Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 1999-05-27:
Likestillingsarbeidet må inngå som en del av verdidebatten, sa statsråden i redegjørelsen. Ja, det er riktig. Men for SV er kvinnefrigjøring en viktig forutsetning for likestilling. Det må gjøres noe med de strukturene som skaper ulik tilgang til makt, til ressurser og til tid, og til rett til å delta på egne premisser i samfunnet. Målet må være å fjerne undertrykkinga, og ikke bare gjøre noe med symptomene. I det perspektivet blir kravet om flere kvinnelige ledere et viktig krav, men det er altså langt fra nok for å kunne fjerne den undertrykkinga. Her må mye dristighet til, og den dristigheten fant jeg ikke, dessverre, i statsrådens redegjørelse. Gjennom kvinnedeltakelse og kamp for likestilling i kvinneorganisasjoner, i fagbevegelsen og i politiske partier, har vi vunnet seirer. Vi har langt på vei fått formell likestilling. Dagens dame har styrke, krever rett til arbeid, tar utdanning, dominerer på høyskoler og universiteter og krever sin rett til å delta i kulturlivet. Dagens unge dame tar likestilling for gitt, men freser når hun finner ut at så ikke er tilfellet. «Fittstimbevegelsen» i Sverige er et uttrykk for at noe skjer blant de yngre, kampen mot slanke- og skjønnhetstyranniet likedan, og også kampen mot stereotypene i reklamen. Vi har vunnet seirer, men mye står igjen. Seige maktstrukturer, i privatliv, i arbeidsliv, i forskning, i helsevesenet, i utdanning, i økonomi, må forandres for at kvinner og menn, gutter og jenter, skal ha like muligheter. FNs menneskerettighetskonferanse i Wien i 1993 slo fast at vold mot kvinner er én av de samfunnsmekanismene som er mest avgjørende med hensyn til å tvinge kvinner inn i en underordnet stilling, sammenlignet med menn. Volden holder kvinnene på plass, og er et angrep på kvinners frihet, verdighet og integritet. Kvinner skal ha rett til å leve uten vold, enten den utøves av egne menn, eller gjennom krig, der voldtekt blir brukt som krigsstrategi, slik det gjøres i Kosovo eller i Tyrkia, for å knekke albanske eller kurdiske kvinner. Dette må vi også ta innover oss i en norsk likestillingsdebatt. Derfor er en av mine utfordringer til likestillingsministeren i en regjering som er i krig: Ta ansvar for å bygge opp kompetanse på seksualisert vold der flyktningene nå befinner seg, og gjør den tilgjengelig for de flyktningkvinnene som er kommet til Norge. Det bringer meg over til de mishandlede minoritetskvinnenes situasjon i Norge. Det er et alvorlig angrep på deres rettssikkerhet når de på en veldig sterk måte må dokumentere at de er blitt mishandlet, de skal nesten være døde for å bli trodd. SVs og kvinnebevegelsens krav er å oppheve treårsregelen, som hindrer flere minoritetskvinner i å bryte ut av et uverdig forhold, og gi kvinner rett til opphold på sjølstendig grunnlag. Kvinnebevegelsen har i mange år kjempa for ei lønn å leve av og en dag å leve med. Likestillingsutviklinga går altfor sakte, og den går i revers, som flere har vært inne på. Statsråden vil ha forbedringer i likestillingslova, og det er bra. Det skal hun få støtte til. SV foreslår bl. a. at Likestillingsombudets klagenemnd må få anledning til å ta stilling til tariffavtaler, og ikke bare til individuelle saker. Årsakene til ulikelønn er sammensatt, bl. a. det faktum at menn har større kapitalinntekter enn kvinner, og det kan ha med kvinners posisjon i maktas høyborger å gjøre. Ulik beskatning av arbeids- og kapitalinntekter forsterker lønnsforskjellene mellom kvinner og menn, og i et likelønnsperspektiv er det viktig å gjøre noe med det – av andre grunner også, men i hvert fall i et likelønnsperspektiv. Når årsakene til ulikelønn er komplekse, mener SV at tida igjen er inne nå til å lansere det kravet som faktisk Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og – hvis jeg ikke husker feil – SV stod sammen om, nemlig en likelønnskommisjon som kan se på tiltak som monner. SV har alltid ment at økonomisk sjølstendighet er forutsetning for likestilling. Det er sammenheng mellom kvinners lønn og kvinners deltid. 46 pst. av kvinnene jobber deltid, og flere av dem gjør det som overlevelsesstrategi for å få hverdagen til å gå i hop. Derfor er 6-timersdagen verdt en kamp, som SV gjerne tar. Det handler om å kunne leve i hverdagen, og at kvinner skal kunne stå i full stilling et helt arbeidsliv, hvis kvinna vil. I første omgang må stat og kommune stille opp med flere prøveprosjekt. Det ville være et dristig og nødvendig bidrag til likestillingsarbeidet.