Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2009-06-15:
Jeg vil innledningsvis berømme saksordføreren for veldig godt, konstruktivt komitésamarbeid, og Regjeringen for å ha lagt fram en interessant og god melding. Nordområdene er pekt ut som Regjeringens viktigste strategiske satsingsområde, og den har i den anledning utarbeidet sin nordområdestrategi. Ifølge meldingen bygger den på føringer som ligger i denne strategien. Sett i lys av dette savner jeg nok en noe nærmere omtale av hvordan de ulike tiltakene som er foreslått i svalbardmeldingen, bidrar til å nå målene Regjeringen har satt seg i nordområdestrategien. Jeg mener at Norge har en uutnyttet strategisk ressurs i Svalbard. Øygruppen ligger midt i passasjen mellom Polhavet og Nord-Atlanteren. Maritime transportruter som vil gå korteste vei over Polhavet i framtiden, må dermed passere øygruppen. Det samme gjelder mye av skipstrafikken som kan komme til å ta ut naturressurser fra Polhavet. Norge kan dermed etablere Svalbard som en sentral rednings- og beredskapsbase for denne trafikken. I likhet med den internasjonale forskningsplattformen i Ny-Ålesund, kan det her ligge til rette for å invitere andre land med. Asiatiske industriland, herunder Kina, Japan og Sør-Korea, forventes etter hvert å bli store brukere av disse skipsrutene over Polhavet. De vil kunne ha stor interesse av å være med på dette. Jeg mener derfor det er betimelig av komiteen å be Regjeringen foreta en utredning av hvilke konsekvenser, herunder også miljøkonsekvenser, en betydelig maritim trafikk over Polhavet kan ha for Norge. Utredningen bør se på hvordan norsk forvaltning og andre aktører best kan organiseres for å møte muligheter og utfordringer knyttet til dette. Jeg mener dette er en sak hvor vi bør gripe initiativet nå og faktisk ligge i forkant. Jeg savner en konkret oppfølging av Regjeringens gode intensjoner med hensyn til å satse på forskning. Verken foreliggende melding eller St.meld. nr. 30 for 2008–2009, om klima for forskning, gir signaler om et løft i bevilgningen til forskning og kunnskapsoppbygging i nordområdene. Manglende bevilgninger har medført at utenlandske forskere er større brukere av forskningsfasiliteter som Norge har investert i på Svalbard, enn norske forskere. Mer konkret ser jeg det som uheldig at Universitetssenteret på Svalbard, UNIS, for inneværende år ble pålagt å kutte ned på sitt budsjett og dermed redusere antall studentårsverk og forskerstillinger. Jeg konstaterer jo at Regjeringen senere har snudd i dette spørsmålet, ved å foreslå å bevilge penger i revidert nasjonalbudsjett. Dette er positivt. Jeg forventer at dette følges opp mer langsiktig i budsjettet for 2010. Antallet forskerstillinger bør oppjusteres for å sikre at UNIS kan opprettholde og videreutvikle sin forskerkompetanse. Jeg har merket meg at Regjeringen vil nedsette en arbeidsgruppe som skal sikre best mulig beslutningsgrunnlag for investeringsbehov og muligheter med hensyn til framtidig energiforsyning. Jeg støtter dette, og mener at dette arbeidet må gis høy prioritet. Jeg vil understreke at arbeidsgruppen også må se på mulighetene for at det i størst mulig grad kan benyttes fornybar energi. Vi bør ikke binde oss fast til en ren fossil energiløsning på Svalbard, men holde muligheten åpen for en diversifisert energimiks. Dette vil kunne brukes som et utstillingsvindu for en framtidsrettet norsk energipolitikk i disse sårbare nordområdene.