Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-06-12:
Dersom en skal kunne få til at funksjonshemmede skal få oppnå full samfunnsmessig deltakelse og likestiling, er det ikke bare fysisk tilrettelegging som er det avgjørende, men også hvilke holdninger de funksjonshemmede blir møtt med i nærmiljøet. Funksjonshemmede stilles overfor mange utfordringer gjennom livsløpet. Dersom en tilrettelegger tjenester og spesielle tiltak som kan bidra til å muliggjøre deltaking i mange av samfunnets sektorer, vil dette være av stor betydning for de funksjonshemmede. I den sammenheng er det av stor betydning at samfunnet velger å prioritere nettopp dette feltet, slik at den enkelte funksjonshemmedes hverdag kan bli lettere. I forbindelse med fremleggelsen av St.meld. nr. 34 for 1996-97 mente departementet at det var viktig å øke forståelsen for at råd for funksjonshemmede kan være en god arbeidsform for å bedre forholdene for funksjonshemmede. I Innst. S. nr. 114 for 1997-98 uttalte sosialkomiteen følgende: «Som et virkemiddel for å øke innflytelse, og som et verktøy i det kommunale arbeidet, mener komiteen det er ønskelig å opprette råd for funksjonshemmede i alle kommuner, evt. som interkommunale råd.» Det har dessverre vist seg at de signaler som er sendt fra Stortinget om ønskeligheten av at det opprettes kommunale eller interkommunale råd for funksjonshemmede, ikke er fulgt opp i tilstrekkelig grad. Det viser seg at under halvparten av norske kommuner har opprettet denne type råd. Dette er ikke godt nok når en tenker på den kompleksitet som ligger i hvordan en på en best mulig måte skal legge til rette for personer med ulike funksjonshemninger. I NIBR-notat 1996-132, «Tilgjengelighet for funksjonshemmede i uteområder. Hvordan blir behovene ivaretatt i kommunale planprosesser», har man listet opp en rekke forhold som viser at det er store variasjoner kommunene imellom i hvor stor grad en har tilrettelagt for funksjonshemmede, eller for å si det på en mer korrekt måte: i hvor liten grad det er tilrettelagt for funksjonshemmede. Flere år er gått siden dette dokumentet ble fremlagt, men dessverre er tilbakemeldingene mange på at situasjonen ikke har blitt så veldig mye bedre på dette området. Det er en realitet at ingen politiker, saksbehandler eller fagperson kan ha all nødvendig kunnskap om hindringer funksjonshemmede møter, og hvordan en eventuelt skal kunne fjerne disse hindringene slik at hverdagen blir enklere for den enkelte funksjonshemmede. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at ved å lovfeste kommunale råd for funksjonshemmede, vil en kunne fange opp noen av de skjevheter som finnes kommunene imellom når det gjelder brukermedvirkning. Det er derfor gledelig at en enstemmig komite i hvert fall delvis slutter seg til intensjonene i Fremskrittspartiets forslag, i og med at komiteen ber Regjeringen om innen utgangen av 2001 å legge frem en sak som viser om lovfesting av kommunale råd for funksjonshemmede er formålstjenlig, og eventuelt komme tilbake med forslag om en slik lovfesting. Fremskrittspartiet håper dette arbeidet kan skje raskt, slik at ikke mer tid går til spille, og slik at det ikke er den enkelte funksjonshemmedes bostedsadresse som er avgjørende for om en blir tatt med på råd eller ikke – og dermed kvaliteten på den enkelte kommunes tilrettelegging for de funksjonshemmede.