Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-05-31:
Et demokratis styrke vises først og fremst i måten mindretallets rettigheter ivaretas på. Mindretallets rettigheter ivaretas på en dårlig måte i det som flertallet nå legger opp til. Det er gjennomført en forholdsvis omfattende evaluering. Evalueringsrapportene viser at det er store variasjoner i måten læringsarbeidet blir lagt opp på innenfor dette faget. Og det skal det være i en grunnskole med mangfold. Vektleggingen av de ulike deler av faget varierer, avhengig av elevgruppenes sammensetning. Lærerne tar hensyn til elevenes religiøse ståsted. Slik skal det også være, og det er grunn til å gi ros til lærerne for det arbeidet de gjør med dette faget. Etter- og videreutdanning er viktig, men jeg tror ikke at svaret først og fremst ligger der når det gjelder fremtiden for dette faget. Det som derimot ikke fungerer, er fritaksordningen, og at den praktiseres forskjellig. Ifølge evalueringsrapportene finnes det skoler der det er gjennomført fullt fritak. Det er grunn til å minne om at det ikke er muslimske eller humanetiske grupperinger som får fullt fritak, men det er kristne grupperinger som representerer en minoritet i forhold til andre kristne grupper innenfor lokalsamfunnet. 85 pst. gir uttrykk for at faget fungerer tilfredsstillende, og at de er fornøyd med faget. Dette er ikke uventet, og det er heller ikke det mest interessante. 15 pst., og de representerer minoritetsgrupper, mener faget ikke fungerer godt nok. Det er det alvorlige, og det er det som er utfordringen for oss. Hva gjør vi som har bedt om denne evalueringen? Flertallet i denne sal registrerer at 85 pst. er tilfreds, og gjør noen små justeringer, som det var behov for ifølge Skarbøvik. Men utfordringen er ikke de 85 pst., det er de 15 pst. som er utfordringen vi sliter med. Det må tas på alvor når foreldre går til rettssak for å prøve fritaksordningen opp mot menneskerettighetene. Det må være et tankekors når de samme gruppene vurderer å stevne Norge for Menneskerettsdomstolen i Strasbourg. Det som flertallet foreslår, er dødsstøtet for et fellesfag. Vi kan ikke opprettholde et fellesfag der det skal være anledning til fritak for hele eller deler av faget. Nye konflikter mellom ulike grupperinger vil oppstå. Selv om noen prøver å bagatellisere disse konfliktene til å være et Oslo-problem, må vi ta det på alvor. Og det er som sagt alvorlig når store grupper velger å opptre i strid med lover og regler. Slik kan vi ikke ha det. Derfor er det trolig bare én vei ut av dette uføret som vi har kommet opp i. For det første må vi tørre å ta utfordringen som gjelder i forhold til formålsparagrafen. Og det overrasker meg at ikke flertallet tør å ta fatt i dette helt sentrale spørsmålet. Vi har en formålsparagraf som sier at skolen skal hjelpe til med å gi elevene en «kristen og moralsk oppseding.» Som medlem av Kirken har jeg personlig lite problem med en slik bestemmelse, men jeg erkjenner samtidig at foreldre som ikke deler mitt livssyn, som har en helt annen tro og religiøs tilknytning, og som har et sterkt engasjement i forhold til sin tro, ikke kan godta at den offentlige skolen skal oppdra deres barn til en tro de ikke deler. Dette er vi nødt til å gjøre noe med. Vi må dessuten lage en plan som tar bort behovet for fritak, og det innebærer at kristendommen fortsatt skal ha en sentral plass i denne planen som en del av kunnskapsfaget. Vi må vektlegge dialog og konfliktløsning og utvikle og lære barna opp i felles normer. Hvis vi velger dette som innfallsvinkel, hvis vi velger å tørre å gå inn i de store utfordringene med å lage et fag som flest mulig, eller helst alle, kan samles om, har vi fortsatt muligheten til å opprettholde et fellesfag. Jeg beklager at jeg i et eget forslag er nødt til å foreslå fullt fritak. Det skyldes rett og slett at flertallet ikke tar på alvor de utfordringene vi har, og legger opp til fag som det ikke er mulig å samle alle grupper om. Derfor må jeg foreslå fullt fritak. Jeg tar også opp de øvrige forslag fra SV.