trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Peter Angelsen (Senterpartiet), 1999-11-17:
Landbruksministeren burde vel hatt mulighet til å svare akkurat på det spørsmålet. Det er en vurdering som kanskje fiskeriministeren har en litt perifer holdning til. Men jeg oppfatter det slik at det er Landbruksdepartementets syn at det bl.a. er behov for en justering av gjeldende retningslinjer for praktisering av konsesjonslovens priskontroll, men det innebærer ikke at man synes at den må bort. Personlig vil jeg si det slik at vi har en gjennomregulert landbruksnæring, hvor ikke minst kostnadene på eiendommen, den kapitalmasse som er i næringen, er med på den totale kostnadssiden for næringen, og dermed kommer som utslag i jordbruksforhandlingene. Så det er viktig ut fra det å ha en så gjennomregulert næring at man også har en viss priskontroll på omsetning av landbrukseiendommer. Ikke minst i sentrale strøk vil det lett bli skyhøye priser på slike eiendommer, og det er viktig å opprettholde jordbruket også i sentrale strøk.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 1999-11-17:
Jeg har følgende spørsmål til fiskeriministeren: «Det har vært avdekket alvorlige tilfeller av ulovlig utkast av fisk fra norske fiskefartøyer. Ifølge Aftenposten 10. november 1999 sier forsker Odd Nakken at en kombinasjon av ulovlig utkast av fisk og et uregistrert fiske, det vil si svart fiske, er den viktigste årsaken til at forskerne bommer på sine bestandsmålinger. Mener statsråden at kontrollordningene, med blant annet inspektører, fungerer tilfredsstillende, eller vil det bli satt inn intensiverte kontrolltiltak for å stanse ulovlig utkast og svart fiske?»
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 1999-11-17:
Jeg syns naturligvis statsråden kunne ha vært sterkere når han beskrev situasjonen, når han sier at han har «grunn til å anta at utkast faktisk skjer», og at det «videre kunne legges til grunn at det foregår såkalt svart omsetning av fisk». Jeg føler meg fristet til å sitere Cohen på norsk: Alle veit jo det, alle veit jo det – det er sånn det er, alle veit jo det. Men dette fører til – det er vi enige om – at det blir vanskelig å lage statistikk, dette er ressursmessig uakseptabelt. I tillegg er det jo slik at når det foregår ulovlig utkast, og det foregår svart omsetning, blir de som driver ærlig, straffet når kvotene senere må reduseres. Så de som driver på en skikkelig måte, får lide for det. Det jeg da lurer på, er om måten det reageres på, er tilstrekkelig. Tidligere kunne også norske båter som brøt reglene, bli tatt i arrest, på samme måte som utenlandske båter, mens man nå har laget en ny praksis hvor man sender sakene over til det lokale politikammer osv. Det tar lang tid, og i Dagens Næringsliv i dag står det at de ofte blir henlagt. Med andre ord: Det må til en rask og streng reaksjon. Bør man gå tilbake til tidligere praksis, fra før 1995?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 1999-11-17:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til landbruksministeren, som blir besvart av fiskeriministeren: «Ser statsråden at prisreguleringen på landbrukseiendommer kan redusere antall salg av denne type eiendom, samt at noen eiendommer heller ikke blir tilført det vedlikeholdet de trenger, og at dette derfor kan føre til avfolkning av distriktene på sikt?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 1999-11-17:
Jeg takker statsråden for svaret. I en rapport fra 1999 skriver Normann Aanesland og Olaf Holm følgende: «Reguleringen med boplikt og lavere eiendomspriser fører til lavere investering og mindre aktivitet i bygdene. Undersøkelsen viser at landbrukseiendommer i dette regulerte eiendomsmarkedet har færre bosatte våningshus og de er dårligere vedlikeholdt enn boligeiendommer med mindre regulering i samme kommune.» I avisen Glåmdalen av 29. oktober 1999 kan vi lese om et ungt par med røtter i nærområdet som har kjøpt et mindre gårdsbruk, men fylkeslandbruksstyret avslo konsesjonssøknaden fordi kjøpesummen etter deres mening var for høy. Blir de ikke enige med selger om en ny pris myndighetene godkjenner, må paret flytte ut igjen. Vi får da ingen fornying av befolkningen, og vi får distrikter med en høy gjennomsnittsalder. Vi har også hørt rykter tidligere om såkalte svarte penger under bordet for å få i stand enighet om summen. Myndighetene får da selvfølgelig bare høre om beløpet som står på papiret, og godkjenner salgssummen. Ser statsråden også denne faren ved prisregulering, i tillegg til den såkalte forgubbing og vedlikeholdsforfall i våre vakre bygder?
Ivar Kristiansen (Høyre), 1999-11-17:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «Av blant annet økonomiske årsaker har Luftforsvaret flere fly ute av operativ tjeneste. De seks Orion-flyene fra 333-skvadronen på Andøya er satt på bakken, og bare et par av Kystvaktens helikoptre er flyvedyktige. Hvilke snarlige tiltak vil statsråden gjennomføre for å ivareta redningsberedskap, fiskerioppsyn og krav til overvåking av militær og sivil trafikk i de enorme havområder som Norge forvalter?»
Ivar Kristiansen (Høyre), 1999-11-17:
Det er en frustrerende situasjon – som også statsråden gav uttrykk for i sitt svar. Den styrke og kapasitet som vi ønsker å ha tilgjengelig, står i nokså grell kontrast til de oppgaver vi har pålagt oss selv innenfor de enorme havområdene vi har, og som vi på mange sektorer skal betjene og holde overvåkning over. Jeg har lyst til å gi uttrykk for at det er en nokså frustrerende situasjon for dem som er opptatt av disse forholdene, og som er satt til å utføre oppgaver de er pålagt. Når vi også ser at det foreligger planer om å fase ut to av de seks Orion-flyene i 333-skvadronen på Andøya, vil det i seg selv bety at tilgjengeligheten til denne skvadronens oppgaver via Orion-flåten blir redusert med 50 pst. Vil statsråden sørge for at nivået på antall Orion-fly og tilgjengelighet til de oppgaver de er satt til å utføre, ikke reduseres ytterligere?
Eldbjørg Løwer (Venstre), 1999-11-17:
Som representanten Ivar Kristiansen var inne på, er situasjonen for en del av Luftforsvarets fly og helikoptre utilfredsstillende. Årsakene til de siste måneders dårlige status for Orion-fly og Lynx-helikoptre er flere. Den lave operativiteten for helikoptrene skyldes at disse har vært igjennom og gjennomgår til dels omfattende vedlikeholdsprogrammer. I tillegg har skader og uhell ført til lengre verkstedsopphold for ett av helikoptrene. Når det gjelder Orion-flyene, er det først og fremst mangel på reservedeler som skaper problemer. Disse delene har dessuten meget lang leveringstid. I tillegg har stort vedlikeholdsbehov og oppdateringsprogrammer ført til redusert operativitet den siste tiden. Det er åpenbart at den reduserte tilgjengelighet til fly og helikopter innebærer at overvåkningen av norsk territorium med tilhørende havområder ikke er så god som den skal være. Samtidig vil jeg understreke at de oppgavene som Forsvaret har ansvaret for i de aktuelle havområder, må ses i sammenheng med de totale ressursene som Forsvaret disponerer. Dette innebærer at det kan trekkes på ressurser som fartøyer, innkjøp av satellittbilder og bruk av sivile flyselskaper som Forsvaret har avtaler med, for å løse oppgavene på en best mulig måte. Det er klart at disse ressursene ikke erstatter overvåkningsflyene og kystvakthelikoptrene, men like fullt er de viktige supplement. Det er en kjensgjerning at Orion-flyene og Lynx-helikoptrene begynner å bli gamle og følgelig krever hyppigere og mer arbeidskrevende vedlikehold. Som jeg nevnte innledningsvis, skyldes noen av problemene vi har vært vitne til, at luftfartøyene har vært igjennom ekstraordinært vedlikehold og oppdatering. To av flyene gjennomgår fremdeles oppgradering og vedlikehold i USA. Disse flyene vil også i tiden framover være indisponert for oppdrag i våre havområder. Men når oppdateringen og vedlikeholdet er ferdigstilt, forventes det at situasjonen vil bedre seg i forhold til i dag. Det vil i tillegg bli foretatt en gjennomgang av reservedelssituasjonen og vedlikeholdskonseptet etter at flyene er ferdig oppdatert. Dette forventes å bedre situasjonen. Det er videre blitt iverksatt et nytt system for materiellstyring, som etter planen vil gi effekt på nyåret. Dette vil generelt sett føre til en bedre tilgang på deler, noe som vil øke tilgjengeligheten til fly, også til operative oppdrag. Jeg er enig med representanten Kristiansen i at tilgjengeligheten til Orion-fly og helikoptre slik den er i dag, er for dårlig. Men i lys av det jeg har vært inne på her, vil tilgjengeligheten bli bedre når de ulike tiltakene er gjennomført.
Eldbjørg Løwer (Venstre), 1999-11-17:
Jeg er enig med Kristiansen i at situasjonen er om ikke frustrerende, så i hvert fall ikke tilfredsstillende. Jeg håper at vi med de tiltak som jeg nå har skissert, og ved en fornyelse og en oppdatering av de fly og helikoptre vi har, på sikt skal bli bedre rustet til å ivareta disse oppgavene, som riktignok beskrives som store. Når det direkte gjelder spørsmålet om det er mulig å gjøre noe annet enn det som er foreslått for de to Orion-flyene, vil jeg bestandig måtte bygge på en fagmilitær vurdering. Det er ikke en beslutning jeg kan ta her og nå, men jeg skal love at jeg skal ta det med i betraktningen når det gjelder de tiltak som må gjøres for at vi skal være bedre rustet til å løse disse oppgavene.
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 1999-11-17:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til justisministeren: «Riksadvokaten har gitt pålegg om å gå igjennom alle dommer med henblikk på å få straffedømte registrert i DNA-registeret ved Kripos. Dette er gjort blant annet i Oslo politidistrikt, hvor man foreløpig har funnet fram til 120 personer. Har statsråden oversikt over om alle politidistrikt har kommet tilstrekkelig i gang med registreringen, slik at DNA-registerets potensial og nytteverdi kan bli brukt fullt ut?»
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 1999-11-17:
Jeg takker statsråden for svaret. Det vesentligste jeg noterte i hans innlegg, var at han ville overlate mye av oppfølgingen til påtalemyndigheten, og mente at arbeidet var godt i gang. Jeg vil da bare opplyse om at Stortinget allerede i 1995 vedtok å opprette DNA-registeret. Meningen med det hele er at politiet skal føre inn DNA-profilen til dem som er dømt for drap, voldtekt, incest, utuktig omgang med barn, grov vold og andre alvorlige forbrytelser. Dette innebærer at politiet i hele landet må gå aktivt ut for å innhente blodprøver av bl.a. domfelte i fengsler og sikringsanstalter. Registeret er databasert og krever et spesielt dataprogram som bl.a. FBI i USA har utviklet og kommet langt med. Mitt spørsmål i denne sammenheng vil være: Vi justisministeren sørge for at politiet samler biologiske spor i alle kriminalsaker?
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-11-17:
Endringer i straffeprosessloven § 157 annet ledd om innhenting av biologisk materiale med sikte på DNA-analyse trådte i kraft 22. desember 1995, mens forskriftene som etablerte registeret, først trådte i kraft 5. september 1997. Blant annet for å løse registrering knyttet til denne overgangsperioden har Riksadvokaten gjennom sitt rundskriv om DNA-registrering av 20. desember 1998 gitt politimestrene pålegg om å innsende til statsadvokatene med begrunnet innstilling alle slike saker som skal registreres, og alle slike saker som kan og bør registreres. Det er således her snakk om en omfattende gjennomgang av avsagte dommer tilbake i tid, også før loven trådte i kraft, da det også her er gitt anledning til registrering av personer etter gitte kriterier. Det er i Riksadvokatens rundskriv ikke gitt noen spesifikk tidsfrist for dette arbeidet. Ansvaret for oppfølgingen av registrering av disse sakene er tillagt påtalemyndigheten ved statsadvokatene, som innen sine ansvarsområder har gitt respektive politimestre frister for å oversende oversikter over slike saker. Arbeidet skal således være igangsatt i alle politidistrikter. Det finnes ingen landsoversikt over hvor mange dommer dette gjelder, men det er gitt tilbakemelding om at det er et omfattende og tidkrevende arbeid å finne tilbake til de aktuelle dommene. Arbeidet totalt sett vil således ta noe tid. For øvrig er det meste av den praktiske etableringen av DNA-registeret på plass. Registeret ved Kriminalpolitisentralen var manuelt operativt fra januar 1998. Skjemaer, veiledninger og standardiserte blodprøvesett var klar i mars 1998. Samme måned gav Kripos ut rundskriv til politidistriktene som omhandler retningslinjer for registeret. Rutiner mellom politidistrikt, Rettsmedisinsk institutt og Kripos er etablert. I desember dette år vil EDB-registeret for håndteringen av DNA-profilene være operativt ved at personell er opplært, og systemet er installert og testet. Når det gjelder opplysning og bevisstgjøring om potensial og nytteverdi av DNA-analyse og DNA-registeret, er det igangsatt vesentlige tiltak. Kripos har i oktober i år startet en informasjonskampanje om DNA. Det er bl.a. utarbeidet et fyldig informasjonsskriv om DNA-analyse som hjelpemiddel i politiets etterforskning. Dette er sendt til alle politidistriktsenheter – politistasjoner og lensmannskontorer – politiets særorganer og landsdelspolitikamrene. Informasjonsskrivet vil bli fulgt opp med ytterligere to informasjonsbrosjyrer i samme serie samt innlegg i andre informasjonskanaler. Blant annet ble slik informasjon inntatt i Justisdepartementets informasjonsblad til politietaten – «Politinytt» – i forrige måned. Det informeres også om bruken av DNA-analyse ved de årlige regionale kriminaletterretningsmøtene for politidistriktene. Det skulle med dette være lagt godt til rette for utstrakt bruk av DNA-analyse i kampen mot kriminalitet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-11-17:
Jeg vil ikke nå gå i detalj, men vil gjenta det jeg sa i mitt hovedsvar, at registeret er et operativt godt virkemiddel for politiet. Det er satt i gang et arbeid slik at man kan dra nytte av det, og jeg vil understreke det jeg sa i hovedsvaret, at det er viktig at det blir brukt. Jeg vil i den kommende tid forvisse meg om hvordan den praktiske gjennomføring foregår, for jeg kan også, som representanten, konstatere at det gikk noe tid, fra 1995 og til 1997. Men når jeg nå sitter her og har ansvar, vil jeg sørge for at det som tidligere er uttrykt fra Stortingets side, blir fulgt opp, og jeg vil også følge det opp med ulike praktiske tiltak, som jeg sa i mitt innlegg. Representanten kan regne med det.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-11-17:
Vi har vært vitne til en rekke svært alvorlige saker i vårt naboland Sverige dette året, hvor høyreekstremistiske grupperinger har vært involvert. Slike hendelser ett sted i Norden kan raskt få konsekvenser for regionen for øvrig når vi vet at det er kontakt landene imellom blant disse gruppene. Også i vårt eget land har vi observert urovekkende aktivitet i nynazistiske miljøer. Jeg finner det derfor naturlig at politiet stadig vurderer hvilken trussel disse miljøene utgjør for vårt samfunn i dag. På grunnlag av trusselvurderinger vil det være naturlig løpende å vurdere og gjennomføre konkrete, adekvate tiltak. Jeg vil understreke at miljøet følges nøye av alle deler av politiet. Det er på det rene at eventuelle tiltak naturlig må ses i sammenheng med de kriminalitetstyper og trusler man står overfor. Stortinget har inneværende år vedtatt lovendringer som gir politiet en rekke nye muligheter i kampen mot kriminalitet, bl.a. bruk av nye etterforskningsmetoder. Når disse lovendringene trer i kraft, og det vil jeg sørge for skal skje hurtig, vil norsk politi ha nye relevante arbeidsmetoder som vil kunne ramme slike kriminelle elementer slagkraftig. Jeg vil også understreke at norsk politi deltar i et utmerket og utstrakt internasjonalt samarbeid for bekjempelse av grenseoverskridende kriminalitet, ikke minst med sine nordiske kolleger. Således skal kriminell aktivitet over grenser ikke kunne bli et skalkeskjul og på denne måten hindre politiet i å avdekke kriminaliteten. Jeg er også opptatt av at vi får en bedre generell ressursutnyttelse i kampen mot organisert kriminalitet. Et viktig element her er at de ressurser og spisskompetanse som finnes i norsk politi, forenes og utnyttes optimalt. Som omtalt både i St.prp. nr. 1 for 1999-2000 og i Ot.prp. nr. 7 for 1999-2000 om endringer i den sentrale politiledelse, har Justisdepartementet derfor initiert et prosjekt som har som formål å etablere et mer formalisert samarbeid mellom Økokrim, Oslo Politidistrikt og Kripos. Den nedsatte arbeidsgruppen som utreder spørsmålet, skal levere sin innstilling i desember i år. Jeg vil etter å ha gjennomgått nevnte innstilling, se denne i en videre sammenheng, og således også vurdere andre samarbeidsmodeller i forhold til foreliggende trusler og kriminalitetstyper.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-11-17:
Jeg vil gjenta to forhold: For det første er det ingen grunn til å bagatellisere nynazistisk aktivitet; den følges nøye av alle deler av norsk politi. For det andre eksisterer det en rekke samarbeidsmuligheter opp mot de nordiske land og opp mot andre europeiske land, bl.a. gjennom Interpol, slik at politiet har tilgang til ulike arbeidsformer. Man har derfor informasjonskanaler som gjør at man kan forhindre at aktivitet som er voldelig, aktivitet hvor det planlegges kriminelle handlinger, ikke skal true den normale rettsstaten. Etter min vurdering har vi virkemidlene, og vi har også vilje til å bruke dem. Dette var hovedtyngden i mitt første svar. Jeg vil gjerne understreke det, for det er ingen grunn til å bagatellisere det vi står overfor. Men jeg vil ikke fra Stortingets talerstol i detalj gå inn på hvordan politiet operativt vurderer eller gå inn på detaljer av trusselbildet, annet enn å konstatere nok en gang at disse spørsmålene bagatelliseres ikke, de følges meget nøye.
Berit Kvæven (Venstre), 1999-11-17:
Jeg vil gjerne få stille følgende spørsmål til justisministeren: «Ifølge oppslag i Aftenposten 10. november 1999 har Justisdepartementet bedt om å få en oversikt over aktive nynazistiske grupper i landet og en vurdering av trusselbildet. Hvilke tiltak vil statsråden iverksette mot høyreekstreme grupper?»
Berit Kvæven (Venstre), 1999-11-17:
Jeg takker for svaret. Som det går fram av statsrådens svar, er det flere land som arbeider med de samme spørsmålene som vi gjør her i landet, ikke minst land i våre nærområder. Jeg lurer derfor på om det eksisterer et godt nok samarbeid på dette området med nabolandet vårt, Sverige, som vel i enda større grad enn Norge har merket problemene. Kan et slikt nærmere samarbeid, f.eks. et mer formalisert samarbeid, være et av tiltakene som kan vurderes i tiden framover?
Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
«Ifølge Dagbladet 8. november 1999 sier statssekretær Marit Totland: «En av grunnene til at vi har fått flere kristne, private grunnskoler, er nok at foreldrene har vanskelig for å godta det nye faget kristendomskunnskap med religions- og livssynsorientering(KRL) (KRL) Er dette en vurdering statsråden deler, og hvilke konsekvenser vil eventuelt dette få?»
Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Dette var et svar som må tolkes. For det første sier statsråden at han er enig i vurderinga av at dette nye faget er en årsak til at mange flere ønsker private skoler, men samtidig argumenterer han med at det er såpass liberal praksis at det ikke skulle være noen grunn til det. Jeg vil ta meg den frihet å påstå at en av årsakene til at det nå er så stor søkning om å få etablere private skoler, er at Regjeringa står for en annen og langt mer privatiseringsvennlig politikk enn det de foregående regjeringer har gjort. La meg stille spørsmålet litt annerledes: Kan statsråden bekrefte at Regjeringa ønsker flere private skoler? Og er statsråden enig i at det i denne uttalelsen som statssekretæren kom med, om at mange kristne foreldre har vanskelig for å godta KRL-faget, ligger en kritikk av KRL-faget, siden mange foreldre ifølge statssekretæren ikke ønsker at barna skal få undervisning i dette faget?
Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
«Ifølge oppslag i Verdens Gang 4. november 1999 mener overlege Øivind Rø ved Modum Bads Nervesanatorium at det ikke finnes behandling for de alvorligst syke bulimikerne i Norge. Hvilke tiltak vil statsråden gjennomføre for å rette opp dette?»
Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg vil gjerne takke statsråden for svaret. Den interpellasjonsdebatten som var i Stortinget den 5. november i fjor, viste at det var et bredt flertall på Stortinget som tar dette på alvor. Og den handlingsplanen som statsråden i sitt svar nå sa at departementet arbeider med, varslet statsråden ville komme allerede da denne debatten var for et år siden. Det er også foreslått en del tiltak i statsbudsjettet, som statsråden viste til, men fremdeles er det altså slik at vi ikke har et tilbud for dem som er hardest rammet. Mitt spørsmål er: Når akter statsråden å legge frem den handlingsplanen som han varslet allerede i november i fjor?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg har tillatt meg å stille følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren: «Ifølge avtale har elever i videregående skole rett til fri et gitt antall timer for å drive organisasjonsarbeid eller politisk arbeid. Flere skoler regner imidlertid dette fraværet som en del av de 15 pst. som er grense for å få standpunktkarakter i et fag. Mener statsråden en slik tolkning er riktig?»
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg vil takke for svaret og presisere at det er forskjell og må håndteres forskjellig når en elev har fravær på grunn av sykdom eller andre grunner, og når en elev tar ut fravær i henhold til disse bestemmelsene. Formuleringen i § 4-28 i forskrift til opplæringsloven kan ikke være til å misforstå. Det fraværet en elev i videregående skole tar ut for å drive politisk arbeid, avgrenset oppover til i alt 14 dager, skal for det første ikke føres som fravær, og for det andre søkes kompensert ved egeninnsats fra eleven som skal tilrettelegges av skolen. Det vil si at skolen faktisk har ansvaret for å påse at eleven får de samme kunnskapene selv om han eller hun har vært borte av organisasjonsmessige årsaker. Det betyr også at man ikke kan si at eleven ikke skal få standpunktkarakter om han eller hun har tatt ut de 14 dagene. Jeg vil be om at statsråden gjør dette klart både for fylkeskommunene og de enkelte skolene. Det finnes skoler, bl.a. i Oslo, som praktiserer dette.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg har tillatt meg å stille følgende spørsmål til utviklingsministeren: «Langt de fleste kriger og væpnede konflikter i dag er innbyrdeskriger, der ulike befolkningsgrupper i en stat slåss mot hverandre. Barn utgjør nær halvparten av befolkningen i disse krigsområdene. Fredsprosesser og fredsavtaler avspeiler i liten grad barns behov. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at barns behov i fremtiden blir bedre ivaretatt i fredsprosesser og fredsavtaler?»
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg vil takke for et veldig positivt svar. I arbeidet med barn og barns oppvekstvilkår i Oslo gjennom flere år har jeg både truffet og hørt om barn fra de nye krigsområdene med massevis av interne konflikter og sett de traumaene som de går gjennom – foreldreløse barn som har sett hus og nærmiljø gå opp i røyk, som har opplevd at nabogutten ble fiende og hatobjekt over natten, og som også har vært barnesoldater. Jeg er spesielt glad for det statsråden nevner om akkurat det med barnesoldater, som jeg tror kanskje er det aller verste her. Jeg synes det er viktig at Regjeringen vektlegger beskyttelse av barn gjennom vår humanitære bistand, som jo er kraftig økende på grunn av konfliktenes endring. Det norske engasjementet for å beskytte barn, som en del av fredsavtalene, er også viktig. Så vil jeg til slutt spørre statsråden om akkurat dette med barnesoldater – hvordan det arbeidet nå står i forbindelse med både fredsavtaler og andre internasjonale avtaler.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg vil stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «I forbindelse med planene om å slå sammen Stor-Oslo Lokaltrafikk(SL) og Oslo Sporveier har statens representanter i styret i SL framsatt en protokolltilførsel hvor de sier at den framforhandlede fusjonsavtalen ikke er bra nok. (SL) Er statsråden klar over dette, er han enig med statens representanter, og er han dessuten klar over at dette kan velte planene om å opprette et felles kollektivtransportselskap i hovedstadsregionen?»
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Etter å ha hørt på samferdselsministeren må jeg si at det velkjente uttrykket «god dag, mann – økseskaft» fikk en ny betydning for meg. Jeg tok opp tre problemstillinger i spørsmålet mitt, og samferdselsministeren var knapt inne på en av dem. Dette har det lenge vært jobbet med. I 1994 tok staten initiativ til at staten skulle gå ut på eiersida i Stor-Oslo Lokaltrafikk. Og så sier statens representanter i SL-styret at «den valgte organisasjonsmodell … kan skape uklarheter til gjeldende lovgivning og praksis i inn- og utland». De sier videre at «styrerepresentasjon fra staten i det fusjonerte selskap bør vurderes». Altså stikk i strid med det staten har sagt i årevis! Da stiller jeg spørsmålet på nytt: Mener staten, ved samferdselsministeren, det statens styrerepresentanter sier? Og kan samferdselsministeren nå garantere – for å feie all tvil til side – at staten ikke vil stikke kjepper i hjula for å få på plass fusjonen?
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Planarbeidet om et felles trafikkselskap i Oslo og Akershus har pågått i flere år. Når styret i selskapene nå har klar en fusjonsavtale, er det viktig at denne kvalitetssikres også innenfor kommune, fylkeskommune og stat. Protokolltilførselen fra statens representanter er ment å være et bidrag i denne retning. Protokolltilførselen fra statens representanter i SL-styret åpner med å uttrykke tilfredshet med at styremedlemmene fra Oslo Sporveier AS og Stor-Oslo Lokaltrafikk a.s hadde fremforhandlet forslag til fusjonsavtale. Jeg er også tilfreds med at man har kommet så langt. Spørsmålene som ble reist, berører problemstillinger som er relevante i forhold til statlig myndighetssansvar og lovgivning. Jeg er opptatt av at spørsmålene blir besvart på en god måte, og vil bidra til at dette blir gjort. At et slikt forarbeid skal kunne velte planene om et felles kollektivtransportselskap, finner jeg lite sannsynlig og lite ønskelig.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Jeg mener jeg svarte på alle tre spørsmålene i det korte svaret jeg gav. Det som ble referert fra representanten Myrlis side, er en del av protokolltilførselen. Men jeg har allerede gitt beskjed om og klargjort at det var en positiv vinkling og innledning på hele avtalen. Både representanten Myrli og jeg er avhengig av at vi følger den lovgivning som gjelder både for kommune, fylkeskommune og stat. Det er det protokolltilførselen ønsker å avklare. Jeg er opptatt av at de spørsmålene som reises i protokolltilførselen, blir besvart på en god måte. Jeg skal bidra til dette. Jeg ser det ikke som sannsynlig og heller ikke ønskelig at fusjonen på noen måte forsinkes eller er i fare. Staten har bidratt sterkt de siste årene for å få dette på plass.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Det pågår nå utbygging av ny europaveg mellom Arendal og Grimstad. Vegen skal etter planen åpnes for trafikk høsten 2000. Vegen bygges, i tråd med gjeldende vegnormalstandard for stamveger, som tofelts motorveg klasse B med planskilte kryss. I tillegg får begge kjøreretningene egne forbikjøringsfelt på deler av strekningen. Dette innebærer at om lag halve parsellen bygges som trefelts veg. Når vegen tas i bruk, vil denne delen av Aust-Agder få et moderne vegsystem med bl.a. sikre kryss og med muligheter for forbikjøring uten å benytte motgående kjørefelt. Etter Vegdirektoratets vurdering gir ikke investeringssituasjonen for prosjektet for 1999 og 2000 rom for kostnadsøkende tiltak. Inndekning av kostnader ved iverksetting av eventuelle ytterligere tiltak i dette prosjektet må skje ved å utsette deler av fylkets øvrige trafikksikkerhetstiltak. Vegdirektoratet avslo derfor i brev av 10. november 1999 søknaden om å sette opp midtdeler på strekningen. Jeg aksepterer Vegdirektoratets avgjørelse. Jeg ser det som viktig at tiltak som er spesielt rettet inn mot å bedre trafikksikkerheten, som kryss- og avkjørselsutbedringer, bygging av fotgjengerunderganger mv., ikke blir skadelidende andre steder i fylket. I Norge er det ikke praksis for å benytte fysisk skille mellom kjøreretningene på denne type veger. Samferdselsdepartementet bad Vegdirektoratet tidligere i år om å følge med i de forsøkene som gjøres i Sverige med midtdeler på enkelte to- og trefelts veger. Samferdselsdepartementet vil i samarbeid med Vegdirektoratet vurdere eventuelle lignende tiltak i Norge. Denne saken vil Samferdselsdepartementet komme nærmere tilbake til.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Statsråden kan bekrefte at han vil prioritere trafikksikkerheten på E18. Jeg innrømmer klart at dette prosjektet er på et stadium der det er vanskelig å endre planer som synes rimelig gode. Og når jeg sier rimelig gode, er det fordi det her er en blanding av tofelts og trefelts veger, der det er tatt nødvendige hensyn til avkjøringsmuligheter og passeringsmuligheter. Når man går inn i det, synes det å være et godt prosjekt. Jeg er imidlertid opptatt av å høste erfaringer fra det svenske prøveopplegget, og jeg har behov for å nevne at Vegdirektoratet i sitt forslag til plandokument har uttalt at midtdeler på to- og trefeltsveger vil bli vurdert. I den forbindelse har departementet i sitt arbeid med plandelen bedt direktoratet om en nærmere redegjørelse for på hvilket grunnlag de vil anbefale etablering av slike midtdeler samt en redegjørelse om de foreløpige resultater fra Sverige. Så spørsmålet medfører oppfølging og vil konkret bli forelagt Stortinget på et senere tidspunkt.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Jeg viser til at spørsmålet om hvorvidt døve i Norge vil bli gitt adgang til å erverve førerkort i tyngre klasser, tidligere er tatt opp ved en rekke anledninger, senest i spørretimen 3. mars i år. Også den gang ble det i spørsmålet henvist til forskjell i praktisering mellom Norge og Danmark. Jeg viser derfor til tidligere redegjørelse for regelverket, herunder at det er tillagt nasjonale myndigheter å fastsette krav til hørsel i forhold til utstedelse og fornyelse av førerkort i de tyngre klassene. Kravene skal fastsettes på bakgrunn av uttalelser fra kompetent medisinsk myndighet, som i Norge er Statens helsetilsyn. Av Helsetilsynets retningslinjer fremgår det bl.a. at det av hensyn til passasjersikkerheten bør stilles strenge krav til sanseevne hos fører av buss og minibuss. Helsebestemmelsene i førerkortforskriften er fastsatt ut fra trafikksikkerhetsmessige hensyn. Dette er hensyn som må tillegges stor vekt i praktisk politikk. Med henvisning til de trafikksikkerhetsmessige vurderinger som er foretatt av Statens helsetilsyn, ser jeg derfor ikke tilstrekkelig grunnlag for å ta initiativ til endringer av gjeldende praktisering.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Det er ingenting som kunne falle statsråden mindre inn enn å fornærme noen som helst, og slett ikke de døve. Jeg har vist til hvorfor Statens helsetilsyn har laget dette regelverket, hvorfor de forholder seg til det, de trafikksikkerhetsargumenter som brukes, og ikke minst at passasjertrafikksikkerheten er vesentlig. Jeg er imidlertid enig med representant Simonsen i at man i biltrafikken nå har fått så mange forstyrrende elementer at det må gjøres noe med det. Derfor ligger det en odelstingsproposisjon om dette til behandling i samferdselskomiteen. Hvis avgivelsen av innstillingen kommer rimelig raskt, vil vi være i stand til å iverksette disse reglene fra nyttår, slik at det blir tatt hensyn til det som forstyrrer trafikken også på det området. For øvrig viser jeg til det brev som ble sendt fra meg til Norges Døveforbund så sent som 8.oktober i år, med utdyping av saken.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Jeg kan opplyse at Oslo Lufthavn Gardermoen som første norske flyplass har en egen flyplassprest, og at det i passasjerterminalen er avsatt et eget «stille rom». Det er imidlertid ikke avsatt spesielle rom til avholdelse av minnestunder i noen av de fire terminalene på flyplassen. Flyplasspresten har vurdert det slik at det er begrenset behov for denne type minnestunder. Luftfartsverket opplyser at internasjonale regler setter begrensninger for i hvilken grad det kan avholdes minnestunder på flyplasser. Likevel har flyplassledelsen og transportselskapene nå satt i gang et arbeid med å finne et egnet sted for å avholde minnestund når det er ønsket.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Problemstillingen er tidligere tatt opp bl.a. i spørsmål nr. 88 og 290 til skriftlig besvarelse i 1998, og jeg viser til den redegjørelse som da ble gitt for gjeldende regelverk. Som et utgangspunkt gjelder at det ikke er ulovlig å ha et uregistrert kjøretøy parkert på offentlig veg, dersom dette ikke er i strid med skilting og oppmerking på stedet. Fjerning av kjøretøy kan foretas både med hjemmel i vegtrafikklovgivningen og forurensningsloven, med henholdsvis Samferdselsdepartementet og Miljøverndepartementet som ansvarlig myndighet. Ulikt formål bak disse lovverkene vil imidlertid også gi seg utslag i ulike kriterier i forhold til fjerning av kjøretøy parkert på offentlig veg. Etter vegtrafikklovgivningen kan kjøretøy fjernes ved brudd på 24-timers regelen i § 12 i forskrift om offentlig parkeringsregulering og parkeringsgebyr. Denne regelen fastslår at fører/eier av kjøretøy må rette seg etter nye parkeringsregulerende skilt innen 24 timer etter at slike skilt er satt opp. Regelen kan f.eks. brukes ved midlertidig skiltet parkeringsforbud i forbindelse med snørydding eller rengjøring av gater. Ellers kan fjerning foretas ved brudd på øvrige bestemmelser i vegtrafikkloven § 37, herunder bl.a. kjøretøy som er til hinder for trafikken eller for snøbrøyting eller annet arbeid på veg. Myndigheten i forhold til fjerning er tillagt politiet og ofte også den enkelte kommune. Skiltmyndigheten er tillagt politiet. Med hjemmel i forurensningsloven vil det kunne gis pålegg om fjerning eller foretas fjerning av motorkjøretøy som er etterlatt slik at det kan virke skjemmende eller være til skade eller ulempe for miljøet. Myndigheten, herunder å gi nærmere retningslinjer og kriterier for fjerning, er tillagt kommunen. Samlet sett mener jeg de aktuelle regelverk gir tilstrekkelige muligheter til opprydding av etterlatte kjøretøyer og vrak. Det gir også kommunene mulighet til å sikre fremkommelighet i forhold til snørydding og annet arbeid på veg. Det er opp til kommunene, i samspill med egen parkeringsetat og politiet, å benytte de muligheter som ligger i vegtrafikklovgivningen og i forurensningsloven.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Nå er jeg litt i tvil om vi skal gå inn på mange detaljer knyttet til dette prosjektet, til piggdekkavgift og til vegprising, fordi her er det en rekke tiltak som er på gang, og hjemler som må skaffes. Jeg må bare si at hvis Oslo kommune føler at de trenger ytterligere hjemler for å handle, er de velkommen til dialog, og vi bør da kunne finne praktiske løsninger på også det problemet. Jeg må nok gjenta det jeg sa til slutt i mitt hovedsvar, at «det er opp til kommunene, i samspill med egen parkeringsetat og politiet, å benytte de muligheter som ligger i vegtrafikklovgivningen og i forurensningsloven». Skulle det vise seg å være utilstrekkelig, er man hjertelig velkommen til å ta en dialog med Samferdselsdepartementet.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Først vil jeg benytte anledningen til å foreta en liten presisering. Samferdselsdepartementet er ikke i forhandlinger med anbudsoperatøren om nedleggelse av denne ruten. Det er nedfelt i anbudsspesifikasjonen at det ikke er såkalte FOT-krav om direkteflyging mellom Brønnøysund og Oslo, men at denne forbindelsen skal ivaretas opp mot det kommersielle tilbudet mellom Trondheim og Oslo, eventuelt Bodø og Oslo, slik det òg har vært for de andre kortbaneplassene mellom Trondheim og Bodø. Når det ikke er FOT-krav til direktetilbud fra Brønnøysund til Oslo, men statens økonomiske innsats prioriteres mot å gi et bedre tilbud til Bodø og Trondheim, innebærer dette at alle operatører som ønsker det, på kommersiell basis kan etablere seg med et direkte rutetilbud mellom Brønnøysund og Oslo. Baneforlengelsen på Brønnøysund bidrar også til at antallet potensielle operatører og flytyper skulle sikre en viss konkurranse om å tilby en slik rute, hvis det er riktig som representanten Bastesen hevder, at dette er en lønnsom rute. Widerøe kan selvfølgelig også tilby en slik rute hvis selskapet ønsker det og ruta er bedriftsøkonomisk lønnsom for selskapet. Anbudet på kortbanenettet vil ikke være til hinder for en slik løsning. Men staten har ikke ønsket å bruke offentlige midler på dette rutetilbudet. Dersom direkteruten mellom Helgeland og Oslo blir nedlagt, er det en avgjørelse Widerøe tar og ikke staten.
Dag Jostein Fjærvoll (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Til det siste er det å opplyse – det har vært diskutert mange ganger i denne sal – at det menes de krav som stilles til de ruter der staten kjøper tjenester hos flyselskapene. Det betyr ruter der det av kommersielle grunner ikke flys ruter, men der det offentlige mener det bør være ruter. Når det gjelder forbindelsen mellom Brønnøysund og Oslo, var det ved forrige anbudsrunde på grunn av Fornebus situasjon i anbudsmateriellet en valgsituasjon der man kunne strukturere mellom ruter mellom Helgeland og Værnes og Helgeland og Oslo, og det var tilbyderne som da strukturerte rutetilbudet. Ettersom Gardermoen har kapasitet og slotstid nok til alle, er det ikke naturlig å bruke samme valgmulighet. Når det gjelder Brønnøysund-anbudet, som er et eget ruteområde, var det flere tilbydere. Ikke minst fordi banen er forlenget, er det klart at det er større interesse også hos andre flyselskaper for å fly på denne strekningen, og jeg ser derfor ikke bort fra at direkterute mellom Brønnøysund og Oslo kan være interessant for andre selskaper.
Liv Marit Moland (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsminister Dag Jostein Fjærvoll: «Vegvesenet i Aust-Agder har søkt Vegdirektoratet om tillatelse til å sette opp en såkalt «enkel svensk midtrabatt» på E18 ved Rannekleiv – Temse, og har også søkt om dekning av utgifter til arbeidet på 15 mill. kroner. Søknaden ble sendt i august 1999, men de har ennå ikke fått svar fra Vegdirektoratet. Hva er statsrådens holdning til denne søknaden, som kan være et viktig tiltak for å bedre trafikksikkerheten?»
Liv Marit Moland (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg takker samferdselsministeren for svaret. Statsråden har selv vært en frontfigur når det gjelder å framheve trafikksikkerhet som et satsingsområde framfor å bygge nye veier. E18 fra Oslo til Stavanger har svært stor trafikktetthet og har dessverre en tragisk rekord i antall dødsfall i trafikken. Den rekorden ligger i Aust-Agder. Denne veien bør nå prioriteres i forhold til ulykker som kan forebygges. Frontkollisjoner er nesten den største ulykkesårsaken. Dette kan best forhindres ved en fysisk midtrabatt. E18 kan bli et godt forsøksprosjekt, der den fysiske midtrabatten inngår som en del av et slikt prosjekt. I Aust-Agder har vi hatt et forsøk med nedsatte fartsgrenser uten økte fartskontroller, uten at det har ført til gunstigere statistikk når det gjelder antall dødsfall. Vi kan øke forsøksverdien ved å legge til rette for en forenklet midtrabatt og gjøre våre egne forsøk for økt trafikksikkerhet. Når vil samferdselsministeren komme tilbake til saken, og vil han være villig til å prioritere sikkerheten på E18?
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 1999-11-17:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «I Norge blir døve nektet førerkort i klasse D1, blant annet med henvisning til EØS-regler. I Danmark er problemet løst ved at minibusser som skal føres av døve, gis dispensasjon fra forskriftene dersom man benytter noen ekstra speilanordninger. Vil statsråden ta initiativ til å innføre tilsvarende ordning som i Danmark også i Norge?»
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 1999-11-17:
Ettersom statsråden svarte at regelverket er tillagt nasjonale myndigheter, er det altså fastslått at det er muligheter for norske myndigheter til å endre regelverket slik at døve får anledning til å kjøre minibuss. Det ønsker altså ikke samferdselsministeren å ta noe initiativ til. Han viser til at Helsetilsynet mener at det er behov for strenge krav til sanseevne. Nå er det jo slik at mange hørende har ganske høy musikk i bilen og blir forstyrret av så mye, mens døve utvikler andre sanseevner bedre som kompensasjon for den sansen de dessverre har mistet. Jeg føler at det er uverdig og urimelig å frata døve retten til å kjøre minibuss, og jeg finner statsrådens svar fornærmende overfor det norske døvemiljøet.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Da familien skulle ta imot sin sønn som omkom i togulykke i England for en tid tilbake, måtte det holdes minnestund på parkeringsplassen på Gardermoen. Det ble da avdekket at det mangler eget rom for de pårørende, som i dyp sorg må ta imot sine kjære i kiste på Gardermoen. Det burde være mulig å finne et egnet rom der de pårørende kan få holde en minnestund og være sammen med hverandre. Vil statsråden sørge for at dette ordnes så snart som mulig?»
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg vil takke for svaret, som er positivt i forhold til det videre sorgarbeidet. Det er faktisk over 200 kister som tas imot på Gardermoen, og det skulle tilsi at vi må gi de pårørende denne muligheten. Det hjelper verken med prest eller «stille rom» hvis det ikke er mulighet for å avholde en minnehøytid. Jeg er derfor glad for at det nå blir gjort noe med denne saken, slik at vi kan bli spart for uverdige forhold.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til arbeids- og administrasjonsministeren: «Arbeidsledige som mottar dagpenger, blir fratatt sine dagpenger dersom den arbeidsledige søker utdanning eller tar et kurs av noen varighet for å skolere seg for arbeidslivet, som for eksempel å ta fag- og svennebrev. Dagpengeforskriftene og regelverket i folketrygden må endres. Kan statsråden sørge for at dette gjøres?»
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg kjenner godt regelverket. Jeg stiller spørsmålet på vegne av dem som uforskyldt har blitt arbeidsledige, og som ønsker å komme ut i et arbeid hvor det er bruk for dem. Jeg kan nevne to konkrete eksempler på at disse reglene slår feil ut. Blant annet er det en mann som har gått arbeidsledig lenge, han går til arbeidskontoret og får beskjed om at han kan ta et truckførerkurs, men da mister han dagpengene. Han får heller ikke dekket kursavgiften på trygdekontoret eller arbeidskontoret. Et annet eksempel er en som ble engasjert av kommunen for å ivareta grøntanlegg om sommeren, og ønsket å ta fagbrev som anleggsgartner eller driftsoperatør i idrettsanlegg i den perioden han ikke var aktuell arbeidssøker. Men da ville han altså miste dagpengene. Det er viktig at det finnes ordninger som gjør at folk får tatt en utdannelse uten at vedkommende mister(presidenten klubber) tilskudd til livsopphold til seg og familien. Vi må oppmuntre folk til å ta kurs til det arbeidslivet som forefinnes, og ikke skolere folk til ledighet.(Presidenten klubber igjen.) Jeg ber igjen om en vurdering av de reglene som finnes. (presidenten klubber) (Presidenten klubber igjen.)
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg vil stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Uregistrerte biler som av ulike årsaker er hensatt på gateplan på ubestemt tid, er et stort problem i Oslo. Det er særlig ille etter snøfall. Trafikketaten i Oslo kommune kan lite gjøre på grunn av manglende lovhjemmel. Det er reist tvil om hvilket departement som er ansvarlig. Vil statsråden foreta seg noe for å hjelpe kommuner som sliter med slike problemer?»
Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 1999-11-17:
Jeg takker statsråden for svaret, men jeg er ikke fornøyd. Nå skal jeg ta på min kappe at jeg nevnte dette med snøbrøyting, for det er på en måte bare et mindre problem her. Det er ikke først og fremst snøbrøytingen som er hovedproblemet, men uregistrerte kjøretøy som er til sjenanse for folk som bor, oppholder seg og går i gatene i Oslo. Det vil også i stadig økende grad gjelde Bergen og Trondheim – det er et byproblem. Og forurensningsloven kan ikke brukes når det gjelder de bilene som vi snakker om her, for den omfatter vrak, og dette er uregistrerte kjøretøy som ikke er vrak, men som av en eller annen grunn står avskiltet i gatene. Oslo kommune oppfatter dette som et problem og at aktuelle regelverk i dag ikke er tilstrekkelige. Og jeg skulle ønske at statsråden ville ta et initiativ til at vi fikk en forskrift etter samme mønster som piggdekkavgiften som vi kan bruke lokalt der det er aktuelt.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 1999-11-17:
Jeg vil få lov til å stille sosialministeren følgende spørsmål: «Ifølge opplysninger fra politiet i Arendal finnes det rundt 300 brukere av hårdere narkotiske stoffer i politidistriktet. Dette er meget høye tall. Dette er langt høyere enn landsgjennomsnittet sett i forhold til folketallet. Narkotikaproblemet synes nå å ha rammet denne regionen meget hardt. Finner statsråden det på denne bakgrunn nødvendig å se nærmere på narkotikaproblemet i Aust-Agder og komme med tiltak som kan bidra til å hjelpe til med å stoppe denne dramatiske narkotikautviklingen i Arendal?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 1999-11-17:
Jeg takker statsråden for et greit og godt svar, men jeg etterlyser allikevel enda mer handling. På tross av totalforbud og kriminalisering av alle typer narkotiske stoffer, eksploderer jo nå bruken av slike stoffer over hele landet. Og de forholdene som er avdekket i Arendal i den senere tid, er høyst alarmerende. Tendensen der er at stadig flere unge får et forhold til stoff, samtidig som tiltakene som skal til for å hjelpe folk ut av dette igjen, ikke står i forhold til den dramatiske utviklingen vi nå er vitne til. Å drive forebyggende arbeid er ikke nok. Samfunnet må nå innse at vi må være villig til å bruke langt mer ressurser i arbeidet for å øke både bredden og kapasiteten innen behandlingstilbudene for å hjelpe dem som er kommet opp i stoffproblemer, og hjelpe dem ut av dette. Jeg ber derfor statsråden være villig til å følge spesielt med på situasjonen i Arendal, og ber henne være villig til å komme tilbake med eventuell hjelp for å bedre på de uheldige forholdene som nå er under rask utvikling i denne ellers så idylliske sørlandsbyen.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 1999-11-17:
Eg kjem til å følgja nøye med på situasjonen i Arendal. Vi har ein gjennomgang av det førebyggjande arbeidet for å sjå på korleis vi kan styrkja det lokale nivået endå meir. Det er der førebygginga kan føregå, med eit tverretatleg og tverrfagleg samarbeid og med organisasjonar osb. på plass. Og der er Arendal inne i eit godt spor. På behandlingsområdet er det slik at på rusfeltet totalt har det faktisk over ein 5-årsperiode vore ei fordobling av dei midlane som blir sette inn frå kommunar, fylkeskommunar, storting og regjering si side, frå 700 mill. kr til 1,6 milliardar kr. Lat meg understreka: Forsking viser klår samanheng mellom alkohol og narkotika. Og det er ein samanheng når det gjeld klåre grenser i alkoholpolitikken. Eg appellerer til tverrpolitisk semje om å setja visse grenser der – og der kan ikkje minst Framstegspartiet òg bidra!
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 1999-11-17:
Stortinget har vedtatt Opptrappingsplan for psykisk helse, der denne gruppen er spesielt fokusert. Stortinget har gitt sin tilslutning til økte bevilgninger, og det kommer år om annet i de årlige budsjetter. Vi stiller krav til fylkeskommunene om at de i sine planer og i bruken av disse midlene skal sørge for at tilbud til dem som har spiseforstyrrelser, blir bygget ut. Fristen for fylkeskommunene til å levere sine planer er 1. januar 2000. Vi har fra departementets side et arbeid i gang basert på tilrådinger fra Helsetilsynet om en strategi. Jeg regner med at vi tidlig på nyåret kan få fastsatt den strategien.