trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Satsingen på gasskraftverk med CO2-håndtering er et hovedelement i Regjeringens energipolitikk. Slike gasskraftverk er en viktig del av Regjeringens strategi for en bredere og mer fleksibel energiforsyning. I gassmeldingen trakk Regjeringen opp en politikk over et bredt felt for å legge til rette for gasskraftverk med CO2-håndtering. I tillegg til at gasskraftverk med CO2-håndtering vil gi vesentlig lavere utslipp av klimagasser enn konvensjonelle gasskraftverk, er det en rekke årsaker til at det er viktig at Norge arbeider med å realisere slike gasskraftverk. Blant annet retter Regjeringen stor oppmerksomhet mot mulighetene både for lagring av CO2 i reservoarer på kontinentalsokkelen og for bruk av CO2 til trykkstøtte i oljeutvinningen. Videre vil utviklingen av gasskraft med CO2-håndtering gi norsk elektrisitetsproduksjon et teknologisk forsprang, og vil kunne gi grunnlag for annen gassbasert virksomhet. Aktiviteten knyttet til utviklingen av miljøvennlige gassteknologier er stor både nasjonalt og internasjonalt. I Norge finnes det i dag flere interessante initiativ knyttet til pilotanlegg for å bringe ny teknologi fra forskningsstadiet til praktisk utprøving. De ulike teknologiene for CO2-håndtering varierer i modningsgrad. Noen teknologier er avhengige av et betydelig utviklingsarbeid. Andre teknologier, f.eks. røykgassrensing, er relativt modne teknologier. Slik teknologi prøves i dag i enkelte mindre pilotanlegg for gasskraftverk med CO2-håndtering. Teknologien er også benyttet i forbindelse med andre formål. Slik sett finnes det teknologier som kan fungere, knyttet til et gasskraftverk i dag. Det eksisterer i dag ikke fullskala kommersielle gasskraftverk med CO2-håndtering. Teknologier for utskilling av CO2 fra eksosgass er imidlertid prøvd ved ulike anledninger i forskjellige deler av verden, bl.a. i pilotanlegg. Den japanske kraftprodusenten Kansai Electric samarbeider i dag med teknologileverandøren Mitsubishi om utprøving av CO2-utskilling ved gasskraftproduksjon. Størrelsen på pilotanlegget er om lag 35 MW. Også andre aktører prøver ut de mest modne teknologiene for eksosgassrensing. Tidligere er teknologi for CO2-håndtering blitt prøvd ut i forbindelse med eldre energiteknologier, bl.a. i Texas, USA. Denne type teknologi har for øvrig i lang tid blitt benyttet til utskilling av CO2 fra andre gasser i sammenheng med industrielle prosesser. Denne bruken av teknologi for CO2-håndtering er annerledes enn hva som vil være tilfellet ved energiproduksjon. Blant annet vil de ulike teknologikomponentene være satt sammen på forskjellig måter. De mest modne teknologiene for utskilling av CO2 fra eksosgass i forbindelse med energiproduksjon er i varierende grad prøvd ut. Blant annet ved Statoils anlegg på Kårstø er det gjort forskjellige forsøk i tilknytning til en mindre gassturbin på 25 MW. Hovedutfordringen for alle konseptene er imidlertid å få videreutviklet teknologiene, slik at kostnadene kan reduseres til et akseptabelt nivå.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Norge har satt seg høye mål når det gjelder miljø. Vi tar ansvar for den situasjonen vi har globalt sett, med altfor store utslipp av drivhusgasser og med fare for at disse kan føre til en uønsket oppheting av klimaet, av temperaturen globalt, med risiko for skadevirkninger i den forbindelse. Derfor er det viktig for Regjeringen å kombinere ønsket om en sikker, stabil energiforsyning, hvor gasskraftverk er et viktig element, med våre forpliktelser internasjonalt når det gjelder klimasituasjonen. Vi mener at veien da går gjennom gasskraftverk med CO2-håndtering. Vi konstaterer til vår tilfredshet at det internasjonalt nå er et betydelig engasjement for å få dette til, og at Norge slett ikke står alene med sine ambisjoner om å få dette til. Dette internasjonale engasjementet vil kunne hjelpe oss fram til å finne den mest kostnadseffektive teknologien. Det er viktig det som representanten Korsberg påpekte i den sammenheng.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Det at svenskene skulle le av oss, tar jeg med stor ro. Det heter at en god latter forlenger livet. I så måte ønsker jeg våre svenske kolleger et godt og langt liv. Men det heter også at den som ler sist, ler best. I dette tilfellet tror jeg på en satsing på en framtidsrettet miljøteknologi som også vil gi oss den kraftforsyning og den utnyttelse av naturgassen som vi her ser for oss. Fremdeles er det slik at vi ikke har de riktige kostnadseffektive løsningene på bordet, men vi nærmer oss målet. Sammen med våre internasjonale partnere – bl.a. har Norge inngått et meget interessant samarbeid med USA og EU – kan vi nå fram til en situasjon hvor norsk spissteknologi som i dag ikke er kommersiell, kan frambringe en framtidsrettet teknologi som også kan ha en kommersiell verdi utover Norges grenser, altså i et globalt marked.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Representanten Vaksdal tar opp spørsmål knyttet til et omfattende regelverk i EØS-avtalen. Som utgangspunkt forbyr EØS-avtalen statene å yte statsstøtte. Statsstøtte foreligger dersom det kan vises til en økonomisk fordel som et foretak ikke hadde kunnet erverve på det åpne marked, og som ikke er knyttet til et offentlig pålegg til foretaket. EØS-avtalen setter også rammer for de støtteordninger som må sies å være i tråd med avtalens formål og innhold. ESA har i den forbindelse utgitt et sett av retningslinjer som gir informasjon om hvordan kontrollorganet fortolker og anvender de aktuelle bestemmelsene i EØS-avtalen. Av disse retningslinjene framgår det at statsstøtte på bestemte vilkår kan gis til miljøformål. Støtteordningene til fornybar energi står derfor i en særstilling i forhold til annen type kraftproduksjon. I tillegg er det regler om støtte til FoU og til regionalformål. Det regelverket jeg her har redegjort for, er bindende for alle land innenfor EØS-området, men det er ikke mulig for meg i et svar i spørretimen å gi noen utfyllende redegjørelse om hvordan energi- og miljøpolitikken i andre EØS-stater er utformet i forhold til utbygging av gasskraftverk. Det jeg kan si, er at samtlige land i EØS-området er forpliktet til å følge disse retningslinjene. Det har ikke vært aktuelt for Regjeringen å foreta noen gjennomgang av om det er mulig å støtte utbygging av konvensjonelle gasskraftverk. Som det framgår av St.meld. nr. 18, Om forsyningssikkerheten for strøm mv., satser Regjeringen som ett av en rekke tiltak på gasskraftverk med CO2-håndtering. Regjeringen vil derfor komme tilbake til Stortinget i inneværende sesjon med en redegjørelse om en støtteordning til gasskraftverk med CO2-håndtering som et ledd i strategien for økt bruk av naturgass i Norge.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Jeg vil ikke bekrefte den forholdsvis uforbeholdne beskrivelse av muligheter for støtte innenfor EØS-regelverket som representanten Vaksdal nå gav uttrykk for. Tvert imot er det slik at det er stramme regler for hvordan man kan gi støtte til kraftproduksjon, og det må overhodet ikke herske tvil om at en slik støtte må gis på en slik måte at det ikke diskriminerer mellom ulike typer kraftproduksjon. Det er altså stramme regler. Hvorvidt det forholder seg slik at vi ut fra en forskningsmessig vurdering kan gi støtte, har Regjeringen ikke undersøkt – om vår strategi er annerledes. Vi ønsker innenfor det som er regelverket for miljøvennlig kraftproduksjon, å søke modifikasjon på en del tiltak. Vi ønsker å ha en langsiktig satsing på kraftproduksjon som sikrer forsyningsleveransene til både Norge og det nordiske markedet, samtidig som vi overholder våre internasjonale klimaforpliktelser.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-03-10:
Som representanten Vaksdal bør være godt kjent med som representant for Rogaland, har Naturkraft konsesjon på et gasskraftverk på Kårstø. Det kan de bygge når som helst, de kan sette spaden i jorda i dag, om de ønsker. Den tilbakemelding jeg har fått fra bransjen, er at det i dag ikke er lønnsomt. Det er rett og slett slik at de kan selge én kubikkmeter naturgass til Europa for én krone, mens de trenger en pris på naturgassen på 40 øre for at den skal gi lønnsom produksjon i et gasskraftverk. Det er da åpenbart at det finnes en stor avstand mellom 1 kr og 0,40 kr, som Industrikraft Midt-Norge og Naturkraft ikke ser det mulig å bygge bro over. Det er altså opp til selskapene selv å vurdere dette, og lønnsomheten er ikke på plass. Vi ønsker gjennom ulike tiltak å tilrettelegge for gasskraftverk med CO2-håndtering, det tror vi er den framtidsrettede og riktige løsningen for Norge å satse på.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Jeg har følgende spørsmål: «I Stortingets ordinære spørretime 25. februar 2004 sier statsråden at et støttesystem for konvensjonelle gasskraftverk(tilsvarende som for vindkraft) sannsynligvis vil være i strid med EØS-avtalen. Samtidig er det kjent at gasskraftverk i andre europeiske land mottar forskjellige former for økonomiske incentiver for å utløse et utbyggingsvedtak. (tilsvarende som for vindkraft) Mener statsråden, uavhengig av subjektivt standpunkt til gasskraftverk, at det ikke finnes rom for noen lovlige tiltak som kan gjøre utbygging av gasskraftverk mer lønnsomt?»
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Det var tydelig at han hadde satt seg bedre inn i regelverket denne gangen enn han hadde gjort den 25. februar. Etter hva jeg har funnet ut, åpner EUs regelverk på dette området for investeringsstøtte på opp til 30 pst. uten problemer. Man kan i tillegg få godkjent støtte på opp til 70 pst. under forutsetning av at dette er utvikling og utprøving av ny teknologi. Dersom norske myndigheter pålegger norske gasskraftverk CO2-håndtering, må selvfølgelig myndighetene også dekke kostnadene for disse særnorske kravene. Kan man nå forvente at Regjeringen viser en mer offensiv holdning til dette og utnytter de mulighetene som foreligger?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Jeg takker statsråden igjen for svaret. Kostnadene ved bygging av gasskraftverk må òg ses i forhold til effektproblematikken og behovet for å bygge ut kraftlinjer. Samtlige planlagte gasskraftverk, både de som har konsesjon, og de som ikke har konsesjon, er i områder hvor de vil ha en svært positiv virkning i effektsammenheng, og prosjektet på Kårstø er et godt eksempel på dette. Har Regjeringen vurdert disse åpenbart positive samfunnsøkonomiske fordeler opp mot eksempelvis vindmøllebygging i Finnmark, som medfører milliardbeløp i nettinvesteringer?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Mitt spørsmål går til utdannings- og forskningsministeren: «Ferske tall fra SSB viser at hver femte elev ikke fullfører videregående opplæring. Frafallet er spesielt høyt blant elever i yrkesfaglig opplæring, hvor så mange som en av tre faller fra. Dette er svært høye tall, og de vitner om at vi ikke lykkes med å tilrettelegge 13-årig utdannelsesløp for alle. For mye teori i opplæringen og for dårlig rådgivning underveis og videre i utdanningsløpet kan være noe av forklaringen på det store frafallet. Hvor mener statsråden at utdanningssystemet svikter?»
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Jeg vil først og fremst takke for svaret, der det framgår at statsråden mener at det spørsmålet som jeg tar opp, er alvorlig og viktig. Det er et viktig initiativ statsråden har tatt overfor Læringssenteret til å øke innsatsen for å hindre at elever faller ut av videregående skole. Jeg kjenner òg til disse tiltakene som statsråden henviser til. Men allikevel mener jeg at dette er et mer dyptliggende problem, som også statsråden var inne på, der man må se på både strukturelle endringer av systemet og endringer av den videregående opplæringen. Teoretisering av fagutdanningen har vært et stort problem. Man har ikke en tilrettelagt opplæring, og man har også en altfor svak veilednings- og rådgivningstjeneste. Man må også muligens, ut fra mitt syn, se på organiseringen av oppfølgingstjenesten. En av fem som begynte i videregående opplæring i 1994, avbrøt utdanningen. Tall for 1997-kullet viser akkurat det samme. Dette er alvorlige tall. Min utfordring til statsråden er da: Hvordan kan man lykkes med å gjennomføre det 13-årige løpet? Trengs det en strukturell endring i utdanningssystemet vårt? Hva slags endringer vil statsråden konkret iverksette?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-10:
Vi vet lite om hvor det blir av disse unge. Om lag 7–8 pst. av elevene blir fanget opp av oppfølgingstjenesten. Vi vet at det gjennomsnittlige drop out-tallet er på om lag 7 pst. Unge arbeidsledige er om lag 7 pst. Unge som mottar sosialhjelp, er også 7 pst. Men vi vet ikke om dette er de samme personene. Analyser som har vært gjort av Læringssenteret, viser at det er elever med dårlige karakterer som forlater videregående opplæring. Av dem som velger bort videregående opplæring, er langt de fleste i yrkesfaglig opplæring. Det er en tydelig sammenheng mellom bortvalg av skole og fravær i ungdomsskolen. De som valgte bort skolen, bodde i mindre grad sammen med begge foreldrene. Ikke uventet hadde de som valgte bort skolen, lavere utdanningsambisjoner enn det som ble valgt i skolen. Man har spurt elever som har valgt bort skolen, om hva som er den subjektive begrunnelsen for deres valg. Tre indikasjoner går igjen. 64 pst. av de spurte elevene sier enten at de var skoleleie, at de ikke kom inn på ønsket kurs, eller at det var feilvalg. Dette er en problematikk som jeg er glad for at statsråden vil følge opp videre.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-03-10:
Representanten Lena Jensen tar opp et meget viktig spørsmål. Reform 94 førte til en forbedring i gjennomføringen av videregående opplæring, særlig på de yrkesfaglige studieretningene. Likevel er det foruroligende at bare 63 pst. av elevene fullfører på normert tid, mens over 20 pst. ikke hadde fullført på fem år. Vi ser også systematiske forskjeller mellom allmennfag og yrkesfag når det gjelder gjennomføring, og også forskjeller mellom de ulike yrkesfaglige studieretningene. Det er et mål for Regjeringen at elever og lærlinger skal kvalifiseres for videre utdanning, yrkesliv og samfunnsliv. Vi vet at personer uten formell kompetanse har høyere risiko for å falle ut av arbeidsmarkedet. Derfor er det grunn til å ta frafallet i videregående opplæring alvorlig. Årsakene til frafall er mange, og dette gjenspeiles i Regjeringens ulike tiltak for å forebygge frafall i videregående opplæring. Med bakgrunn i Ot.prp. nr. 67 for 2002-2003 og Innst. O. nr. 126 for 2002-2003, Om større lokal handlefridom i grunnopplæringa, ble det i lovendring fra 27. juni 2003 gitt adgang til at fylkeskommunene kan godkjenne lærekontrakt som fastsetter at hele eller deler av opplæringen kan skje i bedrift. Dette skal bidra til å skape et bedre og mer fleksibelt opplæringssystem, spesielt for dem som er teoritrøtte. I strategiplanen for minoritetsspråklige som departementet la frem før jul, legges det bl.a. opp til et pilotprosjekt i rådgivning og oppfølging av minoritetsspråklige elever i fire fylker. Erfaringene skal spres nasjonalt i 2004 og 2005tiltak knyttet til økning av antall læreplasser for minoritetsspråklige i yrkesfaglige studieretningertilpasset opplæringstilbud til ungdom med svak skolebakgrunn som kommer til Norge i ungdomsskolealder og videregående skoles alder I forbindelse med Regjeringens fattigdomsmelding er det også satt i gang en bred satsing mot frafall i videregående opplæring. Tiltakene omfatter styrket utdannings- og yrkesveiledning, altså rådgivning, differensiering og tilrettelegging av opplæringen, bruk av alternative opplæringsarenaer og samarbeid med arbeidslivet og fagopplæringen. Videre er det tiltak knyttet til bygging av nettverk mellom nærmiljø og elever som står i fare for å slutte i videregående opplæring. I stortingsmeldingen om grunnopplæringen som legges frem ganske snart, har Regjeringen en bred gjennomgang av både innhold og struktur i grunnopplæringen. Kvaliteten i grunnopplæringen er gjennomgående tema i meldingen, og dette er selvsagt nært knyttet til frafallsproblematikken. Meldingen vil varsle ulike tiltak som kan bidra til bedre tilpasset opplæring, og dermed til redusert frafall i videregående opplæring.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-03-10:
Representanten Jensen tar her opp en rekke spørsmål som er meget viktige, og jeg er enig i mange av de tingene som her nevnes som viktige. Men jeg håper representanten Jensen forstår at jeg ikke her kan røpe innholdet i den meldingen som skal fremlegges om ganske kort tid, og som skal dreie seg om innhold og struktur både i grunnskole og i videregående opplæring. Men jeg tror likevel det er riktig å si at et kjernespørsmål er knyttet til dette med tilpasset og differensiert opplæring. Jeg ser det slik at vi har to hovedproblemer i norsk skole når vi ser på resultatsiden. Det ene er de store systematiske forskjellene mellom elevene, med en meget høy andel faglig svake elever. Det andre er den frafallsproblematikken som er tatt opp i spørsmålet i dag. Begge deler kan nok i stor utstrekning føres tilbake til mangel på tilpasset og differensiert opplæring. Representanten Jensen og jeg kjenner godt til forskning, bl.a. differensieringsprosjektet i videregående opplæring, som illustrerer dette. Jeg kan love at meldingen, selv om jeg ikke kan røpe innholdet, i høy grad vil handle om å bedre kvaliteten i opplæringen, og at det i stor utstrekning dreier seg om å tilpasse undervisningen bedre til den enkelte.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-03-10:
Det gjenstår å nevne mange viktige forhold som vi absolutt bør studere nærmere, og som vi kommer tilbake til. Det er jo ikke slik at skolen kan utjevne alle forskjeller eller fjerne ethvert frafall. Men det vi må forsikre oss om, er at alle får de samme og likeverdige muligheter til å utnytte sine evner og talenter. Dessuten vet vi at det er en sammenheng mellom ikke fullført videregående opplæring og risikoen for å falle ut av arbeidsmarkedet. Derfor kan samfunnet ha en interesse av at flere greier å gjennomføre videregående opplæring. Vi har utfordringer, knyttet både til de teoritrøtte elevene og til de teoritørste elevene. Det dreier seg i begge tilfeller om å tilpasse undervisningen/opplæringen til den enkelte. Representanten Jensen har også rett i at motivasjon er ganske viktig. Jeg mener at én god grunn til å gjennomføre fritt skolevalg i videregående opplæring er at elevene i større utstrekning kan søke seg dit de vil og kan være motiverte for den opplæringen de starter på. Sannsynligheten for at de da gjennomfører, er større.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-03-10:
Som jeg har redegjort for, er det mange naturlige og positive årsaker til at elevtallene i disse spesialskolene synker. Det gjelder også på grunnskolenivå. Det skyldes at man har fått større valgfrihet og bedre tilbud på andre måter. Men jeg er selvfølgelig enig med representanten Sortevik i at det er viktig å ta vare på kompetansen, for den kan jo trenges andre steder, selv om elevene flytter. Den vil bli ivaretatt på flere måter, ved at disse knutepunktskolene som jeg nevnte, videreutvikles, ved at kompetansesentrenes utadrettede virksomhet, slik som veiledning, rådgivning osv., styrkes, og ved at det fortsatt blir gitt relevante utdanningstilbud ved universiteter og høyskoler. Det er et begrenset antall lærere med audiopedagogisk kompetanse, og lærerne vil derfor være attraktive for kommuner og fylkeskommuner med hørselshemmede elever, slik jeg vurderer det. Jeg ser naturligvis det positive i at kommunene og fylkeskommunene så systematisk har bygd opp og fortsatt bygger opp sin kompetanse her. Det er viktig å ha i mente at grunnskolen er et kommunalt ansvar, at videregående skole er et fylkeskommunalt ansvar, og at vi ønsker en inkluderende skole.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-03-10:
Jeg må gjenta, og presisere, at budsjettkuttet i 2004 ikke har ført til og ikke vil føre til begrensninger når det gjelder muligheter for inntak av elever ved Bjørkåsen, at utviklingen der primært er et resultat av utviklingen i elevtall, fordi elevene får andre muligheter, andre tilbud og større valgfrihet, og at alle elevene som har søkt om plass på kurstilbudene ved Bjørkåsen, faktisk har fått plass. Jeg mener at det ikke går an å trekke den forbindelseslinjen, og man må også huske på at det er veldig mange positive grunner til at elever nå kan velge andre tilbud enn dem de tradisjonelt har hatt. Det skyldes den teknologiske utviklingen, men det skyldes også den kompetanse og de tilbud som bygges opp i den ordinære skolen. Mye av denne utviklingen har skjedd i samråd med og i samarbeid med de berørte, både barn og foreldre, slik at utviklingen er best mulig tilpasset også de ønsker og behov de selv har.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
«I budsjettforliket mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet for 2004 ble det kuttet kraftig i budsjettet for kap. 243 Kompetansesenter for spesialundervisning. Konsekvensene er at skole- og botilbud for hørselshemmede elever rammes, bl.a. gjelder dette Bjørkåsen videregående skole i Bergen. Flere års budsjettkutt har rammet denne og andre institusjoner, og rammer altså på nytt i 2004. Hva gjør statsråden for å sikre at viktig opplæringskompetanse for denne typen elever ikke svekkes ytterligere?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Jeg takker for svaret. Det er slik at elevtallet både ved Bjørkåsen og ved andre skoler for hørselshemmede varierer. Men det er en farlig strategi å la antall pedagogiske årsverk variere kortsiktig etter antall elever. Elevgruppen varierer også, uavhengig av det totale elevtallet. I øyeblikket har Bjørkåsen mange elever som ikke kan følge ordinær læreplan, men som må ha en individuell læreplan på grunn av atferdsproblemer, ulike syndromer eller generelle og spesifikke lærevansker, i tillegg til at de har hørselshemming. Mener statsråden budsjettrammene de siste årene til kompetansesentre for spesialundervisning og ressurstildelingen til de enkelte skolene i dette systemet fanger opp slike variasjoner?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Noe av det spesielle med Bjørkåsen videregående er at det er den eneste skolen der undervisningen blir gitt av pedagoger som underviser i og på tegnspråk, til hørselshemmede elever fra hele landet. Jeg har med vilje ikke brakt St.meld. nr. 14 for 2003-2004 inn i spørsmålet. Det gjorde statsråden selv. Det er en sak som ligger til behandling i komiteen. Men bakgrunnen for å stille dette spørsmålet er jo ressurssituasjonen i dag. Det er altså en bekymringsmelding knyttet til dagens ressurssituasjon, i engstelse og frykt for at dagens kompetanse bygges ned over flere år. Det er slik at budsjettkuttene i 2004 har kommet på toppen av en tidligere nedbygging på 16 pedagogårsverk. Meldingene fra Statped til omtalte skole er nå at de blir pålagt å kutte ytterligere, slik at man kommer opp i over 30 pst. kutt på to år, som ikke helt står i stil til utfordringene i elevmassen.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2004-03-10:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Ifølge Nationen har SND i løpet av de siste to årene tapt l mrd. kr på utlån. Vil statsråden på bakgrunn av dette nå forlange andre kredittrutiner i Innovasjon Norge, og vil han ta initiativ slik at det ikke blir mulig for bedriftseiere å ta ut utbytte i bedriftene dersom låneforpliktelsene ikke er overholdt?»
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2004-03-10:
Jeg vil takke statsråden for svaret, som jeg synes var et opplysende svar, i og med at statsråden nå gjorde rede for at det er satt i gang en rekke tiltak for å bedre situasjonen for de statlige lånene, og at Innovasjon Norge nå vil bli utstyrt med en del virkemidler som kan forhindre tap i inneværende år og i framtiden. Men jeg mener fortsatt – og det vet statsråden veldig godt – at bevilgningene til Innovasjon Norge, tidligere SND, sitter langt inne. Det er økt fare for at de store tapene vil påvirke oss når det gjelder de framtidige bevilgningene til Innovasjon Norge. Men jeg vil likevel stille statsråden følgende spørsmål: Mener statsråden det bør være et kraftigere signal til Innovasjon Norge enn det han nå har gitt uttrykk for, dersom en bedriftseier ikke overholder sine låneforpliktelser, men likevel tar ut utbytte? Vil det være et «early warning»-system eller et varslingssystem i Innovasjon Norge slik at man tar tak i disse tingene på et tidligere tidspunkt enn det man tydeligvis har gjort?
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2004-03-10:
Jeg vil bare gi en kommentar til det siste statsråden sa. Det er selvfølgelig ikke her og nå grunnlag for å drøfte enkeltbedrifter, men jeg tror at en mer presis gjennomgang av låneporteføljen for enkelte bedrifter kanskje vil gi noen overraskelser. Jeg vil utfordre statsråden på følgende: Jeg synes det vitner om dårlig forretningsskikk å la være å tilbakebetale statlige lån samtidig som det tas ut utbytte, selv om det er regler for dette. Jeg vil spørre statsråden: Deler han den oppfatning at det er dårlig forretningsskikk?
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-03-10:
SND har hatt større tap på alle sine utlånsordninger de to siste årene enn tidligere. De aktuelle risikolånene er i hovedsak tatt opp i årene etter 1992, og lavrisikolånene etter l982. Tapene har bl.a. sammenheng med konjunkturene i norsk økonomi og skyldes særlig tapene innen fiskerinæringen. I nysalderingen av 2003-budsjettet ble det gitt en bevilgning til dekning av konstaterte og fremtidige tap på risikolåneordningene samt til styrking av egenkapitalen tilknyttet lavrisikoordningen. Styrkingen er et første skritt for å bygge opp tapsfondene og egenkapitalen i Innovasjon Norge over en fireårsperiode. På bakgrunn av tapssituasjonen nedsatte Nærings- og handelsdepartementet høsten 2003 en arbeidsgruppe bestående av representanter fra berørte departementer for å gjennomgå SNDs låneordninger og rutiner for utlån. Et resultat av denne gjennomgangen er et forslag til nytt tapsavsetningssystem for Innovasjon Norges risikolåneordninger som kan bidra til bedre risikostyring i fremtiden. I forbindelse med etableringen av Innovasjon Norge fra 1. januar 2004 ble det samtidig foretatt en «due diligence» av SND. Innovasjon Norge har videre gjennomgått rutinene for lån og tilskudd og fastsatte nylig en overordnet kredittpolicy for 2004. Denne innebærer en innstramming i forhold til tidligere. Den nye låne- og tilskuddspolicyen er et av flere tiltak som er iverksatt for å redusere risikoeksponeringen. De andre tiltakene retter seg bl.a. mot kompetanseheving, risikostyring og misligholds- og tapsoppfølging. Når det gjelder muligheten for bedriftseiere til å ta ut utbytte i bedriftene dersom låneforpliktelsene ikke er overholdt, opptrer Innovasjon Norge som en ordinær kreditor innenfor aksjelovens bestemmelser om utdeling av utbytte. Bestemmelsene innebærer bl.a. at utbytte ikke i noe tilfelle kan utdeles utover hva som finnes forsvarlig i henhold til forsiktig og god regnskapsskikk. Tap som er inntruffet på balansedagen, eller som må forventes å ville inntreffe, skal det være tatt hensyn til. Selskaper som ikke er i stand til å ivareta sine låneforpliktelser, skulle således på generell basis heller ikke være i stand til å betale ut utbytte. Alle lån Innovasjon Norge etablerer, har et sett standardvilkår. I spesielle og enkeltstående tilfeller avtales også andre typer særvilkår som kan innebære både omfattende rapporteringsplikt og begrensninger, herunder også begrensninger i muligheten til å beslutte utdeling av utbytte. Det vurderes ikke hensiktsmessig å be Innovasjon Norge på generell basis å begrense mulighetene til utdeling av utbytte i de selskaper som Innovasjon Norge har etablert låneforhold til.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-03-10:
Jeg kan ikke helt se noe dokumentasjon knyttet til at det skulle ha vært tatt ut utbytte urettmessig i bedrifter hvor det foreligger mislighold av lån. Det fremgår heller ikke av den artikkelen i Nationen som det henvises til i spørsmålet. Som jeg redegjorde for, er det slik at hvis man misligholder lån, er det presumptivt fordi man ikke kan betale. Da fremgår det av aksjeloven og av alminnelige regler for revisjon at det heller ikke foreligger den opsjon at man kan ta ut utbytte. For øvrig vil jeg si at disse lånene er gamle, det er faktisk opp til 20 år gamle låneengasjement, og at det særlig i fiskeribransjen, hvor dette har foregått, har vært tøft de siste to årene. Jeg har ikke fått meg forelagt noen enkeltsaker som skulle tyde på at det er behov for spesielle «early warning»-systemer utover det vi har når det gjelder det å ta utbytte fra selskap som har lån fra Innovasjon Norge.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2004-03-10:
Både på generelt grunnlag og med erfaring fra næringslivet må jeg si at i det øyeblikk man misligholder lån og det fremgår av regnskapet at man samtidig, i samme regnskap, utbetaler utbytte, er det etter mitt skjønn en mismatch som ikke fortjener godkjentstempel fra verken Per eller Pål. På bakgrunn av det representanten tar opp, er det naturlig for meg å ta en runde med SND for å få en gjennomgang av dette. Og det er klart at i det øyeblikk det kan dokumenteres, vil det altså ikke være i overensstemmelse med de regler som gjelder både i aksjeloven og i forhold til god regnskapsskikk, som jeg sa i mitt første svar. Så det vil jeg ta meget alvorlig.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Eg tillèt meg å stille følgjande spørsmål til samferdselsministeren: «Fra og med 1. mars i år innførte som kjent staten 6 pst. mva. på innenlandsreiser samtidig som transportselskapene skulle få refusjon for inngående mva. Ifølge Finansdepartementet skulle dette medføre billigere billetter for de reisende. Oppslag i media tyder imidlertid på at de reisende foreløpig kan se langt etter lavere billettpriser. Vil statsråden ta initiativ og sørge for at intensjonene om lavere billettpriser blir fulgt opp?»
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Eg vil takke for svaret om at ein har sendt brev, og det at statsråden også ønskjer å trykkje på for at prisane kan bli lågare. Då statsbudsjettet blei lagt fram, blei det peikt på at dette skulle medføre lågare prisar eller leggje grunnlag for lågare prisar. Då statsbudsjettet blei behandla, rekna ein med at ein ville få ei prisstigning på 1,8 pst. for dette budsjettåret. No viser konsumprisindeksen at vi ikkje lenger har prisstigning i Noreg. Vi har ein deflasjon på 1,7 pst. i konsumprisindeksen, og vi har også ein kjerneinflasjon som er negativ med 0,1 pst. Dette bør også medføre større grunnlag for å setje ned prisane for transportselskapa. Eg har lyst til å spørje statsråden om ho ikkje er einig i det resonnementet.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Eg vil igjen takke for at samferdselsministeren tydeleg tek dette på alvor. Eg vil òg vise til det Torbjørn Hansen frå Høgre uttalte i Bergens Tidende 4. mars i år, der han foreslår at dersom momsreforma no ikkje blir følgd opp av dei forskjellige transportselskapa, bør ein svare med tiltak. Og han var då inne på at auka konkurranseutsetjing i transportnæringa kan vere eit tiltak for å presse prisane ned. Mitt spørsmål er då om statsråden er einig i at konkurranseutsetjing kan vere eit tiltak, og om ho eventuelt vil ta initiativ til dette dersom det viser seg at prisane ikkje går så mykje ned, eller tilbodet ikkje blir så mykje betre enn det denne momsreforma skulle tilseie.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-03-10:
Formålet med å inkludere persontransport i merverdiavgiftssystemet er å redusere kostnadene i kollektivselskapene slik at kollektivtilbudet kan bli bedre og mer konkurransedyktig. Dette kan skje gjennom lavere takster eller ved at tilbudet bedres i form av flere avganger, flere ruter e.l. I budsjettframlegget for 2004 ble det presentert en beregning som viser utslaget på takstene av at kollektivselskapene tas inn i merverdiavgiftssystemet, dersom hele gevinsten tas ut i form av lavere takster. Beregningene viser størst prisnedgang for lokal kollektivtrafikk og jernbane, og mindre endringer for de andre transportgrenene. Som nevnt finnes det også andre måter å bedre kollektivtilbudet på enn gjennom takstene. Som forventet har momsreformen slått ulikt ut for ulike transportmidler og i ulike deler av markedet. Hva angår den lokale kollektivtransporten, som fylkeskommunene og Oslo kommune har ansvaret for, har Regjeringen gjennom momsreformen gitt fylkeskommunene en solid hjelp til å få til et løft for bedre kollektivtransport, enten gjennom lavere takster eller ved et bedre tilbud. Langt på vei har fylkeskommunene også fulgt opp dette. Fire fylker har valgt å redusere de reelle prisene og samtidig bedre tilbudet. De fleste fylkene – ni i alt – har valgt å redusere de reelle prisene, uten å endre tilbudet. Ett fylke bedrer tilbudet, men øker samtidig prisene. De resterende tre fylkene pluss Oslo øker prisene i takt med eller mer enn prisstigningen, uten å bedre tilbudet. Dette skyldes nedgang i billettinntekter i noen fylker, men noen fylker har også valgt å redusere tilskuddene til kollektivselskapene og bruke gevinsten til å styrke andre deler av virksomheten. Jeg har i brevs form sterkt oppfordret fylkeskommunene og Oslo kommune til å la merverdiavgiftsgevinsten komme de reisende til gode. Imidlertid er det opp til den enkelte fylkeskommune, som kjøper av lokale kollektivtransporttjenester, å sørge for at dette faktisk skjer. Jeg kan ikke instruere fylkeskommunene i hvordan de skal disponere sine inntekter, eller hvordan kostnadsreduksjoner i tjenestekjøpet skal fordeles.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-03-10:
Jeg er enig i det resonnementet. Og det vi la opp til i budsjettet, gav selskapene og fylkeskommunene en mulighet til å ta ut de gevinstene som jeg viste til i mitt forrige svar, nemlig enten lavere priser eller bedre tilbud. Jeg innser også at det kan ta litt tid før selskapene merker at momsreformen slår ut i forhold til økonomien i selskapet, men det mener jeg ikke skal være til hinder for det vi har presset på, og fortsatt ønsker å presse på, at nettopp de reisende skal få en gevinst av reformen i form av lavere takster eller bedre tilbud.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-03-10:
Det er opp til fylkeskommunen å bestemme om man ønsker anbudsutsetting eller konkurranseutsetting av den lokale kollektivtransporten. Den muligheten har for så vidt ligget der før også, men momsreformen gir selvfølgelig en unik mulighet til å gå igjennom de avtalene og kontraktene som finnes, og vurdere denne type tiltak. Så muligheten ligger der, og den vil kunne være et godt tiltak for å sikre at nettopp de reisende får denne gevinsten.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-03-10:
Spørsmålet om anonym passering er et viktig spørsmål. Datatilsynet har krevd at det må være mulig å passere med anonymitet, slik det vil være ved manuell betaling i andre bompengeprosjekter. Betaling etterskuddsvis, slik det er mulighet for, gir ikke anonymitet. På denne bakgrunn er det etablert en ordning med anonym AutoPASS-konto, dvs. anonym brikke. Brukerne har klaget på at den anonyme brikken ikke var godt nok kjent, og at den var for dårlig tilgjengelig. Tilgjengeligheten for trafikanten til etablering av anonym AutoPASS-konto er etter ønske fra Datatilsynet derfor nå utvidet til samme nivå som for etablering av ordinær AutoPASS-avtale, ifølge Statens vegvesen. I praksis gjelder dette hos driftsoperatør og utvalgte forhandlere i og utenfor bomringene i Tønsberg og Bergen. Vegdirektoratet avventer nå en rapport om hvordan denne ordningen er iverksatt og fungerer. Datatilsynet har også tatt opp forhold rundt rabatter, og har ment at den anonyme brikken bør gi mulighet for rabatt slik som ved ordinære brikker. Vegdirektoratet har argumentert mot dette, med henvisning til at den anonyme brikken er parallell til manuell betaling i andre prosjekter, der det ikke gis rabatt. Jeg er kjent med at Vegdirektoratet avventer brev fra Datatilsynet om dette. Jeg er opptatt av at anonym passering skal være en reell mulighet i AutoPASS. Samferdselsdepartementet vil følge opp overfor Statens vegvesen dersom det skulle vise seg at ordningen med anonym brikke ikke fungerer godt nok.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-03-10:
AutoPASS-systemet er utviklet basert på en kobling mellom brikkeidentitet og registreringsnummer på kjøretøyet. Kontrollen kan skje gjennom oppslag i Kjøretøyregisteret, der en basert på registreringsnummer finner eieren av kjøretøyet. Anonym elektronisk løsning i automatiske bomstasjoner øker muligheten for misbruk ved flytting av brikken mellom kjøretøy. Rabattordninger ønskes i utgangspunktet ikke fra Statens vegvesens side, fordi det vil øke interessen for en ordning som gjør kontroll vanskelig. I tillegg gir den anonyme løsningen ikke mulighet for å delta i AutoPASS Samordnet Betaling. Som nevnt har det vært klager på at den anonyme brikken har vært for lite tilgjengelig, og det ønsker vi å gjøre noe med. Jeg ønsker at det skal være helt klart at denne muligheten fins, og hvor den fins.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-03-10:
Jeg mener i utgangspunktet at forskjellene i prisene på den anonyme løsningen og den ikke-anonyme løsningen bør være basert på kostnader. Er det knyttet ulike kostnader til de ulike systemene, må det avspeiles i de løsningene man har. Det bør nok også tas høyde for at det kan jukses med systemet. Men jeg vil gjerne utfordre Statens vegvesen på at det skal være så likeverdige løsninger som mulig, uten at jeg dermed kan garantere at rabattordningene blir presist like.
Harald Victor Hove (Høyre), 2004-03-10:
Jeg har den ære å stille spørsmål til samferdselsministeren: «I forbindelse med innføring av ordningen med AutoPASS i Bergen og Tønsberg har Datatilsynet stilt krav om tilfredsstillende løsning for å kunne sikre mulighet for anonym passering av bomstasjonene. Den ordningen som har vært introdusert, har hatt dårlig tilgjengelighet og er langt dyrere enn rabattordningene knyttet til vanlig abonnement. Vil statsråden ta et initiativ for å sikre at ordningen for anonym passering blir så likeverdig som mulig med vanlig abonnement?»
Harald Victor Hove (Høyre), 2004-03-10:
Jeg vil først takke for svaret. Jeg kunne for så vidt ha gitt en ganske direkte beskrivelse av hvor vanskelig det var å få tak i en slik anonym brikke i forbindelse med innføringen av ordningen i Bergen. Det ble på forhånd ikke gitt noen informasjon om brikken og om at denne ordningen eksisterte. Det var først etter at Datatilsynet og pressen skapte en viss publisitet om det, at det overhodet ble informert om ordningen, og om at en slik brikke var tilgjengelig. Det er jo den forskjellen mellom AutoPASS-systemet og den kontante betaling man hadde tidligere, at man nå på linje med andre brukere også forskuddsbetaler, og at man betaler inn på konto. Ville det ikke være naturlig at man så langt som overhodet mulig skulle gi anonym bruk samme mulighet til rabatt som annen bruk?
Harald Victor Hove (Høyre), 2004-03-10:
Som statsråden sa innledningsvis, er dette et viktig spørsmål, og det er et viktig personvernspørsmål. For Venstre, som både jeg og statsråden representerer, har dette med personvern vært viktig å følge opp. Det er klart at dette spørsmålet dreier seg om anledningen til å kunne ferdes anonymt. Jeg vet at det kan være noen forskjeller i rabatter og i systemer som er begrunnet i at det kan være ulikheter på den tekniske siden eller ulikheter med hensyn til hva man faktisk gir av kreditt som privatperson overfor bompengeselskapene. Men får jeg spørre ganske presist: Mener statsråden at et mulig mindre misbruk bør stå i veien for at man får tilnærmet like gode rabattordninger, når situasjonen i dag er den at det er mer enn 50 pst. dyrere å velge en anonym brikke enn en annen brikke?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2004-03-10:
Eg skal få stilla følgjande spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «I Dagbladet 19. februar d.å. står det at departementet vurderer å ta frå kommunane drifta av kommunale eigedomar. Meiner statsråden at eit slikt signal samsvarer med målet om større lokal handlefridom og styrkt lokaldemokrati?»
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2004-03-10:
Eg har ikkje registrert at statsråden har gått tilbake på det som ho vart sitert på i Dagbladet, så eg synest det er greitt å gi henne moglegheit i dag til å avkrefta det som står der. Det er hermed gjort. Eg er òg glad for at statsråden seier at det er meiningslaust her å sortera mellom kommunal eigarskap og kommunal drift. Men det er noko anna som òg er fullstendig meiningslaust, og det er statsrådens manglande fokus på samsvaret mellom dei oppgåvene som kommunane har, og dei midlane dei har til disposisjon. Når statsråden no set søkjelyset på eit forfall av eit så kjempestort omfang som det vi har her, er det då slik at kommunane faktisk kan forventa at ho òg stiller opp med ein opptrappingsplan som gjer at vi kan retta opp den stadig stigande ubalansen i økonomien i kommunesektoren?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2004-03-10:
Statusen no er at trass i nye 6 milliardar kr inn i kommunesektoren i 2004, hadde kommunane auka pensjonskostnader på over 4 milliardar kr og manglande skatteinngang på 3,4 milliardar kr. Alle kan då rekna seg til at kommunane totalt får eit mindre beløp til disposisjon i 2004 enn i 2003. SSB sine tal viser 13 milliardar kr i underskot i fjor og ei gjeld på over 100 milliardar kr. Eg er einig med statsråden i at det er ulike situasjonar i dei einskilde kommunane, men eg vil òg minna om at det faktisk kjem inn rapportar frå fleire fylke som viser ein alarmerande situasjon nettopp med omsyn til vedlikehald av bygg, jf. KS Nord-Trøndelag, det er eit milliardbeløp berre i det fylket. Då spør eg ein gong til: Meiner statsråden verkeleg at samsvaret mellom oppgåver og midlar ikkje har betydning her, og vil ho framleis halda søkjelyset vekk frå at det faktisk trengst pengar for å vedlikehalda òg kommunale bygg?
Erna Solberg (Høyre), 2004-03-10:
Svaret kunne ganske enkelt ha vært: Nei, det samsvarer ikke med det, og derfor er det heller ikke gitt noe slikt signal. Vi har nedsatt et offentlig utvalg som ser på kommunal eiendomsforvaltning. Bakgrunnen for det tror jeg også representanten Magnhild Meltveit Kleppa kjenner godt. Tilstanden til den offentlige bygningsmassen har vært i søkelyset i flere uavhengige rapporter i løpet av de siste årene. Det har også vært tatt opp spørsmål om det her i Stortinget. Mange mener at bygninger som f.eks. skoler, kirker og kulturhus forfaller. Det var bakgrunnen for at Regjeringen høsten 2003 satte ned et eget utvalg for å gjennomgå den kommunale eiendomsforvaltningen. Utvalget ble bedt om å foreslå nødvendige forbedringstiltak dersom en ved gjennomgangen avdekket strukturelle svakheter. Utvalget bør se på rammeverket for eiendomsforvaltningen og hvordan kommunene utnytter mulighetene som rammebetingelsene gir. Oppslaget i Dagbladet den 19. februar omtaler dette utvalgsarbeidet. Her påstås det feilaktig at departementet vurderer å frata kommunene driften av kommunale eiendommer. Et slikt tiltak er ikke til vurdering i departementet, og det er heller ikke til vurdering i dette utvalget. Jeg har prøvd å få Dagbladet til å korrigere den påstanden som feilaktig ble fremsatt den 19. februar, så langt uten å få dem til å innrømme at de har skrevet feil. Jeg må samtidig si at det burde være tilstrekkelig å se hen til utvalgets mandat for å kunne konstatere at det ikke er aktuelt å ta fra kommunene eiendommene. Utvalget er nettopp bedt om å foreslå tiltak for å forbedre den kommunale eiendomsforvaltningen, med «kommunale» presisert. Jeg vil gå så langt som å si at det ville være meningsløst å frata kommunene ansvar for eiendommer som de er avhengige av for å drive barnehager, skoler og helsetjenester, da det er en sterk kobling mellom tjenester og de lokaler tjenestene ytes i. Det både jeg som kommunalminister og representanten Meltveit Kleppa bør være opptatt av, er at kommunene ivaretar ansvaret for eiendommene på en best mulig måte. Her har ikke alle kommuner vært flinke nok. At kommunene kan utnytte ressursene bedre, både ved en bedre organisering av tjenestene og ved å samarbeide med private, burde være kjent som mine standpunkter også fra tidligere saker knyttet til kommunal organisering. I respekt for det lokale selvstyret vil jeg overlate til kommunestyrene selv å velge organisering av kommunens eiendomsforvaltning. Men det offentlige utvalget vil bidra til å vise hvilke muligheter de har, og har derfor også en bred kommunal representasjon.
Erna Solberg (Høyre), 2004-03-10:
La meg si at oppfølgingsspørsmålet var ikke uventet. Jeg har også lyst til å korrigere representanten Meltveit Kleppa, for jeg er ikke sitert på noe som helst i den artikkelen i Dagbladet. Det er en omtale i tabloidform av mandatet og nedsettingen av et offentlig utvalg, personifisert med et bilde av meg og hva jeg skulle ha gjort. Men jeg er verken blitt forelagt eller spurt fra Dagbladets side om fortolkningen deres av hva som ligger i mandatet, er riktig. Det er ved henvendelse fra vårt departement, på statssekretærnivå, gjort oppmerksom på at dette er heilt feil, og at de bør korrigere det. Det de har laget saken på, er feilaktig også hvis man klarer å lese mandatet. Jeg kan altså ikke be om å få korrigert ting som jeg ikke er sitert på, for å si det slik. Dette er Dagbladets versjon av hva de mener ligger i mandatet for dette utvalget, og det er totalt feil. Nå er det slik at vi har et søkelys på manglende samsvar mellom økonomi og oppgaver i kommunesektoren hele tiden. Stortinget har bl.a. bedt om å få en sak til Stortinget med en gjennomgang av situasjonen når det gjelder skolebygg. Dette utvalget har én av jobbene med å kartlegge situasjonen. Men jeg har lyst til å understreke at det også på dette området er store forskjeller mellom kommuner. Noen kommuner har valgt å saldere budsjettet gjennom ikke å ha vedlikehold, og andre har klart, selv innenfor trange rammer, å organisere seg til et godt vedlikehold.
Erna Solberg (Høyre), 2004-03-10:
Det har aldri vært noe spørsmål om jeg ikke er enig i at det er en mangel på samsvar mellom oppgaver og økonomi i kommunesektoren. Det har jeg gjentatte ganger understreket at det faktisk er. Det er et etterslep, særlig bundet opp fra den perioden hvor Magnhild Meltveit Kleppa var medlem av en regjering som ikke gav vekst i frie inntekter for kommunesektoren i det hele tatt. Men vedlikeholdsetterslepet har vart mye lenger, vedlikeholdsetterslepet er en historie fra både 1980- og 1990-tallet. Flere kommuner har de siste årene brukt mer penger på vedlikehold enn det vi gjorde på både 1980- og 1990-tallet. Særlig Oslo kommune, som ved siden av det de får i statlige overføringer knyttet til skolepakken, bruker betydelig større midler når det gjelder å rehabilitere bl.a. skolebygg, enn det som er gjort tidligere. Det samme har det nye byrådet i Bergen prioritert, i tråd med forliket i 2001, da Høyre hadde innflytelse på prioriteringene i den byen når det gjaldt kommuneøkonomi. Jeg har lyst til å understreke at det ikke er en diskusjon om hvorvidt vi ikke tror på at det er mangel på samsvar, men representanten Magnhild Meltveit Kleppa overdriver nå også det manglende samsvaret betydelig. Vi er i våre konsultasjoner med KS enige om at det er manglende samsvar her, og etterslepet dreier seg om 5,5 milliarder kr. Jeg trodde forutsetningen var at de konsultasjoner vi hadde med kommunesektoren, skulle danne grunnlag for en enighet om hva etterslepet var. KS og vi er enige, og da burde heller ikke representanten Magnhild Meltveit Kleppa bruke andre tall.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-03-10:
Mitt spørsmål går til forsvarsministeren: «Militært utstyr lagres oftere og oftere utendørs i all slags vær eller i innkjøpte/leide plasthaller, fordi Forsvarets egne husleiepriser gjør det for dyrt å bruke for den enkelte avdeling. Ser statsråden at dette må være en feil utvikling, da vi gjennom mange år har investert i gode lagre, men som nå dessverre er for dyre å bruke med de leiepriser som Forsvaret har?»