trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-21:
Forsøket den gongen vart evaluert. Eg har sjølv lese rapporten. Men det var ei stor svakheit når forsøket vart etablert og gjennomført at ein ikkje etablerte ei systematisk innhenting av kunnskap slik at ein f.eks. kunne måle situasjonen før og under på ein betre måte. Det må vi sørgje for å gjere på ein betre måte med denne ordninga. I det ligg det at når ein skal prøve noko ut, prøver ein det ut ein del stader før ein innfører det alle stader. Eg vil understreke at i tillegg til ei ordning for 40 kommunar, er det enkelte andre moment. Noko av det eg trur mange vil ha interesse av, er å opne for utmarksnæring – med næringskøyring i løype. Viss vi klarer å lage dei stramme rammene rundt dette – som varetek friluft og natur – vil vi kunne behalde dei verdiane som ligg i at vi kan nyte fjellheimen vår utan ein masse støy, samtidig som vi opnar for noko meir motorferdsel.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-21:
Eg skjønar at representanten er noko pessimistisk på Framstegspartiet sine vegner når han legg til grunn at vi styrer i 2018 òg – etter stortingsvalet i 2017. Eg trur eg vil svare at vi no har lagt fram eit alternativ vi meiner er balansert. Vi vil sende det på høyring, gjennomføre det og følgje det opp vidare. Vi meiner dette samla sett ei god løysing. Eg trur at det samtidig òg vil vere viktig å vinne kunnskap om spørsmål om motorferdsel. Det trur eg vil gjere framtidige debattar om spørsmålet meir kunnskapsbaserte.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-21:
Som fleire har sagt: Denne debatten dreier seg om to representantforslag. Dei raud-grøne partia kjem til å stemme imot dei. Men mykje av debatten har dreidd seg om rammene for eit forslag som regjeringa har varsla at vi vil sende på høyring. Rammene har fleire gått igjennom her. Vi vil sende forslaget på høyring – som ein skal gjere med eit sånt forslag i demokratiet – og kunne kome tilbake til ytterlegare detaljar og diskusjonar om det. Det vil heilt sikkert verte anledning til å diskutere det ytterlegare her i salen etter kvart. Eg fekk fleire spørsmål under debatten – først frå representanten Harberg: Han spør om eit etablert løypenett i Sverige, og om det ville vore ok med scooterkøyring i etablerte løypenett i Noreg. Svaret er ja. Der det vert etablert løyper, trur eg dei kjem til å verte brukte, slik som i Nord-Troms og Finnmark i Noreg. Og eg synest det er naturleg at løypenetta i Sverige og Finland, f.eks., vert brukte. Han spør om forsøksordninga viser vilje til noko meir. Til det trur eg eg vil svare at det vi legg fram no, viser vilje til det vi legg fram no. Så vil det heilt sikkert, både i denne salen og elles i samfunnet, vere ulike syn på desse politikkområda som vi er godt kjende med over tid. Utveljinga av kommunane opplever eg det har vore svart på ganske mange gonger her oppe. Når det gjeld ordninga for dei 40 kommunane, skal ho vere søknadsbasert. Representanten Lien spurde om kunnskap: Kva er det vi ikkje veit? Vi veit ein del, og derfor gjer vi nå ein del endringar. Men eg trur det er nyttig å følgje opp dei endringane vi gjer, med å etablere meir kunnskap. Det er veldig sjeldan sånn at meir kunnskap viser seg å vere farleg i ettertid. Heilt til slutt har eg lyst til å seie at eg ikkje har like lang erfaring frå stortingssalen som mange andre her, men eg trur at dette er den av dei debattane eg har vore med i sjølv, som har hatt den kanskje hardaste ordbruken på mange måtar. Det har vore på litt ulike vis, men særleg har det vore brukt veldig harde ord frå Høgre og Framstegspartiet mot Senterpartiet. Det har eg lyst til å seie to ord om, fordi det går i alle fall an å sjå det på ein litt annan måte òg: Fleire parti i Noreg har over noko tid vore tilhengarar av å gjere noko med motorferdsleregelverket – rollene har skifta litt, men det er berre eitt parti som dei siste ti åra har lukkast med å gjere substansielle endringar i det, og det er Senterpartiet. Eg trur at mange i Bygde-Noreg og dei som er einige med partiet i sak, vil merke seg det, og eg trur at grunnen til at dei vil merke seg det, er det langvarige engasjementet partiet har lagt ned, og prioriteringa av det området. Eg synest dette høyrer med i det biletet som har vore presentert her i salen.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Statsråden sa at prøveordningen vil vare fra 2014 til 2018. Det er en begredelig situasjon når en sak om å tillate snøscooterkjøring skal ta 18 år. Jeg mener: Er det garantert – hvis denne regjeringen sitter – at man får laget et regelverk? Eller skal vi gå ut på en endeløs vandring igjen for å innhente nye opplysninger? Er 2018 det endelige mål for å komme i havn og se om kommunene kan overta disse søknadene?
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
I kommuner med stabile snøforhold fenger motorferdsel i utmark stor interesse hos de fleste. Det dreier seg i det vesentlige om snøscooterkjøring. Tillatelse til snøscooterkjøring har bare de åtte forsøkskommunene og Troms og Finnmark fylke. I stortingsperioden har vi behandlet snøscooterkjøring mange ganger, men det er like aktuelt i valgår. Det er en god valgsak for de fleste som har problemer med å få lov til å kjøre på snø. Denne stortingsbehandlingen viser klart det enkelte partis holdning, og det er utrolig å høre på Knut Magnus Olsen fra Senterpartiet, som skryter av det som ligger på bordet, når han vet at for mindre enn én måned siden sto en snøscooter – den fineste jeg har sett – på utsiden her sammen med Irene Lange Nordahl og Sandra Borch, for her skulle man virkelig slå på stortromma. Men det skjer ingenting. Så har man faktisk kommet i den situasjonen at nå er regjeringens forslag veldig bra. Prøvekommunene har jo vært i sving nå i 12–13 år; ingenting er gjort. Nå skal man innhente, som statsråden sier, flere opplysninger, mer opplysninger. Det er ikke vanskelig å forstå at en sak om prøveboring i Lofoten/Vesterålen tar lang tid når man skal bruke så uendelig lang tid på en enkel sak som å tillate at lokalpolitikerne skal få lov til å bestemme om man skal kjøre snøscooter på snø. Det er banalt. Regjeringens holdning i denne saken er et grelt eksempel på hvordan regjeringen hindrer det kommunale selvstyret. Alle kommuner er pålagt å ha en bygningsavdeling. Man kan levere inn de mest kompliserte byggplaner, og kommunene er nødt til å skaffe opplysninger sånn at de kan behandle tillatelser. De samme lokalpolitikerne kan derimot ikke vurdere om man skal få lov til å kjøre snøscooter på snøen. Det finnes jo ikke presedens når man sammenlikner de to sakene – på den ene siden: meget vanskelige og kompliserte saker, på den andre siden: å behandle snøscooterkjøring må være enkelt. Det må spesielt for Senterpartiet være vanskelig når man skal ut i distriktene og forkynne budskapet om at vi nå skal vente i fire–fem år til, for kanskje å se om dette kan ordne seg, men man skal ha prøveperiode. Man skal ha 40 kommuner. De resterende 388 kommunene skal ikke få lov til noe som helst i denne perioden. Så for Senterpartiet å drive politikk på denne saken er vanskelig.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Representantforslaget om endring i § 3 lov om motorferdsel i utmark, lokal forvaltning av snøscooter i traseer, er datert 24. oktober. Det måtte gå nesten fem måneder før man kunne få en pressemelding som skisserte et opplegg for hvordan den sittende regjering skulle løse problemet, i stedet for å diskutere det forslaget som ligger på bordet i dag. Det er klart at det bare er én grunn til at det tok fem måneder: å få det utsatt lengst mulig. Dette må tåkelegges nå i valgkampåret. Det er en elendig sak, spesielt for Senterpartiet, men også for i hvert fall Arbeiderpartiet. Bypartiet SV er det vel kanskje ikke så viktig for, men det er en ren trenering som er gjort. Det er sagt mye om hvor glimrende denne løsningen skal bli for kommunene som grenser til Sverige. Politikerne i de kommunene er gitt en slags ekstra vurderingsevne som resten av Kommune-Norge ikke har. Det er ikke fornuft i dette, det er jo helt tydelig. Alle må se gjennom tåken at dette kun er for å dra ut tiden. Brekk ønsker ikke å diskutere lovforslag i denne sal. Som Robert Eriksson sa, det er vi i denne salen som gir lover, så vi må også diskutere dem. Lars Egeland ønsker ikke å gi makt til politikerne på kommunenivå. Det forstår jeg, det er det SV står for. Til slutt: Statsråd Solhjell sier at mer kunnskap ikke er farlig. Nei da, det er klart det er ikke farlig, men man kan holde på til dommedag med å finne og innhente kunnskap uten at man klarer å ta et standpunkt. Det er jo egentlig det som skjer. At man kan gi kommunepolitikerne tillatelse til å gi byggetillatelse for de mest kompliserte bygg, men ikke gi de samme politikerne rett til å tillate rekreasjonskjøring på snø er vanskelig å forstå.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Alle utgiftene i forbindelse med nettutbygging skal rette seg etter gjeldende regler, det være seg i det private, det offentlige eller industrien. Da er det særlig den kraftkrevende, kraftforedlende industri jeg tenker på, som jeg har lang bakgrunn fra. Alcoa Lista er et lite aluminiumsverk som produserer i underkant av 100 000 tonn aluminium per år. Med den foreslåtte økningen av tariffen fra Statnett, vil ekstrakostnadene for Alcoa Lista kunne være opp i 30 mill. kr per år. Når man vet at overskuddene ikke er veldig store, er dette en alvorlig økning. På seks år er det jo ca. 16 pst. per år. Jeg lurer på om statsråden kan si noe om regjeringen er villig til å se på dette, mot de store økningene? 16 pst. per år er jo mye.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Statnett skal, som vi har hørt, investere mellom 55 mrd. kr og 70 mrd. kr de neste ti årene. Det regionale nettet skal oppgraderes og bygges ut med opp til 55 mrd. kr kanskje på samme tiden. Det må de lokale nettselskapene ta seg av i den grad det er innenfor de enkeltes område. Vi har også hørt at statsråden har sagt at vi har for mange små selskap. Jeg lurer på om statsråden vil ta et initiativ til at antall nettselskaper kan reduseres, ikke bare anbefale det, men ta et grep. Antakeligvis må man få en viss form for økonomisk gevinst for at det skal bli færre selskap.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Jeg vil igjen tilbake til de store investeringene som Statnett skal gjøre de neste tiår. Dette tror jeg kanskje vil strekke organisasjonen til Statnett litt mye, og det er da mitt spørsmål kommer. Det er jo mange store nettselskap eller strømprodusenter som ønsker å bygge kabel til utlandet. Ville det ikke kanskje være en idé for å avhjelpe Statnett å la kommunale og statlige produsenter av strøm få bygge og drifte kabler på sikt, ikke bare la alt skje i regi av Statnett?
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2013-03-21:
Jeg konstaterer at det opplegget som nå foreligger fra regjeringen, er den største endringen som noen gang har skjedd i denne saken. Jeg har merket meg at Høyre har gått svært høyt på banen, både gjennom de foreliggende forslagene og i forhold til det opplegget som regjeringen nå har lagt fram. Da Høyre hadde miljøvernministeren under Bondevik II, ble det jobbet mye for å få etablert en løype – Arctic Trail – fra dyreparken Polar Zoo i Bardu kommune i Troms og over til Sverige, en avstand på knappe to mil. Dette var med tanke på å kunne frakte vinterturister mellom våre to land. På svensk side går det en slik løype til grensen til Norge. Dette ble det ikke gitt noen som helst åpning for fra daværende miljøvernminister Børge Brende. Han var ikke interessert i å få dette realisert. Med det opplegget regjeringen nå har lagt fram, vil dette spennende prosjektet kunne realiseres. Arbeiderpartiet har hele tiden vært opptatt av å finne løsninger som kan ivareta miljøet og naturen, samtidig som motorferdsel skal kunne skje i utmarka i kontrollerte former. Dette synes jeg de åtte forsøkskommunene har bevist på en god måte. Da Arbeiderpartiet i 2002 tok motorferdsel i utmark opp med daværende miljøvernminister Brende for å få bedre ordninger, sa han at Arbeiderpartiet ville «liberalisere for fulle mugger». Han stilte også spørsmålet: «Er det slik at Arbeiderpartiet ønsker brølende scootere rundt omkring i utmarka vår?» Jeg registrerer at Høyre både før 2001 og etter 2005 har krevd raske løsninger på denne saken, men i regjering slo pendelen deres så til de grader i motsatt retning. Hva er grunnen til dette? Kan det være at de da måtte ta noen andre hensyn enn de må når de sitter i opposisjon? Dette må vel være som å svelge kameler både medhårs og mothårs samtidig. Her kan man også ta Kristelig Folkeparti med i samme slengen. Hvorfor gjorde de ikke noe når de var i regjering og hadde makt til å gjøre det? Jeg legger ikke skjul på at regjeringspartiene har hatt mange runder om denne saken, og jeg er glad for at vi har kommet et så langt skritt videre – lenger enn noen annen regjering noen gang har klart med dette spørsmålet.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2013-03-21:
Representanten Korsberg snakket om tradisjon og ambisjon. Jeg skal holde meg til tradisjonen, og det stemmer at de argumentene som har vært framme i dag, har man hørt mange ganger. Men det nye er at vi er kommet lenger ved at regjeringen har lagt på bordet et opplegg – og til representanten Harberg må jeg si: Jeg sa «et opplegg». Jeg har fortsatt ikke fått noe svar, verken fra Høyre eller fra Kristelig Folkeparti, på hvorfor de ikke gjorde noe med disse spørsmålene da de var i regjering. Kan vi få et svar på dette her i dag? Jeg kan hjelpe dem litt på vei: Kan det være fordi det i Sem-erklæringen ble slått fast at hovedprinsippet om forbud mot motorferdsel i utmark skulle opprettholdes? Og kan det også være at nåværende partileder i Høyre, Erna Solberg, utdypet dette med å si at i dette lå det at regjeringen var skeptisk til å liberalisere motorferdselsregimet? Tar jeg ikke feil, sto også representanten Meling bak dette i komiteen den gangen. Med hensyn til dagens forslag vet jeg hva daværende miljøvernminister skrev til komiteen for nøyaktig ni år siden. Jeg skal tillate meg å sitere litt fra det brevet, og det gjør jeg med hensyn til de forslagene som ligger på bordet i dag. Statsråden skrev den gangen: «Men endringer som foretas enkeltvis og uten å bli vurdert i en større sammenheng, vil lett kunne føre ut i nye gråsoner. Jeg finner det derfor ikke naturlig å ta stilling til enkeltforslag(…) (…) Det er jo dette denne saken dreier seg om. Man sier nei til enkeltforslag, men man går altså videre med et opplegg som regjeringen har lagt på bordet, som skal ut på høring, og som skal resultere i noe som er varig og håndfast – både for dem driver med motorferdsel i utmark, og dem som vil ha ro og fred på sine turer i utmarka. Jeg synes det tjener regjeringen til ære at de har kommet videre med et opplegg som vi har etterspurt i alle de år jeg har vært på Stortinget.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2013-03-21:
Stortinget skal nå behandle et representantforslag som gjelder en framtidsrettet nettstruktur i Norge. Dette forslaget er fremmet av representanter fra Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre. Forslaget går ut på at regjeringen i løpet av vårsesjonen 2013 skal legge fram en sak om regional- og lokalnettet for framføring av strøm og de utfordringer og oppgaver nettselskapene står overfor de kommende årene, med forslag til tiltak som kan gi en effektiv og framtidsrettet nettstruktur i Norge, med færre og mer robuste nettselskaper enn i dag. En samlet komité deler selvfølgelig forslagsstillernes syn på at et robust strømnett med tilstrekkelig kapasitet for framføring av elektrisk kraft i hele landet er nødvendig for en sikker strømforsyning i hele landet. Vi har alle blitt stadig mer avhengig av et velfungerende kraftsystem, og nesten alle viktige samfunnsoppgaver og -funksjoner er kritisk avhengig av at tilgangen på strøm fungerer optimalt. Dette ble vi som bor i Sør-Troms, Vesterålen og Lofoten minnet om for et par uker siden, da strømmen falt ut i et halvt døgn på grunn av en kortslutning og en påfølgende brann i en transformator. I så måte kan vi si at hele samfunnet gjennom denne utviklingen har blitt stadig mer sårbart. Nettvirksomheten i Norge må derfor drives rasjonelt og effektivt, og det er nettselskapene som er ansvarlige for at nettet skal være driftssikkert, ha høy leveringskvalitet og være i stand til å møte etterspørselen etter overføringskapasitet. Det er ingen tvil om at kravene til selskapene fortsatt vil øke betydelig i tiden som kommer. Mange mener at den omfattende sammenslåingen av nettselskaper både kan styrke kvaliteten på det de leverer, og redusere og utjevne nettleien. Jeg går ut fra at forslagsstillerne redegjør for sine merknader og forslag, som ligger i innstillingen. Regjeringspartiene vil imidlertid vise til at statsråden i lang tid har oppfordret nettselskapene og deres eiere til å vurdere om dagens nettstruktur er hensiktsmessig. Dette er en sak som det er viktig å arbeide videre med, og det kan neppe gjøres på annen måte enn det statsråden hittil har gjort: i dialog med selskapene og deres eiere. Det er også grunn til å være tilfreds med at departementet skal se nærmere på hele nettstrukturen i Norge. Alle forstår at dette er et meget omfattende arbeid, og at det er vanskelig å ta stilling til den videre prosessen i denne saken nå i dag. Det må derfor kunne betegnes som urealistisk at man skal kunne legge fram en melding om dette i løpet av de tre månedene som er igjen av vårsesjonen i 2013.
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2013-03-21:
Flere år etter høringsrunder om endringer av motorferdsel i utmark foreslår nå regjeringen en oppmykning av det som mange har oppfattet som både litt stivbent og begrensende. Det som legges fram i dag, er bra, og har også blitt godt mottatt i mitt hjemfylke. Etter at regjeringen la fram sitt endringsforslag, har debatten blitt typisk norsk politisk hverdag. Jaggu på tide, åtte år i regjering uten at noe er gjort, er opposisjonens budskap. Ikke overraskende, men jeg tror at hvis vi er ærlige mot oss selv, så er det mangt et parti som bør lese referatene fra tidligere motorferdselsdebatter i dette huset. Representanten Arnesen, som har 16 års erfaring fra å delta i disse debattene, hadde ikke bare et godt innlegg i sted, men han husket også veldig godt hvem som sa hva i tidligere debatter. Å møte seg selv i døren er ikke alltid like hyggelig, dette med en spesiell hilsen til noen av opposisjonspartienes representanter her i salen i dag. La det bli med det. Jeg velger å se litt lenger framover og har noen tanker om det som foreslås, men også om noe som kan gjøres bedre. For det første vil jeg si at jeg er svært fornøyd med at statsråden på vegne av regjeringen nå signaliserer at det skal bli enklere å justere løypenettet. Flere har snakket om løypenett mellom våre naboland, men at det blir lettere å justere løypenettet mellom kommuner, blir svært godt mottatt. Dagens praksis med at én kilometer ny løype medfører tilsvarende kutt i en annen løype vil bli historie. Også når det gjelder kjøring på islagt vann, bør vi endre dagens praksis. Kjører du 301 meter fra løypa på vannet for å slå leir eller fiske, risikerer du bøter i tusenkronersklassen. At du kjører båt med påhengsmotor helt fritt på det samme vannet om sommeren, er greit. Denne praksisen må endres, og jeg tolker budskapet fra statsråden dit hen at dagens håndheving av kjøring på islagte vann, vil tilhøre gårsdagen. Noe annet vil overraske meg. Reiselivsnæringen i nord har allerede ropt hurra til de endringene som nå foreslås. I dag står rigide regler i sterk kontrast til de satsinger som vi politikere har ønsket skal skje innen vinterturismen, og i altfor lang tid har man bejublet opplevelsesturismen samtidig som turistoperatørene har hatt uforutsigbare dispensasjoner å forholde seg til. Når nå regjeringen også åpner for samarbeid over grensen, tror jeg det kan bli en vinn-vinn-situasjon for mange aktører på begge sider av den norsk-finske grensen, spesielt i nord. I min hjemby Alta har vi også en enestående sjanse til å utnytte økt interesse for vintercruise, bl.a. på grunn av nordlysturismen. Da vil det samme gjelde her, og at næringslivsaktørene får bedre vilkår, vil skape enda bedre produkter for dem som ønsker å besøke vår landsdel. For dem som måtte tvile, da sier jeg inkludert statsråden, så er jeg trygg på at gjennom økt kommunalt selvstyre også når det gjelder motorferdselsloven, vil den bli forvaltet av lokaldemokratiet med den samme klokskap som på andre forvaltningsområder.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2013-03-21:
I ein engasjert og kanskje noko tilspissa debatt om motorferdsel i utmark – slik eg òg har registrert i media – blir ofte nyansane borte. Men når ein skal drøfte spørsmålet om å opne for meir motorisert ferdsel i utmark, er det viktig at ein nærmar seg det spørsmålet med stor respekt for naturen, friluftslivet og dei omsyna som ein må ta. Det kan vere både veldig morosamt og ei oppleving å køyre snøscooter. Samtidig trur eg faktisk det er eit stort fleirtal i det norske folket som ønskjer å nyte naturen og friluftslivet med den roa og den stilla som naturen kan gi oss. Vi vil også ta vare på flora og fauna. Derfor registrerer eg at det er ingen, i hvert fall ikkje mange, som tek til orde for eit frislepp av snøcooterkøyring i utmark – det er ikkje det det er spørsmål om. Spørsmålet er kor restriktive vi skal vere i reguleringa, i kor stor grad vi skal styre gjennom lover og reglar sentralt, eller i kor stor grad ein kan overlate dette til lokal forvalting. Vi har i dag ei rimeleg god lov om motorferdsel, som faktisk gir kommunane stor myndigheit til å opne for nyttekøyring, og det er jo veldig mykje scooterkøyring – innanfor omgrepet «nyttekøyring» – rundt omkring i heile landet. Det har eg inntrykk av at ein klarar å handtere på ein veldig god måte. Det er òg slik at landet vårt er veldig forskjellig når det gjeld folketettleik og tilgangen på areal og natur, og derfor er det veldig bra at den skissa til kompromiss eller løysing som regjeringa no har trekt opp, nettopp opnar for ei differensiering. Eg trur det er viktig at ein igjen utvidar forsøksordninga til desse 40 kommunane og hentar ny erfaring, slik at vi nærmar oss ei utviding av dette – som eg sa i starten – med omsyn til naturen og naturverdiane. Når ein opnar for dette, vil ein avsløre kor stort behovet eigentleg er, kor mange kommunar som vil søkje om dette, og kor mange av desse kommunane som eigentleg har areal og utmark som ligg til rette for dette. Det er òg lagt opp til at ein kan utvide høvet til nyttekøyring innanfor reiseliv og turistverksemd – det trur eg er riktig. Mykje av utkantturismen har veldig marginal økonomi, og i den grad dette kan bidra til å gi han fleire bein å stå på – styrkje det grunnlaget – er det veldig bra. Kanskje det òg må gå føre seg i veldig styrte former, og eg trur det er viktig at ein rundt omkring i Bygde-Noreg ikkje opnar for at turistar kan få kome inn og køyre snøscooter, mens bygdas eiga befolkning ikkje har høve til det. Her må rettane vere like for alle.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Dagen i dag kunne ha vært en gledens dag, ikke bare for dem som har snøscooter som nyttekjøretøy eller rekreasjonskjøretøy, men også for den enkelte kommunes mulighet til selv å bestemme hva som gagner den og dens innbyggere. Derfor er det spesielt i denne saken verdt å merke seg hva Senterpartiet gjør i dagens avstemning. Senterpartiet har gått ut i media og ellers og mer eller mindre lovet snøscooterfolket at det nå skulle bli lov å bruke snøscooteren, og snøscooterfolket har jublet. I dag ser det ut som det kun blir et fåtall av Norges kommuner – og kun dem som grenser til Sverige eller Finland – som kan få tillatelse til dette. Resten av Norges kommuner får ikke lov. Vi har hatt et prøveprosjekt siden 2000 hvor åtte distriktskommuner har fått lov til å prøve seg og la snøscootertrafikken være lovlig. Av de tilbakemeldingene jeg har sett, er alle positive. Hvorfor skal man da prøve i mange år til – til og med 2018 – for å evaluere nok en gang? Hvorfor ikke – en gang for alle – gi den enkelte kommune muligheten til selv å si ja eller nei til snøscooter? For meg personlig, som bor i en kommune som grenser til Sverige og dermed er blant de heldige, er dagen grei, mens mange kommuner i mitt fylke, Hedmark – som sårt trenger muligheter til nye arbeidsplasser og mulighet til å utvide begrepet «livskvalitet» – faller utenfor, takket være Senterpartiet. Hedmark er ett av mange fylker hvor det å kunne bruke snøscooter kunne trygget og kanskje også skapt nye arbeidsplasser innenfor bl.a. turisme og reiseliv. Dette er en næring som sliter, og her kunne snøcooteren vært et arbeidsverktøy som er sterkt etterspurt og ønsket. Derfor er jeg sterkt undrende til Senterpartiets representant fra Hedmark, som aksepterer kompromisset til regjeringspartiene. Hun tar det som en selvfølge at ordningen blir varig utvidet etter 2018. Hvis vi må vente så lenge, tror jeg at denne delen av regjeringens distriktspolitikk vil gjøre at det ikke vil være noe behov for denne endringen, da det i store deler av Distrikts-Hedmark – i 2018–2019 – ikke lenger kommer til å bo folk. Heldigvis tror jeg ikke at vi behøver å vente så lenge. Hvis det blir et regjeringsskifte fra 1. oktober 2013, vil denne saken være en av de mange som blir tatt opp, og kommunenes selvråderett vil gjelde også når det gjelder snøscooterkjøring og tillatelser til denne typen motorferdsel. Ellers vil jeg bemerke at det er mange til stede i salen, flere enn det vanligvis bruker å være når saker debatteres. Det viser engasjementet for denne saken, og at det er mange som er positive til dette, men regjeringspartiene – med Senterpartiet – skuffer meg dessverre veldig.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Dette blir antakeligvis mitt siste innlegg når det gjelder snøscooter, etter 16 år på Stortinget. I motsetning til enkelte partier har Fremskrittspartiet stått for det samme i alle de 16 årene. Vi har snakket om snøscooter, om å liberalisere motorferdselloven og om å gi det enkelte kommunestyre eller den enkelte kommune myndighet til selv å bestemme. I motsetning til representanten Brekk, som prater om at tomme tønner ramler mest, skifter i hvert fall ikke Fremskrittspartiet mening fra vi er på Løvebakken til vi kommer på talerstolen. Det synes jeg enkelte skal ta til seg. Jeg registrerer også at alle i regjeringspartiene er fornøyd. SV er fornøyd, og det skjønner jeg. Arbeiderpartiet er fornøyd, og det kan jeg også godt skjønne. Men at Senterpartiet er fornøyd, kan jeg fortsatt ikke skjønne, selv om det har vært noen representanter fra Senterpartiet på talerstolen. Og jeg kan i hvert fall ikke skjønne at representanten fra Senterpartiet i Hedmark er fornøyd, når man ser på hvordan en snøscooterlov eller motorferdsellov kunne gitt nye, trygge arbeidsplasser og gjort livet interessant på mange måter for dem som lever i Hedmark. Det samme gjelder for mange, mange andre kommuner også. Jeg har mange kamerater som reiser til Sverige for å kjøre snøscooter. Grunnen til at de gjør det og ikke kjører i Hedmark, f.eks., er jo at det ikke er lov. De reiser til Sverige i weekender med familie og venner, kjøper snøscooter i Sverige, kjøper bensin og olje, overnatter der på hotell eller hytter eller leier seg et hus eller kjøper et lite torp eller småbruk, og de er der hele helgen og legger igjen mye penger. Grunnen til at de gjør det, er at det å ha en snøscooter i kontrollerte former og kjøre på godkjente leder gir dem livskvalitet. Den livskvaliteten kunne de like gjerne hatt hjemme i sitt eget fylke, men det får de altså ikke lov til. Regjeringspartiene vil ikke gi den enkelte kommune mulighet til å gi innbyggerne det de etterspør. Det er helt greit hvis det er et kommunestyre som sier nei, og som ikke vil ha denne typen motorferdsel og ikke tillater snøscooter – da er det helt greit. Men Fremskrittspartiet ønsker å støtte de kommuner og kommunestyrerepresentanter som ønsker å gi sine innbyggere den muligheten. Jeg tror at hvis dette hadde gått igjennom, hadde livskvaliteten, næringsgrunnlaget etc. vært mye bedre. Jeg kan også love at den som kommer etter meg på Stortinget, vil fortsette å jobbe for at det å kjøre snøscooter skal det være opp til den enkelte kommune å si ja eller nei til.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Det blir litt som keiserens nye klær, med hoffet av rød-grønne politikere som løper rundt omkring og forteller hvor flott og fin den nye motorferdselen i utmark skal bli. Men så sier statsråden i salen i dag at vi egentlig ikke vet hvordan det kommer til å bli, for først skal det ut på høring, og så skal vi ta hensyn til alle innspillene som kommer i høringen. Da begynner jeg virkelig å lure på hva det egentlig er de rød-grønne løper rundt og skryter av skal komme, når statsråden sier at vi skal ta hensyn til de innspillene som kommer. Vi vet allerede at tollvesenet har sagt at det er uaktuelt å få lov til å kjøre der det ikke er en tollstasjon som kan få klarert deg inn til og ut av Norge. Dette kan bli spennende. Så sier man at det er kjempebra at prøveprosjektet skal utvides fra åtte kommuner til 40 kommuner. Spørsmålet er da: Hvilke kommuner skal få lov til å være med? I mitt eget hjemfylke vet jeg om én som får lov til å være med, og det er Vinje, fordi den var med forrige gang – den er en av de åtte kommunene. Det er til og med en SV-ordfører som styrer den kommunen, og han sier at man skal kjøre på, at dette er kjempebra, at det må åpnes for mer motorferdsel i utmark, at flere kommuner bør få lov til å være med, og at kommunene til og med bør få lov til å bestemme det selv – en SV-ordfører, fra de rød-grønne partiene. Jeg registrerer at det er veldig mange rød-grønne politikere som ikke til stede er her, eller som ikke kommer til å ta ordet, men det er mange som må ha en bitter smak i munnen når man i dag skal fatte det vedtaket Stortinget kommer til å fatte. Jeg har oppslag på oppslag med rød-grønne politikere som har sagt at de mener at vi bør tillate at det er kommunene selv som skal få bestemme dette. Alle kommuner bør få muligheten til å bestemme dette. Jeg tror på lokaldemokratiet, jeg tror på lokalpolitikerne, og jeg tror de vet hva som er best. Det er faktisk sånn at hvis de gjør en dårlig jobb og gir for mange scooterløyver, så kan de bli kastet i neste kommunevalg. Det er altså helt opp til hver kommune. Jeg ble oppringt i går av en person som hadde tatt med seg moren sin på over 80 år på snøscootertur. Da hun kom ut og så den fantastiske naturen, da hun så solnedgangen og månen som kom opp, kom tårene fram i øynene hennes. Men det hun var mest bekymret for, var at sønnen hennes kjørte ulovlig, at det hun gjorde faktisk var ulovlig – en 80 år gammel dame var redd fordi det man gjorde, var ulovlig. Men det var en fantastisk opplevelse å få se naturen, å få lov til å komme ut og kjøre på denne måten, og hun ville sannsynligvis aldri ha fått den muligheten hvis det ikke hadde vært for at sønnen valgte å ta henne med ut. Derfor håper jeg virkelig at en del rød-grønne politikere besinner seg og stemmer for det forslaget hvor man vet hva man får, og ikke for det forslaget der man ikke vet hva man får og som skal ut på en ny høring. En prøvetid på 18 år er det vel nesten bare ordningen med arbeidsreiser for funksjonshemmede som har hatt, eller som i hvert fall har vært i nærheten av å ha hatt like lang prøvetid. Heldigvis er det nå blitt en permanent ordning.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Jeg stemte feil!
Svein Harberg (Høyre), 2013-03-21:
Jeg må innrømme at det nå begynner å bli vanskelig å vite hvor man skal begynne i denne saken, for saken om motorferdsel i utmark har tatt stadig nye vendinger bare de siste ukene. Det begynte med at Senterpartiet demonstrerte utenfor Stortinget på scooter, og sa at nå ville de støtte Høyres forslag. Så skulle komiteen levere sin innstilling, og Senterpartiet – som de andre regjeringspartiene – gikk imot Høyres forslag. Samme dag kom Senterpartiet med en pressemelding – samme dag – om at de nå hadde vunnet fram i regjeringen – riktignok en veldig utydelig pressemelding. Etter nærmere undersøkelser ser vi altså at de har tapt. Eller vi tror i hvert fall det, for nå er forvirringen stor. Her snakkes det om kompromiss – det skjønner vi jo, at det er det som ligger bak – det snakkes om forslag, og Bendiks H. Arnesen snakket til og med om det som «foreligger» her i dag. Ja, jeg synes nesten det er en parodi sånn som denne debatten er nå, der altså halvparten av representantene snakker i detalj om et forslag som de mener å vite innholdet i, statsråden sier han har tanker om hva han skal sende ut på høring, og resten av forsamlingen har ikke sett noe som helst. Det er ikke en verdig debatt. Vi forholder oss til det vi vet, ikke at en lover at en kanskje skal gjøre noe. Det er et stort ønske om å avgjøre saker om motorferdsel i utmark rundt om i kommunene. Høyre har stor tro på lokalt demokrati, og vi mener at dette skal avgjøres lokalt, i grundige prosesser gjennom de regler og lover som gjelder for arealbehandling i kommunene. Det er en av de tryggeste behandlingsmåtene vi har. Selvfølgelig skal det avgjøres av dem som kjenner forholdene best, som kjenner de lokale forholdene, og det skal gjøres etter nasjonale føringer og retningslinjer som Fylkesmannen kontrollerer. Derfor har de innsigelsesmulighetene her. Det er en trygg og god behandling. Som Rudihagen sa: Alle vil ha de nasjonale føringene som tar vare på de verdiene vi vil ta vare på. Jeg må for øvrig si at jeg tror nesten at hele treminuttersinnlegget til Rudihagen kunne vært mitt, for vi var veldig enig i vurderingen her og balanseringen. Så over til et par faktagrunnlag som legges til grunn. SV-representanten snakker om byfolk som ødelegger for dem i distriktet. Det er godt og vel 70 000 snøscootere i dette landet. Hvis vi satte prikkene inn på et kart, var det ikke byene som ble fargelagt. Det er 50 000 scootere uten løyve – hvis de prikkene ble satt inn på et kart, var det altså ikke byene som ble fargelagt. Det er en fullstendig misforståelse av virkeligheten der ute.
Svein Harberg (Høyre), 2013-03-21:
Jeg har noen kommentarer og til slutt tre spørsmål til statsråden, som jeg håper han vil svare på. For det første, til Kåre Simensen, som snakket om å lese debattene fra tidligere: Ja, jeg har med glede lest debatten fra i fjor, og jeg kommer til å lese den igjen og sammenholde den med debatten i dag. Jeg tror det kan bli spennende lesning. Til Egeland: Jeg kan ikke komme til noen annen konklusjon enn at vi har fullstendig forskjellig tro på lokaldemokratiet. Egeland omtaler dette som om Høyre vil ha frislipp. Jeg har i hvert fall – etter at dette dukket opp – hatt stor forståelse for min Høyre-kollega Ånen Werdal i Hægebostad kommune, som sier at han håper dette kommer, for de vil ikke ha mer snøscooterkjøring. Slik er det. Det er lokaldemokratiet, og det er det vi har tillit til. Jeg merker at andre ikke har tillit til det. Jeg må kommentere – som Ropstad også var inne på – at det er ett parti som er fraværende i debatten. Jeg forstår det egentlig veldig godt, for det kan ikke være enkelt, men jeg skulle ønske at de likevel var her og stod på det de har stått på. Noen spørsmål til statsråden, som jeg håper vi kan få oppklart: For det første – i replikkrunden svarte statsråden at grunnen til at det var et poeng å lage løyper over til Sverige, var at det der er et etablert løypenett, og det er det ok å bruke. Da tolker jeg statsråden dit hen og vil gjerne ha svar på følgene: Er det da slik at dersom vi får etablert et løypenett her i Norge, er det ok å kjøre i det? Det hadde det vært fint å få svar på. Det andre gjelder spørsmålet om dette med prøveordningen, som – slik den skisseres, i hvert fall – er en ganske stor forsøksordning, og som altså viser vilje til noe mer. Slik oppfatter jeg det ut fra statsrådens svar i replikkrunden. Er det riktig forstått? Det er det greit å få vite. Det siste poenget: Vi har vært opptatt av lokalt selvstyre og behovet for å få ordninger som er tilpasset lokale forhold – enten det er topografi eller andre ting, som gjør at det er ekstra behov. Men det som nå er utvelgelseskriterium nr. 1, er om en kvalifiserer til distriktspolitiske virkemidler. Er det riktig at dette ikke nå dreier seg om natur og det behovet den enkelte kommune har, men er et rent distriktspolitisk virkemiddel?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Regjeringens forslag vil ikke i særlig grad endre mye på dagens situasjon i Finnmark, for vi har et etablert løypenett. Men det vil fortsatt bli slik at Fylkesmannens miljøvernavdeling kan overkjøre lokale demokratiske vedtak, og lokalt demokrati og lokalt styre ønsker tydeligvis verken Arbeiderpartiet, Senterpartiet eller SV. Regjeringspartiene har tydeligvis liten tro på lokal kompetanse og folkevett i de kommunene og fylkene de selv representerer. I praksis innebærer regjeringens forslag at det skal være slik at Lierne og Røyrvik skal kunne få forvaltningsmyndigheten og adgang til å etablere scooterløyper, men ikke nabokommunene Grong og Snåsa. Verdal og Meråker skal også kunne få myndighet til å etablere scooterløyper, men ikke nabokommunene Levanger og Stjørdal. Det er ikke 1. april i dag, men man skulle faktisk tro det. For paradokset i det man her legger fram, er faktisk at regjeringen nå innfører tre ulike rettslige regimer mellom kommuner innenfor det samme rettsområdet. Et annet poeng i denne sak etter vanvittig mange år med saksbehandling er at regjeringens såkalte kompromiss skal ut på høring i en mengde tilsyn, organisasjoner, foreninger, kommuner og fylkeskommuner. Så hva som kommer tilbake til Stortinget – ja, det er det vel ingen i denne sal som vet i dag. Vi erfarer altså at allerede nå har tolletaten slaktet hele forslaget og hevder at forslaget bryter norsk lov. Tydeligvis er ønsket om å skyve hele denne saken ut i tid, langt større enn viljen til å ville noe som helst. Slik er det, og slik har det dessverre vært i 18 år, hvorav Senterpartiet og Arbeiderpartiet er de partiene som har vært lengst i regjering. Jeg regner ikke med SV i den blokken der, for hadde det partiet bestemt, hadde vi ikke hatt scootere i Norge, og vi hadde ikke hatt denne debatten i Stortinget i dag.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Det ble fra talerstolen spurt om hvorfor regjeringens forslag er så håpløst. Vel, grunnen til det er egentlig ganske enkel. De tre partiene som er i regjeringen, er ikke enige når det handler om lokalt selvstyre. Derfor ender vi opp med en debatt som gjelder et kompromissforslag som ingen vet hvor ender. Det som regjeringen og statsråden presenterer i dag – og absolutt ingen vet hva som kommer tilbake til Stortinget etter høringsrunden, heller ikke statsråden – minner oss først og fremst om en regjering som har panikk. Ikke minst synliggjør det et veldig stort amatørskap. Etter syv års utredning av denne regjeringen vet regjeringen like lite om saken som for syv år siden. Og hva kan grunnen være til det? Grunnen er enkel: Man vil ikke vite, for man vil ikke ha lokal forvaltning. Den saken Stortinget egentlig debatterer, er jo om vi ønsker å ha en lokal forvaltning eller ikke. Her er altså Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV krystallklar: Det er langt bedre å trenere saken og skyve den ut i tid enn å behandle noe som helst på Stortinget. Hva er det de er så redde for? Jeg er fra Finnmark. Jeg bruker scooteren nær sagt hver gang jeg er hjemme i vinterhalvåret. Hva er det vi gjør som er så forferdelig? Jo, vi pakker scooteren ferdig, med ski og de ulike tingene som ungene må ha. Så drar vi på tur. Da kan vi være fra fem til femten familier som møtes sosialt. Ungene går på ski, renner og herjer. Andre fisker, og man sitter der og har det praktfullt. Men hvis bålplassen er uten le, kan det hende at vi må dra 350 meter utenfor løypa for å få le. Da kan vi alle risikere å få bot, for det er ulovlig. Har det mye med frihet og lokalt demokrati å gjøre? Eller er det slik at tiden er overmoden for å få det på plass?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Jeg fikk opp på voteringsanlegget at jeg ikke stemte.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
President, her var det en feil!
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-03-21:
Det er med undring jeg hører ovasjonene fra en del rød-grønne politikere her. Den rød-grønne regjeringen har altså levert – den rød-grønne regjeringen har levert den største endringen innenfor dette feltet noensinne. Det eneste som er levert, er en statsråd som har tenkt høyt. Og hva slags statsråd er det som har tenkt høyt? Jo, det er en representant fra regjeringspartiet SV, SV i regjering, som holder lokaldemokratiet så høyt at man sendte ut Heidi Sørensen som statssekretær for å drive lobbykurs for Ngo-ene, sånn at man skulle kunne plan- og bygningsloven og naturmangfoldloven så godt at man kunne stikke kjepper i hjulene for kommunene. Det er en representant fra aktivistdemokratipartiet SV. SV er det partiet som i forbindelse med forsøksordninger rundt kommunale videregående skoler kunne gi oss beskjed om at når forsøkstiden var over, kunne man ikke forlenge den eller starte et nytt forsøk, for man kunne ikke drive med evige forsøk for å skape god politikk. Den statsråden som har tenkt høyt, er den statsråden som i forrige uke ikke tenkte høyt nok rundt mineralstrategien og tillatelsene til Nordic Mining, sånn at man nesten fikk en Økokrim-anmeldelse da de to statsrådene gikk i klinsj på Vestlandet. Det er altså det partiet, SV, som uten blygsel stiller demokratiske prosesser på sidelinjen hvis man bare kan nå egne mål. Vi har ikke fått levert noe som helst, vi har fått levert antydning om et høringsforslag som kanskje en gang skal komme. Dette er en kjent teknikk i forkant av et valg. Det skal ikke komme noe som helst – vær trygg på det. Så Høyre – hvorfor er denne saken viktig for Høyre? Dette handler om lokaldemokrati, og det handler om maktspredning. Det handler om at det skal være mulig å snu seg i eget lokalsamfunn, lage gode løsninger for det gode liv i eget lokalsamfunn. Så enkelt er det. Det er ikke primært sånn at det for Høyre er viktig å få doblet antall snøscootere som er ute og kjører tur på en søndag. Det er ikke sånn at Høyre har en rettferdig nøkkel som sier at hvis det ikke er like mange snøscootere som kjører i alle kommuner i Norge, er det urettferdighet, og da styrer vi dette landet feil. Det handler ikke om det i det hele tatt. Det handler faktisk om at det skal være mulig for lokalpolitikerne våre å benytte de kreftene og de musklene som lokaldemokratiet skal være for å skape det gode liv. Det er heller ikke sånn at vi har bare åtte kommuner som har prøvd ut dette. Jeg kommer fra et fylke der vi har 19 kommuner hvor man har kjørt snøscooter i årevis. Det går helt fint, men også der vi har denne ordningen, ser vi at vi fra år til annet kunne ha tjent på at lokalpolitikerne kunne justere løypenettet, sett ut fra at forhold forandrer seg, ting forandrer seg, behov forandrer seg. Det er ikke verre. Stol på lokalpolitikerne, så går det oss godt i dette landet.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Flere av de rød-grønne representantene har i dag referert til det forslaget som de visstnok kanskje kommer med. Men vi har altså kun ett forslag til behandling her i dag. Det er det forslaget Høyre og Fremskrittspartiet har fremmet sammen med Kristelig Folkeparti. Den rød-grønne regjeringen, hvor Senterpartiet har vært medlem nå i åtte år, har ikke levert et eneste komma i motorferdselloven til Stortinget. Det er sannheten. Det er i dag sikkert den fjerde eller femte gangen jeg er med på å behandle forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet. Den rød-grønne regjeringen har ikke levert noe som helst om snøscooter, og kommer ikke til å gjøre det før de går av 1. oktober 2013. Det er sannheten. Det er en endring i lov om motorferdsel absolutt alle Senterpartiets stortingsrepresentanter har lovet oss, og det er det et betydelig antall av Arbeiderpartiets stortingsrepresentanter har lovet oss, gang etter gang. Det har ikke den rød-grønne regjeringen levert, og det er ikke det vi diskuterer i dag. Jeg er glad for når vi først har kommet dit vi har kommet – etter det som kommer til å bli 18 år med prøveprosjekt – at både Senterpartiets parlamentariske leder, Lars Peder Brekk, og Senterpartiets ansvarlige statsråd i regjeringen for forhandlingene, Trygve Slagsvold Vedum, har sagt at de er fornøyd – de er fornøyd med et kompromiss som de ikke engang vil vise i Stortinget når vi diskuterer denne saken. Men det er Senterpartiet fornøyd med. Det er en avklaring jeg tror at scooterfolket i Trøndelag er veldig glad for at Senterpartiet har gitt dem i dag. Lov om motorferdsel har alltid vært en lov laget av Oslo-folk og for Oslo-folk. Med det forslaget vi har lagt fram i dag, sier noen at det skal bli lov å kjøre scooter. Det er jo ikke det vi foreslår. Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti tar til orde for at man ikke skal sitte i Oslo og bestemme hvor og når og hvem som skal kjøre scooter, men at den avgjørelsen må man kunne ta i de kommunene hvor folk bor. Og forsøksprosjektet: Her må man lese evalueringsrapportene som fanden leser Bibelen. Det går ikke an å argumentere med at forsøksprosjektet ikke har vært en stor suksess – for sikkerheten for dem som kjører scooter, for floraen, da man kanaliserer trafikken ut av de mest sårbare områdene, for friluftslivet ved at det blir mer friluftsliv i kommunene enn det var, og man fikk en sterkere kanalisering av motorferdsel, så man kunne holde noen områder fri for motorferdsel. Så sier de rød-grønne politikerne at det kanskje blir noe rekreasjonskjøring, og hvem vet hvordan det blir? Men det som er klart, er at det skal være basert på at du skal leie en scooter. Det vil altså si at byfolket nok en gang kan reise ut, leie seg en scooter og kjøre seg en tur. Men hvis du vil kjøre en tur sammen med kompisen din, må du ifølge den rød-grønne regjeringen leie scooteren hans, og han må leie scooteren din, og du må sikkert betale momskompensasjon også!
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-03-21:
Representantene fra Senterpartiet og Trøndelag, Greni og Brekk, sa at de kunne ikke stemme for dette, fordi dette er et Dokument 8-forslag. Men jeg fikk en følelse av déjà vu da jeg hørte det, for det samme hørte jeg i 2005, i 2006, i 2007, i 2008, i 2009, i 2010, i 2011, i 2012 – og jeg har også fått høre det nå, i 2013. Det er noen som prøver å få til noe, og så er det noen som synes det er vondt og vanskelig å stemme for et Dokument 8-forslag, men man leverer ikke noe som helst til Stortinget, i tråd med valgløftene. Så jeg er glad for at representantene fra Senterpartiet sier at de er glade. Det skal jeg sørge for å videreformidle til velgerne i Trøndelag, at representanten Greni er glad for det som nå kommer – at det ikke blir noen endring i lov om motorferdsel. Så snakket representantene Arnesen og Strøm om opplegget som regjeringen har lagt på bordet. Hvilket bord ligger dette opplegget på? Det er mulig at betjentene ikke har gjort jobben sin, men det ligger i hvert fall ikke noe opplegg på plassen min i salen. Hvis det er sånn at vi i Stortinget har begynt å behandle pressemeldinger, vil det være en ny tradisjon som jeg håper presidentskapet rydder opp i. Det vi vet kommer, er som sagt rekreasjonskjøring i næring. Det synes jeg er en morsom betegnelse. Det betyr, akkurat som det gjorde den første gangen jeg hadde ordet, at man kan reise opp i fjellet og leie scooter av en grunneier lokalt, og så kjøre rekreasjonsløyper – kanskje, vi får se når dette kommer. Men det betyr også at det scooterfolket som bor i dalene i Trøndelag og i resten av landet, ikke kan sette seg på scooteren og kjøre en tur på fjellet, noe som Senterpartiet har lovet at det skal bli åpning for. Representantene Brekk og Greni har lovet at det skal bli åpning for det. I grensekommunene får man kanskje lov til å kjøre scooter en gang i blant, og så skal det være 32 kommuner til. Det er faktisk 19 scooterfylker i dette landet. Da blir det en–to forsøkskommuner i hvert fylke. Da ønsker jeg representantene Brekk og Greni lykke til med å forklare de førtitalls kommunene i Trøndelag som ikke får være med i ordningen, om dette er å følge opp valgløftene. En lokal forvaltning og en endring av motorferdselloven har Senterpartiet lovet – det er ikke det som blir levert i dag. Så til miljøvernministeren: Man har holdt på med dette forsøket i tolv år – i tolv år! Det er få ting som er forsket på og undersøkt så mye som dette. Hva er det vi ikke vet i dag, som vi skal få vite ved å holde på i seks–åtte år til?