Leif Frode Onarheim (Høyre), 2004-12-08:
Representanten Langeland var i sitt innlegg forbauset over at regjeringspartiene ikke tok imot hans invitasjon til samarbeid. Han burde ikke være så forbauset. Jeg viser litt spøkefullt til hva hans partileder sa da vi debatterte tilleggsmeldingen til klimameldingen. Jeg refererer litt fritt etter hukommelsen: «SV er glad for det gode samarbeidet om klimameldingen, men jeg kan se på kroppsspråket til representanten Onarheim at det ikke er av kjærlighet.» Norge har ratifisert Kyoto-avtalen. Det medfører strenge krav til våre klimautslipp. Kyoto-avtalen anviser flere mekanismer for å nå utslippsmål. Ett av disse er handel med klimakvoter. Prinsippet som ligger bak, er at de mest kostnadseffektive tiltak innenfor kvoteområdet skal settes inn først. For å sikre at dette skjer der det er billigst, uansett hvor utslippet måtte være lokalisert, etableres et system hvor industrien kan kjøpe og selge kvoter. Siden Kyoto-avtalen først får virkning fra 2008, vil Regjeringen sette i gang et nasjonalt kvotesystem for en del bransjer. Prinsippet som Regjeringen har benyttet, er at alle virksomheter skal være omfattet av et klimapolitisk virkemiddel. For prosessindustrien har Miljøverndepartementet inngått en avtale med Prosessindustriens Landsforening om reduksjon på ca. 20 pst. av bedriftenes utslipp, med basis i 1990-utslippene. For flere områder, inklusiv petroleumsvirksomheten, er CO2-avgift det viktigste klimagassvirkemiddel. De virksomheter som har CO2-avgift, kommer derfor ikke med i kvotesystemet i denne omgang. Skal vårt nasjonale kvotesystem virke, må det knyttes opp mot EUs system. Det vil gjøre det geografiske marked for kvoter større enn om det skulle ha vært et isolert norsk system. I klimameldingen og tilleggsmeldingen til klimameldingen skisserte Regjeringen et bredere kvotesystem. Et flertall i komiteen samlet seg den gang om en merknad om at kvotesystemet måtte utvikles i nært samarbeid med de industrier som blir mest berørt. Høyre synes det er gledelig å konstatere at dette er fulgt opp, bl.a. gjennom den avtalen som jeg nevnte som er inngått med prosessindustrien. Videre er Høyre godt fornøyd med beslutningen om at kvotesystemet må legges tett opp til EUs system for kvotehandel. Høyre er kjent med at det er diskusjon om hvorvidt kvotehandel er en del av EU-direktivet, og vi regner med at dette blir avklart i nær fremtid. Det er industrigrener som gjerne hadde sett at de kunne delta i kvotesystemet. Dette gjelder bl.a. treforedlingsindustrien. Denne industri er sterkt konkurranseutsatt, og f.eks. Norske Skog har en bred internasjonal virksomhet. Selv om denne industri bare har halv CO2-avgift, blir den ikke omfattet i denne omgang. Et bredt flertall ber i denne forbindelse Regjeringen komme tilbake til Stortinget med en vurdering av treforedlingsindustriens generelle rammebetingelser, herunder kvoter og CO2-avgift, i forhold til europeiske konkurrenter. Det foreslåtte kvotesystemet i perioden 2005–2007 vil dekke noe over 10 pst. av klimagassutslippene og blir dermed noe smalere enn det systemet som ble skissert i tilleggsmeldingen om klima. Jeg synes dette er greit, fordi vi i tillegg har departementets avtale med prosessindustrien, som vil gi ca. 20 pst. reduksjon fra denne industrien, basert på nivået i 1990. Det er også svært gledelig at gasskraftverkene kommer inn under kvotesystemet. Det avklarer på en god måte rammebetingelsene for de gasskraftverk som har konsesjon. Kraftverket på Melkøya i forbindelse med Snøhvit blir imidlertid behandlet som avtalt i Sem-erklæringen. Høyre støtter forslaget om at departementet vil tildele industrien vederlagsfritt en kvotemengde som tilsvarer ca. 95 pst. av de kvotepliktige bedriftenes utslipp. Det er viktig, slik at de foreslåtte tiltak for utslippsreduksjoner ikke setter vår industri i en dårligere konkurransemessig situasjon enn konkurrentene i Europa. Et sentralt politisk spørsmål har vært om bedrifter som omfattes av kvoteplikt, også skal være underlagt vanlige rutiner for utslippstillatelse. Regjeringen har foreslått at de ansvarlige for kvotepliktige utslipp av CO2 vil få utslippstillatelse. Det vil imidlertid fortsatt være anledning for myndighetene til å stille effektivitetskrav og teknologikrav i en utslippstillatelse for å begrense utslipp. En viktig grunn til at Høyre støtter den foreslåtte kvotelov er bedriftenes muligheter til å skaffe seg erfaring med kjøp og salg av kvoter. Dette vil lette overgangen til Kyoto-avtalens brede kvotesystem fra 2008. Det er dog viktig at Regjeringen så snart som mulig klargjør forutsetninger og tilknytningsform til systemet fra 2008. Forutsigbarhet er viktig for bedriftene. At Fremskrittspartiet ikke trenger noe kvotesystem, er ganske naturlig, når de egentlig hilser klimagassene velkommen. Det er gledelig at det er etablert et bredt flertall i denne sak. Klimagassutslippene må reduseres, og det benyttes med denne lov en rekke virkemidler for å få dette til. Det er ambisiøse mål i denne innstillingen. Samtidig er flertallet enig i at vi må påse at de tiltak som gjennomføres, tar hensyn til bedriftenes overlevelsesevne. Flertallet, med Arbeiderpartiet og regjeringspartiene, sikrer den nødvendige forutsigbarhet for industrien.