Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
Norge rykker oppover på arbeidsledighetsstatistikken. Vi passerer land som Tyskland og USA. 127 000 mennesker er ledige, og jeg har tenkt at det var disse menneskene Høyre snakket om før valget, da ordspillet «mennesker og ikke milliarder» var omkvedet. Få trodde at det var disse menneskene, de arbeidsledige, som skulle bidra med milliardene i skattelette til milliardærene. Solberg-regjeringen startet med å kutte i lønnsgarantiordningen som sikret lønn etter konkurs, fortsatte med feriepenger til de arbeidsledige, og i år er det forlenget karantenetid og skatt på sluttvederlag som blir årets julegave til de ledige – nesten 2 mrd. kr i kutt til dem som mister jobben. Det må være en åpenbar misforståelse når flere her i dag sier at det er bedre at folk kommer seg i jobb istedenfor å få feriepenger av arbeidsledighetstrygden. Da sier en jo at en kan ta seg ferie neste år uten å få feriepenger, en skal gå uten lønn i den perioden. Feriepenger er noe en opptjener. Så hører vi representanter for regjeringen og regjeringspartiene være fornøyd med at vi har tiltaksordninger nå som er på linje med dem vi hadde i 2013. Da var arbeidsledigheten mye lavere. Vi foreslår 2 000 flere plasser. Vi endrer permitteringsreglene slik at bedriftene kan ta vare på kompetansen i påvente av nye oppdrag. Akkurat det siste har vært et tema i flere diskusjoner i denne salen i det siste. Vi hører regjeringens våpendragere forsvare seg med at vi heller må satse på de nye, på gründerne, istedenfor å holde de ansatte nærmest fanget inne i de gamle bedriftene. Ja, det er viktig med gründere og nytenking, men det kan ikke være sånn at en arbeidsplass i en eksisterende bedrift har mindre verdi enn dem som kommer i de eksisterende bedriftene. Det er ikke sånn at det ikke er utvikling i de gamle bedriftene. Vi kan bare se på Raufoss- og Kongsberg-miljøene. Professor Salvanes ved Høgskolen i Bergen viser i en artikkel i Aftenposten i november i år at det er de gamle bedriftene som skaper flest nye jobber, og det er disse bedriftene som tar i bruk ny teknologi, lager nye produkter og utvikler nye forretningsmodeller. Når det hevdes at økt permitteringslengde gjør at folk blir gående med arbeidsledighetstrygd for lenge og reduserer sin egen mulighet til å komme tilbake i jobb, er det feil. Det er bare å lese budsjettinnstillingen hvor man viser til at det er gjennomført en undersøkelse av alle permitteringstilfeller tilbake til 1993, og den viser at ni av ti kommer tilbake til jobb, åtte av ti i egen bedrift. Men en måloppnåelse på nesten 90 pst. er ikke bra nok for Solbergs kamerater. En må nesten lure på hva de egentlig vil. I finansinnstillingen er Solberg-kameratenes prioriteringer presentert. Under overskriften «Arbeid, aktivitet og omstilling» finnes mye interessant lesning: Tilskudd til Steinerskolens musikklinje, tilskudd til internasjonale sykkelritt, svømming i barnehager, omstillingsmidler til Den norske kirke, partistøtte, støtte til Det Frivillige Skyttervesen og Sjømannskirken – alle gode tiltak, som vi støtter, men å definere dem under overskriften «Arbeid, aktivitet og omstilling» viser at det må mye kreativitet til for å fylle begrepet «nye ideer og bedre løsninger» på arbeidsfeltet. I dag har vi sett at Nav spår økt ledighet inn i 2016. Det er for så vidt ikke overraskende. Da trengs det mer håndfaste tiltak enn tiltakene i Solberg-kameratenes forslag i finansinnstillingen. I går registrerte jeg at den nye statsråden på sin første arbeidsdag sa at hennes viktigste oppgave er å få folk tilbake i arbeid. Jeg ønsker statsråden veldig lykke til med både det arbeidet og resten av hennes arbeidsoppgaver, men da trengs det nok mer kraftfulle tiltak enn det som er ramset opp i finansinnstillingen. Jeg skal love statsråden at vi skal følge nøye med på hennes jobb for å få flere i arbeid.