Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2015-10-20:
Også jeg vil si at det er veldig fint at representanten Njåstad har tatt dette initiativet. Det er en viktig debatt for Stortinget, fordi ethvert demokrati selvfølgelig er avhengig av befolkningens engasjement. Det spørsmålet som uunngåelig melder seg i forbindelse med denne interpellasjonen, er: Hvorfor er valgdeltakelsen lav? Det er selvfølgelig mange svar på det, men jeg vil ikke unnlate å si at jeg tror at én av de viktigste grunnene er det som jeg gjennom et etter hvert ganske langt politisk liv har opplevd mye av, nemlig setningen «Det går jo bra uansett». Det er på mange måter en god attest til det norske demokratiet, nemlig at man mener at stabiliteten i det norske samfunnet er slik at det går bra uansett. Allikevel er ikke det svaret på utfordringa, selvsagt ikke. Jeg mener at politikken selv er ansvarlig for å gjøre seg relevant. Og hvis jeg skal driste meg til – for jeg må vel nesten bruke det uttrykket nå, «driste meg til» – å gi en oppfatning av hvorfor det er lavere valgdeltakelse ved lokalvalg enn ved stortingsvalg, så er det fordi man oppfatter at det er vanskelig å få tak i ulikhetene i politikken lokalt. Det tror jeg vi må si, sånn som jeg nå sier det, og det er opp til de politiske partiene og våre gode kolleger i kommunene å bidra til å gjøre kommunepolitikken mer politisk. Jeg mener det er viktig at vi alle sammen oppfordrer våre kolleger i kommunene til å styre politikken i kommunene mer politisk og være tydeligere på alternativene. Jeg føler meg helt sikker på at dette på mange måter er et av de viktigste svarene på spørsmålet om forskjellen på stortingsvalg og kommunevalg og på muligheten for at velgerne skal oppfatte forskjellene i kommunene bedre. For mange steder blir nettopp det å håndtere rådmannens innstilling en måte å styre på som gjør det vanskelig for den alminnelige velger – som det heter – å oppfatte forskjellene. Jeg vil presisere at dette ikke er en autorisert og endelig mening fra Arbeiderpartiets side, jeg må presisere det. Men jeg skal bruke de siste minuttene på å kommentere noen konkrete ting som vi allikevel kan gjøre, og som handler om de mer strukturelle spørsmålene knyttet til dette. Det ene er det som har blitt berørt: velgerinnflytelsen på listene. Det tror jeg er av stor betydning. Jeg satt selv i valglovkommisjonen, den siste store valglovkommisjonen, som foreslo at det skulle innføres strykninger også ved stortingsvalg. Det avviste Stortinget. Det er et spørsmål som jeg mener det er nødvendig å reise på nytt. Jeg ser også at det ligger et forslag til behandling som handler om strykning ved kommunevalg, og det er også noe vi bør vurdere på nytt, for vi skal være oppmerksomme på at det er slik at Stortinget har gitt partiene den formelle retten til å stå for nominasjonene. Slik var det ikke før, men det ble gjort slik. Motsatsen til det, slik valglovkommisjonen i sin tid sa, var at man da skulle innføre en større velgerinnflytelse. Stortinget ville ikke det, for sitt eget vedkommende, og det mener jeg er en sak vi bør tenke på, og vi bør selvfølgelig også tenke på det i forbindelse med kommunevalg. Jeg personlig – og nå må jeg si «jeg personlig», for dette er en stor diskusjon i Arbeiderpartiet – mener at vi bør ha felles valgdag for kommune- og stortingsvalg. Det er i alle fall en veldig viktig diskusjon. Statsrådens argumentasjon om at førstegangsvelgerne da først får muligheten til å stemme når de blir 22 år, er ikke tungtveiende nok i forhold til alle de andre argumentene som kan føres i margen for felles valgdag, etter mitt skjønn. Det vil ikke komme i veien for engasjementet for lokalpolitikken. Allerede i dag er vi jo der at rikspolitikken dominerer kommunevalgene. 16-års aldersgrense for stemmerett må vi se mer nøye på. Jeg er på ingen måte imot gjennomføring av elektroniske valg, hvis det er mulig å gjennomføre. Men hvis vi ikke greier å få gjennomført hemmelige valg – jeg har gått veldig mye inn i dette – så blir det heller ikke mulig å gjennomføre det. Det er problemet.