Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2018-04-12:
Denne saken dreier seg ikke om et forsøk på politisk styring av forskningen eller om hvordan SSB skal utøve sin funksjon som statistikk- og premissleverandør til departementene og partene i arbeidslivet. Saken dreier seg om en ledelse i SSB som ønsket å komme Statistikklovutvalget i forkjøpet med en omorganiseringsprosess, hvor det var betydelig risiko for at SSB ikke kunne levere på samfunnsoppdraget. I stedet for å vente på Statistikklovutvalget, satte SSB ned et eget utvalg, som senere er kjent som Bye-utvalget. Flere tunge aktører, som LO og NHO, var kritisk til forslagene som Bye-utvalget kom med, og de mente at utvalget, med den sammensetningen det hadde, nærmest var et rent bestillingsverk. Både Finansdepartementet og styret i SSB mente at SSB måtte ta hensyn til den kritikken som ble framført på vårparten 2017. Dette ble formidlet til ledelsen i SSB, og både styret og Finansdepartementet regnet med at dette ville bli fulgt opp. Da utkast til stillingsplan og innplasseringskriterier ble oversendt departementet i august 2017, ble det klart at ledelsen i SSB ikke hadde tatt hensyn til de innvendingene som departementet, partene i arbeidslivet eller styret i SSB hadde kommet med. Selv etter at Finansdepartementet ba om møte med SSB for å diskutere stillingsplaner og kriterier, kjørte SSB på uten å ta hensyn til Finansdepartementet. Ledelsen i SSB mente åpenbart at det var de og ingen andre som skulle bestemme hvordan SSB ble organisert. Dette viser en ledelse som ikke var villig til å lytte og sørge for nødvendig forankring av den planlagte omorganiseringen. For eksempel vedtok ledelsen i SSB både stillingsplan og kriterier den 14. september 2017, selv om det var avtalt et møte om dette med Finansdepartementet noen dager senere, nærmere bestemt 19. september. På møtet 19. september 2017 gir departementet nok en gang uttrykk for sine bekymringer, og SSB hadde nok en mulighet til å vurdere å ta hensyn til departementets innvendinger. 18. oktober 2017 ble departementet meddelt per e-post at SSBs endringer likevel ville bli gjennomført som planlagt. Avdelingene i SSB var meddelt dette dagen før. Da innplasseringen av forskerne ble kjent internt i SSB 23. og 24. oktober 2017, tok det ikke lang tid før dette nådde ut i offentligheten, med omfattende kritikk mot ledelsen i SSB. Med all den støyen som fulgte, var det helt riktig av finansministeren å stoppe omstillingsprosessen 10. november 2017. LOs sjefsøkonom, Roger Bjørnstad, oppsummerte dette på en veldig bra måte under høringen, hvor han sa: «Det er min vurdering at Meyer har vist en svak forståelse for samfunnsoppdraget og den rollen SSBs forskningsavdeling har hatt. Bye-rapporten, Meyers ansvar for mandatet og sammensetningen og hennes motvilje mot å ta avstand fra den skaden dette har påført forskningsmiljøet i SSB, innebærer at det var riktig å stoppe omorganiseringen i SSB.» Dersom finansministeren ikke hadde stoppet omorganiseringen, hadde også det skapt rabalder, da flere opposisjonspolitikere krevde at finansministeren skulle ta grep. Med andre ord var finansministeren i en såkalt Catch 22-situasjon – opposisjonen skulle uansett kritisere. Sett i ettertid er det lett å se at omorganiseringsprosessen burde ha vært stoppet på et tidligere tidspunkt, men som i alle slike prosesser, er det vanskelig å finne det riktige tidspunktet. Jeg viser her til det sjefsøkonom Dørum sa under høringen: «Vurdert i ettertid burde ikke denne prosessen fått lov til å holde på så lenge, men det er likevel slik at det er vanskelig å finne det punktet hvor man skulle gått inn og sagt at nå må dette overstyres, nå må man settes under administrasjon, i en viss forstand.» Noen har hevdet at dette griper inn i SSBs faglige uavhengighet. Dette er tilbakevist av juridisk ekspertise, bl.a. professorene Morten Kinander, Geir Woxholth og Eivind Smith. Departementet har ikke utfordret SSBs uavhengighet i denne saken. Et annet tema som har vært framme i saken, har vært hvorvidt avgangen til Meyer skyldtes hennes syn på innvandring. Under høringen kom det ikke fram noe som støtter opp under denne påstanden, heller tvert imot. Meyer kunne selv ikke dokumentere noe annet enn å si at det handlet om innvandring, siden hun selv ikke kunne se at det var noen annen begrunnelse for at hun måtte gå av. Det er derfor all grunn til å avvise denne påstanden. Jeg regner med at vi får anledning til å komme tilbake til organiseringen av SSB på et senere tidspunkt, når Statistikklovutvalget har sagt sitt og departementet etter normal høringsprosess kommer med en sak til Stortinget.