Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2010-06-03:
Denne regjeringen vil utvikle mer fornybar energi. Det skal ikke herske noen tvil om det. Jeg skal komme litt tilbake til det i mitt innlegg. En bærekraftig utnyttelse av vannkraftressursene er et viktig ledd i denne satsingen. I lys av klimautfordringene vil opprusting og utvidelse av eksisterende vannkraftverk, kombinert med skånsom utbygging av vassdrag, være et verdifullt bidrag. Jeg er overbevist om at det vil skje mye på vannkraftsektoren i årene som ligger framfor oss. For Arbeiderpartiet og regjeringen er det resultatene som teller, og de gode løsningene. Én ting tror jeg denne salen kan være enig om, og det er at ting tar tid – sånn er det bare. Statsråden har i sitt brev til Stortinget vedrørende denne saken på en god måte redegjort for regelverk og retningslinjer som gjelder på dette området. I tillegg er det gjennomført og igangsatt en rekke studier og prosjekter knyttet til opprusting og utvidelse av eksisterende vannkraftverk. Det arbeides svært godt på området for tiden. Det vi opplever her i dag, er at opposisjonspartiene fortsetter med sin misnøyestrategi. De fortsetter med å si at denne regjeringen har kommet med det ene løftebruddet etter det andre. Men jeg tror ikke det stemmer helt. Det er en del ting som er gjennomført. Jeg skal til stor irritasjon for opposisjonen komme med en redegjørelse om de positive tingene som er gjort. Jeg synes kanskje det er viktig å dra fram det også, men det hører vi ingenting om. Jeg skal ta det punktvis. La meg også minne om det store temposkiftet innenfor fornybar energi som bl.a. ble gjort i 2005. Da skjønner jeg ikke, med min beste vilje, hvorfor ikke den borgerlige regjeringen – med Fremskrittspartiet som støtteparti – tok en del av disse grepene når det gjelder klimautfordringer, fornybar energi og en masse andre ting da de hadde muligheten til det. Det må noen forklare meg snart, for det har jeg ikke fått svar på. Jeg skal illustrere med noen eksempler: Vi har siden 2006 og fram til i dag satt av over 7 mrd. kr til satsing på fornybar energi gjennom Enova. Det kan vi kanskje være enige om. Videre har vi opprettet et energifond som nå er oppe i 25 mrd. kr, der avkastningen går utelukkende til Enovas arbeid innenfor fornybar energi og energieffektivisering. Regjeringen har gjennom en ny avtale med Enova forpliktet Enova til å levere energiresultater på 18 TWh fornybar energi og energieffektivisering fra 2002 til 2011. Og vi har en avtale om at de skal levere resultater på 40 TWh innen 2020. I tillegg har vi styrket NVE betraktelig nettopp med tanke på utbyggingen av fornybar energi. Dette har ført til at konsesjonsbehandlingskapasiteten hos NVE omtrent er doblet sammenlignet med 2005. Regjeringen har også inngått en intensjonsavtale med Sverige med tanke på etablering av et grønt sertifikatmarked fra januar 2012, som det er sagt flere ganger her. I tillegg til det har vi fått på plass en havenergilov, som vil bli et viktig rammeverk for framtidig utbygging av fornybar energi til havs. Jeg synes denne listen er ganske bra. Jeg kunne kanskje ha fortsatt litt, men tiden tillater vel ikke det. Dette er bare noen eksempler på det store taktskiftet i vår nasjonale energipolitikk innenfor fornybarområdet. Det er en tid for planer og en tid for handling. Tiden for fagre ord, utredninger og planer er for lengst forbi. Vi trenger mer energi, ikke flere dokumenter og utredninger. Jeg er veldig glad for at vi sitter i posisjon, at det er energiproduserende partier som styrer dette landet, og at det som ligger til grunn for vår vannkraftpolitikk, er en omfattende konsesjonsbehandling, der konsesjonsmyndighetene foretar en avveining av fordeler og ulemper av et vannkrafttiltak gjennom helhetlige vurderinger. Vi skal fortsatt holde stø kurs i energispørsmålene. Men som jeg sa innledningsvis, så tar ting tid.