Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2015-12-10:
I Norge har vi bred enighet om hovedlinjene i utenriks- og forsvarspolitikken. Regjeringa har et godt samarbeid med Stortinget. Grunnleggende tillit mellom regjering og opposisjon i utenrikspolitikken er avgjørende for å sikre norske interesser og for den rollen Norge spiller internasjonalt. Ulempen med den brede enigheten er ofte at det blir litt lite diskusjon om utenrikspolitikk. Regjeringa burde sette mer pris på diskusjon om våre utenrikspolitiske veivalg, for det styrker nemlig forankringa av norsk utenrikspolitikk. Vi ser fram til at regjeringa kommer til Stortinget med et opplegg for endringer av vårt militære bidrag i kampen mot ISIL. Vi vil ta ansvar, også militært, men det er først og fremst en politisk avtale mellom ulike befolkningsgrupper som kan skape fred i denne regionen. For noen uker siden fikk vi en god nyhet. Ifølge Verdensbanken vil for første gang under 10 pst. av verdens befolkning leve i ekstrem fattigdom. Bistand og handel har bidratt til økonomisk utvikling i mange av de fattigste landene i verden. Satsing på vaksiner, helsehjelp under fødsel og skolegang har bidratt til utvikling i mange land. I dag lever det flere fattige mennesker i det vi kaller mellominntektsland enn i de fattigste landene i verden. God fordeling er dermed nøkkelen til å bekjempe fattigdom. Årets debatt om bistandsbudsjettet blir reprise på det sedvanlige politiske teateret hvor utenriksministeren kutter mye, og Kristelig Folkeparti og Venstre forhandler mye av pengene tilbake. Det som bekymret meg mest, var de store kuttene til FN-organisasjonene og at enkelte sivilsamfunnsorganisasjoner sa at de støttet disse kuttene. Leger Uten Grenser forteller at ebolaepidemien kunne vært stoppet tidligere dersom FN-organisasjonene hadde hatt en bedre grunnbevilgning og hadde kunnet sette opp et helsetilbud på kort varsel, og at de ikke måtte vente på store oppslag i media og samle inn penger fra det internasjonale samfunnet. Derfor trenger vi et sterkere FN. FNs matvareprogram forteller om sult i flyktningleirene. Flyktningleirene i Sahel får kun 39 pst. av de bevilgningene FN sier er nødvendig. Derfor er vi ikke inne i en tid da Norge kan kutte i sine FN-bidrag. Ja, det fins ineffektivitet, men hvem i all verden skal ta ansvar for en bedre organisert verden og styrke FN hvis ikke Norge gjør det? I vårt alternative budsjett foreslår vi mer til FN-organisasjonene og til FNs høykommissær for flyktninger. Jeg er glad for at samarbeidspartiene fulgte disse prioriteringene i sin endelige avtale. Vi burde også finne løsninger i nysalderingen, slik at finansieringa styrker både Høykommissæren for flyktninger og Matvarefondets arbeid. Midt i denne debatten skal vi delta i utdelinga av årets Nobelpris. Det var fagbevegelsens leder som tok initiativ til samarbeidet mellom arbeidsgiverorganisasjonen, advokatforeninga og menneskerettighetsorganisasjonen i Tunisia. Det fylte maktvakuumet da diktaturet falt. Fagbevegelsen i Tunisia takker norsk LO for støtten de fikk da de etablerte trepartssamarbeidet i denne perioden. Dette viser hvor viktig det er med sterke organisasjoner i sivilsamfunnet. Det var galt å gjøre så store innhogg i dette budsjettet, og jeg er glad for at dette ble reversert av Kristelig Folkeparti og Venstre. Utenriksministeren har jobbet intenst med Russland for å få situasjonen og flyktningstrømmen på Storskog under kontroll. Arbeidet kom noe seint i gang, men har gitt veldig gode resultater. I en tid med økte spenninger i Europa har vi egeninteresse av å holde et lavt spenningsnivå i nord. Etter min mening burde nordområdesatsinga styrkes, ikke kuttes. Vi trenger mer dialog og flere konkrete samarbeidsprosjekter i en tid hvor vi opplever økt spenning i Europa. Situasjonen på Balkan er mer ustabil enn på lenge. Det politiske og rettslige systemet i Bosnia går i oppløsning. Det er ingen tillit mellom opposisjonspartiene og regjeringspartiene i Makedonia og i Kosovo. Russlands og Tyrkias sterke interesser i denne regionen kan gjøre disse konfliktene verre. Våre prosjekter for bygging av rettsstat i disse landene handler også om vår egen sikkerhet. Det handler om å få kriminelle dømt og om å stoppe kyniske menneskesmuglere. Kriminelle bander får operere i disse områdene pga. korrupsjon og mangel på rettsstat. Det fins knapt et dårligere tidspunkt å kutte i våre små bevilgninger på Balkan på. Europa må ikke redusere i sitt engasjement på Balkan for å finansiere flyktninger her hjemme. Det gjør det nemlig vanskeligere for oss selv. Vi må forhindre at konfliktene på Balkan blusser opp igjen. Dette forsvarsbudsjettet følger målene i langtidsplanen. Det er bra, for det gjør ikke budsjettet for inneværende år. Likevel er det tydelig at vår dyktige forsvarsminister ikke får gjennomslag i egen regjering. Forsvarsministeren ivrer etter å peke bakover når hun skal forklare hva som ikke er bra, men hun er ikke i nærheten av å levere den økninga som hun mente var helt nødvendig mens hun satt i opposisjon. I sitt svar på hvordan utfordringene skal løses, peker hun framover – langt framover. Vi hører nå fra flere hold at langtidsplanen skal utsettes, fordi forsvarsministeren ikke får de pengene hun mener er nødvendig. Men evnen til å løse Forsvarets utfordringer ligger verken i å legge skylda på sine forgjengere eller i å be dem som kommer etter, om å levere bedre. Det er ingen sak å utrede en masse og øke forventningene på egen vakt, men sannheten er at regjeringa ikke er i nærheten av å levere i henhold til disse forventningene som de selv har skapt. Etter min mening burde statsministeren lytte mer til forsvarsministeren og øke forsvarsbudsjettet.