Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 1999-12-15:
Som saksordfører for kapitlene 200 og 204 velger jeg å begynne med disse kapitlene. Når det gjelder kap. 200 – Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet – er det en samstemt komite som understreker viktigheten av å prioritere gjennomføring av kompetansereformen, likeså å satse på ny handlingsplan for IKT-utdanningen. Komiteen er også samlet om å understreke viktigheten av at man så snart som mulig får en endelig avklaring om lovplassering når det gjelder teknisk fagskole. Når det gjelder kap. 204 – Foreldreutvalget for grunnskolen – er komiteens håp at den nye organiseringen av FUG vil gi en friere posisjon i forhold til departementet. På sikt må man foreta en evaluering av hvordan denne omorganiseringen har fungert. Stortinget har jo tidligere hatt høye ambisjoner for FUG, og virksomheten må evalueres i forhold til dette. Blant Fremskrittspartiets forslag vil man finne et forslag om å opprette en ny post under FUGs kapittel. Denne ønsker vi skal være en satsing på forskning med temaet barn og familiers rettssikkerhet i forhold til det offentlige system, herunder barnevern, SFO og skole. I den senere tid har vi sett en rekke protestaksjoner, politiske markeringer og betydelig medieoppmerksomhet rundt ressurssituasjonen i skolen. Skolen er i hovedsak avhengig av kommunenes og fylkespolitikernes prioriteringer i kampen om kronene – de skal rekke både til helse, veier, kultur og andre tiltak som Stortinget pålegger kommunene å drive med, og tiltak de selv velger å prioritere. Slik Fremskrittspartiet ser det, kan man ikke forvente å få de nødvendige ressurser til skolen hvis man ikke sørger for å effektivisere og prioritere strengt i Kommune-Norge. I tillegg må Stortinget slutte å pålegge kommunene unødvendige utgifter. Et av de områdene stortingsflertallet har pålagt kommunene å drive med, er kultur- og musikkskolene. Dette er nye, kostnadskrevende tiltak i kommunene, som i mange tilfeller hadde et utmerket fungerende privat kultur- og musikkskoleliv fra før. Man pålegger kommunene gjennom denne lovfestingen økte utgifter som nødvendigvis må tas fra andre prioriterte områder, f.eks. grunnskolevirksomheten. Jeg understreker at Fremskrittspartiet ser positivt på at barn og unge gis tilbud innen musikk og kultur. Korps, sang, dans osv. er viktig for barn og unge. Imidlertid finner vi det merkelig at skolen i en desperat situasjon når det gjelder ressurser, skal pålegges prioritering av denne oppgaven. Jeg finner det derfor merkelig at ingen andre partier har signalisert støtte til vårt forslag om å oppheve lov av 19. juni 1997 nr. 83 om musikk- og kulturskoler. Tilsvarende vurderinger har vi gjort i forhold til SFO-ordningen og statlig og kommunal støtte til denne. Slik vi ser det, handler dette kun om en ren barnepassordning, som legger beslag på store ressurser som ellers kunne vært brukt på undervisning. Jeg kan også nevne andre områder hvor vi foreslår betydelige kutt, bl.a. i forhold til særbehandling av samer, personer med finsk herkomst, morsmålsopplæring for innvandrere fra den tredje verden osv. I et skolesystem hvor vi ikke klarer å gjøre basisoppgavene, som å sikre elevene skikkelige norskkunnskaper, matematikkunnskaper osv., burde ikke disse områder prioriteres. Fremskrittspartiet kutter også i det statlige byråkrati – i departementet og i utdanningskontorene. Vi kutter den statlige støtten til hobbypreget kursvirksomhet. Vi kutter særtiltak for Nord-Norge, skoletilbud i fengslene, fylkeskommunale folkehøyskoler, Kvinneuniversitetet, Norsk Fredssenter osv., ikke nødvendigvis fordi dette er tiltak som er så dårlige, men vi ønsker å bruke de midlene som finnes, på det vi mener er viktigere oppgaver i Skole-Norge. Min partikollega Ursula Evje nevnte en del av de områdene vi vil prioritere. Jeg vil legge til noen: Vi foreslår en styrking av sikkerhetsopplæring for fiskere.Vi ønsker å gjøre det langt mer attraktivt for bedrifter og virksomheter å ta inn lærlinger.Vi styrker kompetansesentra for spesialundervisning. Vi løfter private skoler opp på et likeverdig nivå i forhold til de offentlige, slik man har gjort i Sverige.Vi styrker private folkehøyskoler. Vi styrker Kirken.Vi styrker også forskning innen fiskeri, havbruk og landbruk.Og som tidligere nevnt, styrker vi Foreldreutvalget for grunnskolen.