av de mange, som jeg tror inkluderer klimaministeren, som syntes det var pinlig at internasjonale aviser over hele verden i forrige uke skrev at nr. 2 i den norske regjering svarte et uforbeholdent ja da hun ble spurt om hun var i tvil om klimaendringene. Men mer enn pinlig er det jo fryktelig alvorlig at vi har et regjeringsparti som fortsatt ikke tar inn over seg kunnskap. Jeg tror alle skjønner at det er vanskelig å mobilisere politisk vilje til å løse et problem som man ikke tror eksisterer. Dette handler ikke om tro, dette handler om vitenskap. Jeg tror en helseminister aldri hadde godtatt at f.eks. kunnskapsministeren hadde sådd tvil om medisin hadde en virkning. Dette er en fryktelig farlig lek med kunnskap. Jeg vil gi klimaministeren én sjanse til: Kan hun ta uforbeholden avstand fra det finansministeren sa i Aftenposten i forrige uke? Det er fra min side i utgangspunktet et ja- eller nei-spørsmål.
Trine Skei Grande (Venstre), 2015-05-06:
«Venstre og statsministeren er enige om behovet for et grønt skifte. Vi har 15 år på å bidra til å nå målene for 2030. Det betyr at det haster med grønne investeringer som skal bidra til effektive klimakutt. Hvilke investeringer mener statsministeren blir de viktigste å prioritere de nærmeste årene?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2015-05-06:
Jeg vil takke statsministeren for et veldig godt svar, og med mange gode lister, som hun sikkert også har fått god inspirasjon til å lage. Jeg syns det er spesielt spennende det hun sier om å lage en strategi for grønn konkurransekraft, for det vi investerer i nå, tar det lang tid før vi kan høste. Hvis vi skal ha en aktiv industripolitikk, en aktiv næringspolitikk, så handler ikke det bare om å velge ut næringer, å velge ut de som går bra, men om å sørge for at norsk næringsliv investerer i de grønne sektorene, slik at vi kan høste av det om de 15 årene som vi egentlig har på oss til å nå de omstillingene vi skal ha. Så mitt oppfølgingsspørsmål til statsministeren er om en kommer til å lage en strategi for investeringer også i den strategien for konkurransekraft – at vi sørger for at norsk næringsliv har en aktiv investering mot de grønne næringene, slik at vi får utviklet det næringslivet og den industrien som vi vet vi skal leve av i framtida?
Trine Skei Grande (Venstre), 2015-05-06:
Jeg tror dette blir en spennende prosess framover, som vi har mange innspill til. Men – og dette er mitt siste spørsmål, et spørsmål som kanskje ikke statsministeren vil svare på – kommer vi til å se spor av dette når revidert nasjonalbudsjett kommer?
Erna Solberg (Høyre), 2015-05-06:
La meg først minne om de investeringene vi allerede gjør. Representanten Skei Grande og jeg har jobbet lenge for å styrke klimateknologifondet. Nå har vi et flertall for å få det til. Det vil innebære økte investeringer i næringslivet. Vi investerer mye i jernbane og kollektivtrafikk. Vi har sikret Statkraft egenkapital til investeringer innen fornybar energi. Omlegging av skattleggingen av småkraft og vindkraft stimulerer til investeringer i Norge, og nye kraftkabler til Europa vil koble det grønne batteriet til. Regjeringen har økt kravene til det miljørelaterte mandatet til Statens pensjonsfond utland, og Norfund har fått økte bevilgninger til investering i fornybar energi. Dette er initiativ som er kommet etter regjeringsskiftet, og som vil ha god effekt. Skikkelig fart på det grønne skiftet får vi når næringslivet for alvor vrir investeringene i grønn retning. Her er det mye på gang, og jeg tror vi bare har sett begynnelsen. Jeg bruker mye tid på å besøke bedrifter som arbeider nettopp med dette, for å forstå de utfordringene de står overfor. Jeg understreker også så ofte jeg kan, at den omstillingen Norge nå står overfor, må være klimavennlig, og jeg håper at det også bidrar til å skape oppmerksomhet og interesse for klimavennlige løsninger. Vi kan ikke forutse hvilke næringer eller teknologier som vil være fremtidens vinnere. For at klimavennlig teknologi skal bli utviklet og tatt i bruk, må det lønne seg. Når utslipp koster og markedet får virke, vil det utløse kreativitet i private bedrifter, og husholdningene vil endre sitt forbruksmønster. Regjeringen har derfor startet arbeidet med en overordnet strategi for grønn konkurransekraft, og vi får også rapporten fra Grønn skattekommisjon. Fremtiden i norsk arbeids- og næringsliv må være grønn, smart og nyskapende. Blant de investeringene vi kan gjøre, er derfor også å investere i mennesker og kunnskap. Regjeringen har startet Lærerløftet i skolen, vi har staket ut klare mål for forskning og høyere utdanning, vi skal forske mer, og vi har tydelige prioriteringer inne når det gjelder klima og miljø, verdiskaping og kvalitet. Hvis jeg skulle trekke frem én viktig investering for å få fart på det grønne skiftet, er det kanskje ikke de investeringene mange tenker på at vi skal plukke – næring eller annet – men den overordnede investeringen vi gjør i mennesker og kunnskap. Når vi gjør det sammen med de rammebetingelsene vi setter for øvrig, og priser utslipp og forurensning, bidrar det til at man får til det skiftet som gir en grønnere og smartere fremtid.
Erna Solberg (Høyre), 2015-05-06:
Vi har valgt å starte diskusjonen om hele den grønne konkurransekraften, og jeg sier at vi skal stille de vanskelige og vide spørsmålene – nemlig se på hvilke store krefter som er i bevegelse for øyeblikket, hvilke store endringer vi har, hvilke forutsetninger Norge har inn i det, og hvilke ulemper vi har inn i det. Om vi da ender opp med å si at sårbarheten vår er størst på investeringer, eller om den er størst på kunnskap og kompetanse eller på andre områder, synes jeg er litt tidlig å konkludere med. Men jeg mener jo at vi som regjering – og med bakgrunn både i samarbeidsavtalen og Sundvolden-plattformen – har hatt konkurransekraft som et viktig tema hele tiden, og derfor har vi gjort mye allerede. Skal vi få til investeringer i de grønne næringene, så må det også lønne seg å investere generelt i Norge. Det går ikke an å tro at det bare må lønne seg å investere i grønt – det må lønne seg å investere generelt. Det betyr at det vi gjør på skatt, det vi gjør på infrastruktur for å få ned kostnadene, det at vi gjør infrastrukturen grønnere, er blant de tingene som er viktig også for å få til den konkurransekraften.
Erna Solberg (Høyre), 2015-05-06:
Vi kommer med et revidert nasjonalbudsjett i neste uke, og jeg tror ikke vi skal røpe innholdet i det, men jeg vil bare si at det er godt tilpasset den økonomiske situasjonen, som det skal bidra til å løse. Men det er en revidering av et budsjett som jeg mener i utgangspunktet også bidrar til dette grønne skiftet, fordi vi har store investeringer, ikke minst innenfor jernbane og kollektiv. Vi har stor satsing på kunnskap og kompetansekraft. Ikke minst sørger vi for en rekke av de ordningene som skal til for at bedrifter klarer å gjennomføre nye løsninger – påfyll på klimateknologi, sørge for at vi gjør det på miljøteknologiordningen, FORNY, BIA. Alle disse ordningene er jo blitt fylt på betydelig i inneværende års budsjett. Så kan ikke jeg love at vi kommer med mange nye tiltak i revidert nasjonalbudsjett. Vi er opptatt av at vi skal ha en god, ansvarlig utvikling, men svarene på revidert må vi vente med til tirsdag.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Regjeringen er opptatt av å legge til rette for økonomisk vekst og velferd fremover. Det er også styrende for klimapolitikken. Togradersmålet har vært førende for de internasjonale klimaforhandlingene. Målet er også førende for norsk klimapolitikk. For å få en produktiv og bærekraftig økonomi må miljøhensyn integreres i politikkutformingen. Dette omtales ofte som grønn vekst. For å bidra til høyere fremtidig verdiskaping må mer oppmerksomhet rettes mot hvordan vi kan øke ressursutnyttelsen og begrense miljøbelastningen. Avgifter og kvoter setter en pris på utslipp. Det bidrar til å endre produksjons- og forbruksmønstre, samtidig som våre samlede ressurser utnyttes effektivt. Avgiftssystemet eller kvoter gir incentiver til at utslippsreduksjoner gjennomføres til lavest mulig kostnad for samfunnet. Det er god økonomisk politikk, og det er god klimapolitikk. Klimautfordringen er internasjonal. Norge kan ikke nå togradersmålet alene. Også for å omstille oss til en grønnere økonomi er vi avhengig av at resten av verden er med på det grønne skiftet, slik at teknologien og markedene som Norge er avhengig av, blir utviklet. Målet for Statens pensjonsfond er å oppnå høyest mulig avkastning til moderat risiko. Statens pensjonsfond er et lite egnet virkemiddel i klima- og miljøpolitikken. Ekspertgruppen som i desember ga råd om SPUs virkemiddelbruk og investeringer i kull- og petroleumsselskaper, fremhevet eierskapsutøvelse som det viktigste virkemidlet for å adressere klimaspørsmål i forvaltningen av SPU. I meldingen er det lagt opp til en ytterligere styrking av eierskapsutøvelsen. I dag er over 80 pst. av norske klimagassutslipp priset i form av avgifter og kvoter. FN fremhever vår ambisiøse klimapolitikk i sin siste gjennomgang av Norges politikk på dette området. Ifølge FN er Norges omfattende og høye klimaavgifter unike i verden. Samtidig må vi ikke løpe så langt foran alle andre på dette området at vi undergraver norske arbeidsplasser og verdiskaping. Inkludering i EUs klimaforpliktelse vil kombinere et ambisiøst klimamål med et rammeverk som gir forutsigbarhet for norsk næringsliv. Regjeringen legger til rette for at nærings- og arbeidsliv kan ta grønne, smarte og nyskapende valg. Vi forsterker klimaforliket, og vi starter arbeidet med en overordnet strategi for grønn konkurransekraft. Innen utgangen av året vil vi ha rapporten fra Grønn skattekommisjon. Den vil selvsagt være et viktig innspill når vi skal videreutvikle klimapolitikken.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Høringen i finanskomiteen var veldig tydelig knyttet opp mot hva som utgjør finansiell risiko i de ulike plasseringene som dette store fondet er investert i globalt. Men det er altså slik at den overordnede målsettingen med fondet ligger fast. Dette er våre felles pensjonspenger, som forvaltes på en måte hvor ambisjonen er at vi skal få en avkastning til lykke og glede for det norske folk i mange generasjoner fremover. Men i spørsmålet om uttrekkskriteriet har regjeringen nå foreslått et nytt adferdsbasert uttrekkskriterium, som vi mener er et veldig godt svar på noen av de utfordringene vi nå står overfor. Det er et godt verktøy for NBIN i å ta en del eierskapsbeslutninger og påvirke selskapene. Sammen med de øvrige virkemidlene som vi nå bruker gjennom klimaforventningsdokument og brev til selskaper osv., er dette et godt rammeverk.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Det var i og for seg veldig mange spørsmål i det siste spørsmålet, og jeg tror jeg skal bruke tiden min på å fremheve det som er aller viktigst, nemlig det vi ikke har gjort ennå. Regjeringen har nå satt i gang en utredning av muligheten for å åpne opp for det unoterte markedet. Vi må huske på at det noterte markedet for miljøinvesteringer er relativt begrenset. Det ligger et stort mulighetsrom i det unoterte markedet, og derfor er det viktig at vi utreder det, ser på mulige avgrensninger, innretninger av det. Det kan åpne opp for et betydelig større investeringspotensial, særlig i en tid hvor usikkerheten øker rundt fondet, ikke minst knyttet til lave renter, som påvirker den store graden av obligasjoner vi er investert i. Så her ligger det spennende utredningsarbeid foran oss. Det viktigste er uansett at vi holder fast i de overordnede målsettingene, som sikrer at vi har god avkastning på våre felles pensjonspenger.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Avskrivninger skal i utgangspunktet reflektere kostnader i form av verdifall på driftsmidler. Hovedregelen i skatteloven er at boliger som inngår i skattepliktig inntektserverv, ikke kan avskrives. Bakgrunnen for regelen er at verdiforringelsen for boliger anses som liten ved forsvarlig vedlikehold. Kostnader til vedlikehold av bolig i næringsvirksomhet er på sin side fradragsberettiget når inntekt fra bygningen er skattepliktig. Avskrivningssatsene bør tilsvare det økonomiske verdifallet på realkapitalen, og det er viktig for at riktig overskudd skal komme til beskatning. Avskrivninger som er høyere enn økonomisk verdifall, bidrar til å vri investeringene mot mindre lønnsomme prosjekter og virker negativt på økonomiens samlede vekstevne og konkurransekraft. I regjeringserklæringen har vi varslet en gjennomgang og forbedring av de skattemessige avskrivningsreglene for å gjøre norsk næringsliv mer konkurransedyktig. Regjeringen ba derfor utvalget som har vurdert selskapsskatten, om å gjennomgå avskrivningsreglene for å sikre et bedre samsvar mellom avskrivningsreglene og økonomisk verdifall. Utvalget mente at flere avskrivningssatser i det norske saldosystemet er satt for høyt sammenlignet med økonomisk verdifall, og derfor bør settes ned. Spørsmålet om avskrivning for boliger og øvrige deler av avskrivningssystemet vil bli vurdert i den kommende stortingsmeldingen om oppfølging av Skatteutvalget. Utgangspunktet for gjennomgangen bør som nevnt være at de skattemessige avskrivningene skal gjenspeile det økonomiske verdifallet. Når man skal ivareta boligpolitiske mål, er det også en lang rekke andre virkemidler som kan være enda bedre egnet. Det å gjøre det enklere å oppføre boliger samt å lempe på krav er eksempler på slike virkemidler. Regjeringen vil følge opp med ytterligere tiltak i den boligpolitiske strategien vi har varslet før sommeren. Målet er å gjøre det lettere og rimeligere å bygge nye boliger gjennom tiltak fra ulike departementer.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Det er mange utfordringer i dagens boligmarked når det gjelder både leie og eie. Det er en prisutvikling som er utfordrende ikke minst for dem som ønsker å komme inn i boligmarkedet på kjøpersiden, og det er fortsatt behov for å gjøre mer for å legge til rette for utleiemarkedet. Det er nettopp derfor at regjeringen har varslet en egen boligpolitisk strategi før sommeren, hvor man kan gå gjennom bredden av både utfordringer og tiltak, virkemidler, som kan bidra til å rette opp i de ubalansene som vi nå ser, men dette er sammensatt og komplisert. Så tror jeg vi skal være forsiktig med å påstå at hele det private utleiemarkedet har utfordrende sider. Det er veldig mye bra, og det er veldig mange som gjør dette på en ordentlig og skikkelig måte, men det er behov for forbedringer, og det vil regjeringen legge til rette for.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Som jeg sa i mitt første svar, gjør vi nettopp det. Vi har varslet en bred gjennomgang av de skattemessige avskrivningsreglene, og det er nettopp derfor vi ba Scheel-utvalget om å se mer eksplisitt på det. Vi forsterket altså det som ikke lå fra den forrige regjeringen nettopp fordi dette er en problemstilling som det er verdt å se gjennom, og det vil vi, som jeg sa, komme tilbake til når vi legger frem stortingsmeldingen om oppfølgingen av Skatteutvalget. Så er det selvfølgelig sånn at det er interessant å se på de ulike høringsinnspillene som kommer på dette området, men det er bredt, det er sammensatt, og det er ekstremt kompliserte spørsmål. Det handler jo først og fremst om hvordan vi skal utforme fremtidens skattesystem for å styrke konkurransekraften for Norge, men parallelt med det jobber regjeringen med sin boligpolitiske strategi, og det handler om å møte utfordringene knyttet til ubalansene vi nå har i boligmarkedet, som det er viktig at vi klarer å ha god balanse i.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-05-06:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til finansministeren: «Det er en viktig boligpolitisk oppgave å legge til rette for at det kan bygges flere utleieboliger i regi av seriøse profesjonelle utleiere, som kan sørge for god oppfølging av bomiljøene. En av grunnene til at det gjøres få investeringer i store utleieprosjekter i Norge er at man ikke får saldomessig avskrivning for dette, slik man gjør for annen næringseiendom. Vil regjeringen vurdere å skattemessig sidestille profesjonelt boligutleie med næringseiendom for å legge bedre til rette for utleieprosjekter?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-05-06:
Jeg takker for et interessant svar. I ulike møter jeg har hatt med interessenter som Leieboerforeningen, Norske Boligbyggelag, NBBL, Selvaag, som er utbyggere selvsagt, og andre, er det pekt på at man har problemer med å få investeringer når det gjelder å bygge utleieboliger. Regjeringen sier i sin nasjonale strategi for boligsosialt arbeid at nyere forskning har vist at barnefamilier flytter mye rundt i det private leiemarkedet og årsaken til hyppige flyttinger ser ut til å handle om at boligene er av dårlig kvalitet, og at leieforholdene er uforutsigbare. Det jeg gjerne vil spørre finansministeren om, er om hun ser behovet for å få stimulert til flere seriøse utleieboligprosjekter som kan sikre bedre bomiljø og bedre boforhold for dem som har behov for utleieboliger i Norge, og om vi har behov for bedre virkemidler.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-05-06:
Nå påsto ikke jeg det, da jeg refererte til regjeringens egen sosiale boligstrategi. Det jeg leste opp, var fra NOVA-forskere som var gjengitt der også. Det som jeg er ute etter, er det statsråden var inne på når det gjelder verdifall, og refererte til at verdifallet anses som lite i boligprosjekter kontra f.eks. næringsprosjekter. I høringsuttalelsen til Scheel-utvalget fra NBBL bl.a. sier NBBL at de mener at det åpenbart skjer en vridning i retning av investeringer i næringseiendom, kontor, lager, hotell osv., kontra den typen næringsvirksomhet som er utleieprosjekter fordi man har avskrivningsregler innenfor næringseiendom, men ikke på utleieboliger. Det verdifallet som er særegent, verdiforlengelsen som skulle være forskjellig der, imøtegås av dem som opererer på det feltet, så jeg vil be statsråden om å gå inn i dette når man skal jobbe med Scheel-utvalget i neste omgang.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-05-06:
La meg først takke for hyggelige ord. Jeg vil også takke representanten Hansson for spørsmålet. Vi er begge opptatt av at våre byer og tettsteder skal være attraktive, konkurransedyktige og bærekraftige. Jeg mener dette i hovedsak er et lokalpolitisk ansvar og har tillit til at kommuner, private aktører og innbyggere i fellesskap vil velge de beste løsningene. De statlige virkemidlene skal underbygge og forsterke en positiv utvikling i byene. Regjeringens politikk for byer og tettsteder er bl.a. forankret i de statlige planretningslinjene for samordnet bolig-, areal- og transportplanlegging, som ble vedtatt i september 2014. Retningslinjene gir et godt grunnlag for en bærekraftig utvikling i byene. Bymiljøavtalene og byutviklingsavtalene vil også legge til rette for økt utbygging av kollektivtransport og fortetting rundt kollektivknutepunkt. Den rikspolitiske bestemmelsen for kjøpesentre, som ble vedtatt i juli 2008, gjelder fortsatt. Mitt departement er i ferd med å avslutte en bred evaluering av den nevnte kjøpesenterbestemmelsen. Den har bl.a. dokumentert at den totale transportmengden påvirkes i mindre grad av hvor handelen lokaliseres. Dette skyldes bl.a. at det er relativt lik reiseavstand til henholdsvis sentrum og eksterne handleområder fra der folk bor. Avstandene er relativt korte, og handel knyttes gjerne til andre reiser. Evalueringen har også vist oss at antallet kjøpesentre har vært ganske stabilt i Norge siden 2006 – ca. 400. Imidlertid skjer det utvidelser og fornyelser av de eksisterende kjøpesentrene. Den store veksten av handel utenfor byene skjer gjennom etablering av nye konsepter som ofte omtales som big-box eller outlets. Til sist må det også nevnes fra denne evalueringen, der både kommuner, næringsdrivende, fylkeskommuner og fylkesmenn er forespurt, at det er et sterkt ønske om en nasjonal politikk også i fremtiden. Den må imidlertid ikke rettes bare mot handel, men være helhetlig og fange opp lokalisering av både handel, service, bolig og arbeidsplasser. Regjeringen ønsker raskere planprosesser bl.a. gjennom færre innsigelser. Samtidig må den nasjonale by- og tettstedpolitikken følges opp. Dette mener jeg vi oppnår ved å være tydelige i formidlingen av nasjonal politikk til kommuner, fylkeskommuner og private initiativtagere tidlig i prosessen. Dette har jeg bedt fylkesmennene om å legge vekt på. Når det gjelder søndagsåpne butikker, er spørsmålet nå sendt på høring med høringsfrist 30. juni. Gjennom den høringen vil helt sikkert de ulike perspektivene bli godt belyst.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-05-06:
Som jeg viste til, er nå forslaget ute på høring, og det er ulike forslag som da vil bli belyst, også et forslag som Venstre har vært talsmann for. Jeg er helt sikker på at Virke og andre som også har interesser i dette spørsmålet, vil synliggjøre både konsekvenser og hvilke muligheter som kan foreligge dersom man velger å åpne for mer søndagshandel. Det jeg har lyst til å understreke, er at ansvaret for å skape attraktive bysentra mener jeg må foreligge i byene. Når jeg reiser rundt og besøker bypolitikere fra ulike partier, snakker med administrasjonen i forskjellige byer, opplever jeg at det er stor interesse og mye kompetanse med tanke på hvordan de kan utvikle sine byer og sine bysentra. Da mener jeg at de retningslinjene og det arbeidet vi gjør, må bygge opp under den positive utviklingen som vi ser, slik at man kan bli forsterket i en miljøriktig retning.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-05-06:
Svaret på det spørsmålet er jo – eller ja. Jeg har fått på plass det mest kraftfulle virkemidlet, nemlig de statlige planretningslinjene for samordnet bolig-, areal- og transportplanlegging, som vi fastsatte i september 2014. De retningslinjene er kanskje det viktigste virkemidlet vi har for å skape mer miljøriktig utvikling i de store byene våre. Det var et virkemiddel som gjelder retningslinjer, som vår regjering fikk på plass, og som har fått bred anerkjennelse fra mange ulike miljøer, også fra miljøorganisasjoner. Det er det viktigste virkemidlet for å bygge opp under den positive utviklingen, hvor vi også ser at byene selv tar et ansvar. Så har jeg lyst til å vise til den evalueringen vi nå gjør av de rikspolitiske retningslinjene. Dette må være kunnskapsbasert, og vi gjennomfører nå en evaluering. Der peker de ulike aktørene på at man ikke bare kan se på handel, man er nødt til å se på helheten – og det er nettopp det vi gjør.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-05-06:
«De globale klimautfordringene er store, og mange av verdens fattigste er de som rammes hardest av klimaendringene. OECD har anbefalt at det utarbeides en strategi for norsk utviklingspolitikk framover. Hele verden er avhengig av et grønt skifte, og at økonomisk vekst må være grønn vekst. Legger regjeringa opp til å utarbeide en slik strategi, hvor både klima og fattigdomsbekjempelse er rammen for innsatsen?»
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-05-06:
Jeg takker for et grundig svar. Jeg hørte nok ikke at vi skal utarbeide en strategi for norsk utviklingspolitikk, men det er store penger som ligger i potten, og det er langsiktig arbeid. Jeg er glad for å høre det. For å gå til et veldig aktuelt land, Nepal: Det er riktignok ikke en klimakrise de er rammet av akkurat nå – med det store jordskjelvet – men dette er jo et land som Norge har samarbeidet med over lang tid, og de siste fem årene bidratt med 1,5 mrd. kr til utviklingsarbeid, og ren energi er et av de fem satsingsområdene. Nå trengs det jo en stor gjenoppbygging, men der har Norge vært med på en satsing på bl.a. biogassanlegg, og Statkraft bidrar i utbyggingen av mikrokraftverk, og det er jo ved hjelp av norsk kompetanse. Men jeg er også nysgjerrig på om statsråden ser noen mulighet for å ta noe lærdom tilbake, fra Nepal til Norge – jeg vet at statsråden har vært på besøk hos IVAR IKS og sett biogassanlegget i bruk der. Ser hun noen overføringsverdi tilbake til norsk samfunn – og utfordringer?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-05-06:
Et viktig bidrag til økonomisk vekst er jo næringsinvesteringer, og fra norsk side ønsker vi økte investeringer i fattige land og i middelinntektsland. Nå har vi så vidt vært innom Nepal, og statsråden har jo nevnt noen strategiske investeringer. Ser statsråden noen nye områder hvor en tenker å gå inn med økonomiske investeringer for å bidra til både klimareduksjoner og fattigdomsbekjempelse?
Pål Farstad (Venstre), 2015-05-06:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til næringsministeren: «I næringskomiteens behandling av eierskapsmeldingen framgikk det klart at et flertall ønsker et aktivt statlig eierskap som kjennetegnes ved sterk ivaretakelse av blant annet miljø og klima. Deler statsråden oppfatningen av at de selskapene som ligger i næringsministerens portefølje, slik som Investinor, Argentum og Innovasjon Norge, innen 2030 må bli slik at en stor andel av den risikovillige kapital som stilles til rådighet, brukes på grønn næringsvirksomhet, på grønn vekst?»
Pål Farstad (Venstre), 2015-05-06:
Jeg takker for svaret, som både innbefatter de selskap som er en del av det som eierskapsmeldingen handler om, og det som er hovedfokuset mitt, nemlig selskap som f.eks. Innovasjon Norge. Og la det da være et hovedeksempel for meg. Venstre ønsker å styrke de ordningene som bidrar til teknologiutvikling, og som sikrer tilgang på risikovillig kapital til store, innovative grønne prosjekt. Mitt konkrete oppfølgingsspørsmål til næringsministeren blir da: Hva vil næringsministeren konkret gjøre for at virksomheter som ligger direkte under statens kontroll, i framtiden bruker flere ressurser og virkemidler målrettet mot grønn næringsvirksomhet og investering i den grønne omstillingen – og jeg tenker spesielt på Innovasjon Norge?
Pål Farstad (Venstre), 2015-05-06:
La meg avslutte med å spørre næringsministeren om den nye gründerplanen som hun nå skal utvikle, og som vi forhåpentligvis får et godt samarbeid om. I Venstre er en offensiv politikk for flere gründere og småbedrifter også en viktig del av det grønne skiftet som vi nå er i gang med i Norge. Grønne løsninger krever innovasjon og entreprenørskap og et samfunn som heier fram gründere og dem som tenker nytt. For Venstre er det viktig å anerkjenne og framheve også dem som driver grønt entreprenørskap i det små. Å skape en grønn arbeidsplass for seg selv og noen andre er også en del av det grønne skiftet. Så sluttspørsmålet blir da: Hvordan vil næringsministeren bidra til at det etableres flere nye grønne bedrifter?
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-06:
Statens direkte eierskap skal utøves profesjonelt og forutsigbart. Det er det bred politisk enighet om. Som eier forventer staten at selskapene arbeider målrettet for å ivareta sitt samfunnsansvar. Med samfunnsansvar menes hvordan selskapers virksomhet påvirker mennesker og samfunnet, herunder også klimaet og miljøet. Regjeringen legger stor vekt på at selskaper med statlig eierandel ivaretar sitt samfunnsansvar på klima- og miljøområdet på en god måte. Regjeringen tok derfor i eierskapsmeldingen dette et steg videre, med tydelige forventninger til selskapene på dette området. Regjeringen forventer at selskapene vurderer risikoen med hensyn til hvordan klimaendringer og klimapolitiske tiltak kan påvirke virksomheten, at de er i fremste rekke i arbeidet for klima og miljø i sin bransje, herunder med tiltak som kan redusere klimagassutslipp, og at de har en bevisst holdning til gevinstene ved tidlig tilpasning til nye klima- og miljøkrav. Dette er noe vi følger opp i de møter og den løpende dialog vi har med selskapene. Det er selskapenes styrer som skal vurdere hvordan forventningene fra staten som eier best kan følges opp, og at disse operasjonaliseres på en hensiktsmessig måte. Dette gjelder Argentum, Investinor, Innovasjon Norge og alle andre selskaper hvor staten er eier. Regjeringen arbeider bredt for at norsk næringsliv kan utnytte mulighetene som ligger i økt vektlegging av klima- og miljømål i politikkutformingen og i markeder. Her spiller det bedriftsrettede virkemiddelapparatet en viktig rolle. I årets budsjett ble bevilgningene til Innovasjon Norge økt, herunder 90 pst. økning i miljøteknologiordningen. Over olje- og energiministerens budsjett var det også en betydelig økning på Miljøfondet, som gir Enova større kraft til å fremme miljøvennlig omlegging av energibruk og energiproduksjon og utvikling av energi- og klimateknologi. Som eier i Statkraft har vi også sikret Statkraft egenkapital til å gjøre viktige investeringer innenfor fornybar energi. Som jeg sa innledningsvis, har vi klare forventninger til at selskaper med statlig eierskap håndterer klima- og miljøutfordringene på en god måte. Samtidig må eierskapspolitikken og styrenes beslutninger balansere slike hensyn og andre hensyn. Statens samlede mål og forventninger er redegjort for i eierskapsmeldingen, som ble behandlet av Stortinget i februar. Avslutningsvis: Det er slik at Stortinget har bedt Nærings- og fiskeridepartementet om en kartlegging av om selskapene i statens portefølje er bransjeledende på klima- og miljøområdet. Dette arbeidet er vi i ferd med å sette i gang, og vi skal også gå gjennom hvordan selskapene er utsatt for klimarisiko. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med en orientering om dette arbeidet når det er igangsatt.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-06:
Det er slik at vi har eierskapsprinsipper for vår eierutøvelse. Den utøver vi gjennom eierdialogen med selskapene. Men vi gir jo også selskapene mandater og virkemidler til å ta i bruk. Vi sitter ikke i styrene, og vi tar ikke konkrete beslutninger knyttet til f.eks. gitte investeringer, men vi følger opp de mål og forventninger vi har, og de vi har uttrykt gjennom eierskapsmeldingen. Det gjelder Innovasjon Norge, og det gjelder alle andre selskaper. Så har vi noen selskaper, f.eks. Investinor, som retter seg spesielt mot muligheter som finnes innenfor grønne investeringer. De har gjort flere slike investeringer, og det er positivt. Så dette følges opp, men den konkrete vurderingen av det konkrete prosjektet er det styrene i selskapet som gjør.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-06:
Næringsministeren har grunnleggende tro på kloke, unge hoder, og kloke, unge hoder tenker kloke løsninger for framtiden. Framtiden er grønn, og det grønne skiftet kommer til å være «good business», og det kommer til å være fornuftig å investere i. Så jeg tror på mange måter at dette gir seg selv, med god hjelp, selvfølgelig, av vårt virkemiddelapparat, i den forstand at ny teknologi vil oppstå innenfor eksisterende områder, men også på nye områder, og de er nødt til å være av en helt annen karakter enn det vi ser i dag. Det vet særlig unge oppvoksende generasjoner. Derfor må vi bidra til virkemidler og god politikk for gründere, og det er hele poenget med gründerplanen. Så har vi ikke laget en plan; den skal vi nå lage. Og den skal lages etter innspill fra både dem som vil gründe, og dem som har gründet, dem som har lyktes, og dem som ikke har lyktes, og alle som ønsker å komme med gode innspill – slik at vi kan lage en bedre politikk for å få på plass flere gründere, for det trenger vi.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-05-06:
«Barne- og familietjenesten Midtbyen i Trondheim ønsket plassering ved Aglo barne- og familiesenter for en mor og hennes barn på 6 år. De fikk avslag uten begrunnelse, selv om det var ledig kapasitet ved Aglo og venteliste hos andre. Flere kommuner i Midt-Norge rapporterer at de har blitt nektet å benytte seg av tilbudet ved Aglo i lignende situasjoner. Har Bufetat anledning til å gi avslag på kommunenes ønske om plassering hos ideell institusjon som har ledig kapasitet, når det er venteliste ved offentlige institusjoner?»
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-05-06:
Jeg takker for svaret. Jeg synes det er underlig at det hevdes at det ikke har vært en sånn henvendelse all den tid en slik er tilsendt Stortinget fra nettopp Barne- og familietjenesten Midtbyen i Trondheim av en ansatt der. Det kunne det ha vært interessant å bore mer i, men uansett dreier det seg kun om en unnamanøver, for dette er ikke et enestående eksempel. Vi har hørt om mange liknende eksempler med samme utfall de siste årene. Når en mor og hennes barn trenger hjelp, og kommunen varsles om det, så haster det. Altfor ofte ser vi at det er venteliste hos den statlige institusjonen, mens det er ledig kapasitet hos ideell aktør, og sånn som jeg oppfatter regelverket, skal man utnytte offentlig kapasitet først, men hvis det ikke er kapasitet der, skal man deretter benytte seg av ideell kapasitet. Stemmer ikke det?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-05-06:
Det er positivt å høre at statsråden vil undersøke saken litt nærmere, for her er det tydeligvis masse påstander som man trenger å få gått litt grundig inn i. Vi plikter også å ta det på største alvor, all den tid Stortinget har sagt at vi skal utnytte offentlig kapasitet først, deretter ideelle aktører og så kommersielle. Og den rekkefølgen har jo vært en tydelig prioritering over flere år. Med «ledig kapasitet» mener jeg at hvis det er venteliste hos statlig aktør, så er det ikke ledig kapasitet der, fordi for mor og barn som trenger hjelp, så haster det. Da kan vi ikke vente i tre måneder, eller seks måneder, på at det blir ledig tilbud hos statlig aktør, og da er det viktig at ideelle får muligheten til å slippe til. Jeg er jo glad for det som regjeringspartiene og samarbeidspartiene har gjort med tanke på kjøp av tilbud, men jeg håper at vi – på tvers av partigrensene – kan diskutere flere muligheter for å få til en effektiv håndtering av disse svært sårbare familiene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Et godt tilbud til de yngste barna er viktig for å kunne gi tidlig hjelp og forebygge senere problemer. Vi vet at et opphold i senter for foreldre og barn kan være et godt og nødvendig tiltak for mange familier. Denne konkrete saken som representanten Arild Grande viser til, er forelagt Bufetats region Midt-Norge. Vi har også vært i kontakt med barne- og familietjenesten i Midtbyen i Trondheim. Verken Bufetat eller barneverntjenesten Midtbyen har registrert en henvendelse som passer beskrivelsen som representanten her gir. Jeg kan derfor ikke vurdere den saken særskilt. Jeg har likevel lyst til å redegjøre for Bufetats ansvar for sentre for foreldre og barn, som også representanten viser til. Opphold i foreldre og barn-sentre er et frivillig hjelpetiltak. Bufetat har ikke et lovpålagt ansvar for å tilby plasser for foreldre og barn, slik etaten har når det gjelder plassering på barnevernsinstitusjoner. Dette er også begrunnet med at utredning og hjelpetiltak i hovedsak er et kommunalt ansvar. Etaten har derfor ikke ansvar for at det finnes tilstrekkelig antall plasser i foreldre og barn-sentre, og har heller ikke plikt til å bygge ut det eksisterende tilbudet av slike sentre. Bufetats ansvar er begrenset til å godkjenne sentrene for foreldre og barn, og å fordele eksisterende heldøgnsplasser i sentrene. Det følger også av barnevernsloven § 9-4 at Bufetat skal dekke den del av kommunens utgifter til oppholdet som overstiger en fastsatt egenandel. I Stortingets behandling av Prop. 1 S for 2012–2013 ble det vedtatt at Bufetat i liten grad skal utføre ikke-lovpålagte oppgaver. Den gjeldende ansvarsfordelingen mellom stat og kommune ble også tydeliggjort i Prop. 106 L for 2012–2013, som ble behandlet i forrige stortingsperiode. Likevel har Bufetat et ansvar for å sikre god utnyttelse av de eksisterende statlige plassene. Innenfor de budsjettmessige rammer som Stortinget fastsetter, må de benytte de statlige plassene som allerede er etablert, før de kan kjøpe tilsvarende plasser av private aktører. I budsjettforliket med Kristelig Folkeparti og Venstre kom det 35 mill. kr i år til kjøp av plasser fra fem ideelle sentre for foreldre og barn. Det har gjort at adgangen til å kjøpe flere private plasser er blitt betydelig bedre. Det er totalt fem ideelle sentre for foreldre og barn i Norge. Tre av disse ligger i Bufetats innkjøpsområde, og etaten skal inngå kontrakter om kjøp av plasser ved disse sentrene. I de føringene som er lagt for det, mener jeg at bruken av foreldre og barn-sentre blir økt dette året. Jeg har også lyst til å informere om at for tiden har Aglo barne- og familiesenter fullt belegg på sine plasser.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Det stemmer. Jeg har lyst til å gå tilbake til det første som representanten tok opp. Da jeg fikk spørsmål fra representanten, tok jeg det på største alvor og sjekket ut om dette var tilfelle. Og da må jeg på en måte gå ut fra – når jeg har sjekket både med Midtbyen i Trondheim og med Bufetat – at de tallene og de svarene jeg får der, er korrekte. Men jeg kan forsikre representanten om at jeg skal gå dypere inn i dette for å se om det kan være en glipp. Så til det som gjelder senter for foreldre og barn. I forrige periode, med de rød-grønne i spissen, sa en veldig klart i behandlingen av Prop. 106 L for 2012–2013 at det statlige barnevernet skulle avslutte en del av de ikke-lovpålagte oppgavene. Senter for foreldre og barn er et kartleggingstilbud som er en kommunal oppgave, og det har altså vært en begynnelse på en nedbygging av dette tilbudet, som jeg stoppet i fjor før påsketider. Jeg er veldig glad for at vi nå har fått på plass ekstra midler til kjøp av plasser i sentre for foreldre og barn som skal gi et bedre tilbud til de familiene som trenger det.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-05-06:
Det som representanten tar opp her, er korrekt. Hvis det er ventetid, så skal Bufetat kjøpe plasser fra ideelle. I dag er det slik at vi bruker halvparten private-kommersielle, og det andre er statlig utnyttelse. Det vil være feil bruk av statlige ressurser hvis vi ikke bruker den kapasiteten vi har, og det skal også være brukt. Det som regjeringen nå jobber med, er å få på plass en strukturordning der kommunene skal få et større ansvar, både faglig og økonomisk, som igjen vil være en styrke for kommunene, der de da – hvis de bestemmer at dette tilbudet er så viktig for den familien – kan kjøpe den plassen, uansett om det er en statlig, ideell eller kommersiell aktør. Så det tror jeg også vil være en styrke. Når det gjelder foreldre og barn-sentrene, så er det som sagt ikke en lovpålagt oppgave. Det er ikke en lovpålagt oppgave som staten skal tilby, men vi har altså stoppet en nedbygging, så det skal være på samme nivå som det var før.