trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
Det siste spørsmålet tror jeg representanten Bru allerede vet svaret på. SV vil jobbe for det regjeringsalternativet som gjør at Høyre og Fremskrittspartiet forlater regjeringskontorene på det absolutt tidligste tidspunkt, og det kommer vi til å jobbe med energi og entusiasme for å få til. Så har jeg merket meg at Høyre har snakket mye om at SV stemte imot Johan Sverdrup. Jeg har også merket meg at det området der SV kanskje gikk tydeligst fram ved valget i høst, var langs vestlandskysten, der denne retorikken sto sterkest – i Bergen, på Stord, i Haugesund, i Stavanger, i Egersund. Det er fordi mange av oss som er fra Vestlandet, ser at nettopp vår region er den aller mest sårbare hvis vi feilinvesterer for framtiden. Det som er vår frykt med Johan Sverdrup, er at det låser så stor innsats i fossil energi i en tid da det er veldig usikkert hvor lenge vårt land vil kunne nyte godt av den typen investeringer, at vi heller burde investere mer framtidsrettet.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
Norge kommer til å være en oljenasjon i lang tid ennå. Faren er jo at hvis det politiske flertall i Norge er for opptatt av å investere for mye i olje, så kommer det til å være dårlig næringspolitikk over tid. Vi kommer til å miste de arbeidsplassene og den industrien som kan omstille seg, hvis vi ikke legger for mange av de beste hodene og for mye av de store pengene og den politiske energien inn i å forlenge oljeeventyret lengst mulig. Det SV gjør nå, er en forlengelse av den historiske linjen SV har stått for ved å ha vært positive til utviklingen av en oljeindustri i Norge, men i flere tiår gått inn for et lavere tempo. Hadde vi hatt et lavere tempo, ville vi også stått bedre rustet til å møte den situasjonen Norge er i i dag. Så det er en tradisjon jeg er stolt av. SV har vært for utviklingen av norsk oljeindustri, men imot å gjøre Norge så ensidig avhengig av oljen som vi har blitt, og nå ser vi de negative konsekvensene av den avhengigheten.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
Jeg kan ikke annet enn glede meg over at representanten Leirstein er så positiv til at en av de tingene han nå får bidra med overfor sine egne velgere i Østfold, er et nytt flyktningmottak. Det gleder meg. Og hvis vi kan få til en bred enighet om at det er viktig og riktig, er ingenting bedre enn det. Det er også slik at verken representanten Leirstein eller jeg kan slå fast noe antall for hvor mange flyktninger Norge skal ta imot. Så vidt jeg kan skjønne, står regjeringen og SV for det felles standpunkt at de syriske flyktningene, bl.a., som kommer hit, som har behov for beskyttelse, også skal få bli i Norge. Så er det i tillegg en debatt om hvor mange kvoteflyktninger Norge bør ta imot, enten via FN-kvote eller via et kommende europeisk system. Der vil helt sikkert SV foreslå å ta imot flere enn det Fremskrittspartiet vil gå inn for. Så får tiden vise hvor stort behov Europa vil ha for å fordele flyktningene.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
Et godt eksempel på det er det forslaget vi har levert inn i dag om en ny bosettingsmodell. Jeg skulle ønske at vi kunne diskutere den litt fordomsfritt og forbi debatten om tvang eller ikke. Vi mener at bosetting må være en grunnleggende oppgave for kommunene. Det er ingen som roper om tvang når en snakker om at kommunene skal sørge for en god eldreomsorg, f.eks. Vi trenger et mer effektivt bosettingssystem hvis vi skal kunne bosette de mange flyktningene som kommer til Norge nå, og få integreringen i gang på en bedre måte. Det var et forslag som ble sendt ut på høring fra den rød-grønne regjeringen i den tiden jeg var inkluderingsminister, som det ikke var mulig å samle støtte til da, og som vi fremmer på nytt nå fordi vi mener årene som har gått, har vist at det vil være en fornuftig endring.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
Det var litt uklart for meg hva som lå i den standarden, men jeg tror spørsmålet til Lundteigen grunnleggende sett er: Er vi villige til å avvike en del fra de kravene vi vanligvis stiller, for å få til midlertidige løsninger i møtet med en ekstraordinær situasjon? Svaret på det er ja, og så får vi diskutere sammen hva det skal være.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
Den største utfordringen Norge står overfor, er en fordelingsutfordring. De framskrivingene vi har, viser at Norge fortsatt skal bli et veldig mye rikere land, vi skal forbruke stadig mer. Da er spørsmålet: Hvordan skal det skje? Skal det skje på en sosialt og miljømessig bærekraftig måte, eller skal det skje på en sosialt urettferdig og miljømessig ikke bærekraftig måte? Vår idé om kortere arbeidstid springer ikke minst ut av virkeligheten til mange kvinner i de delene av arbeidslivet der det fortsatt er tunge, fysisk krevende jobber som mange blir syke av, som mange forsvinner ut av arbeidslivet altfor tidlig på grunn av, og der kortere arbeidstid vil kunne være et alternativ som gir folk bedre liv å leve her og nå og en mulighet til å stå i arbeid livet ut. Det århundret vi har bak oss, viser at kortere arbeidstid var mulig – arbeidstiden har blitt redusert igjen og igjen etter hvert som produktiviteten har økt. Hvis produktiviteten øker i dette århundret, vil også kortere arbeidstid være mulig.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-10-05:
Akkurat nå opplever vi den største og mest krevende flyktningsituasjonen etter annen verdenskrig, og derfor var det bra at representanten Nesvik brukte store deler av sitt innlegg på det han selv omtaler som menneskeflukt i Europa eller utenfor. Vi i Kristelig Folkeparti har alltid vært opptatt av å bekjempe fattigdom, forebygge konflikter og skape utvikling for verdens fattige. Derfor har gjeldsslette, økt handel og langsiktig utviklingshjelp vært viktig. Nå ser vi veldig tydelig hvilke konsekvenser det har når et land faller sammen, som Syria, og det er flere sårbare land. Derfor må vi både løse den akutte humanitære krisen og legge til rette for langsiktig bistand, slik at vi hindrer framtidige konflikter. Da er skolegang viktig, da er det viktig å satse på helsetjenester, da er det viktig å skape arbeidsplasser blant verdens fattige. Ser representanten Nesvik at langsiktig bistand er viktig for å hindre kortsiktige konflikter?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-10-05:
Representanten starter sitt innlegg med å snakke om hvilken samfunnsmodell vi ønsker å bygge på. Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti har lenge vært opptatt av at alle gode krefter skal tas i bruk når det gjelder frivillig og ideell sektor i Norge. Nå skal vi ha en lov- og forskriftsendring når det gjelder offentlig anskaffelse. Da mener Kristelig Folkeparti det er avgjørende at reglene utformes på en måte som sikrer ideelle organisasjoner både gode og forutsigbare rammebetingelser. Vi er opptatt av ikke bare å snakke om ideell og frivillig sektor, men også av å snakke med. Viktigst er det kanskje å legge til rette for. Kan representanten bekrefte at Arbeiderpartiet også vil arbeide for særskilte vilkår og forutsigbare rammebetingelser for ideelle aktører når vi nå skal ha en gjennomgang av hele dette området denne vinteren?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-10-05:
Arbeidsledigheten stiger, særlig på Vestlandet. Utviklingen innenfor olje- og gassnæringen, leverandørindustrien og den maritime industrien er dramatisk. Det er dramatisk for landet, det er dramatisk for Vestlandet, det er dramatisk for bedriftene som rammes, og det er ikke minst dramatisk for de ansatte som mister jobben sin. Regjeringen har lenge hatt vanskeligheter med å se alvoret i situasjonen. Jeg opplever også at representanten Nesvik i dag undervurderer vanskelighetene og snakker om at det er lav ledighet. En har dermed ikke i stor nok grad handlet og kommet med nødvendige tiltak. «Handlekraft» er jo et ord som regjeringen ofte bruker om seg selv – det kan minne mer om snakkekraft. Jeg vil utfordre representanten til å komme med de tre viktigste tiltakene som regjeringen faktisk har gjennomført for å bidra til at arbeidsledige ingeniører kommer tilbake i jobb.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-10-05:
I valgkampen foreslo Senterpartiet å halvere bompengesatsene for tunge kjøretøy. Dette ville ha vært et målrettet tiltak for å redusere næringslivets transportkostnader, og det ville faktisk ikke ha gått mer ut over bompengeinntektene til statsråden enn at han fortsatt ville ha hatt mer bompenger til disposisjon enn alle sine forgjengere. Jeg var overrasket over statsrådens svar da, som omtalte dette som valgflesk. Jeg kan love at vi vil fremme forslaget for Stortinget og stemme for det. Statsråden forklarte det også med en votering i Stortinget, og Senterpartiets holdning til den, i juni – det er en votering som aldri har funnet sted. Men stor var overraskelsen da statsråden selv senere i valgkampen foreslo å halvere bompengesatsene – ikke for næringslivet, men for bobiler. Da er mitt spørsmål: Hvem trenger lettelser i bompengesatsene mest nå? Er det bobiler, eller er det norsk næringsliv?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-10-05:
Da jeg hørte forrige innleggs beskrivelse av åtte rød-grønne år, er jeg glad for at vi alle kom velberget gjennom det. Regjeringens håndtering av situasjonen i norsk næringsliv, og særlig innen olje- og gassnæringen, har etter mitt syn vært vond å se på. For det første har regjeringen over tid oversett signalene om hvor alvorlig situasjonen er. Selv ikke nå virker det som om regjeringen fullt ut har tatt alvoret inn over seg. Det er krise i deler av norsk næringsliv, og det er en krise som rammer den mest lønnsomme delen av norsk næringsliv. Leverandørindustrien og deler av maritim sektor er særlig hardt rammet. For det andre mener jeg at håndteringen av krisen har vært kritikkverdig. Regjeringen har – uten noen som helst plan – lekket deler av tiltakspakken i mediene gjennom valgkampen. Mitt spørsmål er: Om tiltakspakken var ferdig, hvorfor ble den da ikke presentert i sin helhet, sånn at næringslivet kunne innrette seg etter det som var innholdet i den? For meg ser det ut som regjeringen har satt hensynet til Høyres og Fremskrittspartiets valgkamp foran hensynet til norsk næringsliv og dem som nå mister jobben, og jeg mener det viser en manglende respekt og forståelse for både bedrifter og arbeidstakere som nå rammes. Forskjellen fra Stoltenberg IIs håndtering av finanskrisen er svært stor og veldig lett å få øye på, for da hadde man en samlet pressekonferanse, fikk ut budskapet, og næringslivet visste hva en hadde å forholde seg til. Det er også verd å minne om at Høyre og Fremskrittspartiet delvis vant regjeringsmakten i 2013 på et feilaktig budskap om at den forrige regjeringen ikke brydde seg om Vestlandet. Nå er det på tide at denne regjeringen våkner opp og begynner å bry seg, kommer med kraftfulle virkemidler og erkjenner at tusenvis av arbeidsledige på Vestlandet er en krise. Den manglende forståelsen for alvoret i situasjonen kom også tydelig fram da landbruksministeren i en debatt på TV 2 i valgkampen kom med søndagsåpne butikker som tiltak for å skape titusenvis av nye arbeidsplasser. For det første brukte landbruksministeren tallene fra Fafo feil – det er for så vidt ikke noe nytt. Langt verre er det at regjeringen vil erstatte ekstremt lønnsomme arbeidsplasser innen olje og gass med en mindre effektiv omsetning av klær og matvarer. Jeg skulle ønske at regjeringen tok utfordringene i norsk næringsliv på større alvor, erkjente at deler av næringslivet er midt i en krise, og iverksatte tydelige tiltak. Senterpartiet vil i høst fokusere klart på næringsliv og verdiskaping, og vi forventer at de fire partiene i den blå alliansen vil kjenne på Senterpartiets krav, støtte opp om en økt satsing på en aktiv næringspolitikk og håndtere den krisen som deler av norsk næringsliv er midt oppi.
Pål Farstad (Venstre), 2015-10-05:
Representanten Nesvik brukte en del av sitt innlegg på å beskrive situasjonen innenfor olje og gass og maritim sektor, og mye av det representanten peker på av utfordringer, deler Venstre synet på. Vi deler også syn på en del av de tiltakene som det ble pekt på fra Nesviks side. Ja, vi har til og med foreslått en del av disse tiltakene. Det som representanten var mindre inne på, som ble litt påpekt av Pollestad i forrige replikk, og som jeg kunne tenkt meg å ha fått et mer konkret svar på fra Nesvik, er at vi nå registrerer at en rekke rederier innenfor offshore legger fartøy i bøyene – altså legger fartøy i opplag. Hva tenker Fremskrittspartiets parlamentariske leder om den situasjonen, og hvordan svarer Fremskrittspartiet på dette på kort sikt?
Pål Farstad (Venstre), 2015-10-05:
Inntekter fra olje og gass har gitt Norge enestående muligheter for å skape den velferdsstaten vi har, og det gir oss fortsatt en enestående økonomisk handlefrihet. Det vi må bli flinkere til, er å bruke den kompetansen vi har i oljerelatert virksomhet, når vi nå dreier inn på et grønnere spor. Det er derfor positivt å høre signalene fra regjeringen om at investeringer i grønn retning vil bli prioritert i det som skal være med og løfte næringslivet framover: kunnskap, forskning og innovasjon. Det er lenge siden Venstre begynte å snakke om og arbeide med det grønne skiftet. Derfor er vi tilfreds med at regjeringen har erkjent dette behovet og jobber med det. Men det må jobbes mye mer med det. I dag er Norge f.eks. rangert på 33. plass over attraktive land for fornybarsatsinger. Det er ikke godt nok. Gjennom kontakt med representanter for det sjøbaserte næringslivet vi har i Norge, registrerer jeg stadig at det samme næringslivet er klar til å ta utfordringen med grønnere krav. Blant annet derfor har vi pekt på at det må settes krav om nullutslipp fra ferger, kystfraktefartøy og hurtigbåter innen 2030. Det må innføres et nytt anbudsregime med nullutslippsteknologi for nye fergeanbud fra 2016 og parallelt bygges ut infrastruktur for landstrøm og LNG. Offshorerederiene står nå midt oppe i en vanskelig markedssituasjon. Fartøy legges i opplag, og sjøfolk må gå fra jobbene sine. Denne situasjonen har også dramatiske ringvirkninger for tilstøtende virksomhet, ja, for hele lokalsamfunn. Vi har alle et ansvar for å møte denne situasjonen med det største alvor. Regjeringen har et særskilt ansvar. De lokalsamfunn som er berørt, har et spesielt behov for positive stimulanser. Mer enn noen gang trenger vi samferdselsprosjekter som kan knytte bo- og arbeidsmarkedsregioner tettere sammen. I min del av landet trenger vi fergefri E39 gjennom hele Møre og Romsdal, og vi trenger Nordøyvegen slik vi trenger Trollheimforbindelsen. Sjømatsektoren, fiskeri og havbruk, ja, hele den marine sektoren, vil bli enda viktigere for norsk økonomi – for vår framtidige velferd. Hvis vi ordner oss bra, vil vi innen villfisk, oppdrettsfisk og nye marine arter til sammen kunne få en flerdobling av verdiskapingen. Dette vil være godt for norsk eksportverdi, for arbeidsplasser og for kystsamfunn. Innenfor villfisk vil Venstre ha en ytterligere satsing på ressurs- og bestandsforskning. Havbruk er blitt en av våre viktigste næringer, spesielt lakseoppdrett. Det er bred enighet i Stortinget om havbrukspolitikken. I tillegg til en positiv enighet om mulighetene i næringen går enigheten også ut på at næringen har en betydelig jobb å gjøre for å få bukt med rømming av fisk, kjemikaliebruk og for mye lus på fisken.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
I Tromsø ser vi at et Høyre–Fremskrittsparti-styre som sitter på oppsigelse, har lagt ut den kommunale rengjøringen på anbud. Og over hele landet er det stor uro fordi hardt arbeidende kvinnfolk risikerer store tap i framtidige pensjonsutbetalinger fordi regjeringen har lagt ut all rengjøring av Forsvarsbygg på anbud. Der Fremskrittspartiet og Høyre styrer, ser vi økt privatiseringsiver, som betyr mer makt til markedet og mindre makt til alle de menneskene som taper på brutalisering av arbeidslivet, og som taper på press på pensjon og arbeidsforhold. Derfor er det gledelig å se at landet vårt har blitt rødere siden sist vi var samlet her. SV kjemper imot privatisering, og vi mener også at ansatte skal få beholde pensjonsrettighetene sine ved konkurranseutsetting. Støtter Fremskrittspartiet SVs forslag, eller holder partiet fast på en politikk for pensjonsran ved privatisering?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
Arbeidsministeren uttrykte stor bekymring for den økende arbeidsløsheten. Det er en bekymring SV deler. Særlig alvorlig er situasjonen for unge. Vi vet at ungdom er i en spesiell stilling, at man er spesielt utsatt ved ofte å være de første som må gå og de siste som får nye tilbud. Man har ikke samme kjennskap til rettighetene sine eller samme nettverk som man har når man har stått i et langt arbeidsliv. Derfor er det positivt at regjeringen omsider har kommet med en ungdomspakke. Selv om det kommer sent, er det viktig at det kommer noe mer enn moralisering om at ungdom må stå opp om morgenen og møtes med krav – når man står uten tilbud. Ett av de sju tiltakene i ungdomspakken er å gjennomgå garantiordningen for ungdom. Da vil jeg minne om SVs forslag om en styrket ungdomsgaranti som skal sikre rett til arbeid, aktivitet eller utdanning innen tre måneder. Mitt spørsmål er: Vil statsråden garantere en styrket ungdomsgaranti i gjennomgåelsen av garantiordningen for ungdom?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-10-05:
En god barndom varer livet ut, og vi skal kjempe for de marginaliserte gruppene i samfunnet vårt, sa representanten Hareide. Det er jeg veldig glad for, og jeg er glad for at representanten brukte tid i sitt innlegg på noe som trontalen overhodet ikke omtalte, nemlig kampen mot barnefattigdommen – et område hvor Kristelig Folkeparti alltid har kjempet utrettelig for en styrking og for flere tiltak. Som Arbeiderpartiet er Kristelig Folkeparti på den linjen at arbeid til alle er det viktigste tiltaket for å hindre økende fattigdom. Men vi har også alltid vært enige om at man trenger målrettede tiltak for de familiene som lever i fattigdom her og nå. Økende ledighet har en bakside, og økende barnefattigdom kan være en av dem. Hva mener representanten blir viktig å prioritere av målrettede tiltak mot barnefattigdom i tiden som nå kommer?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-10-05:
Budsjettet kommer som kjent på onsdag. De to siste årene har regjeringen vist at de helt klart prioriterer skattekutt for dem som har mest fra før, med tilhørende forslag om at det er familiene der de fattige barna bor, som skal betale for gildet gjennom forslag om kutt i overgangsstønad og barnetillegget til de uføre. Jeg vil rose og takke Kristelig Folkeparti for at de sammen med resten av opposisjonen har klart å hindre disse kuttene i budsjettframleggene, også senest i mai i år, da regjeringen forsøkte seg igjen gjennom lovforslag med usosiale endringer i overgangsstønaden. Onsdag kommer budsjettet. Da får vi se om regjeringen har sett tegningen, skjønt hintet. Hva synes egentlig representanten Hareide om at regjeringen tilsynelatende ikke forstår eller aksepterer at stortingsflertallet og støttepartiene ikke aksepterer at det er de fattige barna som skal betale for skattekuttfesten?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-10-05:
I trontalen ble ikke kulturfeltet nevnt – kanskje ikke spesielt overraskende med tanke på at vi de to siste årene har sett en regjering som overhodet ikke prioriterer kultur, verken politisk eller på statsbudsjettet. Gløden og engasjementet er borte, Kulturløftet er skrinlagt. Kultursektoren får ikke lenger den andelen av statsbudsjettet som den fortjener, og vi har blitt presentert for grove og store kutt i populære ordninger som f.eks. Den kulturelle spaserstokken, kutt til Film-Norge, kutt til frivilligheten – lista er lang. Senest i forrige uke hørte vi at regjeringen nå foreslår å frata festivaler i Norge, bl.a. Øyafestivalen her i Oslo, forutsigbarhet og støtte på statsbudsjettet gjennom at knutepunktordningen nå skal legges ned. Venstre pleier å kalle seg et kulturparti. Hva synes representanten Skei Grande om at kultursektoren konsekvent taper for alle andre budsjettområder under denne regjeringen?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-05:
I sitt innlegg var representanten Hareide veldig tydelig på betydningen av et godt samarbeid med regjeringspartiene og Venstre. Det er jeg helt enig i er viktig. I samarbeidsavtalen mellom regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre ble det inngått avtaler som ga de ulike partiene gjennomslag for noen av deres viktigste saker. De fire partiene møttes til kompromiss som alle kunne stå bak. Kristelig Folkeparti fikk gjennomslag for noen av sine viktigste saker, bl.a. at RLE-faget skulle erstattes av KRLE-faget. En kjernesak for Fremskrittspartiet som vi fikk gjennomslag for, var å redusere forskjellsbehandlingen av gifte og samboende par i forbindelse med grunnpensjon. Mitt spørsmål til representanten Hareide er om Kristelig Folkeparti står fast på den inngåtte avtalen om å redusere avkortingen i grunnpensjonen.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-05:
Siden representanten Giske er leder av kirke-, utdannings- og forskningskomiteen, tillater jeg meg å stille et spørsmål som ligger i den gaten. Arbeiderpartiet og representanten Giske har i den senere tid vært ute og lovet flere lærere i skolen, og de vil innføre en norm for lærertetthet i skolen. Men så har det seg slik at regjeringspartiene, sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, allerede har bevilget penger til flere lærere i grunnskolen. Med bakgrunn i at det ikke finnes noen grundig forskning på at økt lærertetthet er det som skal til for å bedre resultatene i skolen, er det også vedtatt at det skal forskes på satsingen. Spørsmålet mitt til representanten Giske er om Arbeiderpartiet vil ha forskningsbaserte kunnskaper om at økt lærertetthet virkelig er det som skal gjøre skolen bedre, eller om Arbeiderpartiet uansett vil vedta en lærernorm, selv om forskningen kanskje vil vise at økt lærertetthet ikke gir det forventede resultatet.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2015-10-05:
Jeg registrerer at representanten er svært opptatt av skatter og avgifter og det at regjeringen, sammen med samarbeidspartiene, har klart å redusere dette, og da lurer jeg på hvilke skatter og avgifter Arbeiderpartiet vil øke dersom de kommer til makten igjen. Men det er ikke det mitt spørsmål går på. Jeg ønsker fremdeles svar på det forrige spørsmålet, for dersom representanten er så skråsikker på at det finnes entydig forskning som viser at lærertetthet er det som skal til, så er han faktisk en av de utvalgte som vet akkurat dette. Så mitt spørsmål er fremdeles: Vil Arbeiderpartiet og representanten Giske hensynta grundig forskning som går på økt lærertetthet, om det er det som skal til i skolen, eller stiller representanten med et åpent sinn om det kan være andre saker som må til i skolen for at elevene skal få bedre utbytte?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-10-05:
Jeg takker Hareide for en god tale. Jeg hørte Hareide nevne opptrappingsplanen for rusfeltet, og jeg er veldig glad for at vi får på plass en slik opptrappingsplan. Representanten Klinge var innom kriminalomsorgen, og det er der jeg vil fortsette. Det er problematisk når fanger anker dommer for ikke å bli sendt til Nederland. Det gir oss en utfordring i Norge. Det tar mye tid, og de får seks ekstra måneder. Men spørsmålet går egentlig på om det ikke er litt lettvint å kjøpe seg fri med de soningsplassene i Nederland, og at vi i forbindelse med opptrappingsplanen burde satse mer på det forebyggende, som jeg vet er viktig for Kristelig Folkeparti. Man har valgt å gå for storstilte investeringer i store fengsler, mens det er mange små fengsler i Norge som ikke får svar på om de får bygge ut. De har et vellykket rehabiliteringsløp som fører mange tilbake til familie og arbeidsliv. Spørsmålet er egentlig om man har satset på feil hest i kriminalomsorgen.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-10-05:
Representanten Bollestad brukte i sitt innlegg en god del plass på en nasjonal helse- og sykehusplan. Det blir en viktig sak i Stortinget, og Venstre og Kristelig Folkeparti deler mye av verdigrunnlaget der. Men en viktig del av sykehustilbudet, som ligger mellom kommunene, primærhelsetjenesten og sykehusene, er legevaktene. I dag finnes det 192. De er veldig ulikt organisert, og mange av dem er i store interkommunale samarbeid, opptil 12–14 kommuner, og det er store avstander. Det er den eneste akuttenheten uten en egen biltjeneste, uten en egen uniform. Den er delvis preget av en del vikarleger uten særlig kjennskap til Distrikts-Norge. Hvilke tanker har Kristelig Folkeparti om denne viktige delen av akuttjenesten?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-10-05:
Statsråden nevner en rekke tiltak som regjeringa er i gang med, og helseministeren har stort tempo. For Venstres del er vi glad for mye av det som skjer. Vi har hatt en folkehelsemelding i løpet av året, og vi er nå oppe i behandlingen av primæromsorgsmeldingen. I begge de to meldingene gjelder det at basissansene syn og hørsel er veldig lite nevnt. Funksjonsevne er ganske viktig uansett hvor du er i livet, særlig når du er liten, og særlig når du er eldre. Departementet foreslår jo å lovfeste en del helsekompetanse, mens f.eks. audiografer og optikere blir vi i stor grad overlatt til å skulle gå til selv, også å betale store deler av de tjenestene. Så spørsmålet er: Når vil statsråden ta tak i disse gruppene og disse basisfunksjonene i helsesektoren?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-10-05:
Helse ble behørig omtalt i trontalen fra Kongen. Spesialisthelsetjenesten står for en omsetning på nærmere 140 mrd. kr i 2015, og primærhelsetjenesten utgjør om lag 124 mrd. kr. Det er store beløp og derfor svært viktig hvordan vi disponerer disse midlene. Forebygging og tidlig innsats er en god måte å disponere midlene på, både for den enkelte brukeren og for oss som skal bruke pengene. Dette utgjør nesten en fjerdedel av de totale utgiftene i statsbudsjettet. I trontalen ble det varslet et kompetanseløft for kommunale helse- og omsorgstjenester. Det ble også varslet en stortingsmelding om fagskoleutdanning. Begge de temaene er særlig viktige. Det kan gi oss en primærhelsetjeneste i verdensklasse, men vi har noen løft igjen å ta. Velferdsteknologi gjør det mulig å ta disse løftene enklere for dem som er ansatte, og gjør det mer brukervennlig for den enkelte som er avhengig av hjelp, særlig i hjemmet. Vi har i dag mer ubrukt kompetanse enn vi kanskje liker å tro. Vi har aktivitører som i mindre grad blir brukt i kommunesektoren. Vi har helsesekretærer med et høyt kompetansenivå. Vi har fotterapeuter som mangler heltidsstillinger. Vi har ergoterapeuter som hver dag legger til rette for brukere. Når det gjelder velferdsteknologi, er det egentlig ingen i helsesektoren som helt har tatt ledertrøya. For Venstres del tror vi at mange står parat til å løfte oss fram. Særlig ergoterapeutene er en kompetansegruppe vi tror kan brukes mer her. Det gjelder å tilpasse, men det gjelder også innkjøp. Dette er teknologisk utstyr som mange teknologer selger, men det er viktig at de som skal kjøpe inn, tenker på brukeren. Vi trenger også å utvikle utdanningsløp som legger til rette for dette mangfoldet av kompetanse, som gjelder både innkjøpskompetanse og merkantile funksjoner. Fagskoleutdanninga er her særlig viktig. Dette er viktige kvinnearbeidsplasser, og særlig innenfor primæromsorgen trenger vi et kompetanseløft, og det er derfor gledelig at det er varslet sterkt fokus på dette de neste årene. Her har vi ubrukte ressurser, som både har læringslyst, og som kan bistå dem som er brukere.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
SV og Kristeleg Folkeparti har lenge vore einige om at asylbarn har blitt behandla på ein uverdig og også skadeleg måte i norsk praksis. Vi har jobba saman og kvar på sitt hald med å få gjort noko med situasjonen. Ein av dei hardaste bataljane i denne salen var i vår, med mistillitsforslaget mot Anders Anundsen og heile løpet rundt det, som resulterte bl.a. i ein avtale om at dei tvangsreturnerte barnefamiliane skulle få prøve sakene sine på nytt etter det nye regelverket. Så viser Aftenpostens gjennomgang at så langt har UNE behandla 15 saker. Elleve familiar har fått avslag, og fire får kome tilbake. To av fire familiar får ikkje permanent opphald og må opphalde seg på asylmottak på ubestemt tid. Arild Humlen sa bl.a. at behandlinga av sakene var ei støtte til justisministerens uheldige handtering av asylbarnsituasjonen. Kva føler Kristeleg Folkeparti-leiaren? Føler Kristeleg Folkeparti-leiaren at justisministeren har følgt avtalen?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
Det var eit innlegg frå Tone Wilhelmsen Trøen som fekk meg til å tenkje. Ho sa at ein merkar no at dei blå har overtatt demensomsorga, og det fekk meg til å tenkje på Orkerød sykehjem. Det er historia om ein sjukeheim som var landskjend for si demensomsorg, som vann prisar for utvikling og nyskaping. Så, i fjor, blei sjukeheimen overlaten til Norlandia, for 8 mill. kr meir enn det som var budsjettert i kommunens eigen regi. Så, i august, takka tre av sjukeheimslegane for seg og sa at den vidt kjende kompetansen som dei hadde bygd opp gjennom 13 år, hadde forvitra på eitt år. Dei hadde tapt store delar av sin kompetanse gjennom denne anbodsutsetjinga, og dr. Lorentz Nitter meiner at dette viser at demensomsorga ikkje eignar seg for anbodsutsetjing. Viser ikkje denne saka for ministeren at demensomsorga er eit område som ikkje eignar seg for anbod?
Stefan Heggelund (Høyre), 2015-10-05:
I et Europa som møter store utfordringer, vil det være veldig leit å se til Senterpartiet for svar – ingenting er mindre viktig for Senterpartiet enn Europa. På Senterpartiets landsmøte i 2013 var Senterpartiets svenske søsterparti sjokkert over holdningene de norske vennene hadde til Europa og til arbeidsinnvandring. EØS-avtalen er viktig for Norge, men den er også større enn det. Jeg vil tro at de aller fleste i denne sal som har vært på besøk rundt omkring på vårt kontinent, har sett hvordan EØS-midler bidrar til rehabilitering, til fattigdomsbekjempelse og til støtte til Europas barn som vokser opp i fattigdom. Her vil Senterpartiet kutte. Må man ta fly for å se fattigdom, gjør den ikke så stort inntrykk. Noen familier velger å søke lykken i andre land. Takket være EØS-avtalen er det mulig. Man kan reise, f.eks. til Norge, og få høyere lønn her enn man ville gjort hjemme. Dette reagerer Senterpartiet på, og dette vil Senterpartiet begrense. Kan representanten Arnstad forklare hvorfor man vil begrense Europas familier i å søke lykken i rikere land?
Stefan Heggelund (Høyre), 2015-10-05:
2,5 mrd. kr – hvis jeg ikke husker feil – var det Senterpartiet ønsket å kutte i EØS-midler, som bl.a. bidrar til å bekjempe fattigdom i Europa. Men EØS-avtalen er også viktig for norske bedrifter, og den kan være viktig i den omstillingen vi nå skal inn i. Den gir norske selskaper adgang til 31 land, 500 millioner mennesker. Norsk næringsliv ønsker felles vilkår som resten av Europa. EØS-avtalen er avgjørende for norske arbeidsplasser, men den er også avgjørende for arbeidsplasser i Norge. Enkelte bedrifter sier at alternativet til arbeidskraft fra EØS er å flagge ut av landet. Da Senterpartiet satt i regjering, implementerte man regelverk fra EØS tregt, motvillig. Dette skapte usikkerhet, uforutsigbarhet. Vi må huske at målet til Senterpartiet er å ikke samarbeide med Europa. Men da må man spørre seg: Hvordan vil norske bedrifter klare seg uten tilgang til et indre marked?
Stefan Heggelund (Høyre), 2015-10-05:
For en tid tilbake tok fylkesordfører i Rogaland, Janne Johnsen, initiativ til en mulighetskonferanse i Stavanger. Jeg var der og besøkte den, og det gjorde inntrykk. Det var riktig nok mange muligheter i regionen, men det var også en del mennesker der som opplevde sin egen situasjon som håpløs. Dagens situasjon viser at norsk økonomi for lenge har vært for oljeavhengig. Dette er grunnen til at Høyre i mange år har snakket om behovet for omstilling. Dessverre var ikke Norge godt nok forberedt på det som kom. Det beror kanskje på den troen man har i Arbeiderpartiet, og som vi har hørt fra Arbeiderpartiet i dag, at omstilling er noe som skjer hele tiden, hver dag, uansett om man gjør noe eller ikke. Det har aldri vært rom for omstilling i sosialdemokratiets prosjekt. Men de fire partiene på borgerlig side gjør noe med det, f.eks. er samferdselsbudsjettet økt med 30 pst. på to år fordi satsing på infrastruktur er viktig, det er bra for arbeidsplasser. Holder vi byggeaktiviteten i gang, betyr det at flere kan stå i arbeid. Og så har vedlikeholdsetterslepet gått ned. Det er rart med det, men det er faktisk noe nytt i norsk samferdselspolitikk. I tillegg tar vi erkjennelsen av at en for høy skatteregning begrenser muligheter til å utvikle seg, investere og ansette flere mennesker. Derfor har vi redusert skatteregningene i Norge. Vi har økt satsing på forskning og innovasjon: 1,6 mrd. kr mer enn forrige regjering. I disse midlene ligger det også en bevilgning til omstillingsbehov for Sørlandet og Vestlandet. Sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre har denne regjeringen senket terskelen til arbeidslivet, og vi har også gjort det enklere å avtale arbeidstid lokalt. Nettopp fordi man har gjort forsøk med en slik ordning, har trivselen gjerne gått opp, sykefraværet gjerne gått ned, og det har blitt økt stillingsbrøk av det. Folk får mulighet til å jobbe smartere, fordi det blir enklere å tilpasse arbeidstiden til det livet man faktisk lever. Og vi har satt i gang et helhetlig arbeid for å få arbeidsformidlingen i Nav til å fungere bedre. Dette er bare noen av eksemplene på hva regjeringen gjør for å ruste Norge for framtiden. Men hva møter vi? Jo, vi møter argumenter om at man gjør for mye for tidlig, deretter argumenter om at man gjør for lite for sent. – Det er tydeligvis enkelt å sitte i opposisjon. Vi møter argumenter om at vi ikke gjør ting vi gjør. – Det er tydeligvis enkelt å sitte i opposisjon. Vi får unyanserte framstillinger av vår skattepolitikk uten at Arbeiderpartiet forteller hvem som skal få økt skatt. – Det er tydeligvis enkelt å sitte i opposisjon. Den enkle retorikken kan Arbeiderpartiet få lov til å beholde for seg selv. Den gode politikken skal Kristelig Folkeparti, Venstre, Høyre og Fremskrittspartiet ta seg av.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2015-10-05:
Tilbake til den hjemlige arena og distriktene: For Fremskrittspartiet er lavere bilavgifter et viktig virkemiddel for å sikre at folk flest kan kjøpe nyere, mer moderne, tryggere og ikke minst miljøvennlige biler. Dette må også gjelde i distriktene og ikke bare i byene og tettstedene. I budsjettet for 2015 ble det derfor foreslått og vedtatt en betydelig avgiftsreduksjon i bilrelaterte avgifter, bl.a. ble engangsavgiften på ladbare hybrider redusert med inntil 50 000 kr, og omregistreringsavgiften ble redusert med gjennomsnittlig 35 pst. Senterpartiet, derimot, gikk i sitt alternativ i helt motsatt retning, og det man foreslo i deres budsjettopplegg, var en betydelig økning både i engangsavgift og i omregistreringsavgift. Da er mitt spørsmål til representanten Arnstad: Ser ikke hun at Senterpartiets opplegg på bilavgiftene ville ramme folk i distriktene spesielt hardt, dvs. de som ikke kan klare å takle hverdagen bare med ren batteribil?
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-10-05:
Representanten Arnstad sa om reformer at det handler om folk. Ja, det handler om folk, og det gjør det definitivt for Venstre også, for vi ønsker å ha større og bredere fagmiljø og gi gode tjenester til kommunene. Ikke minst er kampen da å få ungdommene til faktisk å bli, for det er en relativt stor fraflytting i distriktene. Det resonnementet, som også Arnstads partifelle og ordfører i hennes egen kommune, Ivar Vigdenes, er tydelig på at han er enig i, er at det er behov for en overordnet reform. Erkjenner ikke Arnstad at det er et krevende spor som Senterpartiet nå legger opp til, når en velger å være imot alt? For jeg har ikke fått med meg at det er én reform som Senterpartiet er enig i. Jeg ser selvfølgelig at det er utfordringer, at en kan si at det kan tilføres mer og bedre rammevilkår. Det er vi også enig i. Men kan representanten Arnstad nevne én reform som Senterpartiet er enig i?
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-10-05:
Behovet for kommune- og regionreform er Venstre og Høyre enige om, at mer makt flyttes nedover, og flere oppgaver desentraliseres gjennom folkevalgt styring. For jeg er enig i det Marit Arnstad sa nå, og som hun repliserte til meg tidligere: Ja, det er mange små kommuner som leverer veldig gode tjenester. Men en lager ikke en reform for fem år fram i tid, en lager en reform som skal stå seg i 50 år. Og når vi rigger det, er det også viktig å ha med seg de mulighetene som ligger i det. For i denne salen har flertallet vært stort, tidvis med et vinglete arbeiderparti, og det er en ambisiøs tidsplan som nå er lagt opp av statsråden. Da er mitt konkrete spørsmål: Hvordan vil nå statsråden sørge for at vi får et nødvendig trykk, så vi får gjennomført en overmoden reform, som burde vært på plass for lenge siden?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
Eg vil takka representanten Arnstad for eit godt og solidarisk innlegg. I dag sit over 5 000 menneske med godkjent opphald i mottak og ventar – menneske som ikkje får brukt ressursane sine til beste for norske lokalsamfunn, 5 000 ufrie folk som ikkje kjem vidare, men som har sett sitt liv på vent. I dag har SV fremja forslag til eit nytt system for busetjing av flyktningar, som tek utgangspunkt i eit raud-grønt forslag frå 2011 og ein dansk modell. Busetjing er jo ei jamleg oppgåve for norske kommunar. Ser representanten Arnstad at raskare busetjing og ikkje minst arbeidsintegrering kan vera ein vinn-vinn-situasjon i mange fråflyttingskommunar? Og har ho von om at Senterpartiet, som er ordførarpartiet framfor nokon, kan sikra folk retten til å bu?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-05:
Nyleg valde Oslos borgarar bort 18 år med ulike blåe fleirtal, og mange av oss på oslobenken følgjer spent med i desse dagar på det som føregår av byrådsforhandlingar på Østmarksetra. Både Arbeidarpartiet, Miljøpartiet Dei Grøne og mitt parti, SV, har halde fram det gigantiske vegprosjektet E18 til 40 mrd. kr pluss, Vestkorridoren, som ei viktig sak, og langt fleire stør dette synet no enn i desember i fjor då vi drøfta det her i salen sist. Kort sagt: Det er mogleg byrådserklæringa vil koma med eit krav om at prosjektet blir reforhandla og forminska kraftig. Korleis vil statsråden imøtekoma ei slik einigheit i Oslo kommune?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-10-05:
Takk til representanten Arnstad for et godt innlegg. Jeg har lyst til å ta tak i landbrukspolitikken, hvor Miljøpartiet De Grønne og Senterpartiet har mye til felles og har samarbeidet om flere saker i Stortinget. En av de tingene vi er enige om, er at hvis man skal forstå og utvikle norsk landbruk, kan det ikke være på basis av en forventning om at vi skal konkurrere med utenlandske aktører på pris, effektivitet og størrelse. Landbruket i Norge er avhengig av at vi rendyrker andre kvaliteter, ikke minst befolkningens tillit til og respekt for norsk mat, og at vi kan forsvare miljøkonsekvenser av landbruket og et godt og etisk dyrehold. Så mitt spørsmål er: Vil Senterpartiet støtte krav som er skjerpet til miljønivå og til dyreetikk i norsk landbruk?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-10-05:
Representanten Skei Grande hadde en utmerket gjennomgang av Norges egentlige plass og egentlige ansvar på en rekke områder i verden. En av de tingene representanten ikke var innom, er nordmannens gjennomsnittlige materielle forbruk, som vi alle vet er i absolutt toppklasse i verden, og som har et nivå som er helt utenkelig for andre. Det er også utenkelig at jorda kan tåle et sånt forbruk over lang tid. Det er to måter å gjøre noe med det på. Det ene er å håpe at kjøpekraften går ned av seg selv, og at man får en såkalt positiv miljøkonsekvens av det, sammen med alle de andre, dårlige, konsekvensene, det andre er å forsøke å gjøre noe konkret med det. Miljøpartiet De Grønne har som kjent lagt fram et forslag som skal behandles i energi- og miljøkomiteen, om konkrete tiltak for å redusere det materielle forbruket i Norge. Er Venstre, som tidligere har vært opptatt av forbruksproblemet, villig til å støtte arbeidet med en slik utredning?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-10-05:
For det første ble jeg veldig entusiastisk over at en representant fra Høyre omsider har fått med seg denne rapporten fra Statistisk sentralbyrå, som faktisk bekrefter at det er mulig å opprettholde en velferdsstat etter dagens modell med en reduksjon av arbeidstiden. Det er en riktig god start. Så er poenget til Miljøpartiet De Grønne at man ikke uten videre kan legge dagens mål for velferd til grunn for den velferdsnormen vi vil måtte ha om 10, 20 og 30 år, fordi en framtidig norm ut ifra dagens mål er basert på forutsetninger om forbruk og forutsetninger om overproduksjon som er fullstendig urealistiske. Perspektivmeldingen forutsetter at vi skal tredoble forbruket vårt i 2060. Jeg er veldig glad for at jeg ikke kommer til å bo i det samfunnet, og jeg tror ikke engang Heidi Nordby Lunde har lyst til å bo i det. Vi vet at oljevirksomheten må være redusert eller borte på det tidspunktet, og vi må ha funnet opp andre løsninger som ligger til grunn for velferdsstaten. Det er et bilde som jeg ikke klarer å beskrive fullt ut, men det er et bilde som det er nødvendig å beskrive.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-10-05:
Miljøpartiet De Grønne har aldri på noe tidspunkt tatt til orde for å hindre folk i å få barn hvis de ønsker å få det. Svaret jeg ga i Klassekampen, var et svar på en påstand, som jeg for øvrig ikke har fått sjekket opp, i Klassekampen om at Arbeiderpartiet gikk inn for tiltak for å øke antall barnefødsler i den – så vidt jeg skjønte – hvite norske befolkningen. Det sa jeg var noe tøv, og jeg sa at den norske befolkningen som kjent øker på grunn av innvandring, og at det er ingen grunn til å treffe ekstratiltak for å øke fødselstallet i den øvrige delen av den norske befolkningen. Så er det et faktum at det er fryktelig dumt – sett ut fra veldig mange perspektiver – hvis verdens befolkning fortsetter å øke, og det er heller ikke veldig heldig for jordas framtid hvis de befolkningene som har aller høyest forbruk, fortsetter å øke. Å se for seg en utflating av befolkningsveksten i Norge er ikke det minste radikalt, men å basere Norges framtid på at befolkningen skal øke hele tiden, er derimot en særdeles lite ansvarlig forutsetning.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-10-05:
Takk for spørsmålet fra representanten Hareide, som jeg har svart på fabelaktig mange ganger, så vidt jeg kan huske. Svaret er at vi i og for seg føler oss som medlem av hele den norske partifamilien, uten preferanser for verken høyre eller venstre eller i den grad det finnes et sentrum, men med preferanse for de partiene som prioriterer en bærekraftig framtid og en ansvarlig bruk av jordas ressurser til fordel for dem som kommer etter oss. Det er ofte slik at partier som definerer seg som sentrumspartier, ligger i nærheten av vår politikk på det området, og derfor ser jeg mange muligheter til samarbeid der. Vi har også utfordret bl.a. Kristelig Folkeparti til samarbeid om å utfordre de to store grå partiene, Høyre og Arbeiderpartiet, for å presse dem til bedre miljøpolitikk. Hittil har både Kristelig Folkepartis og andre partiers ønske om å tilhøre en eller annen blokk vært så sterkt at vi ikke har fått det til, men mulighetene kan jo komme i 2017.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-10-05:
Miljøpartiet De Grønnes politiske mål er som kjent å avvikle den norske oljevirksomheten over 20 år. En annen måte å si det på er at vi kommer til å ha oljevirksomhet – og inntekter fra oljevirksomheten – i 20 år, og det ville være nokså meningsløst å ikke budsjettere med det. Vi er det partiet som er så økonomisk ansvarlige at vi nå begynner å forberede Norge på den framtida som kommer – selv om Fremskrittspartiet sitter i regjering om 20 år – nemlig en framtid uten olje som hovedinntekt og som hovedvirksomhet. Det er en framtid vi må klare å løse, og det er en framtid hvor vi må klare å skape velferd uten olje. Nabolandet vårt, Sverige, gjør det allerede, og det er veldig pessimistisk og vitner om veldig dårlig tro på norsk industri og næringsliv å forutsette at vi kommer til å være avhengig av oljevirksomhet og oljeinntekter for evig tid.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-10-05:
Takk for gratulasjoner både fra Arbeiderpartiet og fra tidligere partier som jeg har glemt å takke behørig for. Det enkle svaret er at det forslaget kom i dag, og vi har ikke fått tid til å diskutere det. Så jeg kan ikke gi noe kategorisk svar på hvordan partiet kommer til å forholde seg til det. Men det er ingen som helst tvil om at Miljøpartiet De Grønne kommer til å legge like stor vekt som andre partier på å få på plass tiltak som gjør det mulig for folk som nå mister, og fortsatt kommer til å miste, arbeidet innenfor oljesektoren og oljerelaterte yrker, for å gi dem den overgangstiden de trenger på en anstendig måte for å kunne komme seg inn i nytt arbeid. Så vil mot-utfordringen fra Miljøpartiet De Grønne til Arbeiderpartiet bli å etterspørre støtte til et størrelsesnivå på ny satsing på nytt næringsliv, og en overføring av satsing fra mer oljevirksomhet til det næringslivet som disse folka skal inn i, som står i forhold til oppgaven.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-10-05:
Miljøpartiet De Grønne legger til grunn at ingen næringer i framtida kan basere seg på å utrydde den delen av norsk natur som eventuelt ikke passer dem. Hvis vi skal ha et bærekraftig landbruk i Norge i framtida, må vi også ha et landbruk som klarer å forholde seg til den naturen Norge har. Det er ikke en løsning å si at man skal fjerne rovdyra der de er et problem, det er en løsning å jobbe mer for å få til en eller annen form for sameksistens som gjør at vi ikke behøver å ødelegge norsk natur, samtidig som vi kan videreføre norsk landbruk. Jeg tror ikke norsk landbruk har noen egeninteresse i framtida av å bli kjent for å være det landbruket som utryddet viktige deler av norsk natur, for å kunne videreføre en driftsform som altså er basert på at man ikke har den delen av norsk natur som heter rovdyr. Jeg ser med fortrøstning på at det er en løsning vi klarer å finne i framtida.
Trine Skei Grande (Venstre), 2015-10-05:
Venstre kommer alltid til å bruke makta si for å få igjennom mest mulig. Vi kommer alltid til å bruke vippemakta vår for bl.a. å få en mer liberal flyktning- og asylpolitikk, som vi har fått i Norge. Som jeg sa: Det er så langt 318 flere asylbarn som får bli i Norge enn da partiet til Giske styrte. Sammen med Fremskrittspartiet doblet vi antallet kvoteflyktninger, og nå har vi økt det til 8 000. Vi har en mer liberal flyktning- og asylpolitikk i samarbeid med Fremskrittspartiet enn hva Arbeiderpartiet sto for da de styrte, også med de flyktningkatastrofene som vi ser akkurat nå. Det er et ugjendrivelig faktum. For oss er det politikk som bærer samarbeid. For oss er det hva man får til, som bærer samarbeid. Jeg har veldig stor tillit til mine lokale, at de prøver å kjempe for miljø, klima og en god skole i alle de lokale forhandlingene de har. Nå er de ikke klar i Bergen, men jeg er helt sikker på at det går bra hvis Arbeiderpartiet gir seg og gir oss det kollektivløftet som man faktisk trenger for å få bylufta i Bergen bedre. For oss er det politikk som bærer, og for oss er det politikk som er viktig.