trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Helleland (Høyre), 2019-10-03:
Nå har jo utvalget nettopp lagt fram sin innstilling, men personlig har jeg vært veldig opptatt av dette i mange år. Jeg vokste opp i en skikkelig god kraftkommune som heter Ål, og jeg husker at ordføreren i Ål den gangen, som var Høyre-mann, ble angrepet på et årsmøte i Buskerud Høyre fordi kraftkommunene hadde så mye penger. Det var en delegat fra Lier Høyre – av alle ting – som angrep ham, og han svarte at hvis han hadde kunnet bytte vannkraften i Ål mot jordene i Lier, skulle han ha vurdert makebytte. Dette er altså en fordel kraftkommunene har fordi de har stilt sin natur til rådighet. Jeg mener at kraftkommunene, de kommunene i Norge som har gode kraftinntekter, bør få beholde disse. Hvordan det skal skje, hvordan den eksakte innretningen skal bli, skal jeg ikke ha noen meninger om, men jeg er skeptisk til voldsomme og brå omlegginger som vil frata norske distriktskommuner muligheten til å beholde sine inntekter.
Trond Helleland (Høyre), 2019-10-03:
Jeg tror jeg ga ganske tydelig uttrykk for hva jeg mener, i mitt forrige svar. Jeg har ikke noe partisvar på de utfordringene representanten Marit Arnstad tar opp, da utvalget nettopp har lagt fram sin innstilling. Men hovedpoenget mitt, som jeg tror også Høyre vil stå bak, er at de kommunene som i dag har solide, gode inntekter, basert på at de har stilt naturen sin til rådighet, også skal kunne beholde dem i framtiden. Jeg tror at det systemet vi har med konsesjonskraft, f.eks., er et godt system, og at det skal bli veldig vanskelig å overbevise oss om at vi skal endre det.
Trond Helleland (Høyre), 2019-10-03:
Jeg mener at premissene i spørsmålet er helt feil, for det høres ut som om norske kommuner har dårlig økonomi. Men denne regjeringen har jo nettopp satt en ny rekord: Det har aldri vært færre kommuner i ROBEK-registeret, altså i registeret over de kommunene som virkelig har dårlig råd. Så kommuneøkonomien i Norge har vært god, og den har blitt stadig bedre under denne regjeringen. Kommunene har et godt utgangpunkt for å kunne gi sine innbyggere gode velferdstjenester innenfor både skole og helse, og derfor mener jeg at det utgangspunktet denne regjeringen har gitt kommunene, er det aller beste.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Det er interessant at Jonas Gahr Støre startet med å prate om Einar Gerhardsen og tv-serien om ham. Før i tiden var Arbeiderpartiet et parti man kunne stole på i politikken og i inngåelsen av avtaler, men når det gjelder beredskapssenter har Arbeiderpartiet vinglet fram og tilbake, og når det gjelder nærpolitireformen har Arbeiderpartiet vinglet fram og tilbake. Og ikke minst, for kort tid siden vinglet Arbeiderpartiet også når det gjelder hva man mener om olje- og gassutviklingen i Norge, hvor Jonas Gahr Støre plutselig sier at vi ikke kan hente ut alle olje- og gassreservene i Norge. Jonas Gahr Støre ønsker å samarbeide med Miljøpartiet De Grønne, som ønsker å legge ned oljenæringen i løpet av de neste 15 årene. Det er da vanskelig å vite hva Arbeiderpartiet egentlig ønsker, og hvilke velferdsordninger Arbeiderpartiet ikke lenger vil ha, når man ønsker å ta bort den viktigste næringen, som skaper inntekter og verdier som gjør at vi kan gi gode velferdstjenester til innbyggerne i landet vårt.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Én ting er i hvert fall sikkert: Det er litt forskjell på representantene Slagsvold Vedums og Arnstads argumentasjon eller måte å argumentere på. Jeg mener Senterpartiet altfor lenge har fått lov til å svartmale utviklingen i distriktene, helt uten å forholde seg til fakta. Vet Senterpartiet at antallet heltidsbønder ble halvert med Senterpartiet i Landbruksdepartementet? Med Fremskrittspartiet i regjering har antallet heltidsbønder faktisk steget med nesten 5 pst. Vet Senterpartiet at bøndene har hatt en vesentlig bedre inntektsutvikling under oss enn med Senterpartiet i Landbruksdepartementet? Vet Senterpartiet at det under dem ble lagt ned i snitt 24 små grendeskoler per år, mens det har blitt lagt ned 11 per år under denne regjeringen? Vet Senterpartiet at det ble lagt ned akuttfunksjoner på fire sykehus under de rød-grønne, mot to under oss? Vet Senterpartiet at de la ned seks fødeavdelinger, mot to under denne regjeringen? Eller er dette noe Senterpartiet ikke vet, eller kanskje velger å overse, fordi det passer veldig dårlig inn i historiefortellingen deres, og hadde gjort at slagord som «nær folk», «ta hele Norge i bruk» og «se hele Norge» ville lyde både hult og ganske tvilsomt? Egentlig var det vel mer sentralisering med Senterpartiet i regjering enn med Fremskrittspartiet i regjering.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
For det første har jeg lyst til å si at dette er viktig, og at de som er innenfor pelsdyrnæringen, er mennesker som er i en vanskelig situasjon. Jeg har ikke tenkt å stå her og garantere, men jeg regner med at representanten fra Senterpartiet, som er enig med Fremskrittspartiet i utgangspunktet, vet at dette ikke var en sak Fremskrittspartiet ønsket å få flertall for. Det er altså sånn at når man inngår kompromisser for å få til en regjeringsplattform, får man noen gode saker og noen saker man ikke alltid er like enig i. For Fremskrittspartiet var dette ikke noe vi ønsket, på samme måte som Senterpartiet ikke ønsket at næringen skulle legges ned. Men vi har vært opptatt av – og Fremskrittspartiet jobber innover for dette – å få til en veldig god ordning for de menneskene som nå mister muligheten til å kunne fortsette å drive med pelsdyrhold.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Jeg var så giret på og regnet med at det var Senterpartiet at jeg bare dro på. Sånn hender det av og til at det er. Men Arbeiderpartiet har jo ønsket dette som Fremskrittspartiet ikke ønsket. Vi har ikke ønsket å legge ned denne næringen, men vi er opptatt av å finne gode løsninger, og det jobber vi med. Jeg ser at vår næringspolitiske talsperson er veldig opptatt av å sikre at man får på plass en god ordning som ivaretar dem som har drevet innenfor denne næringen, på en god måte.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Tusen takk for spørsmålet. Fremskrittspartiet har ikke satt noe beløp, som representanten tar opp når det gjelder Høyre. Fremskrittspartiet er opptatt av at vi skal sikre gode helsetjenester til alle innbyggerne våre i hele landet. Derfor er vi opptatt av og jobber for å styrke helsebudsjettene for å få en god sykehusøkonomi og gode tjenester. Og det aller viktigste er faktisk å sikre tjenester til alle innbyggerne. Så er det jo morsomt at et parti som har lagt ned flere fødeavdelinger og flere fødestuer, nå i opposisjon plutselig ønsker å bruke mer penger enn de gjorde da de satt i posisjon og la ned disse tjenestene.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Det var herlig at jeg nå får lov til å prate om samferdsel. Vi bygger faktisk jernbane i et enormt tempo, langt mer enn de rød-grønne gjorde for åtte år siden og i løpet av de åtte årene de satt i regjering. Og vi bygger motorveier i et langt større tempo enn det de gjorde – 75 pst. mer til samferdsel, det er fantastisk herlig. Og det kommer ny teknologi. Over 50 pst. av alle biler som ble solgt i september, var elbiler. Det burde virkelig røre representanten Nævra å se at her gjør man ting som ivaretar det han står for, samtidig som det ivaretar det jeg er opptatt av, nemlig trafikksikkerheten, sørge for sikre, trygge veier, sørge for at folk kommer raskt og effektivt fram, at vi har tog som går og kommer når de skal – ikke sånn som det var i de åtte årene med en rød-grønn regjering. Da var det masse forsinkelser, masse problemer med jernbanen. Nå har vi kjempetrøkk, og det er altså 75 pst. mer til samferdsel. Det betyr at da kommer jernbanen til å gå, og vi får skikkelig gode motorveier som er trafikksikre og gode for folk.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-10-03:
Et velorganisert arbeidsliv er forutsetningen for et trygt familieliv. Fagorganiseringen må derfor fremmes, og respekten for praktiske yrker må økes. De sakker nå akterut økonomisk, og dette må snus. Fri arbeidsinnvandring som følge av EØS-avtalen, med dyktige folk fra Øst-Europa som er vant til høy arbeidsledighet og dårlig lønn, legger derfor nå grunnlaget for at det går nedover med arbeidsvilkårene i en rekke bransjer. Det gjelder fagfolk som murere, malere, sveisere, husdyrbrukere, fiskefagarbeidere, langtransportsjåfører, kabinansatte, hotell og restaurant, handel og service, og jeg kunne nevnt mange, mange flere. Dette er store, avgjørende yrkesgrupper som drifter og bygger Norge hver dag. Arbeiderpartiet sier at de vil utnytte handlingsrommet i EØS-avtalen. Vil Arbeiderpartiets leder ta initiativ til å få regulert den frie arbeidsinnvandringen fra EØS-området utenfor Norden for å bedre lønns- og arbeidsvilkår for vanlige arbeidsfolk i Norge?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-10-03:
Nav fungerer svært dårlig for våre naboer som trenger Navs hjelp. Poenget med Nav var ifølge Arbeiderpartiets Bjarne Håkon Hanssen én dør inn til arbeidsformidling, trygdekontor og sosialkontor. Hvorfor det? Jo, fordi folk skulle erfare at systemet skulle se hele mennesket – helheten var poenget. Hva er så virkeligheten i kommuner og bydeler? Døra til Nav er mer lukket. Om døra er åpen, er det færre folk ved skranken. De som er der, er ikke de mest erfarne, men derimot mange nyutdannede i 20-årene. Folk mottar beskjeder i korte telefonsamtaler om å henvende seg hit og dit. Konsekvens: Saksmengden blir ofte enorm – jeg understreker enorm – før det etter mange måneder blir truffet et vedtak. Mitt spørsmål er: Er statsråden enig i at det er behov for å gjøre endringer i tråd med intensjonen om én dør inn i Nav-reformen, hvor det bør være langt flere erfarne fagfolk hos Nav i kommuner og i bydeler – fagfolk som skal ta ansvar og ha myndighet til å ta beslutninger i alle saker som ikke gir varige ytelser?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-10-03:
Vi har en grunnleggende ulik virkelighetsforståelse av hvordan Nav fungerer for de menneskene som trenger det mest. Dette er et av Stortingets store problemer: Hvis den ulike virkelighetsforståelsen nå får lov til å fortsette, blir det meget alvorlig for de av våre medborgere som virkelig har behov for hjelp. Statsråden sier gjentatte ganger at en skal stramme inn på ordninger, en skal spare penger, og så kommer hele tida mantraet: En skal sette inn nye tiltak for å få dem raskere i jobb. Hele tida skal det settes inn nye tiltak. Vi som er rundt, erfarer at tiltakene som settes inn, ikke fungerer. Når er statsråden da villig til å sette inn folk i førstelinja, erfarne folk i førstelinja, gi dem myndighet, og gi dem økonomiske virkemidler så de kan løse jobben sin?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-10-03:
Domstolkommisjonen fikk mandat på 16 medlemmer, bestemt av regjeringa i august 2017. Senere ga regjeringa tilleggsmandat om at tingrettenes barnesaker skulle samles ved noen få tingretter. Forslag til representasjon fra mindre tingretter og jordskifteretter hvor ledelsen kunne ha andre meninger, ble avvist. Derimot ble Domstoladministrasjonens direktør, Sven Marius Urke, medlem – direktøren som allerede for to år siden fortalte at det som regel burde være bare én tingrett og sorenskriver i hvert fylke, direktøren som systematisk har årelatt de mindre tingrettene og jordskifterettene når det gjelder bemanning, ledelse og moderne utstyrsbevilgning, slik at de forvitrer, direktøren som er styrt av et styre oppnevnt av regjeringa, direktøren som ikke kan drive Domstoladministrasjonen på tvers av regjeringas vilje. Det er derfor ikke overraskende at Domstoladministrasjonen enstemmig kom fram til en plan som ødelegger en 400 år gammel tradisjon. Støtter Fremskrittspartiets stortingsgruppe regjeringas framgangsmåte med mandat, tilleggsmandat og medlem som gir et slikt forhåndsavklart resultat?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-10-03:
Jeg forstår at et sånt forhåndsavklart resultat er greit. Mitt neste spørsmål gjelder politireformen. Det er kommet et 50 sider langt notat fra dem som jobber i politiet i Sør-Øst. Det ble overlevert til statsråden i sommer. Der står det at politiet teller det som kan telles, men ikke det som teller – meget betegnende for utviklingen. Tretti saker med kjent gjerningsmann blir henlagt, operasjonssentralene når en ikke fram til, og én operasjonssentral i Sør-Øst blir dyrere enn fire, som vi hadde før. Mitt spørsmål er: Fremskrittspartiets sjel var tidligere å lytte til folk. Hvorfor sliter regjeringsdeltakelsen ned den gode egenskapen ved det tidligere Fremskrittspartiet?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-10-03:
I går ble det sagt fra regjeringa at i den kommende helse- og sjukehusplanen skulle en erstatte «parter» med «partnere» i samspillet mellom stat og kommune. Det er imidlertid liten grunn til å tro på det når vi ser hva som skjer på Nordmøre og i Kristiansund. Det er full konflikt mellom statsråd Høie og alle de ni ordførerne på Nordmøre. Og det sprer seg til Sunnmøre. Ordførerne kan ikke akseptere de økonomiske innstrammingene. Fagfolk reagerer mot faglig svekkelse av tilbudene. Konsekvensene er at arbeidslysten svekkes, og ledelsen i helseforetakene får det enda vanskeligere med å utøve sitt lederskap fordi de har ordførerne og de folkevalgte i stor grad mot seg. Det trengs derfor en endring, det trengs tillit, og det kan gjøres ved at de offentlige representantene i helseforetaket blir valgt av og blant fylkesstyrets medlemmer og dermed også kan avsettes ved kommende fylkestingsvalg. Mitt spørsmål er: Vil statsråden støtte en slik endring, slik at en i praksis kan få til samspillet mellom foretak og kommune?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-10-03:
Det hadde vært en stor fordel om statsråden leste det Senterpartiet skriver, og lyttet til det jeg nå sier. Senterpartiet har ikke noe forslag om at sjukehusene skal tilbake til fylkeskommunene. Staten skal fortsatt være eier. De som imidlertid skal stå for Stortingets og statsrådens vilje i foretaket, skal være valgt av og blant fylkestingets medlemmer. Dermed må de operere innenfor Stortingets vedtak, samtidig som de skal gjennomføre folkeviljen. Dermed vil en få ansvarliggjorte styrer som kan samspille med kommunenes ansvarlige ledere. Det er forslaget, og det er det statsråden nå avviser uten engang å lytte og sette seg inn i hva som er Senterpartiets forslag.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
I likhet med representanten Gahr Støre savnet jeg i går klimaambisjonene til regjeringen. I forrige uke deltok regjeringen på klimatoppmøtet i regi av FNs generalsekretær. Hans mål var å få inn løfter om større utslippskutt i kampen mot klimakrisen fra rike land. Regjeringen hadde ingenting nytt å komme med. Jeg skal ikke være den som står her og påstår at Arbeiderpartiet har all verdens å skryte av i så måte. Men kanskje kan vi håpe på et taktskifte når Gahr Støre nå etterlyser større klimaambisjoner fra regjeringen. Så da er mitt spørsmål: Hvilke økte ambisjoner mener Gahr Støre og Arbeiderpartiet at Norge bør ha i kampen mot klimakrisen? Hvor store kutt skal vi ta innen 2030? Og er Arbeiderpartiet villig til å stanse åpningen av nye oljefelt?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Vi fikk en veldig god beskrivelse av klimautfordringene fra representanten Westgaard-Halle, og jeg var selv til stede på Svalbard sammen med representanten i forrige uke for å se dette. Hvis vi spoler tilbake noen måneder: I sommer gjorde klima- og miljøminister Ola Elvestuen et intervju med avisen Dagbladet, hvor han gikk inn for å kutte norske utslipp av klimagasser med 90–95 pst. innen midten av dette århundret. Dette skulle ifølge klima- og miljøministeren gjøres uten kvotekjøp. Fremskrittspartiets miljøpolitiske talsperson, Terje Halleland, var raskt ute og kunne ikke forstå hvor Elvestuen hadde dette fra, og kort tid etter gikk også statsministeren ut og skjøt ned målsettingene fra Elvestuen. Mitt spørsmål til Westgaard-Halle er: Er representanten mest enig med klima- og miljøministeren eller statsministeren i dette spørsmålet?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
La oss se ett år tilbake, da Stortinget også var samlet til trontaledebatt, den gang Greta Thunberg bare var et navn kun de ivrigste klimaaktivistene hadde hørt om. Det føles som en evighet siden. På ett år har en bølge skyllet over verden, en bølge av håp, en bølge av unge klimastreikere som krever handling, som er redde, redde for sin egen framtid – med god grunn. Men samtidig vet de at vi kan, hvis vi vil. Vi vet hva som skal til. Teknologien er her. Det er som tidligere statsminister Jens Stoltenberg sa da han lanserte Norges initiativ for å bevare regnskogen i desember 2007, at teknologien for å redde regnskogen er kjent. Teknologien for å la et tre stå, den har vi, det er bare å legge ned øksa. Teknologien for å la fossil energi bli liggende i bakken, er her allerede, den også. Det er bare å la være å sette oljeborene i nye hull. Det er nok nå. Hver eneste nye rapport som kommer fra klimaforskerne, er egnet til å ta håpet fra enhver. Men det er da de klimastreikende elevene kommer med sine plakater, sine opptog og sine brøl. Håpet Greta Thunberg gir oss, vil bli stående som en milepæl i verdenshistorien, på linje med Rosa Parks, den svarte dama som i 1955 nektet å gi fra seg sitt sete til en hvit mann på bussen i Montgomery i Alabama, på linje med Steve Biko, den svarte antiapartheidaktivisten. Sammen med disse står Greta Thunberg og hennes millioner av klimastreikende elever. De som ikke står der, er alle de middelaldrende menn – for la oss innrømme det, det er sinte menn – som av en eller annen grunn har funnet ut at deres bidrag til verdens framgang skal være å æreskjelle en svensk tenåring. Når farer truer, samler nasjoner seg, de samler seg til felles kamp. Det er det vi må gjøre, samle oss til felles kamp for vår felles framtid. Klimakrisen er vår felles utfordring, og vi kan best løse den i fellesskap. Derfor er mitt ønske at regjeringen kommer til Stortinget med et forslag om hvordan vi kan samle oss til felles kamp om en grønn, ny deal – en grønn, ny deal for miljø, for rettferdighet, for arbeidsplasser og for vår felles framtid.
Guri Melby (Venstre), 2019-10-03:
I kjent stil stempler Gahr Støre regjeringen som usosial og anklager den for manglende handlekraft i møte med sosiale ulikheter. Men Arbeiderpartiets utfordring er jo at de ikke evner å prioritere, og særlig ser vi dette når det kommer til barn og unge. Der Arbeiderpartiet prioriterer universelle tiltak, som har en høy prislapp, og som først og fremst kommer familier som allerede har god råd, til gode, prioriterer Venstre og regjeringen dem som trenger det mest. Ett eksempel er milliardløftet fra valgkampen om gratis skolemat til absolutt alle. Et annet eksempel er når Arbeiderpartiet har gått hardt ut og kritisert regjeringen for å øke maksprisen i barnehage med en femtilapp, samtidig som de har vært kritiske til ordningen med gratis kjernetid for dem med dårligst råd – dette på tross av at vi vet at sistnevnte ordning er utrolig viktig for de barna som kanskje aller mest trenger å komme inn i barnehage. Mitt spørsmål til Jonas Gahr Støre er: Mener Arbeiderpartiet at det å prioritere mer til dem som trenger det mest, som gratis kjernetid til lavinntektsfamilier, er usosialt og bør avvikles?
Guri Melby (Venstre), 2019-10-03:
I talen sin var representanten Bastholm inne på hvor viktig oljepolitikken er for å redusere klimagassutslipp i Norge. Og fram til nå har Miljøpartiet De Grønne hatt som et hovedkrav for å støtte en regjering at det ikke åpnes for mer leting og utvinning av olje og gass på sokkelen, noe som innebærer en stans i åpning av nye olje- og gassfelt samt en utfasing av petroleumsvirksomheten i løpet av 15 år. Etter lokalvalget har Une Bastholm åpnet for forhandlinger om dette oljeultimatumet, og hennes vararepresentant, Per Espen Stoknes, mener at partiet skal gå vekk fra sitt nåværende oljestandpunkt. Jeg mener derfor det er behov for en avklaring av hva som er Miljøpartiet De Grønnes standpunkt. Vil Miljøpartiet De Grønne stoppe all oljeleting nå og utfase all petroleumsvirksomhet i løpet av 15 år? Kan Bastholm garantere at Miljøpartiet De Grønne ikke vil sitte i eller støtte en regjering som åpner nye olje- og gassfelt, og som ikke setter en sluttdato for norsk petroleumsvirksomhet?
Guri Melby (Venstre), 2019-10-03:
Takk for spørsmålet. Det var fint å få anledning til å snakke om et annet veldig viktig tema, nemlig miljø og ikke minst tilgangen på energi. Nå er jeg egentlig tilhenger av at vi ikke forhåndskonkluderer på rapporter som legges fram, og bare lanserer det i et replikkordskifte her i Stortinget, men at vi faktisk går grundig igjennom den typen rapporter, ser på forslagene og tar det alvorlig. Jeg skjønner veldig godt at de kommunene som i dag er avhengig av disse inntektene, frykter hva som skal skje. Det er kommuner som absolutt føler at de trenger en slags kompensasjon for at de har bidratt til å gi oss energi. Samtidig har jeg forstått at en del av begrunnelsen for disse endringene bl.a. er at vi har et skatteregime i dag som hindrer innovasjon, og som hindrer at vi f.eks. utnytter disse kraftanleggene og får mer kraft igjen for de investeringene som faktisk er gjort. Det er viktig at vi greier å ta inn over oss disse nyansene også, at vi greier å finne løsninger som både sikrer inntekter til kommuner som gir oss ren kraft, og også sikrer ren kraft i framtiden.
Guri Melby (Venstre), 2019-10-03:
Nok en gang takker jeg for anledningen til å få løftet fram et annet viktig tema. Jeg må bare innrømme at noe av det jeg er mest stolt over at Venstre har vært med på gjennom de seks årene vi har hatt innflytelse over statsbudsjettene, er at vi har fått et historisk stort løft for studentene. I løpet av de åtte rød-grønne årene hadde vi tre partier som satt sammen i regjering som alle var enige om at vi trengte å øke studiestøtten, men som aldri greide å få det til. Etter at Venstre kom til makta, har vi greid å få til elleve måneders studiestøtte – et løfte vi ga til studentene før vi gikk inn i regjering, og som vi faktisk greier å innfri. Det er egentlig første gang vi har fått til et skikkelig løft for studentøkonomien siden Kristin Clemet var statsråd. Studentboliger har vi også en historisk sett sterk satsing på – en mye sterkere utbygging enn da Arbeiderpartiet satt i regjering. Utfordringen vår nå er å sikre at samskipnadene faktisk får bygd de boligene som vi har satt av penger til. Vi er selvsagt klare for å bevilge mer dersom de greier å få opp farta både på planlegging og utbygging lokalt.
Guri Melby (Venstre), 2019-10-03:
Jeg må starte med å si at jeg ikke kjenner meg igjen i virkelighetsbeskrivelsen til representanten Sandberg, verken når det gjelder måten hun stempler regjeringen på, eller den jobben vi gjør for studenter og for studentpolitikken. Det som har vært studentenes tydeligste krav i alle år jeg har vært aktiv politiker, har vært å øke studiestøtten, få elleve måneders studiestøtte, og få opp farta på studentboliger. Begge de kravene har regjeringen innfridd – og vel så det. Så tok hun opp et veldig viktig tema som handler om studenters psykiske helse. Det er også et tema som regjeringen har – og jeg vet at statsråden har det – stor oppmerksomhet på, og man har gjennomført en rekke tiltak. Jeg tror faktisk ikke at det første vi trenger nå, er enda en ny undersøkelse som forteller oss hvordan situasjonen er, men at vi trenger tiltak som styrker samskipnadenes rolle, som styrker kommunehelsetjenesten der disse studentene faktisk bor, som gjør at de får hjelp når de trenger det, der de trenger det.
Guri Melby (Venstre), 2019-10-03:
Takk for spørsmålet. De siste årene har jeg brukt mye tid på å reise til skoler rundt omkring i hele landet, og det er ingen tvil om at det å utdanne nok og gode lærere, og å få dem til alle kommuner i hele landet, er en av de største utfordringene vi står overfor. Det er en utfordring som vi jobber systematisk med. Vi har bl.a. opprettet flere studieplasser innenfor lærerutdanning, og vi gir f.eks. mange goder til dem som ønsker å studere i Nord-Norge. Det har gitt resultater, i og med at vi har rekordhøy søkning til lærerutdanningen, noe som vil gi oss bedre tilgang på kvalifiserte lærere i tiden framover. Når det gjelder Nord universitet, er jeg helt på linje med min egen statsråd: Dette er innenfor universitetenes mandat å bestemme. Jeg har faktisk tillit til at de aller best kan greie å dimensjonere tilbudet, at de kan bestemme akkurat hvor man skal ha et studiested og ikke. Jeg tror at hvis vi begynner å rokke ved det, er vi ute på en veldig farlig galei, og det ville ha vært interessant ved en senere anledning å høre hva representanten generelt tenker om det.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Representanten Helleland bruker i innlegget sitt mykje tid på å snakka om politikken til alle dei andre partia, eller i alle fall på betraktningane sine om kva politikken deira er, så eg har no tenkt å gje han moglegheita til å snakka om Høgres politikk. Eg registrerer at ein i Høgre er meir oppteken av å snakka om fallande registrert arbeidsløyse enn om delen folk i jobb, for samanlikna med same tid i 2008 er delen folk i jobb lågare no enn han var då. Det er ein reduksjon som ikkje har ei opplagd forklaring – sjølv om befolkninga har vorte eldre, har det likevel vorte fleire med utdanning, pensjonsreforma har begynt å verka, det har vore arbeidsinnvandring til landet. Ein sånn nedgang i delen folk i jobb burde me derfor ikkje sett. Det er noko som har mykje å seia for folk sine moglegheiter, og det har betyding for verdiskapinga til landet. Eg lurar veldig på kva som er representanten Helleland si forklaring på at delen folk i jobb, samanlikna med ti år før finanskrisa, faktisk har gått ned.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Eg vil minna representanten om at eg stiller eit heilt upolemisk spørsmål. Eg stiller rett og slett berre spørsmål om kva som er representanten Helleland si forklaring på at delen folk i jobb, samanlikna med ti år før finanskrisa, faktisk har gått ned. Eg vil gjerne ha svar på det, for når ein ser på trendveksten, er det sånn at anten ein spør Finansdepartementet eller ein spør Noregs Bank, er dei i alle fall heilt einige om at den underliggjande tendensen her er at ein ikkje har klart å få delen folk i jobb opp. Representanten Helleland gjer akkurat det som eg påpeikte i mitt spørsmål, han går over til å snakka om arbeidsløyse heller enn å snakka om delen folk i jobb. Men det er jo delen folk i jobb som har betyding for verdiskapinga til landet, og det har betyding for om me klarer å finansiere velferda no, og for dei neste generasjonane. Kvifor har det vorte sånn? Eg stiller spørsmålet mitt på ny.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Det som har skjedd, er at delen folk i jobb ser ut til å ha stabilisert seg på eit visst nivå, og han ser altså ut til å ha stabilisert seg på eit lågare nivå enn tidlegare. Det eg er ute etter å avdekkja, er om dette rett og slett er noko som regjeringa lener seg på og er fornøgd med. Etter alt å døma ser det ut til at representanten Helleland er det, når alt han har å koma med, er å leggja fram ein del tiltak som han meiner ikkje har fungert, men ingen forklaringar på kvifor det har vorte sånn, og ingen uttrykk for at ein har høgare ambisjonar enn det ein ser i dag. For representanten Helleland meiner tydelegvis at det å samanlikna med ti år før finanskrisa, ikkje er relevant, når representanten Helleland seier at me berre har funne eit referansepunkt som ligg ti år tilbake i tid, som om det er eit slags tilfeldig tidspunkt. Poenget er at ein har sett at sysselsetjingsdelen har stabilisert seg på eit lågare nivå. Arbeidarpartiet er ikkje fornøgd med det. Kvifor meiner representanten Helleland at dette har skjedd?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Representanten Limi brukte ein del tid i innlegget sitt på å snakka om reformer, bl.a. politireforma, og han uttrykte iallfall ein grad av skuffelse over at Arbeidarpartiet ikkje lenger kan stilla seg bak den måten som regjeringa har valt å gjennomføra ho på. Eg må jo seia at regjeringa burde gjennomført politireforma i tråd med avtalen. Dei har vist seg å vera upålitelege når ein set seg ned og forhandlar med dei. Eg var den som forhandla den på vegner av Arbeidarpartiet. Eg veit ikkje om det er evna deira til å gjennomføra reforma det skortar på, eller om dei interne ueinigheitene i regjeringa gjer at dei rett og slett ikkje får til å gjera det som skal til. For eksempel var ein av dei tinga som me vart einige om då me forhandla om politireform, at ein skulle sørgja for at innbyggjarane i dei ulike lokalsamfunna, i kommunane, skulle få eit løfte om kva slags politikraft som skulle vera til stades i deira lokalsamfunn. Det skulle utviklast eit løfte til innbyggjarane. Det har ein ikkje gjort. Kvifor har ein ikkje gjort det?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Representanten svarte ikkje på det eg spurde om. Eg stilte eit heilt konkret spørsmål: I forliket om politireform står det at ein skal utvikla eit løfte til innbyggjarane, at politidistrikta skal setja seg ned med kommunane og gjera det. Det har ein ikkje gjort. Kvifor har ein ikkje gjort det?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Eg har ikkje etterlyst «en løpende dialog», eg har etterlyst eit løfte til innbyggjarane. Eg berre konstaterer at regjeringspartia spring frå dei løfta dei eigentleg skulle gje. Eg legg vel eigentleg til grunn med desse svara at eg ikkje kjem til å få fleire svar om politireforma, så eg vil gjerne følgja opp med eit spørsmål knytt til korleis veksten i Noreg utviklar seg. Representanten Limi snakka nemleg i innlegget sitt om at ein ønskjer å byggja landet. Det ein ser, er at dei tre bransjane som bidreg mest til sysselsetjingsauken akkurat no, er bygg og anlegg, industri og forretningsmessig tenesteyting, og akkurat der er det i all hovudsak snakk om at auken er innleigd utanlandsk arbeidskraft som er i Noreg i berre seks månader eller mindre. Spørsmålet mitt er ganske enkelt: Korleis har Framstegspartiet tenkt å få ned talet på innleigd utanlandsk arbeidskraft på korttidsopphald, for dette er jo ikkje bra for verdiskapinga i Noreg. Det vil svekkja produktivitetsveksten vår på sikt.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Eg er einig i at sysselsetjingsdelen har gått svakt oppover dei siste åra, men eg deler ikkje synet til representanten Asheim på at 2008 ikkje er eit relevant samanlikningsgrunnlag. Det var eit tidspunkt der økonomien i landet gjekk godt. No er me tilbake i ein situasjon der økonomien i landet går godt. Då må ein kunna forventa at ein større del av befolkninga er i jobb, altså at ein bruker dei gode tidene til å skapa rom for at fleire personar som kan vera i jobb, faktisk er i jobb. Eg støttar meg òg til det Finansdepartementet og Noregs Bank gjev uttrykk for begge to, nemleg at den underliggjande produktivitetsveksten er berekna til å liggja ganske mykje lågare enn før finanskrisa, at han faktisk er nær sagt halvert. Eg reknar med at representanten skal følgja opp med eit nytt spørsmål, så eg er nysgjerrig på om han er einig med Finansdepartementet og Noregs Bank i akkurat dette.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Me kan slå fast at me ikkje er einige om det er relevant å samanlikna med 2008 eller ikkje. Det er mitt syn at det er relevant, for det var eit tidspunkt då økonomien gjekk godt. Når me òg slår fast at økonomien går godt no, er det naturleg å forventa at ein klarer å få fleire i jobb. Det får høgreregjeringa ikkje til. Det eg òg er opptatt av, er å sjå kva som er trendane akkurat no. Kva er trendane og utviklingstrekka? Utviklingstrekka er dessverre godt beskrivne av Finansdepartementet og Noregs Bank når dei slår fast at ein ligg mykje lågare enn før finanskrisa, og at ein nær sagt har halvert produktivitetsveksten. Dette skulle eg ønskja at høgreregjeringa tok innover seg, men eg berre registrerer at måten dei har møtt desse spørsmåla på – både Trond Helleland og Henrik Asheim – viser at dei ikkje synest dette er alvorleg. Det synest Arbeidarpartiet.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Det at Arbeidarpartiet i mange kommunar har vist seg å vera ein føretrekt samarbeidspartnar, slik at ein har klart å etablera eit fellesskap på tvers av parti, der me kan føra ein politikk for vanlege folk, for lønsmottakarar, er eg glad for å stadfesta, sjølv om me ikkje oppnådde det valresultatet me håpa på og strekte oss etter. Når det gjeld velferdsprofitørar, slik representanten her viser til, er Arbeidarpartiet oppteke av at felles velferd i størst mogleg grad skal vera på felles hender. Det handlar òg om at me ikkje ønskjer eit frislepp av private, kommersielle aktørar som kan sko seg på vanlege folks skattepengar. Det er det som vil vera realiteten i politikken til Høgre og Framstegspartiet, slik dei sjølv beskriv han i sin eigen plattform. Dei seier at ein skal sjå til det dei gjer i Sverige. Der har dei valt å ha ein fri etableringsrett for private aktørar innanfor eldreomsorga. Det ønskjer ikkje Arbeidarpartiet.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Me er opptekne av at distrikta våre skal vera levande, at det skal vera vekst og verdiskaping der. Det handlar om å leggja til rette for ein differensiert bruksstruktur innanfor landbruket, slik at ein både har små og store gardar, men at ein har grunnlag for drift likevel. Me ønskjer òg å sørgja for at det er grunnlag for industriutvikling i alle delar av landet vårt ved at ein tek naturressursane i bruk. Når det gjeld spørsmålet frå representanten om rovdyrpolitikken, vil me sjølvsagt ha kontakt med Senterpartiet om det. Men det som er viktig for oss, er at ein klarer å ha ei balansert tilnærming til dette spørsmålet. Det opplever me at regjeringa ikkje har. Og det gjer at det er viktig for Arbeidarpartiet å ta opp denne saka på vegner av dei som opplever rovdyrproblematikken på nært hald.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-10-03:
Representanten Helleland var veldig opptatt av næringsliv og industri. Et av de virkelige industrielle eventyrene i Norge er jo utviklingen av vannkraften. Det baserer seg særlig på at vi klarte å sikre et nasjonalt, offentlig eierskap, og at vi har hatt mange kloke og gode hjerner som har jobbet med det. Det baserer seg også på muliggjøringen av vannkraftutbyggingen rett og slett fordi en andel av verdiskapingen har kunnet bli liggende igjen i lokalsamfunnene. Det har vært en form for samfunnskontrakt mellom storsamfunnet og de lokale, kommunene. Nå er det et utvalg som foreslår dette fjernet. Senterpartiet mener at det er både historieløst og virkelighetsfjernt å oppheve ordninger som lovfester kommunenes rettmessige krav på en andel av verdiskapingen fra vannkraften. Hva mener Høyre om utvalgets forslag?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-10-03:
Det ante meg at representanten Helleland kanskje ville gi et svar i den retning. Det skal bli spennende å se om også Høyre beveger seg i den retningen. I så fall vil jo dette utvalgets innstilling ganske raskt kunne legges død. En av de tingene som blir sagt av utvalget, er at man kan konvertere disse lovbestemte ordningene om konsesjonskraft og konsesjonsavgift over til inntektssystemet, altså kompensere kraftkommunene gjennom inntektssystemet i stedet. Synes Høyre det er en vei å gå for å erstatte dagens konsesjonskraft og konsesjonsavgift, eller er man enig med kraftkommunene, som synes at det er et eventyr og en løsning som neppe vil være verken hensiktsmessig, fornuftig eller solid for kraftkommunenes del?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-10-03:
Sjølsagt flytter folk på seg. Ungdommer flytter ut og utdanner seg, noen flytter hjem, og noen finner noen å gifte seg med og flytter en annen plass. Det er ikke det vi snakker om her. Det vi snakker om, er denne regjeringens planlagte endringer i offentlig sektor, der de gjennomfører strukturreform etter strukturreform, og der det eneste målet er å sentralisere statlige tjenester. Det er det vi snakker om her. Domstolkommisjonen er det siste eksemplet i rekken. Domstolkommisjonen foreslår uten unntak å sentralisere de nye tingrettene til de største byene. Hundrevis av statlige arbeidsplasser skal fjernes fra de ulike fylkene og skal inn til de store byene. Det er det vi snakker om – den planlagte strukturendringen og sentraliseringen som denne regjeringen har gjennomført nå i løpet av seks år, og som Senterpartiet har påpekt hver eneste gang. Vårt svar på det er nærhet. Vi mener at det fortsatt skal være nærhet til folk når det gjelder offentlige tjenester. Og vi mener at når det gjelder kommunereform og regionreform, må det være frivillighet som ligger i bunnen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-10-03:
Noen ganger når jeg får replikker fra Høyre, lurer jeg på om Høyre egentlig forstår hva Senterpartiet snakker om. Det er mulig de ikke gjør det. I valgkampen traff jeg en næringslivsleder fra Møre-kanten, og han sa til meg: Jeg er enig med dere i Senterpartiet, og grunnen til at jeg er det, er at vi som driver næringsliv ute i distriktene, skjønner at vi er avhengig av offentlig sektor. Offentlig sektor og næringsliv må begge utvikles i vårt område for at det skal fungere godt. Man kan ikke bygge ned offentlig sektor. Det er hans grep om det, og jeg håper man lytter mer til næringslivsledere ute i distriktene når de betoner akkurat det. Når det så gjelder arealpolitikken i distriktene, mener Senterpartiet at kommunene skal ha mer grep om lovverk og slike ting, og vi har fulgt Høyre i veldig mange forslag om akkurat det. Det Trellevik tar fram her, er ett lite forslag der vi hadde litt ulikt syn, men i mange andre saker når det gjelder akkurat dette, har vi faktisk støttet Høyre.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-10-03:
Vi er jo forskjellige personer, så det er ulikheter mellom meg og Trygve Slagsvold Vedum, akkurat som Bård Hoksrud heller ikke er så lik Siv Jensen, i og for seg. Det får vi nå akseptere, at vi har litt ulik form og litt ulik måte å se ut på. Det Senterpartiet har vært opptatt av når det gjelder sentralisering, er den planlagte og systematiske sentraliseringen som denne regjeringen har satt i gang. Det er klart vi alle ser at det skjer endringer i samfunnet. For eksempel har det for landbrukets del vært en enorm produktivitetsvekst de siste 30 årene i alle fall, så det er klart vi ser dette. Men når det gjelder den systematiske, planlagte gjennomgangen av sektor etter sektor der denne regjeringen ønsker sentralisering – politireformen, kommunereformen, Nav-kontorene, skattekontorene, og det en nå gjør innenfor domstolene, med ønsket om sentralisering innenfor rettsstaten – kommer ikke alt dette av seg sjøl. Det er planlagt av Høyre og Fremskrittspartiet i regjering. Jeg må også få si at det faktisk er dobbelt så mange kommuner som har befolkningsnedgang nå – fra 2013 og fram til 2018 – som da vi gikk ut av regjering.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-10-03:
For det første må jeg få lov til å gjengjelde gratulasjonen. SV gjorde også et veldig godt valg. Det var hyggelig for oss begge. Senterpartiet er opptatt av vegutbygging og vegutbygging i distriktene, og i mange distrikter i Norge har en ikke noe alternativ til veg. Det er vegen som er transportmidlet. Jeg tror 75 pst. av transportarbeidet i Norge foregår på veg, så vi mener det er bra og viktig å ha gode veger. Men vi er ikke betingelsesløse, for vi ser at det er noen vegprosjekt som er i ferd med å utvikle seg på en måte som er uheldig, både kostnadsmessig og miljømessig. Jeg tror det er nødvendig at en tenker seg om en gang til når det gjelder E39 over Bjørnafjorden – jeg mener det. Utviklingen og kostnadsøkningene vi har sett i det prosjektet, gjør at det prosjektet må gjennomgås på nytt. Det andre er at vi i dag fremmer forslag om å nedskalere E18 vestover, ut fra Oslo. I Oslo satses det veldig mye på kollektivtrafikk, og det å ha et så gigantisk prosjekt vestover fra Oslo er uheldig med tanke på miljøet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-10-03:
Senterpartiet og Geir Pollestad har et sterkt engasjement for klimaet. Vi har ønsket en debatt om noen av virkemidlene i klimapolitikken. Det mener vi er en nødvendig og viktig debatt. Som jeg prøvde å si i innlegget mitt, mener jeg at i klimakampen – mer enn på noe annet samfunnsområde – gjelder det å få alle med. Da må en også se på hvordan de enkelte virkemidlene slår ut. Jeg tror Senterpartiet står bak 95 pst. av gjeldende klimapolitikk i Norge. Vi vil oppfylle Parisavtalen, vi vil dra samfunnet i en grønnere retning, men vi vil ikke samtidig skape store sosiale og geografiske skiller. Det er litt av problemet. Jeg synes det er litt synd at vi får en debatt om debatten og en debatt om personer. Det tror jeg ikke vi trenger. Jeg tror vi trenger en debatt om selve virkemidlene framover. Vi fremmer fem forslag her i dag. Venstre står fritt til å støtte dem hvis de finner det for godt.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-10-03:
Norge er et åpent land. Det har vi vært i mange, mange tiår, både før og etter EØS-avtalen. Men vi er avhengig av gode handelsforbindelser med nabolandene våre – vi eksporterer veldig mange av de varene vi produserer, og det er Senterpartiet opptatt av at vi også skal gjøre i årene framover. Så har Kristelig Folkeparti og Senterpartiet ulikt syn på EØS-avtalen. Senterpartiet ønsker å sikre gode handelsforbindelser, men uten en EØS-avtale. Vi har en frihandelsavtale som ligger i bunnen av dagens EØS-avtale, som sikrer tollfrihet for alle industrivarer, unntatt bearbeidet fisk, og vi mener at den burde være et verktøy for våre handelsforbindelser framover. Problemet med EØS-avtalen er at den pålegger oss krav om å være med i finanstilsyn, om å gå inn i ACER – den legger bindinger på transportpolitikken vår, på arbeidslivet vårt, på energipolitikken vår. Det er ikke bra. Derfor mener Senterpartiet at en bør se etter andre måter å organisere det handelspolitiske samarbeidet med EU på. Vi har jo et godt handelspolitisk samarbeid også i dag med en rekke land andre steder i verden enn i EU, uten at det er et problem.
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Representanten tok opp velferdssamfunnet, trygghet, at vi må bruke pengene smartere. Han snakket om prioriteringer. Men en trang økonomi i kommunene bidrar verken til god velferd, trygghet, smart bruk av penger eller gode prioriteringer. Samtidig har flere tjenester blitt overført til kommunene uten at det følger penger med, og på toppen av alt det har vi en regjering som nekter å evaluere samhandlingsreformen. Da lurer jeg på: Hvordan mener representanten at dette er ansvarlig styring av penger?
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Gode helsetjenester for mennesker med rusutfordringer har vært viktig for SV. Derfor har vi vært opptatt av integrert ettervern, og det var derfor vi fremmet forslag om nettopp det sammen med resten av opposisjonen og vedtok flere tiltak, som statsråden sikkert husker. Men vedtak nr. 842 fra juni 2018, som ber regjeringen sikre at spesialisthelsetjenesten etablerer flere desentraliserte tilbud i samarbeid med kommunene, er ikke blitt fulgt opp, selv om regjeringen selv skrev i statsbudsjettet at dette anmodningsvedtaket skulle følges opp gjennom oppdragsdokumentene for 2019 til de regionale helseforetakene. Da lurer jeg på: Er det slik at statsråden ikke tar Stortingets vedtak på alvor, eller kan han her og nå garantere at dette kommer til å bli fulgt opp i 2020?
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Det å reise rundt og snakke med folk er det viktigste og mest spennende som finnes i vårt arbeid som politikere. Det hjelper oss også å huske hvem vi jobber for: folket. Det å ha ideologiske rammer for tenkning er viktig, men ikke viktigere enn virkeligheten, for politikkutvikling må basere seg på virkeligheten til folk, og vi må passe oss for ikke å bli dogmatiske. Man skal altså ikke konstruere en virkelighet som passer inn i ens egne rammer, men heller omvendt, man skal ta folks problemer på alvor. Derfor blir jeg urolig over at denne regjeringen ikke ser det de bør se. De ser ikke folkeopprøret i velferden. Folkets, og særlig kvinners, protest mot sentralisering og helseforetakene er eksempel der vi stadig har vært vitne til uryddige prosesser og beslutninger som rammer pasientene i både by og distrikt. Regjeringen mangler retning og tiltak for å få til en demokratisk modell. Vi har enda ikke sett denne regjeringen bevilge mer penger til sykehusene, og alt tyder på at denne tendensen i regjeringens sykehuspolitikk kommer til å fortsette. Det er også urovekkende å se at regjeringen fratar de aller svakeste – syke, uføre, kronikere – ytelser. Opprøret rundt arbeidsavklaringspenger er god illustrasjon på regjeringens politikk. Samtidig stemmer regjeringen mot SVs forslag om å evaluere konsekvensene av egne kutt, fordi de ikke ønsker å se folks virkelighet. Det er også urovekkende å se at regjeringen bestandig skyver pasientene foran seg i spørsmål om medisiner. Det siste vi var vitne til, er migrenemedisin. I statsbudsjettet for 2020 er det varslet at migrenemedisinen Aimovig ikke vil bli tilgjengelig på blå resept. Det vil si at pasientene selv må betale 5 000 kr i måneden for å få medisinen. De siste dagene har vi hørt om folk som tar opp lån, og som selger huset sitt. Hvis ikke det bidrar til sosial ulikhet, vet ikke jeg. Helseministeren har tidligere snakket om for høye priser i legemiddelindustrien. La meg bare si at han har rett, og det er prisverdig at han snakker om det, er kritisk til legemiddelindustrien og ønsker reduserte priser. Men vi kan ikke skyve pasientene foran oss selv om vi har aldri så stor tro på konkurranse. Og vi må i det minste ha tiltak for å sikre de sykeste pasientene tilbud om blå resept. Derfor mener jeg det er på tide at regjeringen tar av seg sine ideologiske briller og ser hverdagen til folk – for umiddelbare tiltak for dem med mest behov og en ny retning i Helse-Norge.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Nå er jo situasjonen slik at politikraften i de aller fleste distriktene er betydelig løftet. Det er flere patruljer ute nå enn det var før. Kriminalitetsbildet har endret seg – kriminaliteten har gått ned. Så jeg mener at det Arbeiderpartiet etterlyser, ser vi konturene av nå, fordi resultatene kommer. Det er litt viktig å huske på at hvis man først skal gjennomføre en reform på basis av et forlik, er det viktig å stå i det, å stå i det under hele gjennomføringen. Jeg registrerer at det ansvaret kan ikke Arbeiderpartiet lenger ta. Da får vi fire som sitter i regjering, sørge for at vi gjennomfører reformen, og så får vi en mulighet til både å evaluere underveis og diskutere veien videre når vi får en melding til Stortinget i løpet av høsten.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Det er ikke helt riktig det som påstås, for det er en dialog mellom kommunene og politidistriktene. Det har det vært hele tiden, helt fra implementeringen av den nye strukturen med reduserte politidistrikter, og det er en løpende dialog. Jeg tenker at det aller viktigste er å evne å se de positive resultatene underveis mens vi gjennomfører denne reformen fullt ut, og ikke bare å fokusere på det som er negativt, og som på en måte er utslag av en vanskelig prosess for politiet. Det kan vi gjøre noe med, faktisk. Det kan vi ta tak i og prøve å forbedre. Det må vi også benytte anledningen til når vi får en stortingsmelding og får anledning til å diskutere det her. Men det er jo ikke riktig at det ikke er en konkret dialog og tett oppfølging mellom kommunene og politiet ute i distriktene.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Først må jeg si at vi har gitt et løfte til innbyggerne når det gjelder gjennomføringen av politireformen: Det er at vi skal bidra til at politiet får de ressursene og den kompetansen som er nødvendig for å bekjempe dagens kriminalitet og ikke det som var i går. Sysselsetting er spennende. Den utfordringen som representanten tar opp med andelen innleid utenlandsk arbeidskraft, var nettopp det som førte til at vi hadde en sysselsettingstopp i 2008. Så falt den som en stein i årene etterpå, etter finanskrisen, og så er den litt på vei opp igjen. Så er det slik at når vi har vekst i økonomien, får vi også fort kapasitetsutfordringer, og da er vi faktisk så heldige i en overgangsfase at vi kan benytte oss av utenlandsk arbeidskraft som har kompetanse, og som kan jobbe i Norge som en følge av EØS-avtalen. Så dette svinger. Men det aller viktigste er å sørge for at flere norske bosatt i Norge kommer inn i arbeidslivet og kommer over fra offentlige ordninger og bidrar til egen inntekt og til landets verdiskaping.