Trine Skei Grande (Venstre), 2020-02-27:
Jeg fikk lyst til å kommentere Overhalla først: Den friskolen som kom i Overhalla, kom fordi Senterpartiet la ned en grendeskole. Ei lita grend hadde veldig lyst til å opprettholde skolen sin og valgte å starte en Montessori-skole der i stedet. Det tror jeg er et godt bilde på mye av det som skjer rundt omkring i Skole-Norge, for vi ser at folk er opptatt av sine grendeskoler og det tilbudet de gir. Som utgangspunkt mener jeg at regjeringas viktigste jobb er å sikre den offentlige skolen og sette den i stand til å løfte alle elever, uansett bakgrunn. Regjeringas fremste prioritering i skolepolitikken er å sørge for at elever får sikret kloke, gode og kunnskapsrike lærere, og den offentlige fellesskolen har alltid vært den sentrale delen av det norske skolesystemet – helt siden Venstre grunnla det. Samtidig er regjeringa opptatt av å sikre at foreldre og elever som ønsker et alternativ til den offentlige skolen, skal få det, noe de også har krav på ifølge menneskerettighetene. Jeg mener at de offentlig finansierte friskolene bidrar til økt mangfold og læring mellom skoler og tar vare på de menneskerettighetsforpliktelsene Norge har som nasjon. Offentlig finansierte friskoler bidrar også til å sikre den enkeltes generelle mulighet til å velge en friskole. Hvis ikke ville den menneskerettigheten vi skal ivareta, bare vært forbeholdt dem med god råd. Valgfrihet skal ikke være forbeholdt ressurssterke mennesker. Alle som ønsker å velge et alternativ til norsk skole, skal ha muligheten til det. Friskoler er åpne for alle som fyller vilkårene for inntak, og loven gir klare begrensninger for hvor mye skolen kan kreve i egenbetaling fra hver enkelt elev. Friskoler har et viktig samfunnsansvar. Helt siden den første loven om private skoler kom i 1970, har samfunnsoppdraget vært å tilby et supplement og et alternativ til den offentlige skolen. Det stilles strenge krav for å få godkjenning som friskole, og vi har et tydelig regelverk og krav til saksbehandlingen som i størst mulig grad skal sikre at elevene og deres foreldre skal være trygge på at friskolen de velger, kvalitativt holder mål. Friskolen skal tilby en opplæring som er jevngod med den som gis i offentlig skole, og skolens læreplaner krever offentlig godkjenning. Samtidig skal etablering av friskoler ikke gå ut over de elevene som velger å gå på den offentlige skolen. Friskoleloven slår tydelig fast at godkjenning ikke skal gis dersom det fører til negative konsekvenser for vertskommunen eller vertsfylket. Vertskommunen og vertsfylket har rett til å uttale seg om dette før det gis godkjenning etter friskoleloven. Uttalelsen er relevant for vurderingen av om det skal gis godkjenning eller ikke, men er ikke alene avgjørende for utfallet av søknaden. Regelverket danner grunnlaget for at det blir gjort grundige og konkrete avveininger, der hensynet som taler for etablering av en friskole, veies mot hensynene til den offentlige skolen og driften av den. Jeg mener dagens regelverk gir en rimelig balanse mellom hensynet til vertskommunene og vertsfylket på den ene siden og muligheten til å velge mellom forskjellige skoler på den andre siden. Utdanningsdirektoratet avgjør søknaden om godkjenning av nye friskoler, mens departementet er klageinstans. I det store flertallet av klagesaker under Solberg-regjeringa har departementet opprettholdt Utdanningsdirektoratets vedtak. I de tilfellene departementet har omgjort vedtaket til Utdanningsdirektoratet, er det fordi departementet har brukt det skjønnet loven åpner for, annerledes enn Utdanningsdirektoratet. Det betyr ikke at Utdanningsdirektoratet har anvendt loven feil, og muligheten for omgjøring er i tråd med forvaltningslovens regler om klagebehandling. Som sagt er min og regjeringas viktigste jobb å styrke den offentlige skolen. Det store flertallet av norske elever går i den offentlige skolen. Samtidig må det være rom for å velge et alternativ til den offentlige skolen, og friskolen bidrar til mangfold og valgfrihet. Stortinget endret i 2015 friskoleloven etter forslag fra Solberg-regjeringa. Et utgangspunkt for lovendringen var at flere offentlig finansierte friskoler kan bidra til å øke mangfoldet og læringen mellom skolene. Endringene i loven gikk bl.a. ut på å innføre to godkjenningsgrunnlag – videregående yrkesfagskoler og profilskoler, som f.eks. idrettsungdomsskoler og realfagsskoler. Økningen i antallet søknader om å etablere friskoler er liten, og det er bare 3,2 pst. av grunnskoleelevene og 7,2 pst. av elevene i videregående skole som går i friskole. De aller fleste elever i Norge går i offentlig skole. Det kommer de også til å gjøre i framtida.