trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Siri A. Meling (Høyre), 2011-06-15:
En konsekvensutredning trenger ikke nødvendigvis være en del av en åpningsprosess, men det viser seg i en del tilfeller at det er det. Representanten Sande vet like godt som jeg at en også har hatt konsekvensutredninger og ikke åpnet for aktivitet i de områdene som er konsekvensutredet. Nå synes jeg Senterpartiets holdning i denne saken er noe underlig i forhold til det verdipotensialet, de arbeidsplassene og de inntektene som en olje- og gassaktivitet utenfor Lofoten og Vesterålen kunne ha representert for disse lokalsamfunnene. Fra min side ser jeg ikke noe som kan være i nærheten av å representere det samme potensialet. Men jeg håper at Senterpartiet har noen gode alternativer, siden de går høyt på banen og er imot selv en konsekvensutredning av disse områdene ved Lofoten og Vesterålen.
Siri A. Meling (Høyre), 2011-06-15:
Representanten Lillian Hansen var kritisk til at Lofoten-området ble fremstilt som stusslig. Jeg har lyst til, i hvert fall fra Høyres side, å si at vi oppfatter ikke Lofoten-området som å være stusslig. Men ingen kan på en måte se vekk fra befolkningsutviklingen, utviklingen i demografi, som gjør at dette området har en del utfordringer der vi fra Høyres side ser at en åpning av området utenfor for olje- og gassaktivitet vil kunne føre til en helt annen optimisme i disse lokale områdene. Så til representanten Bendiks H. Arnesen, som sier at det aldri har vært større aktivitet på norsk sokkel enn det som er tilfellet i dag. Jeg forstår at representanten kjemper tappert for det som er regjeringens syn i forhold til konklusjonen rundt konsekvensutredning, men den aktiviteten som er på norsk sokkel i dag, er der takket være tidligere politisk fattede beslutninger mange år tilbake i tid. Det som er vår kritikk når det gjelder spørsmålet om konsekvensutredning og at regjeringen går for en utsettelse, er at man ikke i dag tar grep som sikrer at vi både er i stand til å opprettholde aktivitet når vi kommer til 2018 og 2020, og at vi er i stand til å sende tydelige signaler til Europa og andre viktige markeder om at Norge skal levere volum ikke minst innenfor gass, i flere tiår fremover. Den unnfallenheten som regjeringen her viser, kommer dette landet og vår industri til å måtte betale for når vi kommer til 2018 og 2020 og senere enn det. Derfor hadde vi fra Høyres side forventet og håpet at regjeringen var i stand til å ta et bedre grep for å utnytte det ressurspotensialet som ligger utenfor Lofoten og Vesterålen. Derfor er vi også litt skuffet over det som det ligger an til at flertallet i denne sal fatter vedtak om i dag når det gjelder å utsette spørsmålet om konsekvensutredning. Til representanten Tor-Arne Strøm, som mener at Høyre må ha store problemer med Kristelig Folkeparti og Venstre i disse spørsmålene, vil jeg igjen si at Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre har vist at vi er i stand til å finne gode løsninger. Noe av det første vi gjorde under Bondevik II-regjeringens tid, var å gi et klarsignal til utbyggingen på Snøhvit, med alle de gode ringvirkninger dette har hatt lokalt, og som også representanter fra bl.a. Senterpartiet, som faktisk var imot Snøhvit-utbyggingen, i dag står og roser opp i skyene.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
Det er jo ingen hemmelighet at Fremskrittspartiet var klare for å åpne Lofoten og Vesterålen for petroleumsvirksomhet for flere år siden. Og i valgkampen i 2009 ble det i debatt etter debatt gitt inntrykk av at her kunne man åpne nærmest umiddelbart hvis Fremskrittspartiet vant valget og kom til makten. «Klarer vi å starte arbeidet med en konsekvensutredning på 100 dager, så gjør vi det,» sa Siv Jensen. Da er det fristende å spørre Fremskrittspartiet om resultatet av den konsekvensutredningen som partiet i dag fremmer forslag om, ville vært totalt irrelevant i og med at man så tydelig har gitt uttrykk for at her skal det bare kjøres på uansett.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
Som representanten Marthinsen var inne på, kunngjorde jo Fremskrittspartiet lenge før det faglige grunnlaget for forvaltningsplanen var lagt fram, at de ønsket å åpne for oljevirksomhet i Lofoten og Vesterålen på Nordland VI og VII, og Troms II. Det var opplest og avgjort. Da lurer jeg på hvordan representanten Solvik-Olsen mener det henger sammen med føre-var-prinsippet å bestemme endelig at man skal åpne for oljevirksomhet i disse områdene før man i det hele tatt har fått et oppdatert faglig grunnlag. Én ting er jo å være mot oljevirksomhet fordi man ikke ønsker å ta risikoen og fordi man ønsker å satse på andre næringer, men den risikoen du løper ved å åpne, er jo en helt annen, og det vil jeg gjerne høre representanten Solvik-Olsens mening om. Så må jeg jo også spørre: Hva er det som gjør at Fremskrittspartiet har pekt seg ut akkurat de mest sårbare havområdene våre som viktigst å åpne, både med tanke på sårbarheten i kystområdene og med tanke på at forekomstene der til sammen faktisk er mindre enn det som er igjen i Ekofisk?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
En fellesnevner for de fleste ringvirkningsrapportene som er gjort, både i forbindelse med forvaltningsplanen og også gjennomført av uavhengige, er at anslagene for lokale ringvirkninger, arbeidsplasser og inntekter er mye lavere enn de løftene som er gitt av enkelte politikere og deler av oljebransjen i løpet av denne debatten. Et fasinerende eksempel er hvordan Statoil fortsatte å love bort like mange tusen arbeidsplasser etter hvert som de sannsynlige anslagene for oljeforekomster i området ble justert nedover og nedover. Det er jo interessant. Så er det sånn at Statoil-rapporten, som representanten Meling sikter til, nærmest legger til grunn, så vidt jeg leser den, at Statoil tildeles alle lisensene i områdene. Hvis ikke kan jo ikke Statoil garantere for ilandføringsanlegg både her og der og alle ringvirkningene, slik de gjør. Da er mitt enkle spørsmål: Hvilke garantier har representanten Meling for at Statoil ville fått styringen med alle lisensene i en eventuell åpning av Nordland VI og VII og Troms II?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
Det er verdt å merke seg at når regjeringen omtaler de tidligere omstridte områdene i forvaltningsplanen som er lagt fram, omtales en konsekvensutredning som skal gjennomføres der, med sikte på åpning. Dermed anser jeg den debatten vi har hatt i langt tid om hvorvidt en konsekvensutredning er en del av en åpningsprosess eller ikke, som avsluttet, og at det er med sikte på åpning. Det tror jeg også representanten Solvik-Olsen er enig i. Så viser erfaringene oss, litt uavhengig av hvilket stortingsflertall vi har, at Stortinget ser det slik at den beste beslutningen er å ikke åpne områdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja for oljeboring, fordi de er svært sårbare områder. Om man skal åpne nye områder, er det bedre å gjøre det i andre felter som ikke er like sårbare. Jeg kan ikke se at den situasjonen skulle forandre seg i 2013. Det eneste unntaket måtte være hvis Høyre og Fremskrittspartiet fikk rent flertall alene.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
Det at begge replikkene til meg så langt går på metapolitikk og ikke på forvaltningsplanens innhold, tar jeg som et tegn på at miljøvernminister Erik Solheim og regjeringen har gjort en veldig god jobb med den, når det ikke er andre ting å sette fingeren på. Jeg mener at den beste indikatoren på hvorvidt vi skal åpne områdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja eller ikke, er hva stortingsflertallet vedtar i dag. Da anbefaler jeg bare representanten Astrup om å være til stede under voteringen og oppleve å bli nedstemt i spørsmålet om hvorvidt vi skal åpne områdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja for oljeboring eller ikke. Jeg kan ikke forskuttere SVs framtidige programprosesser. Jeg ser ingen grunn til at vi skal endre standpunkt når det gjelder Lofoten, Vesterålen og Senja. Jeg kan ikke svare for Arbeiderpartiet eller Senterpartiet – eller Høyre, for den saks skyld – men bare konstatere at SV lovte at så lenge vi sitter i regjering, åpnes ikke områdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja for oljeboring. Så langt har vi holdt det løftet.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
Den miljøfaglige kartleggingen av dette feltet er det Klima- og forurensningsdirektoratet som står for. De anbefalte, så tidlig som i 2008, at det ikke bør innføres generelle krav til nullutslipp av produsert vann, borekaks og borevæske på norsk sokkel. Det nullutslippsregime vi innførte i Barentshavet i 2003, var etter føre-var-prinsippet, noe jeg er sterk tilhenger av. Siden den gang har vi med bakgrunn i den virksomheten som har foregått i Barentshavet, økt vår kunnskap om denne virksomheten, og vi har fått ny informasjon. Blant annet har regjeringen besluttet å gjøre en større helhetsvurdering også knyttet til deponeringen av boreslam på land og de klimagassutslippene som følger av det regimet vi har i dag. Derfor har regjeringen, bl.a. på faglig grunnlag, besluttet å endre det regimet. Til slutt må jeg bare legge til at jeg mener det er illustrerende at Kristelig Folkeparti, som vi jo er enige med når det gjelder de store linjene i denne saken, klager i dag, mens miljøbevegelsen feirer.
Erling Sande (Senterpartiet), 2011-06-15:
Senterpartiet er imot ei konsekvensutgreiing når det gjeld områda Nordland VI og VII og Troms II. Argumentasjonen har vore at dette er ein del av ein opningsprosess, slik vi ser det. Så har argumentasjonen frå Høgre og andre rundt om i landet vore at dette handlar om ei kunnskapsinnhenting, og kvifor er ein så redd for ny kunnskap. Så høyrer eg representanten Melings innlegg, der ho veldig tydeleg seier kva ho legg i ei konsekvensutgreiing. Det er altså ikkje eit spørsmål om om områda skal opnast, men på kva måte dei skal opnast, og kva krav som skal stillast når denne opninga skjer. Oppfattar eg at representanten Meling er einig i Senterpartiets syn på konsekvensutgreiing, at det rett og slett er ein del av ein opningsprosess?
Erling Sande (Senterpartiet), 2011-06-15:
For det fyrste må eg jo seie at viss ein har eit inntrykk av at det ikkje skjer industriell utvikling nord for Nordvestlandet, må ein reise endå meir i nordområda. Ein tur til Hammerfest er då å anbefale. Vidare har Senterpartiet peika på nettopp det potensialet som ligg i næringar som reiseliv, fisk og havbruk – fornybar energi i tillegg. Uavhengig av om ein no opnar for petroleumsverksemd i nokre av dei områda som denne planen omfattar, vil det vere behov for eit breitt spekter av arbeidsplassar og verdiskaping. Dei næringane som eg her nemner, er fornybare og – i alle fall potensielt – evigvarande næringar, som det ligg store moglegheiter i. Den næringa som Oskar J. Grimstad peika på, er med respekt å melde i alle fall tidsavgrensa i høve til arbeidsplassar. Så eit noko meir nyansert syn på kva som kan skape utvikling og vekst i nordområda, er nødvendig.
Erling Sande (Senterpartiet), 2011-06-15:
Eg trur òg Høgre må vere så ærleg at ein innrømmer at det er delte meiningar òg lokalpolitisk om petroleumsutvinning i desse områda. Det er ikkje sånn at absolutt alle folkevalde i denne oljelandsdelen ynskjer å opne for petroleumsutvinning i desse områda – så er det òg sagt. Når det gjeld vekst og utvikling i desse områda, viser eg til det svaret som eg gav til representanten Grimstad. Senterpartiet er levande oppteke av å få til ei positiv utvikling i desse områda. Det må vere eit paradoks, synest eg, for representanten Lødemel å sjå at under denne regjeringa opplever fleire kommunar, òg i dette området, ei positiv folketalsutvikling, samanlikna med det ein del kommunar opplevde under den førre regjeringa, der Høgre hadde kommunalministeren. Det viser at det faktisk også er andre verkemiddel som her kan takast i bruk for å leggje til rette for verdiskaping i desse områda. Det er mange spennande næringar som har eit kjempepotensial, og vi i Senterpartiet ynskjer å vere med og vidareutvikle dei.
Erling Sande (Senterpartiet), 2011-06-15:
Lat meg fyrst seie at representanten Hjemdal siterte eit godt senterpartislagord: «Ta hele landet i bruk». Eg hadde nesten forventa at ho nemnde eit anna av våre gode slagord, nemleg at vekst ikkje er å forbruke meir, men å forvalte betre. Det er jo eit slagord som står seg i denne debatten. Det er jo sånn at vi til liks med Kristeleg Folkeparti har vore tydelege i spørsmålet om petroleumsutvinning utanfor Lofoten, Vesterålen og Senja. Det burde representanten sagt i staden for å nemne at vi ynskte å ta heile sokkelen i bruk. Men så er vi samtidig opptekne av at der vi har petroleumsverksemd – og der går ein jo framover i delar av dette området, og har auka petroleumsaktivitet – skal det skape ringverknader som kjem lokalsamfunna til gode. Slaget om lovteksten når det gjeld ringverknader, stod ikkje i salen i går. Det stod då EØS-avtalen blei innført på midten av 1990-talet. På det tidspunktet var Kristeleg Folkeparti på feil side, og det var med på å av grense norske myndigheiter sine moglegheiter også innanfor den sektoren.
Nikolai Astrup (Høyre), 2011-06-15:
Representanten Serigstad Valen snakket om at for høyresiden er denne forvaltningsplanen bare en utsettelse. Men det er ikke bare høyresiden som snakker om det. Også representanten Sund sa ikke bare at det i 2013 kommer en konsekvensutredning, hun sa også at i 2013 kan vi faktisk åpne allerede konsekvensutredede områder, hvis jeg tolket henne riktig. Vi har også hørt representantene Arnesen og Strøm – på komitéreise – ivre for ny petroleumsvirksomhet utenfor Lofoten og Vesterålen. Jeg er sikker på at også velgerne til representantene Sund, Arnesen og Strøm er opptatt av svaret på det som er mitt spørsmål, nemlig: Gitt et fortsatt rød-grønt samarbeid, vil en stemme til Arbeiderpartiet ved valget i 2013 være en stemme til SVs oljepolitikk i nord?
Nikolai Astrup (Høyre), 2011-06-15:
Jeg tar gjerne det, president.
Nikolai Astrup (Høyre), 2011-06-15:
Det er nokså spesielt å høre på statsråden, fordi det kan virke som om han ikke har fått med seg noen av innleggene fra Arbeiderpartiets representanter som har vært holdt i dag – ikke innlegget fra representanten Sund, som ikke bare var positiv til konsekvensutredning, men som også sier at man kan åpne de allerede konsekvensutredede områdene allerede i 2013. Så det nasjonale kompromisset henger åpenbart i en nokså tynn tråd. Det SV har fått med Arbeiderpartiet på, er ikke et nasjonalt kompromiss, det er en nasjonal utsettelse, og det er noe ganske annet. Så tilbake til det som representanten Solvik-Olsen tok opp, nemlig om det i fremtiden vil finnes teknologi som gjør det mulig for SV å endre syn i denne saken. Hva synes statsråden om det BP gjør i Sør-England i et nasjonalt vernet område, der man driver oljevirksomhet, men borer fra land, slik at man begrenser enhver form for mulighet for utslipp til havs?
Nikolai Astrup (Høyre), 2011-06-15:
Dersom statsråden ønsker å presse på og stille krav som igjen vil føre til teknologiutvikling, er det noe Høyre stiller seg meget positiv til, og vi erkjenner at det nettopp er krav fra myndighetene innenfor den sektoren som i stor grad driver teknologiutvikling. Ettersom statsråden mener at myndighetene bør presse på og stille krav, vil ikke en naturlig konsekvens være å konsekvensutrede? Hvordan skal man få muligheten til å presse næringen, stille nye krav, bidra til teknologiutvikling, dersom man ikke også konsekvensutreder? Det er en naturlig sammenheng mellom å konsekvensutrede og dermed se på under hvilke vilkår det ville være tenkelig at en slik virksomhet vil kunne settes i gang. Da er igjen referansen til BPs operasjon utenfor Sør-England, der man borer fra land, et interessant eksempel som statsråden bør se nærmere på.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2011-06-15:
Erling Sande og Senterpartiet har gitt klårt uttrykk for at dei ikkje ønskjer å opne Nordland VI og VII og Troms II. Samtidig veit vi at Noreg er storleverandør av energi til Europa, og vi ser at Tyskland gir signal om at dei ønskjer å stengje ned kjernekrafta si i 2020. Det vil tilseie at Noreg blir ein vesentleg viktigare energileverandør til bl.a. dette landet, og til Europa generelt. Så ser vi at infrastrukturen som er bygd opp langs kysten så langt, er stoppa opp noko sør for Lofoten. Vi veit også at ein olje- og petroleumsaktivitet er viktig for distrikta. På komiteen sin tur oppover fekk vi bl.a. sjå den demografiske utviklinga i Lofoten, som gjekk feil veg. Vi ser at tradisjonelt fiskeri og reiseliv ikkje er nok. Ønskjer ikkje Senterpartiet å vere med på å byggje ut næringslivet og aktiviteten også i denne landsdelen?
Bjørn Lødemel (Høyre), 2011-06-15:
Vi ser at den demografiske utviklinga i våre tre nordlegaste fylke viser ein region som har utfordringar med å oppretthalde folketalet. Særleg gjeld dette i ein del av kommunane i Lofoten og Vesterålen. Kommunane og fylkeskommunane ser faresignala, og derfor er dei også sterke pådrivarar for å starte konsekvensutgreiing av områda utanfor Lofoten, Vesterålen og Senja. Det er svært viktig at denne regionen får anledning til å vidareutvikle industri, arbeidsplassar og moglegheiter på ein måte som gjer at det er attraktivt å busetje seg der. Dette er også ein av grunnane til at Høgre ønskjer konsekvensutgreiing. Senterpartiet likar å kalle seg eit distriktsparti. Sviktar ikkje Senterpartiet både lokaldemokratiet og ein heil landsdel når dei seier nei til ei konsekvensutgreiing av områda utanfor Lofoten, Vesterålen og Senja?
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-06-15:
Jeg har lyst til å spørre statsråden litt om kulturforståelse. Litt av poenget i mitt innlegg var å si at en må ha forståelse for at døvekultur og tegnspråkkultur er noe spesielt utover det å ha et handikap. Tegnspråket er en egen kultursfære og skal ha respekt for det. Statssekretæren til ministeren spurte i et møte med foreldrene: Hva er det som er spesielt med disse barna, da – noe som jeg syns viser manglende forståelse for at det å tilhøre denne kulturgruppen, det å bruke dette språket som morsmål og det å ha dette handikapet faktisk er litt mer spesielt enn mange andre handikap man kan ha, fordi det også er et kulturfellesskap knyttet til tegnspråket. Deler statsråden statssekretærens uttalelse? Eller har hun forståelse for at det er spesielle utfordringer knyttet til denne gruppen?
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-06-15:
Nei, det er ikke det statsråden gjør. I statsrådens brev til komiteen står det at det ville vært «tryggere for publikum» om det var det offentlige som gjorde det. Mener hun også en ideell stiftelse, bygd opp etter en modell der private bedrifter som har interesse av å få gode løsninger, er koblet med gode folk som vet hva dette er snakk om, i frivillig arbeid? Hva er det egentlig som er trusselen for publikum ved å finne slike typer ordninger i velferdsstaten vår?
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-06-15:
Dette er prøvd ut i praksis i andre land, så vi vet hvordan det fungerer der. Jeg ser ingen av de innvendingene som regjeringa har i forhold til at Norge er veldig forskjellig fra andre land. Sannsynligheten for at noen satser på dette når det blir slaktet i en stortingsbehandling av et stortingsflertall, er jo veldig liten, sjøl om man er fri til å gjøre det. Men det som virkelig blomstrer opp nå, i vakuumet ved at de offentlige ordningene er for dårlige, er de private, de som ønsker å tjene penger på andres gjeld. Det er dem man advarer mot i avisene nå, som man kan bli presset av, lurt av, eller ikke få god nok rådgivning av. Hvis det er noe det er snakk om som ikke gir trygghet for hver enkelt borger, må det være de private som tjener penger på andres gjeld. Det vil ikke statsråden gjøre noe med, men å stoppe slike typer initiativ er altså mye viktigere for tryggheten til hver enkelt borger. Det forstår jeg ikke.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
Jeg mener det ville være veldig, veldig dumt nå å erklære for evig og alltid at ikke slik teknologi på et eller annet tidspunkt kan finnes. Det vi tar stilling til nå, er om den teknologien eksisterer i dag, om vi i dag bør sette i gang en slik oljeleting, og svaret på det er nei. Hvorvidt slik teknologi kan finnes i 2030, 2050 eller 2100 – da eksisterer neppe verken Solvik-Olsen eller jeg – er helt umulig å si. Teknologiutviklingen har vært enorm på mange andre områder. Så reagerer jeg litt på at Solvik-Olsen, når Høyre og Fremskrittspartiet i hele denne debatten ved nær sagt hver eneste replikk har angrepet enten SV for å ha overstyrt Arbeiderpartiet eller Arbeiderpartiet for å ha gitt litt inn overfor SV og ikke ser betydningen av et slikt nasjonalt kompromiss, reagerer på at jeg sier noe om at det sier noe om den innstillingen Fremskrittspartiet og Høyre har til sine potensielle samarbeidspartnere, som man åpenbart mener at det ikke skal gjøres noen kompromisser med.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
Ethvert storting og enhver regjering må vurdere en hvilken som helst beslutning på basis av den teknologien som finnes på et gitt tidspunkt. Det er en absolutt selvfølge, og vil selvfølgelig gjelde framtidige storting. Det vi nå tar stilling til, er på basis av den teknologien som nå finnes, og nå er det ikke – etter min oppfatning – forsvarlig å sette i gang noen konsekvensutredning av Lofoten og Vesterålen, for det finnes ikke teknologi som gjør det troverdig at dette ikke vil ha en vesentlig miljøødeleggende virkning. Så gjentar jeg at det ikke er galt av Fremskrittspartiet og Høyre å legge fram sitt syn. Det er heller ikke galt at det er forskjellig fra Kristelig Folkepartis og Venstres. Men det som er galt, er at Fremskrittspartiet og Høyre nå i denne debatten har gjort det til hovedanliggende å angripe Arbeiderpartiet fordi Arbeiderpartiet har funnet et nasjonalt kompromiss med Kristelig Folkeparti, med Venstre, med SV og med Senterpartiet. Fem partier har her laget et nasjonalt kompromiss – det er åpenbart galt. Det må jo si alt om hva Fremskrittspartiet og Høyre har tenkt å gjøre selv i forhold til Kristelig Folkeparti og Venstre.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
Jeg kjenner ikke til hva BP gjør i Sør-England, men enhver teknologiutvikling som gjør at de reelle eller potensielle miljøkonsekvensene av oljevirksomhet blir mindre, er positiv. Det er en fantastisk flott ting at oljevirksomheten i dag veldig mange steder i verden har mye mindre miljøkonsekvenser enn den hadde før. Mye av det skyldes nettopp at oljeselskapene har vært presset av en sterk opinion, regjeringer har regulert oljevirksomheten – nettopp det som er kjernen i rød-grønn politikk, nemlig at markedet må reguleres. Hvis man slipper næringslivet helt fritt, får man ikke denne typen teknologiutvikling. Er det et område hvor teknologiutvikling nesten alltid skyldes offentlig regulering, og det alene, er det på miljøområdet, for på miljøområdet kommer nesten alltid teknologiutvikling som følge av regulering, og ikke som følge av at markedet i seg selv krever det.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
Er det en ting denne debatten virkelig til fulle har vist, er det at konsekvensutredning ikke er det som Høyre løp rundt i flere år før denne debatten og hevdet, nemlig en litt uskyldig måte å innhente alminnelig kunnskap på. Debatten har til fulle vist, og Høyre har sagt det veldig klart selv i denne debatten, at konsekvensutredning er et ledd i en åpningsprosess. Da føler jeg at det spørsmålet er definert. Så konstaterer jeg – og det er gledelig – at Høyre har beveget seg veldig langt i en rød-grønn retning historisk, i betydningen av at næringslivet må reguleres. I de fleste debatter har Høyres hovedutgangspunkt vært å slippe næringslivet mest mulig fritt, mens realiteten er at bare et dynamisk næringsliv som reguleres tett av det offentlige, produserer gode miljøresultater. Til slutt gjentar jeg at det nasjonale kompromisset vi i dag inngår i denne saken, er av fundamental betydning, og det er av stor interesse å vite om Høyre ikke har tenkt å lage noen kompromisser med sine forhandlingspartnere i en eventuell senere regjering, eller bare har tenkt å overkjøre dem.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
Jeg er bare glad for at jeg en sjelden gang blir anklaget i Stortinget for at miljøpolitikken ikke er god nok. Nesten alle anklager i Stortinget fra Høyre og Fremskrittspartiet er jo det motsatte, nemlig at regjeringen fører en for aktiv, for ambisiøs og for sterk miljøpolitikk på område etter område. Så det motsatte trengs sannelig, og er bare bra. Så vil jeg bare si at dette er en del av det nasjonale kompromisset som er inngått. Vi har hatt et føre-var-prinsipp når det gjelder utslipp i Barentshavet, men det er også kommet inn mye ny kunnskap som har gjort at vi har ment at det er mulig å ha det samme regelverket i alle disse havområdene. La meg til slutt si at det denne debatten viser, er at Kristelig Folkeparti og Venstre er 99 pst. enig med regjeringen. Kristelig Folkeparti og Venstre er en del av det nasjonale kompromisset som stortingsflertallet i dag er bærere av. Det er veldig positivt. Og så er det bare positivt om vi får litt kritikk for de små punktene som kan kritiseres for ikke å være gode nok miljømessig.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
La meg bare gjenta det aller viktigste nå ved slutten av debatten, nemlig at Stortinget i denne saken har funnet fram til et nasjonalt kompromiss – et kompromiss hvor ulike næringer på en balansert måte kan føres framover. Ja, olje- og gassnæringen, og ja, Ketil Solvik-Olsen: Jeg deltar gjerne på oljemesse i Stavanger. Jeg har deltatt på slike messer. Jeg var sågar nettopp og åpnet en slik messe i Ghana, nettopp for å kunne legge til rette for en olje- og gassnæring som driver på en miljømessig forsvarlig måte. Men den behøver ikke å bore absolutt alle steder. Og dersom det er ett område langs kysten som det må være mulig å la være å åpne, så er dét det mest sårbare området sett fra et miljøståsted, nemlig Lofoten og Vesterålen. Men vi har også en olje- og gassnæring, og ja, reiseliv – jeg forundrer meg over at Høyre snakker ned reiselivets betydning i stedet for å se hvor viktig reiselivet er – og ja, en fiskerinæring, som er den viktigste kulturbæreren langs kysten, men alt dette innenfor en miljømessig forsvarlig ramme. Men det som likevel gjenstår som det store paradokset i debatten, som det må være lov å påpeke – jeg skjønner at Høyre og Fremskrittspartiet blir sure for det – er at Høyre og Fremskrittspartiet i replikker til SV har brukt denne debatten til å hamre på at SV har overkjørt Arbeiderpartiet når vi har kommet fram til et nasjonalt kompromiss, og i replikker til Arbeiderpartiet sier at Arbeiderpartiet har blitt overkjørt av SV og Senterpartiet når vi har kommet fram til et nasjonalt kompromiss. Og så sies det fra Solvik-Olsens side at hvis man ønsker rask igangsetting av olje- og gassvirksomhet etter valget i 2013, må man stemme på Høyre og Fremskrittspartiet. Da må jo det bety ett av to: Enten betyr det at Høyre og Fremskrittspartiet ikke har tenkt å invitere Kristelig Folkeparti og Venstre inn i en regjering, eller det betyr at Fremskrittspartiet og Høyre ikke har tenkt å ta hensyn til oppfatningen til Kristelig Folkeparti og Venstre. Nå har taler etter taler fra Kristelig Folkeparti i denne saken sagt at de er 99 pst. enige med regjeringen. De er enige med regjeringen i at vi trenger et nasjonalt kompromiss. De er enige med regjeringen i at vi ikke skal åpne for olje- og gassvirksomhet i Lofoten og Vesterålen. Hører ikke Høyre og Fremskrittspartiet hva de sier? Vil de ikke høre hva Kristelig Folkeparti og Venstre sier? Eller har de bare tenkt glatt å overkjøre Kristelig Folkeparti og Venstre i en slik regjeringsdannelse? Dette må det være lov å påpeke, og vi må kunne få et svar. Er svaret at man har tenkt å gå i regjering uten Kristelig Folkeparti og Venstre, eller er svaret at man har tenkt å overkjøre Kristelig Folkeparti og Venstre eller ikke høre på hva de sier og ikke regne dem som selvstendige partier med en egen oppfatning?
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
Det var én ting jeg ikke fikk berørt i mitt forrige innlegg, og det var reiselivsnæringen. Det er også en viktig næring for Nordland, og ofte blir det vist til at denne næringen er den som skal være med og redde bosettingen i landsdelen. Jeg er blant dem som har stor tro på reiselivsnæringen, at den har utviklingsmuligheter og et betydelig verdiskapingspotensial. Men vi må også være realistiske her. Nordnorsk reiseliv består i hovedsak av mange små virksomheter med liten inntjening. De fleste opererer også en kort sommersesong. Man får ikke ungdommen til å bosette seg i landsdelen for å jobbe deltid i en sterkt sesongbetont næring med liten inntjening, siden man dermed kanskje har jobb i bare to–tre måneder. Det må være noe mer; vi må ha flere bein å stå på. Det ene utelukker ikke det andre – heller tvert imot. Spør f.eks. hotellnæringen i Hammerfest om hva anlegget på Melkøya betyr for dem! Eller som Geir Solheim, regiondirektør NHO Reiseliv Nord-Norge, uttrykker det, at «all annen næringsvirksomhet» – og petroleumsvirksomhet – «er bra for reiselivsnæringen i Nord-Norge». Blant annet blir også dette sagt: «Det er ikke spørsmål om olje eller fisk, petroleumsindustri eller reiseliv. Flere ti-års erfaring har vist at petroleumsnæringen, med tilhørende leverandørindustri, lever i utmerket sameksistens med andre allerede etablerte næringer, ja at de heller styrker dem.» Nordområdene er satt høyt på den politiske dagsordenen. Dette – og ikke minst ringvirkningene vi har sett og fortsatt ser av Snøhvit-utbyggingen, Norne og i forbindelse med oppstart av Skarv, utenfor Helgelandskysten – har skapt optimisme og framtidstro i landsdelen. Etter vår oppfatning vil det være av avgjørende betydning for oss som vil arbeide og bo, at optimismen som petroleumsvirksomheten i nord har skapt, føres videre, og at vi nå ikke får en ytterligere utsettelse, dersom ikke uforutsette ting skulle dukke opp. Å videreføre denne optimismen vil være et viktig bidrag for å stoppe fraflyttingen fra området og gi ungdommen nye muligheter og lyst til å bli eller å vende tilbake til sin egen landsdel. Og så en ting helt til slutt: I mellomjula nå sist var jeg på et møte hvor det var 90 ungdommer til stede fra Mosjøen og Mo i Rana som vil tilbake til Helgeland – 90 stykker. Det var veldig bra. Men da må vi også ha noe å tilby dem av arbeid. Da mener ikke jeg at oljevirksomheten alene skal redde dem, men det må være et tillegg. Helt til slutt bare en saksopplysning: Hvis ikke jeg husker feil og får feilinformasjon, gikk de fleste kommunene i Lofoten og Vesterålen inn for en konsekvensutredning. Det var én kommune som sa nei, og det var Røst kommune – etter de opplysninger som undertegnede sitter med.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
Dette går også til representanten Aspaker. Slik som det ligger til rette nå, og med de midlene og ressursene vi har satt inn på kunnskapsinnhentingen, er jeg mindre opptatt av navnet, men mer opptatt av innholdet. Hvis man ikke har fått med seg det, kan denne kunnskapsinnhentingen som vi gjør nå, brukes i en konsekvensutredning ganske kjapt. Det betyr også at vi sparer tid. Hvis man lytter til industrien og lytter til dem som har vært med på dette framover i forhold til forvaltningsplanen og høringsrundene, er det veldig godt mottatt. Det blir historieforfalskning når man sier at næringslivet ikke drar nytte av det. Det er stor aktivitet på Helgeland, det er stor aktivitet langs kysten, og det er mange som er involvert i dette som skal skje langs denne aksen nå. Så det ble veldig godt mottatt. Når det ikke ble en konsekvensutredning, er i hvert fall en kunnskapsinnhenting et godt bidrag til at man kom fram til en god løsning. Og en må jo ha et kjempeproblem innen Høyre når det gjelder forholdet til Venstre og Kristelig Folkeparti.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
Regjeringens ambisjon er at Norge skal være verdens fremste sjømatnasjon. Det betyr at vi skal høste og produsere sunn og trygg sjømat fra verdens best forvaltede kyst- og havområder i et evighetens perspektiv. Bestandsestimatene for de viktigste fiskebestandene i Barentshavet forteller at forvaltningen har truffet blink de siste årene. For nordøstarktisk torsk og hyse har vi for tiden rekordhøye gytebestander. Vårt mål er å forvalte på en måte som opprettholder et høyt bestandsoverskudd innenfor det som kan regnes som en bærekraftig utnyttelse av ressursene. Samtidig legger vi til rette for at de bestandene som har hatt en negativ utvikling, gis mulighet til å ta seg opp. Jeg tenker da spesielt på kysttorsk, uer og snabeluer. Forvaltningsplanen skal sørge for at sjømatnæringens rammevilkår sikres for framtiden. Vi har tross alt å gjøre med en næring som utnytter en fornybar ressurs, en ressurs som kan produsere overskudd på ny og på ny, og sikre inntekter i uoverskuelig framtid – vel å merke dersom ting gjøres på rett måte. Petroleumsvirksomhet er – i motsetning til fiskerinæringen – en tidsbegrenset aktivitet. Vi vet at den vil ta slutt en gang, når reservene er oppbrukt. Derfor må vi ha tanker om hva vi skal leve av i etterkant. Og i etterkant skal vi fortsatt leve av verdiskaping fra ressursene som fornyer seg selv. Det betinger selvsagt at sjømatnæringen ikke forulempes – verken reelt eller omdømmemessig – under en tidsepoke med oljeutvinning. Forvaltningsplanen peker på behovet for kunnskapsinnhenting. Vi må forstå de komplekse økosystemene, slik at vi kan dra nytte av dem – både direkte og indirekte – i all framtid. Vi trenger å vite mer om konsekvensene av oljesøl. Vi er nødt til å ha en god beredskap for å takle ulykker og akutt forurensning. Mer kunnskap om risikoen for utslipp og de ulike metodene for å bekjempe oljeforurensning er derfor en prioritert oppgave for meg. Vi har allerede gjennomført flere tiltak for å styrke beredskapen og sjøsikkerheten i nord, og som komiteen peker på, er oljevernforumet og kompetansesenteret i Vardø to av dem. Alt i alt har vi nå en forvaltningsplan som styrker sjømatnæringen, både gjennom å sikre fortsatt virksomhet og ta vare på miljøet som ressursene er en del av, og ved å legge til rette for sameksistens med nye næringer. Denne meldingen er også et meget godt utgangspunkt for arbeidet med en ny stortingsmelding om sjømatnæringen, som jeg snart vil gå i gang med. La meg avslutte med å si at i dag er jeg dobbelt fornøyd og dobbelt glad. Både som nordlending og som fiskeri- og kystminister er jeg meget fornøyd med Stortingets behandling og oppdatering av forvaltningsplanen for det marine miljø i Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten. Dette gir absolutt framtidstro for oss som er så heldige å få bo i nord.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2011-06-15:
Jeg la merke til at representanten Serigstad Valen kalte dette for en gledens dag. Da forvaltningsplanen ble lagt fram, var Kristelig Folkeparti raskt ute og gratulerte SV og regjeringen med et godt vedtak. Den gratulasjonen står selvsagt ved lag. Men nå som vi har lest litt mer, har jubelen stilnet litt. Og jeg må si at SV har lagt mye – virkelig mye – i potten for å vinne seieren. Statsråd Solheim sa at han var glad for kritikk, og da skal han få litt av det i mitt innlegg. Jeg har lagt merke til at det i denne saken er lagt inn nesten rubbel og bit av de områdene som grenser til Lofoten og Vesterålen. Gjennom den såkalte TFO-ordningen har alle de åpne blokkene i Nordland I, III, IV og V blitt lagt inn. Områder i Nordland V grenser også til Vestfjorden, og en vet at disse områdene er vel så sårbare som noen av områdene i f.eks. Nordland VII og Troms II, som ikke åpnes for konsekvensutredning. Et oljeutslipp her kunne fått like store konsekvenser som et oljeutslipp i de sårbare områdene utenfor Lofoten og Vesterålen. I den forbindelse ønsker jeg å minne om at daværende olje- og energiminister Åslaug Haga varslet evaluering av TFO-ordningen i 2007. Denne evalueringen er det nå varslet skal komme i oljemeldingen. Det er lenge siden 2007, men det virker for meg som om regjeringen har et ønske om å legge flest mulig av områdene inn i TFO-ordningen før evalueringen kommer, slik at de åpnes. Så vil jeg minne om et par forhold som representanten Hjemdal fra Kristelig Folkeparti også var innom. I denne saken går SV og Senterpartiet – sammen med Høyre, Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet – inn for å fjerne de skjerpede utslippskravene til oljevirksomhet i Barentshavet. Det var én av de viktige miljøseirene Kristelig Folkeparti og Venstre hadde i Bondevik II. SV går inn for dette uten faglig begrunnelse. Det andre er at grensen for hvor det er tillatt å drive oljevirksomhet, flyttes 15 kilometer – fra 50 kilometer til 35 kilometer – utenfor kysten i Troms og Finnmark. Dette gjøres på tross av faglige råd om ikke å gjøre det. Jeg har mange ganger lurt på om det finnes noen grense for SV i miljøpolitikken. SV har ofret mange av Kristelig Folkepartis og Venstres miljøseire fra en tidligere periode, bare for å få en utsettelse av Lofoten–Vesterålen i kanskje ett til to år. Det betyr at en velger som er opptatt av miljøet, må stemme på partiet Kristelig Folkeparti eller partiet Venstre, for det virker for meg som om SV svelger alt de kan – bare for å vinne symbolseire, som dette faktisk er. Jeg er kanskje ikke den som skal minne om gamle dager. Allikevel vil jeg si at miljøseirene var iallfall større da Kristelig Folkeparti satt i regjering.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2011-06-15:
Jeg trenger bare å komme med en kort merknad. Det er egentlig et paradoks for meg, etter å ha hørt på debatten i dag, at representant etter representant fra Arbeiderpartiet er oppe her for å forsvare hvor mye som åpnes, og snakke om hvor lite som skjedde under forrige regjering. Mens ingen fra SV er oppe her for å forsvare hvorfor de kan akseptere salgene de svelger av alle miljøseirene som Kristelig Folkeparti og Venstre hadde i Bondevik II, samtidig som en også velger å åpne mange sårbare områder i denne saken.
Willy Pedersen (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
Jeg er glad for denne omforente forvaltningsplanen. Den gir uttrykk for at man har to tanker i hodet på samme tid, nemlig om næring og miljø. Jeg er også godt fornøyd med at man skjermer de sårbare områdene utenfor Lofoten og Senja. For meg er de tradisjonelle næringene i nord svært viktige. Jeg ønsker å presisere at fiskeri, bergverk og jordbruk fortsatt vil være viktig for de aller fleste stedene i Finnmark. Selv om Snøhvit har betydd mye for Hammerfest, kan man med mål som folketallsutvikling ikke si det samme om Hammerfests nabokommuner. For Måsøy er fiskeriene fortsatt den aller viktigste næringsveien, og i Kvalsund vil man i framtiden belage seg på bergverksindustrien når det gjelder næringsutvikling og forskningsutvikling. Ved å ha to tanker i hodet på samme tid vekter man også det store flertallet av kommuner som har behov for en bærekraftig fiskeribestand. For meg er det derfor viktig at man hensyntar fiskeriene og gyteområdene til torsken. Det som bekymrer meg, er Fremskrittspartiets ensidige holdning til forvaltningsplanen og deres manglende evne til å ha to tanker i hodet på samme tid. Jeg registrerer at Fremskrittspartiet langt på vei ikke ønsker å lytte til fiskerinæringen og den delen av fiskeflåten som advarer mot aktivitet i de sårbare områdene. Fremskrittspartiets ensidige fokusering i denne forvaltningsplanen på oljeutvinning utenfor Lofoten og Senja mener jeg utfordrer en del av næringen og de kystsamfunnene som er avhengige av fiskeriene. Det er etter mitt syn ikke nok for en samlet landsdel kun å fokusere på oljeindustrien. Fiskeri og reiseliv, som miljøvernministeren trekker fram, vil også i framtiden være svært viktig for de fleste små kommuner i Nord-Norge. Til slutt vil jeg peke på mulighetene for ny aktivitet som petroleumsnæringen vil gi, aktivitet som fordrer at vi stiller krav til ringvirkninger i regionen, og at det er svært viktig at eventuelle funn kommer befolkningen til gode i form av arbeidsplasser og nye kompetansemiljøer. Således klarer vi å ha to tanker i hodet på samme tid.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
Stortinget fatter i dag et modig vedtak, som det er grunn til å være stolt av. Oljeindustrien har ikke nådd fram, verken med overdrevne løfter eller med dommedagsprofetier. Begge deler har det vært nok av. Representanten Serigstad Valen nevnte at Statoil fortsatte å love like mange arbeidsplasser, selv da anslagene for olje- og gassforekomstene gikk dramatisk ned. Dette bør være til ettertanke for oss alle, enten vi er for eller imot oljeboring i våre mest sårbare og verdifulle havområder. Jeg har selv møtt nordlendinger med fartstid fra oljeindustrien som har advart mot å tro på løftene fra den samme industrien. Noen var i utgangspunktet sterke tilhengere av oljevirksomhet, men mente at oljevirksomhet her aldri ville komme Nord-Norge til gode – og i alle fall ikke småsamfunnene i Lofoten, Vesterålen og Senja. De var overbevist om at Sør-Norge ville stikke av med gevinsten. Flere utredninger tyder på at de har rett. Høyres profilerte politiker og nestleder Bent Høie har sagt det rett ut: «Ja til oljeboring i nord for Rogalands skyld.» Selv har jeg tilbrakt en del tid med næringslivet i mitt hjemfylke, Vestfold. Her ble det arrangert et større seminar i regi av oljenæringa, og for å si det slik: Under lysekronene i Sandefjord var det ikke arbeidsplassene i Nord-Norge som sto i sentrum, heller ikke risiko for utslipp eller andre miljørelaterte problemer, til tross for at det samtidig ble rapportert stadig hyppigere om feil, mangler og potensielle katastrofer på norsk sokkel. At ikke dette har fått langt større oppmerksomhet fra de ivrigste oljetilhengerne, er meg en gåte. Kanskje sverger man til OLF-direktør Gro Brekkens omskrivning av føre-var-prinsippet: Er du i tvil, si ja! Vi skal ta bekymringen for ungdommens framtid, bosetting og muligheter for arbeid i landsdelen på alvor. Vi har et klart ansvar for å bidra gjennom å stimulere til utvikling av bærekraftige arbeidsplasser. Det har vært utrolig moro å følge bedrifter som Lofotprodukt, Hydra Tidal og reiselivets vekst og store optimisme og deres stadig sterkere krav om å gi Lofoten verdensarvstatus. Norge har som kyststat fått ufattelige rikdommer. Dette er ikke noe vi har fått fordi vi fortjener det; dette er verdier som gir oss et stort ansvar, et internasjonalt ansvar. Vi må vise at vi er bevisst på hva det vil si å være en kyststat som forvalter uerstattelige og potensielt evigvarende verdier. Vi må ha et perspektiv som går lenger enn vår egen generasjon. Å ta vare på verdens siste store torskestamme er ikke noe vi skal ta lett på. Fugleliv, korallrev, sjøpattedyr, de unike økosystemene fortjener vår respekt og kløkt. Oljealderen vil ta slutt, men fisk trenger alle framtidige generasjoner. Ønsket om og behovet for rekreasjon, opplevelser og uberørt natur vil bare tilta i styrke. Reiselivet ser potensialet, og det bør vi også gjøre.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
President, jeg stemte feil!
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-06-15:
Gårsdagens debatt om petroleumsloven tok en interessant vending da representantene Arnesen og Strøm kom med sine dårlig skjulte hjertesukk om partier som den ene dagen er for ringvirkninger, og den neste dagen går imot å gi industrien tilgang til nye lovende havområder. Jeg forstår dette som en kritikk av regjeringspartnerne SV og Senterpartiet og stor frustrasjon over at Arbeiderpartiet er satt sjakkmatt i det viktige spørsmålet knyttet til åpning av nye områder utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja. Barentshavet derimot har SV og Senterpartiet paradoksalt nok sagt ja til, og de samme to partiene har gitt klarsignal til å forlate bestemmelsene om nullutslipp. Det er vanskelig å se logikken i slike politiske manøvre. Ved behandlingen av den første forvaltningsplanen for Lofoten og Barentshavet ble det skapt et klart inntrykk av at planperioden skulle benyttes til datainnsamling for å gi Stortinget det beslutningsgrunnlaget man trengte for å gå videre med en konsekvensutredning av sokkelområdene utenfor Nordre Nordland og Sør-Troms. Da vi så hvordan saken utviklet seg til en kamp på liv og død innad i regjeringen foran stortingsvalget i 2009, visste vi at løpet i realiteten var kjørt. Arbeiderpartiet ofret konsekvensutredningen og har i realiteten utsatt en sårt tiltrengt aktivitetsvekst i en region preget av stagnasjon og tilbakegang. Det tror jeg velgerne i regionen har merket seg. Høyre mener tiden er overmoden for å komme i gang med en fullverdig konsekvensutredning for områdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja. Dette er helt i tråd med lokalpolitiske vedtak, der motstanderne er havnet i mindretall. Høyre har lyttet til lokale politikere og leverandørindustrien, som ser spennende muligheter for en region som trenger flere bein å stå på enn reiseliv og fisk. Høyre mener staten må gå inn i rollen som tilrettelegger for å sikre maksimale ringvirkninger om det åpnes for petroleumsvirksomhet på Nordland VI, VII og Troms II, og har foreslått et LoVe-fond på 5 mrd. kr. Fondets formål er å stimulere til infrastrukturutvikling og til kompetanseheving som bygger opp under ny aktivitet i kjølvannet av aktivitet på sokkelen utenfor. Vi må være oss bevisst de miljøutfordringer vi møter lenger nord. Høyre vil derfor satse på en moderne og fremtidsrettet oljevernberedskap, tilpasset vær og klima i nord. Et løft for oljevernet vil dessuten bety skjerpet beredskap i tilfelle skipsforlis, som per i dag er den reelle og største miljøtrusselen. Regjeringen peker på nordområdene som regjeringens strategiske interesseområde og har bygget opp høye forventninger hos befolkning, leverandørindustri og andre næringsinteresser i nord. Men i dag er det et sannhetens øyeblikk, da mange skuffet må innse at de ble vinket av i siste sving og like før målpassering.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-06-15:
Det var en interessant replikk fra representanten Langeland. Faktum er jo at 97 pst. av norske elever går i den offentlige grunnskolen. Det er også et faktum, hvis en ser på tilfredshetsundersøkelser osv., at private skoler ikke ligger noe tilbake for den offentlige skolen når det gjelder hva slags type oppfølging, opplæring og resultater elevene har av sitt tilbud. Det er kanskje snarere sånn i en del tilfeller at de private skolene og elevene der gjør det bedre enn de i den offentlige skolen. Så jeg tenker at retten til å ha et privatskoletilbud fortsatt skal være der, men vi må konsentrere oss over hele linjen – og i særdeleshet i forhold til den offentlige skolen der 97 pst. av elevene går – for å oppfylle de rettighetene som elevene har, og for å gi dem et tilstrekkelig og godt opplæringstilbud.