trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Henning Warloe (Høyre), 2009-11-26:
Beklager, men når det er lenge å vente, kommer man av og til for sent, og det er jo blitt sent på kvelden. Jeg skal snakke om forskningspolitikk. Det er jo kjekt at det er noen tilhørere i salen i alle fall. Tidligere i dag sa kunnskapsminister Kristin Halvorsen at hun har ansvaret for en formue som er langt større enn oljeformuen, nemlig den humane kapital, altså summen av kunnskap i Norge. Hvis det er riktig, må det være smart politikk å satse mye på forvaltning og foredling av denne enorme formuen. Det er her satsing på forskning og utdanning kommer inn. Kunnskap har den merkelige egenskapen at den vokser når den deles og spres. Investering i forskning kan gi bedre liv og bedre helse, grunnlag for nye og lønnsomme arbeidsplasser og smarte løsninger som også kan berge klodens klima. Forskningen kan alt dette og mer til. Det finnes knapt noe formål i statsbudsjettet som det er mer framtidsrettet eller lønnsomt å satse på. Men noen regler må vi følge. Vi må dyrke talentene og ikke være redde for å satse på de beste hodene. Vi må gi størst mulig frihet til forskningen, slik at de beste ideene vokser fram, uavhengig av politiske mål og føringer. Allerede her støter vi på noen problemer. Regjeringens forslag til statsbudsjett er nemlig gjennomsyret av styringstrang. Det som finnes av økte midler til forskning, er, stort sett uten unntak, øremerket gjennomføring av politiske mål. For å si det slik: Målene er nok betydelig mer ambisiøse enn de pengene som følger med. Regjeringen har de siste årene tatt en stadig sterkere politisk styring med forskningsfeltet. Regjeringens forskningspolitikk i dag minner mer og mer om den gammeldagse, instrumentelle kulturpolitikken som særlig Arbeiderpartiet likte på 1970-tallet. Høyre går motsatt vei. Vi øker utdannings- og forskningsbudsjettet med en ekstra kunnskapsmilliard. En god partikollega av meg kom i skade for å si en ekstra million, og det hørtes kanskje ikke så ambisiøst ut. Svært mye av dette går til frie midler, som gir universiteter, høyskoler og forskningsinstitusjoner større frihet og større armslag. Siden vi er mer opptatt enn Regjeringen av at også næringslivet skal satse mer på forskning, styrker vi SkatteFUNN-ordningen med nesten 400 mill. kr i tillegg. Høyre øker dessuten bevilgningene til Forskningsfondet med hele 10 milliarder kr. Regjeringen kunne ha satset mer på utdanning, forskning og kunnskap i et budsjett der en bruker rekordmange penger. Regjeringen burde ha gjort det, men det er altså Høyre som gjør det.
Svein Flåtten (Høyre), 2009-11-26:
De som står til knærne i problemer i norsk eksportindustri, vil neppe være enige i de panegyriske betraktningene som representanten Solhjell gir til beste, om at krisen er løst. De finner det underlig at en del av disse tiltakene som kom i tiltakspakken i februar – som økte avskrivninger, bedre lånerammer i Innovasjon Norge og f.eks. på representanten Solhjells tidligere område, bevilgningen til Forskningsrådet og brukerstyrt innovasjonsarena – etter seks måneder avlyses, når man vet, som finansministeren har sagt tidligere her i dag – det har riktignok ikke representanten Solhjell sagt – at krisen ikke er over. Hvordan kunne SV og representanten Solhjell gå inn på at slike tiltak ble avlyst så fort, når man vet hvor mange arbeidsplasser dette gjelder, særlig langs hele kysten av Norge?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
Det er fortsatt altfor mange fattige i Norge. Det er derfor positivt at budsjettet fra Regjeringen har noen gode fattigdomstiltak, men Kristelig Folkeparti skulle gjerne sett at man hadde gått enda mer radikalt til verks, bl.a. når det gjelder sosialhjelp. SVs leder var i valgkampen tydelig på at det viktigste enkelttiltaket i kampen mot fattigdom er normerte, økte sosialhjelpssatser. Kristelig Folkeparti foreslår nettopp å øke de veiledende satsene for sosialhjelp med 5 pst. som et første skritt, og å gjøre disse veiledende satsene til normerte, bindende satser som skal gjelde for hele landet. På den måten kan vi få slutt på dagens uverdige situasjon, hvor sosialhjelpen varierer urimelig mye fra kommune til kommune. Og jeg spør meg selv hvorfor SV ikke kunne støtte dette forslaget. Tror representanten fra SV at det blir noe av partiets høyst prioriterte fattigdomssatsing i denne regjeringen?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
Rundt om i Kommune-Norge opplever vi nå at mange av våre dyktige lokalpolitikere, bl.a. på grunn av stram økonomi, må gå til det drastiske skritt å legge ned skoler. Vi vet at over hundre skoler står i fare for å bli lagt ned bare i år. Denne bekymringen har tydeligvis også nådd inn i regjeringskontorene, for på TV 2-nyhetene i går uttalte vår dyktige kommunalminister seg om denne saken. Hun ville selvsagt ikke blande seg inn i lokalpolitiske beslutninger, men valgte allikevel å råde lokalpolitikerne til å finne andre sektorer å kutte i enn å legge ned skoler. Og jeg lurer på: Hvilke andre områder, sektorer, er det mulig å kutte i når man har kommet så langt at man faktisk vurderer å legge ned skoler? Og: Har ikke statsråden noen virkemidler som kan brukes slik at noe så viktig som å bevare nærskolen, som jo er en viktig sak for Senterpartiet også, fortsatt kan være mulig?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
I statsbudsjettet for 2010 har Regjeringen lagt inn en del overraskelser som krever en god forklaring. Jeg tenker ikke her nå på biodieselavgiften som er blitt heftig debattert. Jeg vil i mitt innlegg heller fokusere på et annet område, som jeg opplever som et svært så usosialt budsjettkutt. Jeg har forståelse for at man må kutte på noe for å få plass til noe annet, men hvorfor i all verden måtte Regjeringen ramme en så sårbar gruppe som dem som er avhengig av det vi kaller «ressurskrevende tjenester»? I kommuneproposisjonen for 2008 roste Regjeringen seg av å ha fått på plass en ordning der staten gikk inn med midler til denne oppgaven som skulle skape forutsigbarhet for kommunene. I kommuneproposisjonen som ble lagt fram i vår, kom det ingen signaler om at det de roste seg for året før, skulle bli endret. Men i statsbudsjettet som er lagt fram, har man altså valgt å sende en ekstraregning til kommunene på 300 mill. kr. Min egen hjemkommune, Skien, har med dette usosiale budsjettkuttet fått en ekstraregning av de rød-grønne på 6–7 mill. kr. Dette er en kommune, som i likhet med mange andre, står foran kutt og sliter med å få endene til å møtes. Tror virkelig Regjeringen at det ligger an til flere og bedre ressurskrevende tjenester når man sender en slik usosial regning til kommunene? Kristelig Folkeparti har i sitt alternative budsjett lagt disse midlene tilbake i budsjettet, ikke bare for å gi kommunene forutsigbarhet, men, enda viktigere, for å gjøre kommunene i stand til å ivareta en sårbar gruppe. Vi snakker her om sterkt trafikkskadde. Vi snakker om mennesker med multihandikap, som har et sterkt behov for å bli ivaretatt på en verdig og god måte. Det skal bli vanskelig for regjeringen Stoltenberg å beskylde i hvert fall deler av opposisjonen for å gå inn for det de kaller usosiale skattekutt, når de selv foreslår så usosiale budsjettkutt. Muligens er det slik at man i denne saken, som i biodieselavgiftssaken, ikke helt fikk med seg hva man selv foreslo. I så fall vil jeg oppfordre Regjeringen til å opprettholde den ordningen som de selv roste seg for å ha innført i 2008, og la være å sende denne ekstraregningen på 300 mill. kr til kommunene.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
Senterpartiet er imot oljeboring i Lofoten og Vesterålen. Det synes som om enigheten med SV er stor om at olje og gass kan erstattes med fornybar energi innen en nokså kort tidsperiode. Er Senterpartiet uenig med Det internasjonale energibyrået i at olje og gass vil være hovedbærende energi de neste tjue år? Det andre spørsmålet er: Er Senterpartiet enig med miljøvernminister Solheim i at det nå lages en søknad til UNESCO om verdensarvstatus for Lofoten?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
For Fremskrittspartiet er et næringsliv som mest mulig kan stå på egne ben og skaffe seg inntekter uten altfor mye statlig innblanding og økonomisk overføring, det beste. Reiseliv er den fjerde største næringen i Norge, noe jeg tror den også er i Slagsvold Vedums og mitt fylke, Hedmark. Mange slike arbeidsplasser er skapt rundt omkring i Norge, hvorav mange også er kvinnearbeidsplasser, noe som er svært viktig i et ellers forholdsvis snevert utvalg. Fremskrittspartiet ønsker å bruke mer penger på markedsføring av Norge i utlandet, og vi ønsker noe så enkelt som f.eks. å liberalisere bruk av snøscooter, lavere skatter og avgifter, et mindre og enklere regelverk, å fjerne formuesskatten, bedre avskrivningsmuligheter m.m. – altså være på lag med dem som skaper og tar i bruk nye arbeidsplasser. Da blir spørsmålet: Hvorfor har ikke Senterpartiet med sine muligheter som regjeringsparti både i perioden som har vært, og i dette budsjettet, gjort alt de kan, i en finanskrise, for å hjelpe bl.a. turist- og reiselivsbransjen?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
Fremskrittspartiet ønsker seg et allsidig næringsliv, som mest mulig kan stå på egne ben og skaffe seg inntekter uten altfor mye statlig styring eller økonomiske overføringer. Dette blir gode og varige arbeidsplasser som både distriktene og byene trenger. Reiseliv er den fjerde største næringen i Norge, noe jeg tror ikke alle vet eller tar nok hensyn til. Den omsetter for mange kroner, har mange arbeidsplasser, hvorav svært mange er kvinnearbeidsplasser. Dette er viktig da mange distrikter sliter med å skaffe nettopp kvinnearbeidsplasser. Fremskrittspartiet ønsker å bidra til at reiseliv og tilliggende bransjer kan vokse, ved å bruke mer penger på markedsføring av Norge som et spennende sted å besøke. Ikke noe parti er i nærheten av å satse så mye nettopp på reiseliv. I tillegg til markedsføring har Fremskrittspartiet en politikk med en rekke lovregelendringer. Det samme gjelder et lavere skatte- og avgiftsnivå. Fremskrittspartiet ønsker også å bedre avskrivningsreglene og fjerne formuesskatt og eiendomsskatt m.m. Fremskrittspartiet ønsker også å myke opp en rekke regelverk for praktiske opplevelser og gjøremål. Dette kan f.eks. være snøscooterkjøring. Slik dette fungerer i dag, reiser mange med denne interessen til Sverige eller Finland, bor på hotell e.l. og legger igjen mye penger der. Dette er penger som med fordel kunne blitt i Norge, skapt inntekter og sikret eksisterende samt skapt nye arbeidsplasser. Det samme gjelder Norges rovdyrpolitikk, som med sin bevaring av rovdyrene ødelegger for de i reiselivsbransjen som kan tilby pakketurer hvor jakt og jaktopplevelser inngår. Derfor har interessen blitt sterkt redusert, siden rovdyrene herjer og man er redd for seg selv og ikke minst for hunden sin. Ellers er mange innenfor turisme og reiseliv opptatt av samferdsel. De ønsker gode veier samt en jernbane som fungerer, og at togene kommer til rett tid. Når det gjelder våre veier, er svært mange av disse av en svært dårlig standard. Det er riksveien til f.eks. Trysil i Hedmark, som benyttes av bl.a. mange fra Danmark, et godt eksempel på. Undersøkelser viser at en del av disse turistene ikke kommer tilbake nettopp på grunn av veistandarden. Dette gir selvfølgelig dårlig PR istedenfor det motsatte, hvor enda flere ville kommet. En annen ting Fremskrittspartiet mener er viktig for reiselivsbransjen, er dens muligheter til å delta når områder skal vernes. Det er områder som med en fornuftig bruk kan gi store muligheter nettopp for reiselivsbransjen, uten å ødelegge for meningen med verningen. Ellers er Norges alkoholpolitikk rimelig godt kjent. Fremskrittspartiet ønsker også her at bransjen sammen med myndighetene finner fram til løsninger som bidrar til en fornuftig løsning til alles beste. Med disse momenter i vårt budsjett og program er det ikke den minste tvil om at Fremskrittspartiet er det beste partiet også for reiselivsbransjen.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
I avisene i sommer kunne vi lese at Senterpartiet ville ha Kristelig Folkepartis løsning for skolen. Og det er ikke rart, for det er en god sentrumsløsning – flere lærere og mer kvalitet framfor timer. Det er mange utfordringer med de timetallsutvidelsene som de rød-grønne har kommet med. En utfordring har representanten selv pekt på i Nettavisen i juli: «Hvis vi nå skulle øke timetallet ytterligere, så frykter jeg at det blir mange ufaglærte som skal undervise våre barn. De som har vanskeligst for å lære vil tape på en slik situasjon, sier Sp-representanten fra Hedmark» – som også er den som får spørsmål nå. Likevel fortsetter Senterpartiet i regjering opptrappingen mot heldagsskolen gjennom dette budsjettet. Mener representanten fortsatt at det er de som har vanskeligst for å lære, som taper på den timetallsutvidelsen som ligger i dette budsjettet?
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Aller først vil jeg gi honnør til Kristelig Folkeparti, som jeg oppfatter som det av opposisjonspartiene som har de mest ryddige inndekningsforslagene i sitt alternative budsjett. Dernest vil jeg si at jeg har stor sans for mange av elementene i Kristelig Folkepartis politikk. Nå er det slik at hvis noen hadde kommet til Arbeiderpartiet og spurt om regjeringssamarbeid og sagt at det viktigste for oss på kuttlisten er å senke ambisjonsnivået totalt i forhold til arbeidsliv og sysselsetting, så hadde vi avfeid dem som en mulig samarbeidspartner. Hvordan stiller Kristelig Folkeparti seg i den settingen i forhold til Fremskrittspartiet, som vil utradere bistandspolitikken totalt, når de kritiserer Regjeringen for den nominelle økningen som faktisk er der?
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Nå også i denne sal.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Våre beregninger av Fremskrittspartiets skatteopplegg gjør at jeg må si meg veldig uenig i Tybring-Gjeddes egen beskrivelse av fortreffeligheten i skatteopplegget. Våre beregninger viser at en person med en inntekt opp mot 400 000 kr vil få en skattelette på inntil 3 500 kr, mens for dem som tjener over 3 mill. kr, vil skatteletten være på over 100 000 kr. I det perspektivet – når man omtrent ikke gir noe til folk flest og gir kjempemye til de aller rikeste – hvordan kan man si at man er et parti for folk flest?
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg har aller først et enkelt spørsmål til Tybring-Gjedde, for at han liker enkle spørsmål, har jeg skjønt: Avviser representanten Tybring-Gjedde at en som tjener over 3 mill. kr, vil få skattelette på over 100 000 kr? Det er det første. Det andre er at Fremskrittspartiet gjentatte ganger har kritisert Regjeringen for manglende stimuli for å opprettholde arbeidsplasser i Norge det siste år. Hvorfor foreslår da Fremskrittspartiet et utenlandsbudsjett? Hensikten med å kanalisere pengene til utlandet er å unngå press i markedet. Nå er det imidlertid stimuli vi trenger i Norge, noe også Fremskrittspartiet har påpekt i sin kritikk av Regjeringen. Hvorfor har en da et utenlandsbudsjett som undergraver norske arbeidsplasser?
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-26:
Kristelig Folkeparti er opptatt av livskvalitet, sosial fordeling og et inkluderende samfunn – det er bra. I den forbindelse er SV, Kristelig Folkeparti og Regjeringen veldig enige om at kunnskap spiller en viktig rolle. Det som nå undrer oss litt, er at når Kristelig Folkeparti på den ene siden sier det, så sier Kristelig Folkeparti umiddelbart nei til flere timer i grunnskolen, uten tilsvarende å justere ned læringsmålene. Kristelig Folkeparti sier nei til SFO-satsing, som ikke minst har i seg et tilbud om frivillig, gratis leksehjelp. Vår satsing muliggjør at vi gjennom å ha flere timer til rådighet kan skape en mer spennende og variert skole, mens Kristelig Folkeparti, ved at en har færre timer til rådighet, må klemme alt sammen på færre timer. Vår satsing har i seg et gratis, frivillig tilbud om leksehjelp, som vi alle vet er ett av de viktigste tiltakene for å oppnå noe som Kristelig Folkeparti er opptatt av, nemlig det å unngå reproduksjon i for stor grad av sosiale forskjeller og det å stimulere til både læring og danning.
Dag Ole Teigen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg vil gjerne følge opp dette med formuesskatten, og da vil jeg først få bekreftet at det er slik at Venstre ikke bare vil fjerne formuesskatten for bedriftene, men at man også ønsker å fjerne den for privatpersoner. Er ikke det rett? I så fall – hvis det er bedriftene som er den egentlige begrunnelsen for det, og de dårlige fordelingsvirkningene nærmest en bieffekt, hvorfor erstatter ikke da Venstre dette grepet med andre grep som gir en tilsvarende rettferdig fordeling? Og hvorfor mener man at det er rett å prioritere nesten 1 milliard kr til skattekutt for dem som har inntekter på over 1 mill. kr, istedenfor å bruke den milliarden på tiltak som er mer treffsikre for å skape arbeidsplasser og hindre arbeidsledighet?
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg fastholder det jeg sa på Fagforbundets landsmøte. Jeg viste til at disse drivstoffavgiftene gir staten samlet sett 16 milliarder kr, og så viste jeg til i det samme foredraget at avhengig av hvor stor andel man mener går over til biodrivstoff, vil tapet være en andel av disse 16 milliarder kr. Jeg gjennomførte faktisk en enkelt prosentregning. Jeg sa at hvis 10 pst. går over, så er 10 pst. av 16 lik 1,6 milliarder kr. Hvis 20 pst. går over, er det over 3 milliarder kr. Det var det jeg sa på Fagforbundets landsmøte. Jeg gjentar det gjerne på Stortingets talerstol, at hensikten med dette avgiftsfritaket må være at man skal få mange over på det. Om det er 10 pst., 20 pst. eller 30 pst., vel, det kan man spekulere i, men det er milliardbeløp – milliardbeløp som vi vil bruke på andre ting. Så fastholder jeg også at det er klart at hvis man gir over 4 kr i skattesubsidier til veitransport, og man da får en avgift eller en total pris som er lavere enn dagens pris, fremmer det veitransport. En av grunnene til at vi har grønne veiavgifter som autodieselavgift, er at vi vil begrense total bruk av veitransport, fordi det bidrar til mindre forurensning – enten det er autodiesel eller annen diesel.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
For det første er min omgang med tall presis og vesentlig mer presis enn det Fremskrittspartiets omgang med tall er. Det jeg har vist til, er at den samlete inntekten fra disse avgiftene er 16 milliarder kr, og hvis man antar at 10 pst. går over, er det 1,6 milliarder kr i tapte inntekter for fellesskapet. Tror man det blir 20 pst., blir det det dobbelte, og sånn kan man fortsette å regne. Men poenget med disse lave avgiftene har nettopp vært at mange skal ta det i bruk og da blir det store netto utgifter for staten. Det er det jeg har sagt, og det fastholder jeg absolutt også her. For det andre er det slik at vi ønsker at folk skal bruke miljøvennlig drivstoff, men vi ønsker å gjennomføre det gjennom prinsippet om at forurenser betaler. Det å ha betydelige skattesubsidier er ikke forurenser betaler-prinsippet. Det som er forurenser betaler-prinsippet, er å skattlegge forurensning. Derfor har vi bl.a. en CO2-avgift og denne type veiavgifter. Det fremmer to ting: for det første mindre veibruk, det er bra for miljøet og styrker jernbanen. For det andre bidrar det til å vri over til mer miljøvennlig drivstoff. Derfor er f.eks. biodrivstoff unntatt fra CO2-avgift.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Dette spørsmålet er behandlet på helt vanlig måte i Regjeringen. Det ble behandlet på de første budsjettkonferansene, lagt fram skriftlig og behandlet med alle de tre stortingsgruppene til stede på budsjettkonferansene, slik vi har innført som praksis i denne regjeringen, og det er lagt fram av en samlet regjering. Jeg kommer aldri til å svare på spørsmål om de interne prosessene i Regjeringen. Hvis jeg gjør det én gang, vil jeg alltid måtte stå her og redegjøre for det. Det mener jeg er feil. Det avgjørende er at det er en samlet regjering etter helt normal budsjettprosess, der alle partiene har deltatt, som har lagt fram forslaget. Stortingsgruppene har deltatt i utarbeidelsen av budsjettforslaget og også dette forslaget.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg tror det er veldig viktig at vi forholder oss til det Regjeringen faktisk har foreslått, og det alle de tre regjeringspartiene er enig i. Denne saken er blitt behandlet på helt vanlig måte, lagt fram på de ulike budsjettkonferansene enhver regjering har, med deltakelse fra stortingsgruppene, parlamentariske ledere og finanspolitiske talsmenn, og fremmet av en samlet regjering. Utover det mener jeg av prinsipielle grunner at det er galt at jeg redegjør for de interne budsjettforhandlingene. For å si det sånn, det har vært engasjement og sterke følelser i alle regjeringer jeg har deltatt i. Også i ettpartiregjeringen har jeg følt, hva skal jeg si, engasjementet hos mange statsråder og sterke uttalelser fra mange statsråder. Det er jeg temmelig sikker på også var i både Bondevik I- og Bondevik II-regjeringen. Det avgjørende er at forslagene fra Regjeringen er gode, og at regjeringspartiene står bak dem.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Først vil jeg gjerne lese fra klimaforliket. Der står det følgende: «Partene mener at det videre arbeidet med biodrivstoff bør vurderes på bakgrunn av høringen av forslaget om at minimum to volumprosent av årlig omsatt volum drivstoff til vegtrafikk skal bestå av biodrivstoff, stigende til fem prosent i 2009.» Så det som står, er at det bør vurderes «på bakgrunn av». Det er noe annet enn å si at det skal. Så har det vært en runde der man har justert dette til 2010, men også der ble det ikke gitt noen forpliktelser om at det skulle gjennomføres noe. Man skulle fortsatt ha høringer og utredninger. Det er det vi nå gjør, men i tillegg sier vi at vi skal ha en forpliktelse på 3,5 pst. så raskt som mulig i løpet av 2010. Så gjør vi det vi kan for å få på plass 5 pst. innblanding, senest 1. januar 2011. Det vil vi også ha på høring og gjøre så fort vi kan.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
For det første: Klimaforliket er viktig for Arbeiderpartiet. Jeg har referert til klimaforliket flere ganger, både her og på andre møter, sist på Fagforbundets landsmøte, som er veldig opptatt av klimaet. For det andre har vi fulgt det opp, og for det tredje er det slik at når det gjelder det som nå skal skje i København, har vi, bl.a. fordi Stortinget har vært opptatt av det, sørget for at det blir en egen redegjørelse fra Erik Solheim med en egen debatt før klimamøtet i København. Så har vi i tråd med klimaforliket varslet en ny klimamelding, der hele Stortinget får anledning til å gå inn i både oppfølging, iverksetting og eventuelt endring, justering og forbedring av klimaforliket når den nye klimameldingen kommer.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-26:
Fra skatteforvirring til de etiske retningslinjer for Statens pensjonsfond – Utland, som åpenbart har falt representanten Tybring-Gjedde tungt for brystet, skal vi dømme ut fra representantens uttalelser om at retningslinjene er å anse som «etisk imperialisme». Jeg tror vi alle som utgangspunkt vil være enige om at etisk imperialisme er å foretrekke framfor praktisk og faktisk imperialisme, som da Fremskrittspartiet f.eks. gikk inn for å bombe og invadere Irak i 2003. Så spørsmålet melder seg jo: Når representanten Tybring-Gjedde mener vi ikke har noe med å presse det han kaller våre 2009-normer over hodene på folk rundt omkring i verden, hører jeg da en stilltiende aksept for den manglende grad av utvikling, menneskerettigheter og likestilling rundt om i verden som Fremskrittspartiet til nå har brukt som retorisk brekkstang i debatt om alt fra asyl til integrering? Å gå til bombeangrep er altså greit for å sikre folk frihet, men å bruke økonomiske virkemidler, er det å gå for langt?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-26:
Jeg skal prøve å omformulere spørsmålet mitt. Jeg fikk ikke svar på spørsmålet. Fremskrittspartiet argumenterer ofte slik – de gjorde det i forhold til Irak-krigen, og det synes jeg er et viktig poeng, for Fremskrittspartiet var det partiet på Stortinget som gikk inn for å gå til angrep ved bombing og invasjon av Irak for å trygge det irakiske folks frihet og rettigheter, som Fremskrittspartiet formulerte det da. Mener Fremskrittspartiet at det er å gå over streken å sette en del grunnleggende etiske standarder for hva slags selskaper vi skal investere i, mens det å bruke militær makt for å oppnå de samme målene er akseptabelt?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-26:
Då Regjeringa la fram statsbudsjettet, gjekk Høgre til frontalangrep på budsjettrammene. Budsjettet var for ekspansivt, og vi brukte for mykje oljepengar, blei det hevda. Det var ikkje måte på kor skadeleg det var for næringslivet. Høgre skulle no vise veg bort frå oljeøkonomien. Men då Høgre la fram sitt alternative budsjett, brukte partiet berre forsiktige 2 milliardar kr mindre enn Regjeringa. Korrigerer vi for ein del litt spesiell bokføring, er det i beste fall marginale forskjellar i ekspansjon og bruk av oljepengar mellom Høgre sitt budsjett og Regjeringa sitt framlagde budsjett. Dagens Næringsliv kalla derfor forskjellen mellom liv og lære i Høgre sin budsjettbalanse for pinleg. Dei andre opposisjonspartia har hamna i same grøfta som Høgre. Dei snakkar om innstramming, men har hamna på same nivået som Regjeringa når vi går bak tala. Kan vi no slå fast at opposisjonen ikkje har ein alternativ politikk for bruk av oljepengar, og at alt snakk om å vaksinere Noreg mot oljeavhengig økonomi er tom retorikk frå Høgre si side?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-26:
Berre for å ta eit eksempel på bokføringa: Høgre brukar jo pengar som er bundne i jordbruksforhandlingane. Er det riktig budsjettpraksis?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-26:
Representanten er oppteken av budsjettbalansen. I tidlegare fråsegner frå Høgre har det stått at Høgre ønskjer å vaksinere Noreg mot hollandsk sjuke og mot å bli avhengig av olje, og dei har gått høgt på banen med omsyn til at budsjettet frå Regjeringa var for ekspansivt. Så stiller dei sjølve opp med eit budsjett som er puslete 2 milliardar kr mindre, som er heilt marginalt og i beste fall på linje med Regjeringa sitt, om vi korrigerer for ein del kreativ bokføring. Samtidig kjem dette poenget, om å gjere Noreg oljeuavhengig, frå eit parti som snakkar om at dei utan atterhald skal drive oljeleiting og oljeboring utanfor Lofoten og Vesterålen, og dermed forseinke omstillinga av norsk oljebasert industri. Kan vi då snakke om at Høgre vil gjere oss uavhengige av oljeøkonomi og oljeindustri? Det er snarare tvert imot det Høgre gjer i sitt budsjett, i forhold til den retorikken dei prøver å leggje fram.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-26:
Dette er en hjertesak for meg – og har vært det over lang tid – og jeg er veldig glad for at representanten fra Fremskrittspartiet også er opptatt av det samme. Vi vet at de som har svake faglige prestasjoner på ungdomsskolen, er de som er mest i faresonen i forhold til å droppe ut av videregående utdanning. Og mange av dem ville blitt bedre i både norsk, matte og engelsk hvis de hadde mer praktisk tilnærming til fagene også i ungdomsskolen. Det tror jeg ikke bare gjelder ett praktisk fag som vi nå skal drive forsøk med som alternativ til 2. fremmedspråk, men det tror jeg gjelder innretningen på hvordan man jobber med alle fag i ungdomsskolen. Så jeg har et veldig sterkt blikk og et veldig klart fokus på dette. Vi skal oppsummere de erfaringene vi har i forhold til dette praktiske faget, men vi skal også påvirke sånn at det kan være mer praktisk tilnærming i mange fag i ungdomsskolen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-26:
Overhodet ikke, for både finansministeren og kunnskapsministeren og alle andre i det rød-grønne prosjektet har to tanker i hodet samtidig. Vi har en betydelig satsing på etter- og videreutdanning. Det dekker den etterspørselen som er, det dekker de lærerne som nå ønsker etter- og videreutdanning. En begrensning i forhold til hvor mange som tar etter- og videreutdanning er, hører jeg fra Skole-Norge, at de mangler vikarer i de timene der lærerne er borte for å ta slik utdanning. Så det forslaget som de rød-grønne har tatt til orde for, og som står i vår regjeringsplattform nå, nemlig at vi skal endre opplæringsloven slik at vi sikrer flere lærere i skolen, er det som er svaret, slik at vi kan være sikre på at lærere kan benytte seg av etter- og videreutdanning. Jeg har lagt merke til at Høyre ikke støtter det forslaget, og dermed er det Høyre som hinker rundt på ett bein når det gjelder å støtte opp om lærerne.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-26:
Det virker som om opposisjonen siterer ulike brev på en slik måte at man kunne tro det var fastsatt og bestemt, uten noen vurderinger, at omsetningspåbudet skulle trappes opp til 5 pst. Det stemmer ikke. I den pressemeldingen som miljøvernministeren selv sendte ut i etterkant av det møtet, står det at det legges opp til det, «men først vil regjeringen vurdere klimaeffekten, EUs arbeid med å utvikle kriterier», osv. I avsnittet før det representanten fra Kristelig Folkeparti siterer, er tilnærmingen den samme. Det som er viktig med det Regjeringen har foreslått nå, er at vi sikrer et omsetningspåbud til 3,5 pst. for 2010. Det sikrer det volumet på biodiesel som er i dag, videre framover, og vi sier at vi skal trappe opp til 5 pst. og har konkludert. Men vi skal selvfølgelig jobbe med de kriteriene som er nødvendig for å sikre oss at biodiesel er et miljøvennlig drivstoff, fordi det finnes stor variasjon av typer på markedet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-26:
Det kom to innvendinger til det forslaget som ble lagt fram, og som dreide om at når man får et omsetningspåbud, altså en innblanding i den fossile dieselen som er, trenger man ikke et avgiftsfritak for å stimulere til innblanding. Så det er en veksling av virkemidler, og det er 96 pst. av det volumet vi snakker om når det gjelder biodiesel. Men det kom altså to innvendinger. Den ene var at den faktiske innblandingen i den vanlige dieselen var høyere enn omsetningspåbudet. Derfor har vi også kommet med dette signalet om 3,5 pst., som opprettholder volumet. Og så kom det innvendinger i forhold til høyinnblanding, altså de som nå prøver å kjøre på så ren biodiesel som mulig. Det siste hadde krevd en endring i avgiften. Det har vi ikke blitt enige om. Det første har vi gjort noe med. Så det har vært en prosess i denne saken.
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
Jeg er glad for at kunnskapsministeren kom litt inn på skole i avslutningen av innlegget, da særlig bekjempelse av frafallet i videregående skole. Tidligere hadde ungdomsskolene et praktisk valgfag, som ble fjernet. Dette faget virket veldig positivt, og det hadde positive resultat å vise til. Nå tar Regjeringen til orde for å innføre et prøveprosjekt med praktisk arbeidslivsfag. Spørsmålet mitt er derfor: Erkjenner statsråden at man trenger flere praktiske og færre teori-fag inn i skolen, og hvorfor ønsker man kun å innføre et prøveprosjekt med en lang evalueringsprosess framfor å innføre det som en permanent ordning, når man vet at tiltaket vil fungere?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-11-26:
En god skole er en klok og viktig investering i framtidens velferd. Godt motiverte og faglig kompetente lærer er den enkeltfaktoren i skolen med størst betydning for elevenes læring. Undersøkelser viser jo at sju av ti lærere mener at de har behov for etter- og videreutdanning for å kunne gjøre en god nok jobb. Dersom Regjeringen mener alvor med å tilby norske lærere etter- og videreutdanning av et visst omfang, må innsatsen trappes vesentlig opp. Høyre mener alvor, og vi vil satse på kvalitet i skolen. Vi har i vårt alternative budsjett foreslått et løft på 400 mill. kr ekstra til etter- og videreutdanning, eller en fordobling av Regjeringens forslag. Så spørsmålet mitt blir da om det ikke er et tankekors for kunnskapsminister Halvorsen at finansminister Halvorsen i sitt budsjettforslag ikke har foreslått en langt større satsing på etter- og videreutdanning av lærere, når vi vet hvor avgjørende viktig lærerens kompetanse er.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
9. september 2008 mottok Kristelig Folkeparti et brev fra miljø- og utviklingsministeren. La meg sitere: «Før Regjeringen treffer sin beslutning i spørsmålet om omsetningspåbud for biodrivstoff, er det ønskelig med bred og åpen diskusjon og involvering av bl.a. klimaforlikspartiene på Stortinget. Jeg ønsker med dette notatet å orientere de parlamentariske lederne i Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre om saken og be om innspill til mulige løsninger.» Den 3. desember 2008 var det et møte på miljøvernministerens kontor med de parlamentariske lederne. Der ble vi enige om at det var et omsetningspåbud på 2,5 pst. i 2009, og 5 pst. fra 1. juli 2010. Finanspolitisk talskvinne i SV benekter at det finnes en enighet mellom partene fra dette møtet, 3. desember, til tross for at miljøvernministeren kaller dette en gledens dag for dem som er opptatt av biodrivstoff. Mitt spørsmål blir – til tross for den unnamanøveren i dette opprettingsbrevet: Er det en enighet mellom klimaforlikspartene på dette området, eller er det det ikke?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
17. januar 2008 inngikk Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti, Venstre og Høyre klimaforliket. Undertegnede drev selv med disse forhandlingene. Biodrivstoff var det eneste punktet i forliksavtalen som ikke var ferdigforhandlet denne dagen, på grunn av at det skulle gjennomføres en høring av forslaget, om 2 pst. årlig omsatt volum av drivstoff, stigende til 5 pst. i 2009. Partene var også enige om at en skulle vurdere en ytterligere opptrapping, forutsatt bærekraftig produksjon. Noen måneder ut i 2008 kom matkrisen for fullt. Kristelig Folkeparti var da med på å sette i fokus de etiske utfordringene knyttet til å ta matjord ut av produksjon for å produsere biodrivstoff. 9. september 2008 mottok Kristelig Folkeparti, som en av partene i klimaforliket, et brev fra miljøvernministeren hvor vi ble informert om resultatene av høringen og invitert til videre dialog om framdrift i arbeidet med biodrivstoff. Kristelig Folkeparti, Høyre og Venstre gav respons i form av brev datert 23. oktober 2008. 3. desember 2008 møttes partene i klimaforliket hos miljøvernministeren for å sluttføre forhandlingene fra klimaforliket om biodrivstoff. Det er Kristelig Folkepartis klare oppfatning av møtet 3. desember at partene i klimaforliket ble enige om at opptrappingen av omsetningsforbudet, til 5 pst., skulle utsettes til 1. juli 2010, bl.a. på bakgrunn av innspill fra oljeselskapene i forhold til hva som var teknisk mulig, og for å få på plass et rapporteringssystem med bærekraftkriterier. Tirsdag denne uken, på landsmøtet til Fagforbundet, brøt statsminister Jens Stoltenberg ensidig denne avtalen. Statsminister Jens Stoltenberg prøvde attpåtil å framstille et omsetningspåbud på 3,5 pst. i 2010 som et steg framover i forhold til den gjeldende politikk, og også som en seier for SV. Kristelig Folkeparti oppfatter dette snarere som en senking av ambisjonsnivået og et brudd med klimaforliket. Det var med forundring jeg lyttet til statsministerens replikkordskifte tidligere i denne debatten. La meg sitere statsministeren: «Så har det vært en runde der man har justert dette i 2010, men også der ble det ikke gitt noen forpliktelser om at det skulle gjennomføres noe.» Hvis statsministeren er slik å forstå at Regjeringen inviterer de parlamentariske lederne til samtaler om videre framdrift og videre satsing på biodrivstoff hvor det settes en eksakt dato for skjerping av omsetningspåbudet uten at dette forplikter Regjeringen til å gjennomføre noe, ja, da sier det mest om regjeringen Stoltenberg II som forlikspartner.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Svaret på alle spørsmålene er ja. Jeg synes det er veldig hyggelig å være i Stortinget. Jeg har som kjent vært representant i 24 år og synes det er en stor oppgave for en statsråd å svare på de spørsmål som Stortinget har, bl.a. gjennom denne typen generelle debatter. Om jeg skal komme ofte – ja, som statsministeren har sagt, er det naturlig at jeg deltar i generelle debatter som denne debatten, hvor det også er anledning til å stille spørsmål. Og ja, Regjeringens behandling av budsjettet har foregått, som statsministeren sa, på helt vanlig måte med en involvering i forhold til de ulike stortingsgruppene, som er vanlig. Jeg kan forsikre om at vi skal ta vare på den typen samordning også i fortsettelsen.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
La meg først understreke at jeg selvfølgelig står til disposisjon for å svare på de spørsmålene som ligger under mitt ansvarsområde. Det skulle bare mangle. Selv om man i vårt naboland Sverige har hatt en tilsvarende statsrådsfunksjon som den jeg er bedt om å ta, helt tilbake fra 1960-tallet, har jeg stor respekt for at det er fokus på at dette er nytt i Norge. Jeg har som sagt vært i Stortinget i 24 år, og jeg har selvfølgelig svært stor respekt for den kontrollfunksjonen som Stortinget har, og vil i likhet med den øvrige regjeringen bidra til at Stortinget på best mulig måte kan ivareta det, noe jeg også tror er tilrettelagt gjennom den korrespondansen som har vært mellom presidentskapet og statsministeren. Så til det konkrete spørsmålet: Ja, som sagt er det en massiv satsing på samferdsel i dette budsjettet. Det er en satsing på utdanning, og vi har gjennom det lagt et godt grunnlag for en videre utvikling av samfunnet.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Som statsråd ved Statsministerens kontor deltar jeg i behandling i Regjeringen på lik linje med de øvrige statsrådene, og jeg kan forsikre representanten om at Regjeringen er svært opptatt av å følge opp de ulike avtalene med Stortinget, og at det har stor oppmerksomhet når Stortinget behandler denne typen saker. Derfor er det også viktig det statsministeren redegjorde for i et replikkordskifte tidligere i dag, da han viste til formuleringene i klimaforliket, som bygger på at man skal trekke konklusjoner etter å ha hørt den høringsrunden som har vært. I det korrigerte brevet om innholdet i proposisjonen som finansministeren har sendt til Stortinget, står det at kravet vil bli vurdert nærmere, basert på en vurdering av klimaeffekten osv., og bærekraftkriteriene. Derfor er det viktig å understreke at prosessen i EU tar sikte på at man skal gjennomføre bærekraftkriterier fra 2011, så langt jeg er kjent med. Derfor er det en ambisiøs målsetting Regjeringen følger opp klimaforliket med, ved å ta sikte på tilsvarende.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Nå er jeg helt sikker på at representanten selv har et godt grunnlag for å vurdere hvilke spørsmål hun ønsker å stille statsråder i Regjeringen. Det er jo slik at Regjeringen i respekt for Stortinget passer på at den som er ansvarlig for de ulike saksområdene, også er den som gir Stortinget svar. Man skal få svar fra den som er konstitusjonelt ansvarlig. Det vil selvfølgelig statsministeren påse når det gjelder behandlingen av saker i Stortinget. Statsministeren har i sitt brev til Stortingets presidentskap også understreket at det kan være saker som det er naturlig at jeg besvarer i min funksjon. Samtidig må vi ha respekt for at jeg ikke har et eget ansvarsområde i Regjeringen, slik som f.eks. kunnskapsministeren eller miljøvernministeren. Derfor er det i mange sammenhenger – ja, i de fleste sammenhenger – riktig at spørsmålet henvises til den som har det konstitusjonelle og parlamentariske ansvaret på området, i tråd med helt vanlig praksis.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
Eg vil òg få nytte anledninga til å gratulere statsråden. Etter denne dagen er det ikkje nokon tvil om at denne regjeringa treng ein samordningsminister. Eg har lyst å utfordre statsråden konkret på biodieselsaka. Me veit at miljøvernministeren sende notat, kalla inn til møte, og han skreiv m.a. at ein tok sikte på ei rimeleg rask avklaring med eit endeleg vedtak. På møtet 3. desember 2008 blei det bestemt at omsetningsdelen skal vere 2,5 pst. i 2009 og 5 pst. frå 1. juli 2010. Slik eg kjenner statsministeren, kan statsministeren umogleg ha vore kjend med denne prosessen da han gjekk på talarstolen på Fagforbundet sitt møte denne veka og proklamerte 3,5 pst. i 2009. Derfor er mitt spørsmål: Korleis vil samordningsministeren samordne, slik at ikkje statsministeren blir sett i forlegenheit, slik me har opplevd denne veka?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-11-26:
Regjeringa har innført ei ordning som er atskilleg betre i høve ressurskrevjande brukarar enn den som var under Bondevik II-regjeringa, som Framstegspartiet støtta, der ein ikkje gjorde slike endringar sjølv om det ikkje var mindre klage på ordninga i den regjeringsperioden. Det har vore ein sterk auke i bruken av ordninga. Det har vore ein auke på meir enn 1 milliard kr frå eit år til det neste. Det er noko av bakgrunnen for ein viss reduksjon, frå 85 pst. til 80 pst. Likevel er dette no ei langt betre ordning enn den som var under Bondevik II-regjeringa. Det er viktig for oss òg framover at det skal vere ei god ordning for kommunane. Skatteinngangen i 2009 er tre gonger dei kronene dette kostar ekstra for kommunesektoren. Slik sett vil det vere ei god inndekning for å kunne finne desse pengane.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-11-26:
Å sitje i ei regjering med andre parti er spennande og utfordrande. Me har til tider sterke meiningar, og me har gode og friske debattar. Ein må både gi og ta. Me har gjennom fire år vist at me evnar å finne løysingar. Eg legg ikkje skjul på at det kan vere nokre krevjande diskusjonar – og har vore det – rundt biodrivstoff dei siste månadene. Det er heller ingen løyndom at Senterpartiet har argumentert mot å innføre avgift på biodrivstoff. Samtidig vil eg seie at det viktigaste for Senterpartiet har heile vegen vore målet og ikkje verkemidla. No innfører me andre verkemiddel, nemlig innblanding, som skal auke fyrst til 3,5 pst. og så til 5 pst. Det er andre verkemiddel, men målsetjinga er den same: betre transportsektor med mindre klimautslepp og å få på beina produksjon av andregenerasjons biodrivstoff i Noreg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-11-26:
Fyrst: Takk for god omtale, det set ein jo alltid pris på. Så til spørsmålet: Kva andre sektorar kan ein kutte i? Eg peika på to område der det er viktig at Kommune-Noreg tek tak. Det eine gjeld innsatsen for å redusere sjukefråveret. Viss ein greier å redusere det med 1 pst., betyr det 1,5 milliardar kr for kommunane som kan brukast på skule, helse og omsorg og andre viktige velferdsoppgåver. Enova har kartlagt, eller i alle fall samanstilt, opplysningar som viser at ved å satse på energieffektivisering kan ein òg spare 1 milliard kr. Då går det an å tenkje andre løysingar enn å leggje ned grendeskular. Då går det an å tenkje heilskapleg og sjå på korleis ein kan hushaldere slik at ein beheld tenestetilbodet nær folk og heller prøver å finne innsparingar på andre område.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-11-26:
Ut frå enkelte replikkar i dag kan det tyde på at delar av opposisjonen har brukt mykje tid på å finlese Senterpartiet sitt program og deretter samanstille det med det som måtte mangle i Regjeringa sitt budsjett. Det er jo hyggeleg, for Senterpartiet har eit veldig godt program, og det er mykje der som me skal jobbe vidare med. Ikkje alt er kome inn i budsjettet for 2010, og ikkje alt er kome inn i den plattforma som Regjeringa styrer etter, for det er Soria Moria som er vårt grunnlag. Det budsjettet som me har lagt fram, òg for barnehagesektoren, er i tråd med Soria Moria-plattforma. Det er ei plattform som Senterpartiet står stødig og godt på, både når det gjeld barnehagar og resten av velferdssektoren, som vi er så heldige å få lov til å vere med og forvalte.
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
På kommunalkomiteen sine reiser i førre periode fekk regjeringsmedlemmene kraftig kritikk frå dei vi reiste rundt og besøkte, noko som til slutt resulterte i at dei endra ordninga for ressurskrevjande brukarar og la seg på ei line som var nær opp til Framstegspartiet sitt ønske om korleis økonomien skulle vere i høve til kommunane sine utgifter. No ser vi at Regjeringa går tilbake og reverserer denne ordninga for 2010. Det går så langt at dei skal gi denne ordninga tilbakeverkande kraft også for 2009. Ser ikkje statsråden at for kommunane vil det verte ei vanskeleg øving i og med at budsjetta for 2009 er lagde, og at dei her må til å omgjere vanskelege løysingar for å ordne det som då vil kome i tillegg? Ser ikkje også statsråden at dette vil få stor betydning for budsjetta for 2010?
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
Et nyttig resultat av trontaledebatten er at det kom til tilnærmet full enighet i Stortinget om at frihandel er avgjørende nødvendig for utvikling, produksjon og levestandard. Dette er igjen forutsetninger for menneskerettigheter, demokrati og fred. Men skal visjoner bli til virkelighet, må det handles. Vi her i Norge er jo definitivt avhengige av frihandel. Vi må selge noe for å kunne importere alt vi ikke produserer selv. Norsk næringsliv leter stadig etter tollfri markedsadgang, ikke minst når det gjelder fisk. Dette kan høres selvfølgelig ut, men det er grunn til å etterspørre handling fra Regjeringens side. Alle snakker, men i virkeligheten skjer det svært lite. De minst utviklede landene har fått tollfri adgang for enkelte varer, men det er snart 20 år siden det skjedde. Det å stille krav til våre handelspartnere om at for å få være med i verdenshandelen, må de være lutfattige, er ikke noen klok strategi. I Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett foreslår vi derfor tollreduksjoner – dette for å få til frihandel i praksis. La oss forsøke å se dette fra de fattige landenes side. Det de trenger, er eksportmarkeder. Norge er for dem et kjøpesterkt eksportmarked som kan gi dem vekst og velstand ved at produkter kan selges til oss her i Norge. La dem få lov! Det er en fordel for oss også! Afrikanske ledere slår fast at for dem er handel viktigere enn bistand. La oss ta dem på alvor. Fremskrittspartiet står for en total omlegging av norsk bistandspolitikk. Helt siden India-hjelpen på 1950-tallet har norske skattebetalere betalt hundrevis av milliarder til u-hjelpsprosjekter. Men kostnadene er bare en del av dette bildet. Jeg sitter igjen med et inntrykk av at Regjeringen i for liten grad stiller de kritiske spørsmålene. I stedet oser både trontalen, Soria Moria II og nå statsbudsjettet av lutter henrykkelse over at Norge nå skal bruke over 1 pst. av sin bruttonasjonalinntekt til bistandsformål. Budskapet er at det gjelder å bruke så mye penger som overhodet mulig. Mye av disse pengene går til noen av verdens aller mest korrupte land. Fremskrittspartiet stiller det spørsmålet som Regjeringen tier med, nemlig: Hjelper det å yte bistand til notorisk korrupte regimer? Flere og flere besvarer dette spørsmålet med: Nei, snarere tvert om, det kan i stedet gjøre vondt verre. U-hjelp bidrar dessverre altfor ofte til å hjelpe diktatorer til å tviholde på makten. Fremskrittspartiet er imot en slik politikk. Vi i Fremskrittspartiet anviser en annen vei. Vi vil gå i gang med å gjøre en jobb. Regjeringen bør gjøre som vi i Fremskrittspartiet foreslår, nemlig å stille krav til mottakerlandene. Glem målet om å bruke mest mulig penger. Stopp pengestrømmen til de landene som ikke følger opp når det gjelder demokratiutvikling og korrupsjonsbekjempelse, og legg til rette for velferd og velstand.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg kan forsikre representanten om at opptrappingsplanen og tilbudet til psykiatrien ser jeg på som svært viktig. Det er ikke slik at vi ønsker å bygge ned et tilbud som vi nettopp har begynt å bygge opp. Men det er slik innenfor dette området at man må se de ulike tilbudene i sammenheng, også se sykehusene i sammenheng, og vurdere hvor det er riktig å gi det beste tilbudet også med hensyn til den problemstillingen som ble tatt opp her.