trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-09:
Når det gjeld forslaga, viser eg til representanten Aasland sin gjennomgang av dei. Senterpartiet deler òg den kjærleiken som han omtalte. Eg har lyst til å kommentera tre forhold. For det første: Det vert stilt strenge miljøkrav til oppdrettsnæringa. Mange ting går i rett retning. Det vil vera behov for å skjerpa krava ytterlegare framover. Det som er viktig for Senterpartiet, er at dei krava som vert stilte, skal vera kunnskapsbaserte, og det skal skje i dialog med næringa. Lat det vera utgangspunktet. Så vil eg kommentera to konkrete forhold. Det eine er forslag nr. 3, som gjeld nye tildelingsrundar med dei såkalla utviklingskonsesjonane. Det går føre seg ein tildelingsrunde no, eller ein klagerunde er kanskje rettare å seia. Det er mitt klare inntrykk at det er veldig mykje stål og betong langt til havs. Det er ingen tvil om at næringa har behov for å utvikla denne typen teknologi, men våre konkurransefortrinn er først og fremst knytte til produksjon nær land. Det er viktig ved nye tildelingsrundar at denne stegvise utviklinga gjer at – kva skal eg seia – òg den ordinære oppdrettsverksemda må ha moglegheit til å koma inn her. Eg har oppfatta det sånn at viss du har to teknologiar som er like gode og den eine er dyr og den andre er billig, vil tildelingskriteria for utviklingskonsesjonar prioritera den dyre teknologien. Det må jo vera eit mål å gjera ting smart og billig, og at ny oppdrettsteknologi ikkje berre er knytt til dei fysiske tinga, men òg til bruk av ny teknologi inn i drifta. Så ein kommentar til det såkalla trafikklyssystemet. For det første: Det er eit fælt namn som er vanskeleg å forstå viss du ikkje er fiskeriminister eller sit i næringskomiteen. No er jo det bestemt, men til forventningane til den ordninga: Ei av dei innvendingane som Senterpartiet hadde då me var med på dette, var at me var mot kollektiv avstraffing, dvs. at viss du driv bra med lite lus i eit område som har mykje lus, kan du som ein del av produksjonsområdet risikera å få kutt i produksjonen. Difor beit eg meg merke i i førre sak at representanten Steinar Reiten frå Kristeleg Folkeparti sa noko sånn som at selskap med særskilt høge lusepåslag kan få redusert produksjonen. Då kunne det vera greitt om me i denne debatten fekk avklart om òg fiskeriministeren meiner at det er selskapa ein skal sjå på, eller om det er produksjonsområda. Er det sånn at dei innvendingane som Senterpartiet hadde mot kollektiv avstraffing, er vortne høyrde? Det ville vore ei nyttig avklaring. Senterpartiet har gått inn i forslaga frå Miljøpartiet Dei Grøne med eit ope sinn. Me har enda opp med fem forslag som me står bak. Dei baserer seg på ein skal greia ut ting før ein set dei i verk, og det er i tråd med målet om ein kunnskapsbasert framgangsmåte når ein set nye krav til næringa.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-09:
Standpunktet til Senterpartiet i denne saka kjem veldig godt fram av innstillinga. Det er difor me har sagt at me ønskjer å greia ut SV sitt forslag. Me har lagt fram eit eige forslag, og det meiner eg grunngjev dette på ein god måte. Det er inga ueinigheit i Senterpartiet om det at viss vilkåra for pliktene ikkje vert oppfylte, skal det få betyding for kvotane. Det me er grunnleggjande einige om i Senterpartiet, er at fisken som er utanfor kysten vår, skal bidra til levande lokalsamfunn rundt om i heile landet. Det er sånn i Senterpartiet at når me har representantar frå heile landet, skal dei høyrast ut som dei er representantar frå heile landet, dei skal ikkje høyrast ut som Oslo-representantar med nordnorsk dialekt. Det trur eg skil Senterpartiet frå ein del andre parti.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-09:
Eg oppfatta at den irettesetjinga var til representanten Strifeldt. For det første: Ja, viss SV sitt forslag hadde vorte vedteke – men forslaget frå SV vert ikkje vedteke. Om det hadde vore fleirtal for SV sitt forslag, hadde det òg vore eit anna parlamentarisk fleirtal i denne salen, og landet hadde hatt ei anna regjering, som var meir oppteken av kysten. Det ville eg ha sett på som svært, svært positivt. Vår vurdering av forslaget frå SV er at det peikar på eit viktig problem, tek tak i eit viktig problem. Eg vert bedd om å nemna eit selskap eller ein trålar som ikkje følgjer pliktene, men eg trur at om representanten hadde høyrt på innlegget mitt, ville han ha høyrt meg seia at det er det få eller ingen eksempel på. Men det me er opptekne av, er at dei intensjonane som låg til grunn for at industrien fekk eigen kvote, eller har kvote, må innfriast. Det er det forslaget vårt handlar om.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-09:
La meg først seia at det er einigheit i Senterpartiet om dei forslaga som ligg her. Det er ingen tvil om at det at Senterpartiet er eit parti som er representert frå heile landet, påverkar vår politikk. Veljarane i Finnmark veit at Finnmark si stemme vert høyrd i Senterpartiet, og det har betyding for politikken og korleis han konkret vert utforma. Det meiner eg er ein styrke. Når det gjeld forslaget frå Raudt: Forslaget me støttar, går ut på å sikra verdiskaping langs kysten, og det er nemnt eitt konkret eksempel, f.eks. periodisering av kvotar. Eg veit ikkje om det er ein god idé, men det er eit tiltak som me ønskjer å få vurdert når regjeringa skal greia ut om det som står i forslaget.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-09:
I Meld. St. 20 for 2016–2017, den såkalla pliktmeldinga –den som vart trekt – legg ein opp til at det skal skje ei avkorting av kvotane til denne delen av trålflåten, og at dei avkorta kvotane skal overførast til dei lukka gruppene under 15 meter i Troms, Finnmark og Nordland. Etter å ha høyrt representanten sitt innlegg i dag oppfattar eg at Kristeleg Folkeparti er mot alle justeringar mellom flåtegruppene, og mitt spørsmål er eigentleg berre: Er det rett?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-04-09:
Eg takkar for svaret. Det er mykje ein kunne ha fortalt om historia rundt stortingsmeldinga som vart trekt. Representanten Reiten sa jo i sitt innlegg at det var ønskjeleg at ein skulle få eit breitt forlik. Så seier representanten i svaret til meg no at det er ein dialog med statsråden om pliktmeldinga. Då vert eg litt i tvil. Er det slik at ein ser for seg eit breitt forlik, eller ser ein for seg at regjeringa skal koma til Stortinget med eit ferdigsnikra opplegg? Og kva tid vil i så fall opposisjonspartia som kan sikra eit breitt fleirtal, verta inkluderte i denne prosessen?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Det er interessant at vi har ein fiskeriminister som verken kan eller evnar å forsvare regjeringa sin fiskeripolitikk. Her er det ting som skjer på andre felt som har direkte påverknad på rammevilkåra for denne næringa, prosessar som går i regjering. Ministeren er ein del av regjeringa. Han har sine konstitusjonelle ansvarsområde, men han er også ansvarleg i eit fellesskap i regjeringa og må vere i stand til, tenkjer eg, å kunne forsvare dette overfor Stortinget. Første bod for å få lov til å kome inn i regjering må jo vere akkurat det. Endringar av føresetnader la statsråden stor vekt på i sitt innlegg, at dette vil endre føresetnadene. Men her har ein gått inn på ein diskusjon om grunnrenteskattlegging for denne næringa gjennom eit utval. Vil det vere ei større endring av føresetnadene for næringa å innføre ei grunnrenteskattlegging enn å innføre ei tidsavgrensing?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Det er veldig interessant at ein her på den eine sida er for å utgreie ei grunnrenteskattlegging, som er ei stor endring av rammevilkåra for denne næringa, og på den andre sida er ein imot å utgreie ei tidsavgrensing på 20 år, for det vil endre rammevilkåra og føresetnadene for næringa. Det er ingen her i salen som klarer å forstå det. Men eg skal gi statsråden ein siste sjanse: Kan han pent og pynteleg gå gjennom det resonnementet som har ført fram til den konklusjonen?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Her var det mange ulike ting å ta tak i i diskusjonen. Representanten Hofstad Helleland relativiserer – verkar det som – spørsmålet om dette i det heile er fellesskapet sine ressursar. Det er ein interessant påstand, for på den eine sida har ein gått inn for å greie ut innføring av ei grunnrenteskattlegging, med alt det som ligg bak der av erkjenningar av at dette er ei grunnrente, altså at det er ein felles ressurs som ein kan skattleggje. Men når det kjem til tidsavgrensing, kan ein ikkje gjere det, for ein opplever ikkje dette som fellesskapet sin ressurs. Så ein kan samanlikne med bustadmarknaden – ein har lyst til å dra inn rente frå dei som bur der, fordi ein eig bygget, men ein skal ikkje ha noka tidsavgrensing fordi ein ikkje eig bygget. Det er eit resonnement som er heilt umogleg å forfølgje. Det er jo ingen tvil om at havet tilhøyrer fellesskapet. Det har vi også skrive under på internasjonalt – Havrettskonvensjonen, havet si grunnlov – og vi står også fritt som samfunn til å definere bruken av det og av tidsavgrensing. Eg opplever innlegget frå Kristeleg Folkeparti som konstruktivt. Der var det eigentleg ikkje det prinsipielle ein var imot, men det var tidshorisonten – 20 år var for kort, men kanskje 30 år. Eg opplever at det er tilløp til den typen tankegang i Kristeleg Folkeparti, men overraskande nok ingenting av det i Venstre, som no verkeleg har forlate tradisjonen sin og gått over grensa i norsk politikk. Så tok representanten Nilsen opp olja. Eg trur veldig mykje av det som gjer at folk som jobbar i petroleumsnæringa, er stolte, er det dei har tilført det norske samfunnet. Per 2018 er det til saman 14 000 mrd. kr dei har tilført i verdiar til det norske fellesskapet. Det er verkeleg noko å vere stolte av som arbeidarar. Det har skjedd gjennom ulike typar ordningar, gjennom utbytte, gjennom ulike former for avgifter, gjennom skatt, gjennom SDØE, der staten eig ein del av verksemdene innan olje og gass, gjennom eigarskapen gjennom Equinor, og det er jo denne typen rammevilkår vi no er i ferd med å få setje også når det gjeld oppdrettsnæringa. Viss det er ein ting som eg er overtydd om at vi som samfunn bør gjere framover, er det at vi bruker fellesskapet sine ressursar til å skape inntekter til heile samfunnet, sånn at den verdiskapinga som skjer, er for dei mange og ikkje berre for nokon få.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Det er ein klassisk måle-fanden-på-veggen-diskusjon som blir køyrd frå høgresida i dette spørsmålet. Det er kanskje det dei finn som rolla si i dette. Det er regimet rundt oppdrettsnæringa i dag vi diskuterer. Skal det vere auka skattlegging til fellesskapet når ein ser så store inntekter kome frå næringa og så lite til fellesskapet? Skal det vere betre kontroll med dei tillatingane som er gitt, osv.? Fylkesnes Fisk finst. Det var onkelen min som starta det på 1980-talet, og det blir framleis drive – tre matfiskkonsesjonar. Prosjektet vårt i SV handlar ikkje om å trekkje teppet vekk under beina til dei aktørane, men om å lage rammevilkår som gjer at ein kan få noko tilbake til fellesskapet, og som tar omsyn til miljøet. Så eg vil be posisjonen slutte å male fanden på veggen og i staden gå inn i dette på ein prinsipiell måte.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Eg viser til regelverket for utslepp av legemiddel i gytefelt. Det har vore ein diskusjon, også på fagleg nivå, om det berre skal vere for gytefelt, altså det havforskinga har definert som gytefelt, eller for gyteområde, det fiskarar har vurdert som område for gyting. Regjeringa ved statsråden har konkludert med at ein skal ha eit regelverk for gytefelt, men at det regelverket ikkje skal gjelde for gyteområde, som er langt større areal enn gytefelt. Ifølgje havforskinga er f.eks. store delar av Lofothavet ikkje gytefelt, men alle veit jo at dette er eit gigantisk område for gyting. Det betyr at det regelverket ein har for utslepp, ikkje gjeld for det. Kan statsråden gjere litt greie for det som har vore Fiskeridirektoratets faglege vurdering av om ein skal innleme gyteområde i dette?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Statsråden svarte ikkje på spørsmålet. Spørsmålet er om det regelverket som vi i dag har for gytefelt, også skal gjelde for gyteområde, som jo er langt større område og ikkje minst omfattar meir enn torsk. Det er andre enn torsken som gyter i norske havområde. Eg vil eigentleg berre ha eit svar frå statsråden, for han har fått faglege innspel frå Fiskeridirektoratet i dette spørsmålet. Skal dette gjelde berre for gytefelt, eller skal det også gjelde for gyteområde? Kva faglege råd har Fiskeridirektoratet gitt statsråden, og kan han forklare på kva fagleg bakgrunn statsråden ikkje har følgt det opp?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Eg synest det var eit urovekkjande svar fiskeriministeren kom med i innlegget sitt. Det har vore ein lei tendens etter at vi fekk ny fiskeriminister: Ein får rett og slett ikkje skikkelege svar. Frå den førre fiskeriministeren fekk ein iallfall skikkelege svar på spørsmål, men med denne fiskeriministeren blir dei omgått. Det blir som å handtere eit såpestykke – ein får ikkje svar på det ein spør om, og kjem ingen veg vidare. Her er utgangspunktet at Havforskingsinstituttet har likestilt gytefelt med gyteområde i den faglege vurderinga si av korleis ein skal handtere det ved spørsmål om å dumpe lusegift i havet. Det er altså ikkje berre Havforskingsinstituttets gytefeltundersøkingar som skal vere utgangspunktet for kor ein skal ha dette strenge regelverket, men også dei erfaringane fiskarar har med kor det er gyting i norske farvatn. Dette er så enkelt som at Havforskingsinstituttet ikkje har kartlagt heile havområdet. Det er ein langdryg prosess, det er noko som går føre seg over lengre tid. Men det å ekskludere gyteområda, som ein har erfaring med frå mange hundre år med gyting i norske farvatn og norske hav, frå dette regelverket, er ganske oppskakande. Ein bryr seg altså ikkje om dei erfaringane fiskarane har med kor torsken gyter, sjølv om Fiskeridirektoratet har slått fast at det er deira faglege vurdering at fiskarane si erfaring med kor torsken gyter, skal telje like mykje som HIs gytefeltundersøkingar. Gytefelt og gyteområde skal ha likt vern mot lusegift. Likevel finn statsråden det for godt å ekskludere gyteområde og vurderingane frå ei heil næring om kor fisken gyter. Det er ganske oppskakande. Vi har eit forslag i innstillinga i dag som rett og slett går ut på å likebehandle gytefelt og gyteområde, i tråd med dei faglege vurderingane til Fiskeridirektoratet. Eg kan ikkje sjå éin stad – sjølv om statsråden har fått spørsmål mange gonger frå mange journalistar – kva som er grunngivinga for at ein ikkje likestiller det, slik Fiskeridirektoratet har tilrådd. Kvifor følgjer ikkje statsråden det? Ingen har fått svar. Sanninga veit ingen. Kva fagleg grunn som ligg bak, er det ingen som veit. Korleis er det mogleg? Eg ber statsråden kome og svare på det.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Pliktsystemet har vore vurdert mange gonger, og vi hadde på Stortingets bestilling ein eigen pliktkommisjon, som greidde ut spørsmålet rundt pliktsystemet. Dei konkluderte med at no var pliktene så utvatna at det var ingenting igjen – bortsett frå aktivitetsplikta – i dei opphavlege intensjonane med ordninga. Det hadde blitt snudd heilt på hovudet. Frå at ein skulle få verdiskaping langs kysten og i nord, hadde det blitt eit system med bedriftsøkonomisk lønsemd for nokre få. Da er mitt spørsmål til representanten og fiskeripolitisk talsperson i Arbeidarpartiet: Ser Arbeidarpartiet no at tida for desse pliktene er over i si noverande form, og ser representanten at løysinga må liggje i å gå tilbake til den opphavlege tenkinga, at desse fiskekvantuma skal bidra til verdiskaping og industri på land med utgangspunkt i fersk fisk?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Dramatikken er ikkje der. Dramatikken er at vi har ei ordning, eit pliktsystem, som eg er ganske sikker på at også Nilsens eige parti meiner er ein skandale. Pliktkommisjonen greidde ut spørsmålet om systemet slik det har utvikla seg, er i tråd med dei opphavlege intensjonane. Dei fann ut at nei, det var ikkje til å kjenne igjen. Med unntak av aktivitetsplikta var heile pliktsystemet ikkje til å kjenne igjen. Dei opphavlege intensjonane, som var dei same som utgangspunktet for havressursloven, at dei viltlevande marine ressursane skal kome fellesskapen til gode og bidra til sysselsetjing og busetjing i kystsamfunna, har blitt brotne. Det var ekspertgjennomgangen frå pliktkommisjonen. Da er spørsmålet – for i førre runde vi diskuterte dette, meinte regjeringa at ein måtte avvikle dette systemet: Meiner representanten Nilsen at vi bør avvikle dette systemet og få denne ordninga og dette kvantumet over til den opphavlege intensjonen?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Dette er altfor enkelt. Det er jo ikkje sånn at plikttrålarane berre leverer i dei delane av året kystflåten ikkje leverer. Store delar av det kvantumet som plikttrålarane leverer, blir jo fiska i sesong, stikk i strid med det som var intensjonen i heile ordninga. Ser ikkje representanten at vi her har ein flåte der altfor lite kjem på land i Noreg? Det meste er frose, og halvparten av det frosne kvantumet går til Kina. Ser ikkje representanten, som faktisk også kjem frå Finnmark, som tradisjonelt har vore eit sterkt fiskerifylke, og som er heilt avhengig av å ha ei sentral rolle i norsk fiskeri, at den ordninga som vi har i dag, er ei tapping av verdiskaping i fylket hans?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Eg kan ikkje hugse at vi hadde faginstansar på høyringa. Det var vel først og fremst interesseorganisasjonar som deltok på høyringa som vi hadde, og der var det veldig sprikande kva dei meinte, ut frå kva type interesser dei representerte i det norske samfunnet. Heile poenget med vårt forslag, og intensjonen med heile vår fiskeripolitikk, er å sørgje for at vi får mest mogleg verdiskaping i Noreg, og det synest vi er veldig vanskeleg å dra i det norske storting. Det er det veldig enkle poenget. Representanten Ebbesen har gjort seg til talsperson for ein politikk som ikkje sørgjer for at vi får mest mogleg ut av dei verdiane, men som derimot sørgjer for at det er nokre få aktørar som tener store pengar på dette. Så vår intensjon er å snu denne utviklinga, å sørgje for at fisken kjem på land, at det skaper mest mogleg verdi for flest mogleg – heilt i tråd med det som eit samrøystes storting i si tid vedtok da vi vedtok havressursloven.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Det er to føresetnader i det spørsmålet som eg reagerer på. For det første er ikkje dette å fjerne all trål; det er mange trålarar igjen etter at vi inndrar det kvantumet som er ein del av pliktordninga. Så det er feil. For det andre er det ikkje sånn at kystflåten berre kanskje kan fiske heile året. Kystflåten fiskar heile året i dag. Om nokon trur det motsette, så er det feil. Kystflåten fiskar faktisk heile året. Ferskfiskbonusen er jo ei ordning som har demonstrert det. Til og med den minste flåten fiskar på hausten. Så det å gå over til ei ordning der vi gjer dette periodisk, innanfor rimelege grenser, trur eg ikkje berre vil sørgje for det tilsvarande kvantumet på land, men eit langt større kvantum på land og norske ressursar til Noreg, i staden for den utviklinga ein har i dag, der fisken blir henta langt ute på havet, blir fryst ned, kjem på land, blir auksjonert bort på den internasjonale marknaden, og der halvparten forsvinn til Kina. Forstå det den som kan, men der er vi i dag.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Representanten Reiten veit jo like godt som meg at her er det store motsetnader internt i fiskerinæringa, og det er også store motsetnader internt i Fiskarlaget. Det har kanskje aldri vore så store motsetnader som det vi ser i dag. Men det som er klart, er at Fiskarlaget i stor grad legg vekt på berre den eine sida i denne saka. Kystfiskarlaget, som er den andre slags faglaget i dette spørsmålet, er av ei heilt anna oppfatning enn Fiskarlaget. Så for Stortinget, som har som einaste oppgåve å sørgje for at størst mogleg verdi skal hentast ut av havet til flest mogleg, er jo dette ei veldig viktig rolle. Vi kan ikkje lenger berre overlate dette til fiskerinæringa sjølv. Vi ser kva type interesser som dominerer bl.a. Fiskarlaget når dei tar standpunkt, bl.a. i denne saka. Så viss vi skal få ein politikk som er til samfunnets beste, må Stortinget tore å ta standpunkt sjølv.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Eg synest eg følgjer resonnementa til representanten godt på veg i mykje, men det var noko eg hengde meg opp i – betraktninga rundt det med balansepunkt. Det er mi oppfatning, og det er sikkert ingen som er spesielt ueinig i det, at balansen i norsk fiskeri har, for å seie det slik, lenge vore i ubalanse. Vi ser det f.eks. på at vi har omtrent fri fartøyutforming, som gjer at ein har deltakarløyve i ei gruppe, men faktisk størrelse i ei heilt anna. Ein ser eit sig av båtar til større og større lengder, som gjer at Sjømat Norge, Fiskarlaget Nord, Kystfiskarlaget osv. ropar varsku mot den utviklinga – at vi får ei veldig ubalansert utvikling, at vi ikkje lenger har ei variert flåtegruppe, som var intensjonen med dette systemet. Dette vil vere ein måte å vege opp for den utviklinga og kome «back on track» til intensjonane i fiskeripolitikken. Kva tenkjer representanten om det?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Viss ein ønskjer å få med heile Stortinget i dette arbeidet, ville jo prosessen med det begynt for lenge sidan, men vi i opposisjonen har ikkje fått ein einaste førespurnad, så her verkar det ikkje som om det er det løpet ein legg opp til. I innlegget sitt påstod representanten Reiten at dette var eit veldig ytterleggåande forslag, men dette er jo det same som regjeringa føreslo sist, altså at ein skal avvikle pliktordninga. Det har vi hatt fleire ekspertrundar på, og alle har konkludert med at pliktsystemet ikkje fungerer etter intensjonen og bør bli avvikla. Så ytterleggåande er det – ein skal fjerne ei ordning som ikkje fungerer. Det er svært ytterleggåande, ifølge representanten Reiten. Da er eigentleg spørsmålet: Eg la merke til at representanten sa at det var ein diskusjon om justering av pliktsystemet mellom regjeringspartia. Kvifor vurderer ein ikkje å avvikle dette og heller gå for ei ordning som er meir i tråd med intensjonane i havressurslova?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Kan statsråden forklare Stortinget kva han opplever er hovudmålsetjinga i norsk fiskeripolitikk?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Svaret var feil. Det står i havressurslova kva som er hovudmålsetjinga med fiskeripolitikken, og det overraskar meg at vi har ein statsråd med ansvar for fiskeri som ikkje kan det. Der står det at dei viltlevande marine ressursane skal bidra til «sysselsetjing og busetjing i kystsamfunna». Det er hovudmålsetjinga, og det står også omtalt i deltakarlova, som er ei veldig viktig lov for statsråden. Det står også omtalt i fiskesalslagslova. Det er til saman dei tre viktigaste lovene her. Det er kanskje her vi finn kjernen til problemet i denne debatten, at vi har ein fiskeriminister som ikkje veit kva som er målsetjingane i norsk fiskeripolitikk. Så seier statsråden at forslaget er i strid med ein variert fiskeflåte. Da vil eg stille spørsmålet tilbake: Er pliktsystemet i dag i samsvar med hovudmålsetjinga i norsk fiskeripolitikk?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Det er openbert at pliktsystemet er i strid med hovudmålsetjinga i norsk fiskeripolitikk. Når berre 10 pst. blir levert dit det skal, må jo det vere eit problem. 27 pst. av det kvantumet plikttrålarane tar – som statsråden også påpeikte i sitt innlegg, og det kjem frå pliktkommisjonen sine eigne undersøkinger – blir fiska midt i sesongen. Heile poenget var at dei ikkje skulle fiske i sesong, dei skulle utjamne sesongvariasjonane. Og når eit så stort kvantum blir levert frose, og halvparten av det frosne kvantumet forsvinn ut av landet, til Kina – som den største mottakaren av frosen fisk – ser statsråden desse problema når ein må gjere justeringar, altså at det ikkje blir levert der det skal, at ein fiskar midt i sesong, at det er eit problem at så mykje forsvinn ut av landet, osv.?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Representanten Jonny Finstad trekte fram Melbu og Stamsund som eksempel på kva som ville skje dersom forslaget blei vedtatt. Anten har ikkje Jonny Finstad lese saka, eller så har han ikkje forstått ho. Det vi snakkar om her, er ikkje å leggje ned aktivitetsplikta. I Stamsund og i Melbu er jo aktivitetsplikta i sving. Det er det som gjer at det er liv der. Tilbodsplikta, foredlingsplikta og resten av systemet rundt er heilt upåverka av forslaget frå SV. Det er ingen i denne salen som har tatt til orde for aktivitetsplikta, så heile innlegget frå Jonny Finstad var ein einaste stor bom. Da har Jonny Finstad valet mellom anten berre å sitje i ro i salen og la det gå over med ei lita rynke i ansiktet eller gå opp på talarstolen, ta ordet og seie: Ok, la oss halde oss til forslaget. Det er kanskje litt slik debatten har svinga her: Ein koker fiskeripolitikk på litt pussige grunnlag. Det har vore mange mytar som har spunne rundt, f.eks. at det er snakk om alle trålarane. Det veit vi er feil. Det gjeld berre dei som er innanfor pliktsystemet, som er litt over halvparten av det som torsketrålarane i Noreg har – og at dette vil øydeleggje heilårige arbeidsplassar. Nei, det vil faktisk sørgje for at meir av fisken kjem til kysten i ei form som industrien vil ha. Viss ein i tillegg periodiserer dette utover landet og utover året, er grunnlaget for heilårige arbeidsplassar mykje, mykje større. Dette er ein fornuftig politikk viss målet er ein næringspolitikk og ein fiskeripolitikk for land, og viss målet er å vareta det som er hovudmålsetjinga i norsk fiskeripolitikk, som er at dei viltlevande marine ressursane skal bidra til sysselsetjing og busetjing i kystsamfunna. Slik står det i lova, ikkje berre i éi lov, men i dei fleste lovene som knyter fiskeripolitikken saman i Noreg i dag, som vi alle burde kunne på rams, og som er utgangspunktet for alt vi gjer i denne salen, men der pliktsystemet har gått langt bort frå intensjonane.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Bærekraftig og samfunnsøkonomisk lønnsom forvaltning av de viltlevende marine ressurser, og å medvirke til å sikre sysselsetting og bosetting, står det – bare i tilfelle representanten Knag Fylkesnes var usikker på meg og kunne den på rams. Bærekraftig og samfunnsøkonomisk – samfunnsøkonomisk nevner representanten sjelden, og det er viktig å ha med det også, at det kommer på toppen her, sammen med bærekraftig. Det er viktig i denne sammenhengen. Jeg hadde et par ting jeg gjerne ville ta opp. For det første omtales det fra representanten Geir Adelsten Iversen som at trålerne fikk kvoter fra kyst. Det er det litt vanskelig å si at de gjorde, for kvoteordningen inntrådte tidligere for trålerne enn den gjorde for kyst. Så trålerne hadde kvoter før det var kvoter for kyst, og det var fritt fiske for kyst på det tidspunktet. Hvis trålernes kvoter ble redusert ved overgangen til Finnmarksmodellen, er historiefortellingen litt underlig. Men jeg må få lov til å bemerke, etter at jeg har reist rundt i landet delvis sammen med Geir Adelsten Iversen: Det er ikke enkeltkommunikasjon eller dobbeltkommunikasjon fra Senterpartiets side i disse sakene. De har ett standpunkt til stabilitet mellom flåtegruppene. De har ett standpunkt nå der de mener de vil vurdere å overføre til kyst. De har ett standpunkt der de vil gi trålerne to års frist til å overholde noe de overholder i dag. De har ett standpunkt som Geir Adelsten Iversen har markedsført rundt omkring der vi har vært sammen, og som han ikke har presisert at ikke har vært Senterpartiets forslag, nemlig å overføre all fisk fra trålerne til sjarkflåten. Det er det vi har debattert i mange tilfeller rundt omkring. Så jeg tenker at det i hvert fall er grunn til å antyde at det hadde vært naturlig at Senterpartiet etter hvert bestemte seg for hvilket av de fire budskapene en egentlig ønsker. Det som er problemet med dette budskapet, er at det virker på alle som om de støtter alle. Og det går ikke – en kan ikke ta fisk fra en og samtidig beholde den samme sted. Så jeg sier at noe av det vi har hørt her, mener jeg er noe feil. Blant annet er det slik at selv om ikke fisken blir solgt gjennom pliktsystemet, ender den gjerne på den samme fabrikken som tilhører pliktsystemet. Dette er, som jeg har sagt tidligere, på grunn av at man vil ha frihet til å bearbeide fisken på den mest bærekraftige og samfunnsøkonomisk lønnsomme måten, i tråd med intensjonene i havressursloven. Da blir det av og til slik at bedriften venter til tredje omgang, i stedet for første eller andre omgang, for å kunne kutte fisken på tvers – i koteletter, til mølje – i stedet for på langs. Det er vel kanskje hovedproblemet med ordningen, nemlig friheten til å bearbeide slik det er mest samfunnsøkonomisk lønnsomt.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-04-09:
Dette er jo veldig spennande. Eg skal lese opp forslaget for representanten. Dei blekkjene finn ein også på eit bord utanfor salen. Dei korrekte forslaga ligg der. Eg kan også kome ned med det etter innlegget mitt, slik at ein kan streke under dei viktigaste delane av forslaget. I forslag nr. 2 står det at «Stortinget ber regjeringen komme tilbake til Stortinget med en sak der torsketrålkonsesjonene med tilbuds- og bearbeidingsplikt blir avviklet». Ikkje eit ord er nemnt om aktivitetsplikt. Ikkje eit ord er nemnt om Stamsund og Melbu. Det er heilt bevisst, for det er eit område – og anlegg – der dette faktisk fungerer på sin måte. Også pliktkommisjonen understreka i gjennomgangen sin at av dei pliktene vi har i pliktsystemet, er det aktivitetsplikta som fungerer nokolunde. Representanten Finstad kan slappe heilt av, og eg skal gi han forslaget, slik at han har det og kan ramme det inn viss han ønskjer det.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-04-09:
Norsk havbruk har vært og er en suksesshistorie, men det er også klart at det er noen utfordringer. Saken i dag dreier seg om tidsbegrensning. Jeg synes for så vidt at Terje Aasland fra opposisjonen sa det ganske godt: Dette dreier seg om forutsigbarhet. Så langt var jeg enig – forutsigbarhet. Hvilken forutsigbarhet har man når det gjelder å drive en næring som definitivt er i distriktene, og som er kystbasert? Det er store verdier, det er det ingen tvil om. I forrige periode ble dette også behandlet og avlyst. Jeg tror vi er nødt til å la det trafikklyssystemet som har fått virke en tid, også få virke videre. Det handler om stabile rammevilkår og forutsigbarhet, ikke bare for oppdrettsnæringen, men også for kystens befolkning. Det som overrasker meg mest i denne saken, er ikke hva Torgeir Knag Fylkesnes sier, for det hadde jeg på mange måter forventet. Men jeg er litt overrasket over hva representantene Pollestad og Aasland klarer å komme fram med. Det er klart at det er pro et contra – dette er til den godeste representanten Pollestad – i enhver sammenheng er det selvfølgelig det. Men i tillegg til det representanten predikerer om nasjonal kontroll, må det være tenkbart at vi også skal ha en næring som har den forutsigbarheten at prisene innenfor det de faktisk produserer, kan svinge. I går i Aftenposten var det en stor artikkel om et landbasert oppdrettsanlegg i Florida, og dagens priser gjør det mulig å etablere dette. Vi er altså ikke alene om konkurransen i Norge, vi er ikke alene om å konkurrere om laksen. Innovasjon blir etterlyst. Ja, er det ikke innovasjon med de store merdene som går til havs? Er det ikke innovasjon vi har opplevd de siste 20–25 årene innenfor det som nå er en suksess? Suksessen har blitt så stor at det til og med er etablering der det kanskje ikke er like naturlig. Det er ingen tvil etter min mening: Det som skjer ved denne typen forslag, som blir gjentatt med jevne mellomrom – og jeg er overrasket over de to nevnte partiene – er at forutsigbarheten for næringen svekkes. Heldigvis er posisjonen krystallklar på at vi ikke rokker ved den forutsigbarheten som er nå. Det er også verdier som kommer inn, ikke minst gjennom Havbruksfondet. Ja, det er korrekt at vi har en diskusjon og en utredning rundt den såkalte grunnrentebeskatningen. Jeg ser at flere partier har tatt dette opp på sine landsmøter og har vært tydelige i sine meninger om det, svært tydelige. Jeg regner med at de som utreder dette, ser dit hen. Jeg må si jeg er overrasket over at de godeste representantene fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet er villig til å ta ut proppen fra badevannet for oppdrettsnæringen. Det er ikke gitt at de prisene vi ser nå, vil vare til evig tid.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-04-09:
Jeg tok for sikkerhets skyld med meg saken vi egentlig debatterer, opp til talerstolen, for i løpet av denne dagen har jeg blitt litt usikker på om det er den saken vi debatterer. En liten visitt innom representanten Sandtrøen: Ja, jeg er helt sikker på at det finnes godt genetisk materiale også hos ham, som det gjør hos de fleste. Og jeg er helt sikker på at hans oldefar hadde trivdes godt i Venstre i dag også. Så til representanten Knag Fylkesnes: Jeg nevnte ikke – og jeg var ganske bevisst på at jeg ikke nevnte – akkurat det med tidsbegrensning som sådan eller ikke, om det var 15 eller 20 år. Det jeg er redd for, er – og det skal jeg adressere rimelig tydelig: Representanten Nilsen snakket om de 1 000 konsesjonene som kunne komme i fritt omløp. Hva er sannsynligheten for at de da havner i et lokalt eierskap, der mye av det er per i dag? Det er sannsynlig – hvis det slippes ut samtidig – at markedsøkonomien nettopp vil fungere som markedsøkonomi vil gjøre, at dette blir ytterligere strukturert, at det blir færre lokale eiere og flere utenlandske eiere av dette. Det er nettopp det denne saken egentlig dreier seg om, og det overser opposisjonen blott.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-04-09:
Venstre har stor sympati for mange av forslagene som fremmes for å gjøre utslippene vesentlig mindre. Samtidig må en nevne at det foregår et kontinuerlig arbeid på dette området. Dette er noe Venstre til enhver tid har øynene på og vil følge nøye med på framover: å redusere miljøavtrykket for oppdrettsnæringen. Jeg er enig i det som blir sagt, at ethvert system må både evalueres og vurderes, like ens som trafikklyssystemet, men som jeg sa i et tidligere innlegg i dag, bør det i grunnen få virke noe før en vurderer en ytterligere endring. Jeg er enig i det representanten Knag Fylkesnes sa på talerstolen. Jeg tror at det å komme enda lenger med fôrutvikling vil ha stor betydning, både for næringen og for hvordan næringen blir oppfattet. Det tror jeg vil være viktig framover. Jeg tror også at mye av intensjonen i forslagene som foreligger, deles av mange. Vi, regjeringen, er i en kontinuerlig prosess når det gjelder å se på det. Knag Fylkesnes nevnte selv hydrogenperoksid, som var en ganske stor debatt rundt og etter jul, som viser at det har noen utilsiktede virkninger som definitivt er verdt å ta med seg. Hvis vi ikke har en kontinuerlig prosess når det gjelder vurderingen av dette, tror jeg vi havner feil. Det bør nevnes i denne debatten det jeg har sett en del av når jeg har reist så mye rundt omkring: Jeg tror det vil være hensiktsmessig at den som kontrollerer dette innenfor de forskjellige regionene, altså Mattilsynet, bør håndtere dette regelverket likt. Alle kan ikke ha en egen praktisering, det må være lik praktisering, også mellom regionene. Som flere har vært innom, handler dette for min del om det opprinnelige, villaksen. Hvis vi skal ha en oppdrettsnæring som skal blomstre framover, er det helt nødvendig å ta vare på det opprinnelige. Derfor må vi ta et særskilt hensyn til villaksen, som vi til enhver tid må følge godt med på. For uten at vi tar vare på det opprinnelige, tror jeg vi vil ha et dårligere ståsted for oppdrettsnæringen framover. Derfor er villaksen et særs viktig moment når vi prater om oppdrett.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-04-09:
Jeg har et spørsmål til representanten Pollestad. Han har grunngitt det han ikke kaller dobbeltkommunikasjon, så jeg skal la det ligge, for det kommer ganske tydelig fram at det er helt i orden å kommunisere litt annerledes i Finnmark enn det er her i Oslo. Det kommer også ganske tydelig fram at representanten Pollestad mener det er greit å ha en annen politikk når en er i opposisjon, enn det en ville hatt hvis en var i posisjon. Det svarte han i det forrige innlegget. Men representanten Pollestad nevnte at Senterpartiet ville støtte forslag nr. 6, fra Rødt. Da ønsker jeg å spørre helt konkret: Skal det da fordeles likt til kystflåten, både til blad A og blad B, altså åpen gruppe og lukket gruppe? Hvordan er fordelingen på det tenkt?
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-04-09:
Jeg vil gi honnør til representanten Knag Fylkesnes for at han reiser debatten, selv om jeg ikke nødvendigvis er enig i alt som kommer fram. Det er interessant å få den dynamikken. Og som en av avtalepartnerne fra Granavollen sier vi tydelig at balansen skal ligge fast når det gjelder det som er kvotefordelingen mellom flåtegruppene. Når det gjelder nettopp den balansen, viser den siste replikkvekslingen at det balansepunktet er uhyre viktig, selv om det selvfølgelig er uenigheter. Såpass har jeg fått med meg gjennom alle de møtene jeg har hatt med de forskjellige organisasjonene. Men så vil jeg vise til, som også noen gjorde tidligere i dag og var helt krystallklar på, at nåværende generalsekretær i Fiskarlaget og tidligere fiskeriminister Otto Gregussen, har sagt at balansepunktet i dette er uhyre viktig. Jeg er litt redd for at vi forskyver balansepunktet med å begynne å rokke ved dette. Det er også et bredt flertall i Stortinget som stiller seg bak pliktsystemet, som er viktig for lokal verdiskaping og sysselsetting langs kysten. Og så er det det å ta med fra høringen, at både Sjømat Norge og LO er kritisk til SVs forslag, som de mener vil forsterke sesongvariasjonene. Likevel hører jeg godt hva representanten Knag Fylkesnes sier om dette. Tilbakemeldinger etter at jeg har vært på de mindre mottakene langs kysten og ikke minst det vi har i Rørvik, er at de har problemer med nettopp å få inn sei og hyse fra kystflåten. Torsken får de inn, den får de inn uansett. Hvem er det da som skal fiske sei og hyse på tampen av året når de ikke blir tatt opp av kystflåten? Er det også en gjennomtenkt strategi, eller er det bare forflytting av kvoter når det gjelder torsken, eller er det den totale biten? Det som er tilbakemeldingen fra et lite mottak langs trøndelagskysten, er at de har problemer med å få inn nettopp de andre fiskeslagene. Bifangst blir nevnt her. Bifangst er viktig, men en må også ta med seg at flere og flere av våre lokale fiskere sør i landet går nordover. Det er ikke bare som i Den siste viking, der Johan Bojer skriver om da de seilte oppover fra Trøndelag og rodde oppover på fiske der – nå seiler også sjarkene oppover. Utfordringen i dette må vi også ta med oss. Det er ikke bare torsken vi kan snakke om, vi må også prate om de andre fiskeslagene. Jeg tror at det er fornuftig å ha en forsiktig inngang mot pliktsystemet. Jeg er enig – det er flere som har nevnt uheldige virkninger, i saken tar SV og Knag Fylkesnes opp dette selv – det er en del ting som må rettes på. Men balansepunktet, som også generalsekretær i Fiskarlaget og tidligere fiskeriminister Gregussen har vært innom, tror jeg det er særs viktig at man ikke forrykker. Jeg tror pliktsystemet også handler om å sikre at vi har folk og næringsliv, at det er eierskap til ressursene havet gir oss. Men det er også viktig med forutsigbarhet og ikke minst også den fleksibiliteten som ligger i dette. Gjennom det finmaskede systemet som har vært gjennom mange, mange år når det gjelder dette, tror jeg det er viktig å ha det som basis og ikke bare forandre for forandringens skyld.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-04-09:
Jeg synes det er et interessant synspunkt Knag Fylkesnes tar opp her. Jeg har også sett på tilpasningene som har skjedd innenfor kanskje først og fremst de minste gruppene for å komme opp i en større gruppe, der det ikke er samsvar med kvotestørrelse. Disse synspunktene velger jeg å ta med meg. Jeg har for så vidt også tenkt på det tidligere uten at jeg har noen klar fasit på hva jeg har landet på i den sammenheng.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-04-09:
Jeg leser Bibelen, og hva fanden gjør, er meg revnende likegyldig, for han vil jeg ikke ha noe med å gjøre. Spørsmålet er derimot om representanten Sandtrøen har lest i Granavolden-plattformen. Hadde han gjort det, kunne han tatt det helt med ro når det gjelder eiendomsforholdene knyttet til landbrukseiendommer i Østerdalen, for der er det nedfelt at det ikke skal gjøres endringer i konsesjonslovgivningen for landbrukseiendommer i inneværende periode. Da vi forhandlet på Granavollen, opplevde vi i Kristelig Folkeparti en raushet og en imøtekommenhet fra de andre regjeringspartiene nettopp for den delen av næringspolitikken som er så viktig for Kristelig Folkeparti, som angår primærnæringene. Det at vi fikk den responsen fra dem vi forhandlet med, bidro sterkt til at vi landet slik som vi gjorde. Så må jeg også si at jeg blir litt overrasket når jeg merker temperaturen her, hvordan representanter fra venstresiden virkelig girer seg opp og gjør dette til et spørsmål om rå liberalisme kontra ansvarlighet med hensyn til fellesskapets ressurser. Det er tross alt ikke mer enn fem og et halvt år siden de samme partiene satt ved makten, og det var også den gangen svært store verdier i oppdrettsnæringen. Så kjenner jeg personlig – og jeg har også fått besøke – bedrifter i denne næringen som representerer et lite, men likevel viktig segment: de små familieeide bedriftene. Det er folk som har startet fra scratch, som har tatt betydelig økonomisk risiko, som har vært på konkursens rand, men som møysommelig har bygd opp bedriften sin. Og det som har blitt presentert fra Arbeiderpartiet, vil – som representanten Nilsen var inne på – kunne bidra til å rive veldig mye av det økonomiske grunnlaget vekk under disse mindre bedriftene. Så vi i Kristelig Folkeparti føler oss rolige med hensyn til det vi har landet på i denne saken. Vi ønsker ikke å bidra til usikkerhet for bedrifter som er så viktige for Distrikts-Norge og for Kyst-Norge.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-04-09:
Jeg tror representanten Knag Fylkesnes og jeg er enige om at kvotesystemet er noe av det mest kompliserte en kan komme borti som politiker. Historisk sett har det derfor også vært slik at politikerne har trådt tilbake og latt næringen selv ordne opp ved viktige milepæler i norsk fiskerihistorie der det har vært krevende utfordringer – ved lukking av allmenningen, struktureringen på 1990-tallet og begynnelsen av 2000-tallet og ikke minst ved fordelingen av ressurser mellom hav- og kystflåte. Nå kan det virke som om både SV og Senterpartiet kaster de fleste hemninger over bord, hiver seg frampå og lanserer løsninger som ikke er tilrådd av fiskerinæringen, og som iallfall Fiskarlaget advarer imot. Ser ikke representanten Knag Fylkesnes at dette kan skape problemer i arbeidet med å oppnå de gode og brede forlikene som skal tjene både fiskerinæringen og fiskeindustrien i årene som kommer?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-04-09:
Historikken bak at pliktmeldingen ble trukket, var et resolusjonsvedtak på Kristelig Folkepartis landsmøte i 2017, som fokuserte på viktigheten av å ivareta interessene til kystsamfunnene i nord. Det er et utgangspunkt som Kristelig Folkeparti fortsatt har når vi går inn i dette. Så registrerer jeg at både representanten Pollestad og andre nå prøver å lokke representanter fra regjeringspartiene ut på glattisen med tanke på det arbeidet som foregår med kvotemeldingen, og det som der står om pliktsystemet. Det ønsker jeg ikke å gå nærmere inn på, annet enn å si at vi har opplevd fiskeriministeren som dialoginteressert, og vi føler at vi så langt har hatt en god dialog også om arbeidet med å komme med forslag til justering av pliktsystemet.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-04-09:
Det er mange som følger debatter i stortingssalen – mange flere enn vi tenker over. Jeg tror at i dag er det representanter både for fiskerinæringen og for fiskeindustrien som følger denne debatten med gremmelse og med bekymring, fordi en ser at dette er i ferd med å bære galt av sted. En startet debatten for tidlig, før meldingen er ferdig skrevet, og før en har mulighet til å gå inn i en dialog om disse spørsmålene. Vi i Kristelig Folkeparti har som utgangspunkt at ja, vi ønsker så langt det er mulig for oss – som et lite parti, med 4 pst. oppslutning – å bidra til en god dialog om disse spørsmålene og om mulig få til de brede forlikene som vil være til beste for hele den norske fiskerinæringen og for fiskeindustrien.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-04-09:
Det er et ytterliggående forslag når Senterpartiet sier at en innenfor en tidshorisont på to år vil tilbakeføre kvoter eller overføre kvoter fra hav- til kystflåten uten å angi nærmere hvor stor del av kvotegrunnlaget vi snakker om. Her skal vi huske at torsketrålere med plikter faktisk disponerer en tredjedel av den totale torskekvoten. Her snakker vi om meget store deler av det samme ressursgrunnlaget. Jeg mener at jeg har mine ord i behold. De forslagene som blir fremmet her om omfordeling av fiskeressurser, er ytterliggående. Jeg var på Stortinget våren 2013 som møtende vara da representanten Knag Fylkesnes og den regjeringen han representerer, presenterte sin melding om havbruksnæringen, oppdrettsnæringen og fiskerinæringen. Der ble det også påpekt at det er vanskelig å få lønnsomhet i foredling i nord, og at det er vanskelig å få til en jevn fordeling av råvareressurser. Dette er ikke nye problemstillinger. Den rød-grønne regjeringen klarte ikke å finne gode løsninger.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2019-04-09:
Det gjør statsråden, og jeg vil i så måte henvise til ordlyden i selve forslaget. Ordlyden i forslaget er nemlig at man ber regjeringen utrede «med sikte på å innføre». Da har man i den begrunnelsen i selve forslaget lagt nettopp hva man ønsker skal være sluttresultatet, og det er basisen for det.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2019-04-09:
Det er en rekke områder som det er helt naturlig at staten har hovedansvaret for, bl.a. planlegging av infrastruktur, forsvarssektoren og justisfeltet. Slik er det også innenfor kraftindustrien og olje- og gassektoren – spørsmålet om hvem som skal eie grunnressursen som ligger i havbunnen, bl.a. Men det som representanten Aasland prøver å bringe til torgs her, blir en fullstendig avsporing i denne saken, for når det gjelder oppdrettstillatelser, er det en rekke forskjellige vilkår knyttet til en konsesjon. Blant annet er det kommunene som gjør areal tilgjengelig.. Det er vi, som myndigheter, som setter miljøbegrensninger. Det er vi, som myndigheter, som bl.a. setter tak på hvordan veksten skal foregå. Det er derfor Stortinget selv har vært med på å vedta et trafikklyssystem nettopp for å få forutsigbarhet innenfor rammebetingelsene. Alt dette er vi, fra myndighetenes side, med på – både å se på forutsetninger for noe og endre forutsetningene for noe, som vi kan gjøre bl.a. når det gjelder miljøbegrensninger. Derfor er det viktig at vi har med oss helheten.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2019-04-09:
Når det gjelder skatte- og avgiftsopplegget, tilligger det konstitusjonelle ansvaret en annen statsråd. Så jeg forholder meg til det.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2019-04-09:
Av respekt for Stortinget, og på Stortingets vedtak og bestilling, er det nedsatt et utvalg som ser på disse spørsmålene. Det utvalget skal levere sin innstilling innen utgangen av oktober. Så rett av slett av respekt for den sal som jeg befinner meg i, og som også representanten Pollestad befinner seg i, som nettopp har levert en bestilling gjennom et vedtak, må vi la det utvalget få gjøre jobben sin først.