Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2003-11-20:
Jeg tror vi skal starte med konklusjonen. Og konklusjonen fra vårt ståsted er at vi selvfølgelig støtter det som Regjeringen her legger opp til, selv om, som representanten Helleland nettopp var inne på, noen synes at man her kanskje burde hatt litt mer oversikt og litt mer forutsigbarhet. Så kan vi selvfølgelig fortsette å diskutere forutsigbarheten, og det vil vi nok gjøre. Det er greit nok. Det det her handler om til sjuende og sist, er etter mitt skjønn tillit. Med tillit tenker jeg primært på dem som skal gjøre en jobb for oss, politiet i det ganske land – i denne saken kanskje primært i forhold til situasjonen i Oslo, og derigjennom situasjonen for Oslos befolkning og de som bor her. Jeg føler at på den måten vi gjør ting på nå, vil dessverre Oslos befolkning bli taperne i forhold til de nasjonale oppgavene som Oslo-politiet har ansvaret for i dag. Jeg tror heller ikke det er slik at det må være sånn. Jeg tror man godt kan lage et system hvor man skiller ut de nasjonale oppgavene, uten at det vil ramme Oslo-politiet. Oslo-politiet har kompetansen i dag. Det vi trenger å gjøre, er å gjøre bevilgningen om til overslagsbevilgning, hvor vi betaler de faktiske kostnadene som dukker opp som ekstrakostnader i forhold til de nasjonale oppgavene. Det bør, iallfall etter mitt skjønn, være forholdsvis uproblematisk. For det overordnede må igjen være at man har en forutsigbarhet. Vi hadde en interpellasjonsdebatt ganske nylig hvor vi snakket om rammebetingelser og forutsigbarhet. Jeg oppfatter det iallfall dit hen at de fleste mente at forutsigbarhet var viktig, slik at man kunne planlegge og gjøre det man faktisk ønsket å gjøre. Da må det samme gjelde i denne sammenhengen. Vi mener som sagt man med fordel kan gjøre om bevilgningene til de nasjonale oppgavene til en overslagsbevilgning. Det vi nå faktisk skal gjøre, og som jeg mener vi er invitert til å gjøre i dag, er nettopp å rette opp en skjevhet som Oslo-politiet har følt. Noen av oss har diskutert situasjonen i Oslo, ikke bare én gang, men flere ganger – ikke minst har jeg, representanten Storberget og representanten Helleland diskutert forholdene i Oslo. Det skyldes, iallfall har jeg oppfattet det dit hen, at man hos politimesteren i Oslo har måttet prioritere annerledes, med basis i nasjonale oppgaver og nasjonale pålegg. Det bekrefter etter mitt skjønn på nytt at Oslo på sett og vis blir taperen i forhold til de nasjonale oppgavene. Og slik bør det ikke være. Hvis vi som lovgivende forsamling og som de som foretar bevilgningene, skal ha tillit hos dem som er verktøyet vårt, må de kunne stole på oss hvis vi skal kunne stole på dem. Hvis ikke mener jeg at vi legger til rette for et system hvor vi går rundt og skuler på hverandre, uten å være spesielt imponert, og vi har andre forventninger enn det vi er i stand til å levere. Og det er vi heller ikke tjent med. Derfor tror vi at det beste vil være å gjøre bevilgningene til nasjonale oppgaver om til overslagsbevilgning. Vi tror ikke det vil ramme Oslo-politiet i det hele tatt. De har som sagt kompetansen i dag. Det blir snakk om budsjettmessig å gjøre ting annerledes. Målet er jo ikke at man ønsker å ha noen særegenhet, men rett og slett å skape forutsigbarhet. Jeg skal da ta opp de forslagene som foreligger fra oss, og så skal jeg gjøre oppmerksom på at vi subsidiært kommer til å støtte forslaget fra Sosialistisk Venstreparti.