Børge Brende (Høyre), 2014-02-25:
Jeg vet ikke om det var i håp om at jeg skulle lese Miljøpartiet De Grønnes manuskript at det var lagt igjen her, men jeg legger det til side og går til det manuskriptet jeg har forberedt. Meld. S nr. 49 for 2012–2013 er den 18. årlige meldingen i sitt slag. Meldingen bekrefter en god tradisjon i Norge for åpenhet omkring eksporten av forsvarsmateriell og et strengt og forutsigbart regelverk. Dette er faktisk ganske unikt internasjonalt. Hovedregelen fra 1959 og Utenriksdepartementets retningslinjer for denne eksporten ligger fast. De anvendes på alle lisenssøknader, inkludert dem fra våre allierte i NATO, som står for hovedparten av importen av forsvarsmateriell fra Norge. Jeg er glad for at Stortinget i mange år har sluttet opp om denne linjen. Jeg kan også bekrefte overfor representanten Marit Nybakk, som satte dette i et godt perspektiv knyttet til både viktigheten av den norske høyteknologiindustrien her og det som har vært den tidligere regjerings linje, at denne regjeringen vil videreføre den. Jeg er også glad for at representanten Marit Nybakk på vegne av Arbeiderpartiet sier at regjeringens forståelse av det regelverket som ligger her, skal være en videreføring av det regelverket som Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV la til grunn for sin fortolkning under Stoltenberg II-regjeringen. Den meldingen som Stortinget nå behandler, ble lagt frem av Stoltenberg II-regjeringen. Vi trakk ikke meldingen. Vi syntes det var en veldig solid melding. Den dekker eksporten av forsvarsmateriell i 2012 og viser hvordan den forrige regjeringen praktiserte eksportkontrollregelverket, også knyttet til såkalt B-materiell, altså militært materiell som ikke er våpen. Denne regjeringen vil videreføre den samme praksis som den foregående regjeringen også når det gjelder fortolkningen av hvem vi kan eksportere B-materiell til. Det er også knyttet til de anførsler som er kommet når det gjelder menneskerettigheter. Jeg minner da om at den forrige regjeringen etter en konkret vurdering valgte å åpne for eksport også til land i Golfen. Den samlede verdien av eksporten av norsk våpenmateriell var ca. 4,6 mrd. kr i 2012, hvorav nær 3,9 mrd. kr utgjorde salg. Våpen og ammunisjon, A-materiell, utgjorde 3,3 mrd. kr og annet militært utstyr, B-materiell, ca. 574 mill. kr. 78 pst. av A-materiell og 90 pst. av B-materiell gikk til NATO-land og andre europeiske land i 2012. I 2012 økte eksporten med 18 pst., og over de siste ti år har det vært nærmere en dobling av våpeneksporten. Selv i en slik situasjon tror jeg det ikke er noen som har satt spørsmålstegn ved Norges rolle som fredsnasjon. Jeg har forstått at noen representanter har satt spørsmålstegn ved om den politikken som den forrige regjeringen førte innenfor dette området, var mulig å kombinere med det å være en fredsnasjon. Det synes jeg den forrige regjeringen greide meget bra, og det har jeg, i all ydmykhet, tenkt å forsøke å videreføre i denne kommende perioden. Etter urolighetene i Midtøsten og Nord-Afrika ble det tatt initiativ til en mer systematisk risikovurdering av mottakerland. En gjennomgang viste at det var ført en restriktiv linje når det gjelder hvilke stater som kan få forsvarsmateriell fra Norge. Samtidig var det rom for en sterkere systematikk i vurderingene av bl.a. menneskerettigheter i mottakerlandene. Den forrige regjeringen oppdaterte retningslinjene i 2013 for å tydeliggjøre at også lisens for B-materiell kan avslås når det foreligger en uakseptabel risiko for at dette vil bli brukt til intern undertrykking. Krav til dokumentasjon er også blitt styrket. Det er også verd å merke seg at i juni trådte en ny eksportkontrollforskrift i kraft, med hjemmel til å suspendere eller begrense en tidligere utstedt lisens. Regjeringen støtter denne tilnærmingen og vil holde Stortinget orientert om arbeidet i de årlige meldingene.