trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2007-03-26:
Fyrst til spørsmålet om manglande planavklaring. Eg la òg merke til oppslaget i Gudbrandsdølen Dagningen, men det står jo heilt klart i proposisjonen: «Samferdselsdepartementet har og merka seg at det ikkje føreligg tilstrekkeleg planavklaring på einskilde mindre tiltak i totalprosjektet. Dersom manglande planavklaring fører til endringar i framdrifta i prosjektet, vil Samferdselsdepartementet seinare orientere Stortinget om dette.» Det det dreier seg om, er dette fylkesvegsambandet mellom E6 og fv. 312. Det ligg inne i kommuneplanen, og det er peikt på i proposisjonen at den endelige reguleringsplanen vil bli vedteken – den vil bli vedteken. Elles var Øyvind Halleraker innom kost–nytteprinsippet, og der rører han ved eit vesentleg spørsmål. Det er veldig greitt å ha ei kost–nytteberekning, men dersom ein skulle ha lagt den aleine til grunn, ville det aldri ha blitt nokon veg ute i distrikta. Det ville ha blitt for ulønsamt. Så det får vi ta som ein indikasjon på den samfunnsøkonomiske nytta. Det er nettopp derfor vi politikarar må leggje vårt politiske skjøn oppå dette. Elles kan det sikkert vere greitt å ha ein gjennomgang av det. Representanten Arne Sortevik gjentek i innlegget sitt påstanden som Framstegspartiet òg har skrive i innstillinga, om at Regjeringa bryt prinsippa for bompengeinnkrevjing. Dette er jo nytteprinsippet. Til det er det å seie at på den eine fylkesvegen som er omtala her, skal det òg setjast opp ein bom. Så her er jo nytteprinsippet rimeleg klart. Dette vil da vere ein parallellveg til rv. 255. Det vil vere omkøyringsveg, og han vil bli rusta opp. På den andre vegen – det er den armen som vi nemnde i stad – vil det vere slik at mykje av den trafikken som går gjennom desse to bomstasjonane, vil òg gå på det nye vegsambandet. Dessutan er det vegsambandet ein heilt nødvendig føresetnad for å få ein samanhengande gang- og sykkelveg mellom Lillehammer og Gausdal sentrum. Dessutan har det ikkje vore så lett å kome fram til ei pakkeløysing som alle kunne vere einige om, og dette vegsambandet er ein del av den pakkeløysinga. Hadde ikkje det vore med, hadde ein aldri i verda kome i mål. Når det gjeld den andre påstanden om at vi bryt prinsippet om etterskotsinnkrevjing, må eg vise til det som står i proposisjonen, på side 4. Der står det heilt tydeleg og klart: «I tråd med dei lokalpolitiske vedtaka er det lagt opp til å etablere bomstasjonar på rv 255 ved Fåberg kyrkje og på fv 315 ved Lundgård.» Det er lagt til grunn etterskotsinnkrevjing ved automatiske, ubemanna bomstasjonar. Det er faktisk det som står i proposisjonen, og derfor synest eg at desse påstandane om at vi bryt prinsipp, ikkje held mål.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2007-03-26:
Eg skal vere kort. Men Framstegspartiet kan ikkje berre sleppe unna med å slengje ut så grove påstandar om at vi heile tida bryt prinsippa/reglane for bompengeinnkrevjing, utan at dei blir konfronterte med det som er sanninga. No seier representanten Arne Sortevik at det var ein generell merknad. Eg har lyst til å referere frå det dei skriv i innstillinga. Der viser dei altså til prinsippa: «Flertallet er positive til Regjeringens forslag om å innskjerpe retningslinjene for nytteprinsippet.» Og vidare: «Flertallet ser det pedagogiske poenget i at innkrevingen starter på den nye vegen når den står ferdig og er enig i at etterskuddsinnkreving skal være hovedregelen.» Så seier altså Framstegspartiet vidare: «Disse medlemmer viser til at begge prinsipper brytes i denne saken.» «I denne saken» er påstanden frå Framstegspartiet. Det er altså ikkje i det heile ein generell merknad. Elles har eg lyst til å føye til det som statsråden sa om Framstegspartiet og bompengeinnkrevjing, at spørsmålet er jo om ein skal lytte til representanten Thore A. Nistad eller Peter N. Myhre i Oslo, for som ein er kjend med, går jo Framstegspartiet i Oslo inn for den største bompengepakka i noregshistoria. Når Framstegspartiet i innstillinga viser til at det bør vere folkeavstemming om slike saker som dette vegprosjektet, har ikkje eg registrert at Framstegspartiet i Oslo har teke til orde for at det skal vere ei folkeavstemming om Oslopakka.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-03-26:
For folk i Gausdal og omegn er dette en stor dag. Det er ikke hverdagskost å få trafikksikker veg med gang- og sykkelveg hele vegen fra nærmeste by og opp i Gausdal. 4 000 ÅDT, eller årsdøgnstrafikk, er relativt mye trafikk. Det er da greit at vi har såpass stort flertall i denne sal for å løse denne saken på denne måten. Jeg har lyst til å påpeke at 16–17 mill. kr pr. km veg er faktisk også i underkant av det vi har sett på en del andre prosjekt. Det er hyggelig. Det er en sak det har vært arbeidet lenge med. Det er stor og bred oppslutning, også politisk, og Høyre slutter seg til saksordførerens redegjørelse for saken. Jeg har også lyst til å gi anerkjennelse fra denne talerstol for den belastning man påtar seg lokalt for å få en rask realisering. Jeg reagerer imidlertid på et par forhold i saken. Det er beskrevet en negativ nytte på minus 2 pst. Det er da med 4,5 pst. kalkulasjonsrente. Det er samme analysemetode som gjør Bjørvika til landets dårligste prosjekt med hensyn til kost–nyttebrøk. Jeg tror tiden er overmoden for å etablere nye samfunnsøkonomiske modeller som måler reell samfunnsnytte, ikke bare transportnytte, som det framgår av denne saken. Altfor lenge har vi holdt på med dette, og det gjør også at vi ikke skjeler så mye til den kost-nyttebrøken som kommer fram. En god illustrasjon på det er at ingen av de foregående talere har brukt tid på det. Jeg reagerer også på at Oppland fylkeskommune påtar seg å garantere for låneopptak til et statlig prosjekt innenfor ordningen med betingede refusjoner. De gjør et fylkestingsvedtak på hvor stor de mener den betingede refusjonen må være – 55 mill. kr. Samferdselsdepartementet setter så ned den betingede refusjonen til 25 mill. kr. Er det ikke slik at innenfor den fylkesfordelte ramme til de såkalte øvrige riksveger er det fylkeskommunene selv som prioriterer? Når da fylkeskommunen føler at de må ha den sikkerheten for sin garanti, hvorfor da overprøve fylkeskommunen? Jeg håper statsråden kan svare på dette. Jeg vet at hun er opptatt av å lytte til lokale beslutningstakere. Så litt om finansieringsrollen, den ikke-statlige delen: «Lånerente på 6,5 pst. føreset at det før anleggsstart ligg føre dokumentasjon frå ein låneinstitusjon», står det i proposisjonen. Dette reiser flere spørsmål. Mener departementet at en skal binde renten på dette nivået? 15 år er lang tid. Det er ikke lenge siden tilsvarende prosjekt med denne typen garanti fikk 1,85 pst. i rentetilbud. Tar staten også det økonomiske ansvaret i tilfelle renten skulle gå ned? Nei, det tror jeg ikke. Men er ikke staten da med på å binde opp finansieringen uten å ta ansvar? Det kan bli dyrt for brukerne. Jeg vet at vegfinansieringsselskapene både har kompetanse og/eller kjøper kompetanse for å bestrebe seg på å holde lavest mulig finanskostnader over tid. Dette er et viktig element, kanskje det viktigste, i nedbetalingsperioden. Derfor blir det galt å gå inn og binde opp forutsetningen uten å ta ansvar selv. Til slutt et lite apropos til dagens avisoppslag om relativt beskjedne styrehonorar. Det kan vise seg å bli småpenger i forhold til kostnadene ved påtvungen lånestrategi.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-03-26:
Det gjelder ordningen med betinget refusjon. Jeg er vel kjent med den ordningen og det som statsråden presiserte om hvor stor bindingen kan være i det enkelte år i forhold til det året den ble gitt. Men det er vel ingenting i ordningen som tilsier at en eventuell utbetaling ikke kan gå over flere år enn tre år? Så har jeg en kommentar til dette med 6,5 pst. rente. Meg bekjent har aldri Stortinget behandlet et opplegg som tilsier at staten skal pålegge noen å anvende en spesiell rente i prosjekter som er så langsiktige som 15 år. Det mener jeg kan gi staten en betydelig risiko på sikt, og hvor vi kan bli stilt til ansvar. Når det gjelder saken om kost–nytte, som statsråden ikke var inne på i det hele tatt, tror jeg den er så omfattende at jeg tror jeg må reise den som en egen interpellasjonsdebatt.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-03-26:
På komiteens reise til Østfold fikk vi presentert dette prosjektet om en ny og hensiktsmessig tilkomst til Kråkerøy. Vi i Høyre er imponert over viljen til å få realisert dette prosjektet. Det er altså privat deltakelse med rene kroner, og det er brukerbetaling – dette til tross for at folket på Kråkerøy vel har betalt det meste av sine veier med bompenger i de senere tiår: først den opprinnelige broen, så Hvalertunnelen, så veien til Skjærhallen og nå dette prosjektet. Her skal det bygges en firefelts vippebro som vel er den eneste i sitt slag i Norge. Her kommer det til å skje en teknologiutvikling som kanskje også andre kan få nytte av. Det syns vi er spennende. Det er bred oppslutning om Østfoldpakken fase 2, og det er spennende det som skjer i Fredrikstad, må jeg få si. Tomten til Fredrikstad Mek. Verksted er jo byutvikling av beste merke, og det skal bli artig å følge utviklingen i Fredrikstad by framover. Så må jeg få knytte noen kommentarer til Fremskrittspartiets stadige tilbakevendende argumentasjon om lånefinansierte prosjekter. Ja, det er dessverre slik at kapital koster penger, også i næringslivet og i det private. For den sakens skyld er det en avveining mellom den totale nytte-kost, herunder rentekost, og kostnaden med å vente til man kan finansiere uten lån. Slik er det overalt i samfunnet ellers – så også her. Nå er det også slik at det er en viss inflasjon fortsatt, og rentekostnaden må iallfall justeres for denne, slik at vi får en realrentekostnad. Østfold bompengeselskap har vært nevnt, og det var saksordføreren som fikk meg til å ta ordet for å knytte en kommentar til denne saken. Hun nevnte at styret her har et honorar for å ta ansvar for betydelig lånegjeld. Ja, aksjeloven er streng med hensyn til styreansvar. Og da syns jeg ikke det er noe å si på at man også får et honorar for å ta et betydelig ansvar. Jeg noterer meg ellers at Vegdirektoratet i dag kritiserer styrehonoraret i selskapet som står for finansiering og innkreving når det gjelder Svinesundsforbindelsen. Ja, her er jo vegdirektøren generalforsamling, så kommunikasjonen skulle være enkel.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2007-03-26:
Vi har oppfattet det slik at når man får bompengesaker til behandling i Stortinget, skal ferdige og godkjente reguleringsplaner legges til grunn når de kommer til behandling i Stortinget. Det var med litt undring jeg senest på torsdag registrerte at det i Gudbrandsdølen Dagningen stod om en ny reguleringsplan for området mellom E6 og fv. 312 ved Storhove. Jeg kunne tenke meg at statsråden svarte på om det ikke er slik at saker skal være ferdig reguleringsbehandlet i kommunene før de kommer til behandling i Stortinget. I tilfelle ja, hvordan kan det ha seg at det er så mange ting som nå ligger ute til reguleringsbehandling i kommunene?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2007-03-26:
En ting er i hvert fall helt sikkert, og det er at alle er enige om at vi ønsker å bygge veien. Det er i hvert fall et positivt utgangspunkt, og det er godt, for de som bor der, er opptatt av å få veien. Det har det vist seg at hele komiteen også har vært. Når representanten Sahl går opp på talerstolen og sier at Fremskrittspartiet ikke lytter til lokalbefolkningen og til lokaldemokratiet, stiller jeg meg litt undrende. I den saken vi skal behandle litt senere, har 22 000 mennesker skrevet under på at man ikke ønsker bompengefinansiering av Kråkerøy-forbindelsen, rv. 108. Det ønsker ikke representanten Sahl å lytte til. Men for Fremskrittspartiet er det faktisk viktig å lytte til de signalene også. Bare for å si det: Også i denne saken har vi fått mange tilbakemeldinger fra folk som bor i området, som er svært skeptiske til ordningen med bompengeinnkreving for rv. 255, som vi nå behandler. Det er ikke slik at dette er noe alle er kjempehappy for at kommer, at man skal flå bilistene med over en dobling av hva man må betale i forhold til hva man får igjen i vei. Det er også slik at ESA er bekymret for utviklingen i Norge, hvor man ser at stadig flere veistrekninger blir finansiert ved bruk av bompenger. Man finansierer også sideveier ved bruk av bompenger. Så taler statsråden med to tunger. Det statsråden sier til politikerne lokalt, er at uten bompenger får dere ikke vei. Når hun kommer her i salen, forsøker hun å gå til angrep på Fremskrittspartiet fordi man kjemper imot bompenger, og man stemmer for bompenger lokalt. Men dessverre er det slik at mange lokalpolitikere rundt omkring føler seg presset av denne regjeringen og det stortingsflertallet som styrer i denne perioden.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2007-03-26:
Vi fikk ikke svar på Arne Sorteviks spørsmål om renteproblematikken. Da vil jeg spørre statsråden en gang til: Hvorfor kan ikke staten låne ut til 2,5 pst. rente til disse selskapene, på samme måte som man gjør til andre land, slik at de skal kunne få rimelige lån av den norske stat? Hvis man hadde gått for en statlig utlånsordning, ville man i hvert fall kunne ha redusert rentekostnaden til godt under det halve. Hvorfor synes ikke statsråden at man kan gjøre det?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2007-03-26:
Jeg hører til stadighet statsråden fortelle om disse rammene som er økt med 2, 5 milliarder kr. Da kunne jeg godt tenke meg at statsråden redegjorde for hvor mye av dette som er bompenger, og hvor mye som er statlig finansiering i form av rent statlige midler.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2007-03-26:
Det kunne vært interessant å gå inn på Langelands innspill om å diskutere høyhastighetsbane, men jeg tror ikke vi skal gjøre det nå. Det er Lysaker stasjon vi diskuterer. Jeg vil først påpeke at tilgjengelighet for alle er vedtatt som ett av fem viktige hovedmål i Nasjonal transportplan. Det er derfor viktig at alle transportaktørene arbeider aktivt og målrettet for å sikre at vi får en universell utforming. Denne saken blir litt spesiell, fordi man opplever det litt som at dagens regjeringspartier og de som representerer den forrige regjeringens partier, bruker mesteparten av energien sin på å fokusere på hvem som har gjort hva, i stedet for å fokusere på hva man kan gjøre for å sikre at nye Lysaker stasjon vil tilfredsstille de kravene man setter som standard for en god og tilfredsstillende universell utforming. For Fremskrittspartiet er det viktigst å fokusere på hva vi kan gjøre for å sørge for at den nye stasjonen skal sikre at også brukere som har nedsatt funksjonsevne, skal ha mulighet til å kunne bruke Lysaker stasjon på en god, effektiv og trygg måte. Det går jeg ut fra er intensjonen til alle. Men når man ser på hvordan man i merknads form og også i debatten uttrykker seg, føler vi at det kanskje er litt andre ting som er det som er hovedfokuset, og ikke det å fokusere på hvordan man kan sørge for at brukerne får en best mulig stasjon, som tilfredsstiller en universell utforming. Fremskrittspartiet støtter forslaget som er fremmet i saken av Kristelig Folkeparti, Høyre og Venstre, men vi forutsetter selvfølgelig at forslaget ikke vil forsinke framdriften for når arbeidet med en ny Lysaker stasjon skal være ferdig. For oss kan det dessverre virke som om det er motvilje fra Regjeringens side som er grunnen til at man ikke vil be om at en uavhengig aktør skal få muligheten til å vurdere tiltak som kan bidra til at stasjonen, når den åpner, vil ha en bedre og riktigere universell utforming. Det er viktig også å ha med seg at da vi hadde høring om NSB, var flere av de organisasjonene som var inne på høringen, veldig opptatt av dette med universell utforming. De følte at man ikke hadde vært villig nok verken fra NSBs eller fra andre aktørers side til å ta nødvendig høyde for universell utforming. Jeg må også til sist få peke på at det er litt snodig at vi i Norge ikke klarer å oppfylle kravet om universell utforming, da det kom klart fram bl.a. fra flere organisasjoner på høringen at i Sverige klarer man det. Vi synes derfor at det er litt merkelig at ikke vi klarer å utforme en ny og moderne jernbanestasjon på en måte som sikrer at alle, uavhengig av funksjonsevne, skal kunne benytte den på samme måte, når man kan gjøre det i nabolandet vårt, Sverige, som har klart å løse utfordringene med dette. Jeg tar herved opp forslagene fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre.
Hanne Dyveke Søttar (Fremskrittspartiet), 2007-03-26:
Bruken av bompenger har dessverre utviklet seg til å bli regelen og ikke unntaket når det gjelder veiutbygging i Norge, altså det motsatte av hva intensjonen bak bompenger egentlig var. Det skulle bare være det lille ekstra. I denne saken utgjør bompenger minst 72 pst. av finansieringen, og man kan stille seg spørsmålet om dette er riktig. Er det riktig at bilistene som allerede betaler milliarder hvert år i bil- og veirelaterte avgifter, i tillegg skal bære denne kostnaden? Eller har det blitt sånn at Norge ikke har råd til å bygge veier uten å bruke bompenger, slik som samferdselsministeren hevder? Hvem er det som egentlig har ansvaret for finansiering av veiutbygging? Er det staten, eller er det bilistene? Jeg bare spør. I debatter rundt om i landet virker det som om at hvis man ikke godtar en urimelig høy bompengeandel, blir det heller ingen vei, punktum. Det kan man vel delvis kalle for å føre det norske folk bak lyset. Staten har råd til å betale for veiene, men vil det ikke. Det er det som er sannheten. Det er statens ansvar å betale for veiutbygging, men det man opplever nå, kan man litt brutalt kalle for politisk utpressing av bilistene, og det er en arbeidsmåte Fremskrittspartiet ikke støtter. Fremskrittspartiet har ved flere anledninger rettet søkelyset mot at det er på tide å få evaluert bruken av bompenger. Denne evalueringen må på plass, og det er også viktig at en slik evaluering omfatter forslag om alternativ finansiering som kan sikre utbygging av et transport- og miljøeffektivt veinett i Norge, også uten bruk av bompenger. Senest da Tromsøpakke 2 ble behandlet her den 22. februar i år, fremmet Fremskrittspartiet forslag om at Regjeringen snarest måtte legge fram en slik sak. Og utrolig nok, dette forslaget ble nedstemt. Det er utrolig at det faktisk bare er ett eneste parti som syns at bompengeinnkrevingen har gått for langt. Når man nå tar til orde for at enda mer av bompengene skal brukes til å finansiere problemene innenfor kollektivtrafikken, syns jeg det er bevis nok for at dette har gått for langt. Det virker som om bompengeprosjektene i Norge politisk er helt ute av kontroll. Da syns jeg det er utrolig at alle andre partier sier «takk og amen» uten å stille et eneste spørsmål. Jeg skulle ønske at Stortinget i dag kunne sagt at nok er nok, og gitt beskjed om at dette prosjektet får staten finansiere alene. Det skjer nok dessverre ikke. Så avslutningsvis kan jeg bare konkludere med at bompengedebatten vil fortsette. Da kan det kanskje være en fattig trøst at det fortsatt er ett parti som står på bilistenes side. Og én ting er sikkert, vi gir oss ikke så lett!
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2007-03-26:
Dette er en debatt som vi nå har begynt å få oftere og oftere, dessverre. I dagens VG fikk vi en sjokkmelding om at den totale driften av disse bomstasjonene nå er oppe i en halv milliard kroner – en halv milliard kroner bare for å drive stasjonene. Det er en vanvittig dyr måte å bygge veier på. Det å komme seg inn i et bompengeselskaps styre nå må snart være noe av det mest lukrative en kan gjøre, for pengene renner ut, og bilistene må blø enda en gang. I dette prosjektet koster bygging av bomstasjonene hele 16 mill. kr. Driften er satt til 4 mill. kr pr. år, og i den perioden bommen skal stå der, blir det faktisk 60 mill. kr. Så har vi rentekostnadene. De kommer opp i 136 mill. kr, og bilistene må blø enda en gang til. Dette er kommet helt ut av styring, synes jeg. Det er dessverre blitt slik at nå blir snart alle nye veiinvesteringer i dette landet gjort på den måten. Det er snart ikke ett eneste prosjekt som denne salen bevilger penger til. Så står statsråden her og sier at noen har flere midler enn andre. Da tenker hun helt sikkert på Fremskrittspartiet. Men vi har alle sammen likt med midler, vi har nøyaktig likt. Oljen er fellesskapets, den tilhører oss alle. Men vi sier at en liten del av oljepengene vil vi bruke til veier, sykehus og skoler. Men statsråden og hennes partifeller vil plassere disse pengene i Coca-Cola. Det er forskjellen på Fremskrittspartiet og de andre.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-03-26:
Det er gledelig at vedtaket om å bygge ny Kråkerøybru fattes i dag. Det er gledelig at det ble en rask behandling da saken kom til departementet, og at det også er gjennomført en rask behandling her i Stortinget, slik at man kan komme i gang med dette viktige prosjektet. Det handler om sikkerheten for innbyggerne på Kråkerøy og Hvaler, og det handler om mulighetene for å utvikle viktige næringsområder i Fredrikstad videre, fordi trafikken nå er i ferd med å kvele mulighetene for en videre utvikling. Jo, det er et lokalt initiativ bak dette forslaget – det er uomtvistelig. Det er første del av en større utbygging i Fredrikstad, for dette løser bare en del av et større problem. Det foreligger nå en analyse over de neste utbyggingstrinnene, og den kommer til å komme til behandling lokalt, og så kommer det inn sentralt. De protestene som har vært – og det er klart at det er protester mot bompengefinansiering – har også, og kanskje først og fremst, rettet seg mot at man bare har tatt dette prosjektet. Man har opplevd det urettferdig at en del av innbyggerne skal belastes med et prosjekt som skal løse først og fremst deres problem, men også en del av byens problem, og at man ikke fikk en større pakke samtidig. Men de neste trinnene kommer. Det er nå et sterkt engasjement fra næringslivet i Fredrikstad for å få på plass både dette prosjektet og de neste prosjektene som kommer, fordi man altså ser at uten en utbygging av veinettet vil trafikken kvele mulighetene for en videre fornuftig utvikling og vekst i Fredrikstad. Så hører vi Fremskrittspartiets talsmenn, og det er ikke i noen saker hvor Fremskrittspartiet er så høy og mørk her i Stortinget som når det gjelder bompenger, at man bruker uttrykket «ran av bilistene». Det har tydeligvis blitt akseptert som et parlamentarisk uttrykk – men det er jo litt av en hilsen til sine partifeller i Oslo når man bruker et sånt uttrykk om å vedta her i Stortinget at vi skal finansiere en veistrekning delvis med bompenger. Og jeg visste ikke at Fremskrittspartiet lokalt lar seg tvinge til å stemme for noe de er imot. Det er et nytt parlamentarisk prinsipp, som var ukjent inntil Vigdis Giltun forklarte stemmegivningen lokalt. Fremskrittspartiets talsmenn understreker at det er behov for utbyggingen. Men jeg kan ikke huske at Fremskrittspartiet i sine budsjetter har bevilget en eneste krone til veiutbygging i Fredrikstad utover det som flertallet har gjort. Så det behovet har de altså ikke tatt på alvor. Men det spennende nå er: Alt tyder på at forslaget fra Fremskrittspartiet om å finansiere dette gjennom revidert nasjonalbudsjett blir nedstemt. Da er altså det alternativet nedstemt. Da har Fremskrittspartiet ett valg: De kan si til velgerne i Fredrikstad: Enten blir det bompengefinansiering og vei, eller så blir det ikke bompengefinansiering og ingen vei. Da kan de ikke lenger si at Stortinget skal betale det, for det alternativet er nedstemt.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2007-03-26:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å ta ordet i denne diskusjonen, men da jeg hørte saksordførerens innledning, med en del krasse angrep bl.a. på min partifelle Ulf Leirstein fra Østfold, følte jeg det riktig å rette opp noe som åpenbart er feil. For det første: En del av de påstandene som kom om Østfold bompengeselskap her i dag basert på det Vegdirektoratet har uttalt, har bl.a. styrelederen – fra Arbeiderpartiet i Østfold – kraftig tilbakevist i dagens Fredriksstad Blad. Det er feilaktige påstander som kommer fra Vegdirektoratet. Det burde saksordføreren være fullstendig innforstått med og ikke viderebringe slike påstander her fra denne talerstolen. Når det gjelder Moss–Horten, er dette noe som Østfold Fremskrittsparti har programfestet for inneværende stortingsperiode. Det er en sak vi har jobbet for, og som nå har fått gledelig tilslutning fra Høyre i Østfold og også tilsvarende partier på den andre siden av fjorden. Det er ikke tatt hensyn til at det skal være noen bompengefinansiering, og det er heller ikke intensjonen med et slikt forslag. Det skal dere få se når det forslaget er fremmet. Vi hører stadig fra Senterpartiets statsråder at vettet er jevnt fordelt i dette landet. Men pengene er ikke det! Senterpartiet med sin distriktspolitikk har vært en stor pådriver for at distriktene skal få mer penger, noe som går ut over de folkerike kommunene. Blant annet de i Østfold har blitt særlig skadelidende. Vi har tidligere tverrpolitisk i Østfold gått ut og laget en brosjyre som heter: Østfold – det røvede land. Det er derfor litt påfallende hvordan argumentasjonen fra regjeringspartiene er her i dag. Fredrikstad og Sarpsborg er to kommuner i Østfold med ganske like problemer. Begge har vært utsatt for tvangssammenslåing av kommuner fra staten, og de har begge en broforbindelse som deler kommunen i to. I Fredrikstad har så et simpelt flertall gått inn for bompenger, mens i Sarpsborg har 46 av 49 representanter vært imot bompenger. Det var tre fra Kristelig Folkeparti som ønsket en 50/50-løsning med staten. Denne saken skal vi komme tilbake til, og jeg merker meg argumentasjonen fra flertallspartiene her i dag. Jeg hadde håpet at utfallet kunne blitt et annet, men jeg ser at når man ønsker bompenger, bruker man all mulig argumentasjon for å dytte regningen over på bilistene. Det er noe vi ikke kan stå inne for.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-26:
Lat meg starta med å oppklara ei openberr misforståing, for SV vart skulda for ikkje å senda spørsmål via komiteen. Problemet var heller at komiteen ikkje ville senda dette spørsmålet. Komitesekretæren sa at det var umogeleg å senda det spørsmålet frå komiteen si side. Og som det kloke partiet SV er, sende me det då frå SVs gruppe. Så til representanten Helleland vil eg berre seia at det er ei openberr misforståing når han hevdar at me ikkje har gjort det – svaret er at me ikkje fekk lov. Så til representanten Kielland Asmyhr. Eg er veldig glad for at Framstegspartiet òg brukar noko av denne kvelden til å snakka om jernbane. Så langt har det stort sett berre dreidd seg om bompengar. Møtet har vel no i fleire timar dreidd seg om Framstegspartiet sine innlegg mot bompengar. Då var det veldig greitt å få ein som var oppteken av jernbane og universell utforming til slutt. Så var poenget om ein var oppteken av å sjå bakover. Nei, ikkje i det heile – men ein må f.eks. rippa opp i at Framstegspartiet, som klarte å få på plass 1 mill. kr på vegsatsing i løpet av tre budsjettforlik, ikkje gjorde noko med universell utforming då dei sat i posisjon. Det er viktig at folk hugsar historia og ikkje berre kjem med populistiske utspel på kort sikt. Då må ein på ein måte ta dei realitetane som er. Og dersom det er lite pengar for Framstegspartiets representantar, som seier at dei 850 mill. kr som det er inngått kontraktar for, kan me berre gløyma, og dei 7 milliardar kr må ein venta med å få investert i jernbane, så var det kanskje veg likevel ein snakka om då ein snakka om jernbane den eine gongen. Til slutt: Saksordføraren og fleirtalspartia er veldig opptekne av å sjå framover, slik at me slepp å diskutera universell utforming. Som eg sa i innlegget mitt tidlegare, har me nettopp vore i Stockholm. Universell utforming er ikkje eit tema i Sverige. Det skal heller ikkje vera eit tema i Noreg. Derfor er det verkeleg ei utfordring for den raud-grøne regjeringa å gjera det motsette av det den førre regjeringa gjorde, nemleg å rydja opp i problemstillingane knytte til universell utforming. Det gjorde ikkje Venstre, det gjorde ikkje Høgre, og det gjorde ikkje Kristeleg Folkeparti. Eg meiner – og kjem til å stå på – at det skal den raud-grøne regjeringa gjera. Ikkje minst når me skal byggja dei høgfartstoga som skal redusera forureininga i Noreg, skal det vera universell utforming.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2007-03-26:
Universell utforming handlar om å inkludere. Det handlar om å skape fysiske og praktiske løysingar som flest mogleg kan bruke, uavhengig av eventuelle funksjonshemmingar. Å ha redusert funksjonsevne i forhold til eit gjennomsnittsmenneske betyr ikkje at ein ikkje kan fungere i alle situasjonar. Det er fysiske og praktiske hindringar som er med på å redusere den moglegheita såkalla funksjonshemma menneske har for å få til det dei vil. Ofte er desse hindringane skapte av dei som planlegg og teiknar bygg og anlegg, fordi dei ikkje tenkjer tilstrekkeleg over korleis dei skal oppnå å gjere desse tilgjengelege for flest mogleg. Vi har rett og slett ikkje hatt tradisjon for å tenkje universell utforming. Omgrepet er òg relativt nytt. No er det likevel ei haldningsendring på gang, og universell utforming blir i fleire planverk teke med som eit av hovudmåla; òg i Nasjonal transportplan. Dessverre glepp det somme tider, og det har det gjort i planprosessen om Lysaker stasjon. Nokre prosessar kjem for langt før slike gleppar blir oppdaga, og det gjeld i denne saka òg. Dersom prosjektet skulle ha vore stoppa, burde det skjedd under Bondevik II-regjeringa. Slik sett stiller eg meg heilt attom det som både Langeland og Johansen seier i innlegga sine. Det handlar om store kostnader og forseinkingar, som òg vil påverke utbygginga av det nye dobbeltsporet mellom Lysaker og Sandvika. Når det er sagt, vil eg understreke det poenget som Irene Johansen kom med, nemleg at det viktigaste no, er å lære av dei feila som er gjorde, og kome seg vidare i arbeidet for universell utforming. Derfor er eg fornøgd med at Samferdselsdepartementet har bedt Jernbaneverket og NSB om å leggje fram korleis dei vil arbeide for å oppnå universell utforming framover. Som sagt handlar dette om å inkludere.
Borghild Tenden (Venstre), 2007-03-26:
Et av forslagene fra opposisjonspartiene er at Stortinget ber Regjeringen orientere Stortinget om arbeidet med tilgjengelighet for alle gjennom universell utforming for alle stasjonsanlegg for jernbanen i planperioden for Norsk transportplan(NTP) (NTP)
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2007-03-26:
Jeg vil benytte anledningen til å berømme forslagsstillerne for å ha fremmet dette forslaget. Det er sterkt beklagelig at posisjonen, og spesielt saksordføreren, prøver å latterliggjøre dette forslaget. Saksordføreren sier at dette er et typisk forslag som man fremmer når man er kommet i opposisjon. Det blir håpløst hvis man ikke skal kunne fremme forslag hvor man peker på åpenbare svakheter i offentlig planlegging. Jeg vil også berømme de tidligere regjeringspartiene for at de er såpass store at de kan innrømme at det ble gjort feil også under den forrige regjeringen. Der har nok representanten Langeland et godt stykke igjen. Dette gjelder jo en viktig sak, det gjelder universell utforming. Det gjelder også Lysaker stasjon, som altså er et av de største kollektivtrafikkerte områdene i landet. På en stasjon hvor det er såpass mye trafikk er det veldig viktig at man får lagt forholdene godt til rette for de reisende. Dette gjelder jo ikke bare Lysaker stasjon, nesten samtlige togstasjoner i Oslo- og Akershus-området har behov for oppgraderinger og at det blir lagt til rette for alle typer reisende, men også at det blir lagt til rette for at de reisende har gode parkeringsforhold, for det er en forutsetning for at folk skal velge toget som transportmiddel. Når det gjelder Lysaker stasjon, har jeg nevnt at det er en av de togstasjonene som har størst trafikk her i landet. Dette er en stasjon som også fremover vil være under stort press. Vi får nå den store utbyggingen på Fornebu – en helt ny by på Fornebu som også vil ligge ved Lysaker stasjon. Man kan jo spørre seg om når neste utbedring av Lysaker stasjon vil måtte skje når man ikke er i stand til å gjøre dette på en skikkelig måte når man først er i gang. Det denne saken viser – og det er sørgelig – er hvor dårlige vi i dette landet er til å planlegge, det viser at det er åpenbare mangler i offentlig planlegging og at vi ikke er i stand til å gjøre jobben på en skikkelig måte når vi først er i gang.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2007-03-26:
Universell utforming er noe av det viktigste vi kan gjøre for å inkludere alle i samfunnet vårt. Alle skal kunne bruke det samme utstyret, alle skal kunne kjøre de samme togene. Men tradisjon og oppfattelse om hva som er fint og estetisk riktig, kommer ofte i veien. Jeg står f.eks. nå på helt feil talerstol. Stortinget har en talerstol som skal være for alle – den er det ingen av representantene i dag som har valgt å bruke. Det sier kanskje litt om hvordan vi alle ser på bruken av universell utforming. Så merker jeg meg all kritikken som kommer mot vår regjering og vår statsråd. Høyres Trond Helleland slenger kjekt ut at man godt kunne kostet på seg noen ekstra kroner på denne stasjonen. Vår regjering bygger faktisk stasjoner der forrige regjering var mer opptatt av å klippe snorene til dem. 15. september 2005 hadde vi vunnet valget, men det hindret ikke Kristin Clemet i etterpå å godkjenne et stort antall privatskoler hun visste var i strid med den nye regjeringens politikk. Det sier kanskje noe om hvem som var det handlekraftige partiet i regjeringen. Jeg legger også merke til at det er Høyre som nå sier at de godt kan bære en del av ansvaret, mens Venstre understreker at her er de ført bak lyset av Jernbaneverket og nærmest lurt opp i stry. Samferdselsministeren i denne regjeringen viser nå at hun tar dette på alvor. Hun har også tatt grep overfor Jernbaneverket, som hun gjorde rede for. Vi må, selv om vi er fra forskjellige partier, ha tillit til at vi faktisk gjør det vi sier vi skal gjøre. Tiden etter valget i 2005 handlet for oss mest om å skaffe penger til de prosjekter som forrige regjering hadde satt i gang. Skulle vi da også tatt oss tid til å kvalitetssikre dem helt på nytt, kan jeg garantere at det fra opposisjonen hadde blitt ganske stor huskestue, for å si det sånn, fordi vi ikke videreførte prosjektene. Kanskje var strategien fra Venstres Torild Skogsholm at denne stasjonen aldri skulle bygges, siden hun så helt åpenbart ikke hadde budsjetter til å videreføre den utbyggingen hun selv hadde satt i gang. Jeg må si meg enig med sakens ordfører i at dette er et opposisjonsforslag. Her ville dialog vært det riktigste. Det viktigste i denne saken blir imidlertid å vise at man blir stemt ned, for å kunne sitte på sin høye hest etterpå, når man helt bevisst fremmer forslag om akkurat på hvilken måte statsråden skal foreta sin myndighetsutøvelse.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2007-06-12:
Jeg viser til at Stortingets ombudsmann for forvaltningen i et skriv av 13. mars 2007 til Stortinget har oversendt forslag til endring av § 3 i lov om Stortingets ombudsmann for forvaltningen. Bakgrunnen for dette er bl.a. en henvendelse fra Europarådet om oppfølging av domsslutninger i Den europeiske menneskerettighetsdomstolen, EMD. Ombudsmannen viser til at hovedansvaret for å implementere domstolens avgjørelser mot Norge ligger hos forvaltningen, og at overvåkning av og kontroll med norske myndigheters oppfølging av dommer fra EMD derfor må sies å ligge innenfor ombudsmannens arbeidsområde. Komiteen er enig i dette og noterer seg at ombudsmannen i sitt brev argumenterer for at slik kontroll allerede tilligger ombudsmannen, og at endringer i dagens lov og instruks derfor ikke er strengt påkrevd, men at en ytterligere presisering og harmonisering av ordlyd likevel kan være ønskelig. Komiteen viser også til at det er naturlig at ombudsmannen i sin årlige melding til Stortinget gir en status for implementeringen av avgjørelser fra Den europeiske menneskerettighetsdomstolen i norsk forvaltning. Norge er nok det land hvor dette kanskje er minst nødvendig. Og la meg legge til: Hadde alle land av Europarådets 47 medlemmer vært like flinke i oppfølgingen av avgjørelser i domstolen, så hadde meget sett bedre ut i vår del av verden. Men det tilligger det ikke dette odelsting å avgjøre. Jeg viser da til at det er en enstemmig innstilling fra kontroll- og konstitusjonskomiteen.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Flertallet i komiteen avviser, som representanten Syversen var inne på, dette private forslaget om å oppheve loven om eiendomsskatt. Begrunnelsen til Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet er som følger: Eiendomsskatt er en kommunal inntektskilde som beløp seg til 4,4 milliarder kr i 2006, ifølge anslag gjort i statsbudsjettet. Det betyr at dersom eiendomsskatten fjernes, slik Fremskrittspartiet ønsker, reduseres kommunenes inntekter med 4,4 milliarder kr. Konsekvensene kan fort bli kutt i velferdstilbud i kommunene. I revidert budsjett i fjor ble det vedtatt en åpning for kommunene til å velge mellom å skrive ut eiendomsskatt for hele kommunen, bare innenfor bymessige strøk og/eller på verk og bruk. Formålet med denne endringen var å fjerne urimelig forskjellsbehandling innenfor samme kommune, fjerne uklarhet i regelverk og gi kommunene økt valgmulighet. Vi mener det har gjort dette med eiendomsskatt mer rettferdig. Det er derfor meningsløst å omtale deler av eiendomsskatten, som enkelte gjør, som «hytteskatt». Kommunene kan ikke skrive ut eiendomsskatt bare for hytter eller bare i hytteområder. Valget står mellom hele kommunen eller innenfor bymessig bebyggelse. Kommunen kan også selv bestemme om den skal ha eiendomsskatt overhodet, hvilket nivå den skal ligge på, og om det skal åpnes for differensiering av satsene. Vi tror at kommunene gjennom lokaldemokratiet i stor grad innretter eiendomsskatten slik at den oppfattes som rimelig for innbyggerne. Det finnes også kommuner som har innført eiendomsskatt, hvor den sittende politiske ledelse og flertallet har blitt sittende i de påfølgende valg. Så så upopulært i de ulike kommunene som enkelte skal ha det til, er det ikke. Den tidligere begrunnelsen for eiendomsskatten, at dette skal være en skatt for tjenester knyttet til vann, avløp og kloakk, falt bort allerede da den nåværende eiendomsskatteloven av 1975 ble vedtatt. Opposisjonspartiene er delt i denne saken. Kristelig Folkeparti og Venstre avviser, i likhet med Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, forslaget. I tillegg har Kristelig Folkeparti og Venstre noen forslag som jeg ønsker å begrunne regjeringspartienes syn på. I revidert budsjett for 2006 gjorde Regjeringen noen endringer i eiendomsskatten. Da varslet også Regjeringen at den tar sikte på å komme tilbake med en vurdering av fritaksreglene, satsstruktur og kommunenes mulighet til å differensiere eiendomsskatten for ulike skatteobjekt. Bunnfradrag, sosiale hensyn i eiendomsskatten og differensiering, som Kristelig Folkeparti og Venstre er opptatt av, og omtaler i innstillingen, har på bakgrunn av dette en naturlig plass i den varslede vurderingen. Samtidig tror jeg at lokalpolitikere fra samtlige partier er opptatt av å utforme denne skatten på en slik måte at den virker rettferdig for kommunens innbyggere.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Representanten Sanner har nylig etterlyst svar på hvorfor Arbeiderpartiet stiller spørsmål knyttet til Høyres standpunkt i denne saken. Jeg må innrømme at jeg blir mer forvirret etter hvert som representanten Sanner svarer, særlig på bakgrunn av at han har hatt en såpass høy profil både i media og i tidligere debatter når det gjelder eiendomsskatt, hvor man har fått et klart inntrykk av at han er kraftig imot kommunal eiendomsskatt. Men nå viser det seg for dem av oss som har lest innstillingen – og det tror jeg faktisk de fleste har gjort – at Høyre ikke er i stand til å støtte Fremskrittspartiets forslag. Det betyr at de ikke er imot kommunal eiendomsskatt, av hensyn til det lokale selvstyret. Jeg sitter da igjen med et spørsmål, og det gjelder de lokale representantene til Høyre: Kan man garantere at de ikke stemmer for kommunal eiendomsskatt og dermed benytter det lokale selvstyrets muligheter til fritt å stemme imot, men åpenbart i noen kommuner stemmer for når kommunens økonomi har vært anstrengt?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-06-12:
Representanten Holmås seier at det er veldig viktig å få ei utviding av reglane om offentleggjering av skattelistene for å setje søkjelyset på levekårsnivået i dei forskjellige bydelane i Oslo. Dermed er det òg slik at dette kan brytast ned til den enkelte gata. Det synest han er heilt greitt. Det som òg følgjer av det, er at ein får oppslag av typen «Den fattigste gaten i Fredrikstad». Ein får òg slike utslag som at skuleelevar ned i 15–16-årsalderen set opp oversikt over kor stor inntekt foreldra til dei forskjellige medelevane i klassen har. Då er mitt spørsmål: Synest representanten Holmås at det òg er greitt at barn blir mobba på skulen på grunn av at det har vore eit oppslag om at dei bur i den fattigaste gata i byen, eller at elevane har funne ut at dei er barna til dei fattigaste foreldra i klassen?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-06-12:
Representanten Lundteigen viser til at prisutviklinga i bynære strøk har vore meir positiv enn elles i landet, og at det iallfall delvis har si årsak i investeringar som det offentlege gjer, som medfører at prisane stig meir i byane enn dei gjer på landet. Hans resonnement var vidare at det då er meir naturleg å ha eigedomsskatt i byar og strøk som er utvikla på byvis, enn på landet. Då er mitt spørsmål: Betyr det at representanten Lundteigen er litt skeptisk og ikkje heilt 100 pst. einig i utvidinga av grunnlaget for eigedomsskatt, at dette skal omfatte heile landet? Meiner representanten Lundteigen at dette eigentleg er eit feil spor?
Svein Flåtten (Høyre), 2007-06-12:
Jeg tillater meg innledningsvis å si at jeg rent navnemessig var mer fornøyd med den forrige LO-lederen enn jeg er med ham vi har nå. Da var ikke forvekslingene så store. Heikki Holmås har snakket om forskningssatsingen fra Regjeringen, som han er mer enn fornøyd med. Jeg nevnte i mitt innlegg selvangivelsesplikten for forskningsinstitutter, som helt opplagt ikke vil ha noe skattemessig proveny, men som helt opplagt vil bidra til et betydelig merarbeid ved at man må bruke ressurser i forskningsinstituttene, ressurser som man – trass i at forskningsinstituttene sikkert er bemannet med noen av de bedre folk vi har i hele landet – kanskje ikke har mest av. Et konkret spørsmål til dette: Har representanten Holmås noen tanker om hva Regjeringen kan gjøre når det gjelder dette selvangivelseskravet?
Svein Flåtten (Høyre), 2007-06-12:
Høyre slutter seg også til at OECD-retningslinjene får en forsterket status i norsk rett ved at de forankres i skattelovene, selv om det også i dag ses hen til disse retningslinjene. Våre kommentarer til forslaget er flere, bl.a. at man burde vært varsom med å utvide forskriftshjemmelen til å endre noe som nå faktisk blir nedfelt i loven. Vi synes også at det er foreslått oppgave- og dokumentasjonsplikter som virker mer omfattende enn nødvendig, og at man trekker opp og nedfeller retningslinjer på områder hvor OECD faktisk ennå ikke har konkludert, bl.a. som i sondringen mellom faste driftssteder og hovedkontor, noe som vil være veldig viktig for mange bedrifter. Oppgave- og dokumentasjonsplikten mellom innenlandske selskaper tjener i utgangspunktet verken skattemessige eller andre formål så lenge det ikke skjer mellom selskaper som er skattepliktige etter særskattelover og har spesielle skattesatser. Sverige og Finland har for sin del bare vedtatt lover for grenseoverskridende transaksjoner. Dette kunne redusert skjemaveldet og byråkratiet betydelig også hos oss, og det ville allikevel vært forenlig med EØS-regelverket. Også oppgaveplikten når det gjelder egenkontrollerte transaksjoner, virker mer byrdefull enn nødvendig av kontrollhensyn. Bedrifter har jo en generell opplysningsplikt hvor myndighetene kan innhente de opplysninger man ønsker, eller trenger. Dokumentasjonsarbeidet vil bli komplisert, ressurs- og kostnadskrevende – utvilsomt. Derfor foreslår vi en endret frist for innlevering av dokumentasjon som kreves av myndighetene, som settes til 60 dager. Dokumentasjonsarbeidet blir komplekst, og det vil bli svært skjønnspreget – og, kanskje det viktigste, hvorvidt dokumentasjonsplikten er oppfylt eller ei. Derfor mener vi at sanksjoner som skjønnsligning og tap av klagerett i forhold til noe som skal skjønnsmessig vurderes, burde vært atskillig mer nyansert. Dette er også tatt opp av en rekke av høringsinstansene, som dessverre har talt for døve ører. Selv om det sies at forskriftene skal detaljere dette, ligger det liten forutsigbarhet i det når sanksjonene allerede ligger i loven. Til slutt har jeg en liten kommentar til Soria Moria-erklæringen, fordi erklæringen nevner internprising. Det står at en gjennomgang av regelverket for internprisingen er et ledd i kampen mot skatteunndragelser. Jeg er glad for at lovproposisjonen ikke skriver eksplisitt at det er det som er hensikten. Det er bra at man lager lover og regler som er generelle, og som faktisk tar i betraktning at de fleste bedrifter, det meste av næringslivet, vil gjøre tingene på en riktig måte. Derfor er det bra at akkurat dette er tonet noe ned. Men det kunne vært tonet enda litt mer ned ved at man hadde gjort det litt enklere for virksomhetene. Helt til slutt tar jeg opp det forslaget som vi – sammen med en hel opposisjon – har fremmet i innstillingen.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-06-12:
Representanten Holmås sier at eiendomsskatt har potensial i seg til å bli en rettferdig beskatning. Det betyr at han mener at den ikke er det i øyeblikket. Det som har vært kjennetegnet for en god del av de skatteøkninger som har kommet fra denne regjeringen, er at de rammer stort sett helt vanlige folk og til dels urettferdig. I representanten Holmås’ innlegg kunne jeg ikke oppfatte hvordan han hadde tenkt å få til rettferdighet i eiendomsbeskatningen, og mitt spørsmål er da kort og godt: Kan han gi oss noen andre tiltak for å finne rettferdighet enn å ta trikken rundt på Oslo vest og se på villaene?
Svein Flåtten (Høyre), 2007-06-12:
Representanten Lundteigen gav oss en liten leksjon i hva man prinsipielt kan være for og imot uten kanskje å være i posisjon til å få gjort noe med ting. Jeg regner med at vi da lytter til en fagmann fra hans posisjon i forhold til Regjeringen. Mitt spørsmål går på noe helt annet, nemlig der hvor han er enig med oss, og hvor han sier at evnen til å betale eiendomsskatt ikke står i forhold til inntektene, ikke står i forhold til hva man har av gjeld. Nå nevnte han ikke formue, men det går selvsagt på det samme. Betyr dette at i forbindelse med neste Dokument nr. 8-forslag som vi har fremmet om eiendomsskatt, hvor vi bl.a. foreslår å legge begrensninger på nivået på takstgrunnlaget, altså tilsvarende den 30 pst.-en som nå ligger for ligningsverdier, vil representanten Lundteigen støtte dette og arbeide opp mot Regjeringen for at det kan bli en del av resultatet?