Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2009-01-09:
La meg starte med å si at også jeg deler statsrådens oppfatning om at interpellanten hadde en konstruktiv inngang til problemstillingen. Så får en heller se hvordan avslutningen og utgangen blir. Interpellanten startet egentlig med å definere at det var behov for å få avklart om industrien skal vente på et såkalt myndighetsbestemt system, et politisk fastsatt system, eller et markedsbasert system. Jeg har bare lyst til å understreke når det gjelder akkurat det temaet, at det aldri har vært signalisert at vi skal ha et myndighetsbestemt system for industrien – tvert imot har vi veldig tydelig sagt fra om at vi har ønsket at det innenfor EØS-regelverket ble etablert en ordning hvor industrien fikk tilgang på kraft. Det har vært og er fremdeles vårt utgangspunkt i denne saken. Så er det lett å være enig i at den kraftforedlende industrien i vårt land står for en viktig andel av den samlede verdiskapingen som vi alle nyter godt av. Det har vært – og det er fremdeles, til tross for finanskrise – betydelige investeringer, og planer for investeringer, i den kraftforedlende industrien. Det er viktige posisjoner for framtiden som denne industrien innehar gjennom det. Derfor har det vært, og det er, grunnleggende viktig for Regjeringen å sikre den kraftforedlende industrien forutsigbare og gode rammebetingelser. Så er det faktisk også slik at i all hovedsak har denne type industri nettopp den tryggheten. Det er – til tross for at en har diskutert kraftbalansen i dette landet – i utgangspunktet god kraftbalanse, og den bedres gjennom de tiltakene som Regjeringen gjør. Det er muligheter for å inngå langsiktige, kommersielle kontrakter. De kunne kanskje ha vært enda bedre sett med industriens øyne. Vi har gode vilkår knyttet til nettleie for denne type industri, vi har fritak for eller reduksjon av elavgift for denne type industri, og vi har også forholdsvis gode støtteordninger hos Enova. 85 pst. av industrien har avtaler som er dekket. Det er ikke grunnlag for å si at de avtalene ikke er tilfredsstillende, tvert imot underbygger de viktig produksjon og viktige investeringer. Men at det foreligger utfordringer som, dersom de løses, vil bedre situasjonen, er utvilsomt riktig. Vi har heldigvis fått et bredere politisk engasjement for den kraftforedlende industrien i det siste, det er selvfølgelig positivt. Partier som tidligere viste til at markedet alene skulle avgjøre innholdet i framtidens kontrakter, ivrer nå for en mer aktiv politisk rolle. Det er selvfølgelig flott. Kanskje ikke fullt så flott var det at noen av de samme partiene gjennom behandling av hjemfallsinstituttet eller konsesjonssystemet var villige til å parkere det brede, offentlige eierskapet og kontrollen over elektrisitetsproduksjonen til fordel for private eiere. Veien videre nå handler om å opprettholde og eventuelt utvikle rammebetingelsene som fører til nye investeringer og riktige omstillinger. Et av tiltakene vil utvilsomt være etableringen av et innkjøpskonsortium. En slik modell – hvor staten kan være tilrettelegger og hvor én eller flere grupperinger av industribedrifter tar det kommersielle ansvaret ved etablering, anbudsrunde og tilrettelegging av modellen – er et godt spor for å løse noen av de utfordringene som er i et helt ordinært og åpent marked. Det er å styrke markedsposisjonen til den kraftintensive industrien. At statsråden nå slår fast at Regjeringen aktivt vil tilrettelegge for en slik modell, bl.a. gjennom en mulig tilskuddsordning som tilsvarer den franske skattemodellen for konsortium, er utvilsomt et viktig steg i riktig retning. I den modellen kan de som går inn i konsortiet, få avskrevet noen av de investeringene de gjør i forhold til modellen. I tillegg til dette har Regjeringen nå sendt på høring en sak hvor bl.a. industrien kan få adgang til å leie kraftproduksjon for en periode på 15 år. Det blir hevdet at 15 år ikke er langsiktig, men med utgangspunkt i systemet tror jeg det er et veldig godt utgangspunkt også for industrien. Ser man mulighetene som utleie kan gi sammen med et system for konsortium, vil det, etter mitt skjønn, være slik at mulighetene forsterkes vesentlig ut fra dagens situasjon. I tillegg har industribedriftene, på lik linje med andre investorer, mulighet til å inngå eierskap i kraftproduksjon med inntil en tredjedel. Som et siste virkemiddel har Regjeringen understreket at Statkraft også skal spille en rolle her. Samlet sett vil mulighetene og rammevilkårene gjennom det Regjeringen har gjort, og det den nå gjør, være slik at industrien fullt ut kan sikre seg konkurransedyktige vilkår i Norge. Med mitt «industrihjerte» har jeg god tro på framtiden med det utgangspunktet.