Arve Kambe (Høyre), 2013-12-09:
Når det ikke var lagd noe debattopplegg til denne saken i dag, så var det fordi en mente at debatten ble tatt på fredag, under budsjettdebatten til arbeids- og sosialkomiteen. Men når Arbeiderpartiet likevel velger å ta ordet igjen i dag, så har også jeg lyst til å knytte noen kommentarer til dette. Først når det gjelder permittering: Antall permitteringer i Norge er raskt på vei nedover, og det har vedvart å være lavt ganske lenge. For halvannet år siden doblet den rød-grønne regjeringen antall dager i arbeidsgiverperioden til ti dager. Det har også vært vanlig for Stortinget – i forbindelse med de diskusjoner som har vært rundt permitteringer – å se an konjunkturene. Slik har det også vært når det gjelder dette, fordi antallet permitteringer er relativt lavt og i aller høyeste grad ikke urovekkende stort. Og så er det slik at alternativet for veldig mange av dem som er permittert, er gjerne en jobb, en sikker jobb – framfor kanskje å fortsette i en usikker jobb. Da har vi sagt at det å stimulere til å redusere arbeidsgiverperioden fra 30 uker til 26 uker er ikke et urimelig grep. Det handler også om å finne det korrekte balansepunktet for når staten skal ta bedrifters risiko og lønnsansvar framfor arbeidsgiver selv. Når det gjelder konkurs, er alle som jobber i et firma som går konkurs, i dag sikret full lønn fram til konkursdato. Slik vil det fortsette å være etter i dag også. I tillegg får man med denne ordningen lønn i inntil én måned etter konkurs, før man går over på vanlig arbeidsledighetstrygd, hvis man ikke har en jobb. Den eneste forskjellen er at hvis du tidligere mistet jobben 4. november i én bedrift, fikk du full lønn i resten av november og for hele desember, mens du i en annen bedrift kunne miste jobben f.eks. 29. november og få to til tre dagers lønn, i tillegg til hele den neste måneden. Det var vilkårlig hvordan det gikk. Dette gir en likebehandling, og dette gir en enklere saksbehandling også for dem som driver med konkursbo. Når det gjelder endringene for feriepenger, er de mer i tråd med ferielovens bestemmelser. I dag er regelverket slik at man kan få feriepenger i inntil 24 måneder, men vi vet jo at ferien i praksis stort sett skal være avviklet innen året etterpå, så det får minimale konsekvenser. Når det gjelder endringene som regjeringen har gjort med engangsstønaden, var det et samlet storting som ba om endringer for å gjøre den mer arbeidslinjerelatert. Man skulle rett og slett betale skatt, og dermed ble engangsstønaden oppjustert tilsvarende, slik at beløpet skulle være likt. Men vi så at den rød-grønne regjeringen økte overgangsstønaden for en rekke brukere, noe som var i strid med arbeidslinjen, som i alle fall denne regjeringen ønsker å innføre. En annen endring vi gjør, som Arbeiderpartiet ikke ønsket å gjøre noe med, er at vi rett og slett reduserer avkortingen – som de rød-grønne gjorde – hvis noen av disse får seg jobb. Det er også med på å stimulere arbeidslinjen. Jeg vil også presisere at ingen av dem som i dag mottar overgangsstønad, er omfattet av disse endringene. De gjelder for nye mottakere. Alt i alt synes jeg at vi, regjeringspartiene og stortingsflertallet, har et godt forslag, som vi selvfølgelig stiller oss bak.