Lars Rise (Kristelig Folkeparti), 2003-11-18:
Norge har en klar politikk når det gjelder eksportkontroll, med en egen lov som et formelt grunnlag. Hvilke land vi skal handle med, avgjøres etter nøye vurderinger, herunder i drøftinger med Stortinget. Utgangspunktet for eksportkontrollen er at det ved avgjørelsen skal legges vekt på de utenrikspolitiske og de innenrikspolitiske vurderingene, og at hovedsynspunktet for Norge må være å ikke tillate salg av våpen og ammunisjon til områder hvor det er krig eller krig truer, eller til land hvor det er borgerkrig. Gjennom den meldingen vi har til behandling i dag, får Stortinget seg forelagt en detaljert oversikt over norsk eksport av forsvarsmateriell for året 2002, med lister og tabeller, og en rapportering vedrørende eksportkontroll og internasjonalt ikkespredningsarbeid. Meldingen viser at Norge i internasjonal sammenheng har en relativt beskjeden eksport av forsvarsmateriell, og at de største mottakerne av materiell fra Norge er NATO-land, de nordiske land og andre europeiske land. Handel med våpen og militært materiell er i dag hovedsakelig et nasjonalt ansvar, men en ser en økende internasjonal dialog innenfor rammen av det internasjonale samarbeidet. Ikke minst har dette sammenheng med kampen mot terror. Utviklingen går i retning av større åpenhet. Norske myndigheter legger vekt på størst mulig innsyn i norsk forsvarsmaterielleksport, innenfor de begrensninger som følger av lovbestemt taushetsplikt. Det heter i meldingen at Norge arbeider «aktivt for å fremme større åpenhet og innsyn i internasjonal våpenhandel». Dette mener Kristelig Folkeparti er helt sentralt. Vi trenger mer åpenhet rundt internasjonal våpenhandel og større demokratisk innsyn. Det er en samlet komite som mener at størst mulig grad av åpenhet omkring våpeneksport er viktig, og som ønsker at Regjeringen redegjør nærmere for muligheten for å praktisere økt åpenhet nasjonalt og internasjonalt i neste års rapport om eksport av forsvarsmateriell. Komiteen har også bedt Regjeringen se på rutinene for Stortingets innsyn i våpeneksporten. Kristelig Folkeparti mener det er positivt at et sammendrag av meldingen på engelsk, med tabellene, vil bli fordelt i FN og i andre internasjonale fora og lagt ut på departementets hjemmeside. Slike tiltak er med på å øke åpenheten om våpeneksporten. Kristelig Folkeparti er tilfreds med at Norge deltar aktivt i internasjonalt samarbeid for å hindre spredning av våpen som kan true internasjonal sikkerhet og stabilitet, herunder i alle internasjonale ikkespredningsregimer og eksportkontrollregimer som har som formål å hindre spredning av våpen og relevant teknologi. Det er en økende tendens til internasjonalt samarbeid og koordinering av kontroll- og åpenhetstiltak på våpenhandelområdet. Kristelig Folkeparti ønsker alle tiltak for å hindre spredning av våpen og strategisk teknologi velkommen, og er tilfreds med at spørsmålet står på dagsordenen i en rekke internasjonale fora. Det viktigste utgangspunktet i ikkespredningssamarbeidet og eksportkontrollsamarbeidet er FNs skytevåpenprotokoll, FNs handlingsplan mot ulovlig handel med håndvåpen, Wassenaar-samarbeidets konsensusdokumenter om eksportkontroll samt OSSEs dokument om handel med håndvåpen. Norge har også sluttet seg til EUs adferdskodeks for våpeneksport, der målsettingen er å sikre en felles minimunsstandard ved vurderingen av våpeneksport. Kristelig Folkeparti mener det er viktig at Norge fortsetter aktivt å støtte disse prosessene. Over tid vil det bidra til større internasjonal kontroll med, koordinering av og åpenhet om våpenhandelen og utvikle internasjonale standarder. I Kristelig Folkeparti vurderer vi alt arbeid som kan lede fram mot en internasjonal konvensjon på dette området, som positivt. Multilateral eksportkontroll i de siste årene har blitt et viktig virkemiddel i arbeidet for å hindre spredning av masseødeleggelsesvåpen og oppbygging av konvensjonell militær kapasitet som kan true stabiliteten og sikkerheten i et område. Etter 11. september 2001 har de multilaterale eksportkontrollregimene intensivert sine aktiviteter som et ledd i kampen mot internasjonal terror. Vi har tidligere i dag diskutert Ikkespredningsavtalen. Kristelig Folkeparti anser nettopp denne avtalen som det viktigste enkeltstående avtaleverket på rustningskontrollområdet, der avtalepartnerne er forpliktet til å underlegge sine sivile kjernefysiske installasjoner kontroll av Det internasjonale atomenergibyrådet. Også her i Norge gjennomføres slike kontroller. Alle land har sluttet seg til Ikkespredningsavtalen, med unntak av India, Pakistan og Israel. At 188 land har sluttet seg til avtalen, viser hvor verdifull den er, og hvor effektiv den kan være om alle oppfyller forpliktelsene som ligger i avtalen. På tilsynskonferansen i 2000 ble avtalen forlenget på ubestemt tid, og det ble vedtatt 13 konkrete tiltak for systematisk og gradvis oppfylling av avtalen. Som vi har diskutert tidligere, har iverksettelsene av disse tiltakene vært mangelfulle. Forslag om styrking av eksportkontroll gav ikke full uttelling. Fram mot neste tilsynskonferanse, i 2005, er målet å skape større forståelse for eksportkontrolltiltak for å hindre spredning av kjernefysiske våpen. Norge må være en pådriver for at tiltakene fra forrige tilsynskonferanse blir etterlevd, og at arbeidet for ikke-spredning og nedrustning får framgang. Jeg vil også nevne viktigheten av tilleggsprotokollen. Denne forplikter partene til en detaljert deklarasjon av aktivitet knyttet til kjerneteknisk virksomhet. Den gir også Det internasjonale atomenergibyrået, IAEA, rett til uavhengig verifikasjon av at disse deklarasjonene er riktige. Det var inspektører fra IAEA som oppfordret Nord-Korea til å overholde forpliktelsene i Ikkespredningsavtalen og til å gi innsyn i landets virksomhet når det gjelder atomenergiområdet. Det var også inspektører fra IAEA som var inne i Irak for å undersøke om landet hadde gjenopptatt atomvåpenprogram fra 1998. Håndvåpen er et alvorlig problem i konfliktområder og et hinder for utvikling. Slike våpen brukes i og etter konflikter til grove overgrep. Vi ser en stadig økende spredning av håndvåpen og lette våpen, særlig i land preget av uro og krig. Vi er glad for at Norge tar dette problemet svært alvorlig. Norge arbeider innenfor flere internasjonale fora for å få oppslutning om å kontrollere formidling av våpen mellom tredjeland, og vi vil arbeide aktivt innenfor FN-prosessen som behandler dette spørsmålet. Norge er også tilsluttet EUs felles handling om håndvåpen. Skal en klare å begrense den ulovlige våpenhandelen, må våpeneksporterende land ta ansvar for å utøve kontroll med egen eksport. Vi må også vite mer om hvem som bl.a. skaffer seg slike våpen, hvem som er mellommenn, frontselskaper og meglere. Slik informasjon kan utveksles innenfor de internasjonale eksportregimene. Igjen viser det nytten av internasjonalt samarbeid og økt åpenhet på dette feltet.