Morten Lund (Senterpartiet), 2001-11-27:
«Rike mener høyere skatter ikke vil hjelpe fattige», var NTB-overskriften etter en MMI-undersøkelse. De med husstandsinntekt over 500 000 kr ville ikke ha økte skatter for å utjevne forskjellene. Også Regjeringen tenker mest på de rikeste. Foss-budsjettet øker forskjellene dramatisk ved å dele ut lettelser i toppskatt, utbytteskatt og opsjonsskatt på over 4 milliarder kr i årsvirkning. 14 pst. av alle over 17 år fikk hele denne gevinsten. De 65 pst. som tjener under 150 000 kr, fikk ingen skattegevinst – bare 1 milliard kr mindre skatt til dem med inntekter mellom 150 000 og 200 000 kr. De seneste justeringer i komiteen gav litt til de fattige – uten å ramme de rikeste. Det må ha vært mange med dårlig råd som stemte på disse tre partiene – kanskje ut fra det Kristelig Folkeparti og Venstre skrev til langtidsprogrammet i vår sammen med Senterpartiet: «Forskjellene mellom de aller rikeste og de aller fattigste i Norge øker. Disse medlemmer vil arbeide for å snu denne utviklingen.» Jeg vil nevne noen store tapsposter i samfunnsregnskapet i dette innlegget. Jeg har allerede nevnt én. Politikernes troverdighet har blitt for tynnslitt. Vi må bli mer opptatt av å skape enighet om å hjelpe dem som trenger det mest, også etter valgkampen. Det handler om vilje til å holde ord, til å samarbeide, til å lage regler for vår budsjettering som tillater at de som ikke vil satse på dem som har minst, blir nedstemt. Jeg tror Norge nå vil ha godt av en flertallsregjering. Den må bestå av dem som bryr seg om å hjelpe der hjelpen trengs mest. Vi må få mindre politisk spill. Senterpartiet har tilbudt samarbeid også med denne regjeringen, ut fra ønsket om å påvirke i retning av bedre fordeling, bedre distriktspolitikk og bedre vilkår for byggende verdiskaping. Samarbeid er Senterpartiets tradisjon. Vi har svært sjelden blitt avvist. Sviktende tillit til folkevalgte er en av flere store tapsposter i samfunnsregnskapet som ikke står der, fordi de ikke kan tallfestes. Noen tapsposter er godt nok utredet, men mottiltakene i budsjettet er puslete. Sykefraværets omfang, årsaker og kostnader er velkjent: 220 000 tapte årsverk. Vi vet hva som forebygger hjerte- og karsykdommer, kreft, muskel- og skjelettlidelser, mentale lidelser. Medisin mot høyt kolesterol koster i dag staten like mye som idretten får av tippemidlene. Det er slik at medisinposten ikke har noen limit. Idretten må selge mer lodd. Mangel på arbeidskraft og følgene av det for verdiskapingen, lønns- og prispresset, er vel kjent. Samtidig er det mye villig arbeidskraft som ikke får delta. En gruppe er de over 55 år. Det påstås å være 50 000 årsverk. Uføre og de på attføring utgjør 330 000 årsverk. Arbeidsløse utgjør 80 000 årsverk. Av de yrkeshemmede er det 30 000 som ønsker å arbeide. Innvandrere kan gi 180 000 ekstra årsverk i løpet av 10 år, sies det. De deltidsarbeidende ønsker å arbeide 23 000 årsverk ekstra. Ved mennesker i helsekø mister vi 7 000 årsverk. Fra alle disse burde vi kunne hente 100 000 årsverk. Med samme yrkesdeltagelse og arbeidstid som menn kunne kvinner delta med 380 000 årsverk ekstra, har Statistisk sentralbyrå regnet ut. Likevel fortsetter vi å underbetale kvinner og belønne rike mannfolk med skattelette, og åpner for mer import av arbeidskraft. Svart økonomi er en annen stor tapspost, 100 milliarder kr årlig i omsetning, sies det. Sentraliseringskostnader er ytterligere en tapspost, at norsk fisk foredles i Kina likeså, og at eierskap uten samfunnsansvar får lov til å spre seg. Videre er det urettferdig fordeling i samfunnet, f.eks. at 32 pst. av kvinnene i 1999 tjente under 100 000 kr. Senterpartiet har overskrifta «Forebygge bedre og bygge videre» for vårt budsjettopplegg. Vi mener bestemt at tapspostene kan reduseres om bevilgninger, skatter og avgifter brukes rett. Vi ønsker å koste på litt mer for å spare mye om noen år. Å kutte forebyggende tiltak er dumt når det kan gi svære kostnader senere. Vi har synliggjort forebyggingstanken ved å gjøre opplegget avhengig både av et lån fra oljefondet på et par milliarder og ved å foreslå skattelette bare til dem med lave lønninger. Senterpartiet vil bruke mye penger på å forebygge at barn blir kriminelle, og at unge og voksne blir klienter og pasienter. Vi vil sette inn 2,5 milliarder kr mer i en bedre grunnskole, bedre barnevern, flere og billigere barnehageplasser, bedre tiltak mot rusmiddelmisbruk og romsligere sosialhjelp. Vi synes det er meningsløst å redusere alkoholavgiftene i et omfang som ifølge fagfolk vil medføre 100 flere dødsfall i året. Vi øker avgiften på røyketobakk med over 40 pst., fordi vi tror at færre unge da vil begynne å røyke. Senterpartiet vil forebygge sentralisering etter sentrumsregjeringens oppskrift ved å stimulere eksisterende og nytt næringsliv gjennom SND og andre gode virkemidler, og flytte statlige arbeidsplasser dit det er ledige arbeidshender. Vi vil satse 1 milliard kr på samferdselssektoren, der det finnes store behov og mange ledige maskiner og fagfolk. Et bedre nett av gang- og sykkelveier forebygger ulykker og får flere til å gå eller sykle til jobb og skole. Vår styrking av kommuneøkonomien vil bidra til at færre grendeskoler blir nedlagt, og færre unger blir avhengige av skoleskyss. Vi vil foreslå at det lages en stortingsmelding om betydningen av økt fysisk aktivitet og bedre kosthold. Regjeringen har nå bekreftet at bredbåndutbygging går mye tregere enn Stortinget har forutsatt. Vi foreslår en halv milliard kroner fra staten det første året. Ikke minst for å kunne desentralisere statlig administrasjon vil et godt utbygd bredbåndsnett være viktig. Vi ser at befolkningsnedgangen er særlig bekymringsfull i innlandet, og forslår at det nedsettes en innlandskommisjon lik den Odvar Nordli en gang ledet, og som visstnok medvirket til at olympiaden og storflyplassen havnet nord for Sinsen. Senterpartiet vil forebygge fattigdom og dårlige levekår ved å bidra til at folk kommer i arbeid. Vi foreslår 150 mill. kr ekstra til arbeidstrening og til vernede bedrifter. Så vil vi bevilge betydelige midler rettet mot de mange fattige bostedsløse. Senterpartiet vil bidra mer til det forebyggende og helsefremmende arbeid som drives i regi av frivillige organisasjoner. Vi lanserer et krafttak for lokale lag og foreninger ved å foreslå skattefradrag for gaver til disse. Slike skattefritak er innført i de fleste land. Frivillig sektor bør få nullsats innenfor momssystemet. For 2002 forhøyer vi kompensasjonen for tjenestemomsen til 200 mill. kr. Timesatsen for tilskudd til kultur- og musikkskolene økes fra 69 til 100 kr, og vi ønsker en betydelig økning av støtte til lokale og regionale kulturbygg. Senterpartiets alternative budsjett ble lagt fram før Foss-budsjettet. Vårt alternativ inneholder en ekstra satsing på distrikt og verdiskaping på 3,4 milliarder kr. Særskilte tiltak til forebygging og fordeling beløper seg til 4,5 milliarder kr ekstra i forhold til Arbeiderpartiets budsjett. Arbeiderpartiets satsing på distrikt, på utjevning og på kommunesektoren var særdeles skuffende. At Foss-budsjettet var betydelig verre, forandrer ikke vår kritikk av Arbeiderpartiet. Også Arbeiderpartiet prioriterte reduksjon av toppskatten. Så har de i ettertid brukt 2 ½ Foss-milliarder til å forbedre både sosial- og distriktsprofilen. Foss-budsjettet massakrerer bevilgningene til nyskaping i SND og Forskningsrådet og den ekstra stimulans til distriktene gjennom kommunale næringsfond og næringshager. Disse kuttene vil medføre store tap. Det er ikke bare distriktsbedrifter og -kommuner som protesterer, men det er der det vil svi mest. Senterpartiet vil hjelpe nyetablerere ved å fjerne den avgift som betales til Brønnøysundregistrene. Vi vil stimulere det eierskapet som tar mest samfunnsansvar, ved å fjerne arveavgiften på næringsformue i familiebedrifter. Senterpartiet vil beholde den nye tilskuddsordningen for forskning og utvikling som nå foreslås fjernet, utvide den til flere bedrifter og lovfeste 20 pst. tilskudd for å unngå uforutsigbare budsjettkutt. Dette siste synes å være den eneste reelle motforestilling fra næringsliv og forskere mot å beholde en tilskuddsordning i stedet for det foreslåtte skatteincentivet. Senterpartiets skatteopplegg gir over 1 milliard kr i skattelette i forhold til Stoltenbergs forslag til dem med inntekter mellom 120 000 og 200 000 kr. Etter vårt opplegg er det skattelette i forhold til dagens system for alle med inntekter under 500 000 kr. Vi innfører et særskilt skattefradrag på 500 kr til enslige med lav inntekt. Det trengs flere målrettede tiltak til fordel for denne gruppen, som har blitt hengende etter i den økonomiske utviklingen, bl.a. på grunn av økede kommunale avgifter og bokostnader. Det er bra at skoleelever og studenter vet å si fra om løftebrudd. Men hva med kommunesektoren, som blir sittende med den verste svarteper? Jeg tror tiden er inne til å innføre en reservasjonsrett mot nye oppgaver og reformer som det ikke følger penger med, inntil det innføres et lokalt selvstyre med reelt innhold – uten pinsettstyring. Jeg synes også sjøfolkene har grunn til å si skikkelig fra. De maritime næringene har opplevd mer uforutsigbarhet enn noen annen næring, samtidig som det maritime cluster dokumenteres som en suksess. Her har vi lyktes. Nå må Regjeringen fortelle hvordan vi skal lykkes videre. Jeg er skuffet over at arbeidet ikke er kommet lenger, og at den forrige regjeringen ikke satte det i gang da det var lovet. Jeg håper at hele flåten blir med i den utredning som kommer, også kystfrakteflåten, som bør moderniseres under norsk flagg og med norske sjøfolk. Så vil jeg få sette fram de forslag som Senterpartiet står bak i innstillingen.