Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2016-04-28:
Alkohol- og narkotikamisbruk er forbundet med høy sykelighet og dødelighet. Ikke minst er det mange personlige tragedier og familietragedier i kjølvannet av misbruk. Overdosedødsfallene på grunn av rusmisbruk overstiger nå antall drepte i trafikken, og det har vært påpekt her før at tall fra 2013 viser at 234 døde av overdose – det er 234 for mange. Senest på NRK-nyhetene i dag hører vi at politiet varsler om nye narkotiske stoffer som tas i bruk i av ungdommen i Tromsø – det er bekymringsfullt. Det er utrolig viktig å få en opptrappingsplan som har elementer med forebygging, behandling og ikke minst godt ettervern og oppfølging av dem som har vært gjennom en aktiv behandling. Rammene for arbeidet er 2,4 mrd. kr i perioden 2016–2020. I tillegg kommer veksten i tverrfaglig spesialisert behandling, som også sikres gjennom den gylne regel. Regjeringen har rettet innsatsen mot personer som er i ferd med å utvikle et rusproblem, eller som allerede har et etablert et rusproblem. Hovedinnsatsen rettes mot kommunesektoren. Det er gledelig. Svært mange kommuner vil være glad for de tiltakene som er foreslått i proposisjonen og også tiltak som komiteen stiller seg bak, bl.a. en vurdering av – som departementet skal gjøre nå – at kvinner med alvorlige rusproblemer skal få tilbud om gratis langtidsvirkende prevensjon. Det er, som flere her har påpekt, mangel på gode boliger, på arbeidstreningsmuligheter og ikke minst på planer for oppfølging. Det er jo derfor denne planen kommer. Det er mangelfull kartlegging av behov for ettervern både når det gjelder det fysiske og det psykiske. Mennesker med alvorlige rusproblemer og psykiske problemer får i dag i altfor liten grad sammenhengende og koordinerte tjenester. Å bidra til at rusavhengige får et egnet sted å bo, er kanskje noe av det viktigste vi gjør. Like viktig er det kanskje at vi får tiltaksplasser for dem med nedsatt arbeidsevne, åpne mottakssentre i de største kommuner og utbygging av oppsøkende behandlingsteam. Dette er etterspurt. Den kritiske fasen er etter at man blir utskrevet fra behandling. Ofte har man ikke bosted, man blir kanskje plassert i hybelhus hvor det er vanskelig å bygge sosiale relasjoner, og man kommer lett i kontakt med tidligere kamerater og havner igjen i rusmiljø. Det er viktig med kompetanseutvikling i hele den kommunale sektor. Kompetanse handler også om det å kunne samarbeide, og samarbeidet mellom Nav, spesialisthelsetjenesten og kommunehelsetjenesten må fungere bedre. Vi hører historier om kommuner som ikke fatter vedtak på tjenestene brukeren skal ha – konsekvensen av dette er at brukeren mister klageretten. En enstemmig komité er enig: Prioriteringen av økt kompetanse må knyttes til avdekking og kartlegging av rusproblemer i kommunene og også i somatiske sykehusavdelinger. Vi trenger mer kunnskap om eldre og rus, dette er et økende problem. Det er viktig å få på plass flere psykologer i kommunene. Vi står her overfor en ganske stor utfordring med det kommunekartet som er i dag. Dette er en av grunnene til at en kommunereform som fokuserer på velferdstjenester til brukerne, bl.a. de aller mest sårbare, er noe av det viktigste vi må få til. Vi trenger også mer kunnskap om effekten av behandling på rusfeltet – hva virker, og hva virker ikke? Det er gledelig at vi nå får en ny legespesialitet innen rus- og avhengighetsmedisin, det har vært etterspurt lenge, og det tror jeg kommer mange til nytte. Komiteen støtter også innføring av et nasjonalt kvalitetsregister innen tverrfaglig spesialisert rusbehandling, og vi er også opptatt av at det må sikres mer penger til forskning om rus og avhengighet. Men det hjelper ikke med registre og indikatorer, det er viktig at behandlingen skjer der den skal, i kommunene. Med denne planen leverer regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre sin lovnad om å satse på rusfeltet. Ikke minst er tilskuddet til flere plasser og det at ventetiden har gått ned, en del av det.