Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-14:
Fremskrittspartiet ser med stor forventning fram til året 2002. Vi har i høst fått en ny ledelse i Arbeids- og administrasjonsdepartementet som har en klar og markert profil i forhold til reduksjon av offentlig byråkrati og i forhold til effektivisering og rasjonalisering. Det er bred enighet i komiteen – dersom man unntar SV og Senterpartiet – om at offentlig sektor må moderniseres og omstilles. Regjeringspartiene, Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet ber Regjeringen igangsette konkrete prosjekter som går på effektivisering og konkurranseutsetting i første halvdel av 2002. Dette må anses å være en klar og tydelig beskjed til statsråden om at han har Stortingets støtte på dette området. Vi vet at Norge er helt i verdenstoppen når det gjelder antall offentlig ansatte og offentlig administrasjon. Det viser bl.a. en rapport som ble utarbeidet av Statskonsult tidligere i år. Dette er en utvikling vi har hatt i vårt land over mange år, men for første gang i mitt 20-årige politiske engasjement har jeg nå et reelt håp om en endring. Det er selvfølgelig ikke alle områder innenfor Arbeids- og administrasjonsdepartementet hvor Fremskrittspartiet og flertallet står sammen. Det vil fremgå av innstillingen at vi hadde et lavere forslag til dette rammeområdet. Det skyldes bl.a. at vi ønsker å kutte støtten til de politiske partiene. Vi mener de i større grad må kunne skaffe seg inntekter på egen hånd. Vi ønsker allerede nå å kutte i bevilgningene til statlig administrasjon, og vi ønsker å stramme inn budsjettrammene for fylkesmannsembetene. Tallene for hva operaprosjektet vil koste det norske samfunnet, varierer jo noe, men vi har de siste dagene sett i avisoppslag beløp på rundt 10 milliarder kr for operaen og de tilhørende trafikkløsninger. Uansett vil bare bygget trolig ende på rundt 2 milliarder kr – penger som kunne ha vært meget vel anvendt f.eks. i skolesektoren eller innen helsesektoren, hvor det er betydelige behov. Et annet område hvor Fremskrittspartiet står alene, er AFP-ordningen. På innstillingens side 18 har Fremskrittspartiet en merknad om AFP. I et så stramt arbeidsmarked som vi har i en rekke sektorer i Norge, er det et paradoks at samfunnet gjennom tidligpensjonsordninger har lagt til rette for at stadig flere arbeidsføre mennesker kan forlate arbeidslivet før den ordinære pensjonsalderen. Dette synes vi det er urimelig at det offentlige skal bidra til. Faktum er at vår merknad på side 18 er identisk med en merknad som Høyre og Fremskrittspartiet hadde ved forrige budsjettbehandling. For meg virker det underlig at Høyre har tverrvendt på dette området. Så en kommentar til i forhold til pensjoner. 15. juni 2001 ble det her i Stortinget vedtatt et forslag om at «Stortinget ber Regjeringen sørge for en praktisering av samordningsloven slik at ingen kan tape på å ha opptjent pensjonspoeng i folketrygden». Dette burde være et enkelt og greit prinsipp som umiddelbart kunne gjennomføres. Det er trist å se at dette nå skytes ut i tid ved at regjeringspartiene ikke støtter Fremskrittspartiets forslag i saken, men legger dette til en vurdering i forbindelse med Pensjonskommisjonen, slik at det minst vil ta et par år. Til slutt noen ord om et område innenfor Barne- og familiedepartementet som opptar meg. Det gjelder de statlige bevilgningene til likestillingsarbeid og til de homofiles organisasjoner. Fremskrittspartiet mener det er feil å sette i verk og drive selektive tiltak for friske og arbeidsføre voksne mennesker kun på basis av deres kjønn eller deres seksuelle legning. Vi har tiltro til at kvinner og menn, enten de er heterofile eller homofile, kjenner sine egne behov og rettigheter, og har tiltro til at de selv kan ivareta disse i forhold til eventuell diskriminering som måtte foregå. Vi synes faktisk det er slik at det å lage spesielle tiltak for disse, nedvurderer det enkelte individ i forhold til deres kjønn og deres legning. For øvrig lyttet vi vel alle nøye til komitelederens innlegg. Det jeg fant grunn til å merke meg, var at komiteens leder innledet med at man var veldig fornøyd med forliket med Arbeiderpartiet. Men det hun skrøt av i resten av innlegget, var alt Regjeringen og Fremskrittspartiet stod sammen om, og det kan man jo merke seg. Til slutt vil jeg ta opp fellesforslagene og mindretallsforslagene som Fremskrittspartiet fremmer innstillingen.