trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Her er det altså kvalitetssikrerne som har bedt om en ny utredning. Det kvalitetssikrerne ber om, er å se på om det finnes grenseverdier for bølge-, strøm- og siktforhold. Sikt handler om det man ser når man skal gå inn i den tunnelen. Så kan det være at det har blitt oppfattet som flåsete, og kanskje handler det om min bruk av dialekt, men sikt er ett av de temaene kvalitetssikrerne har bedt om blir utredet i det området som er så vanskelig at tunnelen eventuelt må stenges for enkelte eller for alle fartøy under bestemte forhold. Det er altså ikke mine ord, men det er kvalitetssikrerne som ber om det. Så, som sagt, det kan være i min oversettelse og ordbruk at jeg kan bli oppfattet som flåsete. Det var i alle fall ikke min mening.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Jeg er uansett spørsmål opptatt av å gi ærlige svar. Det står man seg på, absolutt. Mitt ærlige svar er at her er det faktisk ikke hva jeg ønsker eller ikke, men hva som kommer fram i utredningen, i kvalitetssikringen. Så blir det da regjeringen som til sjuende og sist skal konkludere for vår del på veivalg videre. Det å ha et godt beslutningsgrunnlag er for meg ekstremt viktig – og uansett sak. Jeg er veldig tilhenger av å ha både fag og kvalitet i bunnen og ikke minst kunnskap. Jeg må innrømme at jeg selvfølgelig ikke sitter med denne kunnskapen selv, og jeg er helt avhengig av å få et godt beslutningsmateriale. Det mener jeg at jeg får gjennom denne prosessen, og så er det helt sant, som det har vært sagt flere ganger, at det ligger en ganske stor bunke med utredninger i bunnen, men for statens del er det egentlig to av dem staten har satt i gang. Alt det andre er selvfølgelig også med i den videre vurderingen. Det jeg også har sagt, er at vi holder tidsplanen – det er det viktigste. Så jeg kommer tilbake til Stortinget i tråd med det som er sagt i Nasjonal transportplan.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Jeg synes jo det er litt spesielt at statsråden ikke forstår at man må trappe ned når man bruker mer penger enn det man får fra staten, at man altså må gå på reservene sine. Det er jo det Redningsselskapet gjør, og det er begrenset hvor lenge man faktisk kan gå utover reservene sine før det ikke går lenger. Det er jo en konsekvens av det at Redningsselskapet nå ønsker å kutte med to båter fordi man ikke får den bevilgningen fra staten som de trenger. Jeg synes det er bra at statsråden sier at hun er enig i at Redningsselskapet er veldig viktig, men da må det være en kortslutning et sted, når man mener at det er så viktig og så sørger for at man ikke kan videreføre den beredskapen som er i dag, med det forslaget som ligger her nå. Redningsselskapet er også en veldig viktig del av oljevernberedskapen langs kysten, og de redder mange skip så man unngår katastrofe langs kysten vår. Jeg håper statsråden faktisk går tilbake og ser på de utfordringene Redningsselskapet står overfor, og sørger for å komme tilbake med tilleggsbevilgninger så man kan sikre minst like god beredskap som man har – og ikke en redusert beredskap – langs kysten vår. Dette sa man også i trontalen, altså at man skulle styrke beredskapen.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
«Politi, brannvesen og luftambulanse» – det er en liten trykkfeil her, det skulle vært ambulansetjeneste – «i Telemark er helt avhengig av frivillige dykkere fra Skien og Bamble Røde Kors, som er den eneste dykkerberedskapen i fylket. Arbeidstilsynet sier nå de frivillige dykkerne ikke lenger får lov til å redde liv, og har pålagt Røde Kors å sende dykkerne på dyre kurs, slik at de kan bli sertifiserte redningsdykkere. Vil statsråden i denne saken vurdere overgangsordninger og/eller tilskudd til å gi de frivillige mannskapene de nødvendige kursene?»
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Senest i dag hadde jeg kontakt med ambulansetjenesten i Bamble kommune. De er kjempefornøyd. De er veldig opptatt av at dette er en viktig beredskap å bevare, for det handler faktisk om å redde menneskeliv når ulykken skjer på sjøen. De er nå veldig bekymret for de signalene og det pålegget som Arbeidstilsynet har gitt. Fordi dette er en organisasjon, anser man det som en virksomhet. Men hvis det hadde vært enkeltpersoner, kunne politiet brukt akkurat hvem de ville til å gjøre disse dykkene, hvis de bare hadde dykkersertifikat og inngår en avtale. Jeg synes det blir litt rart for en organisasjon som er tuftet på frivillighet, hvor det handler om frivillighet, og hvor folk stiller opp gratis for å redde mennesker. Så jeg hadde håpet at statsråden ville sett på det pålegget som nå er kommet, og kanskje vurdert å gi unntak for organisasjoner. Røde Kors er i hvert fall veldig opptatt av man bør få unntak så lenge man ikke driver en virksomhet i normal forstand.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Det blir enda mer rart ikke å bli reddet, for det er konsekvensen av at man skal legge ned denne tjenesten. Poenget er nettopp at kommunene ikke har råd til å iverksette denne typen beredskap. Det koster enormt mye penger å ha en slik type beredskap på plass 24 timer i døgnet. Det betyr at nærmeste dykker er i Drammen, og hvis det skjer en ulykke på Telemarkskysten, er det dessverre sannsynlig at mennesker omkommer. Det er det dette handler om. Røde Kors er veldig opptatt av at dette er politiets ansvar, for det er politiet som rekvirerer disse dykkerne for å gjøre jobben. Mener statsråden at Arbeidstilsynet skal overprøve politiet? Eller burde det faktisk være politiet som har ansvaret for sikkerheten, tryggheten og beredskapen og for at man har en beredskap, slik at man redder mennesker, i stedet for at man risikerer at mennesker ikke blir reddet fordi kommunene ikke har noen som helst mulighet til å få på plass en slik beredskap?
Ingjerd Schou (Høyre), 2011-10-19:
Statsråden har ansvaret for beredskapen langs kysten. Det jeg nå hører, er foruroligende. Høyre har gjennom flere år prioritert Redningsselskapet med økte midler. Redningsskøyten var altså, som tidligere sagt, på plass etter 20 minutter med slep da hurtigruteskipet «Nordlys» meldte om brann – den ulykken vi hadde tidligere i år. Kystverket hadde avtale med «BB Ocean» som lå i Ålesund, og som ikke ble tilkalt. Da er det foruroligende at det nettopp er frivilligheten som blir bærer av beredskapen langs kysten i Norge, hvor ansvaret ligger hos statsråden. Ser virkelig ikke statsråden verdien av at nettopp frivilligheten og Redningsselskapet får tilstrekkelige midler, slik at de med sikkerhet kan være på plass i den størrelsesorden som tryggheten til befolkningen langs kysten og på sjøen tilsier.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-10-19:
Redningsselskapet gjer ein uvurderleg innsats. Når me veit kor viktig det er nettopp at det er frivillig innsats i Redningsselskapet, er jo det med på å gjere at staten eigentleg har fått ein gullavtale med Redningsselskapet. Men no vil altså ikkje staten vere med og vidareføre den avtalen. Så i realiteten er det ein realnedgang i løyvingane frå staten til Redningsselskapet. Når staten i realiteten no kuttar, vil jo det føre til at ein òg taper inntekter som gjeld frivillig del, dugnadsinnsatsen, og me ser altså at Redningsselskapet no er nøydt til å kutte med to slepebåtar. Er det sånn at statsråden har endeleg bestemt seg for ikkje å sjå på dette? Ser ho ikkje at det her har vore ei dugnadstenking, eit godt samarbeid? Og vil ikkje statsråden vidareføre det?
Svein Flåtten (Høyre), 2011-10-19:
Jeg har et spørsmål til statsråd Brekk. I en tale på verdens matvaredag i forgårs slo han til lyd for å øke produksjonen for å opprettholde vår selvforsyningsgrad i Norge. Det er ikke vanskelig å være enig i det. Statsråden vet også at dette betyr økte investeringer i norsk landbruk for å få det til. Det råder en pessimisme om fremtiden i norsk landbruk. Det gir i hvert fall næringen uttrykk for, senest i høring i næringskomiteen i går. De etterlyser tiltak for å lette investeringene. Høyre har foreslått flere løsninger. Vi har foreslått investeringsfond for enkeltmannsforetak. Vi har foreslått økte avskrivninger, og ikke minst reduksjoner i formuesskatten, noe som ville økt investeringsevnen også i landbruket med mange, mange milliarder sett over en tiårsperiode, og det er det landbruket ønsker. Jeg vil gjerne vite om statsråden deler vårt syn på at vi må øke investeringsevnen, og at skattetiltak er noe av den viktigste stimulansen vi kan gi for å få til dette på en rask måte. Så spissformulert vil jeg si at spørsmålet er slik: Deler statsråd Brekk Høyres oppfatning av at tiltak på skattesiden kan skape den investeringsstimulans og den økte optimisme som norsk landbruk nå trenger? De gir i hvert fall uttrykk for det selv.
Svein Flåtten (Høyre), 2011-10-19:
Det var fint at statsråden kom inn på budsjettet, for det hadde jeg tenkt å snakke litt mer med ham om. Det er helt riktig at det kommer noen mindre skattetiltak i budsjettet, men de er relativt puslete, og næringen har sagt at den trenger 18 mrd. kr over ti år. Det statsråd Brekk har kommet med, er langt, langt unna det. Men det viktige og det gode med det som statsråden kommer med i budsjettet, er at jeg oppfatter at han egentlig er enig i det som mange av hans kolleger i regjeringen ikke er enig i, nemlig det at skatt er et tiltak som øker investeringsevnen, som gir mer handlefrihet og økt likviditet for næringen, og som sådan er et godt og tjenlig tiltak.
Svein Flåtten (Høyre), 2011-10-19:
Jeg har følgende spørsmål til finansministeren: «Det er mange eksempler på at manglende opplysninger i selvangivelsen som Skatteetaten har lett tilgjengelig, som f.eks. aksjegevinster, blir ilagt 30 pst. tilleggsskatt. I slike tilfeller hvor det er åpenbart at skattyter ikke unnlater å opplyse for å unngå skatt, men av uerfarenhet eller misforståelse, må det utvises større aktsomhet fra Skatteetaten etter lovendringen. Hvis ikke vil overtredelser som før ga 15 pst. tilleggsskatt, nå gi 30 pst. Vil statsråden se til at en slik praksis ikke får utvikle seg?»
Svein Flåtten (Høyre), 2011-10-19:
Jeg takker for svaret. Den første delen, henvisningen til budsjettet, er for så vidt grei nok. Men jeg synes det er litt underlig at man vender tilbake til en regel som man egentlig fjernet fordi den ikke fungerte – det var jo noe av hensikten med det. Noe av bakgrunnen var nettopp de vurderingene som ble gjort i Skattedirektoratet og dets underliggende organer. Så er jeg glad for den siste delen av svaret. Jeg tror det er det som er retningen – det er iallfall det som er meningen med mitt spørsmål – å sørge for at praksisen ikke får utvikle seg i den retningen den ikke skal, for det er et faktum at det finnes mange uerfarne skattytere i dette landet. Da må vi sørge for at de ikke får en behandling som gjør at de rett og slett mister gnisten til å delta i verdiskapingen.
Svein Flåtten (Høyre), 2011-10-19:
Det siste bør vi absolutt bidra til. Jeg vil gjerne henstille til finansministeren å bruke tid på det forslaget som omtales i budsjettet. Men jeg vet av erfaring at slike prosesser ofte tar lang tid. Som jeg sa innledningsvis – jeg synes ikke det er noe mål å komme tilbake til det utgangspunktet vi hadde, som vi betraktet som relativt dårlig. Derimot bør det å sette i gang tiltak for å påvirke praksisen kunne skje raskt, ved sterk og myndig inngripen først fra statsråden og senere fra de organer som ligger under han. Det vil jeg absolutt anbefale, for det er noe som skattyterne relativt fort kan se resultater av.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
Det er riktig at jeg i forbindelse med verdens matvaredag understreket at alle land i verden må øke sin produksjon. Vi er i en situasjon der mange sulter. Det er ca. en milliard mennesker i verden som sulter, og vi styrker ikke satsingen på matforsyning på global basis uten at alle land produserer mat til egen befolkning, og at vi i tillegg utnytter handelssystemene for å sikre at produksjonen kan distribueres dit det er behov for det. Når det gjelder investeringsbehovene i norsk landbruk, som Flåtten spør om her, skal jeg være den første til å understreke det samme som representanten Flåtten har lagt vekt på, at vi har behov for å øke investeringene i norsk landbruks matproduksjon. Vi har behov for å øke investeringene spesielt i primærproduksjonen. Det kommer selvsagt av at vi har et oppdemmet behov på bakgrunn av at vi hadde en stor investeringsbølge på slutten av 1970-tallet/begynnelsen av 1980-tallet, og at det ikke er dekket opp gjennom jevnlig utvikling. Så spør representanten Flåtten om skatt kan være et tiltak der. La meg bare vise til at regjeringen i årets budsjettforslag har foreslått å endre avskrivningssatsene. Det har en total provenyeffekt på rundt 300 mill. kr, en betydelig bedring for dem som investerer i norsk matproduksjon. Vi har i tillegg også foreslått å ta bort matproduksjonsavgiften. Matproduksjonsavgiften er viktig i den forstand at den kan sikre prisene til bonden, redusere kostnadene i hele verdikjeden og ikke minst redusere kostnadene for dem som videreforedler maten.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
Jeg er veldig uenig i at det er et puslete forslag. Man foreslår endringer i matverdikjeden på 630 mill. kr. når det gjelder å redusere kostnadene til industrien. Man reduserer i realiteten kostnadene for primærprodusentene, for dem som bygger husdyrbygg, med 300 mill. kr, med en økende virkning etter hvert. Det er betydelig, og det vil skape økt etterspørsel etter investeringsmidler. Det er jo et supplement til det at vi også har investeringstilskuddsordninger over jordbruksavtalen, som brukes i fullt monn. Så har jeg lyst til å si at det er et merkelig spørsmål fra representanten Flåtten. Man skulle nesten tro at resten av regjeringen har vært i et vakuum, eller at landbruksministeren har vært i et vakuum, når man kan påstå at regjeringen ikke er enig i det forslaget som landbruksministeren har lagt fram. Det er klart at en regjering legger fram budsjettet, og det står selvsagt en samlet regjering bak. Det er jeg veldig, veldig glad for.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
Jeg er veldig enig i skogens viktige betydning i norsk næringsliv. Det er en komplett verdikjede som har stor betydning i distriktene, og som skaper betydelige eksportinntekter. De siste årene etter finanskrisen har vi heldigvis fått økt aktivitet i skogen igjen. Vi er spent på hvordan det slår ut nå, med situasjonen i Europa, men det har vært en betydelig økning i avvirkningen i 2010 og i begynnelsen av 2011, som skaper økte inntekter. Jeg er helt uenig med representanten Gundersen i at vi ikke tilrettelegger for skogbruket. Vi har hvert eneste år jeg har vært landbruks- og matminister, økt satsingen på skogbruk i budsjettene. Det har vi også gjort i år. Vi har i forbindelse med trygdeavgiften – jeg antar det er det Gundersen mener her – økt avsetningen til skogbruket med 10 mill. kr. innenfor rammen av jordbruksavtalen. Så den beskrivelsen Gundersen gir, er svært mangelfull.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
Det representanten Trældal understreker, er viktig. Bonden er en selvstendig næringsdrivende som foretar selvstendige valg innenfor de rammer politikk og offentlige reguleringer gir. Vi har strenge reguleringer i norsk landbruk, også fordi vi ønsker å sikre et landbruk i hele landet. Når det gjelder spørsmålet om kvotetak og en del av det regelverket vi har, er jo det basert på at vi har et begrenset marked, vi produserer kun for det innenlandske markedet. Da er det viktig å unngå overproduksjon. At vi har begrensninger i taket på melkeproduksjonen, er viktig, fordi vi på det viset sikrer balanse i markedet og unngår en overproduksjon, som ville være en ulykke for den norske bonden. Likeså er det også i produksjonen av gris og i andre produksjoner. Så det regelverket vi har, er viktig, og det ansvarliggjør også bonden selv ved å sørge for at man ikke får overproduksjon. Det er bra for markedet i Norge.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
Jeg mener at forslagene som gjelder trygdeavgiften, er god landbrukspolitikk. For det første sikrer vi pensjonene, og for det andre har vi i disse ordningene kompensert landbruket fullt og helt gjennom jordbruksavtalen. Det skjer på totalnivå, det er ikke på detaljnivå. Det kan hende at det fører til noen fordelingsvirkninger, som representanten Andersen Eide påpeker her. Samtidig er det også viktig at alle selvstendig næringsdrivende i jordbruket er opptatt av å levere resultater, få overskudd. Vi kan ikke ha et skattesystem som premierer dem som ikke leverer overskudd, og som ikke utnytter de mulighetene som er her. Jeg mener at trygdeavgiften og kompensasjonen for trygdeavgiften gjennom jordbruksavtalen har vært behandlet meget godt, og det er enighet med Norges Bondelag om den løsningen.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
Vi har ulike virkemidler som virker inn på landbruket, som virker inn på matproduksjonen, og som bidrar til å sikre en produksjon i hele landet. Skatt er ett av virkemidlene. Vi har i denne regjeringens virketid utvidet jordbruksfradraget, som er viktig for bønder, og som gir et betydelig tillegg til inntekt i reduserte skattekostnader. Og vi har, som jeg nylig nevnte, i budsjettforslaget lagt fram forslag om å endre avskrivningssatsene for husdyrbygg og andre bygg i jordbruket, som bidrar betydelig til bedret økonomi. Så jeg mener at denne regjeringen leverer til landbruket og til matproduksjon. Gjennom de totale pakkene og virkemidlene sikrer vi et landbruk i hele landet, vi sikrer en aktivitet som skaper matsikkerhet og skaper trygg mat, og som gjør at norske forbrukere kan ha gode produkter også i framtiden.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
Jeg er glad for å registrere at representanten Bredvold og Fremskrittspartiet også nå synes å være opptatt av å opprettholde sysselsettingen i jordbruket. Noen av de viktigste målene for landbrukspolitikken som føres, er nettopp å sikre arealene, sikre norsk matproduksjon og å gjøre det attraktivt for nye generasjoner å overta og drive gårdsbruk. Jeg registrerer imidlertid at vi så langt i liten grad har opplevd å få støtte fra Fremskrittspartiet i denne politikken. Norsk landbruk opplevde en stor økning i bygningsinvesteringene på 1970- og 1980-tallet. En stor del av disse bygningene må nå fornyes. Det medfører som regel både større enheter og en bruk av teknologi som gjør arbeidet enklere og raskere. Det samme gjelder også ved nyinvesteringer i maskiner. Jeg vil anta at heller ikke Fremskrittspartiet er motstandere av teknologisk utvikling og effektivisering. Dette er valg de enkelte yrkesutøverne selv tar utenfor det politiske rom, og som innebærer at produksjonen opprettholdes med færre årsverk innenfor det tradisjonelle jordbruket. Som kjent har vi en del skranker i form av både begrenset areal og marked. Dette begrenser volumøkninger for de viktigste produktene som kan produseres i norsk landbruk. Nettopp for å sikre Stortingets mål om et aktivt og variert landbruk over hele landet brukes derfor de politiske og økonomiske virkemidlene aktivt for å legge til rette for spesialproduksjoner, kortreist mat, tilleggsnæringer, småskalalandbruk, rekruttering av ungdom, økologisk bærekraft osv. Det blir derfor altfor lettvint å hevde at den norske landbrukspolitikken er mislykket fordi vi fortsatt har en nedgang i antall årsverk i primærjordbruket. Det er et mer relevant spørsmål å stille hvordan det norske jordbruket, særlig i distriktene, ville sett ut uten den gjeldende landbrukspolitikken eller f.eks. med Fremskrittspartiets forslag til budsjett på landbrukssektoren. Vi trenger ikke å kjøre lenger enn en tur over svenskegrensen for å se det ganske så tydelig. En bekymring fra Fremskrittspartiet når det gjelder reduksjon i antall gårdsbruk, virker lite troverdig når partiet i all hovedsak har gått imot eller kuttet dramatisk i alle tiltak som har som formål å bidra til å sikre et aktivt og variert landbruk over hele landet. Jeg håper derfor at spørsmålet fra representanten Bredvold innebærer at Fremskrittspartiet nå har snudd i landbrukspolitikken og heretter vil støtte tiltak og virkemidler for å sikre et aktivt og variert landbruk over hele landet, og ikke bare vil slå beina under hele næringen, som de har gjort i sine alternative budsjetter så langt. For å få flere til å ville bli selvstendig næringsdrivende er det opplagt at landbruksnæringen må anses som attraktiv for ungdom, og inntekts- og investeringsmulighetene må forbedres. Denne viktige næringen må selges mer positivt, og utnyttingsgraden av hele bredden av ressursene på landbrukseiendommene må økes.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
Jeg hadde vel ikke forventet en full tilslutning fra representanten Bredvold til regjeringens politikk direkte over talerstolen her nå, men jeg synes likevel det er interessant at han er opptatt av de problemstillingene som går på avgang. La meg understreke at den beste måten å redusere avgang på for å sikre rekruttering er å bedre inntektsmulighetene, bedre mulighetene for drift i næringen, enten det gjelder primærproduksjon eller tradisjonell volumproduksjon, eller det gjelder å tilrettelegge for nye næringer. Vi har gjennom de årene vi har sittet i regjering, bedret inntektene betydelig for næringen, bedret inntektsmulighetene betydelig. Over seks år utgjør det 110 000 kr per årsverk, noe som er mer enn det har vært på mange, mange år. Vi har sett at avgangen er blitt redusert, det er jeg veldig glad for. Når det gjelder tilleggsnæringer, er jeg helt enig med representanten Bredvold i at det må vi jobbe for å tilrettelegge for.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
Når representanten Bredvold bruker ordet «seigpining» om det vi ser i dag i norsk landbruk, vil jeg bare replisere tilbake at de forslagene som Fremskrittspartiet har fremmet så lenge jeg har vært i Stortinget og etterpå i regjering, hele tiden har vært basert på at vi skal redusere overføringene til næringen ytterligere, redusere de totale inntektene i næringen ytterligere, osv. Jeg vil tro at det ville ha ført til en betydelig verre situasjon når det gjelder rekrutteringen, og kanskje til en konkursbølge, slik vi har regnet på det. Det som er viktig – og det skal jeg si meg enig med representanten Bredvold i – er å sørge for at vi får jobbet med rekrutteringen og får fremmet en politikk som sikrer inntektene videre. Det er fortsatt min ambisjon, ikke minst at de har gode investeringsvirkemidler. Vi har i budsjettet foreslått å bedre avskrivningssatsene, noe som bidrar godt i så henseende.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
Det er riktig at vi har et høyt prisnivå i Norge, for vi er et rikt land med et høyt lønnsnivå. Tall fra Eurostat viser at i 2009 var prisnivået hvis vi ser på alle varer og tjenester i Norge, 43 pst. høyere enn i EU, mens matvarer lå 53 pst. over. Norsk støttenivå er høyt, men OECDs tall viser at samlet støtte er fallende også i Norge. Tollbeskyttelse på viktige varer vi produserer i Norge, gjør at det meget høye råvareprisnivået internasjonalt i mindre grad påvirker prisene på norske produkter direkte. Importen og produksjonskostnadene for det norske jordbruket kan imidlertid øke når internasjonale priser blir høye nok. Isolert sett styrkes den norske matkjedens konkurransekraft når prisene stiger internasjonalt, men det gir ikke automatisk høyere inntekter til det norske jordbruket. Vi har målsettinger med den norske landbrukspolitikken, bl.a. vil vi at det norske jordbruket, de norske produsentene, skal dekke hjemmemarkedets etterspørsel etter det vi kan produsere her langt oppe i nord. Det skal skje på en bærekraftig måte, og vi vil opprettholde et landbruk over hele landet. Vurderingen av bruken av virkemidler, herunder landbruksstøtten, må skje i forhold til måloppnåelsen for politikken, og vi har – det er ikke noe å legge skjul på – store utfordringer å ta tak i, for det norske jordbruket er i en fornyingsfase. Det er behov for en god inntektsutvikling og å legge til rette for en attraktiv næring for kommende generasjoner. Derfor mener jeg at den internasjonale situasjonen representanten Trældal refererer til i spørsmålet, ikke gjør at det er tid for å kutte i landbruksstøtten. Tvert imot er det behov for å styrke det norske jordbruket – slik det også er nødvendig å styrke landbruket internasjonalt. Sist mandag ble Verdens matvaredag markert over hele verden for å belyse vår tids kanskje største utfordring: Hvordan brødfø en raskt økende befolkning i en verden med klimaendringer og stadig større knapphet på og kamp om naturressurser som jord og vann? Den internasjonale situasjonen med betydelig usikkerhet om framtidig matforsyning er et viktig bakteppe, også for norsk landbrukspolitikk. Vi kan ikke kun basere oss på import av mat fra andre land, men må utnytte våre egne naturressurser gjennom et aktivt landbruk i hele landet. Forrige spørsmål kom også fra Fremskrittspartiet, men handlet om hvordan jeg kan få flere til å bli selvstendig næringsdrivende innenfor matvareproduksjonen i landbruket. Jeg mener det er opplagt at omfattende kutt i inntektsmulighetene vil være et svært negativt bidrag i så henseende.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
Jeg må få lov til å spørre: Er norsk mat spesielt dyr? Jeg synes vi skal gå i rette med framstillingen. Alt er dyrt i Norge. En gjennomsnittsfamilie bruker imidlertid kun 10–11 pst. av inntekten sin på mat. Det er noe det laveste vi har i Europa. Som jeg har nevnt tidligere, gjør kostnadsnivået i dette landet at det blir dyrt. Svenske lønninger er 30 pst. lavere enn lønningene i Norge. Det er tverrpolitisk enighet om at vi skal ha en matvareproduksjon i landbruket i Norge. To forhold gjør at det har en pris – det er det viktig å ha med seg. Det ene er naturforholdene. Det er bratt, kronglete og kaldt i dette langstrakte landet. Og det andre er, som jeg har nevnt, kostnadsnivået. Nordmenn har høyere lønninger enn de aller fleste. Alt er dyrt i Norge. Norske lønninger ligger, som jeg sa, 30 pst. over de svenske, og da blir også varer og tjenester i nabolandet vårt 30 pst. rimeligere. Den Virke-rapporten som det vises til her, kom i dag. Jeg har dessverre ennå ikke fått tid til å lese den i hele sin bredde, men der sies det at det er 31 mrd. kr i merkostnad for de norske matvarekjedene. Det utgjør for landbruket 8 mrd. kr – og skjermingen er en viktig bit av det – 13 mrd. kr skyldes norsk kostnadsnivå, altså norsk lønnsnivå, og 9,5 mrd. kr er uforklart, slik jeg har forstått det. Det sa også Matkjedeutvalget, så slik sett har den samme konklusjonen kommet. Jeg er glad for at vi har fått denne utredningen, og vi skal bruke den aktivt når vi jobber videre med høringen om Matkjedeutvalgets innstilling.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-10-19:
La meg få gå i rette med representanten Trældal. De 31 mrd. kr har sin årsak i følgende punkter, slik jeg har lest det på morgenen i dag: 8 mrd. kr er en konsekvens av landbrukspolitikken og beskyttelse av norsk landbruk, 13 mrd. skyldes det norske kostnadsnivået – det kan en ikke legge på den norske bonden som et ansvarsområde – og 9,5 mrd. kr er uavklart. Det kan ha med konkurranseforhold og manglende konkurranse i dagligvarebransjen å gjøre. Dette ser vi på. Det som er viktig nå, er at vi ser at det koster å ha et landbruk i dette landet. Det må også Fremskrittspartiet innse, hvis de ønsker å stå for at vi skal ha matvareproduksjon her. Det koster noe, i den forstand at vi ønsker en produksjon fordelt på alle fylker. Det Fremskrittspartiets politikk går ut på, vil være å sentralisere all produksjon til noen få områder og åpne grensene for import, noe som vil radere ut mye av det vi ønsker oss – radere ut mulighetene til trygg mat, radere ut mulighetene for at norske forbrukere får de produktene de ønsker seg, altså norske landbruksprodukter.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-10-19:
Landbruk er ikke bare jord, det er også skog. Nå er vi midt inne i høringsrunden for statsbudsjettet, og vi får ganske entydige signal fra skognæringen. Den er en lønnsom, distriktsorientert verdikjede som går helt fra råvare til internasjonale markeder. I klimasammenheng har Norge en betydelig mindre utfordring enn det vi tidligere har trodd, hvis vi regner med bindingene i skog. Så aktivt drevne skoger er viktig også i klimasammenheng. Samtidig får vi signaler om at ressursene er kritisk underutnyttet i Norge. Det er åpenbare strategier for å doble aktiviteten – hvis vi sammenligner oss med Sverige, burde den tredobles. Samtidig legger statsråden og regjeringen fram et budsjett med to kraftige skatteskjerpelser, og hvor skogbruket ikke får noen ting. Man kan på mange måter si at jordbruksoppgjøret gjøres opp på skogbrukets regning. Mener statsråden at dette er en politikk for å øke aktiviteten i norsk skogbruk?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-10-19:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til miljø- og utviklingsministeren: «Å tilrettelegge tilbud i utmark krever ressurser og er viktig for å skape nye muligheter og arbeidsplasser i Distrikts-Norge. Skiløyper, tilrettelegging for trening og betaling for dette har vært framme i media den siste tiden. Relativt til utmarkas nærmest ubegrensede omfang og tilgjengelighet dreier dette seg om små arealer. Statssekretæren har vært svært bastant i sin avvisning av en kostnadsdekning fra bruker i de tilrettelagte løypene. Er statsråden enig og like restriktiv i sin holdning?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-10-19:
La meg takke for det jeg oppfatter som et både konstruktivt og godt svar. Det er mye vi er enige om – den allmenne ferdselen er viktig. Samtidig er det en overordnet problemstilling her. Hvis man nå drar til Sjusjøen, reiser man gjennom et grønt landskap, og så kan man reise opp og gå i skiløyper som er asfalterte, og som er tilrettelagt med kunstsnø – det settes veldig mye ressurser inn for å skape lokal aktivitet og tiltrekke seg folk utenfra for å underbygge et lokalsamfunn. Det oppfatter jeg at statsråden også la vekt på – at det er forskjell på hva slags produkter som tilbys her. Det er vel også innunder definisjonen av hva som er mindre opparbeidede områder. Der synes jeg man skal vise en litt større fleksibilitet enn man har gjort tidligere, for dette oppfatter jeg som så tilrettelagte produkter at det må være anledning til å ta seg betalt. Så det håper jeg statsråden fortsetter en god prosess på.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-10-19:
Jeg deler ikke statsrådens oppfatning om at dette er så vanskelig. Det er egentlig uhyre små arealer vi snakker om når vi snakker om så tilrettelagte produkter. Så jeg vil oppfordre til at man her går inn i en debatt om det ikke er mulig å se på den type små anlegg, med noen kilometer asfalterte løyper med kunstsnø og lysløyper og alt sammen, som rett og slett et kommersielt tilbud helt utenom det vanlige tilbudet. Men det er også en overordnet problemstilling – statsråden nevner frivillighet, og det er jeg helt enig i, det er kjempeinnsats av frivillige rundt omkring – at vi blir en stadig mer sentralt bosatt befolkning som kommer ut i Distrikts-Norge og forventer at det skal være «trikkeskinner». Det vet sikkert statsråden like godt som jeg, at de aller fleste er der. Man sender ikke en danske ut for å tråkke opp løype for å gjøre Norge attraktivt som turistland. Så det er en overordnet debatt her, som jeg synes vi skal ha et åpent øye for, om hvordan vi tilrettelegger for gode produkter også ute i Distrikts-Norge.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2011-10-19:
Temaet til Flåtten i denne spørsmålsrunden er skatte- og avgiftspolitikken i landbruket. Trygdeavgiften økes fra 7,3 pst. til 11,1 pst. for næringsdrivende innen landbruket. Dette skal kompenseres ved økning i jordbruksfradraget. Det medfører at bønder med lav inntekt får høyere skatt fordi de ikke får utnyttet jordbruksfradraget fullt ut. Synes statsråden det er rimelig at bønder med lav inntekt får høyere skatt? Eller sagt på en annen måte: Er dette god landbrukspolitikk for å styrke mangfoldet og for å styrke de mindre brukene?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2011-10-19:
Jeg har hørt statsrådens svar når det gjelder bekymringen for skippernes kompetanse og mulighet for å treffe tunnelåpningen. Det skal jeg la ligge, men jeg er fristet til å sitere redningsskøyteskipper Magne Sætren fra Måløy: «Det går ikkje an å fortelje eventyr til folk som har vore på sjøen i alle sine dagar. Dette er trenering.» For ett år siden var bekymringen en annen. Da var det været på Stad: Det var for fint, bølgene var for lave, og man stilte spørsmål ved behovet for skipstunnelen på tross av klimaforskernes klare råd for fremtiden. Spørsmålet mitt er om det ikke er noen ende på dårlige argument og bekymringer, som kystbefolkningen rister på hodet og ler av.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-10-19:
Slik Venstre ser det, har Senterpartiet svært gode intensjoner når det gjelder småbedrifter og enkeltpersonforetak, men det virker som om dette blir litt borte i den regjeringen de sitter i nå. Statsråden var selv inne på skatt i sitt svar til Flåtten og nå til siste spørrer. På Senterpartiets nettside står det følgende utmerkede formulering: «Det offentlige skal legge til rette for gründere gjennom et skattesystem som honorerer dem som investerer i egen arbeidsplass.» Dette har vi imidlertid sett svært lite til i de seks årene som Senterpartiet har sittet i regjering. I gårsdagens høring i finanskomiteen var både Norskog og Bondelaget svært tydelige på at det var behov for en forbedring i skattesystemet. Jeg vil tro dette er næringer som landbruksministeren lytter nøye til. Mitt spørsmål er: Har Senterpartiet i den rød-grønne regjeringen gitt avkall på skattepolitikken sin overfor bønder?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-10-19:
Spørsmålet går til kulturministeren. I ettermiddag skal tusenvis av ildsjeler ut og stå i kiosken for å koke kaffe eller varme pølser for det lokale idrettslaget. Det skal arrangeres håndballtreninger, fotballkamper, korøvelser for voksne, korøvelser for unge, det skal planlegges helgeturer, volleyballturneringer, det skal svares på e-post, det skal føres regnskap. Det er frivillighet. Lokalsamfunnene lever fordi folk bryr seg. Frivilligheten omtales ofte som tredje sektor. For Kristelig Folkeparti er frivilligheten første sektor. Staten tjener hvert år store beløp på å ta inn penger fra ildsjelene gjennom moms på frivillighet. Så ble det før valget i 2009 sagt fra den rød-grønne regjeringen at nå var denne saken løst – man lovet å innføre en momskompensasjon som skulle trappes opp til 1,2 mrd. kr innen 2014. Halvveis i opptrappingen bryter man løftet om opptrapping, og man bryter løftet om jevn innfasing, og frivilligheten sitter igjen og betaler prisen gjennom dårligere vilkår, gjennom manglende forutsigbarhet og stor usikkerhet om rammebetingelsene framover. Spørsmålet til kulturministeren er: Er det sånn at regjeringens løfter bare gjelder når man har ekspansive statsbudsjetter, eller gjelder de også når man har såkalt nøytralt budsjett? Og kan statsråden garantere at frivilligheten skal få de midlene man har vært lovet, med en momskompensasjon på 1,2 mrd. kr innen 2014?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-10-19:
Nå er det vanskelig for oss andre å kontrollere sannhetsgehalten i hva statsministeren formidler til USAs president over telefon, men når det gjelder statens kommunikasjon med en annen av våre viktigste allierte, nemlig frivilligheten, har vi det faktisk svart på hvitt. Den 16. juni 2009 sendte daværende kulturminister Trond Giske et brev til frivilligheten etter at beslutningen om momskompensasjonen var tatt. Der står det følgende: «Ordningen innfases jevnt med oppfølgingen av kulturløftet og skal samlet tilføres en milliard kroner i resten av kulturløftets periode 2010-2014». Innfase «jevnt» og trappe opp kan ikke tolkes på noen annen måte enn at det skal trappes opp hvert år. Kan statsråden garantere at løftet skal oppfylles i 2014, og erkjenner kulturministeren at det er begått et løftebrudd overfor frivilligheten?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-10-19:
Noen tipper på United og Liverpool. Så er det noen som prøver å treffe en skipstunnel. Noen skal prøve å tippe hva som er regjeringens politikk overfor frivilligheten, og planlegge sine budsjetter i årene framover ut fra det. Spørsmålet fra representanten Thommessen illustrerer på en god måte hvor mange usikkerhetsfaktorer frivilligheten må forholde seg til når man planlegger aktiviteten i tiden framover, og hvor mye usikkerhet det er om inntektene. Desto mer skuffende er det jo at kulturministeren i sitt svar tidligere i dag brukte økte bevilgninger til frivilligheten som et argument for å springe fra løfter som er gitt svart på hvitt før valget i 2009. Mitt spørsmål til kulturministeren blir: Gitt den utviklingen vi ser, også i spillpolitikken, hvordan vil kulturministeren bidra til økt forutsigbarhet for de frivillige organisasjonene i årene framover?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Jeg er helt enig i Håbrekkes beskrivelse av den viktige innsatsen som frivilligheten gjør. Men det skal godt gjøres å si at frivilligheten kommer dårligere ut med det opplegget som regjeringen har. Det er vel få områder hvor vi har økt overføringene mer enn til frivilligheten. Frivillige lag og organisasjoner har fått en økning på 260 pst. siden 2005. Det er en formidabel økning. Så har vi sagt at vi skal trappe opp momskompensasjonsordningen på følgende måte: «Regjeringen har besluttet å innføre en ny ordning for momskompensasjon til frivillige organisasjoner. Ordningen trer i kraft 1. januar 2010 og skal trappes opp med en milliard kroner fram til 2014.» Det målet står ved lag. Men det står ikke noen steder hvor mye vi skal trappe opp denne ordningen hvert eneste år. Så før man beskylder regjeringen for å drive løftebrudd, må nesten representanten vise meg hvor jeg eventuelt skulle ha gitt løfte om at det i dette statsbudsjettet skal komme 200 mill. kr ekstra til frivilligheten.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Vi har ikke begått noe løftebrudd overfor frivilligheten. Vi har tvert imot økt rammebetingelsene og gjort dem langt bedre for frivillige lag og organisasjoner. Det er det tilsvarende som for Kulturløftet. Der sier vi at det skal være en jevn opptrapping mot 1 pst., men det er jo ikke gitt hvor stor den opptrappingen skal være fra år til år. Målet om at man skal tilføre frivilligheten 1 mrd. kr ekstra, står ved lag. Frivillige lag og organisasjoner kan når de får utbetalingen sin i desember, forvente seg en betydelig økning i forhold til det de fikk i fjor, en økning på i gjennomsnitt 50 pst. for hver organisasjon.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Hva som kommer i 2014-budsjettet, vil regjeringen presentere neste år, men målet står ved lag, og det skal jo godt gjøres å si at denne regjeringen prioriterer det å være publikum framfor det å være deltaker. Det er jo ingen ordning på kulturbudsjettet som har økt mer enn overføringene til de frivillige organisasjonene. En økning på 260 pst. er mye, mye mer enn det viktige kulturinstitusjoner som Nationaltheatret, Hålogaland Teater og symfoniorkestrene har fått. Så hele kulturlivet har fått en økning gjennom Kulturløftet, men de som har fått aller størst økning, er de frivillige organisasjonene.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Jeg sier at dette er regjeringens mål, og vi skal trappe opp bevilgningene til frivillighet. Å si at vi da ikke er villige til å redde liv – vel, det må jeg si at jeg synes er å ta litt hardt i. Men jeg mener at vi har gjort en betydelig innsats for å styrke frivilligheten, både gjennom momskompensasjonsordningen og gjennom grasrotandelen, som tilfører frivillige lag og organisasjoner et betydelig beløp, en ordning som opposisjonen var imot. Så vi vil fortsette å styrke vilkårene for frivillig sektor i Norge.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Jeg er opptatt av at ordningene for frivillig sektor skal bli enklere. Derfor har vi satt i gang et samarbeid mellom Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner og Kulturdepartementet for å se på hvordan vi kan forenkle en rekke ordninger. Vi er til nå veldig godt fornøyd med det samarbeidet, og det kan være naturlig å se på hvordan vi kan forlenge det til andre frivillige lag og organisasjoner. Men én ting er sikkert, at dersom Høyre fikk gjennomslag for sin ordning med full momsrefusjon, og frivillige organisasjoner da måtte føre samme momsregnskap som private bedrifter må, da skulle det bli veldig vanskelig å rekruttere regnskapsførere til frivillige lag og organisasjoner.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Nå har representanten fra Venstre så lite å fare med at hun velger å vrenge og vri på det fornyingsministeren sier. For det hun snakker om, er frivillige lag som tjenesteytere, som f.eks. de som driver sykehjem. Men det jeg snakker om i dag, handler om dem som driver frivillig, ubetalt arbeid, som idrettsorganisasjoner, som korbevegelsen, som andre, for de har fått betydelig bedre rammevilkår de siste årene. Det viser en regjering som til tross for stramme budsjetter prioriterer frivilligheten. Det er ingen regjering noensinne som har gjort forholdene bedre – eller som har sørget for større framgang i forhold til bevilgningene til frivillige lag og organisasjoner – enn det vi har sett de siste årene.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Jeg takker for spørsmålet. Det var vel rimelig klart at representanten og jeg ikke kommer til å diskutere det å treffe en tunnel med båt. På Lillehammer og på Jessheim vet vi ganske lite om den type ting. Men som representanten er inne på, er jeg også opptatt av Norsk Tipping og hvordan de kanaliserer overskuddet til veldig viktige formål. Vi har sett at folk spiller mindre, og at de spiller ganske mye på utenlandske nettspill – 3–4 mrd. kr. Derfor har det vært viktig for oss innenfor rammen av en ansvarlig spillpolitikk å tilby spill som ikke bidrar til spilleavhengighet. Derfor er vi jo veldig restriktive med hensyn til hvilke nye spill vi tillater, men det skal altså være et spill som gjør det attraktivt å spille på Norsk Tippings spill. Derfor arbeider jo Norsk Tipping nå bl.a. med å innføre Euro Jackpot i samarbeid med flere andre europeiske land, og de arbeider også med andre typer nettspill som ikke skal føre til avhengighet, men tvert imot skal kanalisere lysten på å spille, inn på ansvarlige spill.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Ja, vi ønsker å tilby flere typer spill innenfor Norsk Tipping, og det er jo også sånn at Norsk Tipping nå arbeider sammen med flere frivillige organisasjoner for å lage et nytt spill for disse. Men det som er viktig, er at vi ser at folk ikke spiller like mye som før. Det aktualiserer jo behovet for endring i tippenøkkelen. Så er det jo noen partier på Stortinget som er for endring i tippenøkkelen, bl.a. Arbeiderpartiet og Høyre, men det skal vi komme tilbake til når vi behandler idrettsmeldingen.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Nå er jeg spent.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Vi har økt rammene, bedret vilkårene og gjort det mye bedre for de frivillige organisasjonene de siste årene. Det er få områder hvor regjeringen satser mer. De frivillige organisasjonene har søkt om 1,2 mrd. kr i momskompensasjon. Vi skal trappe opp ordningen til det tilsvarende beløp. Når det gjelder spilloverskuddet for Norsk Tipping, forholder vi oss til hvor mye det er spilt for hittil i år. Da vi la fram statsbudsjettet, regnet vi med at overskuddet skulle bli på 3,2 mrd. kr. Det kan imidlertid nå se ut som at spilloverskuddet blir noe større på bakgrunn av at folk har spilt noe mer den siste tiden. Vi har forholdt oss til det som er prognosene fra Norsk Tipping. Men én ting er sikkert: Hvis Fremskrittspartiet hadde fått gjennomslag for sin spillpolitikk og åpnet opp for mange utenlandske nettspill, hadde overskuddet til idretten, til frivillige lag og organisasjoner blitt betydelig redusert, som følge av at de vil oppheve spillmonopolet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Vi ønsker å gi frivilligheten mer forutsigbarhet ved å se på forenklingsprosjekter og ved at vi ønsker å trappe opp momskompensasjonsordningen. Dersom representanten mener at vi bryter løftet svart på hvitt, forutsetter jeg i det minste at man svart på hvitt kan vise fram de setningene hvor regjeringen har forpliktet seg til å øke opptrappingen i momskompensasjonen med 200 mill. kr. Noen slike løfter finnes ikke. Vi skal på linje med resten av Kulturløftet bidra til en jevn opptrapping, både for kulturlivet generelt og for frivilligheten. Det vil vi fortsette med i årene som kommer.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-10-19:
Vi har mye dugnadsinnsats i Norge. Det gjøres mye frivillig innsats hver eneste dag. Men jeg lurer på om jeg kan få lov til å definere regjeringens politikk overfor frivillighet og overfor Kultur-Norge slik at regjeringen ønsker at flere av oss skal være publikum til kulturaktiviteter, og ikke selv delta som aktive kulturaktivitører med vår frivillige innsats. Vi ser det nå med hensyn til momskompensasjonsordningen, der det ikke er den jevne opptrappingen som er varslet. Vi ser det opp mot at det er lengre køer i kulturskolesektoren, og vi ser det også knyttet til opptrappingsplanen når det gjelder trosopplæring. Mitt spørsmål til statsråden er: Ja, 1 mrd. kr knyttet til momskompensasjonsordningen står ved lag, men hvordan skal hun nå det når det er et nøytralt budsjett? Hva med 2014-budsjettet?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Jeg må virkelig si at jeg er overrasket over den holdningen som kulturministeren inntar i denne sal til dette temaet, som er så viktig. Det skrytes av at frivilligheten nå får en så stor økning, på 260 pst., men det skulle bare mangle. Hvis vi husker tilbake i historien, var altså frivilligheten lovet denne momskompensasjonen, og spesielt av regjeringspartiene, som høye og mørke gikk ut i valgkampen i 2005 og sa at frivilligheten skulle få full momskompensasjon. Så så vi at det ble en opptrappingsplan, til 2014 skulle de få de 1,2 mrd. kr. Ja, økningen ser vi i årets budsjett, 18,5 mill. kr skal de få. Så sier statsråden at hun har ikke brutt et løfte, og det kan jeg for så vidt være enig med henne i, for det kommer to statsbudsjetter til. Men når vi vet at for denne regjeringen er et stramt budsjett nesten viktigere enn å redde liv, er det betimelig at opposisjonen får lov til å spørre om det virkelig kommer 600 mill. kr de neste to årene. Derfor blir mitt spørsmål: Kan statsråden garantere at den opptrappingsplanen blir fulgt?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til kulturministeren. Vi vet at frivilligheten bidrar med viktige samfunnsoppgaver som det offentlige ikke kan eller skal overta. Frivilligheten er limet i det norske samfunnet. Så vet vi at de ikke får kompensert det som gjelder moms, fullt ut. De får kun en økning neste år på 18,5 mill. kr, og det ser skummelt ut med hensyn til om man klarer å nå målet om 1,2 mrd. kr i 2014. I tillegg ser vi at regjeringen i budsjettet som er lagt fram, regner med at folk kommer til å tippe mindre, slik at fordelingen av tippenøkkelmidlene også blir mindre. Dette er inntekter som frivilligheten er sterkt avhengig av, og vi er fra opposisjonens side bekymret for utsiktene for frivilligheten i landet. Frivilligheten redder liv. Det gjelder Røde Kors, luftambulansen og redningstjenesten. Det er ikke bare de kulturelle institusjonene. Så mitt spørsmål til statsråden blir: Hvordan kan statsråden garantere at inntekten til frivilligheten blir sikret de neste årene?
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-10-19:
Mitt oppfølgingsspørsmål går også til kulturministeren. Jeg synes representanten Håbrekke hadde en flott inngang ved å beskrive alle pølseselgerne og bollebakerne. Jeg vil henlede oppmerksomheten på den gruppen Håbrekke ikke nevnte, den gruppen som er vanskeligst for enhver valgkomité å besette når styret skal sette sammen årsmøtet, og det er regnskapsførere – regnskapsføreren som sitter neddynget i skjemaer, som skal forholde seg til momsregelverket, regnskapsføreren som skal innberette til Frivillighetsregisteret, som skal holde orden på alle de formaliteter som skal til for å nyttiggjøre seg momsrefusjon eller andre støtteordninger man har. Og der kommer vi til Frivillighetsregisteret, som jo nettopp skulle innrettes enkelt, som skulle omfatte alle statlige ordninger, som skulle kunne gjøre regnskapsførerens hverdag litt enklere. Den oppfølgingen har vi ikke sett stort til, som jeg har kunnet se. Er dette noe kulturministeren kunne tenke seg å få fart på?