Per-Kristian Foss (Høyre), 2001-12-04:
Jeg har merket meg merknadene fra regjeringspartiene og Fremskrittspartiet om ligningstakster, boliger og register i kommunene, og skal følge dette opp. I denne debatten og finansdebatten sett under ett har all oppmerksomhet stort sett konsentrert seg om utbytteskatten. Det er jeg på mange måter tilfreds med. Det innebærer jo at Stortingets flertall på mange måter sier seg tilfreds med skatte- og avgiftslettelser på budsjettopplegget for 2002 på samlet i overkant av 12 milli-arder kr. Det er bra å ha en slik støtte i Stortinget, selv om ikke alle uttaler det like klart. Debatten om fordelingsprofilen ved en endring av utbytteskatten er en merkelig debatt. Det var en avis som for en tid tilbake, i forrige stortingsperiode, stilte medlemmer av Stortingets finanskomite følgende spørsmål: Du har ti bananer i kjøleskapet, du tar ut en banan, hvor mange bananer har du da? Svaret er fortsatt ti. Mange sier at fordelingsprofilen ved å endre utbytteskatten er slik at de rike blir mindre rike. Det er ikke nødvendigvis sant. Dette er en frivillig skatt. Det er en skatt på utbytte hvis man tar ut utbytte. Hvis man ikke tar ut utbytte, forblir formuen formodentlig uendret ved at den står i bedriften. Tar man ut utbytte, må man altså betale skatt, men man kan fortsatt bli rikere av det hvis man kan plassere i bedre investeringer for bedriften. Så fordelingsdiskusjonen av dette er høyst tvilsom. Den geografiske profilen har også vært betvilt. Jeg må da iallfall si at hvis man er opptatt av geografien, bør man stemme mot utbytteskatt. Det betyr at kapital frigjøres fra bedrifter, som så kan omsettes fritt. Og det er ingen geografiske begrensninger på anvendelse av utbytte. Det var en del som under finansdebatten var opptatt av at de personer som har utbytte, til en viss grad er geografisk konsentrert. Ja, det er nok riktig, men det er ingen begrensninger på deres bruk av midlene. Hvis de derimot ikke tas ut, står de i bedrifter som nok er mer geografisk konsentrert. Hvis man er opptatt av at også distriktene skal få adgang til ny kapital til ny vekst, bør man gjøre som finansminister Gudmund Restad i sin tid talte for, og som også denne regjering taler for, og fjerne utbytteskatten. Jeg skal ikke ta opp diskusjonen om hvem som har erstattet hvem i regjeringen – det tror jeg er rimelig tydelig på Regjeringens sammensetning. Jeg skal bare understreke at denne regjering er enig med foregående finansminister Gudmund Restad, foregående finansminister Sigbjørn Johnsen – og jeg kunne fortsette slik – i synet på utbytteskatt. Når det gjelder momskompensasjon til kommunene, er det riktig at dagens system har betydelige svakheter. Det foreligger et behandlet forslag i Stortinget om å utvide ordningen til også å gjelde renholdstjenester. Det var Senterpartiet i sin tid med på å pålegge den daværende regjering å utrede, men stemte så imot. Derfor foreligger forslaget som et lovforslag, og kan meget lett iverksettes ved det forslaget som nå blir vedtatt, formodentlig uten Senterpartiets stemmer. Når det gjelder en bredere utvidelse av momskompensasjonsordningen, krever det et mer omfattende arbeid. Det arbeidet har Regjeringen igangsatt. Grunnen til at det blir mer omfattende, er at man nå også har innført tjenestemoms. En rekke sektorer som ikke tidligere var momsbelagt, blir det altså heretter, og kommuner vil ofte komme i en vanskelig situasjon. Ideen med denne bredere utredning er at vi i løpet av 2002 skal kunne legge frem et bedre system, som ikke har dagens svakheter ved for sen kompensasjon, og hvor man må ta sektor etter sektor. Det ideelle ville være om man fant frem til et system som gjorde at kommunene stod fullstendig fritt i momsspørsmålet til å velge om de ville konkurranseutsette eller utføre arbeid i egen regi. Selve momskompensasjonsspørsmålet berører jo ikke konkurranseutsetting. Det bare berører friheten til kommunene til å velge på et grunnlag som er likt økonomisk. Jeg registrerer også at Arbeiderpartiet fortsatt stemmer imot at det skal være momsfritak for kjøreopplæring. Jeg har noen vanskeligheter med å se i innstillingen og på andre måter argumentasjonen for at akkurat denne biten av undervisningssektoren spesielt skal underlegges tjenestemoms.