Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
Vi lever i en fantastisk spennende verden i rask forandring. Globaliseringen fører oss nærmere hverandre. Vi får et stadig åpnere samfunn, vi ser økt migrasjon, og vi får stadig bedre kommunikasjoner gjennom f.eks. flytrafikken. Vi ser kort og godt en utrolig utvikling som er positiv på så mange måter, og folk har muligheter som man tidligere bare kunne drømme om. Men vi ser også noen bivirkninger som er krevende. Alle land strever med å håndtere disse utfordringene. Det har ført til at man må tenke nytt om samarbeid, både i de store internasjonale regionene, mellom landene og internt i landene, f.eks. mellom politidistrikter og mellom partier – noe innstillingen i denne saken er et godt eksempel på. Samarbeidet blir stadig bedre, og man løser stadig flere problemer. Men samtidig ser vi at metodene de kriminelle bruker, blir stadig mer utspekulerte og kreftene bak stadig råere. Mange blir urolige over utviklingen. Over hele Europa frykter folk for framtiden. Trygghet og sikkerhet blir en av de viktigste sakene i media og i politikken. Det er helt naturlig, fordi trygghet er selve grunnlaget for demokrati og velferd. Men samtidig er det et paradoks at så mange er urolige for framtiden, all den tid verden faktisk blir stadig bedre og Europa stadig tryggere. Noen reagerer på den måten at de går tilbake i tid. De har kanskje sett på «Med hjartet på rette staden», den tiden det gikk på tv, og tenker at det var mye bedre før, selv om jeg nok må si at det virker som om kriminalitetsstatistikken i Aidensfield var svært høy! I Norge er det kanskje Fremskrittspartiet som er den fremste eksponenten for denne romantiseringen av fortiden, klarest kommer det til uttrykk gjennom ønsket om at befolkningssammensetningen i Norge skulle vært den samme som på 1950-tallet, og at grensene skulle vært mer stengt. Da er det merkelig at Fremskrittspartiet samtidig har kuttet i bevilgningene til f.eks. tolletaten. Det ville vært mer fruktbart med en diskusjon om hvorledes vi skal utnytte de mulighetene som ligger i f.eks. Schengen-avtalen, enn å markedsføre en framtidsfrykt som bare er egnet til å skremme opp folk og til å skape fiendebilder. Også i distriktene merker man endringer. Over Værnes, f.eks., har det vært en enorm økning i persontrafikken – en økning man har vært noe uforberedt på. Dette har gjort at kriminelle på omreise har hatt gode arbeidsforhold. En måte å håndtere de nye utfordringene på er at det nå utarbeides felles tjenestelister for hele politidistriktet for å møte utfordringene på sommeren, særlig på Værnes. Men det fører også til at nødvendige ressurser blir flyttet fra andre deler av distriktet, særlig fra Innherad-området og mot Værnes, noe som igjen setter nærpolitiet under press. De globale endringene er ikke bare noe som rammer de største byene, men det er noe som har innvirkning på oss alle sammen. Derfor er det særdeles viktig at tiltakene mot organisert kriminalitet er så bredt forankret i nasjonalforsamlingen som vi i dag ser. Mange har pekt på det gode samarbeidet i komiteen i denne saken. Jeg tror det er viktig for folk å se at dette feltet håndteres så godt som det faktisk gjøres, spesielt fra statsrådens side, men også fra et samlet storting. Det i seg selv kan bidra til økt trygghet og ikke minst til folks trygghetsfølelse. Altfor ofte har vi sett hvor galt det kan gå hvis framtidsfrykten, pessimismen og redselen får ta tak i oss.