Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2009-06-03:
Det er positivt at vi får enda en anledning her på Stortinget til å diskutere hvordan vi kan utvikle tiltak i lokale helsetjenester som kan hindre at så mange blir alvorlig syke, og etter hvert også må behandles på sykehusene. Jeg er helt enig i det som fastslås i dokumentforslaget, at det handler aller mest om strukturelle svakheter i helsevesenet vårt når vi skal angripe denne problemstillingen. Dette har vært tema i lang tid på Stortinget, i mange debatter, i hvert fall i denne perioden som jeg har hatt gleden av å være på Stortinget, og vi er alle kjent med at statsråd Bjarne Håkon Hanssen har tatt tak i problemstillingen og varslet en stortingsmelding om samhandling i løpet av kort tid. Jeg tolker det at man nå fremmer forslag som går direkte inn i de problemstillingene den meldingen skal behandle, som en positiv utålmodighet. Man ønsker å markere at her er vi ivrige, her vil et samlet storting få til noe. Beskrivelsene som er tatt inn i dokumentforslaget, f.eks. at man ønsker at en større andel av veksten i helsebudsjettene framover skal komme i kommunehelsetjenesten, er jo som avskrift av det statsråden også har sagt nå under ulike debatter og i innlegg som er holdt når det gjelder hovedtanker om samhandlingsreformen. I representantforslaget er det skissert f.eks. endringer i fastlegeordningen når det gjelder å få til mer forebygging. Samarbeid med andre deler av helsetjenesten er jo akkurat det vi fra regjeringspartienes side også ønsker skal framkomme i den nye stortingsmeldingen. Det samme gjelder styrking av helsestasjonene, skolehelsetjenesten osv. En samlet komité støtter intensjonen i alle disse forslagene. Det som vi i mindre grad har fått gjort, og som forslagsstillerne i mindre grad har fått gjort, er å gå inn i hvordan vi får det til, hvordan vi realiserer alle disse gode ønskene. Det blir litt slik at komiteen trår vannet i påvente av stortingsmeldingen som skal fortelle oss hvordan framgangsmåten er, hvordan vi skal finansiere det, og hvilke endringer vi trenger å gjøre. Det blir også et paradoks at man blander inn mye forskjellig i innstillingen, at partiene lekser opp sine ønsker som kanskje ligger i ytterkant av representantforslaget. Det er f.eks. fremmet forslag om en kommunereform, altså at vi må endre hele kommunekartet, som selvsagt har noe med problemstillingen å gjøre, men som utvider perspektivet på representantforslaget. På samme måte er det fremmet forslag fra Fremskrittspartiets side om vandelsattest, stykkprisfinansiering i helsevesenet osv. Så det er brakt inn mange forskjellige forslag i denne saken. Hvis man imidlertid ser på de 11 forslagene som fremmes av flertallet i innstillingen, så er jo dette gode forslag – forslag som stort sett har en veldig riktig innretning. Det som er regjeringspartienes spørsmål, er jo: Hvordan skal vi gjøre dette? Hvordan skal vi finansiere det? Og hvordan skal vi komme videre utover bare å gjenta gode ønsker som alle partier har uttrykt, i mange innstillinger, bl.a. til statsbudsjettet – «mange» er vel litt drøyt å si, men det har i hvert fall blitt uttrykt i de fire årene jeg har vært her. Det jeg skulle ønske, var at vi kunne se på disse 11 forslagene, se på hva som er mer generelle ønsker, og hva som er punkter der man faktisk uttrykker noe som vi burde gå ordentlig inn i. Jeg mener det særlig er tre punkter som krever en nærmere innsikt for at de skal kunne behandles ordentlig her på Stortinget. For å begynne nedenfra: Når det gjelder punkt 11, om å etablere økonomiske stimuleringsordninger for implementering av telemedisinske løsninger, er jeg absolutt enig i at vi trenger å få til mer bruk av dette, og finne ut hvordan vi skal legge til rette for at økonomien i det skal fungere godt i begge ender, altså både for den lokale helsetjenesten og for dem som driver de telemedisinske løsningene sentralt. Det forslaget skulle jeg ønske at forslagsstillerne ville være med på å oversende til Regjeringen, for det krever mer utredning av hva slags økonomiske stimuleringsordninger som skal til. Det samme gjelder punkt 9, om å utarbeide en plan for å styrke lokalsykehusenes funksjoner overfor store pasientgrupper som trenger nærhet til helsetilbud, herunder kronisk syke osv. Det forslaget er veldig sentralt i forhold til utvikling og sikring av lokalsykehusenes framtid og deres rolle i samhandlingsreformen. Jeg skulle også ønske at man kunne oversende dette, slik at vi fikk gått inn i det og fremmet noe som var mer enn bare et fromt ønske, slik det fungerer som her. Det samme gjelder punkt 7, om skolehelsetjeneste og helsestasjoner, der jeg også vil spørre om det kunne være mulig å være med på oversendelse. Det gjelder altså punktene 7, 9 og 11. Til slutt tar jeg opp forslaget som er fremmet av regjeringspartiene om at Dokument nr. 8:50 for 2008–2009 vedlegges protokollen.