Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2013-12-09:
Takk for interpellasjonen. Som ny i Stortinget er det min første, og det var en spennende interpellasjon. Jeg er veldig glad for at helse- og omsorgsministeren understreker at Helse- og omsorgsdepartementet har bedt helseregionene sørge for at sykehusene skal utarbeide gode systemer for varsling om kritikkverdige forhold. Jeg synes også det er bra at helseministeren understreker at det er et lederansvar å sørge for at det er både en faktisk og en reell ytringsfrihet for å varsle nettopp om kritikkverdige forhold, både for ansatte og pasienter ved sykehusene. Retten til å ytre seg fritt og uten frykt for represalier er grunnleggende, og det er en menneskerett og en forutsetning for det demokratiet og den tilliten vi skal ha. Dette gjelder selvsagt i helseforetak, men også andre steder, og varsling skal både mottas og behandles på en profesjonell måte som ivaretar varslers rettigheter. Jeg mener også at det styrker både omdømme og renommé til et helseforetak om man har en kultur for å bedre kvalitet og si fra og rapportere om uønskede hendelser. Flere helseforetak arbeider aktivt med å lage bedre systemer for håndtering nettopp av uønskede hendelser. Eksempelvis har Helse Sør-Øst i sin reviderte veileder for kvalitet og pasientsikkerhet i oktober 2013 nå satt fokus på organisatorisk læring og forbedring. For målet med å rapportere avvik og komme med kritikk må jo være å forbedre kvaliteten på den tjenesten man gir. Det finnes også i dag flere meldingssystemer og systemer for innrapportering av avvik. Jeg vil understreke, som også helseministeren sa i sitt innlegg, at det etter 1. januar 2012 er meldeplikt, hjemlet i § 3-3 a i spesialisthelsetjenesteloven, hvor man skal rapportere en uønsket hendelse som førte til betydelig pasientskade eller som kunne ha ført til pasientskade. Det skal sendes til Nasjonalt kunnskapssenter innen 24 timer og til Statens helsetilsyn senest neste dag. Det er viktig at også pasienter og pårørende kan ytre seg fritt uten frykt for represalier. De må kunne registrere sine klager og forbedringsforslag i et avvikssystem, og det må også gjelde samarbeidende helsepersonell som fastleger, ansatte i sykehjem og ansatte på andre sykehus. De må kunne få registrert klager og også komme med kritikk. Styrene i helseforetak har et selvstendig ansvar for å følge opp kvalitetssikringsarbeidet i foretaket. Styret skal sammen med ledelsen arbeide kontinuerlig med å skape en kultur for åpenhet og tillit – og be om informasjon om dette. Det er derfor viktig at styret følger opp undersøkelser som kartlegger både pasienttilfredshet og medarbeidertilfredshet. Dersom medarbeiderne er engstelige og ikke tør å si ifra, må man ta tak i dette, og det vil gjerne komme fram i slike undersøkelser. Det er viktig at pasienter, pårørende og publikum får bedre kunnskap om kvalitet på behandling i helsetjenesten, f.eks. er åpenhet om kvalitetsindikator viktig for både pasienter, helsetjenesten og helsemyndighetene. Det er viktig at pasientene har informasjon om kvaliteten, og at helsetjenesten bruker dette i forbedringsarbeidet. Åpenhet om kritikkverdige forhold er nødvendig, men det er også en grensegang mellom kritikk og politikk – og med politikk mener jeg der ansatte er uenig i lokale prioriteringer og nasjonale prioriteringer. Det skal man selvsagt påvirke med ytringer, men det er en grensegang der. Helse- og omsorgsministeren understreket at det skal mye til at ytringer fra medarbeidere er i strid med lojalitetsplikten, som gjelder alle arbeidsforhold. Sykehusene må tåle kritiske oppslag, og det er ikke unaturlig at sykehus har en kommunikasjonsstrategi eller talspersoner. Det finnes knapt en dag uten negative oppslag fra sykehusene i media, men det skal ikke hindre ansatte i å uttale seg eller engasjere seg i kvalitetsforbedringer. Jeg er glad for at ministeren presiserte nettopp det.