Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-03-20:
Jeg kan berolige forsamlingen med at jeg ikke skal bruke hele taletiden min. Først av alt vil jeg gi honnør til saksordføreren, som på en god måte redegjorde for selve innholdet i denne avtalen og hva den dreier seg om. Jeg vil holde et innlegg på en litt mer generell basis knyttet til alle de frihandelsavtaler vi enten har inngått eller holder på å inngå. Vi er inne i en periode med forhandlinger med mange aktører og med land av ulik størrelse. Vi driver og forhandler gjennom EFTA-systemet med alt fra Indonesia, som er verdens fjerde største nasjon med 240 millioner innbyggere, og ned til mindre land i Mellom-Amerika. Det som er det interessante i de forhandlingene som vi holder på med, er innholdet og de forskjellene som dette dreier seg om. Jeg vil få lov til bare å rette oppmerksomheten litt mot bl.a. Indonesia. Det har nettopp vært en EFTA-delegasjon, som jeg selv var med i, i Jakarta, for litt over tre uker siden, som hadde møte med indonesiske myndigheter, bl.a. handelsministeren i Indonesia. I de samtalene som der var, sier man også noe som jeg tror kan blir mer og mer vanlig etter hvert, nemlig at det ikke er særlig aktuelt å inngå en ren frihandelsavtale uten noe mer enn bare det, og man retter da bl.a. oppmerksomheten mot såkalt kapasitetsoppbygging i landet. Jeg tror at man også fra både regjeringen og Stortingets side snart bør ta en debatt om innholdet i frihandelsavtalene og hva som skal ligge der. Bakgrunnen for at jeg sier dette, er at vi har flere forskjellige innfallsportaler. Vi har ennå ikke ratifisert Colombia-avtalen, fordi det er ting som ikke er på plass i den avtalen ennå. Hvis den er ratifisert, kan jo statsråden gi melding om det, men så vidt undertegnede har fått med seg, er ikke det på plass ennå. Det kan selvfølgelig være at man løser en del av disse vanskelige problemstillingene som USA har gjort det, ved å legge menneskerettighetene og andre ting med som en sideavtale til selve frihandelsavtalen, eller man kan legge det inn i avtalen, som man også har valgt å gjøre det hos noen. Jeg tror det kan være på tide at vi får en debatt om dette, og hvordan man skal håndtere en del av disse kravene i årene som kommer. For det er klart at hvis man bl.a. fra Indonesias side står fast ved at man skal ha en betydelig kapasitetsoppbygging i sitt eget land som en del av frihandelsavtalen, kan det i den sammenheng gi oss betydelige utfordringer i årene som kommer. Jeg tror også at det er viktig at vi sørger for at vi ikke påtar oss for mange forhandlinger samtidig, men har fokus på og er resultatorientert gjennom det vi skal oppnå gjennom avtalene. Så har komiteen også nettopp vært i Brasil. Det hadde selvfølgelig vært svært ønskelig og gledelig om man kunne fått på plass og kommet i gang med forhandlinger for Brasil. Foreløpig har ikke det vært mulig, og det må vi bare ta inn over oss. Jeg vil oppfordre statsråden og andre under sine besøk til dette enorme landet, som gir store muligheter for norsk næringsliv, til fortsatt å prøve å presse på, men ikke minst snakke varmt om hva man kan oppnå gjennom en frihandelsavtale med nettopp dette landet. Foreløpig har en ikke lyktes i å komme i den situasjonen, men jeg håper at man om ikke så altfor lenge kan komme dit.