Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-06-17:
Det er framgang for pensjonistene, og det er ikke minst et resultat av en veldig god organisasjonspolitikk fra Pensjonistforbundet. De er systematiske, de er solide, de er nøkterne, de er planmessige, og det gir nå resultater. Vi har nå fått trygdeoppgjøret til reell behandling i vårsesjonen. Senterpartiet har hele tida vært enig i det og krevd det. Vi får det nå som en stortingsmelding, og det er ikke sånn det skal være. Det skulle vært en stortingsproposisjon med bevilgninger. Men det vi nå opplever, er at mens Senterpartiet og Fremskrittspartiet sto alene i komiteen om forslag nr. 1, om en økning på 3,83 pst., har vi heldigvis nå kommet i den situasjonen at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet står sammen om både 3,83 pst. og den nødvendige bevilgningen. Dermed er det fullbrakt. Hvordan kom vi fram til 3,83 pst.? Jo, det er et resultat av korrigeringen av feilanslaget for lønnsveksten i 2020. Det ble anslått til 1,7 pst. Så viste det seg, da vi fikk Teknisk beregningsutvalg, at det var 3,1 – altså en differanse på 1,4. Så har regjeringen anslått lønnsveksten i 2021 til 2,4 pst., og koblet med beregningsteknikk som er knyttet til dette, vil 2,4 og 1,4 gi 3,83. Det er interessant at regjeringa velger å justere ned lønnsvekstanslaget for 2021 til 2,4 pst., når det ved LO–NHO-oppgjøret ble gjort en avtale i frontfagene på 2,7 pst. I alle etterfølgende avtaler hvor staten har vært med, har det heller vært i overkant av 2,7 pst. eller under 2,7 pst. Så jeg regner med at en må ha en diskusjon om etterregning også til neste år, hvis en skal gå inn på den delen av denne debatten. Det nye systemet, som altså tar vekk reduksjonen på 0,75 pst. fra lønnsveksten, er av flertallet her i Stortinget tolket sånn at en skal ha snitt av pris- og lønnsvekst, men at pensjonistene aldri skal få noe mer enn lønnsveksten. Det betyr at en reduserer pensjonistenes utbetalinger ved reallønnsøkninger, mens ved reallønnsnedgang, hvor prisstigningen er større enn lønnsveksten, er det lønnsveksten som skal begrense regnestykket. Dermed taper en da også. Senterpartiet ønsker at en skal ha symmetri her, en skal ha snitt av pris- og lønnsvekst både i år med reallønnsøkning og i år med reallønnsnedgang. Minstepensjonene er det viktig å heve. Vi vet at prosentregning bestandig gir minst penger til den som har det laveste grunnlaget en regner prosent av. Senterpartiet går derfor inn for særlige tillegg til minstepensjonistene for dermed å øke kronebeløpet for dem, ellers vil gapet øke ytterligere. Vi ønsker å redusere gapet. Vi ønsker å heve dem som ligger dårligst an – dermed betydelige tillegg på minstepensjonen. Det følger vi opp i alle sammenhenger. Men vi er ikke enig i at vi skal ha et mål om minstepensjon på EUs fattigdomsgrense, EU60, for det er ikke sammenlignbart hva som er de totale ytelser overfor eldre mennesker i EU og i Norge. Til slutt har vi Pensjonistforbundets viktigste krav ved det kommende stortingsvalget, og det er at de vil ha forhandlingsrett med staten. Det er forslag nr. 3, og jeg tar opp det på vegne av Senterpartiet og SV. Det er hyggelig at Fremskrittspartiet også nå sier at en er for det. Jeg vil understreke at det må skje innenfor lov- og stortingsvedtak. Det som nå skjer gjennom komiteens innstilling I og IV, følger opp det på en forsiktig måte.