Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-17:
Høyre ønsker en aktiv næringspolitikk som gir bedriftene mulighet til å skape nye arbeidsplasser og økonomiske verdier i hele landet. Sjømatnæringen gir oss eksportinntekter på mer enn 35 milliarder kr hvert år. Over halvparten kommer fra havbruk. Vekstpotensialet for villfanget fisk er selvfølgelig begrenset ut fra ressurssituasjonen, mens mulighetene for å øke på havbruk er ganske enorme. Vekst i havbruksnæringen kan skje både gjennom utvikling av nye arter og gjennom økt produksjon av laks og ørret. Høyre ønsker begge deler, men på kort sikt er mulighetene størst ved å øke eksisterende produksjoner. Dette er en meget tidsaktuell sak. Vi har en sykdomssituasjon i Chile og en etterspørsel på verdensmarkedet som gjør at avsetningsmulighetene i forbrukermarkedet er gode. Norge har arealer og miljømessig kapasitet til å øke volumet betydelig. De handelspolitiske argumentene for å holde igjen en vekst er klart svekket etter dommen i WTO. Mer havbruk betyr også mer sunn og miljøvennlig mat i en verden hvor matmangel er en utfordring. FNs matvareprogram ber om en dobling av havbruksproduksjonen innen 2030. Denne utfordringen peker direkte mot Norge. I en slik situasjon må Regjeringen og Stortinget utnytte mulighetene. Regjeringen Bondevik II innførte i 2005 det nye systemet med MTB, maksimalt tillatt biomasse, samtidig som fôrkvotereguleringen ble avviklet. Endringen gav samtlige aktører mulighet til en betydelig vekst - kanskje så mye som 30-40 pst. målt i volum. Dette var en stille revolusjon, som skapte enorme verdier, uten mye politisk debatt. Men nå stanger oppdretterne på nytt i produksjonstaket som MTB-ordningen fra 2005 definerte. Dette er bakgrunnen for at Høyre mener at tiden er overmoden for å diskutere vekst i havbruksnæringen. Jeg synes det er trist at Regjeringen ikke kommer på banen før i 2009-budsjettet. Vi kunne allerede i dag fått til mer på havbruk med en smule større politisk engasjement. Regjeringen varsler i tillegg at man kun vil tildele nye oppdrettskonsesjoner i 2009. Økning av MTB blir avvist av fiskeriministeren. Dette virker veldig passivt. En vekststrategi som kun går ut på å dele ut nye konsesjoner, har minst tre store svakheter: For det første blir det urettferdig fordi det kun er enkeltaktører som får vekst. En konsesjon kan være gull verdt - kanskje så mye som 30 mill. kr. Det vil være som å vinne i lotto for de få som får ny konsesjon, mens alle andre står tilbake som svarteper. Høyre er positiv til utdeling av nye konsesjoner i regioner hvor det er lite oppdrett fra før. Men kun å basere seg på nye konsesjoner blir urettferdig. De fleste bedrifter i landet, også innenfor havbruk, trenger volumvekst hvert år for å opprettholde marginene. For det andre er det regioner hvor det er relativt mange anlegg fra før og begrensede muligheter for å dele ut nye konsesjoner. Derimot kan det være et betydelig miljømessig, bærekraftig grunnlag for å øke produksjonen på eksisterende anlegg gjennom å øke maksimalt tillatt biomasse. For det tredje er vekst gjennom nye konsesjoner en veldig treg prosess. Først skal det lages tildelingskriterier, så skal alle interesserte søke på konsesjonene, så skal de heldige vinnere plukkes ut, og deretter skal vinnerne etablere nye anlegg og sette smolt i sjøen. De økonomiske konsekvensene vil først dukke opp i 2010 og 2011. Jeg kan ikke se én eneste grunn i dagens situasjon for ikke å gi havbruksbedrifter i områder hvor det ligger til rette for det, økt tillatt biomasse og dermed muligheten for en mer rettferdig, men også umiddelbar produksjonsøkning. Regjeringens bastante nei til økt MTB må oppfattes som en politisk bremseoperasjon. Er virkelig ønsket om en politisk markering av nytildelinger langs kysten viktigere enn en rask, rettferdig og lønnsom vekststrategi? Vi har forsøkt å utfordre statsråden litt når det gjelder denne aversjonen mot å øke produksjonen ved eksisterende anlegg. Det er ikke lett å bli klok på svarene. Fasiten er, som statsråden selv skriver i svarbrev nr. 2 av 3. juni: «En generell økning av MTB er praktisk mulig.» Det handler med andre ord kun om politisk vilje. Det er derfor nærliggende å slå fast at denne regjeringen er blitt en bremsekloss for havbruksnæringen. Høyre mener at vi på sikt må bort fra systemet med politisk fastsatte antall oppdrettskonsesjoner for laks. Tildeling av nye konsesjoner eller økt maksimalt tillatt biomasse bør være basert på det som er mulig innenfor en miljømessig bærekraftig forvaltning. En fjerning av dette systemet må utredes og gjennomføres på en forsvarlig måte for dem som har konsesjoner i dag. Men signalene fra næringen er ganske entydige. De fleste vil ha vekk de politisk bestemte antallsbegrensningene på konsesjoner, og alle vil ha økt MTB. Sånn sett er dette nok en sak hvor Regjeringen ikke finner det relevant å lytte til næringslivet. Jeg vil ta opp Høyres forslag i innstillingen.