Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-05-16:
Malawi er et av verdens aller fattigste land. Det er et land som fortsatt er helt avhengig av bistand på ulike felt. Norge har i Malawi hatt et særlig ansvar for to av FNs tusenårsmål – mål nr. 4 og 5. Det gjelder reduksjon i dødeligheten blant barn under fem år med to tredjedeler mellom 1990 og 2015, og målet om å redusere dødeligheten blant gravide og fødende kvinner med tre fjerdedeler i samme tidsrom. Det er framgang på disse områdene, slik det er blitt påpekt, men det ser allikevel ut til at det kan være vanskelig å nå de fastsatte målene innen 2015. Helsesektorprogrammet i Malawi har vist en positiv utvikling når det gjelder tilgjengelighet og bruk av grunnleggende helsetjenester. Halvparten av målene som ble satt i programmet, er nådd. Mange er dem som dermed har blitt reddet fra en altfor tidlig død, har blitt behandlet for sykdom og har unngått helseplager på grunn av forebyggende helsearbeid. Betydningen av det må ikke nedvurderes. På andre områder har ikke utviklingen vært like bra. Lege- og sykepleierdekningen er fortsatt svært lav, og tilgjengeligheten av medisiner, medisinsk utstyr og helsebygninger er det så som så med. Norge bidrar med bistandsmidler bilateralt gjennom helseprosjekter, men kanaliserer også midler via det globale fondet, vaksinealliansen GAVI, UNICEF og frivillige organisasjoner. Norge er en av de største bidragsyterne når det gjelder helsebistand til Malawi. Vi har derfor et ansvar for at midlene kommer fram til dem som trenger det, og at pengene blir brukt etter forutsetningene. Riksrevisjonen stiller i undersøkelsen spørsmål ved kontrollen med bruken av bistandsmidlene og måloppnåelsen. De kommer også med forslag til forbedringstiltak. Utenriksdepartementet får bl.a. kritikk for manglende oppfølging. Det er konstruktiv kritikk som kan bidra til enda større effekt av innsatsen. Når bruken av bistandsmidlene vurderes, er det også viktig å ha i mente det utviklingsstadiet landet befinner seg på. Forventningene til hvilke resultater som kan oppnås og hvor raskt, må ses i et slikt lys. Samtidig er det i slike land kanskje ekstra viktig at giverlandsmyndighetene er ekstra årvåkne og tett følger opp bruken av bistandsmidlene. Dette er også viktig for å hindre misligheter og korrupsjon. Bistand er en viktig sak for Kristelig Folkeparti. Vi er opptatt av at Norge skal dele enda mer med verdens fattigste land. Samtidig er vi selvsagt opptatt av at hjelpen kommer fram dit den skal, og at den er effektiv, slik at så mange som mulig dermed får en bedre hverdag. Det er derfor av betydning at Utenriksdepartementet følger opp og gjør hva det kan for å se til at pengene blir brukt på en riktig måte. Det er ikke tilfredsstillende når f.eks. medisiner forsvinner underveis til helsesentre og sykehus. Sammen med andre givere bør Norge sette i verk tiltak. De tiltakene Riksrevisjonen foreslår, må vurderes nøye i denne sammenhengen. Bistandsmidler gitt som budsjettstøtte er utfordrende i fattige land med svak finansforvaltning. Her er det ekstra viktig med tett oppfølging fra giverlandene, slik at midlene brukes som forutsatt. Til tross for de svakheter Riksrevisjonen har påpekt, er det også viktig å understreke at Riksrevisjonen kan bekrefte at bistand til Malawi har gitt positive resultater for befolkningen og har vært livreddende for mange mennesker. Kort sagt: Bistand nytter. Den kan bli enda bedre ved at kritiske evalueringer avdekker svakheter og peker på forbedringsmuligheter, og jeg mener at Riksrevisjonens arbeid har bidratt og bidrar til det.