trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-11-26:
Representanten Nordtun sa seg særs nøgd med budsjettavtalen med regjeringspartia, og sa også at Arbeidarpartiet står inne for dei kutta som er gjorde. Han grunngir dette med at det var nødvendig for å stanse noko av den høgredreiinga som det ordinære budsjettet la opp til. Eg har sett på to av kutta som Arbeidarpartiet har fått forhandla fram, som er nødvendige for å stanse noko av denne høgredreiinga. Det eine er i løyvinga til vedlikehald av seglskutene, som Arbeidarpartiet har fått redusert med 2,8 mill. kr. Det andre er i løyvinga til energiforsking, som Arbeidarpartiet har greidd å få redusert med 6 mill. kr. Framstegspartiet tek sterk avstand frå desse kutta. Vi synest at begge desse områda er viktige. Eg har følgjande spørsmål til representanten Nordtun: Er Arbeidarpartiet nøgd med at dei har klart å forhandle fram kutt i løyvingane til vedlikehald av seglskutene og til energiforsking?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-11-26:
Sidan Sanner brukte store delar av innlegget sitt til å snakke om Framstegspartiet, tenkte eg at eg ville gje han høve til å snakke litt om regjeringspartia sitt politiske grunnlag, som svar på min replikk. Eg har eit eksemplar av den såkalla Sem-erklæringa. Mitt spørsmål er både kort og enkelt: Gjeld Sem-erklæringa?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-11-26:
Forslaget til statsbudsjett for 2004 inneheld mange uheldige forslag, som kan synast små, men som vil få stor betydning for dei det gjeld. Eitt av desse forslaga er å auke den såkalla Svalbard-skatten frå 6 til 8 prosentpoeng. Dette utgjer ei skatteskjerping på heile 33,3 pst. Denne skatteskjerpinga vil sjølvsagt gjere det mindre attraktivt å søkje arbeid på Svalbard. Det vil også sannsynlegvis føre til eit press på lønnskostnadene for dei bedriftene som er etablerte på Svalbard, noko som igjen vil føre til dårlegare lønnsemd og også gjere det vanskeleg å halde oppe eit høgt aktivitetsnivå på Svalbard. Eg har då følgjande spørsmål: Kan representanten Vihovde forklare kvifor det er nødvendig og tenleg å auke Svalbard-skatten med 33,3 pst?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-11-26:
SV skryter av miljøprofilen sin. Dei skryter også av at partiet går inn for særnorske miljøkrav. Og dei verkar ikkje spesielt opptekne av at dette vil medføre utflagging av norske bedrifter og dermed auka arbeidsløyse. Når det derimot gjeld miljøforslag som ikkje vil ha desse skadeverknadene, er dei mindre observante, og dei er mindre velvillige til å støtte. Der har nemleg Framstegspartiet eit forslag som går ut på at ein skal ha avgiftsincentiv for svovelfritt drivstoff. Dette er drivstoff som allereie i dag blir produsert i Noreg, men det blir så eksportert til land som allereie har innført avgiftsincentiv, og som ønskjer denne typen drivstoff. Eg vil stille dette spørsmålet til Kristin Halvorsen: Kvifor kan ikkje SV støtte dette, vere med på å leggje til rette for at miljødrivstoff skal vere tilgjengeleg også i Noreg?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Det var interessant å høre representanten Nordtun skryte slik av forliket som han faktisk har vært med på, for så å konkludere med at et dårlig budsjett var gjort noe bedre. Altså: I utgangspunktet var det litt vanskelig å vite i hvilken retning hr. Nordtun egentlig ønsket å gå. Dette er et dårlig budsjett. Det er et dårlig budsjettforlik, fordi det er beskjedent. Det som ligger igjen her, er sminket Høyre-politikk, for dette er et Høyre-budsjett – som Arbeiderpartiet riktignok har klart å gjøre noe bedre. Det skal de ha honnør for. Men samtidig er det ca. 1,5 milliarder kr i usosiale kutt. Det er fremdeles 600 mill. kr i økte egenandeler. 2 milliarder kr til kommunene er akkurat det samme beløpet som kommunene har tapt i skatteinntekter – bare for å nevne noe. Mitt poeng er ikke å slakte forliket, for det går i riktig retning. Det som er interessant, er: Hva med resten av året? Har Arbeiderpartiet nå bundet seg til Regjeringen i forhold til alle utgiftsøkninger gjennom hele året, også i revidert budsjett? Er denne avtalen slik å forstå at Arbeiderpartiet er bundet til Regjeringen i forhold til kostnadsøkninger, slik at de ikke kan være med på ulike politiske initiativ for å gjøre budsjettet litt bedre? Det er utfordringen min til representanten Nordtun.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Jeg takker for en god replikk, for det gir meg anledning til å si følgende: Oljeinvesteringer er noe av det som svinger mest i norsk økonomi, og det er det mange som lider under. De kan variere fra 40 milliarder kr ett år til over 70 milliarder kr noen få år senere. Det gjør leverandørindustrien i Norge veldig sårbar: De har én dag plutselig fulle ordrebøker, dagen etter har de ikke en eneste ordre. Hele vestlandskysten lider under akkurat dette, nemlig at det ikke er noen som prøver å styre oljeinvesteringer, slik at man kan få stabil sysselsetting, stabil oljeutvinning over tid. Nå er oljeinvesteringene i ferd med å gå opp. Neste år er de prognosert til å bli noe over 70 milliarder kr. Det er nesten «all time high» innenfor oljesektoren. Når vi kutter oljeinvesteringene med ca. 1 milliard kr, som Oppebøen Hansen helt korrekt sier, er det fordi vi ønsker å frigjøre kapital som kan investeres i Fastlands-Norge, for å gjøre oss mindre oljeavhengige og få økt mulighet til verdiskaping her. Dette trodde jeg egentlig at Arbeiderpartiet ville hatt sympati for, fordi å vri investeringer fra en sektor som gjør oss ekstremt avhengige av én sektors investeringer, over til noe som gir oss mange bein å stå på, er jo fornuftig politikk.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Jeg takker for en humoristisk replikk. For ikke mange dagene siden var jeg på et stort First Tuesday-møte her i Oslo med mange unge, flinke mennesker som har tro på framtiden og ønsker å skape sin egen virksomhet. Jeg satt i panelet sammen med næringsminister Gabrielsen, og vi hadde det veldig hyggelig. Vi satt der sammen med svært mange dyktige og flinke mennesker. Det som er interessant, er at ikke ett av disse menneskene som har tro på et eller annet, særlig innenfor informasjonsteknologi, nevner skatt. Ikke ett av disse menneskene ser skatt som en hemsko for at de skal lykkes. Det de snakker om, er egenkapital, forskning, at vi har bruk for flinke, kompetente mennesker, og hvor skal vi finne dem? De snakker ikke om kostnadsnivået i Norge eller den typen ting. Vårt poeng er: SV skattlegger ikke næringslivet hardere overhodet, men vi skattlegger kapital hardere, og det vedkjenner vi oss gjerne, for det må man i alle land rundt oss også gjøre. Det at man ikke har skatt på aksjeutbytte, er etter mitt skjønn en merkverdighet ved vårt skattesystem og den største urettferdigheten i vårt skattesystem. Men vi har tro på unge mennesker, og mener at skattesystemet skal være tilpasset slik at en kan starte virksomhet i Norge.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Ja, det bekymrer oss veldig. Vi er overrasket over at det som skjedde i fjor vinter, ikke har fått flere til å sperre opp øynene og tenke gjennom hva vi kan gjøre for å unngå dette i framtida. Det kan gis to svar på dette. Det ene er at vi må sørge for at færre mennesker bruker strøm til oppvarming. Vi må gi dem en alternativ mulighet, og det betyr satsing på biobrensel, på annen form for oppvarming som ikke er strøm. Det er jo det de fleste naboland rundt oss gjør. Ikke minst i Sverige er jo dette en kjempestor industri. Jeg vet ikke hvor mange TWh de har innenfor oppvarming som skyldes biobrensel m.m. Dette ville ha vært et framtidsrettet svar. Det andre svaret er at vi må hjelpe dem som straffes hardest. I fjor fikk heldigvis Stortinget på plass ulike ordninger til installasjon, for å hjelpe mennesker i den situasjonen. Det ønsker vi videreført og har lagt inn i vårt alternative budsjett. Men hovedsvaret på Monsens spørsmål er dette: Å liberalisere kraftforsyningen i Norge, som vi har gjort – vi har i Norge en av de mest liberale og liberalistiske kraftsyningene – gjør at det ikke er mulig å skaffe vanlige mennesker strøm til en overkommelig pris. Det er markedet som er hovedproblemet, ikke forbruket.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Det vil ikke falle oss inn! Hver enkelt familie må gjøre de valg som er riktige for seg og sin familie. Det står de selvfølgelig helt fritt til. Hvorvidt de skal få kontantstøtte, er en annen diskusjon. Vi er for kontantstøtte i den forstand at vi er for barnetrygd. Vi har prisjustert barnetrygden i år igjen. Denne regjeringen har i alle de år den har eksistert, utmerket seg med ikke å prisjustere barnetrygden, som er en kontantstøtteoverføring til alle landets barnefamilier, uavhengig av om du har barnehageplass eller velger å passe barnet hjemme, om du har dagmamma, eller hva det måtte være. Kontantstøttens svakheter er jo så åpenbare, og de blir mer og mer åpenbare. For hvis du har en dagmamma, får du kontantstøtte. Hvis du har en barnehageplass, får du det ikke. Støtten er ikke knyttet til mors eller fars omsorg for barnet; den er knyttet til en merksnodighet, nemlig at du ikke benytter en offentlig ordning med barnehage. Vi ønsker ikke kontantstøtte. Kontantstøtten vil forhåpentligvis også, når barnehagene bygges videre ut, bety at færre familier ønsker å bruke kontantstøtte, og at flere familier vil bruke barnehage. Men det er familiens valg. Det legger ikke Stortinget, i hvert fall ikke SV, seg opp i.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Jeg er litt overrasket over denne replikken, fordi representanten Morten Lund er vel kjent med at vi har lagt inn et forslag i Stortinget som skal motvirke sosial dumping. Det å fokusere på overgangsordninger er jo helt feil. Det vi må bli kvitt, er jo sosial dumping i sin alminnelighet. Vi ser dessverre allerede at enkelte gårdbrukere og andre har benyttet seg av arbeidskraft på vilkår langt under det det norske samfunn aksepterer. Det å fokusere på overgangsordninger er helt feil. Vi ønsker polakker, estere og andre velkomne til Norge for å jobbe, men de skal jobbe på de samme vilkår som vanlige norske arbeidstakere. Vi skal ikke tillate sosial dumping i noen form, uansett hvor menneskene kommer fra. Når de kommer til Norge, er det norske lønns- og arbeidsvilkår som legges til grunn. Vi har lagt inn et forslag i Stortinget med fire gode forslag for å motvirke sosial dumping. Vi har det åpent, og vil kreve overgangsordninger hvis ikke Stortinget kan gå i den retningen vi ønsker. Men vi fokuserer ikke på overgangsordninger, for de tar slutt. Vi fokuserer på hvordan vi skal sikre at alle ansatte i Norge, alle som jobber i Norge, det være seg polakker, estere, nordmenn eller andre, skal være sikre på å ha anstendige arbeidsforhold og en anstendig betaling. Det fokuserer SV på.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Det har vel begynt å bli en øvelse Stortinget har blitt vant til, at man umiddelbart etter at man har inngått et forlik, tar avstand fra den man inngår forlik med. Dette har vi nå vært kjent med i to år. Jeg er sånn sett glad for at Stoltenberg vedkjenner seg innholdet, men han vedkjenner seg altså ikke det følget dette faktisk kan bety. For det det betyr, er at man har berget Regjeringen. Og det det betyr, er at man vel sannsynligvis også er nødt til å skjele litt til at man har inngått et forlik som gjelder statsbudsjettets inntekter og utgifter for 2004. Mitt spørsmål vil da være, for Jens Stoltenberg er i sin alminnelighet opptatt av at partier bør ha større grad av fast følge, slik han selv har formulert det: Betyr det at vi for 2004 kan forvente at Regjeringen har funnet seg et fast følge i Arbeiderpartiet, eller står Arbeiderpartiet fritt til å inngå et forlik eller inngå en avtale med andre partier som har kostnadsbetydning? Eller ligger det også i dette at Arbeiderpartiet implisitt nå er nødt til å støtte Regjeringens framlegg i revidert nasjonalbudsjett, som jo vil være en del av budsjettet for 2004?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Et element som er interessant i den finske skatteomleggingen, er at man der nå skattlegger aksjeutbytte. Finland og Norge var de eneste landene som ikke hadde skatt på aksjeutbytte. Det vil nå bli slutt for Finlands vedkommende. Det betyr at Norge faktisk er det eneste skatteparadiset som er igjen, slik Aftenposten helt korrekt beskrev Norge som i dag. La meg bare ta ett poeng: For denne regjeringen står fremdeles – så vidt jeg forstår – Sem-erklæringen og målsettingen om skattelettelser fast. Og hvis jeg har forstått Sem-erklæringen riktig, mangler det ca. 10 milliarder kr i skattelettelser. Mener virkelig Regjeringen at det er klokt å gå inn for skattelettelser av dette omfang, når man har så store utfordringer innenfor det som er fellesskapets ansvarsområde? Ta skole, som har vært et hovedtema gjennom mange valgkamper, der de aller fleste vil se at det er store mangler. Ta kommuneøkonomien, som nå riktignok får 2 milliarder kr mer gjennom forliket. Samtidig vil de fleste si at dette bare er å trå vannet, for det tilsvarer faktisk de tapte skatteinntektene som kommunene har. Hvordan er det mulig å prioritere skattelettelse i en situasjon der kommunene faktisk skriker etter mer offentlig innsats for å trygge velferden, og der arbeidsledigheten faktisk er høy? Den optimismen finansministeren nå snakker om, er det vanskelig å få øye på. Hvordan kan man i en slik situasjon mene at det er riktig å prioritere skattelettelse foran velferd? Det er mitt spørsmål.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Det er ingen grunn til å kjenna seg fornøgd så lenge arbeidsløysa er så høg som no. Det har Regjeringa, og alle andre òg, eit ansvar for. På grunn av det forliket som Arbeidarpartiet har vore med på, er det mange som gler seg no. Lilletun er heilt ustoppeleg i si glede, for budsjettet har vorte betre. Høgre-ordførarar gler seg, for dei har fått meir pengar til kommunane, til skule og til omsorg. Dei permitterte vert ikkje oppsagde med ein gong. Dei har moglegheiter til å pusta ut. Dei som skal gå av med avtalefesta pensjon, får eit litt betre rom til å tenkja på moglegheitene sine. I år har altså Høgre vore med på velferd framfor skattelette. Høgre har plassert seg i dag i sentrum, høyrde eg Sanner sa. Spørsmålet mitt til Jan Tore Sanner er: Kan vi forvente at òg til neste år vil Høgre gle veljarane framfor å snakka om den skatteletten, som er heilt urealistisk, som dei har lova?
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
I min alder er ein ikkje så oppteken av fast følgje lenger. Ein får halda seg til det stabile. Arbeidarpartiet har inngått ein avtale som sikrar meir pengar til kommunane, for å ta vare på skule og omsorg. Kommunalminister Erna Solberg seier at dette likar ho dårleg. Dei må omstilla seg, dei får nok pengar, seier ho. Arbeidarpartiet har vore med på å sikra at lova om mellombels tilsetjing ikkje skal tre i kraft no. Arbeidarpartiet har vore med på å sikra at ein ikkje skal gjera noko med avtalefesta pensjon, og heller ikkje med permisjonsreglementet. Kommunalminister Erna Solberg gjekk til frontalangrep på fagforeiningane, på LO-kartellet sin konferanse på Gol, les vi. Spørsmålet mitt til finansministeren er: Er finansministeren samd med den andre nestleiaren i Høgre i at dette budsjettforliket ikkje er bra, korkje for landet eller for folket, eller gleder han seg litt med representanten Lilletun i dag?
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Lilletun ropar ut at vi har ei god regjering. Vel, det er veljarane som skal avgjera det. Det ser ikkje ut for at så mange, iallfall, er einige med Lilletun. Men det tek vi sjølvsagt seinare i ei sak for seg. Det har vore vanskeleg, seier representanten Lilletun, med desse stramme budsjetta å løyva til det som ein ønskjer å løyva til. Altså stramme budsjett: Når ein har prioritert skattelette, så vert det sjølvsagt mindre til andre ting. Det er jo ei prioritering som Lilletun har vore med på ved å gje skattelette til dei som er dei rikaste, så han kan ikkje fråskriva seg det. Så seier Lilletun at Sem-erklæringa, med ytterlegare skattelette, vert ei større utfordring. Vil det seia at vi no venteleg ikkje får desse store skattelettane til neste år, men at ein vil prioritera velferd og priotera dei som er fattige og treng mest?
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Sanner sa at Regjeringa sin politikk begynner å verke, og no vil arbeidsløysa etter kvart gå ned. Tvert imot, Regjeringa styrer mot auka arbeidsløyse neste år. I nasjonalbudsjettet legg dei inn ei høg arbeidsløyse på rundt 100 000 heilt fram til 2007. Heldigvis vert Regjeringa berga over i eit meir aktivt spor av opposisjonen når det gjeld arbeidsmarknadspolitikk. Både i revidert og i statsbudsjettet må dei no innsjå at det må førast ein meir aktiv politikk. Vi har sett Lilletun si glede over dette, og førre fredag kom Victor Norman også ut av det skapet. I ein debatt her i Stortinget om permitteringsreglane sa Victor Norman: «jeg har ingen problemer med at vi på arbeidsmarkedsområdet må akseptere en litt annen politikk enn det vi ideelt sett skulle ønske.»… «Jeg tror det er i landets interesse.» Regjeringa sin politikk mot arbeidsløyse er ikkje i landets interesse, men opposisjonen sin politikk er det, heilt tydeleg. Har representanten Sanner erkjent det same, nemleg at det er opposisjonens aktive politikk for å få ned arbeidsløysa som er det beste for landet?
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Budsjettavtalen har eit punkt om industrisamfunna Årdal og Høyanger. SV er einig med Senterpartiet i at dette er defensivt i utforming. SV spesielt hadde vel ynskt at det her i Stortinget hadde vore fleirtal for at næringsministeren skulle gå ein runde til med styret og leiinga i Hydro og jobbe for å få til ei modernisering i regi av Hydro – ei modernisering som er umåteleg lønnsam, med ei avkastning på langt over 20 pst. Det Senterpartiet gjer, er at dei i Budsjett-innst. S. I skriv ein merknad om at Regjeringa må forhandle fram ein avtale om myndigheitsdeltaking i moderniseringa av smelteverka, og viser til forslag under kapittel 9. Eg og SV får ikkje heilt tak på kva Senterpartiet meiner med det forslaget. Eg får heller ikkje tak på om Senterpartiet faktisk har fått tilbakemelding på at det er dette desse to industrisamfunna faktisk ynskjer skal vere løysinga på denne runden her.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-11-26:
Det var et betimelig oppgjør Jan Tore Sanner tok med Fremskrittspartiet i sitt hovedinnlegg. Det burde likevel virkelig bekymre Høyre og Jan Tore Sanner at dette partiet er Regjeringens parlamentariske basis, hvis det ikke er slik at Høyre har skiftet side i norsk politikk på permanent basis. Samarbeidsregjeringen har redusert skatter og avgifter, sier Jan Tore Sanner. Ja, mon tro det? Sluttbehandlingsavgiften har økt med 95 mill. kr etter budsjettforliket. En nystartet bedrift i Møre og Romsdal har nettopp levert 30 m3 avfall til et avfallsbehandlingsanlegg. Det kostet bedriften nesten 19 000 kr. Av det utgjør avgiften 16 100 kr. Den har økt med 2 750 kr på grunn av budsjettforliket, eller nesten det samme beløpet som avfallsbehandlingsanlegget tar for å gjøre denne jobben. Synes Jan Tore Sanner dette er en rimelig belastning på næringslivet? Hvordan står det i forhold til det Jan Tore Sanner sier om å ha redusert avgiftene for næringslivet?
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Arbeiderpartiet er svært godt fornøyd med at den avtalefestede pensjonsordningen for arbeidstakere over 62 år nå videreføres. Regjeringen ville jo fjerne muligheten for bedrifter til å gi gavepensjon i forbindelse med AFP-ordningen. Arbeiderpartiet har gjennom forliket nå sikret ordningen, slik at arbeidstakere kan gå av på en verdig måte etter mange år i yrkeslivet. Dette er bra og praktisk politikk. Er representanten Jan Tore Sanner enig med Arbeiderpartiet i at AFP-ordningen gir valgfrihet til de ansatte og er bra for ryddigheten i arbeidslivet?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Arbeidarpartiet er i sitt alternative statsbudsjett oppteke av å skape verdiar før ein deler ut til gode formål. Øystein Djupedal og SV er mest opptekne av å dele. SV vil bruke 2,3 milliardar oljekroner meir enn det Arbeidarpartiet og regjeringspartia legg opp til, og kallar det motkonjunkturpolitikk. Samtidig kuttar SV i oljeinvesteringar med over 1 milliard kr neste år. I tillegg er SV imot Snøhvit-utbygginga. SV er altså for ein politikk som vil gje staten lågare oljeinntekter både på kort sikt og på lang sikt. Samtidig vil SV bruke meir av statens oljekroner kvart einaste år. Dette rimar dårleg. Spørsmålet mitt blir: Er det slik å forstå at målet til SV er at framtidas pensjonistar skal betale for denne politikken?
Svein Flåtten (Høyre), 2003-11-26:
Representanten Djupedal brukte mye tid til å snakke om symbolet New Deal, men innholdet er «the old deal». Det er skatteøkninger for næringsliv og arbeidstakere, både i hans innlegg og i SVs alternative statsbudsjett. Jeg syntes å oppfatte et lysglimt i dette sist fredag i beste sendetid på NRK da representanten Djupedal, slik jeg oppfattet det, stod angrende frem og kommenterte sin tidligere fordømmelse av at enkeltpersoner, særlig sportshelter, ikke lenger fant Norge attraktivt å bo i. Mitt spørsmål og min utfordring er egentlig enkel: Betyr denne offentlige botsgang på skattesiden fra representanten Djupedal at han også kunne tenke seg å se på sine og partiets rituelle holdninger til stadig å ønske et høyere skattetrykk for norsk næringsliv, norske investorer og norske arbeidstakere, ikke bare ønske å forandre dette for sportshelter? Kan vi forvente en mer positiv holdning på skattesiden i fremtiden også overfor de forgrunnsfigurer som er investorer og arbeidstakere i norsk næringsliv?
Per Erik Monsen (Fremskrittspartiet), 2003-11-26:
Historisk har SV vært opptatt av å øke elavgiftene og har hatt et resonnement rundt det. Sist vinter opplevde vi strømpriser som skapte store problemer for mange mennesker. Utsiktene for denne vinteren er ikke særlig mye lysere. Vi får i tillegg økte overføringstariffer. Det var derfor overraskende at SV også i år foreslår økt elavgift. Myndighetene har i mange år lagt opp til eloppvarming, og mange har ingen alternativer. Spørsmålet mitt blir da: Bekymrer det SV at over 500 000 husstander står i fare for enten å måtte fryse seg gjennom vinteren eller få strømrekninger som de ikke makter å betale?
Per Erik Monsen (Fremskrittspartiet), 2003-11-26:
Mitt spørsmål til representanten Sørfonn handler ikke om noen av de store tingene i budsjettet, men kanskje om en av de mer kuriøse. Økt avgift på rusbrus var Kristelig Folkepartis store valgkampsak, ikke nødvendigvis noen kjempesuksess, men det har i hvert fall blitt en del av budsjettet. SV skriver ganske korrekt i sine merknader at problemet er at avgiften ikke treffer all rusbrus, og viser til USA, hvor produsentene naturligvis tilpasset seg og gikk over fra spritbaserte til øl- og vinbaserte produkter, som ikke hadde fått noen avgiftsøkning. Har Kristelig Folkeparti grunn til å tro at dette ikke vil skje i Norge, og at det hele muligens bare blir et slag i luften?
Per Erik Monsen (Fremskrittspartiet), 2003-11-26:
Senterpartiet foreslår økte alkoholavgifter. De jubler over økte tobakksavgifter og har ingen forslag til lettelser for det som ofte blir kalt lokkevarer i forbindelse med grensehandelen. En stor del av grensehandelen er landbruksvarer. Dette er med på å undergrave kundegrunnlaget for norske produsenter. Ser Senterpartiet grensehandelen som et problem for norsk landbruk, eller mener de at det ikke har noen betydning i forhold til alle de landbruksvarene som blir importert både fra Sverige og fra Danmark?
Per Erik Monsen (Fremskrittspartiet), 2003-11-26:
Slik jeg oppfatter det, prøver Senterpartiet i all sin ferd å være distriktenes beste venn. Nå er det slik at gjennomsnittsbilisten i Norge bruker mellom 60 000 og 70 000 kr for å ha den mobiliteten som bilen gir. I byene er det mulig å greie seg uten bil, fordi det er et visst kollektivtilbud, og avstandene er forholdsvis små. I distriktene er kollektivtilbudene ofte ikke-eksisterende, og avstandene er vesentlig større. Fremskrittspartiet har foreslått å redusere både engangsavgiftene og drivstoffavgiftene. Dette vil åpenbart være mest fordelaktig for folk i distriktene, der det er større avstander og større bilavhengighet. For næringslivet i distriktene vil lavere drivstoffavgifter være særlig viktig. Hvorfor vil ikke Senterpartiet støtte noen av disse forslagene?
Per Steinar Osmundnes (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
Representanten Øystein Djupedal snakka i sitt innlegg om den moderne familien. I SV sitt alternative budsjett vert ei av dei klaraste nyvinningane i moderne familiepolitikk, nemleg kontantstøtta, fjerna. Kontantstøtta er ei reform som gjer at foreldra sine eigne val vert respekterte, og reforma har vorte verdsett. Men når SV snakkar om å fjerne kontantstøtta, snakkar SV som om desse småbarnsforeldra er ei gruppe som ikkje er i stand til å vurdere kva som er den beste omsorgsforma for barna deira. I dag er det mange tusen familiar som vel kontantstøtte som omsorgsform. Meiner SV at desse småbarnsforeldra tek galne val for barna sine? Meiner SV at dei er betre rusta enn småbarnsforeldra til å velje kva slags omsorgsform som er den beste for desse barna?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Representanten Sørfonn må ha merka seg dei sterke synspunkta som er komne om pengeknipe i veldig mange av kommunane våre. Det rammar særleg dei eldre som ikkje får god nok omsorg, og som føler seg for dårleg behandla. Det går også ut over elevar som ikkje får god nok opplæring. Statsråd Solberg lovpriste tidlegare i haust forslaget frå Regjeringa og meinte at kommunane får nok pengar neste år. Etter avtala mellom Arbeidarpartiet og regjeringspartia blir det betre eldreomsorg og betre kvalitet på opplæringa i skulen. Eg tek for gitt at representanten Sørfonn ikkje stiller seg bak statsråd Solbergs lovprising av kommuneopplegget frå Regjeringa. Spørsmålet mitt er: Innser representanten Sørfonn at budsjettavtala med Arbeidarpartiet lettar kvardagen for talrike ordførarar landet rundt og er ei gåvepakke til Kristeleg Folkeparti?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2003-11-26:
Representanten Sørfonn gir uttrykk for glede over budsjettavtalen. Senterpartiet er på langt nær tilfreds, men mener at budsjettet har fått en noe bedre profil nå enn ved Regjeringens forslag. For Senterpartiet har folkehøyskolen alltid vært høyt prioritert, og vi ser at folkehøyskolen opplever økning i elevtall og er et populært og viktig skoleslag. Jeg trodde Kristelig Folkeparti fortsatt stod ved det de sa da ny lov om folkehøyskoler ble vedtatt for om lag et år siden, der forutsigbarhet i finansieringen var et vesentlig poeng. Derfor vil jeg utfordre representanten Sørfonn til å forklare det dramatiske kuttet folkehøyskolen får, på 22 mill. kr – det gjelder altså et skoleslag som økonomisk balanserer på en knivsegg. Står ikke Kristelig Folkeparti lenger sammen med Senterpartiet og andre folkehøyskolevenner om å sikre folkehøyskolene økonomisk forutsigbarhet i framtiden?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Arnulf Øverland sier i et av sine dikt: «Det at du gleder en annen, det er den eneste glede.» Slik sett er det hyggelig at vi i Arbeiderpartiet har bidratt til «den eneste glede», som han uttrykte det, for Ingebrigt Sørfonn, og ikke minst for hans partifeller landet over. Vi har bidratt til et budsjett som gir mer til helse, skole og eldreomsorg og større mulighet for at arbeidsledige skal komme i jobb igjen. Dette er et budsjett som peker bort fra den høyredreining som Regjeringens politikk har gitt til nå, og jeg tror det er det som gjør at mange gleder seg landet over. Ingebrigt Sørfonn sa at ansvarligheten har seiret over populismen. Den samme uttrykksmåten brukte Jan Tore Sanner i sitt innlegg, hvor han også tok et ganske kraftig oppgjør med Fremskrittspartiet. Dette kan vanskelig forstås som annet enn regjeringspartienes farvel til sitt parlamentariske grunnlag. Hvordan har da regjeringspartiene tenkt å få flertall for den politiske kurs som ligger i Sem-erklæringen, for resten av perioden?
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Starten på innlegget til Morten Lund lød som musikk i mine ører, for jeg har sittet i samme komite som representanten Lund, og da var det mørkt i landet. Det var da Arbeiderpartiet satt i regjering. Det gikk ikke en dag uten at representanten Lund og Senterpartiet kritiserte Arbeiderpartiet for alt, hele tiden. Nå var det toner, og det er jeg veldig glad for. Jeg tar det faktisk som direkte ros til Arbeiderpartiet, som nå har påvirket Regjeringen i riktig retning. Da Senterpartiet satt i regjering, lovet Senterpartiet sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre over 5 milliarder kr mer til samferdsel i Nasjonal transportplan. Så kom Senterpartiet i regjering, og da ble det ikke noe av disse veimilliardene. Sånn er livet, og sånn lærer vi etter hvert. Jeg vil spørre, for å få en liten reprise på rosen her: Er ikke representanten Morten Lund glad for den prioriteringen Arbeiderpartiet har vært med på, nemlig av arbeid, helse og skole, og 3,5 milliarder kr mer til kommuner og fylker i landet?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2003-11-26:
Representanten Lund og Senterpartiet er opptatt av å ta hele landet i bruk. Partiet bevilger derfor, som representanten Lund var inne på i innlegget sitt, milliarder kroner til ulike næringstiltak, eller tiltakspakker, som det heter i Senterpartiet. Regjeringspartiene er også opptatt av å ta hele landet i bruk og opprettholde arbeidsplasser i distriktene. Men mye av bosettingen i distriktene er basert på allerede eksisterende industri, og særlig eksportbedrifter. Mange kommuner har én eller to slike hjørnesteinsbedrifter, og er avhengige av at disse opprettholdes, men slike eksportbedrifter har slitt tungt de siste årene som følge av høy kronekurs, høyt rentenivå og høyt kostnadsnivå. Næringslivet har derfor fremmet et enstemmig krav i forhold til budsjettene, nemlig å ha konkurransedyktige rammevilkår og føre en stram finanspolitikk. Det er det som står øverst på næringslivets ønskeliste, som representanten Lund henviste til. Et samlet næringsliv har advart sterkt mot å bruke mer oljepenger, fordi det ødelegger grunnlaget for arbeidsplassene. Senterpartiet velger likevel å trosse dette budskapet og bruke 3,3 milliarder kr mer i budsjettet sitt, og bruke mer enn 5 milliarder kr mer på ulike fonds- og låneordninger. Da er mitt spørsmål: Tror Senterpartiet virkelig at næringslivet ikke vet sitt eget beste når de krever en stram finanspolitikk?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2003-11-26:
Representanten Halvorsen har som vanlig gitt en underholdende vurdering av den politiske situasjon. Jeg er glad for at hun fant plass til omtale av problemene med arbeidsløshet i sitt innlegg. Sosialistisk Venstreparti vil løse problemene med ledighet ved å ansette flere folk til å løse ulike problemer innenfor offentlig sektor og bruke nesten 7 milliarder mer av oljeformuen til dette formål samt øke skattene kraftig. Da synes jeg det er på sin plass å spørre representanten Halvorsen om hun frykter hvilke konsekvenser det vil ha for privat sektor. For det er i privat sektor ledigheten har oppstått, og kravet fra næringslivet er nå at man viser moderasjon, og at man lar lettelsene i pengepolitikken virke også i 2004. SV har valgt å øke offentlige utgifter nesten 4 pst. til neste år. Da kan man nesten spørre om det er en bevisst strategi fra Sosialistisk Venstreparti å avvikle store deler av privat næringsliv. Til slutt vil jeg spørre om representanten Halvorsen mener det er sosialt ansvarlig å kutte kontantstøtten med 3 657 kr pr. måned for tusenvis av barnefamilier med én måneds varsel?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Senterpartiet er et parti som flagger høyt, ofte sammen med SV, at vi er skeptiske til den frie flyten av den internasjonale kapitalen, fordi dette kan være med på å presse skattenivået rundt omkring, drive penger til skatteparadiser og dermed begrense mulighetene for politisk kontroll, folkevalgt, demokratisk kontroll. Den mest internasjonale av alle næringer er skipsfarten. Den er også en av de sterkeste lobbyister i Norge. Hva er det som gjør at Senterpartiet mener rederne er en så spesiell og utsatt gruppe i samfunnet at de fortjener skatteamnesti, slik som Senterpartiet går inn på? Hva er det Senterpartiet gjør for å bidra til en internasjonal kamp for skattlegging av redere, og er Senterpartiet aktivt med på en slik kamp? Og til slutt: Er det slik at Senterpartiet fortsatt mottar penger fra Rederiforbundet?
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
Kommunane får ca. 6 milliardar kr meir i 2004 enn i år. Mykje er frie inntekter. Men Senterpartiet er framleis tydeleg bekymra for mangt og mykje. Kristeleg Folkeparti og Senterpartiet har kjempa saman i Sentrumsregjeringa for ein betre kommuneøkonomi. Det var ikkje lett. Økonomiske rammevilkår eksisterer jo. Det er synd å seia det, men kommunane sin gevinst av Senterpartiets Queseth Haarstad eller Enoksen i kommunalministerstolen var heller beskjeden. Vel, eg kritiserer ikkje! Det var eit fellesprosjekt, dei økonomiske rammene var tøffe, og det er dei framleis. Men Samarbeidsregjeringa har levert, og med budsjettavtalen tilfører vi kommunane 6 milliardar kr meir. Det er historisk høgt. Aldri nokosinne har ei regjering levert større auke til kommunane. I tillegg betyr jo rentenedgangen eit kraftig milliardhandslag til kommunane. Eg trudde at Senterpartiet var oppteke av kommunane sin situasjon, men kvar vert det då av jubelen? Den depressive pessimismen som eg opplever herifrå, skjønar eg ikkje. Kvar vert det av jubelen?
May Britt Vihovde (Venstre), 2003-11-26:
Venstre var i utgangspunktet imot den helsereforma vi fekk, og at staten skulle overta sjukehusa. Vi meiner faktisk at fylka kanskje hadde klart å styra både økonomien og sjukehusa betre enn det staten no ser ut til å gjera. Vår regjering har teke ein del grep for å få styring med økonomien, for å få på plass effektivisering og omorganisering og for å utnytta dei ressursane vi i dag har, på ein betre måte. Eg er glad for auken på 0,5 milliardar som vi har fått til i budsjettforliket. Men eg trur vi må gå inn og sjå på heile måten vi finansierer sjukehusa på. Eg er ikkje spesielt glad for at alle no kjem til Stortinget for å prøva å få meir pengar ut av oss, og det blir kjempestore medieoverskrifter, i staden for, som det var før, at det er fylkeskommunane som står for dette. Dei gjorde det på ein skikkeleg god måte – det var folkevalde som var nær sjukehusa.
May Britt Vihovde (Venstre), 2003-11-26:
Lat meg først starta med å seia at eg faktisk har vore på Svalbard. Eg har sett eit spennande samfunn med stor aktivitet innanfor forsking, utdanning, turisme, og eg har inga tru på at det med ein auke i skatten vil bli mindre attraktivt å busetja seg på Svalbard i nokre år. Eg trur at Svalbard-samfunnet står overfor mykje større utfordringar enn akkurat det – eg trur det står overfor store utfordringar når det gjeld miljø. Ein må balansera ein auka turisme på Svalbard mot det å ta miljøomsyn, og ein må balansera auka skipstrafikk, auka utskiping av kol, mot å ta miljøomsyn. Så eg må seia at eg trur ikkje det vil bli den heilt store katastrofen verken for Svalbard eller kongeriket om dei som jobbar der oppe, får eit lite påslag på skatten.
May Britt Vihovde (Venstre), 2003-11-26:
I Venstre meiner vi faktisk at den største utfordringa vi står overfor i dag, er å redusera talet på arbeidslause og få fleire i jobb – fleire av dei som i dag føler seg unyttige, og som ønskjer å vera med og medverka til å skapa velferd. Dess fleire vi får i jobb, dess meir kan vi satsa på velferdsoppgåvene. Dess fleire nye arbeidsplassar vi klarer å skapa, dess meir klarer vi å satsa på velferd. Når ein har det som hovudmål, og eg har oppfatta det slik at kampen mot arbeidsløysa og å sikra velferden er hovudmålet også for Sosialistisk Venstreparti, må ein gjera nokre knalltøffe prioriteringar. Det er veldig mange av dei prioriteringane som ligg i det opprinnelege budsjettet, og som ligg i budsjettavtalen, som nok ikkje er Venstre sitt første val, men ein må ta desse tøffe vala. Dei tør Venstre ta, og dersom Sosialistisk Venstreparti nærmar seg regjeringskontora, må dei òg vera med og gjera slike tøffe prioriteringar.
May Britt Vihovde (Venstre), 2003-11-26:
Lat meg starta med det siste, som går på vegløyvingar. Venstre har jo sete i regjering med Senterpartiet, og det er fleire som har vore inne på: Kva klarte Senterpartiet å gjera då dei sat i regjering? Venstre har vore oppteke av vegløyvingar. Vi slåst for å få fleire midlar til veg, og det har vi klart. Vi har òg klart å få større løyvingar på veg i budsjettforliket med Arbeidarpartiet. Så ønskjer vi å bruka kollektivmidlane der behovet er størst, der det er størst miljøutfordringar, nemleg i dei sentrumsnære områda. Dersom vi ikkje klarer å vri desse investeringane, vil vi heller ikkje kunna få veginvesteringar i Distrikts-Noreg. Så tilbake til det som går på den differensierte arbeidsgivaravgifta. Jo, det er faktisk slik at det er næringsstøtte, det er masse tiltak som ligg der, som vil dekkja opp i dei områda der ein ikkje får transportstøtte. Men samtidig må ein satsa på gründerar, ein må satsa på forsking, ein må satsa på å få skapt nye arbeidsplassar òg i Distrikts-Noreg. Det er Venstre oppteke av, ved omlegging i landbruket og ved å satsa på dei små og mellomstore bedriftene, gründerane, alle som bur i Distrikts-Noreg som faktisk ønskjer å skapa sin eigen arbeidsplass.
Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Det siste året har vi vært vitne til en omfattende sykehusdebatt, dels på bakgrunn av en rekke forslag til omorganisering av fødestuene, akuttberedskapen og lokalsykehusene, og dels på bakgrunn av store underskudd og underdekning i helseforetakenes virksomhet. På bakgrunn av det foreslo Arbeiderpartiet å øke bevilgningen til helseforetakene med 1 milliard kr. Vi fikk ikke dette helt til, men vi fikk gjennomslag for halvparten, så nå er helseforetakene styrket med 500 mill. kr. Har representanten Vihovde noen formening om hvordan en slik styrking av helseforetakene bør brukes, og gjerne da eksemplifisert med hennes egen helseregion, Helse Vest, hvor det jo også har vært ganske store diskusjoner med hensyn til omstruktureringer?
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2003-11-26:
Venstre kaller seg miljøpartiet – det har vi hørt i dag også. Venstre framstår som partiet som er opptatt av små bedrifter og synes det er svært viktig at folk har jobb. Men med den omlegginga av arbeidsgiveravgifta som det nå legges opp til, i tillegg til stivbeinte ordninger for transportstøtte, vil mange eksportbedrifter i distriktene få store problemer. De faller jo som kjent utenfor det såkalte forliket mellom alle partiene i Stortinget. Jeg kan f.eks. nevne både Gausdal Bruk og Begna Bruk. Så er det samferdsel. Venstre har jo ministeren der og skal satse på miljøvennlig trafikk. Det skal bli dobbeltspor til Asker, det meste av kollektivsatsinga skal gå til byene. Det er ikke noe galt med det, men store deler av landet gjenstår. Hvilke tanker har Venstre om det? De har ikke lagt vekt på å sikre kollektivtransport i resten av landet, og hvis det er meninga at vi skal bruke personbil, må det komme vegbevilgninger. Så mitt spørsmål blir: Er dette egentlig et signal fra Venstre om at det er upraktisk at folk skal arbeide og bo i distriktene?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-11-26:
Jeg takker for replikken. Det er ikke alle som tar replikk på meg. Til det at vi foreslår å avvikle EØS-avtalen: Man skulle nesten tro at representanten Ivar Kristiansen snakker mot bedre vitende – men kanskje han ikke vet bedre? Vi har altså en handelsavtale. Den er ikke sagt opp. EØS-avtalen er kommet som et tillegg til handelsavtalen, så jeg vil anbefale representanten Kristiansen å se på den frihandelsavtalen som et element i at vi foreslår avvikling av EØS-avtalen. Jeg tror at de fleste i denne salen ikke er klar over at vi har en frihandelsavtale. Det er noe galt når man må legge lokk på et kar med fisk og så kjøre det ut og henge fisken på gjel. Da er det ikke mye lokk. Da kan måsen skite som den bare vil. Men man må altså ha lokk på karet for å frakte fisken til gjel. Da er det galt, og det er EØS-avtalen som bestemmer det. Jeg håper representanten Kristiansen forstår dette.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-11-26:
Representanten Bastesen skal ha honnør for sitt vedvarende engasjement for norsk fiskerisektor. Men jeg får ikke dette helt til å rime med hans handling, for Kystpartiet har i sine hovedmerknader faktisk som et av sine hovedpunkter at Norge må si opp EØS-avtalen. Og at man vil melde Norge ut av Schengen-samarbeidet, går igjen som en rød tråd. Ser ikke representanten Bastesen hvilken byrde han dermed pålegger norsk fiskerinæring i dens hovedmarked? Ser ikke representanten Bastesen og Kystpartiet hva som vil skje med norsk industri i dens hovedmarked, hvis Kystpartiet i virkelighetens verden skulle få oppslutning om sine forslag? Dette er den reneste avviklingspolitikk for det som fortsatt er bærebjelken langs kysten vår i hele landet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Med vårt opplegg for 2004 ville skattenivået i 2004 vært 15 milliarder kr lavere enn skatten var i 2001. Det kan umulig være spesielt sjokkerende at vi har 15 milliarder i lavere skatteinntekter enn det vi levde vel med i 2001. Det er ikke noe skattesjokk. Men det Arbeiderpartiet har foreslått, er et mer rettferdig skattesystem, der de som har mye, bidrar med noe mer, bl.a. ved å gå inn for beskatning av aksjeutbytte, slik Skauge-utvalget har foreslått, og slik det nå er innført i Finland. Det gjorde vi bl.a. for å unngå at egenandelstaket ble økt til 2 500 kr innenfor helse og medisiner, og bl.a. for å sørge for at vi følger opp løfter fra valgkampen om oppussing av skolebygg, flere undervisningstimer og bedre undervisning i grunnskolen, og for å unngå at Høyre-byrådet i Bergen og i Oslo måtte gjennomføre en lang rekke usosiale kutt. Så vi mener simpelthen det er viktigere enn lavere skatt til dem som har mest fra før.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Den store forskjellen når det gjelder Fremskrittspartiets forlik med Regjeringen i fjor og vårt forlik i år, er at jeg er villig til å forsvare innholdet i det forliket vi nå inngår, mens jeg mener at det var en lang rekke helt uforsvarlige kutt i forslagene som Fremskrittspartiet stemte for i fjor, bl.a. ved at man gikk fra 0 kr til 1 300 kr i egenandeler på medisiner på blå resept for hundretusener av pensjonister, bl.a. ved at man kuttet dramatisk i arbeidsledighetstrygden, og bl.a. ved at man ikke satset betydelig på kommunene i forhold til skole og eldreomsorg. Jeg mener at innholdet i det forliket vi har nå, er vesentlig bedre enn innholdet i det forliket Carl I. Hagen oppnådde i fjor. Og det er den politiske forskjellen. Ja, Arbeiderpartiet tar medansvar, fordi vi nå stemmer for et budsjettforlik subsidiært. Men det vi tar medansvar for, er at vi har sørget for at økningen i kommunenes frie inntekter mer enn fordobles, slik at det blir lettere å unngå kutt i eldreomsorg og lettere å unngå kutt i skole. Vi har vårt primære budsjett, som vi mener er enda bedre, men vi mener faktisk at det er viktig å få til noen ordentlige milliarder og ikke bare TV-milliarder.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
I mitt åpningsinnlegg sa jeg følgende: «Arbeiderpartiet har aldri vært, er ikke og vil aldri bli denne regjerings parlamentariske grunnlag eller basis.» Det er en litt komplisert måte å si det på at vi ikke kommer til å ha fast følge med Per-Kristian Foss og Kjell Magne Bondevik. Vi vil aldri ha noe fast samarbeid med en Høyre-dominert regjering. Fordi Regjeringen har forlatt sine løfter i Sem-erklæringen om å velge skattelette framfor satsing på skole og eldreomsorg, og fordi den forlot sine forslag av ideologisk karakter om at flere skulle stå uten fast jobb, var vi villig til å inngå et forlik med dem om dette budsjettet. Problemet vårt er at dem vi ønsker å ha fast følge med, enten ikke ønsker å ha fast følge med oss eller ikke gir oss flertall. Det vi er ute etter, er fast følge med noen som kan gi oss flertall, og det beste bidraget til det er at Arbeiderpartiet blir større ved valget i 2005.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Jeg er helt sikker på at hvis Jon Lilletun og jeg hadde fast følge, ville det bli riktig hyggelig hele tiden. Det tror jeg Jon Lilletun også synes. Det må være mulig å ha primære standpunkter som markerer uenighet i forhold til andre partier, og likevel forstå at man er innstilt på samarbeid. For eksempel sitter Kristelig Folkeparti nå i regjering med Høyre, som hvert eneste år da det var i opposisjon, kuttet mange milliarder kroner i norsk bistand. De kuttet 5–6 milliarder kr i sykelønnsordningen – mer enn noen andre partier noen gang våget å foreslå – og de kuttet betydelig i distriktspolitikk og landbruksstøtte. Likevel kan Kristelig Folkeparti sitte i regjering med Høyre, selv om de altså på mange områder hadde dramatisk avvikende syn. Så det å samarbeide betyr at partier som har ulike standpunkt i utgangspunktet, finner sammen om en del felles saker der de kan bli enige. Det er underlig med dette forliket, for normalt foregår forlik slik at to parter møtes og forhandler sammen til noe på midten. Her har vi opplevd at Kristelig Folkeparti, i hvert fall Jon Lilletun, mener at de var der hele tiden og er veldig glad for at Regjeringen har beveget seg dit Lilletun ønsket at budsjettet skulle havne. Det er grunnen til at Kristelig Folkeparti og Lilletun er så pass fornøyd som de er.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Representanten Arnstad har helt rett i at det kommuneopplegget vi nå skal vedta, ikke løser alle problemer i norske kommuner. Tvert imot. Det kommer til å gjenstå mange problemer. Det handler både om å skaffe kommunene mer penger og om å sørge for at kommunene bruker pengene på en bedre måte, og om fornyelse av offentlig sektor – begge deler trengs. Det kommuneopplegget vi vedtar, er imidlertid vesentlig bedre enn de kommuneoppleggene Senterpartiet var ansvarlig for alle de årene de satt i regjering. Så i forhold til det Senterpartiet tidligere har forsvart, er dette en klar forbedring. Det burde mange ordførere være glad for. Jeg ser at i kommuner hvor budsjettforslagene lå på bordet – det var snakk om skolenedleggelser, det var snakk om å fjerne nattevakten på sykehjemmet, det var snakk om å si opp lærere, eller som i Oslo, hvor Fremskrittspartiet hadde foreslått å kutte den kommunale tilleggspensjonen til mange pensjonister – er det som nå kommer av ekstra penger, nok til å fjerne kuttene. Og for de menneskene som nå får det bedre, er dette en vesentlig forbedring. Arbeiderpartiet er alltid klart til å diskutere langsiktige tiltak for å bedre kommunenes økonomi.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2003-11-26:
En vesentlig forutsetning for at Høyre i det hele tatt kunne inngå et budsjettforlik med Arbeiderpartiet, var at de la vekk sine forslag til skatteskjerpelser. Arbeiderpartiets alternativ ville gitt et skattesjokk i dette landet som ville satt arbeidsplasser og sysselsetting over styr. Jens Stoltenberg foreslår i sitt budsjett bl.a. følgende: at vi skal innføre dobbeltbeskatning igjen, vi skal fjerne aksjerabatten igjen, vi skal skjerpe toppskatten – som for øvrig er et løftebrudd i forhold til «verdipapiret» fra Arbeiderpartiet under valget i 2001 – og vi skal fortsette med elavgiften. Samlet utgjør dette 5 milliarder kr. Kan representanten Stoltenberg fortelle meg hvilket budskap dette er i forhold til det som vi alle sammen er enige om, nemlig å forsøke å redusere arbeidsledigheten i dette landet og skape nye arbeidsplasser? Mener han virkelig at dette ville hatt en slik virkning?