Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2008-06-19:
Først vil jeg gi ros til saksordføreren for måten han har håndtert denne saken på. Jeg synes innstillingen er korrekt utformet og et verdig dokument, som et dokument fra et parlament skal være. Så vil jeg også beklage at det ikke ble et bredt forlik. Det ville Forsvaret vært tjent med, og det ville landet vært tjent med i denne saken. Dermed er det også slik at det er Regjeringens forslag til langtidsplan som blir vedtatt, med noen små endringer. Dette er på mange måter en god plan, både på kort og lang sikt. Forsvaret får en reell opptrapping av budsjettet på 800 mill. kr i forhold til årets nivå på drøyt 32 milliarder kr. Disse 800 mill. kr kommer på toppen av den årlige lønns- og priskompensasjonen som Forsvaret må ha for å tilpasse sin kostnadsvekst, og som innebærer en reell styrking av budsjettet med 2,5 pst. Med dette løftet snur Regjeringen den negative trenden vi har sett i mange år med stadig reduserte forsvarsbudsjetter. Med denne planen retter Regjeringen opp tidligere ubalanse og etablerer en langsiktig og bærekraftig balanse mellom Forsvarets oppgaver, struktur og bevilgningsnivå. Den langsiktige økonomiske balansen i langtidsplanen er solid og baserer seg på de forutsetninger som forsvarssjefen la til grunn i sine faglige anbefalinger. Forsvarets forskningsinstitutt, FFI, kaller dette et taktskifte og mener at vi dermed snur den negative historiske budsjettutviklingen vi har sett i mange år. Da planen ble lagt fram rett etter påske, kalte opposisjonen i Stortinget planen både for innholdsløs, tynn, at den inneholdt unødvendig ordgyteri, hadde ubalanse og var uten økonomisk dekning. Det var ikke overraskende. Det er akkurat som det pleier å være - uansett hvem som sitter i posisjon. Når innstillingen nå foreligger, er det likevel veldig stor enighet om de store linjene og den overordnede forsvarspolitikken vi skal føre her i landet framover. Det er viktig, og det er bra. Uenigheten går i stor grad på hvor mange baser som skal opprettholdes, og er faktisk ingen målestokk på om vi har et godt eller dårlig forsvar. Det er ikke slik at jo flere baser, dess bedre forsvar. Det var nettopp derfor forsvarssjefen foreslo å kraftsamle for å få et enda bedre forsvar. At Fremskrittspartiet beholder alle basene, overrasker jo ingen. Men husk på at da Fremskrittspartiet var budsjettpartner med Bondevik II-regjeringen i tre år, kom det ikke et eneste løft for Forsvaret - nei, nedbyggingen bare fortsatte som før. Men at Høyre, som har stått sammen med Arbeiderpartiet siden omleggingen av Forsvaret startet, nå ser bort fra både det Forsvarspolitisk utvalg enstemmig anbefalte, og det forsvarssjefen foreslo i sin fagmilitære innstilling FS 07, mener jeg er oppsiktsvekkende. Det er også blitt satt mange spørsmålstegn ved Hærens kapasitet og vår evne til å delta i utenlandsoperasjoner. Det er riktig at Hæren de senere årene har hatt en høy belastning knyttet til utenlandsoperasjoner, men det er ikke slik at Forsvarets personell generelt har en veldig høy belastning. Hæren var i januar 2006, da nåværende forsvarsminister overtok etter Kristin Krohn Devold, nede på et bunnnivå med bare 2 100 ansatte. I dag er antallet økt til 3 100, dvs. en økning på hele 40 pst. I forslaget til langtidsplan legges det opp til en ytterligere økning til 3 700 ansatte. Og det må også vurderes om ikke Hæren må utvides ytterligere på sikt. Det er her vi har de store utfordringene. Det er helt klart. Regjeringen tar Norges internasjonale ansvar på alvor. FN og NATO er grunnsteinene i norsk sikkerhetspolitikk. Likevel må Stortingets iver etter å sende soldater til utenlandsoperasjoner stå i forhold til de ressurser vi har. Derfor må vi bygge opp Hæren på de områdene der personellmangelen er størst - som etterretning, samband, logistikk og ledelsesfunksjoner. Dernest må det legges opp til økte bidrag, særlig fra Luftforsvaret og Sjøforsvaret, samt økt bruk av HV-personell. På den måten kan vi, dersom vi tar med de økte innslagene fra de øvrige forsvarsgrenene, videreføre de høye bidragene til operasjoner i utlandet. Regjeringen fortsetter i langtidsplanen sin tydelige satsing på nordområdene. Det får konsekvenser også for hvordan Forsvaret skal innrettes. Forsvarets tilstedeværelse i Nord-Norge skal styrkes. Det viser vi ved at økningen for Hæren vil komme i Indre Troms. Samtidig flyttes Generalinspektøren for Hæren til Indre Troms. Hovedkvarteret for den operative ledelsen legges til Reitan. Vi flytter befalsutdanningen for HV fra Værnes til Porsangermoen. Alt dette er opposisjonen imot. Videre skal Ramsund ha avdelingsledelsen for marinejegerne. Alliert treningssenter lokaliseres også i nord. Bardufoss skal være hovedbase for helikoptrene. Det er uenighet i komiteen om generalinspektørene skal være på Akershus, eller om de skal ut til forsvarsgrenene. Arbeiderpartiet mener i hvert fall at ved å lokalisere generalinspektørene og deres stabsfunksjoner i tilknytning til forsvarsgrenenes virksomhet vil vi skape en nærhet til kjernevirksomheten som vil styrke mulighetene for en god og effektiv styring og forsvarlig forvaltning av ressursene. Det mener vi er fornuftig. Det er også strid om vi skal ha ett eller to fellesoperative hovedkvarterer. Regjeringspartiene mener det er behov for å justere kommandostrukturen slik at det blir bedre samsvar mellom apparatet som skal lede, og de avdelingene som skal ledes. Vi går derfor inn for ett hovedkvarter, og at FOHK i Stavanger og Landsdelkommando Nord-Norge samles på Reitan. Dette gjør vi ikke minst av hensyn til nordområdenes sentrale betydning i framtiden. Vi kjenner alle til at våre nye Skjold MTB-er ikke var med i Forsvarssjefens anbefaling, ei heller i Forsvarspolitisk utvalgs innstilling. Derfor er jeg veldig fornøyd med at vi nå får dette på plass. Disse fartøyene representerer en vesentlig ressurs både for sjøkontroll og sjønektelse. MTB-ene utfyller fregattene i kystnære operasjoner, og med de nye fregattene og MTB-ene vil vi faktisk ha en av verdens mest moderne mariner. Det trenger en kystnasjon som Norge Forsvarssjefen foreslo å kutte HV-styrken ned til 30 000 mann. Det mente Arbeiderpartiet var en for drastisk reduksjon etter at HV i flere omganger har redusert sine styrker. Samtidig er alle enige om at kvalitetsreformen i Forsvaret har vært meget vellykket. Derfor er det bra at vi nå så å si skal videreføre dagens styrke. HV-17 og HV-18 slås sammen til ett distrikt og etableres på Porsangermoen. HV-07 og HV-08 lokaliseres til Vatneleiren. Det siste har fått stor oppmerksomhet, i og med at vi i forrige uke hadde en storbrann i Froland der bl.a. HV-mannskapene var sterkt involvert og gjorde en kjempejobb. Derfor er det viktig for meg å presisere: Det er ikke slik at HV i Agder-fylkene legges ned. De samme HV-mannskapene som i dag tilhører distriktet, skal fortsatt være der. Det er kun ledelsen som skal flyttes til Vatneleiren. Dermed vil lokalkunnskapen og de lokale fordelene være intakt når HV lever videre i Agder, og styrken kan brukes på samme måte som i dag. At HV-01 på Rygge forsetter som eget distrikt, er også bra. Bardufoss flystasjon skal utvikles som hovedbase for framtidig helikopterstruktur. Det er naturlig, fordi det operative tyngdepunktet vil være i Nord-Norge. Likevel vil det være behov for et detasjement for å understøtte de maritime helikoptrene i tilknytning til fregattene og Kystvakten i sør. Sola flystasjon må vurderes i forbindelse med et slik detasjement. Det er grunn til å tro at det er potensielle synergieffekter med det sivile helikoptermiljøet på Sola, og vi ber Regjeringen komme tilbake til Stortinget med en sak om dette. Verneplikten er selve bærebjelken for Forsvarets forankring i folket. Det må vi ta vare på. Derfor skal verneplikten videreføres og forsterkes. De siste par årene har det blitt fokusert på den lave kvinneandelen i Forsvaret. Ved å innføre sesjonsplikt for kvinner kommer vi et skritt videre med å få flere kvinner med. Personlig tror jeg ikke vi er i mål før vi har innført lik verneplikt for kvinner og menn. Tiden jobber for en slik løsning. For bare ett år siden var både Høyre og Fremskrittspartiet imot sesjonsplikt. Nå er de for - så velkommen etter! VG skrev for noen dager siden om våre spesialstyrker, som er beundret av alle NATO-land. Ett av suksesskriteriene er, i henhold til VG, måten vi rekrutterer soldatene på gjennom verneplikten, sender dem på kurs og trening over hele verden og utstyrer dem med det aller beste av våpen og utstyr. Norge har god grunn til å være stolt av de soldatene vi sender ut til internasjonale operasjoner. Vi har hatt mange veteraner i utenlandsoperasjoner opp gjennom tidene. Noen har dessverre også blitt skadet. Mange opplever senskader. Overfor disse har vi et spesielt ansvar. Derfor er det bra at Regjeringen har tatt tak i disse sakene og nå bl.a. utreder et styrket erstatningsvern for personell som har blitt skadet i utenlandsoperasjoner. Dette viktige arbeidet som nå foregår, vil Regjeringen komme tilbake til Stortinget med som egen sak. Jeg er glad for at også opposisjonen nå er opptatt av denne saken, en sak som forsvarsminister Strøm-Erichsen virkelig satte på dagsordenen da hun tiltrådte. Til slutt: Menneskene er Forsvarets viktigste ressurs. Regjeringen vil satse på medarbeiderne og intensiverer derfor arbeidet med å rekruttere og beholde kvalifisert personell i Forsvaret. Det legges opp til en økning med 1 000 ansatte, til om lag 17 000. Jeg mener også det er grunn til å hevde at det har vært ro og svært lite kritikk fra personellorganisasjonene i de siste årene. Nordisk forsvarssamarbeid er på kartet. Forsvaret, som alle andre, må drive rasjonelt for å få mest mulig ut av de ressursene som stilles til disposisjon. Slik er det i alle land for tiden. Derfor er økt flernasjonalt samarbeid viktig framover. Jeg mener at de nordiske landene har mye å samarbeide om som vil gi et bedre forsvar for alle. Jeg tror dette er en ny, spennende side av det norske forsvaret som vi bare ser begynnelsen av.