Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2008-05-20:
La meg først få slå fast betydningen av parlamentariske forsamlinger knyttet til organisasjoner som NATO, OSSE og Europarådet. Parlamentarikerne kan være kritiske, de kan ligge i forkant, og de kan være viktige støttespillere for organisasjonens politikk inn mot egne nasjonalforsamlinger. NATOs parlamentariske forsamling har som formål å fremme alliansens målsettinger og bidra til bredere debatt og åpenhet om NATOs politikk og prioriteringer. NATOs parlamentariske forsamling vedtar anbefalinger til NATOs råd og til regjeringer og parlamenter. Jeg mener det er viktig at saker som står på NATOs agenda, får en så vidt bred debatt som den parlamentarikerforsamlingen legger opp til. NATOs prioriteringer må også ha en parlamentarisk forankring. NATOs parlamentariske forsamlings omfattende virksomhet gir mulighet til å styrke Stortingets kontakt med kolleger på begge sider av Atlanterhavet i dialog om forsvars- og sikkerhetspolitiske spørsmål, noe vi setter veldig stor pris på. En viktig møteplass er det årlige transatlantiske forumet som samles i begynnelsen av desember hvert år ved National Defense University i Washington. Sist desember deltok fem av de norske medlemmene i forsamlingen på det transatlantiske forumet, som gav oss veldig mye, og som hadde en veldig høy kvalitet. Så er det naturligvis slik at de sakene som har stått i fokus i perioden, har vært rettet inn mot temaene på toppmøtet i Bucuresti. Status for Makedonia, Kroatia og Albania stod selvsagt sentralt. Det gjorde også status for Vest-Balkan totalt sett. Det er ingen grunn til å legge skjul på den uenigheten som har vært i forsamlingen når det gjelder Ukraina og Georgia, om hvor raskt de to landene kan tas inn i alliansen. NATO PA har hele tiden slått fast at ISAF-operasjonen i Afghanistan er prioritet nr. 1. Men det ble også en debatt om forholdet mellom sivil og militær bistand til landet. Her har Norge grunn til å være spesielt fornøyd med utnevnelsen av Kai Eide til koordinator for FNs arbeid i Afghanistan. Hvor viktig hans jobb er, kan best illustreres ved at han nylig fikk samtaler i Washington med både president George W. Bush, utenriksminister Rice og forsvarsministeren. Da amerikanerne forlot Keflavik-basen på kort varsel, tok flere fra den norske delegasjonen i NATOs parlamentarikerforsamling opp denne saken. Vi understreket det norske standpunktet at hvis Island ønsker det, ville vi støtte et NATO-nærvær for å erstatte amerikanerne. I fjor inngikk både Norge og Danmark en MoU med Island om forsvarspolitisk samarbeid. Stort sett dreide dette seg om samfunnssikkerhet og sivilt beredskap, bl.a. ved vår kystvakt og redningshelikoptertjeneste. For et par uker siden tok NATO ansvar for alliert tilstedeværelse på Island. Frankrike stilte 150 mann og fire jagerfly til disposisjon for å overvåke Islands kystområder. Den 5. mai gikk franske Mirage-fly for første gang på vingene fra Keflavik-basen, i en opptrappet NATO-aksjon for å vise muskler overfor russiske bombefly som har patruljert i området. For første gang er det altså andre enn amerikanere som driver regulær luftpatruljering over Island. Jeg vil mot slutten få understreke at for meg er også oppfølging av Sikkerhetsrådets resolusjon 1325 viktig. Den har for første gang vært et tema i denne perioden, med fokus på følgende temaer: vold mot kvinner i krig, kvinners deltakelse i fredsforhandlinger, behovet for kvinnelige soldater i internasjonale fredsoperasjoner og kvinners rolle i sikkerhetspolitiske beslutningsprosesser. Det er bare synd at så langt har disse temaene vært forvist til såkalte «side events». Det er viktig, synes jeg, at de integreres etter hvert i en eller flere komiteer i forsamlingen, noe det nå også er enighet om å gjøre. Helt til slutt vil jeg henlede oppmerksomheten på komiteens merknad om at NATOs parlamentariske forsamling fortsatt er særdeles mannsdominert. Samtlige i presidentskapet og alle komitelederne er menn. Det ser ut til å være en slags selvforsterkende rekruttering. Dette er naturligvis en utfordring. Sikkerhets- og forsvarspolitikk har selvfølgelig tradisjonelt sett vært veldig mannsdominert, men det er viktig, ikke minst i lys av Sikkerhetsrådets resolusjon 1325, at også flere kvinner deltar i NATOs parlamentarikerforsamling, også i tillitsverv og som rapportører. Med dette anbefaler jeg komiteens innstilling.