Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-01-19:
Den samiske reindriftsnæringen er en nomadisk næring som foregår på over 40 pst. av Norges landareal. Det er en urfolksnæring med svært lange tradisjoner i Skandinavia. Med en så omfattende utbredelse og stort arealbehov vil det med mellomrom oppstå konflikter med andre næringer og andre samfunnsinteresser. Utfordringene er likevel større i dag enn tidligere. På den ene siden skyldes det økt arealbehov på andre samfunnsområder, som f.eks. utbygging av offentlig infrastruktur og fritidsboliger. Men i noen områder, først og fremst i deler av Finnmark, skyldes det også i dag et for høyt reintall. Utfordringene er i alle tilfeller å begrense slike konflikter, slik at reindriftsnæringen kan leve side om side med annen type virksomhet uten vesentlig omfang av konflikter. For å komme dit er det mange aktører som har et ansvar, innenfor både privat og offentlig virksomhet. Det er nødvendig å slå fast at reindriften ikke har beiterett på innmark. Som representanten Trældal påpekte, er beitekonflikter mellom reindriftsnæringen og bønder til tider likevel et problem. Jeg deler imidlertid ikke representantens oppfatning av at disse konfliktene i dag har et slikt omfang at det truer framtiden for jordbruket i mange kommuner i Nord-Norge. Det er viktig å skille mellom sporadiske konflikter der det er snakk om få rein som kommer inn på innmark, og der det er hyppige konflikter med mange rein involvert. Myndighetenes ansvar vil variere alt etter alvorlighetsgraden på konfliktene. Det er ikke alle typer konflikter myndighetene kan eller skal gripe inn i. Her må det forutsettes at de to næringene selv greier å løse konfliktene, noe som krever velvilje fra begge parter. Det er i slike situasjoner også anledning til å søke om midler til konfliktforebyggende tiltak, noe som mange allerede benytter seg av. Der konfliktene er av større omfang, vil Reindriftsstyret eller områdestyrene ut fra en offentlig interesse kunne pålegge reindriften å drive ut flokken sin fra det aktuelle området og sette inn virkemidler som f.eks. tvangsmulkt dersom pålegget ikke etterkommes. Etter min vurdering er det Finnmark som over tid har hatt de største problemene knyttet til rein på innmark. Her har det bl.a. i noen områder vært kjørt egne prosesser i regi av fylkesmannen. Jeg nevner i den forbindelse Alta. Videre har enkelte kommuner vært aktive for å få en tettere dialog og forståelse mellom reindriften og andre samfunnsaktører. I noen av disse områdene er det, også av flere grunner, nødvendig å redusere reintallet, også med sikte på å redusere potensialet for konflikter med jordbruket. I den forbindelse vil jeg påpeke at vi nå er inne i en svært avgjørende fase i arbeidet med å få reintallet ned på et bærekraftig nivå. Det pågår et aktivt arbeid, og i løpet av 2011 skal alle distrikter ha godkjente bruksregler. Når disse foreligger, vil man, i motsetning til i tidligere reindriftslov, ha mer effektive verktøy for å ta tak i problemet med et for høyt reintall. Det gjelder også for iverksettelse av mulige sanksjoner. I Troms har værforholdene ført til at det i år har vært mer rein på innmark enn tidligere. Her arbeides det aktivt både fra fylkesmannens, reindriftsforvaltningens og noen av de berørte kommunenes side for å løse konfliktene. Når det gjelder Nordland, har det i år meg bekjent ikke vært større konflikter enn tidligere. Reineiere og bønder er her oftest i direkte dialog når det kommer rein på innmark. Om nødvendig deltar reindriftsforvaltningen og berørte kommuner på møter. Så lenge reindrift og jordbruk foregår i de samme områdene, vil sannsynligheten for at rein kommer inn på innmark være til stede. Utfordringen blir å minimalisere problemene. Jeg vil på bakgrunn av erfaringene igjen påpeke nødvendigheten av god dialog, og ikke minst at det settes inn forebyggende tiltak. Det er også avgjørende at kommunene deltar sammen med partene og reindriftsforvaltningen dersom det til tross for dette viser seg vanskelig å løse konfliktene. Hensikten vil være å få en felles forståelse av hva utfordringen er, hvilke tiltak som kan brukes, samt å bedre kontakten og dialogen mellom partene. Sannsynligheten for konflikter blir mindre når dialogen er god. Dette gjelder ikke bare i forholdet mellom jordbruk og reindrift, men på alle samfunnsområder.