Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-01-17:
Jeg vil forsøke med denne debatten å få avklart hvordan regjeringen tenker rundt CO2-avgift, for å sikre at det er en forutsigbar og fornuftig bruk av denne formen for avgifter. Det er mange CO2-avgifter som ble nevnt i opplesningen fra presidenten. Bil, båt og fly er veldig vanlig, men også på norsk sokkel skryter en ofte av den CO2-avgiften som er der. I tillegg kommer det CO2-argumentet eller CO2-avgifter ved kjøp av bil, og en har i tidligere skriftlige spørsmål utfordret finansministeren: Hvis en bil kan kjøre på både bensin og gass, vil en da kunne få fordel av at gass har lavere utslipp enn bensin? Finansdepartementet tar da forbehold om at du kjører på det som gir størst utslipp, og derfor avgiftsbelegges man med en engangsavgift som om bilen bare kjører på bensin. Det gjør jo også at slike multifuel-biler ikke kommer veldig heldig ut. Det vil også skape en utfordring med de moderne elbilene med hjelpemotor for bensin når det kommer til hvordan de skal skattlegges. Nå er det også enkelte som tar til orde for at du skal ha en CO2-komponent i bompengesystemet. Da vil man få en trippelbeskatning av det samme utslippet. Det som blir spørsmålene fra min side, er hvordan en begrunner satsene på CO2-avgiftene i lys av de reelle utslippene, og om en har noen prinsipielle tanker, når en kaller noe for en CO2-avgift, om hva pengene skal brukes til. I statsbudsjettet for 2011 er det en drøfting av inntektene for CO2-avgift og de ulike nivåene. Hvis vi ser på inntektene bare fra kap. 5508 og 5543, som er satser på de ulike fossile drivstoff, mineralolje – slike ting – og avgiftssatser på kontinentalsokkelen, er inntektene der 7,1 mrd. kr. Med dagens kvotepris og de forutsetningene regjeringen har lagt til grunn for kvotepris på CO2 for 2011, er dagens inntekter på CO2-avgifter på fossile energikilder mer enn store nok til at Norge i dag kunne vært CO2-nøytral etter regjeringens egen definisjon. Ved kjøp av kvoter for de inntektene hadde vi altså kunnet nøytralisere våre utslipp. Da blir det litt spesielt når en i enkelte sammenhenger vil øke CO2-avgiften eller CO2-satsene enda mer med den begrunnelsen at en må kutte CO2-utslipp. Så med regjeringens egne klimamål for 2030 friskt i minne og de definisjonene som er lagt til grunn der, er CO2-avgiften i dag tilstrekkelig stor nok. I tillegg ser en i skatte- og avgiftsproposisjonen at det er en liste som viser de ulike satsene. Der ser man at tungolje har en sats som tilsvarer 188 kr per tonn CO2. Det er godt i overkant av kvoteprisen på CO2. Men poenget er at satsen her bare er halvparten av den satsen en bruker på CO2-avgift på bensin. Så etter den definisjonen er CO2 fra bensin dobbelt så skadelig for miljøet som CO2-utslipp fra tungolje – med mindre det bare er rent fiskale hensyn som ligger til grunn. Det bør ut fra min logikk tilsi at en heller øker fiskalavgiften på bensin, for å sørge for at når en kaller en avgift for CO2-avgift, har en en objektiv begrunnelse. Derfor ber jeg om at finansministeren forklarer avgiftssatsene beregnet per tonn CO2, som Finansdepartementet har gjort på side 115 i St.prp. nr. 1, om skatte- og avgiftsnivået for 2011, og hvorfor en kan forsvare å ha ulike nivå på de samme typene utslipp avhengig av hva slags fossilt drivstoff det er. Nivået bør prinsipielt være likt for alle avgiftskilder. Hvis en da synes at avgiftene på bensin er for lave i forhold til det en mener at forbrukerne må finansiere for slitasje på veier, kø, ulykker og slike ting, eller at en mener at det er andre, litt vanskeligere definerte miljøutfordringer en må dekke, får en heller innføre andre avgifter for det i stedet for å skjule det i en CO2-avgift. Debatten blir også ytterligere aktualisert nå med at en for å stimulere biodrivstoff ønsker gjerne å øke CO2-avgiften på drivstoff for så å kunne gi fritak for den avgiften på biodrivstoff. Det også vil jo da vise at en bruker CO2-avgiften – ikke for å sette en objektiv pris på CO2, men fordi en ønsker å bruke den til å innfri andre politiske virkemidler. Det kan være fair, og Fremskrittspartiet ønsker å bruke mer biodrivstoff i transportsektoren. Det har en samlet opposisjon ønsket. Vi har etterlyst en mer helhetlig politikk på dette, en diskusjon som regjeringen selv initierte kraftig da de innførte en biodieselavgift. Men uavhengig av hva en mener om biodieselavgiften, er det greit å ha et prinsipielt syn på hva slags sats en bør ha på CO2-avgiften, fordi en skal ha dette objektive synet på hva CO2 koster. Det vil jo skje uansett hva slags utslippskilde en har. Hvis man da ønsker å stimulere biodrivstoff, får en finne andre virkemidler som er målrettet. Jeg har alltid hatt den oppfatning at Finansdepartementet har vært veldig tydelig på at en skal ha ett virkemiddel på ett mål, i stedet for å ha mange virkemidler som gjerne kommer i konflikt med hverandre. Jeg tror statsråden har forstått hva slags prinsipielle utfordringer jeg etterlyser, og jeg skal da heller gi ordet til ham.