Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2001-03-27:
Det er helt riktig at vi selvsagt ikke kan bestemme hvor folk skal bo, men vi kan legge til rette for at folk skal kunne bo der de ønsker å bo. Undersøkelser som er gjort bl.a. mens undertegnede var kommunalminister, viser at et stort antall mennesker, faktisk flertallet av befolkningen, kan tenke seg å bo i Distrikts-Norge og på landsbygda dersom det blir lagt til rette for at man skal kunne ha sitt arbeidssted der, bl.a. ved hjelp av moderne teknologi. Statsministeren nevner tiltak på en rekke områder som etter statsministerens oppfatning viser at Regjeringen i sum fører en god distriktspolitikk. Det er med respekt å melde ikke den oppfatning folk rundt omkring i det ganske land har av det som nå skjer fra Regjeringens side. Statsministeren har nevnt en rekke eksempler, og jeg skal ta opp noen av dem, for jeg registrerer at i forhold til de konsekvensutredningene som Stortinget har fastlagt gjennom sitt vedtak i 1995, har ikke statsministeren nevnt konsekvensvurderingen for lokalsamfunn og enkeltsamfunn som i stor grad blir berørt av statlige omstillingsvedtak. For det første er de eierbegrensningene som fiskeriministeren og Regjeringen har lagt til rette for innenfor havbruk, av en slik karakter at de i sum vil føre til at landets største oppdrettsanlegg faktisk kan bli dobbelt så stort som Nutreco – det største oppdrettsanlegget vi har – er i dag, med en utvidelse av konsesjoner i framtiden. Det gir en begrensning som ikke vil ha praktisk betydning, og når man da i tillegg ser at mens sentrumsregjeringen foreslo at retildeling i Finnmark og Troms skulle skje til eiere som hadde én eller to konsesjoner fra før, og skje til de minste, så stemte altså et flertall i Stortinget, med Arbeiderpartiets stemmer, ned det forslaget, og sa at alle skulle behandles likt, også de store. Resultatet av det ble selvsagt at de store eierne fikk enda større makt innenfor oppdrettsnæringen. Det er jo en utvikling som lokalsamfunn ikke er tjent med. Det samme ser vi i forhold til landbruk. Selv om statsministeren nå hevder at vi skal legge til rette for et småskalalandbruk og et desentralisert landbruk, så har landbrukspolitikken i Arbeiderpartiets siste regjeringsperioder fra Gunhild Øyangen ble landbruksminister ført til stadig større bruk og stadig færre bruk. Jeg ser nå at det er flere av Arbeiderpartiets folk som har en annen retorikk, og som hevder at det ikke skal skje i framtiden. Men det gjenstår å se. Jeg er glad for at Arbeiderpartiet har fulgt opp det arbeidet som ble igangsatt fra sentrumsregjeringens side, både med hensyn til utflytting av statlige oppgaver og med hensyn til det lokaliseringsvedtak som også lå til grunn for sentrumsregjeringens arbeid om at statlig virksomhet skal lokaliseres utenfor Oslo. Det er et helt nødvendig vedtak å få gjennomført. Men det er altså ikke slik at 500 politifolk automatisk vil komme ut i gatene ved at det blir færre politidistrikt. Det er nemlig også en del etterforskningsarbeid som skal gjøres, og som krever en del politifolk i administrative stillinger. De lokalsamfunn som blir berørt av at politietaten forsvinner, mister altså en del arbeidsplasser, noe som kan få drastiske konsekvenser for enkeltsamfunn, på samme måte som når Forsvaret legger ned sin virksomhet. Det er i grunnen også de utredningene og de konsekvensvurderingene som jeg har spurt om, og som jeg så langt ikke har fått svar på.