trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Jeg ser ikke noen grunn til å få falske forhåpninger på grunnlag av den loven som ser ut til å bli vedtatt. Men vi gir reelle forhåpninger til ansatte om at deres innflytelse i vanskelige omstillingsprosesser dersom en bedrift er truet av nedleggelse, blir styrket. Punkt en: De får styrket muligheten til enten å overta virksomheten selv eller sammen med andre nye eiere å kunne drive virksomheten videre. Og - ikke minst - punkt to: Vi bringer det offentlige virkemiddelapparatet så fort som mulig på plass for å bidra til at dersom det ikke er mulig å unngå nedleggelse, kan de omstillingsprosesser som da skal i gang, komme i gang så tidlig som mulig. På de to områdene gir vi reelle forhåpninger til de ansatte i bedriftene. Jeg synes, selv om vi har vært enige om at det finnes mange gode bedriftseiere i Norge som holder seg til den norske modellen, at vi allikevel skal være klar over de vanskeligheter det betyr for mange ansatte å miste den arbeidsplassen som er grunnlag for lån, hjem, bolig osv. Det er så vanskelige prosesser(presidenten klubber) at vi også trenger et lovverk som regulerer(presidenten klubber igjen) muligheten for innflytelse over den typen prosesser. (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Som jeg akkurat svarte på spørsmålet, jeg tror det var fra representanten Sponheim, er det ikke mulig å gi noen garanti for resultatet av en sånn prosess. Det det ville gitt grunnlag for, er enda bedre prosesser, der de ansatte nå får lovfestet sin rett til å drøfte muligheten for at de alene eller sammen med andre nye eiere finner grunnlag for å drive virksomheten videre. Så må jeg få lov til å si at representanten Fostervold nok kom i skade for å gi et noe fortegnet bilde av daværende stortingsrepresentant Jens Stoltenbergs utsagn i Skien i forbindelse med Union-saken. Jeg husker det godt, for det er i mitt nærområde. Jeg følger godt med og var veldig interessert i Hydro-saken og muligheten for at noen kunne drive den virksomheten videre, gjerne med noe annet enn avisproduksjon. Jeg husker at representanten Stoltenberg den gang ble kritisert fordi han lovte for lite da han besøkte Union i Grenland. Så at han skulle ha lovt at den bedriften skulle overleve hvis det ble regjeringsskifte, er ikke riktig.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Representanten Torbjørn Hansen sa at det var mye tom og billig retorikk i den næringspolitiske debatten. Jeg vil ikke tillate meg å si det på den måten, men vil gratulere med en betydelig grad av selvinnsikt, for jeg mener det er en ganske god beskrivelse. Og representanten gav jo selv eksemplet på det, når han f.eks. spurte hvorfor ikke Regjeringen isteden satser på innovasjonspolitikk. På Nærings- og handelsdepartementets budsjett har altså forskningstiltakene økt med 37,5 pst. siden denne regjeringen overtok. Det er ikke snakk om at vi ikke skal gjøre det, og ha ervervsloven isteden; vi skal ha omstillingsloven i tillegg. Når representanten videre sa at det ikke var noen i fiskerinæringen, i maritim sektor eller i reiselivssektoren som mente at denne regjeringen drev en god aktiv næringspolitikk, er heldigvis virkeligheten på utsiden av dette huset - på reiselivskonferanser, på maritime konferanser - en helt annen enn den representanten gir uttrykk for. Jeg viser for øvrig til representanten Henriksen, som har sin erfaring fra produserende, verdiskapende næringsliv og vet hvordan en del av disse prosessene føles på kroppen. Da må jeg si at det er åpenbart at representanten ikke har fått med seg hva loven innebærer. Nå nevnte representanten Henriksen ett eksempel, på 30 dager før beslutning om nedleggelse. En annen ting er at jeg har hatt flere møter med de tillitsvalgte på Blikkvalseverket. Andre i departementet har hatt møter med representanter for eierne, fra Nederland. Vi har altså prøvd å følge den prosessen. Og noe av det som er vanskelig å akseptere for de ansatte, er ikke at det er en vanskelig konjunktursituasjon - det tar de inn over seg. Det er heller ikke det at de er nødt til å gå med overskudd for å trygge arbeidsplassene, for det vet folk i konkurranseutsatt sektor. Men det som selvfølgelig er fortvilende, er når de er så konstruktive at de vil gå inn og nedbemanne noe, drive det på en annen måte og redusere utgiftssiden, for på den måten prøve å få bedriften til å gå bedre. Sist jeg snakket med dem hadde de en mulighet til å legge fram en slik skisse for eierne 8. mai. Er det god nok tid? Nei, selvfølgelig er det ikke det. Med denne loven i hånden hadde vi hatt andre rammebetingelser for å prøve å bidra til å etablere grunnlag for videre drift. Samtidig har vi ansvarlige ansatte her i landet, ikke bare ansvarlige eiere. Vi har altså ikke godt nok grunnlag i dag for å prøve ut alle mulighetene. Vi får bedre mulighet til det med denne loven enn før den ble vedtatt. Det tror jeg de fleste som har vært i produserende næringsliv og borti denne typen prosesser, åpenbart ser. Jeg registrerer at representanten Hansen ikke ser det.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-06:
Jeg er enig med representanten Lars Sponheim i at de aller, aller fleste bedriftseiere i Norge er hederlige, skikkelige folk. Jeg har også hatt gleden av å besøke mange av dem. Både som medlem av næringskomiteen og som representant for Nord-Trøndelag har jeg hatt en rekke bedriftsbesøk. En må ikke oppfatte denne loven som en slags mistillit til alle de flotte bedriftsledere og bedriftseiere vi har i Norge. Men vi vet i dag at stadig flere av eierne i Norge også er internasjonale. Vi vet at en del av dem som sitter som eiere av bedrifter, har som hovedmål å få mest mulig avkastning på kapitalen. Det finnes en god del bedriftseiere som har en tosidig, dualistisk, tilnærming til dette - at man skal tjene penger, og at man på en måte skal være et viktig bidrag til et lokalsamfunn for å skape arbeidsplasser. Men det er ikke alle. Det er noen som har en ren økonomisk tilnærming. Dersom avkastingen på kapitalen ikke er god nok, velger man å trekke seg ut, selge, legge ned. Så vet vi at den viktigste ressursen i en bedrift, er kompetansen til de ansatte. Det er den desidert viktigste ressursen til de fleste bedrifter. Det er ikke bygningene eller egenkapitalen, men de ansattes kunnskaper. Så dersom det viser seg at de ansatte har sett muligheter for å drive videre, er sjansen veldig god for at man kan ha mulighet til det, fordi man selv sitter på hovedressursen. Da er den loven som nå kommer, viktig. Man lager et system for å komme i en god dialog. Det er etterlyst eksempler i denne saken. Jeg har et eksempel fra min egen kommune, Overhalla, der et amerikansk selskap i mange år drev en fiskevaksinefabrikk på Skogmo i Overhalla, med 25-30 ansatte. De syntes de tjente for lite penger. Det var på grensen til at den fabrikken forsvant. Men heldigvis klarte man å få til en dialog, den gang uten en lov. Men det var på nippet. Man fikk til en dialog mellom de ansatte og de amerikanske eierne. Resultatet er at i dag er bedriften dobbelt så stor og tjener masse med penger. Den gjør det svært godt, og er en trygg arbeidsplass i det lokalsamfunnet. Men det var ikke en selvfølge at det ble slik. Det var iherdig innsats fra mange politikere som klarte å koble det, slik at man fikk til det i den eksakte saken. Derfor er en lov som den Regjeringen legger fram i dag, viktig for å kunne klare å etablere systemer hvor det går fram at man skal legge ned, slik at de ansatte kan komme på banen på en ryddig måte. Så kan vi se for oss at man framover kan komme med andre typer virkemidler som sikrer de ansattes rettigheter. Det får man komme tilbake til. Men nå har vi altså en lov som er med på å dra opp noen rammer som gjør det enklere for ansatte å overta når bedrifter legges ned, flyttes, slik at man kan sikre arbeidsplassene i lokalsamfunnene.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Jeg ser av dagspressen at representanten Torbjørn Hansen stadig er bekymret over Regjeringens aktive næringspolitikk. Han ønsker seg tilbake til Bondevik-regjeringens næringsnøytralitet og synes åpenbart at norsk næringsliv hadde bedre dager før regjeringsskiftet i 2005. Det er neppe noen overraskelse. Men verken Ansgar Gabrielsen eller Børge Brende var særlig opptatt av omstillinger i næringslivet. Og så kom Union-saken. Den gjorde åpenbart Brende så fortumlet at han ble sosialdemokrat på et blunk midt i valgkampen, inntil valget kom som en befrielse. Rett nok har tidene siden den gang blitt så meget bedre. Det er kanskje ikke å vente at næringslivet har fokus på omstillinger i en periode da alle piler peker oppover. Men like fullt gjelder det å legge til rette for gode omstillingsprosesser i påkommende situasjoner, og vi vet at de kommer. Vi vet at Høyre og høyrepartiene nærmest av prinsipielle grunner synes det er plagsomt hver gang myndighetene i ulike sammenhenger avkrever bedriftseiere et visst minimum av samfunnsansvar. Nå krever vi altså en meldeplikt ved nedleggelse av næringsvirksomhet, slik at lokalsamfunnet i det minste kan forberede en omstilling eller legge til rette for bedrifters videre liv, hvis det skulle være mulig. Vi snakker altså om drøftingsplikt der bedrifter, det offentlige, ansatte og mulige investorer kan vurdere konsekvensene av en planlagt bedriftsnedleggelse, og eventuelt finne botemidler. I en situasjon da en bedrift i representanten Torbjørn Hansens hjemby, Blikkvalseverket i Bergen, med sine 260 ansatte, er besluttet nedlagt av eierne, finner Høyre anledning til å harselere med et lovverk som hvis det på dette tidspunkt hadde trådt i kraft, i det minste hadde gitt eierne plikt til å varsle kommune og fylkeskommune om de foreliggende nedleggingsplanene - og da i så god tid at det ennå hadde vært tid til å reagere. Så vidt jeg skjønner, synes til og med Hansens egne partifeller i Bergen at denne nedleggelsen kom litt brått på, ifølge statsråden nylig. Dermed er det naturligvis ikke sagt at nedleggelsen av blikkvalseverket kunne vært forhindret. Det har aldri vært og er fortsatt ikke mulig å hindre at eiere legger ned bedrifter når de endelig vil. Det finnes heldigvis mange eksempler på at ansvarsfulle bedriftsledere bidrar til fornuftige omstillinger, akkurat som det finnes eksempler på det motsatte. Vi har dessverre eksempler på at bedriftseiere av strategiske årsaker legger ned lønnsomme arbeidsplasser uten tanke på lokalsamfunnet og de ansatte.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Eg er einig med dei som har sagt at me ikkje kan hindra omstillingar og fornyingar i desse dager. Mange gonger er samfunnet vårt avhengig av at det skjer. Men når det skjer, kan vi iallfall vera med og tryggja og hjelpa til der det skjer, slik at det blir gode prosessar. Det er veldig gode tider om dagen. Det er veldig låg arbeidsløyse, og det er nesten slik at me ikkje tek nedleggingar like tungt, for no veit me at det finst arbeidsplassar. Det er jo veldig bra. Likevel skal ein vera forsiktig med å undervurdera betydninga av dette med tryggleik for arbeid. Tryggleik for arbeid er faktisk noko av det viktigaste kva gjeld tryggleiken som menneska kan ha. Idet omstillingsprosessar begynner å skje, truar dei den tryggleiken. Likevel: Når ein får denne omstillingslova, er ein med på å gjera moglegheita betre. I til dømes Årdal, som eg kjem frå, har ein dei siste åra vore gjennom ein stor omstillingsprosess. Men gjennom eit enormt engasjement frå dei tilsette i bedrifta, frå eigarane, frå kommunen og frå fylkeskommunen har dei klart å få til eit samarbeid og å få til ein god omstillingsprosess som gjer at no går heile bygda så det susar. Det er faktisk mangel på arbeidskraft, og det vert bygt ut nye bustadområde for å få fleire folk til å flytta til bygda. Denne lova meiner me er med på å sikra at slike gode omstillingsprosessar òg kan skje i andre lokalsamfunn. Venstre snakkar her om at dei er så opptekne av gründerskap og skaparkraft. Me er vel alle einige om at det er veldig viktig. Det er jo derfor denne regjeringa har satsa enormt på Innovasjon Norge, og det er derfor me har satsa på Ungt Entreprenørskap og framleis satsar på det, og det er derfor me har satsa på det nye investeringsfondet vårt som skal vera med på å utvikla gode idear og skapa bedrifter. Likevel vil jo dei fleste vera tilsette i bedrifter. Eg ser inga motsetjing ved å jobba både for entreprenørskap og for trygge arbeidsplassar.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Det er litt underlig å høre høyresidens argumentasjon i denne saken. På den ene siden oppfører de seg nærmest som forbrukerinspektører når det gjelder å analysere velgerløfter som de tror har blitt gitt, eller som de ønsker å framstille som å ha blitt gitt, men som ikke har blitt gitt, som statsråden her kunne berette. Dernest prøver man å skape et inntrykk av at dette er en lov som hadde som formål å stoppe utvikling, stoppe omstilling i næringslivet. Det har ingen rot i virkeligheten, for å si det parlamentarisk. Vi har en omstillingsvennlig økonomi i Norge, vi er omstillingsdyktige, og det har med det å gjøre at arbeidsfolk i dette landet har en trygghet for at de får arbeidsledighetstrygd, de mister ikke alt om de mister jobben. Men man ønsker også en innflytelse over prosessene som kan føre til at man mister jobben. Det er viktig å få til med denne loven som vi har her nå. Det ble sagt når det gjelder det å innføre denne meldeplikten og plikten til også faktisk å vise at det har blitt gjort vurdering av mulighetene for omstilling eller salg av bedriften, at dette lovverket er en mistillit mot arbeidsgiverne. Det blir litt underlig. Hva med arbeidsmiljøloven? Vi har en arbeidsmiljølov som pålegger bedriftene å sørge for at de har sikre og trygge arbeidsplasser, uten fare for ulykker. Det er jo ikke fordi vi tror at arbeidsgiverne om vi ikke hadde hatt den loven, ville ført sine arbeidstakere ut i farlige situasjoner. Jeg har lyst til å si noe om Blikkvalseverket. Situasjonen der kaller på omstilling. Det er overkapasitet i bransjen. Det er ikke rammebetingelsene det er noe i veien med, det er ikke skatten det er noe i veien med. Det er overkapasitet i bransjen. Dermed velger bedriftens eiere, som ikke er en gründer fra Bergen, men Tata, et indisk verdensomspennende multinasjonalt kjempekonsern, som da velger å konsentrere produksjonen sin andre steder. Det de ansatte stiller seg, er en rekke spørsmål som de ikke får svar på, de blir avvist. Hadde denne loven vært gjeldende nå, kunne de vært trygge på at de med loven i hånd kunne krevd en skikkelig prosess, hvor bedriften skulle ha dokumentert at den hadde foretatt en vurdering av konsekvensene for de tilsatte og lokalsamfunnet om bedriften ble lagt ned. De hadde måttet dokumentere bakgrunnen for planene for nedleggingen og gitt informasjon om hva de hadde gjort for å finne «alternativ verksemd for bedrift », som det står i loven. Det er denne type ting som er viktig for å få til gode omstillingsprosesser i norsk økonomi. Det som foregår ved Blikkvalseverket i dag, kan se ut som om vi ikke har gode omstillingsprosesser, selv om jeg ikke tror det er ond vilje fra eierne som gjør det. Det er lovverket som har vært for dårlig.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Representanten Torbjørn Hansen sa noe slikt som at det er gode tider, og det gir rom for overfladisk retorikk. Jeg tror nok det er en betegnelse som passer veldig godt på det som kommer fra høyresiden i denne debatten - det er overfladisk retorikk. Jeg har ikke vært så tett innpå behandlingen av denne loven som andre som deltar i debatten, har vært, men jeg har i hvert fall fått med meg at det ikke, som representanten Hansen sa, er 30 dagers frist til nedleggelse det er snakk om i loven. Det er snakk om 30 dager før beslutningen om nedleggelse skal fattes, at det skal foregå en prosess. Og dersom det er aktuelle alternativ - slik det foreslås i  § 4 - til å legge ned bedriften, kan fylkeskommunen i særlige tilfeller forlenge denne perioden med inntil 30 dager. Det er jo det som er det helt store poenget i den saken som vi har i Bergen med Blikkvalseverket, hvor de ansatte overfor oss som politikere som har valgt å møte de ansatte i denne bedriften, gir uttrykk for at de føler at de blir overkjørt. Vi ser også at pressemeldingene fra velrenommerte PR-byråer kom på dagen, ansettelsesbyråer var på plass omtrent før de ansatte fikk vite noe om nedleggelsene. Det tyder ikke på at det har vært noen gode prosesser i forkant av den dagen de ansatte fikk informasjon om hva som var på gang. Og man føler at det ikke er gode prosesser der i dag. Derfor har de ansatte ved Blikkvalseverket bedt politikere om å engasjere seg. Med det lovverket vi i dag har, er det begrenset hva vi kan engasjere oss i. Vi forventer selvfølgelig av seriøse bedriftseiere i Norge at de oppfører seg i henhold til det som er lov- og avtaleverk. Det som er problemet for oss, er å kunne påpeke om det foregår reelle prosesser eller ikke. Med det lovverket som foreslås her, ville f.eks. fylkeskommunen kanskje - hvis de hadde funnet grunn til det - sagt at en skal vente i ytterligere 30 dager før beslutning om nedleggelse kan foretas. For det er veldig mange ting som tyder på at det er gode alternativer til nedleggelse ved Blikkvalseverket. Hvis de ansatte får lov til å jobbe slik som de har gjort tidligere når de har reddet bedriften flere ganger, kan de nok komme opp med gode løsninger. Og det aller beste ville vært om de kunne gjort det i samarbeid med Innovasjon Norge, med fylkeskommunen og selvfølgelig med ledelsen i bedriften. Men slik er ikke lovverket pr. i dag, dessverre, derfor får vi ikke den prosessen så godt til i dag.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Jeg synes ikke det er noen grunn til å harselere over det lovforslaget som nå ligger til behandling. Jeg oppfatter det slik at dette er en lov som i hvert fall sikrer et minimum av kommunikasjon mellom bedriften, de ansatte og samfunnet rundt, representert ved kommune/fylkeskommune. Jeg tror nok at den tidsfristen som er satt, i mange tilfeller vil være altfor kort til å sikre en god prosess. Jeg legger til grunn at i de aller, aller fleste tilfellene vil det i god tid være etablert kontakt og dialog med lokale/regionale myndigheter. I mitt tidligere liv har jeg deltatt i flere slike prosesser, og det som kjennetegner den ansvarsfulle eier og bedriftsleder, er at det blir etablert kontakt på et tidlig tidspunkt, og da fortrinnsvis med ordføreren i kommunen, som så varsler videre. Men jeg husker ett tilfelle, der bedriftslederen etter et møte i departementet hadde fått med seg en melding om at bedriften har intet ansvar utover seg selv - et signal som burde stå som et skrekkens eksempel på en myndighets uforstand, og som kunne sette lokale initiativ og lokalt engasjement i fare. Derfor tror jeg denne loven har en misjon, også overfor myndighetsinstanser. Den sikrer et minimum av dialog og kommunikasjon, og den legger et visst press på både bedriften og det offentlige om å opptre konstruktivt og rasjonelt. Omstilling er nøkkelen til utvikling og framgang, både i stort og i smått. Det er det bare å slå fast. Gode prosesser og forankring er nøkkelord for å lykkes med det. Her har den nordiske ledermodellen, hvis det kan defineres en slik, store fortrinn. Det skapes av og til inntrykk av at norsk næringsliv ikke har tilstrekkelig omstillingskompetanse. Erfaring viser at norske bedrifter lykkes bedre enn bedrifter i andre land når det gjelder omstilling, og det tror jeg har sammenheng med at vi har mange dyktige ledere med stor innsikt i hvilken rolle og betydning bedriften har for lokalsamfunnet, og vi har ansvarsfulle arbeidstakere, som hos oss har et visst minimum av sikkerhet for inntekt og velferd. Dét skaper trygghet og gir mer plass for engasjement i utvikling av virksomheten. Og slik tror jeg at vi kommer til å lykkes.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-05-06:
Jeg skal ikke forsøke å ta opp konkurransen med alle de vitnesbyrdene fra de rød-grønne som har deltatt i det produserende, verdiskapende næringsliv, og som, i motsetning til representanten Hansen, har en stor innsikt i hvordan disse prosessene foregår. Jeg har ingen slike vitnesbyrd, men jeg synes at dette lovforslaget tyder på en så inngrodd mistillit til dem som prøver å skape noe i dette samfunnet, at det går langt over min fatteevne. Dette er altså nok et utslag av en aktiv næringspolitikk som stort sett er en symbolpolitikk via opsjonssaker, via flere oppkjøp som vi har sett, og som egentlig ikke bidrar positivt i det hele tatt, men gir skinn av en aktiv næringspolitikk. Det kunne for så vidt vært greit nok hvis man ikke gav seg til å kritisere den politikken som har brakt norsk næringsliv dit det er i dag. Det var egentlig derfor jeg tok ordet, for saksordføreren sier at i motsetning til den forrige regjeringen har man en aktiv næringspolitikk. Blant annet har man nasjonale strategier. Ja, jeg kjenner den nasjonale strategien for den maritime satsingen. Den var på 100 mill. kr, samtidig som man påførte norsk rederinæring 21 milliarder kr som de måtte gjeldsføre i sine balanser, etter at næringsministeren i salen den 7. februar sa at i hvert fall skal den tredjedelen som investeres i miljøtiltak, kunne føres som egenkapital. Da blir den diskusjonen vi fører her i dag, mildt sagt puslete. Også med adresse til saksordføreren, som sier at vår næringspolitikk stort sett gikk med til å holde skattene nede: Ja, det var ett av tiltakene, og det førte til at vi i dag har 132 milliarder kr i ekstra skatteinntekter. Men vi holdt ikke bare skattene nede, vi holdt også renten nede. Det vi ser i dag, er en regjering som prøver å få skattene opp, og samtidig går renten opp.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Jeg skal også prøve å være moderat, som Fremskrittspartiet var tidligere her i dag, og ikke dra debatten for langt. Men jeg må si at å sitte og høre på denne debatten har vært en ren fornøyelse, spesielt historieskrivingen til Steinar Gullvåg. Jeg skjønner at det er opposisjonens oppgave å klage, men for det norske folk ville det også ha vært en fornøyelse å høre på denne debatten, og man kunne tenkt seg tilbake til barnehagen. Jeg har bare lyst til å vise til noen viktige forskjeller i forhold til den politikk forrige næringsminister i Bondevik-regjeringen førte, og dagens næringspolitikk. Jeg tror nemlig ikke vi hadde hatt den debatten vi har i dag, hvis vi hadde hatt en annen regjering, for da hadde det aldri kommet et slikt forslag som det som er blitt lagt fram i dag. For etter det vi så, og det vi hørte - dette til representanten Sørfonn - var det uten tvil næringsnøytralitet og skattelette som var det givende for den forrige regjeringen. Jeg er overrasket over at han har fulgt så dårlig med i den politiske debatten at han ikke har fått med seg det. De ville ikke, for det var næringsnøytralitet og skattelette som skulle være gjeldende. Nå har vi altså en regjering som vil. Sam Eyde sa for over 100 år siden at hvor der er vilje, er der vei. Det viser denne regjeringen. Jeg kan ikke komme på noen andre land der man er i en bedre situasjon enn det vi nå er i i Norge, når det gjelder arbeidsmarkedet og lav arbeidsledighet. Og det kommer ikke av seg selv! På 100 år har vi nesten doblet levealderen i Norge. For 100 år siden var vi ett av verdens fattigste land. Det er ingen som må tro at det kommer av seg selv. Jeg synes det er synd at Svein Flåtten ikke var med til Argentina, for da kunne han virkelig ha sett hva næringsnøytralitet og mangel på politisk styring kan gjøre med et ressursrikt land. Vi er altså på rett vei. Vi har en næringsminister med stor integritet når det gjelder å drive en aktiv næringspolitikk, og vi har en liste så lang som et vondt år, hvis opposisjonen ønsker å se den. Men istedenfor går de altså på denne talerstolen og sutrer og klager over noe som de ikke ville gjøre noe med selv, og som de er stolte over å si at det har politikerne ingenting med. Jeg tror at både næringslivet, arbeidsfolk, folk flest, ja, alle i Norge setter pris på at vi har den situasjonen på arbeidsmarkedet som vi har, og at vi har en aktiv næringspolitikk.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-06-11:
Jeg følte bare på slutten av denne debatten for å si, uten adresse til noen, at jeg synes at en slik viktig debatt som denne ikke skal slutte i en debatt om hvem som har den beste eller verste formen, men at den kan slutte i at spenningene som ligger i debatten, standpunktet som ligger i debatten, og som er ærlig framført av alle som har hatt ordet her - inkludert dem jeg er uenig med - er presentert på en slik måte at alle i salen og alle de norske borgerne som følger dette, vet hva partiene mener, vet hva representantene mener, og at vi skal la den verdigheten ligge over en så intens og viktig debatt. Det var bare for nærmest å lyse velsignelse - er det ikke det man gjør fra talerstolen? - og si noe om at også i en tilspisset debatt har vi en verdighet og en respekt for hverandre, selv om det av og til kan gå ei kule varmt i ytringsformene.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-06-11:
Jeg tror jeg kan si det slik at jeg er ansvarlig for de fleste politimetoder som er innført for å bekjempe grenseoverskridende kriminalitet, idet de ble fremmet i de to justisministerperiodene hvor jeg hadde ansvaret. Men jeg tok nå ordet for å gjøre det klart at Venstre støtter flertallet i denne saken. Det gjør jeg fordi jeg for min del gjennom hele den perioden hvor jeg hadde ansvaret for å bekjempe denne alvorlige kriminaliteten, prøvde å finne avveiningen mellom kriminalitetsbekjempelse og personvern. Jeg brukte et folkelig uttrykk som at vi skal bruke harpun og ikke snurpenot, og i en tid hvor jeg synes at det går med ilfart på en rekke områder, og hvor jeg som Venstre-representant har vært opptatt av og bekymret over f.eks. datalagringsdirektivet, som ikke kan sammenlignes med saken i dag, velger jeg - med den tenkningen jeg sammen med mitt parti har lagt til grunn - å støtte flertallets begrunnelse for ikke nå å stemme på mindretallets forslag, nemlig at dette får gå ut på en høring. Så får man høre de synspunkter som er der, og finne det grensesnittet som gjør at man kan finne løsningene, men samtidig ikke ta med seg utilsiktede effekter. Det er ikke slik nå i rettsstaten vår at vi ikke har mulighet til å gjøre det. La meg til slutt minne om at da vi fikk saken om politimetoder i 2004 - rett etter NOKAS-ranet, få måneder etter Madrid - rushet vi det ikke igjennom. Vi brukte ett år på å behandle saken. Det førte til en svært bred enighet her i salen, bl.a. i et vellykket samarbeid med Arbeiderpartiet, med nåværende justisminister, som da var i Arbeiderpartiets justisfraksjon. - Kanskje litt mange ord, men iallfall noen prinsipielle ord rundt en liten sak; derfor denne stemmeforklaringen og denne markeringen fra Venstres side.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-06-11:
Jeg vil snu problemstillingen som representanten Chaudhry presenterte, og si at det er en spesiell grunn til at vi faktisk skal kunne gjøre det som lovforslaget foreslår, i Norden. Vi har en lang tradisjon med et nordisk samarbeid og et nordisk rettsfellesskap, og med et nordisk arbeid på ulike deler av lovgivningens område søker vi å finne samlende løsninger. Det er interessant også i en bredere internasjonal sammenheng, det vi kan gjøre i Norden og lære av i Norden. Jeg vil heller si det på en annen måte - det kan hende at Den europeiske union vedtar forslag som vi har lyst til å være med på, men som er langt mer krevende enn det vi har her. Det å bruke hele det nordiske området for å lete etter løsninger som vi har lang tradisjon for å stå i og kunne forsvare, synes jeg er en spennende tilnærming. Jeg synes den er spennende på to måter - for det første Norden i seg selv, men også Norden som en del av Den europeiske union og et videre internasjonalt rettssamarbeid. Jeg skal ikke bruke min tid på å være polemisk overfor Fremskrittspartiet, for jeg skjønner faktisk at Fremskrittspartiet ønsker å innskrenke noe. Men jeg kan skjønne Chaudhrys spørsmål, for det kan godt tenkes at man ikke vil gjøre det i andre tilfeller. Men jeg legger til grunn at de mener det de mener, og da vil det kunne ha noen konsekvenser. Det kan godt tenkes at jeg i andre sammenhenger vil stemme for presiseringer og innskrenkninger, men jeg finner liten grunn til å gjøre det innenfor det nordiske rettsfellesskap. Er det noe sted på kloden hvor vi faktisk skal gjøre dette i gjensidig tillit og på gjensidig bakgrunn, og det er utmerket beskrevet både i lovforslaget og av komiteen, er det i det nordiske fellesskapet. Dette er også en måte å utvikle nordisk samarbeid på, at vi klarer å gjøre det på rettens område. Det er også andre områder, men de hører ikke til debatten her i dag. Så Venstre støtter med disse ord den innstillingen som er fremmet, og vil gjerne avvente debatten om andre arrestordrer som er kompliserte og utfordrende, og som jeg er sikker på at statsråd Storberget er enig med meg i. Men å starte i Norden er utmerket. Det er nettopp her det skulle startet hvis vi mener noe med de ordene vi stort sett bruker når Nordisk Råd sitter samlet og har sine plenumsforsamlinger.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-06-11:
Jeg vil ta ordet for å si at Venstre støtter innstillingen slik den foreligger. Vi oppfatter også mindretallets forslag som, for å si det litt folkelig, å gi litt mer til forsikringsselskapene enn vi synes noe om. Vi synes at problemstillingen som representanten Syversen nå tok opp, forteller at vi allerede med den gjeldende tekst har noen utfordringer, selv om komiteen har forsøkt å gå inn i det. Jeg vil også bare understreke at det representanten Syversen tok opp om hva som er saklig grunn eller ikke, er et forhold som statsråden kan ta med seg i det videre arbeidet. Med disse ordene er det kunngjort at vi følger innstillingen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-06-11:
Da saken var oppe til opprinnelig behandling i Odelstinget, var Venstre for et register, men med en annen grense for å komme inn i identitetsregisteret, nemlig idømt seks måneders ubetinget straff. Det forslaget førte ikke fram, så vi tar ikke forslaget opp på nytt i dag. Det betyr ikke at vi godtar det, men vi tar til etterretning at flertallet vil noe annet. Når jeg nå tar ordet, utover å markere dette, er det også for å understreke at jeg i den debatten vi da hadde, tok opp spørsmålet om sletting. Jeg hadde en følelse av at man var åpen for å drøfte det, og jeg ser også at i de fullmakter som ligger i andre del av innstillingen, kommer man nettopp inn på sletting. Jeg vil rett og slett oppfordre statsråden til å si noe om hvordan han nå tenker seg det videre arbeidet med sletting, for det kan åpenbart være situasjoner hvor det av veldig mange grunner ikke bør slettes, fordi det blir begått kriminelle handlinger hvor det er fare for gjentakelse. Det er veldig alvorlig. Så vil det åpenbart være veldig mange saker hvor det er naturlig å slette en registrering, som ved rehabilitering til samfunnet. Ved rehabilitering bør man vel ikke være oppført med noe i registeret. Jeg vil be statsråden si noe om disse forholdene når han om en liten stund får ordet, så langt han er i stand til å gjøre det, og hvordan han vil arbeide videre med denne delen av saken som er framlagt. Ellers er jeg enig i det som mindretallet har påpekt når det gjelder tilstrekkelig kapasitet til å bruke et slikt register. Når man først har det, er det jo også et poeng at det blir brukt.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-06-11:
Som det er påpekt av flere, har denne saken en forhistorie. Jeg synes representantene Woldseth, Aspaker og Syversen har kommentert dette på en sterk og tydelig måte. Jeg har samme tenkning som representanten Syversen. Jeg vil signalisere at Venstre støtter Høyres forslag. Vi gjør det fordi vi, som representanten Syversen sa, ønsker å få et signal fra statsråden om at staten skal opptre med raushet og ikke påberope seg foreldelsen. Hvis ikke, vil også Venstre forholde seg åpent til om vi skal bruke lovveien, selv om vi generelt og av lovtekniske grunner ikke vil gjøre det. Jeg må si at en del av erstatningssakene som jeg har hatt befatning med i mitt tidligere liv som statsråd, var vanskelige. Men det var viktig i veldig mange sammenhenger at vi strakte oss veldig langt. Når jeg kjenner til at noen kommuner f.eks. går svært langt i å rydde opp, synes jeg ikke staten kan stille seg lenger bak. Jeg skal ikke bruke sterke ord, for jeg brukte opp mine ord da jeg prøvde å gjøre en innsats for de krigsseilerne som var så uheldige at de bare satt i nordafrikansk krigsfangenskap, og som man ikke ville ta med da man gjorde rett og skjel for dem som led overlast på Holen skole - som jeg synes var bra. Jeg snakker litt lavmælt. Det betyr ikke at standpunktet mitt ikke er tydelig. Jeg har klargjort hva Venstre ønsker å gjøre. Vi avventer hva statsråd Storberget nå sier i denne saken.
Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2008-06-11:
Forslaget som foreligger om endring i folketrygdloven vedrørende svangerskaps- og foreldrepenger, er en oppfølging av vedtak som Stortinget gjorde i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet. Da sluttet Stortinget seg enstemmig til forslaget om å gi selvstendig næringsdrivende rett til svangerskapspenger og foreldrepenger med 100 pst. dekning av inntekt oppad til 6 G. Komiteen har i sin innstilling uttrykt tilfredshet med at selvstendig næringsdrivende nå kan oppnå samme dekningsgrad som arbeidstakere uten å måtte tegne særskilt forsikring i henhold til folketrygdloven, og at loven således endres på dette punktet. Spørsmålet om selvstendig næringsdrivendes trygderettigheter har vært oppe til behandling i flere sammenhenger, og det har vært en felles forståelse for at det er behov for å se på vilkårene for selvstendig næringsdrivende til å kombinere yrkeskarriere med småbarnsomsorg. I forbindelse med Dokument nr. 8-forslag, som er omtalt i innstillingen, om å likestille bestemmelser om trygderettigheter vedrørende svangerskap, fødsel og barneomsorg for selvstendig næringsdrivende, blir det også fremmet forslag om dekning av omsorgspenger, pleiepenger og opplæringspenger. Dette ble også tatt opp av mindretallet under budsjettbehandlingen. Et mindretall i komiteen tar nå disse forslagene opp igjen i forbindelse med behandlingen av denne saken. Som sagt er det forslaget som nå foreligger fra Regjeringen, og som flertallet i komiteen har sluttet seg til, en ren oppfølging av det vedtaket som ble gjort i forbindelse med budsjettet, og således i tråd med det som det økonomisk er tatt høyde for i inneværende budsjett. Fra regjeringspartiene er det imidlertid grunn til å peke på at Regjeringen med bakgrunn i Soria Moria-erklæringen og tidligere stortingsvedtak vil arbeide videre med sikte på å bedre trygderettighetene for selvstendig næringsdrivende.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-06-11:
Dette er jo et tema som Høyre brenner for og har jobbet mye med i forskjellige sammenhenger både i forhold til budsjett og i forhold til fremlagte Dokument nr. 8-forslag. Dessverre går ikke Regjeringen verken i måten å finansiere det på eller i omfanget av forslaget så langt som de borgerlige partiene ønsker seg. Regjeringens forslag sikrer ikke full likestilling mellom selvstendig næringsdrivende og andre arbeidstakere, og forslaget sikrer ikke retten for selvstendig næringsdrivende til omsorgspenger, pleiepenger og opplæringspenger. Det er ingen grunn til å tro at selvstendig næringsdrivende er unntatt fra å komme i en situasjon hvor de f.eks. må ha omsorg for sykt barn. Ellers viser jeg til tidligere behandlinger av dette tema i Dokument nr. 8-forslag og i budsjettsammenheng. På vegne av Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre tar jeg opp det forslaget som vi har fremmet i saken.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-11:
Jeg skal være kort, for det blir nok en lang kveld, tror jeg, med den sakslista vi har framfor oss. Jeg vil bare signalisere at SV er veldig glad for at Regjeringa nå legger fram en sak der også sjølstendig næringsdrivende kan nyte godt av noen av velferdsordningene våre som de tidligere ikke har nytt godt av. Det er slik at i næringslivet er man opptatt av at man også skal få kvinner mer aktivt med både i å etablere bedrifter og i å drive bedrifter, og at de gjerne også kan være sjølstendig næringsdrivende. Men det er helt opplagt at det har vært en stor ulempe, særlig for unge kvinner som skal ha barn, at man har kommet såpass dårlig ut. Derfor syns vi at det er veldig positivt at vi nå har en regjering som faktisk også leverer på dette området. Det betyr at det blir enklere for kvinner i fruktbar alder å kunne ta på seg denne type jobber som samfunnet etterspør, og samtidig at de også kan føde barn - som også samfunnet etterspør. Så dette er en veldig positiv sak. Jeg håper Regjeringa vil jobbe videre med å forbedre ordninga for denne gruppa også på andre områder.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-11:
Fra Kristelig Folkepartis side er vi jo glad for den - hva skal vi si - modifiserte forbedring som ligger i forslaget som vi behandler i dag. Men som representanten Thommessen også var inne på, står det fortsatt noe igjen før vi kan si at det er fullt ut godt nok også for denne gruppen. Jeg må si at forslaget jo ble betydelig oversolgt da det først ble presentert i forbindelse med inneværende års statsbudsjett. For det som først kom fram etter en stund, var selvfølgelig at det er de næringsdrivende selv som betaler regningen for dette. Og ikke nok med det - man økte trygdeavgiften så mye at staten tar inn mer enn det lovendringene som dette representerer, koster. Det får vi anledning til å få gjort noe med når vi nå snart skal ha behandling av revidert budsjett, hvis flertallet vil være med på det.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-11:
Jeg vil bare si fra Kristelig Folkepartis side - siden vi ikke er i komiteen - at vi støtter mindretallsforslaget. Med den begrunnelsen som saksordføreren gav, trenger ikke jeg forlenge debatten. Jeg er glad for at det i realiteten er fullstendig enighet om dette, men det er klart at når det kommer progressive forslag, vet man jo hvor man har Kristelig Folkeparti.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-11:
Fra Kristelig Folkepartis side vil vi også gi vår støtte til dette nye lovforslaget. Vi støtter flertallsinnstillingen fullt ut på alle punkter. Jeg har bare lyst til å knytte noen kommentarer til § 3-10, som vel ofte er den vanskelige paragrafen. Første avsnitt lyder: «Selskapet kan ikke uten saklig grunn nekte noen på vanlige vilkår en forsikring som selskapet ellers tilbyr allmennheten. » Det er jo ordene «saklig grunn » som til de grader har skapt problemer for enkelte forsikringstakere, fordi skjønnet er brukt i deres disfavør i altfor stor grad. Det går eksempelvis på at man nekter personer forsikring med bakgrunn i at man har hatt én form for sykdom, og man nektes forsikring på områder som overhodet ikke har noe med et slikt sykdomsbilde å gjøre. Det har vi mange eksempler på, f.eks. at personer som er blitt erklært friske fra kreft, nektes annen type forsikring uten at det er noen saklig sammenheng mellom den forsikring man ønsker, og det avslaget som gis. Jeg oppfatter at en enstemmig komite her ønsker en innstramming. Vi støtter dermed lovforslaget slik det foreligger, og jeg regner med at de typeeksemplene man har nevnt fra komiteens side når det gjelder hva som ikke er saklig å gi avslag på, på ingen måte er noen uttømmende beskrivelse av hva som kan være saklig avslagsgrunn eller ikke, men at det er noe som man har funnet ut at det er særlig grunn til å framheve. Det er absolutt andre kategorier som i tilfelle også burde vært tatt med, hvis det skulle vært uttømmende. Vi støtter innstillingen.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-11:
Representanten Woldseth henviste til NOU-en fra 2004. Som hun korrekt påviste, er det forskrekkelig lesning at så forferdelige overgrep har blitt begått opptil for ikke så veldig lenge siden. Siden jeg var i departementet den gangen, kjenner jeg også mye av den historien som representanten Woldseth var innom. Vi trenger ikke repetere den. Den står dessverre så altfor godt for seg selv. Vi fra Kristelig Folkeparti står fullt og fast ved det vi gjorde i forrige periode. Vi stemmer ut fra mer lovtekniske hensyn for forslaget fra Elisabeth Aspaker på vegne av Høyre. Men dersom justisministeren ikke kan bekrefte at staten i den type saker der man har begått overgrep før, ikke skal begå et nytt overgrep ved å frafalle på grunn av foreldelse, hvis han ikke garanterer at den instruksen ikke blir fulgt, vil vi fram til avstemningen vurdere om vi skal støtte Fremskrittspartiets forslag. Hvis ikke statsråden kan gi en slik bekreftelse, tyder dessverre det på at vi er nødt til å ta det direkte i loven. Bekrefter statsråden at foreldelse ikke vil bli påberopt, tar vi ham på ordet og støtter Høyres forslag.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-11:
Det er saker av stor betydning for den det gjelder, vi snakker om. Jeg har studert brevet fra statsråden til komiteen. Når det gjelder kommentaren til den merknaden hvor man blir bedt om ikke å påberope seg foreldelse, er uttrykket «et sentralt moment » brukt om de merknadene. Så mitt spørsmål er: Mener statsråden at komitemerknaden om ikke å påberope seg foreldelse kun er veiledende?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-11:
Elisabeth Aspaker har gjort rede for hvordan Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre akter å forfølge denne saken, og det gjør vi på bakgrunn av statsrådens svar. Så kan jeg godt forstå representantene Woldseths og Sorteviks frustrasjon over at man ikke får støtte for det mindretallsforslaget man har lagt inn. Men jeg må si at det hadde jo hjulpet lite om både Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre hadde støttet forslaget. Det er fortsatt ikke flertall. Jeg mener at ved nærmere ettertanke vil også flertallspartiene se saken litt annerledes enn det realiteten i statsrådens svar faktisk innebærer, nemlig at Stortingets uttrykte vilje er en slags leseveiledning for Regjeringen. Det forutsetter og tror jeg at et flertall i Stortinget ved en senere anledning vil gjøre noe med, og da er det bedre med et flertall enn et mindretall. Derfor gjør vi som vi gjør, i håp om at det kan bli en annen løsning enn det som skisseres her i dag.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-11:
Kristelig Folkeparti støtter forslaget, bare så det er klart.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2008-06-11:
Ein samla komite står bak hovudpunkta i denne odelstingsproposisjonen og støttar ei overføring av innkalling til soning frå politiet, slik som det er i dag, til kriminalomsorga. Dette vil gje meir effektiv straffepleie og betre utnytting av soningskapasiteten enn kva tilfellet er i dag. Dette igjen tilseier at denne kompetanseoverføringa er nok eit bidrag i det gode arbeidet Regjeringa har gjort for å få ned - eller få fjerna - soningskøen og hindra ny kødanning. Ei slik overføring av kompetanse har alt skjedd når det gjeld fullbyrdinga av nordiske dommar, narkotikaprogram med domstolskontroll og program mot ruspåverka køyring. Komiteen er samd med Regjeringa i at det er bra å få sams sakshandsamingsreglar «som er ryddige å praktisere », og at det vert eit sams regelverk å halda seg til - ikkje som i dag, med variasjon alt etter om søknaden kjem inn før eller etter at soninga har begynt. For kriminalomsorga betyr dette mykje for å kunna planleggja betre og dermed utnytta soningskapasiteten på ein effektiv måte - og, ikkje minst, at behandlinga vert lik for alle. Det er i dag godt samarbeid og god informasjonsflyt mellom politiet og kriminalomsorga, og det er all grunn til å tru at dette gode samarbeidet vil fortsetja. Det er viktig at politiets kjennskap til den enkelte domfelte vert vektlagd også i framtida, både når det gjeld kven som skal innkallast, og når. Når det gjeld gjengangarar, er det grunn til å tru at kriminalomsorga vil ha kjennskap til desse personane frå tidlegare forhold. Utarbeiding av retningslinjer og rutinar for informasjonsutveksling bør likevel på plass. Å etterlysa og pågripa ein rømd soningsfange kan politiet gjera også i framtida, utan oppmoding frå kriminalomsorga. Her er det inga endring. Når det gjeld dei som er for sjuke til å sona, vert det ein heilskapleg gjennomgang av dette i samband med kriminalomsorgsmeldinga, som kjem til hausten. Når det gjeld framlegget frå Framstegspartiet, om at det på sikt kan vera tenleg å overføra fullbyrding av alle reaksjonar, er fleirtalet usikker på dette. Vi støttar dermed framlegget i proposisjonen, at det vil vera «mest hensiktsmessig å vinne erfaringer med en delvis overføring av fullbyrdingsansvaret » først, før ein vurderer ytterlegare endringar. Eg vil tru at ei overføring av f.eks. innkrevjinga av bøter faktisk vil verta ein omveg i forhold til det som er praksis i dag. Eg vil presisera at denne lovendringa ikkje har element i seg til å endra praksis når det gjeld soningsutesetjing i dag. Det står òg fast i kva saker det skal prioriterast å kalla inn i viss det er soningskø. Det er saker som gjeld varetekt, lange dommar, valdsdommar eller valdsrelaterte dommar - i tillegg til unge og gjengmedlemer. Av omsyn til offera og den ålmenne rettsoppfatninga må det vera ein rask reaksjon og ei rask iverksetjing av dommane. Det er viktige moment å ta med seg når vi no går inn for kompetanseoverføring med det som mål å få ei meir effektiv strafferettspleie.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2008-06-11:
Lovforslaget om overføring av kompetanse til å innkalle til soning og behandle søknader om soningsutsettelse fra politiet til kriminalomsorgen får full støtte også fra Fremskrittspartiet. Vi mener dette er et skritt i riktig retning for å sikre en hurtigere straffesaksbehandling. Vi ser at for kriminalomsorgen har dette stor betydning for å kunne planlegge og utnytte soningskapasiteten på en effektiv og god måte. En mer effektiv strafferettspleie kan styrke både straffens preventive effekt og tilliten til rettssystemet. Fremskrittspartiet vil likevel peke på et par punkter som det er viktig å fokusere på hvis vi skal få denne loven til å fungere optimalt. Flere høringsinstanser har pekt på utfordringene knyttet til samarbeidet og informasjonsflyten mellom politiet og kriminalomsorgen - spesielt problematikken vedrørende gjengangere. Dette er viktig. Oppfølgingen av de aktive kriminelle må prioriteres - de må ikke lide i denne saken. Skal denne loven virke optimalt, må politiet og kriminalomsorgen samarbeide. I likhet med departementet forutsetter vi at politiet gir kriminalomsorgen melding om forhold som tilsier at vedkommende domfelte bør prioriteres, og at kriminalomsorgen innhenter informasjon fra politiet når det er behov for dette. Vi er glade for at det ser ut til at det blir utarbeidet gode rutiner for dette. Vi har i dag en streng praksis når det gjelder soningsutsettelse. Det er også viktig at dette punktet blir framhevet, og at det blir prioritert. Denne omleggingen må ikke føre til at vi får en utglidning på dette punktet. Kriminalomsorgen må videreføre dagens strenge praksis med å gi soningsutsettelse. Stortinget vedtok i fjor vår en lov om at det skal være straffbart ikke å møte til soning. Vi kunne for en tid siden lese om flere fengsel som ikke fulgte dette opp. Domfelte som ikke møtte til soning, fikk ingen reaksjon. Slike tilfeller undergraver intensjonen med og viktigheten av lover som Stortinget vedtar, og det må det bli tatt tak i. Til slutt: Fremskrittspartiet mener, i likhet med Riksadvokaten, at det på sikt kanskje vil være «hensiktsmessig å overføre fullbyrdingen av alle reaksjoner til kriminalomsorgen ». Likevel vil vi vinne erfaring med den loven vi vedtar i dag, før ytterligere overføring vurderes. Saksordføreren sa at også flertallet i komiteen først vil vinne erfaring med denne lovendringen. Da er det jeg stusser litt på hvorfor de ikke kan være med på forslaget fra Fremskrittspartiet. Vi i Fremskrittspartiet mener at det bør være en evaluering etter to år, for da har vi altså fått litt erfaring med lovendringen. Jeg håper derfor at flertallet i komiteen vil vurdere dette på nytt, og se nytten av en slik evaluering som Fremskrittspartiet foreslår. Jeg tar opp forslaget fra mindretallet, Fremskrittspartiet, i komiteen.