Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2009-11-19:
Først av alt vil jeg få lov til å takke utenriksministeren for en interessant og god redegjørelse knyttet til EU og EØS-problematikk som ble holdt i denne sal tidligere i uken. Selv om Norge ikke er medlem av EU, og selv om fisk og landbruksprodukter ikke er en del av EØS-avtalen, er det åpenbart at også disse feltene i svært stor grad påvirkes av Norges forhold til EU. EU er tross alt vår største handelspartner på svært mange områder. Det bringer meg inn på et par av de punktene jeg ønsker å ta opp i mitt innlegg, og som også utenriksministeren var inne på i sin redegjørelse. Innledningsvis vil jeg få lov til å si at etter at Lisboa-traktaten nå ser ut til å bli gjennomført og iverksatt vel fra 1. desember i år, er det all mulig grunn til å tro at EU-parlamentet kommer til å bli svært mye viktigere. Det vil si at det også blir viktigere for Norge og norske politikere å komme raskere inn i prosessene for å påvirke de resultatene vi ønsker å oppnå for Norges del. Ett av de eksemplene jeg ønsker å bruke her, og som viser at vi kanskje ikke alltid har fanget opp signaler tidsnok til å få gjort noe med saken, er knyttet til forordningen om handel med sel og selprodukter. Norge blir betydelig rammet om denne nå blir innført i sin fulle styrke. Da vil vi kunne oppleve at den norske selfangstnæringen ikke får lov til å omsette sel og selprodukter i hele EU-området. Problemet kan bli enda større. Selv om Norge har klaget denne saken inn for WTO – det har for så vidt også Canada, hvis jeg ikke husker helt feil – kan vi få et stort problem, hvis vi ikke får medhold. Jeg var inne på Internett og tok ut den siste utskriften fra EU-tidende, knyttet til forordningen av 16. september 2009 om handel med selprodukter. Der definerer EU selv, som det står i teksten, at dette er EØS-relevant. Det står i dokumentet og i forordningen. Dermed vil denne saken kunne få store konsekvenser for Norge hvis vi ikke vinner fram med WTO-klagen som vi har sendt inn. Jeg håper at man har fokus på dette og legger ned betydelige ressurser og tid i denne saken, slik at vi ikke plutselig kan oppleve – hvis Norges klage ikke fører fram – at vi er nødt til å gjøre også dette gjeldende for Norges del. Det vil mildt sagt være katastrofalt for næringen, og jeg forventer i så henseende at man vil finne andre måter å gjøre det på. Utenriksministeren var også i sin redegjørelse inne på situasjonen knyttet til makrellfiske som vi har hatt i år, der norske fiskere ble kastet ut av EU-sonen og ikke fikk lov til – til tross for en etter min mening klokkeklar avtale – å fiske den resterende delen av makrellkvoten i EU-sonen, som det står i avtalen med EU. Dette er et stort problem, for det gjør at Norge kan miste store eksportinntekter nettopp ved denne fangsten, som vi nå har gått glipp av. Dette kan ikke fortsette. Jeg håper at man fra Regjeringens side bringer dette videre inn i forbindelse med de andre forhandlingene som nå skjer. Vi holder jo nå bl.a. på med de bilaterale forhandlingene knyttet til torsk i bytte med annen fisk med EU. Jeg forventer at både saken om selforordningen og saken om makrellfisket blir gjenstand for forhandlinger her, og at EU også må ta sin del ved en reduksjon i torskekvoten som følge av at vi ikke får ta del i de avtalene som er inngått, og ikke får solgt våre produkter i EU-området. Jeg håper utenriksministeren tar dette med seg inn i disse forhandlingene. For Norge kan ikke lenger bare stå med lua i hånden. Vi er også nødt til å kunne stille skikkelige krav i forhandlingene. Det må vi gjøre oss nytte av.