trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2015-06-03:
Det har i senere år vært flere saker som har blitt nettopp kasteball mellom flere land, og jeg tenkte jeg i full fart skulle nevne et par av disse. Alle kjenner bl.a. til Pernille-saken, hvor den antatte gjerningspersonen flyktet, men hvor hjemlandet selv tok saken inn i rettsapparatet. Vi har Martine-saken, hvor den mistenkte er på flukt og gjemmer seg i hjemlandet. Vi har en Kongo-sak, som med jevne mellomrom dukker opp, hvor det er fattet vedtak, men hvor man kan sette spørsmålstegn ved det enkelte lands rettssikkerhet. Så har vi også Bolivia-saken, hvor det har vært dom i saken. Den kriminelle har innrømmet skyld, men har klart å rømme til hjemlandet, i dette tilfelle Norge, men ingen ny behandling blir igangsatt. Det er mange saker som altså går år etter år i ulike system, og hvor en ikke har hatt muligheten til å kunne få ryddet opp i dette landskapet. Når det gjelder barnebortføringssaker, har vi kommet et godt stykke videre. Vi ser også at statsråd Solveig Horne, barne-, likestillings- og inkluderingsminister, nå har ratifisert Haag-konvensjonen på området, en ratifikasjon som Norge dessverre ikke fikk vedtak på under den tidligere rød-grønne regjeringen. Vi husker også alle sakene fra Monaco og ellers, saker som har hatt tragiske utfall når det gjelder barnebortføring. Jeg vil da gjenta spørsmålet til statsråden: Hvilke muligheter ser statsråden for at avtalte transnasjonale straffeoppgjør kan få en funksjon når det gjelder alvorlige internasjonale kriminalsaker, og vil Norge aktivt jobbe for å få på plass en slik løsning i tråd med signalene fra OSSE, som ble vedtatt enstemmig av over 50 land i Monaco?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2015-06-03:
Jeg takker statsråden for et fyldig og godt svar. Jeg er fullstendig klar over at det er en utfordring og også komplisert hvordan man skal kunne få fortgang i saker som blir liggende i systemet, saker som ikke blir løst, og som faller nettopp mellom to stoler. Men det er mitt klare inntrykk at et initiativ for for framtiden å sikre transnasjonal straffejustis også møter stor interesse der ute. Dette har dr. juris. Hanne Sophie Greve uttalt en rekke ganger, og jeg vil støtte opp under at dette synet har kommet tydelig fram i mine samtaler med både representanter for ICC, altså International Criminal Court, og PGA, Parlamentarians for Global Action. Erfaringsmessig vil en konvensjonsbasert framtidig ordning ikke komme på plass umiddelbart, som også statsråden var inne på, men det burde ikke stenge for at man allerede nå kanskje kunne ha gitt seg i kast med enkeltsaker som henger fast i systemet. Får man etablert en strukturert ordning med enkeltstående straffeoppgjør, vil slike kunne tjene som forberedelse som kan være med på å skape bred internasjonal aksept for en permanent konvensjonsbasert ordning. I denne sammenhengen er det nok å peke på hvordan de internasjonale ad hoc-domstolene for henholdsvis tidligere Jugoslavia og Rwanda var viktige brikker i det politiske spillet for å sikre opprettelsen av den internasjonale straffedomstolen ICC. En prøveordning på ad hoc-basis i samarbeid med ICC vil være interessant av flere grunner. Nå påpeker jeg hvordan en kunne gjøre dette her. ICC er det internasjonale organet med kompetanse på internasjonal strafferett og strafferettspleie. ICC vil være en naturlig mororganisasjon for en permanent og konvensjonsbasert struktur for avtalte transnasjonale straffeoppgjør. ICC har per dags dato for få oppgaver – ideelt sett burde selvsagt domstolen være uten oppgaver, fordi verden ikke burde oppleve den typen forferdelige ting som domstolen håndterer – slik at dommerne i ICC vil kunne være interesserte i å medvirke også i avtalt transnasjonalt straffeoppgjør når dette ikke vil stenge for deres ordinære oppgaver. ICC er dessuten i en situasjon som beskrives godt ved det engelske uttrykket «has cast, seeks play», det vil si at hele ICC har behov for å opparbeide erfaring med hensyn til å utvikle skreddersydde avtaler for straffeoppgjør med nasjonale, transnasjonale og internasjonale aspekter i ulike blandingsvarianter. Så igjen: Jeg lurer på om statsråden synes dette kunne være en interessant framgangsmåte å se litt nærmere på?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2015-06-03:
Takk igjen til statsråden for svaret og også til representanten Geir Inge Lien for deltakelse i debatten. Jeg opplever at statsråden er veldig konstruktiv og ikke minst åpen for at dette virkelig er en utfordring som vi må ta på alvor, og også at han synliggjør en positiv holdning til å ville se på de utfordringene som er her. Jeg vil også vise til at representanter i de andre nordiske landene vil fremme tilsvarende interpellasjon i sine fora. Jeg har stor tro på at vi ved å drive denne saken framover på sikt vil klare å lykkes. Jeg er fullstendig overbevist om at den positive holdningen som jeg føler statsråden gir uttrykk for her, er det lille frøet som skal til for at en faktisk kan oppnå noe på sikt. Igjen takker jeg statsråden for godt svar, og så krysser vi fingrene for at vi vil oppnå noe i framtiden på dette.
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2015-06-03:
Eg vil først få takke interpellanten for å reise ei viktig problemstilling til debatt i stortingssalen. Dagens situasjon er slik at når ei sak har internasjonale forgreiningar, vert det lett problematisk både å drive etterforsking og få utlevert personar. Ordninga vi har med utlevering i dag, er tidkrevjande og byråkratisk, og ho tek mykje ressursar. Vi ser eksempel på særs alvorlege saker som land openbert har interesse av at vert påtalte, men som ikkje vert det. Interpellanten tek opp eit tiltak som kan betre verkemiddelbruken på dette området. I Noreg har vi stolte tradisjonar med å ha eit godt regelverk for straffeprosess, og vi har trygge og gode domstolar. Dette er ikkje situasjonen over alt, og ein treng faktisk ikkje å reise langt før ein kan sjå ein heilt annan kultur. Ein transnasjonal domstol har vore debattert lenge, og det er grunn til å merke seg at ein norsk framståande jurist har vore ein varm forkjempar for løysinga. Behovet for ein slik domstol ser vi med jamne mellomrom. Særleg har ein sett ein auke i talet på saker som involverer andre land, land Noreg har eit tett samarbeid med, men ikkje har utleveringsavtaler med, og der den mistenkte har opphald. I praksis inneber dette at saka vert ståande bom stille. For oss som samfunn, for pårørande og involverte er dette uhaldbart. Som interpellanten påpeiker, vil dette kunne støyte den allmenne rettsfølelsen. Det må vi som politikarar forsøkje å motverke, ikkje berre med eitt tiltak, men med fleire. Eit openbert eksempel på ei slik sak er Martine-saka, som skjedde i England. Den sikta flykta til eit land Noreg ikkje har utleveringsavtale med, noko som førte til eit langvarig diplomatisk arbeid for å prøve å få til ei løysing i nær framtid. Framleis er det uvisst korleis denne saka går, og om ein får stilt nokon til ansvar, er ikkje avgjort. Kanskje kunne enkelte land oppfatte det som ei mellomløysing dersom ein kunne brakt saka inn for Den internasjonale domstolen. Kanskje kunne det ført til at det var enklare for statar å sørgje for at eigne borgarar vart stilte for retten. Dette er løysing på eit vanskeleg problem, men det må fleire tiltak til. Norske myndigheiter må leggje til rette for at ein har utleveringsavtaler med flest moglege land og bidra til å forenkle utleveringsprosessar utan at det går ut over rettssikkerheita. Vi registrerer at dette vert viktigare og viktigare som følgje av at Noreg vert eit fleirkulturelt land. Ordninga reiser nokre praktiske spørsmål. Ein stat har ansvaret for borgarane sine. Vidare må nokon også ta ansvaret for å etterforske og iretteføre saka. Men vi må vere løysingsorienterte og bidra til denne ordninga. Vi må ikkje gløyme ideala våre. Det er viktig at vi varetek rettssikkerheita til alle involverte partar.
Guri Melby (Venstre), 2015-12-12:
Jeg ønsker å overlevere et forslag fra stortingsrepresentantene Sveinung Rotevatn og undertegnede om heving av alkoholgrensen for øl som selges i dagligvareforretninger.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-12:
Eg synest det er litt merkeleg å samanlikna alternativt budsjett for 2013 med den situasjonen som me står i no. Situasjonen med flyktningstraumen og alle dei som kjem til Europa og Noreg, gjer at me sjølvsagt treng heilt andre budsjett for å vareta dei internasjonale forpliktingane som denne regjeringa og dette stortingsfleirtalet ikkje har fått reforhandla på to år, og som ein er bunden av. Det må ikkje vera overraskande at med den tilstrøyminga trengst det eit heilt anna budsjett. Eg synest óg det er litt spesielt at det nettopp er Arbeidarpartiet som stiller spørsmålet fordi me veit at den ekstraordinære situasjonen som Noreg fekk, kjem av signal som er sende ut. Då synest eg at Arbeidarpartiet må vera litt forsiktig med å laga eit stort nummer, all den tid dei har ein stor del av ansvaret for at mange opplever at dei har vorte inviterte til Noreg, basert på signal bl.a. frå Arbeidarpartiet sin leiar.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-12:
Det er riktig at den foreslåtte vedlikehaldspakka fyrst vart nedjustert i tilleggsnummeret, og seinare teken vekk i forhandlingane med våre samarbeidsparti. Men det er ikkje slik at den samla summen som blir brukt i statsbudsjettet, har gått ned. Den summen som er stilt til rådvelde for kommunesektoren, er større i den endelege budsjettavtalen enn han er i det opphavlege budsjettet. Eg merka meg at óg økonomidirektøren i KS peikte på at bl.a. flyktningsituasjonen medfører fleire årsverk i kommunane. Det gjer at ein kan få ein sysselsettingseffekt av den endelege budsjettavtalen på same nivå som det opphavlege budsjettet ville gjeve. Eg ser ikkje at desse 500 millionane på nokon måte fører til noka dramatisk endring når ein ser at ein også aukar pengebruken på andre område som kjem kommunesektoren til gode og vil skapa arbeidsplassar.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-12:
Representanten Andersen hørte riktig om at Framstegspartiet seier at signala betyr masse. Det såg me tydeleg ved at sjølv om tilstrøyminga til Europa gjekk opp, så gjekk ho ned i Noreg fram til våren i fjor, då ein sendte ut andre signal. Så har stortingsfleirtalet – alle bortsett frå SV og Miljøpartiet Dei Grøne, trur eg – valt å få på plass ein del innstrammingar som me ser har ein effekt. Det handlar om at Noreg ikkje har kapasitet til å hjelpa alle som er på flukt. Derfor var Framstegspartiet veldig tydeleg på då partia – minus våre to parti – inngjekk Syria-avtalen, at me må hjelpa endå meir i nærområda, fordi det der er behov for å få på plass fleire tiltak slik at ein unngår at folk set ut på så lange reiser. Ved å hjelpa endå meir i nærområda gjennomfører vi det som FN oppmodar oss om å løyve midlar til.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-12:
Eg har med glede høyrt på innlegget til representanten Greni, men òg lese Senterpartiets alternative forslag til statsbudsjett. Der har dei ein del prioriteringar, men dei har òg ein del kutt. Eit av kutta som eg merka meg, var kutt på vekstkommunetilskotet. Det er jo eit tilskot som går til kommunar som har stor folketalsvekst og store behov for å investera i barnehageplassar, klasserom osv. På grunn av at me har eit inntektssystem som gjer at teljedatoane er 1. juli året før, er desse kommunane i ein spesielt vanskeleg situasjon. Her kuttar Senterpartiet 375 mill. kr, og det er eit alvorleg og stort kutt. For senterpartistyrte Skaun kommune betyr det 7 mill. kr. Mitt spørsmål er: Korleis vil representanten Greni forklare til sin partifelle at om Senterpartiet skulle fått fleirtall i dag, måtte han kutta sitt budsjett med 7 mill. kr på nokre få veker?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-12-12:
Martin Kolberg utfordrar underskrivne og Framstegspartiet til å snakka litt om i kva grad me ser at det er ein moral i Noreg for å hjelpa. No skal eg ikkje gjenta alt kollegaen min Mazyar Keshvari sa i eit innlegg litt tidlegare, men det er klart at Framstegspartiet alltid har vore oppteke av å hjelpa folk i nød. Men me stiller oss spørsmålet: Skal me hjelpa flest mogleg i nærområdet, eller skal me senda ut signal og ta imot flest mogleg til Noreg og på den måten ikkje ha handlingsrom til å hjelpa så mange ein kunne gjort viss ein hadde lytta til Framstegspartiet i sommar? At signal betyr noko, trur eg me har fått bevist veldig tydeleg. Det er ikkje berre noko me i Framstegspartiet seier, det er faktisk òg asylsøkjarar sjølv som seier det, at dei opplever at dei er inviterte til å koma, basert på signal som er sende ut. Når det gjeld påstanden om at Framstegspartiet driv med dobbeltkommunikasjon, hadde Keshvari eit godt innlegg der han viste at det ikkje er riktig, og at Arbeidarpartiet er ein meister i å driva med den typen kommunikasjon. Det eg trur me alle skal sjå på, er kva partia sa i april, kva dei sa i september i kommunevalkampen, og kva dei seier i dag. Viss ein ser kva Framstegspartiet sa, vil ein merka at me hadde akkurat den same tilnærminga på vårparten som me hadde i kommunevalkampen, og som me har i dag knytt til desse spørsmåla, mens andre parti godt kan gå i seg sjølve og sjå om dei kan kvittera ut det same, eller om dei har endra innretting. Så må eg nesten gje ei lita helsing til representanten Lauvås som meiner me frå fleirtalspartia mumlar om moglegheita til å driva samfunnsutvikling. Det å innføra ei ny avgift, må eg innrømma at ikkje er det me liker best, men det går ikkje an å gjera narr av oss på den måten samtidig som f.eks. Arbeidarpartiet aukar skattane med fleire titals milliardar kroner samanlikna med regjeringa sitt opplegg dei siste åra. Eg trur ikkje det er nokon ute i næringslivet som vil seia at me heller kan byta denne ekstra avgifta med Arbeidarpartiet sin skattepakke. Det blir ikkje fleire arbeidsplassar av det, og det er ingen som skrik etter det. Når det gjeld regionale utviklingsmidlar, er det berre i denne salen eg høyrer det er behov for meir av det enn veg. Når eg er ute i fylka og snakkar med næringsliv og fylkespolitikarar, er det éin ting dei seier. Det er at dei treng pengar til fylkesvegar og infrastruktur. Det er veldig få som etterlyser store regionalavdelingar i bygga til fylkeskommunane. Det er det stort sett opposisjonen i denne salen som etterlyser. Næringslivet etterlyser meir pengar til veg, og det har me levert med over 1,2 mrd. kr meir til fylkesvegar. Så til representanten Nordlund frå Senterpartiet som snakka om inntektssystemet. Det er klart at me fylgjer nøye med på båt- og ferjekriteriet. Me hadde seinast i førre veke ein debatt i denne salen, og me skal fylgja opp sånn at fylkeskommunar kan stilla dei riktige krava til nye miljøvenlege ferjer.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-12:
I Fremskrittspartiets alternative budsjett for 2013 står det å lese: «Enormt mye penger kan spares eller eventuelt brukes til andre fornuftige formål hvis Fremskrittspartiet får gjennomslag for sin innvandringspolitikk.» I budsjettet som Fremskrittspartiet mente skulle gjelde for to år siden, foreslo man å legge ned IMDi og UNE, og Fremskrittspartiet foreslo kutt på 437 mill. kroner i Utlendingsdirektoratet. Nå sitter Fremskrittspartiet i regjering, og vi hører til stadighet Fremskrittspartiet si at de har fått fullt gjennomslag for sin innvandringspolitikk. Men vi kan konstatere at i stedet for å spare penger kommer bare ekstraregningen på neste års budsjett på over 9 mrd. kr. Hvorfor er Fremskrittspartiets innvandringspolitikk blitt så mange milliarder dyrere på bare to år?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-12:
I motsetning til Høyre står vi faktisk bak de vedtakene og forlikene som vi var med på for bare et halvt år siden. Påstandene fra representanten Schou er jo helt urimelige. De gir mest av alt uttrykk for en regjering som ikke tar ansvar for det som skjer på deres egen vakt, og som tyr til enkel retorikk og ansvarsfraskrivelser. Det er verdt å minne om at Høyre var med på forliket om 8 000 kvoteflyktninger i vår. Da sa endog Høyres parlamentariske leder at det var et forlik man var svært stolt av. Jeg er fristet til å spørre tilbake: Mener representanten Schou at det var feil av Norge å ta ansvar for en liten del av verdens kvoteflyktninger? Arbeiderpartiet står for en streng og rettferdig innvandringspolitikk, men vi skal som rettsstat også ha en human behandling av dem som kommer hit. Det overrasker meg veldig om Høyre ikke gjør det. Man må klare å kombinere en konsekvent innvandringspolitikk og en bra integreringspolitikk. Det er jeg trygg på at man kan klare.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-12:
Representanten har vært her og har fra opposisjonen forsøkt å bidra til at Norge skal være med og bidra i en situasjon som er svært krevende. Vi står oppe i en humanitær katastrofe i Midtøsten. Det skulle bare mangle om ikke Norge som et av verdens rikeste land var med på å ta sin andel av ansvaret for verdens kvoteflyktninger. FNs høykommissær har jo advart om at hvis verdens land ikke tar ansvar for kvoteflyktninger, kan flyktningkatastrofen bli enda verre. Vi skal gi beskyttelse til dem som har krav på det, men vi skal også være tydelige på at de som ikke har krav på beskyttelse i Norge, raskt skal få behandlet sine søknader og bli returnert. Der registrerer vi at Stortinget måtte ta grep fordi Fremskrittspartiet har sviktet i å gjøre den jobben i regjering.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-12:
Arbeiderpartiet viderefører i opposisjon hovedtrekkene i den politikken vi førte da vi satt i regjering. I regjering, som i opposisjon, er det å styrke skole, helse og andre velferdstjenester den viktigste prioriteringen. Når vi løfter det fram, er det fordi vi sier nei takk til regjeringspartienes massive skattekutt. Vi mener det er feil medisin for å møte framtiden i Norge. Det som er mer overraskende, er at Venstre slutter seg til skattekuttpolitikken i stedet for å satse tungt på skole og kommunenes muligheter til å møte framtiden på en ansvarlig måte – særlig når man holder Venstres alternative budsjett opp mot henholdsvis regjeringens og Arbeiderpartiets.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-12:
Til neste år vil det settes i alle fall to nye rekorder. Det ene er at regjeringen setter ny rekord i oljepengebruk, det andre er at antallet flyktninger som skal bosettes i kommunene, vil nesten dobles fra dagens nivå, samtidig som mange kommuner opplever et stort press på økonomien og tjenestetilbudet fordi de allerede har veldig mange asylmottak. Porsanger kommune er et godt eksempel på det. De har under 4 000 innbyggere, og de har fire mottak med flere hundre asylanter. De har også bosatt ganske mange. Ordfører Aina Borch sier følgende: «Som ordfører har jeg stilt tydelige krav, uten å få tydelige svar. Derfor sier jeg det igjen: Vi må være sikre på at vi får dekket de faktiske utgiftene våre!(…) Jeg er bekymret for at vi ikke vil klare det. Først og fremst fordi vi mangler menneskelige ressurser. Deretter for om vi klarer det økonomisk.» (…) Hun etterlyser en garanti fra statsministeren for å få dekket kommunens utlegg. Det har hun ikke fått. Kan kommunalministeren gi henne den garantien og sørge for at noe mer av oljepengene blir brukt på akutte oppgaver i kommunene?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-12:
Arbeiderpartiet bruker mindre oljepenger enn regjeringen i sitt alternative budsjett for neste år. Likevel har vi funnet rom for nærmere 4 mrd. kr mer til kommunene, herunder nærmere 1 mrd. kr nettopp knyttet til utgiftene som handler om bosetting og asylmottak. Vi er i desember nå, og mange familiefedre ifører seg – mer eller mindre frivillig – julenissedrakt for å dele ut gaver og glede omgivelsene. Det har også kommunalministeren gjort, men kanskje i litt overført betydning. Han har gitt de to nye sammenslåtte kommunene i Vestfold en julebonus. Det er dem vel unt, men hvorfor ikke julebonus til alle de kommunene som har stilt opp på regjeringens dugnad i forbindelse med asylmottak og alle de tjenestene de har måttet stille opp med der? Hadde ikke det vært en ganske god idé å gi en påskjønnelse til dem i stedet for å kjefte på bl.a. Ålesund kommune, som stilte opp med idrettshallen fordi regjeringen inviterte og ba dem stille opp på dugnad?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-12:
Jeg har behov for å kommentere et par av tingene som er kommet fram i debatten. For det første når det gjelder handlingsrommet i kommuneøkonomien: Det er et faktum at veksten i de samlede inntektene under den rød-grønne regjeringen var 2,5 pst. i året i gjennomsnitt. Med dagens regjering er den 1,7 pst. Når det gjelder Aina Borch som sannhetsvitne for den gode kommuneøkonomien, vil jeg kanskje råde Høyre til å ta en prat med henne. Hun har etterlyst garantier fra regjeringen for at Porsanger kommune får dekket de mange ekstra kostnadene kommunen har hatt knyttet til asylsøkere og flyktninger. Hun har ikke fått noe klart svar. Hun er bekymret for tilgang på ansatte og ikke minst for om hun må kutte i grunnleggende velferdstjenester på grunn av asylmottakene kommunen har fått. Hun hadde fortjent et klart svar. Høyresiden har flere ganger i debatten påstått at den rød-grønne regjeringen håpet på at det skulle komme ekstra skatteinntekter da vi laget våre kommuneopplegg. Det er ikke riktig, det er helt feil. Den rød-grønne regjeringen visste at det kom ekstra skatteinntekter. I 2011, før den rød-grønne regjeringen laget kommuneproposisjonen for 2012, visste vi at skatteinntektene hadde økt med 1,2 mrd. kr. I 2012, før vi laget kommuneproposisjonen for 2013, visste vi at skatteinntektene hadde økt med 2,3 mrd. kr. Hvis vi hadde vært opptatt av det teoretiske handlingsrommet sånn som Høyre, burde vi selvsagt tatt disse pengene inn og brukt dem året etterpå. Da ville også vi ha fått sånne figurer som regjeringen har laget i sitt budsjett. Men det gjorde ikke den rød-grønne regjeringen, fordi dette ville ført til at velferdstjenestene ville bli bygd ut ett år senere enn nødvendig. Regjeringen vi var en del av, syntes det var viktigere å bygge ut velferden raskest mulig enn å konsentrere seg om det teoretiske handlingsrommet i budsjettet. I debatten har høyresiden presentert en virkelighet der kommuneøkonomien er god, og der entusiasmen rundt kommunereformen er veldig stor. Det har blitt fremmet nye beskyldninger om at flyktningsituasjonen er opposisjonen på Stortingets ansvar, og at regjeringen ikke kunne ha håndtert dette på en bedre og raskere måte. Det er en virkelighetsforståelse som først og fremst egner seg for film i regi av justisministeren, og som har lite med realitetene å gjøre. Det er mange svært vanskelige avveininger i innvandrings- og integreringspolitikken. Men å få på plass nok saksbehandlere på Storskog i tide burde ikke ha vært så veldig komplisert.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-12:
Vi har nå brukt mye tid på det som har skjedd i høst, og det har vært absolutt helt nødvendig. Men det er grunn til å minne om det som nå står foran oss, at flyktninger og asylsøkere skal bosettes og integreres, det er en formidabel jobb for kommunene. Det har vi tid til å forberede oss på og ruste kommunene for. Tilstrømmingen av asylsøkere i høst kom veldig brått. Nå vet vi hva som kommer, og da forventer vi at regjeringen viser et helt annet lederskap enn det de har gjort i høst. Vellykket bosetting og integrering handler om veldig mange ting, men vi kommer ikke utenom at kommuneøkonomi teller tungt, og her skiller dessverre salen lag, stortingsflertallet fra opposisjonen. En stram kommuneøkonomi er et veldig dårlig utgangspunkt for å løse en oppgave som vi i grunnen har veldig gode forutsetninger for å løse på en god måte.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
Regjeringens tiltakspakke for å motvirke arbeidsledighet har stort sett kommet bort i budsjettprosessen. På kommunalkomiteens område er hele vedlikeholdspakken fjernet. Regjeringen foreslo 500 mill. kr til vedlikehold og rehabilitering av skolebygg og omsorgsbygg. Det ble kuttet til 200 mill. kr øremerket sør- og vestfylkene i andre runde. Etter budsjettforliket med Kristelig Folkeparti og Venstre er disse pengene helt borte. Det er synd. I nedgangstider med økt ledighet er det mulig å sette inn tiltak som motvirker ledigheten og gir samfunnsmessig nytte, slik den rød-grønne regjeringen gjorde i 2009. Senterpartiet har opprettholdt bevilgningen på 200 mill. kr til Sør-Vestlandet i sitt alternative budsjett. Ledighetstallene har økt, så fjerningen kan altså ikke skyldes signal om at faren er over. Hvordan begrunner Fremskrittspartiet at hele tiltakspakken som ble lansert som et viktig virkemiddel for å motarbeide arbeidsledighet, som et faktum er borte?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
Kommunereformen står i stampe, og det viser seg at regjeringens budskap om at tjenester til folk skulle bli så mye bedre med større kommuner, ikke blir bekreftet i alle de utredningene kommunene har gjennomført det siste året. Jeg forstår at flertallspartiene allikevel ikke har tenkt å gi seg, og det mest spesielle tiltaket så langt er 50 mill. kr som lokkemiddel til kommuner som slår seg sammen. Pengene skal gå til veier og andre infrastrukturtiltak. Én ting er at det er rimelig lite vei for disse pengene, ca. 500 meter, altså i snitt en drøy meter per kommune, med dagens kommuner. Det bekymrer ikke meg så mye. Det andre, som bekymrer meg mer, er holdningen som ligger til grunn for forslaget. Av disse pengene tas det 40 mill. kr fra fylkeskommunens fylkesveibudsjett og 10 mill. kr fra skjønnsmidlene. Flertallet flytter altså penger fra prioriteringslisten til fylkestinget, som de har for å ruste opp veinettet der det trengs mest, og over til en slags godtepose til kommuner som ikke selv har sett behovet for endring av kommunegrensene. Mener Høyre dette er måten å gjennomføre store reformer på? Og hvorfor er Høyre så opptatt av sterkere statlig styring?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
I en fellesmerknad fra Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og flere viser vi til at fylkeskommunens rolle som regional utviklingsaktør er sterkt knyttet til bevilgningene på post 60, Tilskudd til fylkeskommuner for regional utvikling. Vi viser i merknaden til at for fylkeskommunene er denne bevilgningen avgjørende for at de kan ha en lederrolle i arbeidet med næringsutvikling. Jeg siterer: «Flertallet vil advare sterkt imot å svekke de distriktspolitiske virkemidlene.» Samtidig er det et faktum at flertallspartiene, der Kristelig Folkeparti inngår, har redusert disse bevilgningene med 423 mill. kr etter regjeringsskiftet i 2013. Jeg er klar over at det i neste års budsjett er plusset på lite grann – 54 mill. kr i forhold til regjeringens forslag. Likevel er budsjettposten, som både Kristelig Folkeparti og Senterpartiet sier er avgjørende for arbeidet med næringsutvikling i distriktene, kuttet dramatisk. Spørsmålet mitt er: Er det å sikre støtte til regjeringen Solberg så viktig for Kristelig Folkeparti at de mener vi må tåle en systematisk nedbygging av de distriktspolitiske virkemidlene og fylkeskommunens sentrale rolle som regional utviklingsaktør?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
Det stemmer at vi har kuttet i vekstkommunetilskuddet. Det vil si: Vi viderefører vekstkommunetilskuddet på 2013-nivå. Så det ligger på samme nivå som den rød-grønne regjeringen hadde. Hvis man ser på den samlede bevilgningen til kommunesektoren i Senterpartiets alternative budsjett, tror jeg ikke den minusen for Skaun blir i den størrelsesorden som representanten har regnet seg fram til her. De fleste kommunene vil komme positivt ut. Det vil være en styrke for alle kommuner i Norge. Sentraliseringen i Norge er det to måter å se på. Vi kan si at det sentraliseres, det avfolkes en del distriktskommuner, det vil vi stimulere til skal fortsette. Det er det regjeringen gjør. Senterpartiet ser annerledes på det. Vi vil stimulere til å stoppe den sentraliseringen. Vi mener det vil være til gode både for pressområdene, som da vil få mindre press på infrastruktur, mindre press på areal. Det vil også stimulere til økt boligbygging og større næringsutvikling i distriktskommunene. Vi vil legge til rette for at også distriktskommuner med fraflytting skal kunne levere like gode tjenester som de andre kommunene.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
Jeg er veldig glad for det spørsmålet. Representanten Skjelstad lever tydeligvis i den tro at det er en voldsom innflytting til de store byene fortsatt, og at det har vært det under rød-grønn regjering. Faktum er at vi fikk snudd den trenden under den rød-grønne regjeringen. På slutten av den åtteårsperioden var det faktisk folketallsøkning i nesten samtlige kommuner i Norge og i samtlige regioner i Norge. Til og med i dag er det sånn at når det gjelder utflytting av norske statsborgere, går pendlerstrømmen til norske statsborgere ut fra de store byene og ikke inn til de store byene. Når folketallsøkningen er størst i Oslo og Bergen, er det på grunn av utenlands innflytting og ikke på grunn av pendling innad i Norge. Vi vil selvsagt fortsette å drive den jobben vi har gjort hele tiden – sørge for næringsutvikling i hele landet, sørge for at det skal være like tjenester i hele landet. Det vil være en hovedprioritering også hvis vi kommer inn i regjeringskontorene igjen i 2017.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
Representanten Skjelstad har kanskje ikke sett så mye til våre naboland i det siste. Han går tilbake til 1960-tallet. Så langt tilbake skal ikke jeg gå. Jeg var ikke begynt på barneskolen enda i 1965, så politikken da vil jeg ikke stå inne for. Men hvis vi ser til Sverige og ser utviklingen i Norge i forhold til i Sverige, vil jeg si at det har vært gjort en veldig bra jobb med distriktspolitikk i Norge. Det er en generell trend i hele verden at det sentraliseres, men Norge har greid å bremse opp den sentraliseringen på et helt annet nivå enn det våre naboland har gjort. Spesielt den siste åtteårsperioden Senterpartiet satt i regjering, var det en helt annen utvikling i Sverige og i Finland i forhold til i Norge. Representanten fikk kanskje med seg da vi var på en studietur til Finland, at det ble sagt der: Vi vil ha en kommunereform, for vi har gitt opp vår distriktspolitikk, den har mislyktes. I Norge har dere en distriktspolitikk som faktisk har lyktes, der er situasjonen en helt annen.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
Venstre bruker budsjettinnstillingen først og fremst til å fortelle hva de egentlig mener, gjennom å vise til egne forslag, som de senere har forhandlet bort i budsjettavtalen med regjeringspartiene. Et eksempel er Venstres merknad om Husbanken. Her sier partiet: «Husbanken har gode ordninger for kommuner som vil bygge boliger til bosetting av flyktninger, og en utvidet låneramme vil gi større rom for utbygging i en situasjon hvor kommunene må bosette stadig flere. Dette medlem viser derfor til Venstres alternative statsbudsjett for 2016, hvor det foreslås å utvide Husbankens låneramme fra 18 mrd. kroner til 25 mrd. kroner.» Nå er situasjonen at det er tre andre partier, Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV, som er enig med Venstre i dette. Disse partiene foreslo å utvide rammen med 7 mrd. kr ut fra den samme begrunnelsen som Venstre gir, men forslaget ble nedstemt av Venstre og samarbeidspartiene i forbindelse med finansinnstillingen. Hva er Venstres begrunnelse for å bruke budsjettinnstillingen til å fortelle hva de mente før forhandlingene med sine samarbeidspartnere? Burde ikke partiet heller fortelle velgerne hvorfor de har endret mening og nå støtter noe helt annet?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
28. oktober sendte statsråden et brev til alle landets kommuner. I brevet gis det en del føringer som jeg kan forstå ut ifra behovet for å få ny fart i en kommunereform som står i stampe, men som jeg finner lite forenlig med forutsetningene som har vært gitt tidligere. La meg komme med et par eksempler. Statsråden har tidligere sagt at kommunereformen skal bygge på lokale prosesser og frivillighet. I brevet forteller han at fylkesmenn er pålagt å vurdere om vedtakene kommunestyret gjør, er i tråd med målene for reformen. Målene for reformen er nye storkommuner, altså skal Fylkesmannen overprøve kommunestyrevedtak dersom de ikke fører til sammenslåing. Hvor er hensynet til lokale prosesser og frivillighet hen? Vi har tidligere blitt forsikret om at inntektssystemet for kommunene ikke vil bli brukt som pressmiddel for å oppnå kommunesammenslåing. I brevet til kommunene sier statsråden: «Regjeringen vil imidlertid vurdere endringer som innebærer at inntektssystemet ikke i samme grad som i dag kompenserer for at små kommuner frivillig velger å stå alene.» Mener statsråden fortsatt at han med frimodighet kan si at kommunereformen skal bygge på frivillighet og lokale prosesser?(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
Da skal jeg stille et veldig kort spørsmål. Vil de vedtakene som da blir fattet etter de gode prosessene når lokalpolitikere har tatt ansvar, bli respektert av statsråden?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
Senterpartiet mener at kommunenes kostnad som vertskommune for mottak må fullfinansieres. En ekspertrapport fra 2013 viser at det er et gap på 70 pst. mellom de reelle kostnadene og vertskommunetilskuddet. Vertskommunetilskuddet har økt noe siden da, men det er på langt nær kostnadsdekning. Både i stortingsvedtaket om økte bevilgninger for 2015 og i tilleggsnummeret til statsbudsjettet for 2016 er det bevilget store penger til å styrke mottaksapparatet – UDI, politiet osv. – og det er bra. Men det brukes derimot svært lite penger til å dekke kommunenes kostnad. Senterpartiet foreslår i sitt alternative budsjett 250 mill. kr. Regjeringen er godt kjent med denne store underdekningen. En faktisk underdekning på rundt 70 pst. blir kompensert gjennom et økt tilskudd på 20 pst. Hva vil statsråden gjøre for at kommunen skal få et vertskommunetilskudd som står i forhold til kostnaden? Eller mener statsråden at det er naturlig at kommunens faktiske kostnad må dekkes gjennom reduksjon i andre kommunale oppgaver?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
Jeg registrerte at statsråden uttrykte bekymring over redusert kommunal vilje til å bosette enslige mindreårige asylsøkere. Det er en gruppe som mer enn noen andre trenger faste rammer og trygge forhold rundt seg, noe som asylmottakene i liten grad gir. Jeg mener det er dem som absolutt bør bosettes først. Kommunene er tydelige på hvorfor de i mindre grad makter å bosette enslige mindreårige, og de viser til at svært mange i denne gruppen trenger oppfølging gjennom barnevernstiltak. Det har tidligere vært en ordning som ga hundre prosent kostnadsrefusjon utover den kommunale egenandelen. Denne regjeringen har redusert refusjonssatsen til 80 pst., og istedenfor å øke går statsråden nå motsatt vei: Egenandelen øker og refusjonssatsen videreføres på 80 pst. Hvordan vil statsråden forsvare at regjeringen svekker kostnadsdekningen for barnevernstiltak til enslige mindreårige asylsøkere samtidig som hun sier at en av de store utfordringene i bosettingen er at enslige mindreårige blir sittende for lenge i mottak?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
Hvor er Senterpartiet? Jo, Senterpartiet er der de bestandig har vært. De er ikke interessert i sentralisering. De er interessert i bedre tjenester til innbyggerne i Norge. Vi er ikke interessert i strukturendringer for strukturendringenes skyld. Skal det være strukturendring, skal det være fordi det gir bedre tjenester til innbyggerne. Senterpartiet er ikke imot kommunesammenslåing, men Senterpartiet er imot tvangssammenslåing av kommuner – akkurat som vi har sagt hele tiden. Det er over 100 år siden vi gjorde noe med landegrensene i Norge, men jeg hører ikke rop om at vi er nødt til å gjøre noe med det bare fordi det er 100 år siden vi endret dem. Vi kan ikke gjøre endringer for endringenes skyld. Det må være et formål med det. Frank J. Jenssen har hatt en del leserinnlegg de siste dagene, der overskriften er: «Dommedag avlyst.» Der prøver han å tilbakevise min antydning om at regjeringen har fått panikk når det gjelder kommunereformen, og at det neste riset bak speilet overfor kommunene vil være å strupe økonomien i småkommuner. Selv om de nå fryser småkommunetilskuddet, er det mulig det ikke er småkommunetilskuddet de angriper, slik som jeg antydet. Ifølge komitéleder Njåstad er det basistilskuddet de vil fjerne. Det blir altså dobbelt så dramatisk som det jeg har antydet. Da synes jeg «Dommedag avlyst» er en lite presis overskrift. Regjeringen har bekreftet i dag at de vil fjerne tilskudd til kommuner som etter reformen er frivillig små, som de kaller det. Hvis kommunerammen blir redusert med 20 pst., er det ikke mye frivillighet igjen for disse kommunene. Min teori er at de to støttepartiene som vaker rundt sperregrensen, kanskje ikke vil støtte dette når det kommer til Stortinget, og at det ikke vil få flertall. Jeg tror de har behov for stemmene fra de små distriktskommunene når det kommer til valget i 2017, og at dette neppe vil få flertall her i salen. Statsråden har også bekreftet at noen kommuner bruker ressurser i utrengsmål, både økonomiske ressurser, administrative ressurser og politiske ressurser, for statsråden vil tvangssammenslå noen kommuner på tross av lokale vedtak om at kommunene selv ønsker å bestå som egen kommune. Jeg tror lokalpolitikerne vil se bort fra pisk og gulrot, og at de tør å stole på egne vurderinger. De vet at det er valg i 2017, og de vet at et eventuelt rød-grønt flertall i 2017 vil reversere slike overgrep mot lokaldemokratiet. Representanten Skjelstad vil jeg spørre: Disse 50 mill. kr som vil gi ca. 500 meter veg, skal binde sammen kommuner, og de skal binde sammen regioner. Jeg skulle gjerne ha et eksempel på et prosjekt som er avgjørende for om kommunene velger sammenslåing eller ikke, og som har en kostnadsramme i denne størrelsen.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-12:
Først vil jeg gjøre oppmerksom på at Senterpartiet kommer til å stemme for forslag nr. 18, fra SV. Senterpartiet finansierte i sitt alternative budsjett for 2015 vekstkommunetilskuddet med friske midler, så vi kommer til å stemme for forslag nr. 18. Representanten Njåstad sa her tidligere at det bare var Senterpartiet som skrek om de regionale utviklingsmidlene, og at alle andre var helt uinteresserte i dem. Da må jeg nesten få lov å sitere fra innstillingen, der bl.a. Venstre og Kristelig Folkeparti, regjeringens støttepartier, sier følgende: «merker seg at regjeringen i sitt forslag til statsbudsjett har foretatt et betydelig kutt på dette området. Flertallet vil advare sterkt imot å svekke de distriktspolitiske virkemidlene.» Det er altså ikke bare Senterpartiet som tror dette har virkning, og SSB sier at de regionale utviklingsmidlene er det mest effektive virkemiddelet for næringsutvikling. Jeg lurer også på om representanten Njåstad hørte dårlig etter da vi var rundt omkring på komitéreiser, for er det noe som virkelig har vært påpekt, er det mangelen på regionale utviklingsmidler.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-12:
Av og til lurer jeg på om jeg hører riktig når jeg hører Fremskrittspartiet snakke. Nå gjentok representanten Njåstad at det kommer mange flyktninger til Norge fordi noen har sendt ut signaler. Jeg må spørre om representanten har fått med seg at vi nå har verdens største flyktningkatastrofe etter annen verdenskrig, at den ikke foregår i Norge eller Europa, men i Syria og nærområdene, i Irak, Libya, Afghanistan, Somalia. Dette er folk som har flyktet fra krig fordi hjelpearbeidene i nærområdene og i flyktningleirene bryter sammen slik. Folk får ikke nok mat, og ungene får ikke skolegang, så de tvinges til å reise videre. Schengen-samarbeidet og det med Dublin-avtalen har brutt sammen, som SV har advart mot i over et år og bedt regjeringen om å gjøre noe med. Er det slik at representanten Njåstad ikke vet at dette har skjedd, og er det ikke da naturlig at det kommer flyktninger til Norge når de kommer inn i Europa og søker trygghet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-12:
SV får rom til en mye sterkere kommuneøkonomi enn det Høyre gjør, i tillegg til at vi bruker 7 mrd. kr mindre i oljepenger enn det Høyre gjør, og det gjør vi fordi vi prioriterer. Det er litt vanskelig å forstå hva det er representanten Jenssen sikter til når han sier at man er opptatt av nytt, verdiskapende næringsliv, når hans regjering faktisk subsidierer og bruker de store forskningspengene på oljeindustrien, som er forurensende, og som må trappes ned, mens fornybarindustrien har fått kutt i sine tilskudd. Men nå er det også slik at OECD anbefaler økt skatt for de rike og tiltak til utjamning. Noe av det skjer gjennom kommuneøkonomien, og noe av det viktigste er at det er nok penger til nok lærere i skolen, for det å sikre at alle barn får tilgang på god opplæring, blir sett og får styrket sin tro på seg sjøl, er viktig. Hvorfor mener Høyre at det er mindre viktig enn å fjerne arveavgiften, f.eks.?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-12:
Kristelig Folkeparti er jo et verdibasert parti. Det er derfor det er så vanskelig å forstå hvordan Kristelig Folkeparti kan støtte regjeringen og være med på et flyktningforlik som gjør integreringen vanskeligere. For det er det som er realiteten. De forslagene som handler om å hindre at folk som ikke har beskyttelsesbehov, skal komme hit, er det jo dundrende enighet om. Så når representanten Toskedal sier at han er veldig opptatt av god integrering, må jeg spørre hvorfor han da ikke støtter SVs forslag om en raskere bosettingsordning. Det er jo åpenbart viktig. Det andre er: Hvordan tenker Kristelig Folkeparti når f.eks. familiegjenforening skal bli vanskeligere? Er det noe vi vet, så er det jo at familier splittes i krig og på flukt. Er det slik at Kristelig Folkeparti nå har gått vekk fra sitt syn om at det er viktig at familier får lov til å være sammen, fordi de synes det er viktigere å være venner med Fremskrittspartiet og Høyre?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-12:
Det er et voldsomt sprik mellom Venstres alternative budsjett og det de er med på i regjering. Det ene er milliardstøtte på skatt og forskningsinnsats på olje og kuttene på trebasert forskning osv., på det vi skulle leve av i framtida, altså at man «køler» på med det vi må slutte med. Men det andre handler om integrering og innvandring. Der er Venstre rimelig langt fra det som er primærpolitikken. Man har også gått med på en avtale nå som strammer inn for dem som får beskyttelse og har krav på beskyttelse i Norge. Da lurer jeg på om representanten Skjelstad kan forklare hvordan det skal bli bedre integrering av at folk skal sitte lenger på mottak, at det skal være kutt i ytelsene, at flere skal ha midlertidig opphold, og at familiegjenforening skal bli veldig mye vanskeligere. Hvilke av disse punktene er det som skal sikre bedre integrering?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-12:
Det er sjelden jeg er så stolt av og glad for å være med i et parti som ikke strekker – for å si det sånn – de humanitære prinsippene når det er vanskelig. Noen går til og med så langt at man i en situasjon der jeg tror det ikke er ett land i verden som ville være med på å forsterke flyktningkonvensjonen, åpner for å reforhandle den. SV kommer til å legge fram en rekke forslag på gode integreringstiltak. Og hvis det er sånn at flertallet ønsker å oppføre seg så barnslig at man ikke vil se på de forslagene, så er det faktisk flertallets problem. Vi kommer til å delta i debatten, fremme forslag, og vi har vært med på alle de forslagene som har handlet om å håndtere det problemet at det kommer mange som ikke har beskyttelsesbehov. Men vi vil ikke være med på forslag som hemmer integreringen, der folk skal bli sittende enda lenger på mottak, der folk ikke skal få samlet familien sin, der folk skal få midlertidighet og bli fortalt fra dag én at nå skal du være her, snu hodet ditt, lær norsk og prøv å ta ansvar for eget liv.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-12:
Nei, det er det ikke. Det er en erkjennelse av at Norge er av de rikeste land i verden og bør innta en annen rolle enn det Norge har gjort nå, og som dessverre Kristelig Folkeparti har vært med på. Det er helt unødvendig å gå til det skritt å reforhandle FNs flyktningkonvensjon eller å gjøre integreringen for dem som får opphold i Norge, verre og vanskeligere. Det vil den enkelte tape på, og det vil samfunnet tape på. Det er en veldig underlig debatt dette. Vi legger fram forslag i Stortinget, og jeg regner med at det skal være en seriøs debatt over forslag som blir fremmet i Stortinget, at det ikke er sånn at hvis man ikke vil være med på forslag som svekker integreringen, så skal forslag som legges fram som bedrer integreringen, bli oversett. Jeg regner med en større seriøsitet fra partier som skal være med og styre dette landet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-12:
SV stoler så mye på lokalpolitikerne at vi mener de sjøl kan få lov til å bestemme om de vil slå seg sammen, og vi stoler også så mye på dem at vi mener de kan disponere i sum ca. 6 mrd. kr mer av totaløkonomien enn det regjeringen tydeligvis stoler på. Vi mener det er behov for mange flere lærere i skolen og barnehagelærere i barnehagene. Det trengs veldig mange flere ansatte i eldreomsorgen, for der blir folk syke av å slite seg ut, og eldre får ikke nok hjelp. Det trengs mange flere i barnevernet. Det trengs også penger til helsesøstre, og de må øremerkes slik at det faktisk blir helsesøstre og ikke asfalt av dem. Til slutt trenger kommunene nå 100 pst. dekning av utgiftene de har for å kunne bosette flyktninger. Tror kommunalministeren at kommunesektoren kan klare disse oppgavene uten at man nå sikrer at de får 100 pst. dekning av utgifter til flyktninger?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-12:
Jeg skjønner at statsråden ikke vil innrømme det alle andre ser, nemlig at regjeringen var altfor sein med å gjøre noe med det man måtte forstå ville komme, fordi det kom så mange asylsøkere til Norge. Det jeg skal spørre om, er innstrammingene i integreringspolitikken som nå er en del av avtalen. I ettertid har man sagt at først skal man gjøre noen innstramminger som ødelegger integreringspolitikken, og etterpå skal man ha en avtale for en integreringspolitikk. Men når det blir diskusjon rundt det, går representanter fra statsrådens parti ut og sier at vi kan ikke legge vekt på integrering, fordi alle som sitter på mottak nå, skal hjem. For eksempel har representanten Tybring-Gjedde vært ute og sagt det. Flere andre har antydet det samme. Representanten Kapur fra Høyre har også uttrykt irritasjon over integreringstiltak som kommer. Er det slik at statsråden deler det synspunktet at alle som nå sitter på mottak i Norge, skal ut?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-12:
Kommunene må få hundre prosent dekning av utgiftene sine for å bosette disse barna og ungdommene, ellers går det ikke. Det som er veldig bekymringsfullt, er at det kommer mange nå, og at de som er over 15 år, sitter på mottak der det er veldig få voksne. De fleste av disse er gutter, og det vi vet om gutter som ikke har noe særlig håp, og som mangler trygghet og tilhørighet i samfunnet, er jo at det ofte går dårlig. Hvis man ikke er en del av et godt fellesskap, blir man veldig lett del av et dårlig et, og er det noen som er gode på å integrere, så er det jo kriminelle. Dette er ungdommer som virkelig trenger voksne som kan passe på, høre på, trøste, formane, hente tilbake når en detter utpå, hjelpe en med å bearbeide det vonde og bygge sjølrespekt og alt det som trengs. Det er da det er så umulig å forstå at barneministeren åpner for at det skal være færre voksne som skal passe på noen av disse barna i framtida. Når vi vet at i dag kan én voksen ha ansvaret for 30 – hvordan tror ministeren at dette skal kunne gå bra?