Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-12-02:
Statsministeren sa i sitt innlegg tidligere i dag at han var stolt av budsjettet og – jeg forstod det også slik – av forliket med Fremskrittspartiet. Han viste bl.a. til fattigdomsplanen, som flere har berørt. Jeg føler behov for å si at det hjelper svært lite med en plan når en har en politikk og forslag som nettopp vil ramme dem som er aller dårligst stilt – og flere av talerne fra Arbeiderpartiet har vært inne på det. Det gjelder de arbeidsledige, barnetilsynsordningene for enslige forsørgere ble kuttet, SFO, som nettopp er viktig for å få noen av de utsatte barna til å være der, vil bli dyrere, kommunene er i store problemer, og det vil selvfølgelig også gå ut over noen av de aller svakeste blant oss, ikke minst barnevernsbarna. Det blir med andre ord mange usosiale kutt som blir vedtatt her i kveld, som rammer de dårligst stilte mest. Da må jeg si at det hjelper svært lite å vise til en fattigdomsplan. Så til en sak som veldig få av regjeringspartienes talsmenn og -kvinner og Fremskrittspartiet har berørt i dag, nemlig miljøpolitikken. At Fremskrittspartiet ikke prater om det, er ikke noe nytt. Det nye er at regjeringspartienes talsmenn heller ikke snakker særlig om dette, særlig sett i lys av at Regjeringa har en miljøvernminister som taler i svært store bokstaver, spesielt når han skal kritisere andre lands miljøpolitikk, men også her hjemme. Da er det ganske interessant at Regjeringa har valgt å samarbeide med et parti som bl.a. stiller store spørsmål ved om vi virkelig har noen særlig store klimautfordringer i verden, noe som fører til mindre penger til miljøinnsats enn det hadde blitt hvis Regjeringa hadde valgt å samarbeide med oss. Det er faktisk en forskjell på om lag 80 mill. kr mellom budsjettene til Arbeiderpartiet og det som vil bli vedtatt her i kveld. På andre budsjetter er ikke det så mye penger, men på miljøbudsjettet og i miljøpolitikken er det mye penger. Vi får igjen demonstrert manglende samsvar mellom ord og handling fra miljøvernministeren og Regjeringa. La meg ta to eksempler: Det er ikke lenge siden statsråd Børge Brende på vegne av den norske regjering var i Johannesburg og stilte tøffe krav til land rundt om i verden om å lage planer for fornybar energi og ny fornybar energi. Vi har ikke sett den samme planen her hjemme i Norge, til tross for at vi har etterlyst den mange ganger. Det som vil skje i budsjettet nå i kveld, er at det vil bli mindre penger til Enova og til fornybar energi enn det hadde blitt hvis Regjeringa hadde samarbeidet med oss. Jeg hørte at statsråd Sponheim sa i stad: «For Venstre er det aldri aktuelt å gå på akkord med det vi står for i miljøpolitikken.» Nei vel, men da må vi konstatere at også Venstre befinner seg meget vel på parti med Fremskrittspartiet når det gjelder miljøpolitikken. Men det betyr mindre penger til bioenergi, som Lars Sponheim og andre taler så varmt for, enn de kunne fått ved å samarbeide med oss. Et annet eksempel er det kuttet som nå blir på miljøforskning, f.eks. på gasskraftverk med CO2-håndtering. Med den forhistorien denne saken har, og med de lovnader som ligger i Sem-erklæringa, og som ikke blir fulgt opp, er dette særlig interessant. Miljøet vårt krever mer enn vakre ord og festtaler. Miljøutfordringene krever at vi er villige til å gjøre noe aktivt og også bruke penger på det. Det som nå skjer også i forhold til miljøpolitikken her i kveld, er meget beklagelig. Vi må konstatere at når Regjeringa står overfor slike valg, velger den Fremskrittspartiet på bekostning av mer penger for å løse våre store miljøutfordringer, både her i landet og ikke minst ellers i verden. Det er faktisk det en gjør, som teller, og ikke det som blir sagt.