Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2016-05-18:
Jeg vil slutte meg til saksordførerens entusiasme, særlig det med å rope hipp, hipp hurra – kanskje en dag på etterskudd, men jeg håper man kan se stort på det, for medisinsk utvikling, bedre pasientbehandling og det å lage en stadig mer treffsikker helsetjeneste kommer ikke av seg selv. Det krever at vi hele tiden utvikler ny kunnskap gjennom bedre praksis og gjennom forskning. Arbeiderpartiet ønsker selvsagt at resultatene av forskningen skal bidra til bedre helse i befolkningen både på kort og ikke minst på lang sikt. Det ligger store muligheter i Norges enhetlige helsetjeneste, i våre populasjonsstudier som har gått over mange år, i de biobankene som er bygget opp, og i helseregisterdata – muligheter langt utover landets grenser, som saksordføreren entusiastisk broderte ut om. En enstemmig komité ønsker å løfte dette som en satsing, og det gjør meg glad. Jeg føler nesten at jeg har bursdag i dag. Dette er politikk på sitt beste. Arbeidet med dette forslaget kan best beskrives som konstruktivt, og jeg vil berømme alle partiene for en god, åpen og fordomsfri behandling. Særlig regjeringspartiene har møtt dette initiativet fra Stortinget offensivt og konstruktivt, og det lover godt for fortsettelsen. Det er et forslag som også ble godt mottatt av samtlige som deltok på komiteens høring. Materialet fra våre biobanker, både populasjonsbaserte og kliniske biobanker, og dataene i våre mange helseregistre benyttes i all hovedsak til helseforskning av universiteter, høyskoler og innenfor helsetjenesten. Hvis materialet også skal brukes til utvikling av bedre diagnostiske tester og nye og bedre medisiner, er det nødvendig med forskningssamarbeid med industrien. Det er fordi det er industrien som i all hovedsak utvikler, produserer og selger sånne produkter til helsetjenesten vår. Mange har omtalt våre biobanker og helseregistre som den nye oljen. Offentlige myndigheter, mange politikere, forskere og deltagere i medisinske studier har pekt på at det her er muligheter som Norge som nasjon bør utnytte. Derfor har mange også sett på hvordan et sånt samarbeid kan foregå på en god og etisk forsvarlig måte. Rammene for å få til dette i dag er dessverre litt for lite effektive, og det krever mye administrasjon og regeletterforskning – som ligger på hver enkelt forsker. Vi mener at vi må gjøre disse dataene tilgjengelige gjennom en nasjonal infrastruktur og et lovverk man kan manøvrere i på en etisk forsvarlig og effektiv måte. Det enestående materialet som finnes i norske biobanker, er gjenstand for betydelig interesse både fra forskningsmiljøene og fra næringsliv og industri. For å ivareta tilliten i befolkningen til å avgi data til forskning er det viktig å ha formelt korrekte forhold og full åpenhet omkring samarbeid mellom forskere på universitetene og i industrien. For å unngå at enkeltforskere blir kontaktet og innleder direkte samarbeid med kommersielle virksomheter, bør man utvikle en enhetlig nasjonal modell for den type samarbeid. Når politikken ønsker å ha med industrien på en satsing, er det alltid to ting som er viktig: Det ene er forutsigbarhet, og med en enstemmig komité vil jeg si at Stortinget legger til rette for forutsigbarhet i dag. Det andre er langsiktighet. Jeg håper regjeringen følger opp dette med å etablere en enhetlig modell for samarbeid med industrien, sånn at den forutsigbarheten som nå er skapt, også gir langsiktighet nok til at industrien investerer i forskning basert på norske biobanker og helseregistre. Som avslutning vil jeg også si hipp, hipp hurra, sånn som saksordføreren gjorde.