Ingjerd Schou (Høyre), 2015-12-12:
Vårt land er i den mest utfordrende situasjon vi har vært i på flere år. Oljeprisen har falt, og ledigheten har økt her hjemme. Vi i Norge trenger å omstille oss. Vi trenger også flere bein å stå på. Samtidig opplever vi en tilstrømning av flyktninger som setter både velferden og norske kommuner under press. Det skal sørges for skoletilbud, helsetilbud, integrering og ikke minst arbeidsplasser i et land som har en ledighet som øker. Siden sommeren har Norge opplevd en rekordtilstrømning av asylsøkere. Etter at antall ankomster gikk ned første halvår sammenlignet med i fjor, har vi i dag en situasjon hvor mottakssystemene våre er under sterkt press. For å få kontroll over situasjonen er det helt nødvendig at vi fører en stram politikk, der de som ikke har krav på beskyttelse, ikke får slippe inn i Norge og raskt returneres dit de kom fra. Derfor er de innstramningstiltakene som et bredt stortingsflertall har sluttet seg til, helt nødvendige. Det beklagelige er at noen velger å stå utenfor. Også våre naboland har gjort innstramninger. Sverige, som tidligere var et av Europas mest innvandringsliberale land, har nylig innført streng grensekontroll. Ifølge dagens aviser diskuteres det ytterligere stenging. Sammen med de innstramningene som Stortinget alt har vedtatt, vil dette ha virkning. Det vil gjøre at også mottakskontrollen blir bedre, og at tilstrømningen vil avta. Vi ser at regjeringens og Stortingets politikk virker. I forrige uke var antall asylsøkere til Norge mer enn halvert sammenlignet med uken før. Men antallet som kommer, er fremdeles høyt. Og om ikke antallet fortsetter å gå ned, må også Stortinget stramme inn mer. Da er det viktig at regjeringen også overvåker den situasjonen meget nøye. Vi strammer inn i innvandringspolitikken samtidig som vi håndterer tilstrømningen og prioriterer integrering for dem som har krav på å bli. Jeg har lyst til å gjenta det: En god integreringspolitikk forutsetter en stram innvandringspolitikk – deri ligger balansen, og deri ligger utfordringen. Det er krevende, men det er helt avgjørende. I en tid med svært mange ankomster av asylsøkere trengs nye tiltak for å sikre at asylsystemet vårt fungerer godt. Norge skal ha en streng, men også en rettferdig asylpolitikk. De siste ukene har vi sett at antallet asylsøkere har sunket betraktelig. Det er fremdeles for tidlig å si om dette er en varig trend, men det er grunn til å mene at de iverksatte tiltakene på norsk side har hatt mye å si for denne utviklingen. Så er det slik at Norge fortsatt skal være et land hvor mennesker som er forfulgt, utsatt for krig eller som risikerer livet der de kommer fra, kan søke nødhavn og få beskyttelse og være her. Derfor må vi også si klart fra om at vi ikke aksepterer misbruk av denne ordningen. Det rammer bare dem som trenger det aller mest. Stortinget har sagt ja til innstramninger i utlendingsloven. Det skal bl.a. bli enklere å nekte behandling av asylsøknader fra utlendinger som har opphold i et land der de ikke er forfulgt. De skal raskt returneres til trygt tredjeland. For å sikre dette har altså regjeringen og Justis- og beredskapsdepartementet mulighet for å instruere Utlendingsnemnda, slik de kan instruere Utlendingsdirektoratet. Det gjøres og må iverksettes tiltak som legger til rette for at asylsøkere med rett til opphold, kan skape seg et verdig liv i Norge. Og det er all grunn til å være svært takknemlig for det varme engasjementet som befolkningen har vist. De som håndterer disse krevende utfordringene i førstelinjen, står på dag og natt, og har arbeidet helt på randen av sin egen kapasitet. Ikke minst har lokalsamfunn og enkeltpersoner bidratt i en viktig og nødvendig fase, hvor tilstrømningen har vært og er stor. Intet land kan håndtere denne flyktningkrisen alene. Og intet land kan snu ryggen til og melde seg ut. Både Dublin- og Schengen-samarbeidet er nå utsatt for press. Fra norsk side er det viktig å finne felles europeiske løsninger. Norge har økt den humanitære bistanden til et rekordnivå – 1,25 mrd. kr går til Syria og nabolandene i år. Dette foreslås økt til 1,5 mrd. kr for det året som ligger foran oss. Norge har også tatt initiativ til en giverlandskonferanse for Syria, som skal holdes i London i februar. Jeg nevner dette fordi det henger sammen med og hører til denne helheten som vi nå er vitne til – både de som kommer og de som skal tilbake. Den kraftige økningen i antallet asylsøkere vil altså koste vårt land 9,5 mrd. kr i 2016. Da er det helt nødvendig at regelverket også strammes inn. Jeg skal også vie noe oppmerksomhet til særlig det som går på grensekontroll – det har vært en rekke tiltak innenfor det området – og også innstramningene når det gjelder registrering og ikke minst de nødvendige tiltakene som er iverksatt i Nord-Norge, i Finnmark og på Storskog. Men jeg har også lyst til å vie noe oppmerksomhet til det som går på de enslige mindreårige asylsøkerne. Til og med uke 49 har 5 055 enslige mindreårige asylsøkere søkt beskyttelse i Norge. Utlendingsdirektoratet anslår at totaltallet kan bli enda høyere neste år. Nå har vi utvidet de eksisterende mottakene for enslige mindreårige, og vi etablerer flere nye bl.a. ved å omgjøre mottak for voksne til mottak eller avdelinger for enslige mindreårige. Det er viktig at vi også har tilstrekkelig kapasitet i omsorgssentrene gjennom egne plasser, men også private plasser. Det er viktig å si at vi har styrket tiltak innenfor barnevernet og omsorgssentrene med 1,2 mrd. kr i det budsjettet som ligger foran oss. Det er store penger, store beløp, men også nødvendige. I tillegg foreslo regjeringen ytterligere å bevilge til omsorgssentrene 71,5 mill. kr i 2015 for å øke kapasitetsbehovet. Dersom det vedtas nå det som ligger foran oss i 2016, vil altså bevilgningen totalt være på 383 mill. kr til omsorgssentrene for det året vi nå er inne i, inkludert det som ligger i tilleggsnummeret, selvfølgelig. Ved utgangen av november var det over 600 bosettingsklare med vedtak om oppholdstillatelse i omsorgssentrene av de enslige mindreårige. Dette er en økning på 232 ved utgangen av 2014, og 124 av disse var enslige mindreårige under 15 år. Ved utgangen av november hadde kommunene bosatt 563 enslige mindreårige. Det er all grunn til å gi honnør til både statsrådene, regjeringen, og ikke minst til de kommunene som faktisk har evnet å legge til rette for og delta i den helt nødvendige dugnaden som dette utfordrer oss på. Mange kommuner har vist stor evne og vilje til å bidra i den helt ekstraordinære situasjonen som vi nå står overfor. Det setter vi pris på. Det er godt samarbeid mellom staten og kommunene, og det er avgjørende nettopp for å løse de utfordringene som ligger foran oss i mottakssystemet, på en god måte. Ved utgangen av den måneden som ligger bak oss, november, var det bosatt i overkant av 9 670 personer. Det er 41 pst. flere enn på samme tid i fjor. Samtidig ventet det om lag 4 490 bosettingsklare asylsøkere i mottak. Til sammenligning ventet det nesten 5 500 i mottak ved utgangen av 2013. Samarbeidet mellom regjering, stat og kommuner har vært formidabelt, og den innsatsen som har vært gjort, med henvendelser til alle landets kommuner, har gitt nødvendige resultater. Det gjør det mulig for den enkelte å komme i gang med livet sitt og bli integrert på en god måte. I statsbudsjettet er integreringstilskuddet styrket med mange titalls millioner. Det er også en styrking. I tillegg til den styrkingen som vi allerede hadde i 2014 og i 2015, har det ikke vært en tilsvarende god dekning siden 2009. Det er det verdt å merke seg. Det har vært nødvendig, men det er også slik at regjeringen leverer. Helt til slutt: Jeg hører at både Arbeiderpartiets representanter og SVs representanter sier at regjeringen ikke har handlet. Det jeg har sett, er at regjeringen har handlet. Det disse to partiene gjorde, var å etterspørre at man skulle samtale om tingene, ha dialog og fortsette. Men 18. september leverte regjeringen en proposisjon, hvor Politiets utlendingsenhet fikk ekstra midler. UDI hadde en overslagsbevilgning. Regjeringen varslet tidlig at man ville komme med et tilleggsnummer til statsbudsjettet. På alle områder som det var mulig å gjennomføre tiltak på, var regjeringen i forkant. At det er krevende – ja, det er det, men det er det for oss alle.