Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Fremskrittspartiet mener dette ikke burde være en sak for Stortinget, og har tidligere også vært ferdig med det temaet i komiteen. Nå har de rød-grønne spesielt ønsket å ta dette opp, og derfor har vi det som sak nå. Den 4. desember 2013 sendte landbruks- og matministeren brev til landets kommuner, fylkesmenn og Statens landbruksforvaltning med henstilling om at det i vurderingen av om det skal gis konsesjon, ikke blir lagt avgjørende vekt på den pris som partene har avtalt, ved erverv at landbrukseiendom. Det er reist spørsmål fra medlemmene i kontroll- og konstitusjonskomiteen, unntatt de fra Fremskrittspartiet og Høyre, om hvorvidt dette er innenfor lovens rammer og i tråd med dagens regelverk for priskontroll. Jeg oppfatter konsesjonsloven som en fleksibel lov, der det er lagt opp til løpende å vurdere ulike samfunnsforhold. Allerede i kapittel 1 § 1, som går på formål og virkemidler, sies det: «Loven har til formål å regulere og kontrollere omsetningen av fast eiendom for å oppnå et effektivt vern om landbrukets produksjonsarealer og slike eier- og bruksforhold som er mest gagnlige for samfunnet, bl.a. for å tilgodese: framtidige generasjoners behov. landbruksnæringen. behov for utbyggingsgrunn. hensynet til miljøet, allmenne naturverninteresser og friluftsinteresser. hensynet til bosettingen.» I dette ligger det at det skal gjøres en rekke skjønnsmessige vurderinger for at praksis kan tilpasses endringer i utviklingen og skiftende politisk syn. Over tid vil framtidige generasjoners behov endres. Landbruksnæringen som sådan er heller ikke statisk, og bl.a. hensyn til bosetting vil også ses på forskjellig ut fra skiftende interesser og ønsker. En bør forvente at landbruks- og matministeren vurderer løpende hva som er mest gagnlig for samfunnet når det gjelder eier- og bruksforhold og vernet om landbrukets produksjonsarealer. I kapittel 4 § 9 i konsesjonsloven er det pekt på fem forhold av betydning for om konsesjon skal gis. Disse er: om den avtalte prisen tilgodeser en samfunnsmessig forsvarlig prisutvikling om erververs formål vil ivareta hensynet til bosettingen i området om ervervet innebærer en driftsmessig god løsning om erververen anses skikket til å drive eiendommen om ervervet ivaretar hensynet til helhetlig ressursforvaltning og kulturlandskapet Som det framgår av det refererte i konsesjonsloven § 9, er det fem ulike forhold som skal vurderes når en søknad om konsesjon skal behandles. I forarbeidene til loven ble det i sin tid sagt at listen ikke er uttømmende, og at også andre momenter kan trekkes inn ved avgjørelsen. Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Miljøpartiet De Grønne mener det er kritikkverdig at regjeringen sendte brev til kommuner, fylkesmenn og Statens landbruksforvaltning om i realiteten å se bort fra konsesjonsloven § 9 første ledd nr. 1 ved behandling av konsesjon, fordi regjeringen vil foreslå å oppheve dette. I tilråding til vedtak foreslår Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Miljøpartiet De Grønne følgende: «Stortinget ber om at brev med tittel Praktisering av priskontrollen av 4. desember 2013 til kommunene, fylkesmennene og Statens landbruksforvaltning om å se bort fra konsesjonsloven § 9 første ledd nr. 1 umiddelbart trekkes tilbake.» Jeg må si jeg er overrasket over innholdet i dette forslaget til Stortinget. Landbruks- og matministeren har da ikke sagt at man skal se bort fra konsesjonsloven § 9 første ledd nr. 1. Dette er ikke riktig. Det statsråden har sagt i sitt brev – og jeg finner grunn til å referere det på nytt – er: «Regjeringen ønsker økt omsetning av landbrukseiendommer og har som ambisjon å gjennomgå regelverket med sikte på forenklinger. Dette vil likevel kunne ta noe tid. På denne bakgrunn mener departementet at praksis ved priskontroll bør legge til rette for økt omsetning. Departementet henstiller derfor om at prisen partene har avtalt, ikke blir tillagt avgjørende vekt i vurderingen av om det skal gis konsesjon.» Med det forslag til vedtak fra de rød-grønne partiene som er referert og framsatt i I, kan det dessverre synes som at Stortinget forledes til å tro at det fra departementets side er bedt om at man skal se bort fra § 9 første ledd nr. 1. Dette er ikke tilfellet. Departementet har henstilt om at pris ikke blir tillagt avgjørende vekt i vurderingen av om konsesjon skal gis. Det er noe helt annet. Jeg vil ellers vise til statsrådens meget gode svar til komiteen av 6. januar 2014, som er vedlagt saken. Til slutt vil jeg anbefale komiteens tilråding til II.