Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Jeg mener at forsvarsministeren har gitt Stortinget en god redegjørelse om situasjonen i Heimevernet, og den dokumenterer på en veldig god måte, mener jeg, et samlet stortings oppfatning av hvor viktig Heimevernet er, og hvor viktig Heimevernet er som en del av strukturen i Forsvaret vårt. Jeg vil også si, slik at det skal være sagt også fra min side, at når det gjelder Heimevernets personell, kan det bare sies gode ord om dem. Representanten Høglund sa nå nettopp rett før meg at det var veldig viktig og nødvendig at Forsvarets politiske og militære ledelse hele tiden bestrebet seg på å unngå slike situasjoner som vi har hatt de senere dagene, spesielt knyttet til avdelingen HV-016. Jeg tror det er full enighet om at det er en uheldig situasjon som vi alle sammen må bestrebe oss på å unngå. Det er selvfølgelig viktig at den militære og politiske ledelse ser på dette i tiden som kommer, og sørger for, etter beste evne, for å si det sånn, å hindre at slike situasjoner gjenoppstår. Vi vet jo alle sammen nå at den strukturen vi har for Heimevernet, er lagt i de rammene som ligger i langtidsplanen, og som altså kalles for kvalitetsreformen. Den har lagt nye føringer for hvordan Heimevernet skal fungere, og det krever en helt ny type beredskap. Det som kalles for innsatsstyrkene, skal trå til der hvor det er nødvendig, og vakt og sikring er den bistand HV i hovedsak skal gi til politiet i forbindelse med antiterroroperasjoner. Jeg vil si, i forlengelsen av det resonnementet, at det er vanskelig, i alle fall for meg, å forstå påstandene som er kommet den senere tiden om at antiterrorkapasiteten i Norge er svekket ved nedleggelsen av HV-016-troppene. Jeg forstår ikke det resonnementet, og jeg tror at det er et sideargument. Så er det blitt snakket mye om øvingsnivået, og forsvarsministeren redegjorde for det på en veldig god og oversiktlig måte, vil jeg si. Jeg forsto henne slik – og hele Stortinget uttrykker det – at man har bekymring for at øvingsnivået for Heimevernet har vært for lavt. Nå presenteres det en veldig klar opptrappingsplan for øvingsnivået for Heimevernet som skal tilfredsstille det som er Stortingets målsetting, og at man selvfølgelig tar sikte på å imøtekomme det som allerede er vedtatt, nemlig at man skal øve opptil 50 pst. innen 2012. Så vil jeg si, spesielt med adresse til opposisjonen, som sier at dette er bekymringsfullt: Ja, vi er altså enige om at det er bekymringsfullt. Men så vil jeg bruke uttrykket at det er «litt urimelig» når dette blir kritisert så sterkt som en del av opposisjonen har gjort i sine innlegg. Det er altså redegjort for fra statsrådens side, og det er tydelig for alle, at når denne opptrappingsplanen for øvingsvirksomheten i Heimevernet er slik som den er, så er det fordi man har vært nødt til å håndtere dette i relasjon til andre oppgaver som man har vært nødt til å gjøre i forbindelse med gjennomføringen av den store omstillingen i hele Forsvaret. Det synes jeg faktisk også at opposisjonen skulle legge til grunn, når de kommer med sin altfor sterke kritikk på noen punkter når det gjelder Heimevernets situasjon. Det er forståelig at regjeringen har håndtert det på denne måten. Til slutt vil jeg kommentere dette helt spesielle knyttet til HV-016. Jeg er enig i de synspunkter som Høybråten kom med i sitt innlegg når det gjelder Stortingets rolle, men jeg vil samtidig si at det selvfølgelig er helt nødvendig at Stortinget har innflytelse på hva som skjer. Stortinget bestemmer selv hva som er viktig for Stortinget. Det er jeg enig i, men samtidig er det slik at Stortinget må sette rammer. Stortinget har gjort sine vedtak, og jeg mener at statsråden og forsvarssjefen ikke har gått utover sine fullmakter når de har gjort de disposisjoner som de har gjort i forbindelse med HV-016. Jeg har tillit til at det er en militærfaglig vurdering som er gjort, og jeg tar redegjørelsen til etterretning.