Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2003-11-25:
Kristelig Folkeparti bygger sin politikk på forvalteransvaret. Mennesket er satt til å bruke, men ikke forbruke, de ressursene som vi har fått overlevert fra generasjonene før oss. Våre etterkommere skal ha rett til å puste i ren luft, drikke rent vann, spise ren mat og få oppleve de samme naturopplevelsene som vi har mulighet til i dag. Samarbeidsregjeringen vil føre en ambisiøs miljøpolitikk, og vårt mål er å revitalisere denne. Målet er å beskytte menneskers liv og helse, verne om naturen som grunnlag for næringsdrift og sikre mulighetene for naturopplevelser. Til grunn for miljøvernpolitikken ligger prinsippet om naturens tålegrense og føre var-prinsippet. Belastningene må ikke overskride det økosystemene kan tåle, og når miljøkonsekvensene er usikre, må tvilen komme miljøet til gode. De største globale miljøutfordringene vi står overfor, er trusselen om menneskeskapte klimaendringer, tapet av biologisk mangfold og bruken av helse- og miljøskadelige kjemikalier. Dette er i stor grad grenseoverskridende utfordringer som vil kunne påvirke menneskers helse, arters overlevelse og økonomisk utvikling. Det er derfor viktig å jobbe nasjonalt for å løse disse problemene, men vi har også en viktig forpliktelse internasjonalt til å møte de globale miljøutfordringene. Betydelige resultater er oppnådd gjennom de siste årenes miljøinnsats, men utfordringene gjenstår på mange områder. La meg punktvis nevne noen: Utslippene av ozonreduserende stoffer er kraftig redusert. Norge ligger nå forholdsvis godt an i forhold til sine utslippsforpliktelser og følger EUs nedtrappingsplan fram mot 2015. Forurensende utslipp til luft i Europa, særlig av svoveldioksid, SO2, men også av nitrogenoksider, NOx, er redusert som følge av forpliktende internasjonalt samarbeid. Forsuringsbelastningen i Norge er dermed redusert. Ytterligere reduksjoner ventes fram mot 2010 som følge av Göteborgprotokollen av 1999. Miljøinnsatsen knyttet til skogbruk er større enn tidligere. Omlegging av skogpolitikken og bruk av skogsertifisering gir grunnlag for bedre måloppnåelse når det gjelder skog og miljø. Det er opprettet en rekke nasjonalparker og andre verneområder de siste årene. Vernede arealer utgjør nå i overkant av 9 pst. av Fastlands-Norge. Det er behov for ytterligere vern, bl.a. for å gjøre verneområdene mer representative for variasjonen i norsk natur. Det er likevel en del negative trekk. Dersom nye klimatiltak ikke iverksettes, vil de globale klimagassutslippene øke med 70 pst. fra 1995 til 2020. Det globale tapet av biologisk mangfold er omfattende, noe som bl.a. skyldes avskoging, overutnyttelse av arter, miljøgifter, arealbruksendringer og introduksjon av fremmede arter. Selv om utslippene av enkelte av de farligste miljøgiftene er redusert, har den samlede bruken av kjemiske stoffer økt. Innenfor EØS-området brukes i dag anslagsvis 50 000 ulike kjemikalier. For mange av disse har vi lite informasjon om helse- og miljøkonsekvenser. En revitalisert miljøpolitikk må kombinere administrative reguleringer gjennom lover og forskrifter og økonomiske og markedsbaserte virkemidler som stimulerer næringslivet til å produsere miljøvennlige produkter på en miljøriktig måte. En viktig del av dette virkemiddelet er at kundene opptrer som bevisste forbrukere og etterspør varer som er produsert miljøvennlig. Det hele bindes sammen av informasjon. Kunnskap om miljøforhold er en forutsetning for at enkeltpersoner og bedrifter skal kunne gjøre de riktige og miljøvennlige valgene. Norges innsats i Rio+10-toppmøtet i Johannesburg vakte internasjonal oppsikt. Møtet brakte framskritt på mange viktige områder, bl.a. tidfestede målsettinger for vann- og sanitære forhold og en minimalisering av produksjon og bruk av helse- og miljøskadelige kjemikalier. Å redusere tap av biologisk mangfold var også et viktig tema. Men kanskje like viktig var det at Norge bidrog til at vi unngikk tilbakeskritt for føre var-prinsippet, og at man unngikk formuleringer som kunne bli tolket i retning av at WTO-reglene skal være overordnet andre internasjonale avtaler på miljø- og utviklingsområdet. Dette illustrerer også hvilke krefter vi står overfor. Når store multinasjonale selskaper og viktige land i verden bruker mange ressurser til å reversere viktige og helt elementære erkjennelser som er blitt innarbeidet gjennom mange års arbeid med å ta vare på miljøet, er det viktig at noen står imot disse kreftene. Det understreker igjen viktigheten av internasjonalt miljøsamarbeid. Barskogvern har vært en sentral del av debatten rundt stortingsmeldingen om rikets miljøtilstand. Jeg er tilfreds med at Regjeringen får flertall for det løpet vi har lagt på dette punktet. Det er viktig at vi får en realistisk tilnærming til dette arbeidet, og det er svært gledelig å legge merke til den konstruktive tilnærmingen også skognæringen selv har hatt til dette vernet. Jeg vil understreke at frivillig vern skal være en viktig strategi for å nå målet om at et representativt utvalg av skog skal vernes. Men det er myndighetene som skal ha det siste ordet om hvorvidt skogen som blir nominert til vern, er av god nok kvalitet. Naturvernloven ligger hele tiden der, men det sier seg selv at dersom vern fremmes gjennom dialog og omforente løsninger uten konflikt, blir resultatet best. Å verne barskog er dyrt. Det er rimelig at de som får områder båndlagt gjennom vern og andre reguleringer, får erstatning for dette. Det er et prinsipp som har vært grunnleggende i norsk naturvernforvaltning. Vi må derfor ha en realistisk tilnærming til hvor mye penger vi har til rådighet til dette formålet. Jeg registrerer at et av de partiene som i innstillingen har gått inn for å tallfeste et mål om barskogvern på 4,6 pst. innen 2015, ikke fremmet et forslag om å øke bevilgningen til dette formål i sitt alternative budsjett for 2004. Det blir altså ikke mer vern av barskog fordi om det står et tallfestet nivå i en innstilling. Vi må også følge opp med bevilgninger. Det er gledelig at Samarbeidsregjeringen gjennom denne innstillingen og gjennom andre saker som blir lagt fram for Stortinget, får flertall for hovedtrekkene i sin ambisiøse miljøpolitikk. Vi har et felles ansvar, over partigrensene, for å løse de store miljøutfordringene vi står overfor. Arbeidet går framover, men vi har så vidt startet, og mye arbeid gjenstår.