Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-03-21:
Investeringer i IKT er viktige, men også vanskelige. De er viktige fordi de er nøkkelen til en effektiv og brukervennlig offentlig sektor. Men de er også vanskelige. På den ene siden er IKT av liten verdi hvis vi ikke samtidig endrer arbeidsprosessene, tilpasser regelverket og gjør IKT til en strategisk del av hver enkelt virksomhet. Skal vi lykkes med prosjektene, må de gjennomføres i nær kontakt med ledere og medarbeidere i en mangfoldig stat. På den annen side får vi ikke ut verdiene av IKT hvis vi ikke samarbeider på tvers av etater. Vi må utveksle data og tilby innbyggerne og bedrifter fellesløsninger. Hver etat kan ikke ha hver sin løsning for elektronisk ID og sikker elektronisk post. Det betyr at vi må styre og koordinere. Det er ikke lett, men smart koordinering og styring er enda vanskeligere. For noen år siden var vi i en situasjon med svak styring og koordinering. Det har vi gjort noe med. Vi har gjort det fordi vi mener styring og samordning er viktig når vi skal spare penger og gi brukerne gode tilbud. Vi har etablert Difi, som er statens samordner på dette feltet. Vi har utviklet viktige fellesløsninger, som elektronisk ID. Vi stiller nå felles krav, som standarder og arkitekturprinsipper, som alle etater må følge. Hvert år sender vi ut de felles krav som skal stilles til statlige IKT-prosjekter. Vi har etablert Skate, som samler de viktigste etatslederne for å samordne seg. Vi har etablert rutiner som gjør at mitt departement vurderer IKT-forslag før budsjettmidler skal fordeles. Dette har gitt resultater. Da Riksrevisjonen sammenliknet situasjonen i 2011 med situasjonen i 2007, var vurderingen av mitt departement vesentlig mer positiv. Samtidig pekte de på at det var mer å gjøre – og det har vi gjort. Ved påsketider i fjor lanserte regjeringen sitt digitaliseringsprogram. Det staker opp veien videre mot en fulldigitalisert forvaltning. Styrket styring og samordning er en nødvendig del. Vi har fått på plass nye virkemidler for bedre prosjektgjennomføring, bl.a. Prosjektveiviseren. Vi har støttet etableringen av KommIT, som er kommunenes organ for samordning, og vi har invitert KommIT inn sammen med de statlige topplederne. Vi har etablert bedre samordning på departementsnivå. Vi jobber systematisk med å endre regelverket for å få til digitalisering. Vi har lansert en egen strategi for informasjonssikkerhet og samler ansvaret for IKT-sikkerhet for å understøtte strategien. Men i alt vi har gjort og planlagt ligger det i bunnen hvordan IKT-ansvaret må koples med sektor- og virksomhetsansvaret. Derfor vil vi ikke samle det politiske og administrative ansvaret for alle store IKT-investeringer i ett departement og under én statsråd. Selv om hensikten er den beste, vil forslaget kunne skape ineffektivitet og oppgaveløsninger som ikke er bra, langtrukne prosesser og kompliserte ansvarslinjer på tvers av statsrådenes ansvar for egen sektor. Som IT-minister skal jeg påvirke rammene for prosjekter både i mitt eget departement og i andre sektorer. Men det er langt fra dette til å overta alle prosjektene. Det vil ikke være forsvarlig om jeg skulle ha ansvaret for moderniseringsprogrammene i Nav, eller for IKT-prosjekter i politiet eller i Bioteknologinemnda. Spennvidden er stor mellom de ulike IKT-investeringene i staten, og IKT-ansvaret bør ikke flyttes bort fra fagansvaret. Vi skal stille felles krav, men nytteverdien av de overordnede kravene til bedre beslutningsgrunnlag og beslutningsprosesser må ikke overstige verdien av det merarbeidet og de merkostnadene vi påfører virksomhetene. Så til slutt: Det sies her at vi ikke har oversikt over IKT-utgiftene i staten. Ja, vi ba om det, fordi Stortinget ønsket det. Så fra og med regnskapene for 2011 vet vi at vi bruker 10,8 mrd. kr på IKT i staten, og alle store IKT-prosjekter undergis de samme reglene for kvalitetssikring som andre store investeringsprosjekter i staten.