Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2010-04-20:
For over 100 år siden fattet modige og framsynte politikere vedtaket om å bygge Bergensbanen. De skjønte at skulle vi bygge Norge og binde landet sammen, trengte vi jernbanen. 100 år senere tok jeg toget på den samme strekningen, etter at transportkomiteen hadde vært på reise i Hordaland. Natttoget som jeg skulle reise med, var innstilt, og i stedet for sovevogn ble det en tur på et kaldt lokaltog over fjellene fra vest til øst. Slike skuffelser har altfor mange passasjerer hatt det siste året. Jernbanen har en særlig plass i samfunnet fordi den er miljøvennlig, fordi den frakter gods og mennesker effektivt, fordi den binder landet sammen, og når flytrafikken er lammet av aske, kan du stole på toget. Særlig de siste årene har det vært en positiv utvikling når det gjelder toget. Antallet passasjerer har økt, det samme har godsmengden. Dette har paradoksalt nok trolig vært med på å utløse den togkrisen vi har sett denne vinteren. Manglende vedlikehold over tiår kombinert med at kapasiteten er sprengt til det ytterste er årsaken. Da det rød-grønne flertallet tok over i 2005, forstod vi at manglende satsinger på jernbane ikke kunne fortsette. Vi kunne ikke forsvare at en av samfunnets viktigste infrastrukturpilarer skulle smuldre bort. Derfor er det heller ikke noen partier i denne sal som har gjennomført et større løft for jernbanen enn den rød-grønne regjeringen. Opposisjonen har også i dag rettet hardt skyts mot Regjeringen for togkrisen. Jeg skulle ønske at opposisjonen kunne vært like ærlig som tidligere samferdselsminister Dag Jostein Fjærvoll fra Kristelig Folkeparti, da han forklarte manglende bevilgninger til vedlikehold i Dagens Næringsliv med å si: «Jeg har vært ordfører. Man blir ikke valgt på vann og kloakk.» Faktum er at opposisjonen har ikke levert – ikke da de satt i posisjon til å gjøre det, sist under Bondevik II, og heller ikke da Nasjonal transportplan ble vedtatt av Stortinget, eller i de årlige budsjettene. Verst er Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiets budsjetter fra 2004 til 2008 ville ha gitt 10 milliarder kr mindre til jernbane – en fullstendig rasering. Nå reiser Fremskrittspartiet rundt og foreslår satsinger på jernbane overalt, fra Drangsdalen i sør til Kirkenes i nord. Men milliardene de hiver ut til media til nye investeringer og vedlikehold, har ikke dekning i deres egne budsjetter. Komitéleder Hareide var raskt ute og kritiserte Regjeringen for togproblemene og manglende vedlikehold. Samtidig vet han at Kristelig Folkeparti ikke foreslo en krone ekstra til vedlikehold av jernbanen i 2010 – for øvrig akkurat samme frekkhet som Hareide tok når det gjaldt rassikring, da det raste i mange lier på Vestlandet. Men det frekkeste partiet er Høyre. Verken i 2009 eller i 2010 foreslo partiet en krone mer enn Regjeringen til jernbane. Tvert imot foreslo Høyre mange millioner kroner mer enn oss i utbytte fra NSB. Likevel går altså partiets jernbanepolitiske talskvinne Ingjerd Schou ut i Dagens Næringsliv 12. april, i forbindelse med oppslag om NSBs utbytte, og sier: «Da vi var små lærte vi at det var feigt å gi bort med den ene hånda og ta med den andre.» Jeg synes det er enda feigere å ikke tørre å stå for sin egen politikk, som Ingjerd Schou gjør. Det rød-grønne flertallet skal doble jernbaneinvesteringene i perioden 2010–2019, sammenlignet med den forrige NTP-en. Det vil blant mye annet gi oss en dobling av kapasiteten for godstransport. Vedlikeholdsinnsatsen er økt med nærmere 60 pst., slik Jernbaneverket har bedt om. Vi skal ha en grundig gjennomgang for å se om det er mulig å bruke enda mer penger på vedlikehold de nærmeste årene. Togreisen over Hardangervidda er vakker, men også viktig. Den binder Norge sammen. Derfor er vi i ferd med å gjenreise jernbanen. Derfor er det et av våre viktigste rød-grønne prosjekter.