trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2020-06-02:
I denne debatten tror jeg det er flere som lider av det Kåre Willoch i sin tid kalte «erindringsforskyvning». Representanten Lundteigen sier at regjeringspartiene avviste at Arbeidstilsynet skulle følge opp og føre tilsyn med innleieregelverket. Som representanten Hagerup sier: Det var en debatt om hvorvidt det skulle ligge enten til Arbeidstilsynet eller til Tvisteløsningsnemnda, og vi var åpne om hvilken vei vi ville gå. Det har havnet hos Arbeidstilsynet, og det er vi godt fornøyd med. Og for å gjenta meg selv: Etter at Solberg-regjeringen tiltrådte, har kampen mot arbeidslivskriminalitet blitt trappet betydelig opp, bl.a. gjennom disse syv sentrene mot arbeidslivskriminalitet, strengere straffer og høyere bøter for dem som bryter lover og regler, og krav om lærlinger på alle bygge- og anleggsprosjekter som det offentlige betaler for. I tillegg foreslo vi endringer i reguleringen av innleie og å innføre forbud mot nulltimerskontrakter, som altså ikke bare var et løst VG-oppslag, men som kulminerte i Prop. 73 L for 2017–2018, og ble behandlet i denne sal – erindringsforskyvning. Jeg har lyst til å minne om at i forbindelse med Stortingets behandling av nettopp denne saken skrev Arbeiderpartiet i sine merknader at andelen innleie og bruken av nulltimerskontrakter økte betydelig fra årtusenskiftet, og særlig etter utvidelsen av EU i 2004. Så satt de i åtte år uten å gjøre noe med det. Arbeiderpartiet slepte beina etter seg og var mot permitteringsordninger for ikke-organiserte arbeidstakere, stemte mot å evaluere samt styrke varslervernet i arbeidsmiljøloven, stemte mot å gjøre det mulig for små og mellomstore bedrifter å praktisere gradert sykemelding, stemte mot bedre rettigheter og oppfølging av personer med omsorgslønn og stemte mot at mottakere av sosiale ytelser hadde rett på forskudd når Nav brøt saksbehandlingsfristene sine. Denne regjeringen har tatt arbeidslivskriminalitet på alvor fra dag én og i tillegg innført flere rettigheter, mens Arbeiderpartiet har slept beina etter seg.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-02:
I anmodningsvedtaket som flere har referert til her i dag, hvor et enstemmig storting var enig om at ordningen måtte komme på plass, ble det vedtatt at gjennomsnittet av de tre siste årenes inntekt skulle legges til grunn. I Prop. 73 S for 2019–2020 skriver regjeringen om ordningen, og da legger man fortsatt tre år til grunn. I forskriften som kom 8. april, skriver statsråden i statsrådsforedraget som følger med, at man som hovedregel skal ta utgangspunkt i bare 2019. Her har det vært noen endringer underveis. Da lurer jeg på hvorfor regjeringen står fast ved at man ikke kan gjøre noen unntak for dem som åpenbart ramler utenfor ordningen og ikke får nyttiggjort seg den. Det er fullt mulig å få på plass en automatisk ordning for de fleste, men for de få som ramler utenfor, og som ville ha nyttiggjort seg av det opprinnelige vedtaket til Stortinget, kunne man fått på plass andre ordninger.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-02:
Det er jo ikke sånn at alle fanges opp av de nye ordningene til Kulturdepartementet. For eksempel kvinnen som måtte ta ulønnet permisjon i påvente av barnehageplass fordi hun ikke fikk barnehageplass til sønnen sin, kan ikke søke på den ordningen. Jeg mener det er urimelig at man, når man har stått i den situasjonen og kan vise til at man har et faktisk inntektstap, ikke skal kunne få det kompensert. Er det slik at regjeringen og statsråden har landet på at det for enhver pris er viktigere å unngå merarbeid for Nav enn at folk får en rettferdig kompensasjon?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-02:
Det er et svar folk ikke kan betale regningene sine med. Vi forstår at Nav er presset på kapasitet, men dette handler om inntekten og tryggheten til folk. At Nav kunne behandlet de få dette gjelder, manuelt, er jeg sikker på at man kunne ha fått til en løsning for, hadde man ønsket det. I proposisjonen beskrives også problemet med dobbeltavkortning – det at personer skal få dobbel avkortning for samme arbeid hvis de får to ytelser fra Nav, altså at man blir litt indirekte straffet hvis man jobber. Hvorfor godtar statsråden at man ikke får på plass en ordning for å unngå dette?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-02:
Denne lovendringen handler om endringer i arbeidstvistloven kapittel 3, om mekling, og kapittel 4, om Arbeidsretten. I tillegg er det foreslått å ta inn en definisjon i kapittel 1, de innledende bestemmelsene. Nærmere bestemt behandler vi nå forslag om å presisere og harmonisere fristbestemmelsene i §§ 18 og 19. Vi presiserer bestemmelsen om taushetsplikt og lovfester den gjeldende praksisen i forholdet mellom tvisteloven og domstolloven. Det blir også foreslått å åpne opp for at Arbeidsretten i særskilte tilfeller kan forsterkes med ekstra varadommere. I tillegg behandler vi nå det å åpne opp for at retten kan settes med forenklet sammensetning, men hovedregelen om at retten skal settes med sju dommere, står fortsatt. Komiteen mener at disse endringene gjør loven mer tilgjengelig for brukerne, og en samlet komité støtter endringene. Men jeg vil også presisere at vi merker oss at departementet i desember 2018 sendte ut forslag til ytterligere endringer i sitt høringsnotat, men har valgt ikke å gå videre med enkelte av de forslagene. Med det tilrår jeg innstillingen som en samlet komité står bak.
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2020-06-02:
Den 16. mars ba Stortinget regjeringen om å innføre en midlertidig ordning for selvstendig næringsdrivende og frilansere som har mistet hele eller deler av inntektsgrunnlaget sitt som følge av koronapandemien. Det er en ny støtte som skulle på plass raskt, og det ble også pekt på i stortingssalen før Norge gikk i «lockdown» i mars. Det var da en akutt situasjon, og det gikk fort i svingene – slik det ble påpekt av saksordføreren tidligere – og ved en feil ble det ikke gitt hjemmel til automatisert saksbehandling. Ordningen med kompensasjon er riktig, og den er viktig, spesielt for dem det angår, og for dem som får den. For undertegnede er det likevel åpenbart at man ikke bør bruke mye tid på manuell saksbehandling når man kan få automatisert saksbehandling innenfor rammen av dagens system, og bruke siste års inntjening framfor å gå tre år tilbake i tid for å bestemme hvor mye man skal kompenseres for i dag. Så virker også kritikken som noen kommer med mot Nav om for lang saksbehandlingstid, litt hul og påklistret når man selv fremmer forslag om at mindre skal behandles automatisk og mer skal behandles manuelt i en så krevende tid. Det er en midlertidig lov vi behandler i dag. Den trer i kraft straks og oppheves 1. november 2020. Formålet er å kompensere for inntektsbortfall som ikke kan kompenseres gjennom andre ordninger. Det betyr ikke at alle vil benytte seg av den ordningen, for ikke alle frilansere og selvstendig næringsdrivende vil bli berørt. Noen vil fortsatt ha delvis lønnsinntekt, og andre vil ha rett på andre ytelser. Jeg ser også at det er en diskusjon om hvorvidt selvstendig næringsdrivende og frilansere skal få dekket mer av sin lønn enn vanlige arbeidstakere, som betaler mer inn til folketrygden. Det har vi påpekt at ikke bør være en kontinuitet, og at det ikke skal videreføres hele veien. Her har vi også gått fra en ytelse som før korona ikke eksisterte, til en ytelse som er høyere enn det vanlige arbeidstakere får. Mange fikk et yrkesforbud nærmest over natten. Det var dramatisk, og derfor opprettet vi en helt ny ordning som også ga kompensasjon for denne gruppen. Det skal vi fortsette med. Nå åpner samfunnet mer og mer på alle nivåer. Det betyr at mange vil kunne få næringsgrunnlaget sitt igjen, gjennom det arbeidet de har hatt som næringsdrivende og frilansere før korona inntraff, men for å legge inn en ekstra sikkerhetsmargin beholder vi den høyere kompensasjonsgraden lenger enn det det først ble lagt opp til, slik at man derfor tidligst kan redusere den fra 1. august, når vi vil være enda nærmere en normalsituasjon igjen. Til slutt er jeg glad for at vi er samstemte om å kompensere for bortfall av inntekt, selv om det er noe uenighet om nivå og innretning på den kompensasjonen i salen i dag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-02:
Saken gjelder vedtakelse av en ny midlertidig lov som erstatning for koronaloven, som den kompensasjonsordningen vi nå snakker om, dermed skal ha sin lovforankring i. Det burde da være rimelig sjølsagt at det materielle innholdet i det som er vedtatt tidligere, etter koronaloven, skulle videreføres etter det nye lovgrunnlaget. Sånn er det imidlertid ikke. Det signaliseres her svekkelser for sjølstendig næringsdrivende og frilansere. Vi er alle klar over at de midlertidige tiltakene kommer til opphør på et tidspunkt, men her gir regjeringa signaler om at de skal komme til opphør tidligere enn det som er bestemt. Så sier statsråden at det ikke legges opp til «substansielle endringer». Hvorfor legges det da opp til at en kan redusere ytelsene etter 1. august 2020, mens det legges opp til at det skal opphøre for alle 31. oktober?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-02:
Det er korrekt det med den formelle saksbehandlingen: Når en vedtar en ny lov som grunnlag for en ytelse, har en en ny mulighet til eventuelt å skifte standpunkt, og det er det regjeringa her gjør. Og regjeringa skifter standpunkt fordi den sier at «det er prinsipielt uheldig at kompensasjonsgraden i denne ordningen er høyere enn i dagpengeordningen», altså for lønnsmottakere. Det var noe en var klar over da en gjorde det, at ytelsen mellom 3G og 6G for sjølstendig næringsdrivende og frilansere var 80 pst. mens det for lønnsmottakere var 62,4 pst. For sjølstendig næringsdrivende og frilansere var det 16 karensdager, og det var likt når det gjelder de første 3G. Så her går regjeringa tilbake på det en var enige om. Er statsråden enig i det?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-02:
Så alle er klar over det: Det regjeringa her foreslår, er en forverring for sjølstendig næringsdrivende og frilansere som tjener mellom 0 og 3G, altså inntil 300 000 kr. For dem mener regjeringa at en kompensasjonsordning på 80 pst. er for gunstig. En vil ha fullmakt til å gå ned på 62,4 pst. Det er kjernen i saken. Regjeringa sier ellers generelt at en skal ha forutsigbarhet for de ordningene som er. En slik forskrift, som kan settes i verk av regjeringa når det passer den, gir ikke forutsigbarhet. Og som statsråden sier: Vi vet ikke hva som vil skje, eventuelt med en ny oppblomstring av smitte og av pandemien. Derfor er dette med på å skape usikkerhet for dem som tjener dårligst av sjølstendig næringsdrivende og frilansere. Er statsråden enig i det?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-02:
Etter å ha hørt statsrådens siste svar velger jeg å ta et innlegg til. Alle er vi klar over at det er andre ting enn denne ordningen som er meget viktig for økonomien for sjølstendig næringsdrivende og frilansere. Og denne ordningen – som for de gruppene innebar 16 karensdager hvor en ikke hadde noen inntektsdekning, og så 80 pst. for de første 3G og 62,4 pst. for de neste 3G – var en nøktern balanse mellom forholdene for sjølstendig næringsdrivende og frilansere kontra arbeidsgivere og lønnsmottakere. Det er ganske spesielt når statsråden sier at en ikke har umiddelbare planer omkring dette. Jo, det står i innstillingen at dette er en opsjon som en ønsker å ha mulighet til å gjennomføre etter 1. august 2020. Statsråden sier sjøl at her er vi i en usikker situasjon, vi vet ikke hvor lenge det blir behov for å ha disse inntektssikringsordningene for lønnsmottakere, sjølstendig næringsdrivende og frilansere. Det er det pandemiens utvikling som vil avgjøre. Derfor vil jeg bare avslutte med å si at det er oppsiktsvekkende at regjeringspartiene på denne måten går til angrep på en enstemmig innstilling i første runde. Det var en del av en helhet hvor en balanserte forholdene for både arbeidsgivere, arbeidstakere og de som velger å drive som sjølstendig næringsdrivende og frilansere, med den risiko som det er. Og det er helt klart at dette er et tilbakesteg i forhold til det som alle var enige om også skulle gjelde av inntektssikring for sjølstendig næringsdrivende og frilansere.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-02:
Det er korrekt!
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-02:
Dagens debatt er et resultat av stortingsvedtaket som ble fattet den 4. juni 2018, hvor Stortinget ga regjeringa i oppdrag å utarbeide forslag til en kontrollfunksjon som skal føre tilsyn med og gi pålegg om å treffe enkeltvedtak for å gjennomføre bestemmelsene i arbeidsmiljøloven. Det sentrale da var begrepet «kontrollfunksjon», og vi hadde en lang diskusjon om begrepet «kontrollfunksjon» den gangen. Nå er det altså gått nærmere to år, og jeg regner da med at regjeringa har vurdert ulike kontrollfunksjoner som skulle tre inn etter arbeidsmiljøloven § 18-6, som vi diskuterer. Mitt konkrete spørsmål er: Hvilke andre organer enn Arbeidstilsynet har departementet vurdert for å utføre denne kontrollfunksjonen?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-02:
Det er et ærlig svar, og jeg setter pris på en statsråd som er på den måten. Det gir en stor stjerne i boka – en stor stjerne i boka! Saken er at dette var det mest sentrale den gangen. Det var fra regjeringas side om å gjøre å vri seg unna at det skulle være Arbeidstilsynet som skulle stå for jobben. Hele opposisjonen så ikke at det var noe annet hensiktsmessig organ – på dette feltet som på andre felter – enn Arbeidstilsynet som skulle gjøre det. Vel, nå har vi landet den saken – etter lang uthaling. Nå står det at loven skal tre i kraft når Kongen bestemmer. Mitt neste spørsmål er: Når skal så denne lovendringen tre i kraft? Må vi vente i ytterligere lang tid, eller kommer det nå – ekspeditt?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-02:
Det gir en ny stjerne i boka. Det er sjelden jeg deler ut stjerner, men når det fortjenes, så skal det fås. Statsråden sa at bemanning er et supplement, og at bemanningsbransjen er legitim. Jeg er helt enig i det. Den er legitim fordi bransjen i dag har to lovhjemler i arbeidsmiljøloven, § 14-12 første ledd og § 14-12 annet ledd. Statsråden sa at det er nødvendig å ta unna arbeidstopper, og arbeidstopper er jo midlertidig arbeid. Etter arbeidsmiljøloven § 14-12 første ledd kan en bruke bemanningsselskaper uten avtale med fagforening for å ta midlertidig arbeid – bemanningstopper eller sesongarbeid – i henhold til arbeidsmiljøloven § 14-9 annet ledd bokstav a. Mitt spørsmål er: Ser statsråden et problem med at etter at vi strammet inn § 14-12 annet ledd, så blir 14-12 første ledd misbrukt til å ta slike midlertidige oppdrag i henhold til § 14-9 annet ledd bokstav a?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-02:
Til det siste statsråden sa, at midlertidige ansettelser og bemanningsselskaper henger sammen: Ja, en kan også si at entreprise henger sammen med det hele, og det som derfor ble gjort i forbindelse med innstrammingen for bemanningsselskaper, var at en så denne helheten. Bemanningsbyråer, har Senterpartiet kommet til, er en unøvendighet, for hvis vi praktiserer midlertidige ansettelser etter det som er lovens tekst, for å ta arbeidstopper eller sesongmessige oppdrag, vil det kunne være fullgodt. Vi vet også at vi har entreprise som kan brukes etter de regler som entreprise innebærer. Det er sentralt å se denne helheten. Jeg tok ordet i forbindelse med nettopp det forholdet vi snakker om nå: bemanningsselskaper kontra vikarbyråer. Senterpartiet ønsker å fase ut bemanningsselskapene. Det må vi gjøre ved at vi tar vekk arbeidsmiljømiljøloven § 14-12 andre ledd, som er hele låvedøra for å erstatte fast ansatte med bemanningsfolk. Da står vi igjen med at vi bruker arbeidsmiljøloven § 14-12 første ledd til å gjennomføre vikariater i henhold til arbeidsmiljøloven § 14-9 andre ledd bokstav b. Bare på en slik måte vil vi få tettet de smutthullene som er, og vi vil legge til rette for at bedriftene satser på fast ansatte. I den grad en trenger midlertidige ansettelser for å ta topper, gjør en det. Og så har en vikarbyråer for å dekke opp konkrete vikariater i forbindelse med sykdom, svangerskap og utdanning. Jeg vil understreke at det er behov for å få tid til å omstille seg for å få til denne tilbakeføringen til et mer seriøst arbeidsliv. Derfor må næringslivet få forutsigbarhet og nødvendige rammebetingelser til å ha lønnsomhet i virksomheten sin, basert på fast ansatte og norske lønns- og arbeidsvilkår. Til slutt, for å understreke det jeg sa i mitt første innlegg: Senterpartiet stemmer for forslag nr. 3, fra SV, for å tydeliggjøre at det ikke skal være noen tvil om at det standpunktet som nå er referert til, står vi for, også ved forslag. Når det gjelder kollektiv søksmålsrett, sa jeg jeg en feil i mitt første innlegg. Det var ikke bare Senterpartiet og SV som var for en konkret lovformulering av det, men også Arbeiderpartiet. Det var grunnen til at jeg spurte Arbeiderpartiet om de ikke kunne frafalle sitt forslag når en hadde et konkret lovforslag om å gjeninnføre kollektiv søksmålsrett, som er det beste på det området.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-02:
Jeg regner med at statsråden la merke til hva Margret Hagerup sa – det var tvisteløsningsnemnd som skulle være alternativet til Arbeidstilsynet. Det er det eneste alternativet som er sagt her i dag, og nå er det historie, takk og lov for det. Det Senterpartiet står for, er at «med lov skal landet bygges, og ikke med ulov ødes», og dermed må vi ha klare lovregler som gjør at man kan kontrollere og straffe. Og det er ikke minst de små bedriftene som taper mest på at man ikke har klare regler. Det er vår linje, og den kommer vi til å fortsette. Til Arbeiderpartiet og representanten Arild Grande: Det må være en misforståelse, for når det gjelder forslag til vedtak under A, er Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV sammen om at «§ 17-1 nytt femte ledd skal lyde:» – så det står vi sammen om. Som jeg presiserte: Det stemmer Senterpartiet sjølsagt for, og jeg regner med at Arbeiderpartiet stemmer for det. Når da Arbeiderpartiet i tillegg opprettholder forslag nr. 1, som bare er et verbalforslag på den samme realitet, må også Senterpartiet stemme for det, men det er jo helt unødvendig når vi har det presise lovforslaget i innstillinga.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-02:
Som me veit, er det mange yrkesgrupper som har store utfordringar i desse dagane. Nødvendige smitteverntiltak har sett heile bransjar ut av spel, og tusenvis av arbeidstakarar, sjølvstendig næringsdrivande og frilansarar har mista inntekt. Difor var det òg heilt nødvendig at Stortinget fatta dette vedtaket, vedtak nr. 395, 16. mars 2020: «Stortinget ber regjeringen innføre en midlertidig ordning for selvstendig næringsdrivende og frilansere som nå mister hele eller deler av inntektsgrunnlaget sitt som en følge av korona-pandemien. Disse får en kompensasjon der dekningsgraden er om lag 80 % av gjennomsnitt av siste tre års inntekt begrenset oppad til 6G. Kompensasjonen dekkes fra og med 17. dag etter at inntektsbortfallet inntraff. Dette er en midlertidig ordning inntil videre. Endringen trer i kraft umiddelbart og utbetalingene skjer så raskt Nav får på plass en teknisk løsning.» Men i staden for å høyra på dei som er ramma, vel regjeringa og Framstegspartiet å kutta i folk sine moglegheiter til å klara seg i denne veldig vanskelege perioden. Det skulle visa seg at regjeringa ikkje føreslo ei ordning i tråd med stortingsvedtaket. Nei, tre års inntekt vart til eitt, og ei 80 pst.-løyving skal det verta gjeve heimel for å vika frå. SV har heile vegen vore sterkt kritisk til dei lettvinte løysingane til regjeringspartia, som i realiteten hoppar bukk over behova til mange folk. Sjølvstendig næringsdrivande og frilansarar driv med generelt stor risiko og har generelt dårlege sosiale rettar. Med tanke på at løyvinga berre vert gjeve frå og med 17. dag etter dokumentert inntektsbortfall, og med tanke på at berekningsgrunnlaget baserer seg på årsinntekt frå 2019, ligg det for dei fleste allereie føre eit stort tap som dei må bera sjølve. Eg skal ta eit eksempel: Ei yrkesgruppe som vil verta ramma av regjeringas innstrammingar i dag, er utøvande musikarar. Eit typisk musikarliv er slik: turné i 2018 med ei inntekt på 1 mill. kr, heimeproduksjon i 2019 der ein skriv låtar og tekstar, går i studio, betalar musikarar, lydteknikarar og produsentar, med totalinntekt 150 000 kr, ein planlagd turné i 2020 med stipulert inntekt på 1 mill. kr. Det seier seg sjølv at å ha 2019 som grunnlag her, vert heilt feil. SV vil, saman med Arbeidarpartiet og Senterpartiet, fremja forslag som varetek realitetane i Nav samtidig som det er i tråd med stortingsvedtaket. Dette burde dei andre partia støtta. Å gje seg sjølv ein heimel for å kunna setja ned løyvinga frå 80 pst. er òg noko SV i dag kjem til å stemma imot.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-02:
Det var ein siger for fagbevegelsen og for tryggleiken til den enkelte arbeidstakar på jobb den dagen i 2018 då Stortinget vedtok nye reglar for innleige av arbeidskraft. Men utover hausten det same året, då det begynte å nærma seg at det nye lovverket skulle tre i kraft, begynte det å tikka inn bekymringsmeldingar om korleis det skulle handhevast. Fellesforbundet, som er utsett for veldig mykje innleige i mange av sine bransjar, sette i gang eit stort prosjekt som varte over fleire månader, der dei skulle gje så mange tillitsvalde som mogleg opplæring og handteringsverktøy som dei kunne bruka når reglane tredde i kraft. Men sjølv om Fellesforbundet gjorde eit svært godt stykke arbeid her, hjelper ikkje det når tilsynsmyndigheitene framleis ikkje har heimel til å kontrollera. Fellesforbundet uttalte sjølv i denne perioden at dersom dei nye reglane ikkje vert forstått og etablerte i løpet av dei tre første månadene, vil praktiseringa skli ut i sanden, og det spesielt når Arbeidstilsynet ikkje kan vera med og spela på lag. Det er mange relativt enkle grep som burde ha vore gjorde for å gjera regelverket enklare og tilsynet av innleige meir effektivt, bl.a. det dokumentasjonskravet som me fremjar forslag om. Eg synest verkeleg ikkje det er for mykje å be om at det skal liggja føre dokumentasjon på arbeidsplassen på at reglane vert følgde. Dette, saman med kollektiv søksmålrett, hadde vore eit godt prevensjonsmiddel – for å seia det på den måten – mot lovbrot av innleige av arbeidskraft. Arbeidstilsynet, som andre statlege organ, har i mange år vorte utsett for ABE-kutt. Dette har alvorlege følgjer for norsk arbeidsliv. Regjeringa skryter av talet på kontrollar som har vorte utførte av Arbeidstilsynet. Dette kan medføra eit press på etaten om at det er talet som tel, og ikkje kvaliteten på arbeidet som tel. No skal ikkje eg stå her og påstå at dei gjer ein dårleg jobb i Arbeidstilsynet, for det er absolutt ikkje sant. Men eg har høyrt historier om ei lovlydig transportbedrift som vert kontrollert kvart einaste år, utan merknader frå Arbeidstilsynet, samtidig som ei konkurrerande bedrift som det har vorte tipsa om gjentekne gonger, ikkje vert så hyppig kontrollert. Eg har sjølv prøvd å senda inn bekymringsmelding til Arbeidstilsynet om ein bonde. Då fekk eg til svar at Arbeidstilsynet ikkje prioriterte landbruket i den delen av landet, for det var jo ikkje så mange gardar. Kva er det for ein måte å driva på? Dette viser at det er grunn til å bekymra seg over ressursane i Arbeidstilsynet når dei vert pålagde desse ABE-kutta. Det fører til kvantitet framfor kvalitet. Så til slutt litt generelt om innleige: Me i SV meiner framleis at innleige av arbeidskraft frå bemanningsbyrå er noko som me ikkje ønskjer. Det gjev bedriftene fleksibilitet, men det er på kostnad av arbeidstakarane sin tryggleik. Difor har me lagt inn forslag som avgrensar denne bransjen kraftig, men også forslag om generelt forbod. Med det fremjar eg det forslaget som SV står bak i innstillinga. Så ser eg at Raudt har fremja to gode forslag i denne saka, og dei vil SV stemma for.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2020-06-02:
Stortinget vedtok i april forskrift om mellombels kompensasjon for sjølvstendig næringsdrivande og frilansarar som har mista inntekta si etter covid-19-utbrotet, med heimel i koronalova. Når den mellombelse koronalova no opphøyrer, ser Kristeleg Folkeparti framleis behov for ei vidareføring av kompensasjonsordninga for desse yrkesgruppene. Sjølvstendig næringsdrivande og frilansarar står i ei særstilling sidan dei ikkje har eit tilsettingsforhold og dermed fell utanfor dagpengeordninga. Mange av desse har i praksis opplevd direkte yrkesforbod eller heilt eller delvis inntektstap som fylgje av pandemien. Kristeleg Folkeparti ser ein klar trong for vidareføring av kompensasjonsordninga, slik at også denne gruppa vert sikra dekning av inntektstapet dei har hatt. Ytinga vil framleis vera knytt opp mot inntektstapet og ikkje mot svikta i omsetning eller mot faste utgifter i perioden. Innretningar som enkeltmannsføretak krev normalt meir planlegging med omsyn til moglege periodar utan inntekt. I denne spesielle situasjonen der mange har opplevd inntektsbortfall nær sagt over natta, var det umogeleg å forskotera omfanget og lengda av den spesielle situasjonen som oppstod. Det er difor brei semje om at denne gruppa også framover har behov for framleis støtte for inntektstap, knytt opp mot stønad til livsopphald. Ytinga er difor avgrensa til 6G. Føresetnaden for kompensasjon vil framleis vera at ein sjølvstendig næringsdrivande/frilansar hadde aktiv verksemd i Noreg før 1. mars og etter 12. mars og mista personinntekta si som fylgje av covid-19. Det har kome fram noko ulike syn på korleis ytinga skal bereknast. Omsynet til ei mest mogleg rettferdig berekning og ei rask sakshandsaming basert på automatiserte løysingar må vega tungt ved vurderinga av berekningsgrunnlaget. For dei aller fleste vil inntekta det siste året gje det mest reelle bildet av inntektsbortfall, sjølv om ein vil finna unntak frå dette. For frilansarar vil grunnlaget vera dei tolv siste månadene. Ei berekning ut frå dei tre siste åra vil gje ein større feilmargin og krevja meir manuell sakshandsaming. Ei rask sakshandsaming vil vera heilt avgjerande for mange med behov for denne ytinga, og det vert difor gjeve heimel til automatisert sakshandsaming i dette forslaget. Kristeleg Folkeparti ser det nødvendig med ei vidareføring av kompensasjonsordninga for desse yrkesgruppene. Då vil eg berre seia heilt til slutt at Kristeleg Folkeparti stiller seg bak vidareføring av kompensasjonsordninga for sjølvstendig næringsdrivande og frilansarar, slik det kjem fram av forslag A i komiteens tilråding til vedtak.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Det korte svaret er rett og slett kapasiteten til Nav. Der er det hele tiden et prioriteringsspørsmål. Nav er allerede testet til det ytterste hver eneste dag og hver eneste uke. Da har vurderingen vært at det er bedre heller å bruke andre typer ordninger, f.eks. under Kulturdepartementet, for å forsøke å treffe grupper som kanskje kommer dårlig ut. Det er i hvert fall noen som kommer dårlig ut av denne ordningen. Bare kort om hvorfor det var nødvendig og riktig å gjøre det: Det er fordi inntektsopplysningene Nav får fra skatteetaten, er slått sammen med andre inntekter som ikke skal inngå som grunnlag for ytelsen – honorarer, vederlag fra verv og oppdrag etc. Da er det ikke mulig å trekke ut de aktuelle inntektene i en automatisert løsning. For det store flertallet vil etter all sannsynlighet et beregningsgrunnlag med utgangspunkt i 2019 medføre et noenlunde riktig bilde av normalinntekten i forkant av pandemien.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Vi har siden 12. mars fått 450 000 permitterte og ledige. I tillegg kommer selvstendig næringsdrivende, frilansere, studenter som har jobb, utenlandske arbeidstakere som skal få rett til dagpenger, osv. Merarbeid har Nav. Nav har altså en pågang som ikke ligner noe vi tidligere har sett i fredstid i Norge. Spørsmålet her er ikke å forhindre merarbeid. Spørsmålet her er hvilke innramminger vi er nødt til å gjøre for å få pengene raskt ut og for å hindre ikke bare at Nav testes til det ytterste, for det gjør systemet i dag, men at de ikke overhodet vil klare å levere på de helt grunnleggende tingene. Det er selvfølgelig slik at også jeg ser at det her er ting som ikke treffer alle. Det visste vi også da ordningene kom, men noen slike valg var vi nødt til å gjøre for at det ikke skulle ta enda lengre tid å få dem på plass.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Det korte svaret er igjen at når man får en eksplosjon i antall ledige og permitterte i løpet av kort tid, som ikke har noen parallell i fredstid, samtidig som et enstemmig storting ønsker helt nye ordninger og til dels store endringer innenfor allerede eksisterende ordninger, er det en sum av endringer som til sammen er ekstremt krevende å håndtere. En av tingene man normalt vil utrede på forhånd – når man har tid, og det hadde vi ikke under koronakrisen – er samordning av ytelser, for det er komplisert. Grunnen til at dette oppstår, er bl.a. at man i dagpengeordningen rapporterer på antall arbeidstimer og ikke om det er tilknyttet næringsvirksomhet. Nav har derfor ikke informasjon om hvorvidt arbeidet knytter seg til inntekt som kompensasjonsytelsen avkortes mot. Dessuten har det også noe å si at kompensasjonsytelsen avkortes per kalendermåned, mens dagpengene avkortes per 14 dager, som kan løpe over to ulike kalendermåneder. I sum var dette også et av valgene vi måtte ta for å få ordningen raskest mulig på plass.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Bare til det formelle først: Et enstemmig storting har vedtatt ordningen, den er hjemlet i koronaloven, og så kommer ordningen tilbake til ny full saksbehandling i Stortinget nå – dvs. at Stortinget får en ny sjanse, og flertallet i Stortinget får en ny sjanse til å si hva de mener. Så formelt sett er ikke det problematisk. Så er det sånn at det er veldig usikkert hvordan høsten vil utvikle seg. Én ting er hvis det skulle komme ny oppblomstring av smitte, lokalt eller nasjonalt, noe annet er at det også er høyst usikkert hvordan økonomien vil utvikle seg. Grunnen til at vi ønsker å ha inn i en forskrift at vi også kan justere kompensasjonsytelsen, er at hvis situasjonen fortsetter å være sånn som den ser ut nå, nemlig lite smitte og smittespredning og at økonomien gradvis kommer tilbake, kan det være fornuftig å redusere kompensasjonsgraden noe, men ikke ytterligere ned sammenlignet med det flertallet i Stortinget har sagt.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Jeg skal i hvert fall gi representanten Lundteigen rett i at gjennom denne formuleringen får regjeringen en mulighet til å fastsette forskrift, som er noe annet. Det varsles ikke, verken i denne proposisjonen eller i den større proposisjonen om første del av fase 3, som kom nå på fredag, substansielle endringer i denne ordningen nå. Jeg må innrømme at jeg mener at for alle disse ordningene, nettopp fordi så mye er usikkert, må vi vurdere nærmest løpende hvordan utviklingen er, for å se om noe skal endres eller justeres, og det gjelder også i tilfellet med kompensasjonsgraden. Men som sagt: Hvis vi hadde gått med planer om å gjøre dette umiddelbart, hadde det vært rimelig å varsle det f.eks. i proposisjonen, og det har vi ikke gjort.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Jeg tror ikke jeg skal sette meg til doms over hvordan folk oppfatter endringer som har kommet, men jeg er nok ganske sikker på at det er andre ting som skaper langt større usikkerhet for dem som er selvstendig næringsdrivende og frilansere, bl.a. utviklingen av økonomien, som mange små og mellomstore virksomheter er ekstremt avhengig av. Og så kan jeg ikke gjøre annet enn å gjenta min egen argumentasjon: I en slik midlertidig ordning er det etter min mening fornuftig at regjeringen har en hjemmel til gjennom forskrift å kunne se også på satsene. Det er som sagt ingen umiddelbare planer om å gjøre dette nå, men det er naturlig å vurdere det utover høsten.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Jeg skal ikke kategorisk avvise – jeg skal ikke engang avvise – at det kan være et forslag som man må innføre, eller se på etter hvert, men her handler det nok om å ha to tanker i hodet samtidig. En av grunnene til at offentlige tilsyn generelt sliter med å få tak i dokumentasjon, er jo ikke at skikkelige, ordentlige og redelige norske virksomheter ikke vil dokumentere. Det er snarere fordi det er de uskikkelige, de uredelige, de useriøse virksomhetene som ikke dokumenterer skikkelig. Det å innføre et slikt krav kan få den effekt at de useriøse fortsetter som før, mens de seriøse bare får en ikke ubetydelig ekstra byrde. Fordi Stortinget også har vært opptatt av vilkårene for små og mellomstore bedrifter og at vi ikke skal forvanske hverdagen deres for mye, er det heller grunn til å avvente og se om Arbeidstilsynet får den dokumentasjonen de har krav på, når de nå også får sanksjoner for å presse den ut, før man går til det skrittet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Nå prøvde jeg å være litt åpen for forslaget. Som departementet tidligere har skrevet i forbindelse med den alminnelige høringen, sier man at en slik dokumentasjonsplikt ikke foreslås nå, men departementet utelukker ikke at det kan være aktuelt å innføre et slikt krav dersom det viser seg at Arbeidstilsynet ikke får tilgang til relevant dokumentasjon innen rimelig tid. Og så viste jeg til at Arbeidstilsynet skal kunne ilegge sanksjoner dersom virksomhetene ikke gir tilsynet de nødvendige opplysninger de trenger, eller der virksomheten ikke retter seg etter stansingsvedtak. Da tror jeg rett og slett vi er tilbake til den avveiningen som jeg påpekte, nemlig at det kan være veldig fristende – noen ganger er det også riktig – å innføre nye pålegg om dokumentasjon, men det blir lett et ikke ubetydelig pålegg for seriøse virksomheter, samtidig som de useriøse virksomhetene ikke gjør det, og dermed øker man den administrative byrden uten at man egentlig får noe igjen for det.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Jeg tror det er fornuftig å holde seg til mest mulig forutsigbare ABE-kutt, og så har Stortinget da noen ganger økt satsene, men det har Stortinget mulighet til å gjøre. Påstanden om at Arbeidstilsynet har blitt sultefôret, er ikke riktig – for å si det så diplomatisk som jeg kan. Hvis man ser på tallene for arbeidslivskriminalitet, er det slik at alle de relevante indikatorene som skal gå ned, går ned. En viktig del av det er at Arbeidstilsynet jobber godt, effektivt og målrettet, også sammen med andre etater. Representanten Grande kan jo bruke et innlegg senere på å friske opp hukommelsen min på hvor mange av disse ABE-kuttene Arbeiderpartiet har reversert i sine alternative budsjetter. For det må jo være relevant når man snakker om sultefôring, at man selv har lagt inn de samme pengene, krone for krone. Nå på tampen kan jeg ikke huske hvor mange budsjetter det er, så det kan sikkert representanten Grande minne meg om etterpå.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Det må jeg innrømme at jeg ikke vet svaret på. Det er også fordi denne prosessen i stor grad var ferdig før jeg kom inn i departementet. Men det er verdt å merke seg at ordet «kontrollfunksjon» ikke utelukkende betyr flere, eller andre, statlige organer. Det kan også være andre måter å gjøre det på. Men forhistorien til saken må jeg innrømme at jeg ikke husker på stående fot.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Det kommer ekspeditt. Det vil si at dette vil komme raskt. Så forutsetter vi selvfølgelig at ikke bare Kongen i statsråd, men også Kongen er enig – hvis ikke blir det historiske konsekvenser.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-02:
Først vil jeg si takk for stjernene. Jeg kan bekrefte at det er ikke så ofte det kommer fra representanten Lundteigen, så det setter jeg pris på. Hvis man ser på hele systemet for ikke-faste ansettelser, så er det sånn at reglene for midlertidighet og reglene for innleie henger sammen. Det vil si at hvis man har veldig liberale regler på det ene området og veldig strenge regler på det andre, vil behovet tyte ut et av stedene. Derfor er det fornuftig at man i hvert fall prøver å ikke ha for store forskjeller mellom de to. Mitt poeng i innlegget var rett og slett å mildt polemisere mot dem som forsøker å si at hele bemanningsbransjen som sådan er pill råtten, som vel er et sitat fra representanten Moxnes. Det er jeg grunnleggende uenig i. Jeg mener at det å ha en bemanningsbransje, det at vi ikke går tilbake til at bare det offentlige skal drive med det, altså et slags statlig monopol på arbeidsformidling og utleie i Norge, er bra. Men det skal være klare og tydelige regler.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2020-06-02:
I sitt innlegg bekrefter statsråden det vi hele tiden har hevdet, at den enkelte arbeidstaker ofte blir stående alene når man har blitt utnyttet av sin arbeidsgiver, og at det er riktig å ha tilsyn med innleieregelverket. Det har høyresiden strittet imot i mange år, men nå bruker de selv den samme argumentasjonen som vi brukte da vi foreslo det for to år siden og lenger tilbake. Det jeg gjerne vil utfordre statsråden på, er det som Arbeidstilsynet selv peker på som kan lette deres arbeid. De sier at de bruker store ressurser på å etterspørre og få ettersendt dokumentasjon på lovligheten av innleie, men høyresiden stemmer likevel ned vårt forslag om å lovfeste opplysningsplikten. Hvorfor vil ikke høyresiden og statsrådens eget parti være med og sørge for at det Arbeidstilsynet selv ber om, nemlig en forenkling av tilsynet, kan gjennomføres?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2020-06-02:
Det statsråden her sier, tror jeg ikke medfører riktighet. Det er altså sånn at den som ønsker å leie inn, allerede i dag må dokumentere overfor bemanningsbyrået at f.eks. reglene om likebehandling følges. De skikkelige, seriøse bedriftene som ønsker å følge lovverket, gjør jo den jobben godt allerede i dag, men der det ikke gis opplysninger til Arbeidstilsynet, må Arbeidstilsynet altså bruke store ressurser på å etterspørre og få ettersendt denne dokumentasjonen, nettopp fra de useriøse. Det er jo for å sørge for at Arbeidstilsynet kan konsentrere seg om å rette inn innsatsen mot nettopp disse useriøse, at vi ønsker dette tiltaket, i stedet for at Arbeidstilsynet må bruke masse tid på masse byråkratisk arbeid. Det er rart at et parti som Høyre, som ellers ønsker å snakke om forenkling for næringslivet og for offentlig forvaltning, ikke er opptatt av at vi skal gi tilsynet et tiltak som vil forenkle og avbyråkratisere tilsynsarbeidet.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2020-06-02:
En av grunnene til at man etterspør tiltak som vil avbyråkratisere og forenkle tilsynsprosessen, er jo at Arbeidstilsynet, som en rekke andre offentlige etater under dagens regjering, har blitt sultefôret. Man påstår at man fra regjeringen har satset på arbeidslivskriminalitet, men i realiteten har man sultefôret Arbeidstilsynet og dermed begrenset mulighetene for å ha et effektivt og godt og skikkelig tilsyn. Heidi Nordby Lunde har sagt at Høyre ønsker seg raskest mulig tilbake til normalen. Det må bety tilbake til normalen med ABE-kutt. Stefan Heggelund har sagt at det man har kuttet hittil, ikke er nok, og at man må doble ABE-kuttene. Er statsråden enig i det?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2020-06-02:
Det er åpenbart for alle at Høyre har utfordringer med sin egen historie i denne saken. Det er riktig, som Heidi Nordby Lunde påpekte i sitt innlegg, at daværende statsråd Anniken Hauglie hadde sagt i et intervju at man skal vurdere endringer. Men det kom aldri noe initiativ fra regjeringen. Det var kun en skinnmanøver for å unngå en vanskelig konfliktsak i en valgkamp – i og for seg ganske vellykket – men det kom aldri noe initiativ. Alle initiativene som kom, det være seg fra Arbeiderpartiet, fra Senterpartiet, fra SV eller ikke engang fra Rødt, for her sto store deler av norsk venstreside i politikken sammen og ble totalt avvist av Høyre og regjeringspartiene. Det var jo takket være at Kristelig Folkeparti ennå ikke hadde gått inn i regjering og dermed ut av norsk arbeidsliv, at vi fikk flertall i Stortinget for historiske innstramminger i innleieregelverket, hele tiden med høyresiden imot. Til Senterpartiet, som utfordrer på hvilket forslag man skal stemme for og ikke, kan det være interessant når representanten Lundteigen selv hevder at han er i tett kontakt med fagbevegelsen: Vi har spurt LO og Fellesforbundet om råd om hva som er lurt å gjøre. Det er klart at det vi foreslo i 2015, ikke nødvendigvis er ord for ord det som foreslås nå. Derfor har LO og Fellesforbundet anbefalt oss å stemme for et verbalforslag, slik at vi kan få utredet en skikkelig lovtekst som er oppdatert, og som fanger opp de ulike aspektene ved saken. Men siden vi er enig i sak, og fordi vi står ved det vi gjorde da vi satt i regjering, stemmer vi selvsagt subsidiært for forslaget fra Senterpartiet og SV. Det er altså årsaken til at vi også står på at vi fremmer våre verbalforslag når det gjelder kollektiv søksmålsrett. Når det gjelder Rødts forslag, forslag nr. 4, stemmer vi subsidiært for det. Vi mener essensen av dette fanges opp av IV i innstillingens del B, og at det vil være et langt raskere arbeid enn en NOU, som tar flere år. Vi vil oppfordre til at flere stemmer for et forslag som vil gå raskere, og som vil fange opp det samme, men vi stemmer subsidiært for også en offentlig utredning. Helt til slutt skal jeg hjelpe til med å friske opp statsrådens hukommelse, for det ble hevdet at Arbeiderpartiet ikke retter opp regjeringens ABE-kutt. Jeg kan minne om at Arbeiderpartiet la inn pluss 87 mill. kr til Arbeidstilsynet alene i vårt alternative statsbudsjett for nettopp å rette opp de kuttene som regjeringen har gjennomført.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2020-06-02:
Jeg registrerer at Heidi Nordby Lunde er mer interessert i å snakke om snøen som falt i fjor, eller snøen som falt for snart åtte år siden, enn å snakke om det som er utfordringen i arbeidslivet i dag – som arbeidsfolk kjenner på kroppen. Det tar for lang tid – og jeg har ikke så lang taletid – hvis jeg skal gå gjennom alle de punktene som Heidi Nordby Lunde nå ramset opp i sin mitraljøse av ord. Men jeg registrerer at arbeidslivskriminalitetssentrene er høyresidens halmstrå når man skal vise til hva man har fått til. Det er det imidlertid stort sett Kristelig Folkeparti som har presset på plass gjennom budsjettforhandlingene, ikke som forslag fra den sittende regjeringen. Vi har spurt ved hvert budsjett: Hva er de nye tiltakene regjeringen har fremmet for å bekjempe arbeidslivskriminalitet – gjennom hele forrige stortingsperiode? Og de har bekreftet at det ikke er varslet noen nye tiltak fra regjeringen i årets budsjett mot arbeidslivskriminalitet og sosial dumping. Det er det Kristelig Folkeparti gjennom budsjettforhandlingene som har fått på plass. Det er helt tydelig at Høyre strever med identiteten sin på dette området. Margret Hagerup klarer i ett og samme innlegg å si at det var Høyre som foreslo de endringene som nå ligger til grunn, og samtidig peke på hvor vondt og vanskelig dette er for bedriftene, og at det aldri egentlig skulle vært gjennomført. Så hva mener Høyre om dagens innleieregler? Det har vi egentlig aldri fått svar på, annet enn at de prøver å hvitvaske sin historie om det, mens de egentlig stritter imot og er bemanningsbyråenes beste venn. Til slutt: Når høyresiden står på denne talerstolen og påstår at alt er godt i norsk arbeidsliv, at arbeidslivet i det store og hele er trygt og rettferdig, fortelles det dessverre om en annen virkelighet i enkelte bedrifter i Norge. Og vi møter dem: folk som jobber i byggebransjen, som strever med useriøse aktører, folk som jobber i håndverksbransjen, som blir skviset ut av bedrifter som kan tilby underpris – som er gjenstand for et annet forslag som Arbeiderpartiet nylig har fremmet, som vi skal diskutere i denne salen – og folk i industrien, som merker presset på lønns- og arbeidsvilkårene gjennom innleie. Arbeiderpartiets lojalitet vil alltid være hos arbeidsfolk. Så kan Høyre stå her og si at alt er bra i arbeidslivet, men da ignorerer de problemene. Det gjør ikke Arbeiderpartiet. Vi lytter mer til arbeidsfolk enn til Høyres representanter om hvordan arbeidslivet ser ut.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2020-06-02:
Aller først vil jeg takke komiteen for godt samarbeid i en sak som er viktig for mange. Vi blir stadig flere eldre i Norge – flere eldre som også lever lenger. Alderssammensetningen i befolkningen har også innvirkning på hvordan samfunnet fungerer og skal fungere. I løpet av de siste 100 årene har befolkningssammensetningen endret seg betydelig, og andelen eldre vet vi øker. Gjennomsnittlig forventet levealder er nå på om lag 82,5 år, men det er stadig flere som lever lenger, til de er både 90 og 100 år. Jeg har selv som ordfører hatt gleden av å være med på å feire flere 100-årsdager, den siste var 100-åringen som kjørte moped til butikken. Om lag 1,2 millioner nordmenn er i dag over 60 år. Utviklingen gjør at alle kommuner får flere eldre innbyggere. Samtidig viser helseundersøkelser og livsløpsstudier at eldre i dag har bedre funksjonsevne, og de har bedre selvopplevd helse enn tidligere, selv om mange av dem har kroniske sykdommer. Det er viktig at vi nå får på plass et eldreombud, et eldreombud som skal fremme interessene til alle eldre og være en synlig stemme i det offentlige rom, uavhengig av gjeldende politikk og samfunnsstruktur. En viktig del av Eldreombudets rolle er å løfte saker og være en stemme for de gruppene som møter utfordringer som direkte eller indirekte er knyttet til alder. Dersom Eldreombudet skal kunne fylle sin oppgave med å være en samfunnskritisk røst som skal ta opp utfordringer og bidra til positiv endring, må Eldreombudet kunne uttale seg fritt. Fremskrittspartiet har jobbet for å etablere eldreombud i lang tid. I dag er det derfor en gledens dag. Allerede i 2007 fremmet Carl I. Hagen, Siv Jensen og Harald T. Nesvik et representantforslag på vegne av Fremskrittspartiet om «å sikre en varm, valgfri og verdig eldreomsorg som skinner». I dette forslaget tok man opp bl.a. viktigheten av å etablere et eldreombud. Det tok altså 13 år. Jeg står her i dag, 1. juni 2020 og er stolt over at dette er en realitet for alle landets seniorinnbyggere.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2020-06-02:
Jeg mener det ikke er grunnlag for å være verken trist eller deprimert over det vi har debattert så langt. Jeg synes det har vært en god og ganske forutsigbar debatt. Jeg har vokst opp på en plass der det selvfølgelig var reklameforbud, og der det ikke var tilgang på Vinmonopol. Men mitt inntrykk var at det ikke var mangel på alkohol, da av ymse kvalitet. Poenget er at det er mye som har forandret seg. Det å se dette i det samfunnet vi lever i i dag, og slik samfunnet fungerer i dag, mener jeg er viktig, kanskje spesielt når det gjelder reklameforbudet. Myken er ei øy i Rødøy kommune. Det er åtte fastboende personer igjen i det som har vært et tradisjonelt fiskerisamfunn. Hva gjør de på Myken? Jo, i ordnede former produserer de whisky som har fått anerkjennelse internasjonalt, men som de ikke får lov til å fortelle om. De får ikke lov til å fortelle på nettsidene at det faktisk er mulig å reise til Myken, som vi gjør til Skottland, og få helt unik whisky. Det er derfor det fortsatt er noen bosatt på Myken. Reklameforbud, og måten vi håndterer dette på, kommer til å være avgjørende for om det kommer til å bo folk på Myken i framtiden. Dette er ett eksempel på hvordan dagens reklameforbud legger hindringer for at muligheter kan åpne seg nettopp som vi har sett på Myken. La det ikke herske tvil om at Fremskrittspartiet like fullt som Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og alle andre partier i denne salen erkjenner at alkohol har negative skadevirkninger. Men et reklameforbud som rammer Myken sånn det gjør i dag, mener vi lar seg fullt ut håndtere mens vi også ivaretar god folkehelse.