trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-06-21:
Fordelingsutvalget, ved Statistisk sentralbyrå, har påpekt hvor viktig barnetrygden er for å redusere økonomiske forskjeller og redusere antallet barn som lever i fattige familier. Ja, den omtales som et av de mest treffsikre tiltakene mot barnefattigdom. Barnetrygden er en ordning som gjelder for alle, uavhengig av inntekt. Det er en universell ordning, som ikke er stigmatiserende for dem som trenger den aller mest. Denne regjeringen har prioritert økt barnetrygd for 2019 og har ambisjon om å øke den ytterligere. Som et parti som er opptatt av å jevne ut forskjeller og redusere antallet barn som vokser opp i fattige familier – hvorfor velger ikke Arbeiderpartiet å prioritere tiltak som en vet virker?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-06-21:
Senterpartiet gir i sin innstilling til RNB uttrykk for bekymring for at det fødes for få barn i Norge, vel 55 000 i 2018. Det er en bekymring som vi i Kristelig Folkeparti deler. Men Senterpartiet understreker også at mens fruktbarhetstallet nå er nede på bekymringsfulle 1,56, var det oppe på 1,8–2,0 mens de rød-grønne styrte. I innstillingen står det å lese at «man heller ikke etter at Kristelig Folkeparti gikk inn i regjeringen, finner rom for tiltak som kan møte denne meget alvorlige utviklingen». La meg tilføye: Som de fleste sikkert forstår, trenger Kristelig Folkeparti minst ni måneder på seg for å kunne gi fruktbare resultater etter sin inntreden i regjeringen, og vi har kun kommet til 5. måned. Jeg har lyst til å spørre Senterpartiet om hvilke tiltak de satte inn da de styrte landet, og hvilke tiltak de vil sette inn nå for å få fruktbarhetstallet opp på et høyere nivå enn det bekymringsfulle dagens.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-06-21:
Denne regjeringen har ført en skattepolitikk som har bidratt til at flere betaler mindre skatt i dag enn det som har vært tilfellet tidligere. I tillegg har vi også bidratt til å jevne ut forskjeller gjennom viktige tiltak, som vi også ser i dette reviderte nasjonalbudsjettet, ved å gi flere mulighet til å eie egen bolig. Vi foreslår en ekstraordinær satsing på 118 mill. kr for vanskeligstilte barn, og bostøtten økes. Vi gjennomfører viktige tiltak som også bidrar til utjevning på andre måter enn bare gjennom skattepolitikken – gratis kjernetid til toåringer, økt barnetrygd, økt engangsstønad osv. Skatt og fordelingspolitikk må ses i sammenheng med en rekke typer tiltak, og vi mener at vi her bidrar til å gjøre hverdagen enklere for flere gjennom den politikken vi fører.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-06-21:
Kristelig Folkeparti og regjeringen ønsker å føre en politikk som kan bidra til en enklere og bedre hverdag for alle. Vi er bekymret over at 100 000 barn lever i fattige familier. Derfor setter vi også inn tiltak for nettopp å møte disse utfordringene gjennom f.eks. økt barnetrygd, som er et veldig viktig målrettet tiltak, men også gjennom tiltak som gratis kjernetid, økt bostøtte, økt tilskudd til ferie- og fritidstilbud og andre satsinger, spesielt i utsatte byområder. Vi fokuserer på at alle, også de gruppene vi vet sliter i vårt samfunn, skal kunne få nytte og glede av tiltak som regjeringen nå setter inn, og vi har en rekke slike tiltak som vi er glade for å kunne presentere i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-06-21:
Jeg deler representanten Gjelsviks oppfatning av at ordninger som arbeidsavklaringspenger trenger en avgrensning, slik at ikke mennesker lever i en uavklart situasjon over lengre tid. Det er også bakgrunnen for at det nå ligger et forslag på bordet om å redusere ordningen fra fire til tre år. Vi ser at det er behov for å sette inn ekstra tiltak, slik at mennesker som ikke får avklart sin situasjon så raskt, ikke får en krevende situasjon for å kunne klare seg og ha nok til livets opphold. Derfor har det vært satt inn ekstra midler i dette reviderte budsjettet for å få raskere avklaringer. Vi venter nå på en evaluering av denne ordningen, og vi vil se om det er situasjoner som bør fanges opp gjennom flere unntaksordninger når den evalueringen kommer på bordet. Vi ser fram til at vi får et bedre bilde av hvordan den nye ordningen fungerer på det tidspunktet.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-06-21:
Denne regjeringen har flere offensive satsinger med veldig god sosial profil, noe som kommer tydelig fram i revidert budsjett. Det å eie egen bolig vet vi er viktig for alle familier. Vi ønsker å gå inn med en ekstraordinær satsing på over 100 mill. kr for nettopp å kunne gi ekstra hjelp til vanskeligstilte barnefamilier. Det vil hjelpe nærmere 500 familier til å kunne få sin egen bolig. Vi styrker bostøtten fra 1. juli i år med 66 mill. kr. Det vil bidra til å hjelpe 18 000 barnefamilier til å kunne få 8 000 kr mer i bostøtte hvert år. Vi er også opptatt av å sikre at ordninger blir gjeldende for alle. Derfor er gratis kjernetid for toåringer i barnehage innført nå. Vi øker barnetrygden, og vi har planer om ytterligere å øke barnetrygden – et viktig fattigdomsmålrettet tiltak – øke engangsstønaden og øke bostøtten. Her er det mange tiltak som vi tror nettopp hjelper den gruppen som representanten tar opp.
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2019-06-21:
Det er jo ikkje unaturleg at det er diskusjon mellom enkeltparti i ei regjering. Det som er interessant, er at representanten Helleland har gjort det ganske krystallklart at det skal skje internt. Overfor Dagens Næringsliv tidlegare i år fortalde han at han har meisla ut køyrereglar som skal hindre krangel i regjeringa, bl.a. at det ikkje skal diskuterast eksternt eller skytast mot andre regjeringsparti. Etter det siste halvåret med open konflikt og krangel i regjeringa om asyl og innvandring, klima, abort, bioteknologi og bistand, Venstre mot Framstegspartiet, Venstre mot Kristeleg Folkeparti, Kristeleg Folkeparti mot Framstegspartiet, alle mot alle – korleis synest eigentleg representanten Helleland at desse køyrereglane hans har fungert så langt?
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2019-06-21:
Den siste debatten før sommaren skriv seg inn i historia som ein debatt om ymse. Regjeringspartia vil iallfall ikkje diskutere revidering av sitt eige budsjett. Dei brukar i staden taletida på det som var Arbeidarpartiets reaksjon fem minutt etter at revidert vart lagt fram for over ein månad sidan. Denne kritikken er ein parodi. Vi var i vår kommentar den gongen bekymra for at renta kunne auke, og det har ho også gjort. Problemet her er at regjeringspartia i jakta på eit billig retorisk forsvar ignorerer at makroøkonomisk analyse er ferskvare. Økonomien endrar seg dag for dag. Analysane må oppdaterast kontinuerleg. Mykje kan skje på fem veker, og det har det også gjort. Uroa for handelskrig aukar. Vi får dagleg nyheiter om at Trump er ein risiko for verdsøkonomien. Dersom han f.eks. skulle bestemme seg for å påleggje straffetoll på tyske bilar, blir det bråbrems i omsetjinga til norsk aluminiumsindustri. Dette er nettopp eksempel på kvifor den økonomiske oppgangen er så skjør, og det har vi med oss når vi konkluderer f.eks. i oljepengebruken. Difor heng det ikkje på greip at Høgre i innlegg etter innlegg kritiserer oss i dag for å liggje på same nivå i oljepengebruken som dei sjølve gjer. I beste fall er det eit sjølvmål. Og det som verkeleg ikkje heng på greip, er skrytinga over kor bra det går i Noreg. Dersom økonomien verkeleg var så fantastisk og skotsikker som regjeringspartia hevdar, skulle dei vel ha teke ned oljepengebruken kraftig. Men det har dei heller ikkje gjort, altså er det eit dobbelt sjølvmål. Det seier sitt om kor på felgen denne regjeringa er, når dei ikkje vil bruke denne siste debattdagen til å snakke om sin eigen politikk. Men det er vel fordi dei ikkje vil ha fokus på at han er usosial og urettferdig, at han rammar vanlege folk. Det er nok fordi dei ikkje vil ha merksemd rundt si eiga manglande styringsevne. Arbeidarpartiet tek gjerne debatten om kva fellesskapet sine midlar skal brukast til, korleis vi skal nå klimamåla, korleis vi skal satse på nye næringar som gjev oss fleire bein å stå på, og leggje til rette for arbeidsplassar og vekst over heile landet. Vi føreslår to store reformer som skal bidra til å utjamne forskjellar: skulemat og gratis SFO og AKS til dei minste. Det er målretta politikk, i sterk kontrast til slik regjeringa opptrer her, nemleg å bruke rekordmykje oljepengar, berre for å unngå å bli felt og klare å hengje saman som sprikande staur ei lita stund til.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-21:
Klimakrisen er en trussel som krever en massiv samfunnsendring, både for å ha noe å leve av og ikke minst noe å leve på. Under denne regjeringen fortsetter altså klimagassutslippene å øke, og oljeavhengigheten er like stor i norsk økonomi nå som da regjeringen tiltrådte for seks år siden. Attpåtil har regjeringen feiret rekord i nye oljelisenser, samtidig som 40 000 ungdommer streiker for en annen framtid. Vi ligger svært sårbart til i den store omstillingen verden er på vei inn i. Det bør bekymre det såkalte næringspartiet Høyre, men tvert imot er det full gass for mer oljeaktivitet og full gass i forskning på fossil energi, og klimarisikoen lukker Høyre glatt øynene for. Det er en uansvarlig økonomisk politikk, så jeg må spørre: Har det vært begravelse for det såkalte næringspartiet Høyre uten at resten av oss ble invitert?
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-06-21:
Det er fordi vi mener at 200 mill. kr, som er vårt forslag, er en mye bedre start. Vi skal gjøre det vi kan for å redusere bompengebelastningen, og vi har forhandlinger for nettopp å få til gode resultater. Det er jo slik at landsmøtene i alle partiene vedtar både partiprogram og resolusjoner, og vi bruker våre vedtak til å påvirke politikken i vår retning. Men i revidert nasjonalbudsjett er det altså 200 mill. kr som skal brukes til å redusere bilistenes betaling i de konkrete prosjektene som representanten nevnte.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-06-21:
Det er slik at vi i regjeringsplattformen har fått gjennomslag for at de besparelsene som oppnås i utbygging av veiprosjekter i Norge, skal komme bilistene til gode. I de prosjektene som nevnes, er det Nye Veier som oppnår store besparelser, og som da selvfølgelig kan omdisponere sine midler, slik at man også bidrar til reduserte bompenger samtidig som man også klarer å frigjøre midler til å bygge enda mer vei. Da oppnår man begge deler, noe som er en stor fordel for bilistene i Norge.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-06-21:
Det siste året Senterpartiet satt i regjering, økte man elavgiftene. I år går elavgiften ned. Vi har vært gjennom en periode med høye strømpriser. Det har blitt kompensert ved en ekstraordinær økning i bostøtten. Så vi prøver å ta hensyn til det som oppstår i et marked, og at det kan bli store utslag, men vi vet også at i et energimarked vil man i noen perioder ha høye priser og i andre perioder lave priser. Vi har gjennomgående hatt lave strømpriser over en lang periode. I den situasjonen som vi var i i vinter, hadde vi fordelen av at vi kunne importere strøm både fra Europa og fra Norden, slik at man bidro til å kompensere den situasjonen som var og stabilisere prisene, som nå er på vei ned.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2019-06-21:
Ordningen med arbeidsavklaringspenger har aldri vært ment å være en permanent ordning. Det er en avgrenset ordning for en kort periode. Slik har det alltid vært. Så har ordningen sklidd ut, og det har vært helt nødvendig å gjøre endringer, slik jeg også registrerer at andre partier har diskutert, og å sette noen krav til en raskere avklaring i løpet av den perioden man får arbeidsavklaringspenger, men også tilrettelegge for at det er andre ytelser som da skal overta når man ikke lenger har rett til å gå på denne ordningen. Vi har også bidratt til at Nav skal klare å håndtere dem som er i en vanskelig situasjon, ved at vi har styrket saksbehandlerkapasiteten i Nav, fordi begrensningene der har vært en utfordring. Jeg håper det vil bidra til at vi får en ryddig og ordentlig behandling av dem som er i en utsatt og vanskelig situasjon.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-06-21:
På grunn av uvanlig høye strømpriser i vinter tjener Statkraft mye penger. De har tjent masse penger, og regjeringen har i sitt reviderte nasjonalbudsjett sett at man kan ta et ekstra stort utbytte av Statkraft, fordi norske forbrukere har betalt inn mye, og regjeringen tar inn pengene. Da hadde vi i Senterpartiet trodd – i hvert fall hvis vi tenker på hvordan Fremskrittspartiet var for en fire–fem år siden, eller før de kom i regjering – at de ville vært litt bekymret for dem som faktisk har betalt regningen. Men nei, det er de ikke, for Fremskrittspartiet har jo økt elavgiftene med over 30 pst. siden de kom inn i regjering. Over 30 pst. har strømavgiftene i Norge økt med finansminister Siv Jensen. Vi hadde trodd, når de fikk et så stort ekstraordinært utbytte, at kanskje Fremskrittspartiet for en gang skyld skulle være litt bekymret for dem som skal betale regningen, men nei. Da er mitt spørsmål til Hans Andreas Limi: Hvorfor ser ikke Fremskrittspartiet at det hadde vært klokt å bruke de ekstraordinære utbyttene til å senke avgiftene, sånn at folk flest fikk litt lavere strømregning, ikke de skyhøye regningene som de er vant til nå?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-06-21:
For 14 dager siden brukte presidenten sin dobbeltstemme for første gang, for det begynte å bli så ubehagelig for Fremskrittspartiet når man skulle møte sine egne tillitsvalgte, å synliggjøre konsekvensen av egen politikk. Statsminister Erna Solberg valgte da å ringe til stortingspresidenten og si: Kjære stortingspresident, vær så snill å flytte diskusjonen om bompenger et par uker unna landsstyremøtet! Stortingspresidenten ble da satt under et voldsomt press. Det var sikkert veldig ubehagelig og litt pinlig å måtte bruke dobbeltstemmen sin på å flytte debatten. Resultatet på onsdag var ingen realitetsendring i politikken. Dette var bare for å prøve å unngå å ha debatten i tiden rundt eget landsstyremøte. Det var resultatet da. På landsmøtet i Fremskrittspartiet skrøt man voldsomt av at man i revidert nasjonalbudsjett skulle lette bompengebelastningen for norske bilister med 200 mill. kr – et kjempegjennomslag. Så ser vi hva som står i revidert nasjonalbudsjett. Jo, at man først skal dra inn 430 mill. kr fra to OPS-prosjekter, og så skal man gi 200 mill. kr tilbake. Hvis man ikke hadde gjort noen endringer, hadde det blitt 230 mill. kr mindre i bompenger før budsjettet enn det blir etter budsjettet. Igjen er Fremskrittspartiet mer opptatt av kommunikasjon, mer opptatt av spill, og glemmer innholdet. Så når dette vedtas i dag, er det mer bompenger enn før vedtakene i dag – igjen med Fremskrittspartiet i spissen. Det er det samme når det gjelder avgiftspolitikken. Fremskrittspartiet later som om de er opptatt av avgifter, men så har de økt avgiftene med over 5 mrd. kr – det er et faktum – og man har økt avgiftene på strøm med 34 pst., noe norske forbrukere må betale hver dag. Det rammer dem som har lavest inntekter, hardest – Fremskrittspartiets politikk. Vi har sett i debatten tidligere i dag at statsminister Erna Solberg ikke kan ta avstand fra den ukloke uttalelsen Monica Mæland kom med, om at alle kommuner med under 5 000 innbyggere ikke har livets rett. Hun ble utfordret direkte, men tar ikke avstand fra den. Trine Skei Grande sa tidligere i vår at disse kommunene var å regne som koseklubber. I de koseklubbene jobber det over 50 000 mennesker – sykepleiere, lærere, barnehageansatte – som gjør en god jobb hver dag. Når vi nå mot slutten av sesjonen nærmer oss et kommunevalg, er det derfor viktig at man faktisk diskuterer dette også i kommunevalget. Men Monica Mæland har sagt rett ut at hun mener vi skal diskutere det etter kommunevalget, for hun vet at hvis man diskuterer det i kommunevalget, blir det ubehagelig, for folk ønsker ikke den sentraliseringen som regjeringen står for. I denne debatten har Erna Solberg hatt muligheten til å ta avstand fra uttalelsen om at alle kommuner på under 5 000 innbyggere er for små. De kommunene er gode, bra lokalsamfunn rundt omkring i hele Norge, og de bør bestå, ikke sammenslås.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-21:
Regjeringa har stramma kraftig inn i arbeidsavklaringspengane. Det er sånn at om ein har ein sjukdom som varar lenge før ein heilt veit korleis det går når det har stabilisert seg, får ein i dag ikkje arbeidsavklaringspengar i meir enn tre år, uansett. Fleire typar sjukdomar tek det lang tid å få diagnose på. Det kan ta opptil åtte år på nokre sjukdomar. Har ein kome i denne situasjonen, er ein desperat etter å få det til å gå rundt. Ein gjer det ein må for å tilfredsstilla Nav sine reglar før ein får sosialhjelp. Meiner representanten det er rett at desse folka må bruka opp konfirmasjonspengane til ungane sine før dei kan få sosialhjelp?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-21:
Media har i lang tid vist fram kva som er konsekvensen av regjeringas innstrammingar i arbeidsavklaringspengane. Tusenvis av personar står no heilt utan inntekt. Nokre av dei får ein fattig slant i sosialhjelp, mens andre ikkje får ei krone på grunn av forsørgjarplikt frå andre og verdiar i heimen. Det verker som at regjeringa anten vel å snu det blinde auget til, at dei faktisk ikkje forstår konsekvensen av eigen politikk, eller at det er dette som er meininga: å senda folk ut på sosialhjelp, forsørgjarplikt frå andre eller sparepengane til ungane. For det er dette som er verkelegheita i dag. For å få sosialhjelp kan ein ikkje ha ein ektefelle som har inntekt. Ungane kan ikkje ha sparepengar på konto, og om ein sit på noko anna av verdi, må ein jammen meg selja alt dette før ein får ei krone. Det vil med andre ord seia at regjeringa har gjeve opp alle desse enkeltpersonane som ikkje passar inn i eit treårig arbeidsavklaringspengeløp. Dei har gjeve opp å få dei i arbeid, dei har gjeve opp å få dei avklarte, og resultatet av dette er alvorleg. Som eit lite plaster på såret vel regjeringa å senda 15 mill. kr i retning av auka saksbehandlingskapasitet i Nav og 90 mill. kr til kommunane for auka utgifter til sosialhjelp. Dette bekreftar jo at målet med politikken er å få fleire over i fattigdom. Eg er ikkje overraska over dette, for høgrepartia har alltid hatt ei haldning om at kvar og ein anten må arva mykje pengar frå foreldra eller smi si eiga lykke. Nav-politikken til regjeringa er ein fattigdomspolitikk der arbeidsavklaringspengar har vorte lokomotivet som fører folk ut i fattigdom. Det er trist at det er slik. Dette må snu. Fattigdom og forskjellar er gift for kvar eit samfunn, men det ser ikkje ut til at regjeringa vel å sjå på dette, med det reviderte budsjettet som ligg føre. Ei kort stemmeforklaring: Forslag nr. 34, frå Senterpartiet, har nokre klare svakheiter, men det er trass alt betre enn ordninga som er i dag, så me vel å stemma subsidiært for det.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2019-06-21:
Politikk for de mange, sier SVs representant. Da tok jeg frem innstillingen og lette lite grann i det de skriver om næring, og jeg tror ikke de mange hundre tusen hvis arbeidsplasser blir satt på spill, er enig i at det er en politikk for de mange. Det eneste som står om næring fra SV i innstillingen, er at man er glad for at det gis penger til et atomkraftanlegg, at det gis penger til kompensasjon for pelsdyr, og at man er imot salg av Staur Gård. Så da gikk jeg til partiprogrammet i stedet, hvor det står at man vil fase ut olje og gass og erstatte det med arbeidsplasser der man trenger syv arbeidstakere for hver arbeidsplass som forsvinner, og at man vil skrote EØS-avtalen, og sånn sett sende en torpedo inn i norsk eksport. SV vil legge norsk næringsliv i ruiner. Det eneste vi skal leve av, er offentlige bevilgninger og statlige gårder, hvis man leser det som så langt er trykket og skrevet. Så spørsmålet til representanten er rett og slett: Hva skal vi leve av?
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2019-06-21:
Jeg vil gripe fatt i det med at det er de rød-grønne og SV som står for den ansvarlige næringspolitikken. I all retorikk gjennom de siste årene har Sosialistisk Venstreparti brukt veldig mye tid på å si at det ikke finnes noen økonomiske teorier eller økonomer som bekrefter at den næringspolitikken som denne regjeringen fører, har noen effekt. Nå er det nå engang sånn at det er rekordlav arbeidsledighet, og sysselsettingsgraden øker, til tross for en aldrende befolkning og økende innvandring, så jeg har egentlig lyst til å anbefale representanten Lysbakken i stedet for å begrave nesen i økonomiske teorier, å løfte blikket og se seg rundt, og se at Norge går så det gviner. Det er det som er fasit når det gjelder næringspolitikk. Og den største forskjellen er mellom dem som har en jobb å gå til, som har en grunn til å sette på vekkerklokka om morgenen, og dem som ikke har en grunn, fordi de ikke har noen jobb å gå til. Så spørsmålet er: Vil økt skatt, som SV er for, skape enda flere arbeidsplasser og enda mer vekst? Jeg gjentar også spørsmålet fra forrige innlegg: Hva skal vi leve av?
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2019-06-21:
Vi sier ikke at Norge går så det griner, vi sier at Norge går så det gviner, for det er det det heter. Det er interessant når representanten sier at den økonomiske politikken til Sosialistisk Venstreparti vil ha mer effekt. De siste seks årene har det generelle skatte- og avgiftsnivået i Norge blitt senket med 25 mrd. kr for selskaper og for privatpersoner. Det er rekordlav arbeidsledighet, og sysselsettingsgraden går opp. Mener representanten at hvis vi nå introduserer 25 mill. kr i økte skatter og avgifter, vil det bli enda flere i arbeid og sysselsettingsgraden vil øke enda raskere?
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2019-06-21:
Min utfordring som ble sendt til Senterpartiet tidligere i debatten, er fortsatt ikke besvart. Senterpartiet kutter altså med et pennestrøk 537 mill. kr fra EØS-midlene, midt i året, i den hensikt å senke elavgiften. Og bare for å gjenta utfordringen: De to foregående årene har EØS-midlene sørget for at over 1 000 organisasjoner har fått muligheten til å fremme demokratiprosjekter, til å fremme menneskerettigheter i Europa. Men det imponerer visst overhodet ikke Senterpartiet. Nesten 270 000 mennesker har mottatt assistanse eller juridisk hjelp. Men heller ikke det er nok for at Senterpartiet skal tenke at vel er man kanskje ikke for EØS, men at dette iallfall er vel anvendte penger. Disse pengene går til å bekjempe moderne korrupsjon i Ungarn, de går til å gi tidligere innsatte hjelp til å komme seg tilbake i jobb, de går til å få arbeidsledig ungdom tilbake inn i arbeidslivet så de kan forsørge seg selv. I morgen feirer vi Pride, og disse pengene går også f.eks. til et prosjekt i Slovenia som gjorde at heterofile og homofile fikk tilnærmet like rettigheter, fordi norske EØS-midler er med og bidrar. Det er slike tiltak Senterpartiet da altså mener er mindre viktig enn å kutte alternativt ett øre i elavgiften. Jeg mener at Senterpartiet skylder oss en forklaring på hvordan de mener at dette kan forsvares. Uavhengig av EØS-avtalen bør Norge bidra til mindre sosiale og økonomiske ulikheter i Europa. Dette er ikke liksompenger, dette er ikke liksomprosjekter. Kutt på over en halv milliard kroner, en femtedel av vårt bidrag gjennom EØS-avtalen, vil ha en betydning for enkeltpersoner i Europa. Og selv om det ikke gjelder kutt i Norge, bør hånden vår rekke lenger enn til norskegrensen, og det mener jeg Senterpartiet bør svare på i løpet av denne debatten.
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2019-06-21:
Jeg skulle gjerne hatt mer taletid, men til Senterpartiet om EØS-midler: EU er et fellesskapsprosjekt. Felles utfordringer løses best felles. Problemer som krysser grenser, må løses på tvers av grenser, som arbeidslivskriminalitet, klima, skattlegging av internasjonale selskaper, konkurranse og hvordan vi kan stå sammen ved migrasjon og usikkerhet. For Høyre vil det alltid være viktig at vi er med i den internasjonale solidariteten, også innad i EU. EU er et av verdens største solidariske prosjekt fordi en klarer å stå sammen om å løse utfordringer som en har. Hvis Senterpartiet mener en kunne kuttet enda mer, ja, hvorfor gjør de ikke det da? Vis hele handa og kutt alt! For å si det slik: EØS-avtalen gir Norge så utrolig mye mer tilbake enn det vi bidrar med gjennom disse midlene. Vi får tilgang til ordninger som vi bare kunne drømt om ellers. Det er synd at det er slik Senterpartiet ønsker å bidra til det europeiske fellesskapet.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-06-21:
I dag står jeg her med stolthet og optimisme. Det gjør jeg fordi Arbeiderpartiet leverer et revidert budsjett som tar på alvor at forskjellene øker under denne regjeringen. Folk vil ikke at de som har minst, skal få enda mindre, folk vil ikke at sykehusene skal være kronisk underfinansierte, og folk vil ikke ha en todelt helsetjeneste. Det folk derimot vil ha, er et gratis skolemåltid hver dag, noe Høyre blankt avviser. Arbeiderpartiet mener at et enkelt måltid om dagen i skolen vil bidra til både bedre folkehelse og økt læring. Et skolemåltid må være et nasjonalt løft, der staten bidrar økonomisk. Allerede i alternativt budsjett for 2019 la vi inn 700 mill. kr til dette formålet. Mange Arbeiderparti-styrte kommuner ønsker å gå foran lokalt. Derfor fortsetter vi vår prioritering av skolemat i revidert budsjett, og vil med 100 mill. kr sørge for at de kommunene som er klare til å starte allerede i høst, kan søke om statlige midler for å komme i gang. Et gratis skolemåltid vil bidra til å redusere forskjellene mellom folk. Det blir dobbelt så mange eldre i Norge de neste tiårene. Mange av disse skal bo hjemme, og da er det vår oppgave å sørge for at man kan bo trygt hjemme, og at man kan være sjef i eget liv, selv om helsen kanskje ikke er som før. Om lag 80 000 mennesker lever med demens i dag. Også mange av disse skal bo hjemme. Da trengs det en satsing på trygghetsteknologi og GPS, og vi har satt av 50 mill. kr til en helseteknologiordning for kommunene. En god eldreomsorg koster, og for oss er målet best mulig eldreomsorg, ikke billigst mulig. Det får vi til best i fellesskap, gjennom å satse på en sterk offentlig sektor. I vår eldrepolitikk satser vi på en mer aktiv alderdom, med aktivitet for eldre, bedre mat i sykehjemmene, satsing på trygghetsteknologi og flere ansatte. Vi vil bekjempe ensomhet blant eldre, og derfor prioriterer vi de store pengene til de viktigste oppgavene. Vi styrker innholdet i eldreomsorgen med 50 mill. kr. Avslutningsvis vil jeg påpeke at vi fortsatt ser en underfinansiering av våre felles sykehus. Sykehusene klarer ikke å dekke aktivitetsveksten som følger av endringer i demografi og nye behandlingsformer. Arbeiderpartiet styrker derfor sykehusbudsjettet med 200 mill. kr – dette for å investere i barne- og ungdomspsykiatrien, styrke fødetilbudet og følgetjenesten, øke utrednings- og behandlingskapasiteten, styrke de prehospitale tjenestene i distriktene og øke den forebyggende innsatsen for studenters psykiske helse. Gjør vi ikke det, vil forskjellene mellom folk bare fortsette å øke.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-06-21:
Jeg tar en stemmeforklaring på noen av forslagene fra Rødt. Vi kommer til å støtte forslagene nr. 36 og 39, men vi støtter ikke forslag nr. 37 – og jeg skal forklare hvorfor. Vi har varslet Rødt om at vi kunne støttet et forslag om sikring av svangerskapsomsorgen ved OUS, men vi mener det er for detaljert å fatte stortingsvedtak på avdelings- og stillingsnivå. Jeg har riktignok stilt et spørsmål til statsråden i dag om hvordan både Helse Sør-Øst og OUS bryter oppdragsdokumentet og samhandlingsavtalen med Oslo kommune når de overkjører kommunen i forbindelse med overføring av oppgavene. Og når jeg først har ordet, kan jeg ikke dy meg, for jeg synes det var smått utrolig å høre på representanten Hoksrud i sted, som skrøt av at man har 3 mill. kr til Inn på tunet. Det er to uker siden regjeringspartiene stemte ned vårt forslag om å beholde tilskuddet til demensplasser. Det er 500 mill. kr til de omtrent 4 000 plassene man har i dag. For de 3 mill. kr som Hoksrud skryter av, kan man få 24 plasser – og det mangler omtrent 5 000 plasser hvis vi skal nå målene i demensplanen. Her gir vi lillefingeren, og så tar de ikke bare hele hånden, men søren meg hele armen også.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-06-21:
Det var de rød-grønne som opprettet tilskuddsordningen, og det var de rød-grønne, med støtte fra Kristelig Folkeparti, som sørget for at tilskuddet ble økt fra 30 pst. til 50 pst. – mot representanten Hoksrud og hans partis stemmer. Dette er de to forslagene som regjeringspartiene stemte ned for to uker siden – først forslag nr. 1: «Stortinget ber regjeringa vidareføre den øyremerkte tilskotstordninga til oppretting av dagaktivitetsplassar for heimebuande personar med demens inntil det er oppretta eit forsvarleg tilbod av dagaktivitetsplassar i kommunane i tråd med Demensplan 2020.» Det andre forslaget som ble nedstemt av regjeringspartiene, er følgende: «Stortinget ber regjeringa sikre at lovfesting av kommunane si plikt til å tilby dagaktivitetstilbod til heimebuande personar med demens vert fullfinansiert.» Så da gjenstår det å se.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-06-21:
Regjeringen har flere ganger hevdet at de fører en framoverlent næringspolitikk, at de trygger arbeidsplassene. Men det skulle vi gjerne ha merket mer til i Halden og Østfold, for vi venter fortsatt i spenning, og spørsmålet er hvor mye lenger vi skal måtte gjøre det. Det handler om viktige arbeidsplasser som allerede eksisterer. Norske Skog Saugbrugs er en stor arbeidsplass med 450 ansatte og 50 lærlingplasser. Slik situasjonen er nå, påfører regjeringen bedriften en stor ulempe og en hindring ved ikke å gi full CO 2 -kompensasjon. Beslutningen og mulighetene ligger nå hos regjeringen og Klima- og miljødepartementet. Etter konkursen og rekonstrueringen av Norske Skog søkte de Miljødirektoratet om full CO 2 -kompensasjon, men det ble avslått. Og til tross for at konkursen endret hele situasjonen, og at det nå er grunnlag for full CO 2 -kompensasjon, har de ikke fått gjennomslag for det. Den avtalen som lå til grunn, eksisterer ikke lenger. Avtalen falt bort etter konkursen. Det er bred enighet om at Saugbrugs kvalifiserer for CO 2 -kompensasjon etter gjeldende regelverk, som bygger på et system for CO 2 -kvoter og -kompensasjon utviklet i EU. Men uenigheten dreier seg om grunnlaget for avkorting i perioden etter konkursen, altså 2018, 2019 og nå 2020. Norske Skog har anket til Klima- og miljødepartementet, og Arbeiderpartiet er i våre merknader til saken krystallklare på at det i denne saken er grunn til å bruke unntaksbestemmelsen i forskrift om CO 2 -kompensasjon i industrien. Klima- og miljødepartementet sier at de vil gjøre en selvstendig vurdering av saken, men at det ikke er mulig å si hvor lang tid det vil ta – men at saken er prioritert. Månedene har gått siden de fikk søknaden på sitt bord. For Østfold, for Halden og for Saugbrugs er dette en viktig sak, en sak som går rett til kjernen om konkurransekraft, om norsk industri på sitt beste, om lokale arbeidsplasser som bidrar til næringsutvikling. Mulighetene og løsningene ligger nå på bordet hos regjeringen. Vi venter i spenning, vi har gjort det lenge, og jeg forventer at det kommer en avklaring.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2019-06-21:
Jeg vil henlede oppmerksomheten på mindretallsforslag nr. 8, fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Miljøpartiet De Grønne og Rødt, der vi ber regjeringa gjennom nødvendige endringer i regler eller praksis sørge for at arbeidsavklaringspengeordningen fungerer i tråd med folketrygdloven § 1-1 Formål, slik at ingen mister retten til arbeidsavklaringspenger før de er ferdig avklart til arbeid eller trygd. Høyrepartiene ser ut til å ha glemt det, men formålet med trygden er å gi økonomisk trygghet ved bl.a. sykdom og skade. Arbeidsavklaringspenger er en ytelse som skal gi slik trygghet. For en måned siden gikk det et litt uvanlig demonstrasjonstog fra Oslo S til Eidsvolls plass. Vanligvis er det ressurssterke grupper som demonstrerer foran Stortinget. Den 22. mai 2019 var litt annerledes. Toget besto for en stor del av personer som trosset sykdom, som trosset utmattelse, som trosset vissheten om at den kraftanstrengelsen det var å komme seg til Oslo, gå i tog, stå halvannen time foran Stortinget, ville føre til at de var fullstendig utslått de neste dagene. De gjorde det likevel, fordi de er fortvilet, fordi de er eller har vært mottakere av arbeidsavklaringspenger, men Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti kaster dem nå ut av folketrygden og over i sosialhjelp eller til ingenting, før de er ferdig avklart til arbeid eller trygd. Dagen etter forsøkte opposisjonen nok en gang å få høyrepartiene til å snu, men forgjeves. I dag prøver vi igjen – trolig forgjeves, men det er altså ingen skam å snu. Jeg appellerer særlig til Kristelig Folkeparti, som sier at de egentlig mener det de gjorde før, at det er feil å kaste folk ut av trygden på denne måten, men at kuttene i AAP først må evalueres. Men er ikke virkeligheten evaluering god nok? Navs egne tall viser en sterk nedgang i antallet som får innvilget AAP. Det er blitt uhyre vanskelig å få forlengelse, selv om den enkelte ikke er ferdig avklart. Antall på sosialhjelp øker. Folk umyndiggjøres gjennom krav til privat forsørging. Det tæres på oppsparte midler, noen får krav om å selge bil og bolig. Arbeids- og sosialministeren har hevdet overfor Stortinget at 66 pst. av dem som søker forlenget AAP, fortsatt får det. Det er tall det skal bli interessant å se om hun faktisk kan dokumentere. Kristelig Folkeparti har vist at de er villig til å ofre sjuke mennesker på regjeringstaburettenes alter. Det er ikke noe vakkert syn. Vi er heller ikke fornøyd med Senterpartiet i denne saken. De støtter kuttet fra fire til tre år, men foreslår i det minste å opprettholde mulighetene til individuell forlengelse. Om vårt forslag nr. 8 skulle falle, vil vi subsidiært stemme for Senterpartiets løse forslag, nr. 34. Det er tross alt bedre enn ingenting.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2019-06-21:
Gjennom lang tid har det vært en uttrykt målsetting fra dette huset at mer av godset må over fra veg til sjø og bane. Jeg tror alle partier har vært med på å vedta målsettinger om det. Skal vi nå de internasjonale klimaforpliktelsene og nå klimamålene våre, må vi lykkes med å få mer av transporten over fra gummihjul og til sjø og bane. For å få mer gods over fra veg til sjø har det derfor de siste årene over statsbudsjettet vært en egen tilskuddsordning for overføring av gods fra veg til sjø. Den har blitt godt mottatt – flere gode prosjekter har fått støtte fra den ordningen, og flere gode prosjekter er presentert som aktuelle for ordningen. Arbeiderpartiet mente at det i årets budsjett burde bevilges 100 mill. kr til den gode ordningen. Regjeringen bevilget, eller rettere sagt: Regjeringspartiene i Stortinget bevilget 77,4 mill. kr til ordningen. Men da revidert budsjett kom, var overraskelsen stor: Nå foreslår regjeringen å kutte hele beløpet fra ordningen. 100 pst. av ordningen – hele ordningen – foreslås nullet ut. Det hadde vært forståelig hvis det hadde vært en liten justering, det kan skje i løpet av året – det er jo derfor vi har revidert budsjett – men å fjerne alt, rubb og rake, er ikke en budsjettrevisjon, det er en budsjettrasering. La meg også si noen ord om diskusjonen omkring rv. 3 og rv. 25 i Løten og Elverum. Vegen har blitt betydelig billigere, og det er veldig bra. Det merkelige med regjeringens politikk er at de tar hele besparelsen i statens andel, mens det beløpet som skal tas inn i bompenger, står fast. Det betyr at prosentandelen bompenger øker kraftig. Bompengeandelen er nå oppe i 90 pst. på rv. 3 og rv. 25. I RNB foreslår regjeringen å ta ytterligere 150 mill. kr fra prosjektet. Nå sier Arbeiderpartiet nei – nå holder det. Vi kan ikke ha vegprosjekter som finansieres med 90 pst. bompenger. De 150 mill. kr bør ikke kuttes i prosjektet, de pengene legger Arbeiderpartiet tilbake. Men det er litt interessant å se at etter at revidert budsjett ble lagt fram, og fram til finanskomiteens avgivelse, har regjeringspartiene nå fått gjennom et anmodningsvedtak om at de skal redusere bompengene med inntil 200 mill. kr på det nevnte vegprosjektet. Så nå er det plutselig aktuelt likevel å se på om bompengene skal ned.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2019-06-21:
Regjeringens samferdselspolitikk binder landet tettere sammen. Vi bygger vei og jernbane i et tempo som aldri før, og vi satser på teknologi. Vi gjør hverdagen enklere for folk flest og for næringslivet. Gode velferdstjenester og konkurransekraft for næringslivet krever både en moderne infrastruktur med høy kvalitet og effektive og sikre transportløsninger. Regjeringen er opptatt av at det blir mindre bompenger for folk flest. De siste fem årene har vi lagt ned bomstasjoner, redusert bompengetakstene utenfor byområdene og økt den delen staten betaler i prosjekter. Med Granavolden-plattformen blir innsatsen for å redusere bompenger ytterligere styrket. Med denne regjeringen går bompengeandelen ned og veiinvesteringene opp. Faktisk har vi redusert antall bompenger i veiprosjektene fra 40 pst. under forrige regjering til 28 pst. under Solberg-regjeringen. I den nye Nasjonal transportplan vi skal jobbe med, regner vi med at andelen bompenger går videre ned. I 2018 ble bompengeinnkrevingen avsluttet i fem prosjekter og to nye satt i gang. Totalt 81 prosjekter var ved det tidspunktet vedtatt av Stortinget. Av dette har 22 prosjekter ennå ikke startet innkreving av bompenger. Det foreløpige resultat fra totale passeringsinntekter i 2018 er på 11 mrd. kr. Det var en svak økning fra året før. Dette er altså ikke en statlig bevilgning, slik enkelte partier framstiller det som, men bompengeselskapenes bompengeinntekter. Det statlige bidraget er tvert imot en årlig bevilgning på 500 mill. kr, som i 2018 kom 40 veiprosjekter til gode. Det hører også med til historien at i 2018 var driftskostnader som andel av passeringsinntekten for prosjekter med innkreving 7,1 pst. Dette er den laveste andelen noensinne og setter mange av medieoppslagene om kostnadsinnkrevingen i et grelt lys. Både Arbeiderpartiet og Senterpartiet er opptatt av at innsparing på veiprosjekter skal komme bilistene til gode. Det er vi også. Derfor gjør vi noe med det ved å bevilge 200 mill. kr ekstra til dette i revidert nasjonalbudsjett. Når Arbeiderpartiet og Senterpartiet drar fram OPS-prosjektet rv. 3/rv. 25 i Hedmark som eksempel på det motsatte, må jeg minne om at dette prosjektet ikke er ferdig før i november 2020, og ikke har bominnkreving i dag. Det statlige bidraget bevilges årlig, og i år er det anslått til 150 mill. kr lavere enn tidligere antatt, men om det blir sånn, vet man ikke før prosjektet er ferdig. Det blir da noe prematurt å trekke konklusjonen. Jeg vil også be representantene som regnet prosent, om å gå tilbake til Prop. 1 S. Der står det en ganske annen kostnadsnøkkel og en annen kostnadsfordeling enn det de legger til grunn når de snakker om 90 pst.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-06-21:
Norge er mulighetenes land. Vi kan forsterke velferdsstaten vår og øke verdiskapingen, samtidig som vi får utslippene ned. Alt ligger egentlig til rette for en skikkelig omstilling av norsk økonomi, for vi har dyktige arbeidstakere og bedrifter som vil investere videre for framtiden. Vi ser flere gode enkelteksempler. Når alt ligger til rette for en skikkelig omstilling av økonomien vår i Norge, blir det derfor ekstra betenkelig når resultatene viser at Norge tvert imot har blitt mer oljeavhengig de siste årene. I 2018 var underskuddet på handelsbalansen for Fastlands-Norges utenrikshandel på 250 000 mill. kr. Og bare siden 2014 har dette underskuddet forverret seg med 56 pst. Det er en så klar beskjed til denne sal som det er mulig å få dokumentert, om at politikken må betydelig forbedres hvis vi skal ha større verdier i framtiden og flere arbeidsplasser, samtidig som vi reduserer utslippene. Ta skogindustrien som et godt eksempel, hvor det nå ligger ordentlig til rette med god tilgang på råstoff, med en gunstig kronekurs for eksportrettet industri og med dyktige fagfolk, som har masse gode ideer. Men hovedproblemet er at det er for liten tilgang til kapital. Derfor vil Arbeiderpartiet styrke risikoavlastningen for bioøkonomi slik at vi øker verdiskapingen fra jord, skog og hav. Og vi trenger en langt mer gjennomføringsdyktig styring av landet vårt, og vi må få slutt på en type somling i viktige enkeltsaker. La meg ta to konkrete tilfeller: Arbeiderpartiet er tydelig på at vi må rydde opp i den fordyrende betalingen som industrien må gjøre gjennom opprinnelsesgarantier. Alle i Norge vet at industrien vår bruker ren kraft, så dette må regjeringen rydde opp i. Det samme gjelder Saugbrugs i Halden, som vi i Arbeiderpartiet skriver om i merknadene i dag. Det er for galt at en viktig industribedrift skal vente vinter og vår på å få en enkel avklaring om CO 2 -kompensasjon. Vi kan langt bedre i Norge. Vi trenger en bedre styring av landet vårt – mindre skryt og somling og mer gjennomføringskraft for å få bedre framtidsutsikter og flere arbeidsplasser.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-06-21:
I spørsmålet om hvordan det går med norsk økonomi, tror jeg det avgjørende er med hvilke øyne vi ser. Norge består av alle oss innbyggere i landet, og da er det ganske interessant at det blir forsøkt framstilt et bilde av at alt går så bra når vi vet at 30 pst. av befolkningen har blitt fattigere under Erna Solberg. De siste årene har tre av ti mindre disponibel inntekt etter skatt. Jo, det er helt riktig, og det er til og med stadfestet i regjeringens egne dokumenter fra Finansdepartementet. De som tjener minst i privat sektor, tjener mindre i dag enn for ti år tilbake. Dette er statistikk fra SSB. Ekstra interessant er det at i en debatt på Politisk kvarter tidligere i vinter sa Høyres finanspolitiske talsperson at alle har fått en veldig vekst i sin inntekt og kjøpekraft. Det er direkte feil, og det er egentlig ganske betenkelig at det som er det største regjeringspartiet, kommer med den type påstander som går helt imot norsk offentlig statistikk. Da lurte Høyre og Kapur på hva som skal til for å få ned forskjellene. Det viktigste for å få ned forskjellene er at folk har faste jobber med ordentlig tariffbetaling. Det er selve grunnlaget og det som gjør at Norge i veldig stor grad er annerledes enn USA. Derfor bør Kapur eller andre representanter fra Høyre som er opptatt av dette, stemme sammen med Arbeiderpartiet når vi foreslår å forsterke lovverket – arbeidsmiljøloven – for nettopp flere faste jobber. Men da kjemper de samme representantene innbitt imot, selv om dette gir grobunn for de økende forskjellene. Da jeg satt her og hørte på skrytet i dag, kom jeg til å tenke på debatten fra selve statsbudsjettet i høst. Da mente Henrik Asheim at det som var så fint, var at vi ikke hadde samme type harde politiske debatter i Norge som vi nå ser i andre land, eksempelvis i Frankrike. Men vi har hatt tøffe debatter den siste tiden, enten det er om pensjonister som stadig får mindre, om bompengeopprør eller om kvinners rettigheter til abort. Utfordringen er at debattene blir stadig mer tilspisset ettersom forskjellene forsetter å øke, så nå må vi få arbeidsplassantallet og verdiskapingen opp, handelsbalansen for Fastlands-Norge må bedres, og forskjellene må gå ned.
Hårek Elvenes (Høyre), 2019-06-21:
Representanten Gahr Støre framsto som en svoren tilhenger av et offentlig jernbanemonopol, uansett hva det koster og uansett hvilken service. Og representanten Svein Roald Hansen var meget bekymret for statens skatteinntekter. Da tør jeg minne representanten Hansen om at SSB la fram skattestatistikken på tirsdag, og den viser 8,2 pst. økning i skatteinntektene – til tross for at petroleumsskatten er gått ned. Det er ingen ting som tyder på at den borgerlige skattepolitikken underminerer felleskassen, for å si det slik. Og så har vi representanten Moxnes som argumenterte tungt for det klasseløse samfunn – et klasseløst samfunn fritt for eiendomsrett, et klasseløst samfunn fritt for marked, et klasseløst samfunn bestående av en herskende klasse som undertrykker sitt folk. Det presterte altså representanten Moxnes å kalle for nye ideer og bedre løsninger. Nei, det er kommunisme, og den er kastet på historiens skraphaug. Investeringene i Fastlands-Norge øker. Konkurranseevnen bedres – og det siste er veldig viktig i et lite land med en svært åpen økonomi, der vi er helt avhengige av å eksportere til utlandet. Eksportandelen utgjør faktisk 40 pst. av bruttonasjonalprodukt, og da er det så forstemmende trist å høre på Senterpartiet, anført av representanten Gjelsvik, i sitt korstog mot EØS-avtalen. Forliset av «Helge Ingstad» var et skudd for baugen, for å si det slik. Det var et alvorlig slag. Det medførte at Marinens operative evne er redusert. Idet fregattvåpenet var kommet opp og stå gjennom bevilgninger til ekstra besetninger og reservedeler, mistet vi den ene fregatten. Regjeringen har satt i gang avbøtende tiltak ved å bevilge penger til å doble besetningen på KNM «Maud» og ved å erstatte den reservedelspakken som faktisk var om bord i fregatten, ment til NATOs stående flåte. Til slutt må jeg få lov til å uttrykke min glede over at regjeringen har funnet plass til 335 mill. kr til ny E18. Med den bevilgningen kan planleggingen og grunnervervet gå videre, og ny E18 fra Lysaker til Ramstad vil være ferdigstilt i 2027. Dette er viktig. Dette er Norges mest trafikkerte vei. Det ble sagt av en representant fra SV at dette vil medføre økt forurensning. Nei, 40 000 mennesker som i dag lever med støy og forurensning, går bedre tider i møte.
Terje Breivik (Venstre), 2019-06-21:
Ved revideringa av budsjettet for 2019 halvvegs inn i året er det trygt og kjekt å kunna slå fast at dei fleste parametrar viser at det går svært godt i kongeriket, ikkje minst utviklar arbeidsmarknaden seg svært godt. Det er langt færre ledige, arbeidsplassane er tryggare, konkurransekrafta til eksportindustrien er styrkt, og det er vekst i talet på nyetablerte verksemder. Å ha tilgang på jobb handlar for den enkelte om det gode liv, om å realisera seg sjølv og om fridom for seg og sine næraste. For samfunnet er det å gjera det lettare for alle å skaffa seg jobb eitt av dei tyngste verktøya me har for sosial utjamning og førebygging av fattigdom. Verksemder som går godt og genererer skatteinntekter til fellesskapet, er ein føresetnad for at me kan ta vare på og vidareutvikla velferdssamfunnet, det felles tryggleiksnettet. Difor er det viktig med eit politisk fleirtal og ei regjering som heiar på gründerar, investorar, bedriftseigarar og folk som tek stor personleg risiko for å skapa verdiar me andre, fellesskapet, er heilt avhengige av. Slik sett er det trygt å ha fått Kristeleg Folkeparti med seg i regjering, og at me fire regjeringspartia kan vera trygge på at me har fleirtal for ein nærings- og arbeidsplasspolitikk som er eintydig positiv både for bedriftseigarar og for dei tilsette. For Venstre er det òg hyggeleg og svært viktig å konstatera at den nye takta i klima- og forskingspolitikken verkar, og ikkje berre fortset i styrke, men aukar. I revidert er det m.a. lagt inn 25 mill. kr til ei incitamentsordning for å stilla klimakrav ved nye anbod i hurtigbåttrafikken. Det er avgjerande både for å få redusert klimagassutslepp og for å få etablert ein heimemarknad for eigen maritim industri. Seinast i går følgde regjeringa opp den systematiske styrkinga av tilskots- og verkemiddelordninga for grøn vekst og satsing på sjøfartsnæringa gjennom å presentera ein eigen handlingsplan for grøn skipsfart. Skipsfarten og skipsfartsnæringa er avgjerande for at me lykkast med å få gjort noko med klimagassutsleppa og for å forhindra ei eskalerande utvikling av ekstremvêr. Krava til utsleppskutt i eiga næring kombinert med ein svært framoverlent industri og ei regjering og regjeringsparti som systematisk prioriterer grøn omstilling og vekst, viser at det er mogleg å omstilla økonomien og kutta klimagassutslepp utan at den økonomiske veksten stagnerer. Avslutningsvis ei lita røysteforklaring vedkomande forslag nr. 35. Det er heilt naturleg og sjølvsagt at damefotball skal sidestillast med tilsvarande arrangement for menn. Alle fire regjeringspartia kjem difor til å røysta for forslaget.