May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-09:
Barnevernloven gjelder for barn som oppholder seg i Norge. Barnevernet har således ikke hjemmel for å iverksette tiltak overfor barn som oppholder seg i utlandet. Dette innebærer at barnevernet ikke har mulighet for å gripe inn i forhold til utsatte barn og ungdommer som befinner seg i utlandet. Det har det siste året kommet bekymringsfulle meldinger om at norske barn i utlandet lever under forhold som hvis de hadde bodd i Norge, hadde ført til inngripen fra barnevernet. Det har vært graverende tilfeller hvor små barn har ligget tørste og sultne på hotellværelser uten tilsyn. Det er i dag helt tilfeldig om barn som oppholder seg i utlandet, får den hjelpen de trenger når de får for dårlig omsorg. SV mener det er helt nødvendig at rettsikkerheten til norske barn i utlandet blir styrket, slik at disse barna får den hjelpen de trenger, og vi fremmer forsalg om at det opprettes en internasjonal avdeling i barnevernet. Vi fremmer også forslag om å endre lov om barneverntjenester og andre relevante lover slik at disse gjelder for alle barn som er norske statsborgere, og som oppholder seg i utlandet. SV er helt uenig i at det ikke er mulig å opprette en internasjonal avdeling av barnevernet, slik flertallet i komiteen sier. Flertallet sier videre at barnevernet i Spania er organisert og fungerer omtrent som i Norge. Dette er en påstand som mange norske miljøer i Spania er uenig i. Mange norske barn lever under forhold i utlandet som barnevernet hadde grepet inn overfor i Norge. Dette forslaget handler ikke bare om Spania, det er snakk om ulike land med ulik lovgivning der barn er på ferie eller på langtidsopphold, og hvor barnevernet langt fra er organisert og fungerer som i Norge. Departementet viser i sitt brev til at folkeretten er til hinder for at norske myndigheter kan utøve tvang overfor egne borgere uten samtykke fra den staten det gjelder. Slikt samtykke kan gis i den enkelte sak, eller på generelt grunnlag i form av bilaterale eller multilaterale traktatavtaler. Dette understreker jo at det er fullt mulig med anvendelse av norske rettsregler overfor nordmenn som oppholder seg i utlandet hvis oppholdslandet samtykker. Jeg tror ikke det er mange stater som ville protestere mot at man brukte norsk lovverk overfor barn i utlandet der barnet er utsatt for omsorgssvikt. Vi har jo nettopp hatt saker som viser at land samarbeider på denne måten. Vi har nettopp fått hjemsendt tre barn til Norge. EU tar sikte på å ratifisere Haagkonvensjonen, som regulerer når et lands myndighet og domstoler har jurisdiksjon til å bestemme over et barn. Vergemålsutvalget foreslår at Norge ratifiserer konvensjonen. Dersom Norge ratifiserer, vil myndighetsområdet til barnevernet bli regulert av konvensjonen. Komiteens flertall presiserer at NOU-en om vergemål nå er ute på høring, og at det vil være naturlig å avvente resultatet av denne høringen og så komme tilbake til denne saken. Det er SV glad for at komiteen har presisert. Vi i SV er klar over at det kan være skjæringspunkter mellom ulike lover og konvensjoner som vanskeliggjør en rask reaksjon når barn og unge er i en krisesituasjon utenfor Norges grenser. Men vi mener at det ikke er motsetning mellom dette og det å etablere en internasjonal avdeling av barnevernet. Avdelingen skal være et ressurssenter for de norske konsulatene og skolene, bistå med kompetanse og inneha en hjemmel for å iverksette tiltak for barn som oppholder seg i utlandet. Av departementets svarbrev til komiteen framgår det at det er kun ett barn de spanske barnevernsmyndighetene har sendt hjem til Norge. Ut fra de bildene vi har sett, og de bekymringsmeldingene vi har fått i løpet av det siste året, er det utrolig lite. Det bekymrer SV meget. Det bekymrer også saksordføreren, det hørte jeg. Jeg tror det er helt nødvendig å få endret lovverket, slik at vi kan ivareta disse barna som er utenfor landets grenser.