Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2020-05-26:
I dag debatterer vi noen vanskelige og ikke minst etiske spørsmål. Dette er sårbare spørsmål, og gråsonene som vi kan bevege oss inn i, er store og til dels ukjente. For Kristelig Folkeparti er det grunnleggende at alle mennesker har en unik verdi og en lik verdi. Et samfunn med plass til alle, likeverd for alle og rom for den enkelte snakkes det veldig mye om, og det har det også vært snakket mye om i disse dager. I dag er det det det handler om i praksis. Bioteknologiloven, som er tema her i dag, har følgende formålsparagraf: «å sikre at medisinsk bruk av bioteknologi utnyttes til beste for mennesker i et samfunn der det er plass til alle. Dette skal skje i samsvar med prinsipper om respekt for menneskeverd, menneskelige rettigheter og personlig integritet og uten diskriminering på grunnlag av arveanlegg basert på de etiske normer nedfelt i vår vestlige kulturarv.» Dette er en viktig rettesnor å ha med seg når endringer i loven skal diskuteres. Basert på enigheten i Granavolden-plattformen har regjeringen fremmet flere forslag til endringer i bioteknologiloven. Som mange har påpekt i debatten rundt dette de siste ukene, skjer den teknologiske utviklingen på feltet raskt. Nettopp derfor er jeg glad for at det skal legges til rette for mer forskning, og at det skal utvikles spesialiserte kompetansemiljøer på dette fagfeltet. God teknologisk utvikling innenfor f.eks. kreftforskning vil være viktig i årene framover. FNs barnekonvensjon sier at barn har rett til å kjenne sine foreldre. Derfor er det viktig at aldersgrensen for når barn har rett til å vite donors identitet, settes ned til 15 år. Alle vil ikke vite, men for dem som ønsker å vite, er dette viktig informasjon å kunne få. Vi diskuterer flere forslag her i dag som er store endringer i hvordan vi som samfunn skal legge til rette for at barn blir til, og hva slags bånd de har til sine foreldre. Det finnes mange historier fra dem som leter etter sine foreldre eller har brukt store deler av livet på å lete etter hvor de kommer fra. Denne trangen til å kjenne sin slekt, forstå sine aner og vite at en står i en genetisk arverekke, vite hvor en kommer fra, ligger dypere i oss enn vi ofte vil innrømme. Jeg tror ikke spørsmålene menneskene til alle tider har stilt seg selv – hvem er jeg, hvor kommer jeg fra – blir borte selv om teknologien utvikler seg. Nettopp derfor er jeg bekymret for de uante konsekvensene en del av disse forslagene kan få i framtiden, ikke fordi teknologien nødvendigvis svikter oss, men fordi disse spørsmålene er større og viktigere enn hva som er teknologisk mulig, og vi må ha rom for den etiske diskusjonen rundt hva vi vil tillate. For meg er det viktigst at samfunnet vårt har rom for alle og plass nok til at vi kan være oss selv, med alle de egenskaper, sykdommer og den funksjonsevnen vi har, i alle livets faser. Ingen er like. Ingen er perfekte, men alle mennesker er like mye verdt. Jeg er sterkt bekymret for at tidlig ultralyd til alle gravide vil skape et smalere samfunn, der ikke alle er like ønsket og velkomne, der mangfoldet ikke er like stort, og kampen for retten til å leve når man er annerledes, blir tøffere. Se bare på Birgitte, som har fortalt sin historie de siste ukene. Hun måtte fortelle legen tre ganger at hun ikke ønsket abort da hun var gravid, fordi legen mente det var en risiko for Downs syndrom. Men lille Ida var så ønsket og så velkommen, og hun har stadig flere muligheter for et flott liv. De med Downs syndrom lever, som resten av Norges befolkning, stadig lenger. Flere av sykdommene de før døde av tidlig i livet, kan behandles av helsetjenesten, og de bryter barrierer på idrettsarenaer, i den offentlige samtalen og mange andre steder. Tidlig ultralyd har nemlig ingen beviste helsegevinster, og i de landene som har innført dette tilbudet, brukes det hovedsakelig til å avdekke kromosomfeil som Downs syndrom. Kristelig Folkeparti mener vi heller må rydde plass for mangfold i samfunnet vårt og ikke rydde det bort. Noen har av ulike årsaker et svangerskap der det er behov for ultralyd i løpet av de tre første månedene. Det tilbudet skal fortsatt bestå og er en viktig del av omsorgen vi gir til dem som har et risikofylt svangerskap. Men det er allerede for lite kompetanse og penger i svangerskapsomsorgen. Tidlig ultralyd til alle gravide kvinner ville dermed gå på bekostning av andre pasienter, og hvem skal vi da nedprioritere?