Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-03-15:
Jeg er veldig glad for å få den muligheten som interpellanten nå gir meg til å gå litt gjennom hvordan vi jobber med kvaliteten i barnehagene. Jeg er helt enig i hennes utgangspunkt: Det barnehageløftet som vi har gjennomført, har vekket internasjonal oppmerksomhet. Vi har fått til full barnehagedekning i løpet av meget kort tid. Det er en helt annen virkelighet nå enn det var bare for noen få år siden. Vi har klart det uten å redusere kvalitetskravene, og vi har klart det ved å holde en tredjedel pedagoger blant de ansatte i barnehagene. Jeg hadde fryktet at det var et tall som kom til å gå ned. Men jeg mener det er avgjørende viktig at vi nå både sørger for å rekruttere flere førskolelærere og ansatte med fagbrev i barnehagene og å investere i assistentene, og har en ambisjon om at vi skal ha kvaliteten opp. Gode kvalitetsbarnehager er ekstremt lønnsomt og en viktig investering i samfunnet fordi det sikrer flest mulig barn en god start på livet. Når vi er der at så å si alle barn går i barnehage før de begynner på skolen, gir det oss noen fantastiske muligheter til å gi barn en god start på livslang læring. Jeg var i en barnehage på morgenen i dag – en meget kreativ, god og dyktig drevet barnehage. Der var det både butikk, kunstatelier og aktiviteter på et meget høyt nivå. Det sier jo bare noe om at vi hele veien må tenke stort om de små. Vi vet at ting man opplever i de første leveårene, kan man dra med seg resten av livet. Derfor har vi så uendelig mye igjen for å tenke stort om de små. Nå har kommunene fått det de har ønsket. De har fått det helhetlige ansvaret for barnehagesektoren. De har lenge ønsket at de øremerkede midlene til barnehagene skulle innlemmes i de frie midlene, og sånn har det blitt. Men samtidig betyr det at kommunene har et stort ansvar for å følge opp når det gjelder å holde kvaliteten og oppmerksomheten rundt barnehagene. De har egentlig en mulighet nå til å gå lenger enn det man kommer gjennom øremerkede tildelinger, nemlig å se barnehagetilbudet som en mer integrert del av det helhetlige tilbudet til barn i sin kommune, i samarbeid med barnevernet for spesielt utsatte barn, i samarbeid med skolen når det gjelder alle barns muligheter, selv om jeg er helt enig med Linda Hofstad Helleland i at barnehagen ikke skal være en skole. Barnehagen skal være en arena for lek og læring som tar utgangspunkt i at barndommen har en verdi i seg selv, ikke bare forbereder til senere stadier. Når vi nå har overført over 28 mrd. kr til kommunene for å finansiere barnehagetilbudet, forventer jeg at kommunene både følger de reglene og retningslinjene vi har gitt når det gjelder hvordan man videre skal tilføre de private barnehagene sine tilskudd, og at de også er opptatt av å holde kvalitet og bemanning på plass i barnehagene. Vi følger den utviklingen som nå skjer, veldig tett. Loven og rammeplanen for barnehagene angir sentrale kvalitetskrav. Skal barn møte barnehager med høy og likeverdig kvalitet må barnehageeierne følge regelverket, og kommunene som lokal barnehagemyndighet må gjennom godt tilsyn sørge for at regelverket etterleves. Vi har nedsatt et utvalg, som Sylvia Brustad leder, for å se på om det sentrale rammeverket er godt nok når det gjelder styring av barnehagesektoren. Det er et utvalg som skal levere sin innstilling til oss til høsten. Det vi også har gjort, er å varsle at de skal presisere pedagognormen i den veilederen som nå kommer, og som mange kommuner – og private barnehager for så vidt – har praktisert for slapt i forhold til det vi mener er kravene. Regjeringen har sørget for full dekning, men vi må jo også samtidig vokte at alle kommuner overholder den plikten de nå har til å tilby barnehageplass til alle. Vi har en ambisjon om å få ned ventetiden. I dag er retten knyttet til at man er født før 1. september. Vi ønsker selvfølgelig å ha et høyt fokus på at den retten kan innfris tidligere for alle barn, men det er et budsjettspørsmål. I stortingsmeldingen om kvalitet i barnehagen, som ble behandlet våren 2010, la vi særlig vekt på at vi skulle øke kompetansen hos de ansatte både når det gjelder flere pedagoger og blant det øvrige personalet, at vi skulle utvikle et nasjonalt system for å følge med på utviklingen av kvaliteten i barnehagesektoren og opprette en nettportal om og for barnehagene, og satse på mer forskning i barnehagene. Forskningsbasert kunnskap er en forutsetning for kvalitet og kvalitetsutvikling i barnehagesektoren. Siden 2005 har det vært en betydelig økning i forskningsinnsatsen på barnehageområdet, bl.a. gjennom programmidler via Norges forskningsråd. Forskningsprogrammet PRAKSISFOU 2006–2010 ga for første gang midler til forskning ikke bare om barnehager, men også i og for barnehager. Disse forskningsprosjektene gir nå kunnskap for utvikling både av politikk, praksis og førskolelærerutdanning. I lys av sektorens størrelse og betydning for barn, foreldre og samfunn er barnehagesektoren fortsatt et underforsket område. Vår egen stortingsmelding om kvalitet i barnehagen og de offentlige utredningene fra bl.a. Brenna- og Østberg-utvalgene er samstemte i behovet for mer og relevant forskning. Dette gjør vi noe med nå. To store utdanningsforskningsprogrammer, det nye praksisrettede forskningsprogrammet PRAKUT for 2010–2014 og utdanningsforskningsprogrammet Utdanning2020, innebærer at det i år utlyses 140 mill. kr til ulike forskningsprosjekter som forskning om barnehagen som lærings-, omsorgs-, og oppvekstarena for små barn. Forskning tar tid. Vi investerer nå i det kunnskapsgrunnlaget vi trenger for framtidens barnehage, og vi ønsker å styrke barnehagen som et tverrfaglig forskningsfelt. Vi er opptatt av barnehagen som arena for tidlig innsats og sosial utjevning, og vi er opptatt av barnehagen som lærings- og danningsarena. Vi vet allerede mye om små barns behov for nærhet og omsorg, og barns behov for gode tilknytningspersoner. Det vi trenger, er mer forskning og kunnskap om hvordan man organiserer barnehager for de minste, og som de tidligere nevnte offentlige utvalgene påpeker, trenger vi å utvikle kunnskapsgrunnlaget for barnehagens betydning for barn. Gjennom støtte til ulike studier, sånn som mor og barn-studien i regi av Folkehelseinstituttet, vil vi få ytterligere kunnskap om barnehagens betydning for språkutvikling og sosial kompetanse. Ulike undersøkelser vi har bestilt, gir oss viktig kunnskap om barnehagens organisering og kvalitet. Mye viktig kunnskapsutvikling skjer også gjennom det løpende FoU-arbeidet ved universiteter og høgskoler. Gjennom støtte til nasjonale forskerskoler bidrar vi til å bygge forskningskapasitet og kvalitet innenfor utdanningsforskningen. Vi er opptatt av at barnehagenes praksis skal bygge på oppdatert kunnskap om barn og barndom. Vi har derfor etablert et nasjonalt kunnskapssenter for utdanningsforskning, som vil bidra til oversikt over og spredning av kunnskap til bl.a. barnehagefeltet. Jeg er veldig stolt av den norske barnehagetradisjonen. Selv om vi ønsker å videreutvikle barnehagen og utnytte enda bedre det store potensialet som er for læring i barnehagene, må vi ta utgangspunkt i den gode kvaliteten og den gode tilnærmingen vi har til barnehagetilbudet fra før. Den bygger på en helhetlig pedagogisk tilnærming til omsorg og læring og respekt for barndommens egenverdi. Vi legger nå til rette for kompetanse- og utviklingstiltak, sånn at disse endringene skal nedfelles i barnehagenes praksis. De skal følge intensjonene i formålet og rammeplanen for barnehagen. Når det følges opp, får vi barnehager av god kvalitet. Flere utredninger har levert tunge innspill om satsing på barnehagen og barnehagens betydning etter at stortingsmeldingen om kvalitet i barnehager ble behandlet. Det gjelder Brenna-utvalget, det gjelder Østberg-utvalget, det gjelder Midtlyng-utvalget, det gjelder Fordelingsutvalget. Alle disse utredningene følges nå opp. Stortingsmeldingen om Midtlyng-utvalgets innstilling kommer om ikke så lenge. Vi skal gjennomføre en større revisjon av rammeplanen for barnehagen. Både Brenna-utvalget og Østberg-utvalget har kommet med mange forskjellige forslag til utvikling av kvaliteten i barnehagene. Det vi til syvende og sist må konsentrere oss om da, er kompetansen til dem som jobber i barnehagene: førskolelærernes kompetanse og en god førskolelærerutdanning og assistentenes kompetanse og gode muligheter for dem til å utvikle seg i sin jobb.