Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-06-08:
St.meld. nr. 20 for 2008–2009 om forvaltningen av Statens pensjonsfond – Utland er en sjeldent viktig melding. Vi er nødt til å lære av våre feil, og vi er inne i en ny tid i internasjonal økonomisk politikk, hvor dette er en viktig debatt, ikke minst i FNs organer, og det står da sentralt at Norge her bidrar med sin blandingsøkonomiske tradisjon. Fondet har i 2008 hatt store reelle tap på verdipapirer, gjennom bl.a. konkurser i selskaper hvor fondet var eier. Fondets tap er enda større om vi ser på bokførte verdier av finanspapirene ved årsskiftet. I ettertid har det vist seg at ansvarlige forvaltere har gått mye lenger i å plassere våre oljepenger i svært spekulative papirer, lenger enn finanskomiteen var klar over. Dette skal sjølsagt ikke skje, og ansvarlige personer har tatt en viss sjølkritikk. Denne sjølkritikken kunne vært tydeligere overfor det norske folk. Denne risikofylte forvaltningen var og er en del av tidsånden, fri flyt av kapital – en tidsånd som gav mulighet for store kortsiktige gevinster, men også svært høy risiko. Tilhengerne av en slik internasjonal fri markedsøkonomi er i Norge representert med Fremskrittspartiet og Høyre, og de er også da drivkrefter internasjonalt bak det. Derfor er det litt rart å høre innleggene så langt. Senterpartiet står sjølsagt bak å investere deler av overskuddet av våre oljeinntekter i Statens pensjonsfond – Utland. Ved opprettelsen av fondet hevet imidlertid Stortinget personlig sparedyd til en nasjonal dyd og glemte i for stor grad – og jeg understreker i for stor grad – realøkonomien. Senterpartiet mener at nasjonen Norge bør spare mer i realøkonomien ved å investere i infrastruktur og kunnskap, og det går i riktig retning i denne regjeringsperioden. Kommende Nasjonal transportplan er et viktig bidrag. Statens pensjonsfond – Utland forvalter svært store beløp og må ha en aktiv forvaltning. Men derfor er det også viktig å diskutere rammene for og gjennomføringen av den aktive forvaltningen. Fordeling av aksjer og obligasjoner i fondet hevdes å avspeile tidshorisonten til fondet. Fondets svært langsiktige tidshorisont var i 2007 et viktig faglig argument for å heve aksjeandelen. Senterpartiet har valgt å ta sjølkritikk for denne avgjørelsen i ettertid, og erkjenner at ledesetningen om et såkalt langsiktig tidsperspektiv som følge av framtidige pensjonsforpliktelser ikke tilsier at fondet skal ha en høy aksjeandel. Senterpartiet prioriterer en langsiktig og trygg forvaltning med mindre risikoeksponering og mener derfor det er rett å redusere aksjeandelen. Finansdepartementet og Norges Bank legger til grunn at i finansmarkeder som fondet investerer i, er såkalt effisiente, og at aktiva derfor til enhver tid er tilnærmet rett priset. Slik vil det ikke være før boblene har tatt slutt, dvs. at gapet mellom finansielle verdier og realøkonomiske verdier er lukket. Det er derfor galt å argumentere med at fondet i dag kjøper såkalte billige aksjer. I 2008 påførte Norges Banks aktive renteforvaltning fondet store tap på grunn av renteveddemål, som transaksjonshonorar og/eller bonusdrevne forvaltere foretok. Senterpartiet støtter derfor de endringene som Norges Bank meldte om ved framleggelsen av resultatet for 2008, i tillegg til seinere varsler om at mandater til eksterne renteforvaltere vil bli trukket inn. Det er heller ingen grunn til at vårt lands fond skal være belånt ved å investere i lånefinansierte finansielle produkter. Norges Bank Investment Management – NBIM – har i motsetning til andre aktive forvaltere, ikke konsesjon til å yte aktiv forvaltning. Også NBIM må avkreves konsesjon for å yte aktiv forvaltning og være underlagt et uavhengig, kvalifisert tilsyn ved Kredittilsynet. Senterpartiet er imot at oljefondet, som langsiktig investor, skal kunne foreta salg av aksjer man ikke eier, og inngå veddemål på renteutvikling for å oppnå en meravkastning. Senterpartiet mener at fondet, med dets tidshorisont for dagens investeringsområder, bare bør foreta ordinære aksjetransaksjoner og obligasjonskjøp. Den finansielle forvaltningen av pensjonsformuen må gjennomgås og innrettes etter prinsipper som reduserer tapsrisikoen. Finansdepartementet vil i neste års stortingsmelding følge opp anmodningen om at Statens pensjonsfond – Utland blir en egen forvaltningsorganisasjon. Og det er vi svært glad for. Jeg vil bare understreke at i den forskriften som kommer fra Finansdepartementet, må det legges til grunn at det skal være en aktiv forvaltning, men at man strammer inn på regelverket med mindre risiko og mer statsobligasjoner. Derfor er det sentralt at man får en slik gjennomgang. Vi er også glad for at finansministeren vil vurdere om forvaltningen av oljefondet kan organiseres på samme måte som Folketrygdfondet, uavhengig av sentralbanken, med et eget styre oppnevnt av Kongen eller Stortinget. Når det gjelder Dokument nr. 8:69 for 2008–2009 fra Venstre, vil jeg bare si at Senterpartiet deler det forslagets sterke vektlegging av behovet for uavhengig revisjon av forvaltningen av Statens pensjonsfond.