Michael Tetzschner (Høyre), 2019-04-11:
Forslagsstillerne, representanter fra Sosialistisk Venstreparti, foreslår at det skal nedsettes et utvalg for å vurdere alternativer til EØS-avtalen. Særlig ønsker de belyst hvor godt EØS bidrar til å løse problemer med sosial dumping i arbeidslivet. Forslagsstillerne vil også ha belyst alternativer som etter forslagsstillernes mening bedre ivaretar demokratiske hensyn, og undersøke hvordan eventuelle virkninger av slike alternativer vil slå ut for norsk næringsliv. Forslagsstillerne ser for seg at denne utredningen skal være sluttført innen utgangen av 2020. Jeg regner med at forslagsstillerne og andre mindretall som har dannet seg under komitébehandlingen, vil redegjøre nærmere for sine synspunkter. I det følgende redegjør jeg for de synspunkter som komiteens flertall har stilt seg bak, og det er også dette flertallet som fremmer sakens innstilling. Komiteen har merket seg at ikke alle alternativer foreslås utredet, bare alternativer som svekker samarbeidet med Europa, og som ikke like sterkt forplikter Norge til å gjennomføre regelverk fra EØS som i dag. Komiteens flertall konstaterer at forslaget støttes av partigrupper som allerede har konkludert med å ville si opp EØS-avtalen. Flertallet mener dette i så fall ville gi Norge tredjelandsstatus overfor EU-landene og stenge deltakelsen i det indre marked. EØS-avtalen er den viktigste avtalen Norge har. Et brudd med EØS vil kreve både forberedelser og utredninger, men hvilke resultater Norge ville oppnå, ville uansett forutgående utredninger forbli usikkert, dette fordi fremgangsmåten for å reforhandle internasjonale avtaler er først å gå til oppsigelse, slik at partene kan forhandle på nytt ut fra egen forhandlingsstyrke og interesser. Hva Norge ville måtte gi fra seg i en reforhandlet avtale eller ved overgang til en bilateral handelsavtale, vil være en del av den usikkerheten forslaget åpner for. EØS-avtalen har vært grunnlaget for Norges tilknytning til EU i 25 år. Avtalen gir norsk næringsliv tilgang til EUs indre marked med muligheter til å omsette varer og tjenester på like og forutsigelige vilkår med konkurrentene. EØS-avtalen er avgjørende for Norges økonomi, for arbeidsplassene og dermed privat og offentlig velferd. Den er for Norges økonomiske samkvem tilsvarende viktig som vårt NATO-medlemskap er det for Norges sikkerhet. EØS-avtalen skiller seg kvalitativt fra en tradisjonell, bilateral handelsavtale ved at den gir nordmenn like muligheter som EU-borgere når det gjelder handel med varer så vel som anledning til å foreta investeringer, drive finansiell virksomhet og forsikring, selge og kjøpe tjenester, og til å ta arbeid, studere, motta helsetjenester, eller ta opphold i andre land i EU/EØS-området. Etter flertallets oppfatning finnes det ingen kjente tilknytningsformer til EU, utenom medlemskap, som vil kunne gi samme muligheter. Komiteen konstaterer at internasjonalt, regelbasert samarbeid for tiden møter motgang fra stater som mener de er store nok til å dra fordeler av prinsippet om å være seg selv nok og hevde sin rett gjennom prinsippet om den sterkestes rett internasjonalt. For andre stater, som Norge, er dette urovekkende. EØS-avtalen er en solid ramme for Norges samarbeid med EU. Den sikrer norsk næringsliv tilgang til et hjemmemarked av 31 land og 510 millioner mennesker. Avtalen sikrer like konkurransevilkår og forutsigbarhet, og den har bidratt til vedvarende og balansert styrking av handel og økonomiske forbindelser mellom avtalepartene. Samtidig legger EØS-avtalen grunnlag for et bredt samarbeid med EU på en rekke andre områder, inkludert miljøvern, forskning, utdanning, helse- og forbrukerspørsmål, sivil beredskap og kultur. EØS-avtalen er med på å trygge norsk velferd og norske arbeidsplasser. Fraværet av en avtale vil ha negative konsekvenser for norsk økonomi og for nordmenn flest. Det er flertallet som sterkt ønsker å hegne om EØS-avtalen, og gjennom målrettet og systematisk arbeid vil sikre at avtalen fortsetter å fungere godt. Det tjener både Norge og EU.