Morten Lund (Senterpartiet), 2004-11-25:
Budsjettprosessen i Stortinget viser – også i år – at Kristelig Folkeparti får mer støtte for sine hjertesaker i forhandlinger med de andre partiene enn de får i Regjeringen. Det er stor glede i partiet både her i korridorene og på grasrota over påplussinger til kommunene, til samferdsel, til sykehusene og til vedlikehold av kirker og skoler, og ikke minst over redusert skatt på sykdom og en mer utjevnende skattepolitikk enn regjeringen Bondevik II har foreslått. Forbedringene på disse områder ville blitt større om forliket hadde blitt inngått med den andre delen av opposisjonen. Hvorfor velger så Kristelig Folkeparti å gå videre i et samarbeid med Høyre på Fremskrittspartiets nåde? Fremskrittspartiet har sterke ønsker om kutt til distrikt, landbruk og u-hjelp i sitt program, i tillegg til økt privatisering av velferdstjenestene. Grasrota i Kristelig Folkeparti synes å foretrekke den politikk som ble beskrevet i fellesmerknadene med Senterpartiet til siste langtidsprogram. Jeg synes Arbeiderpartiet har nærmet seg den linja, mens Kristelig Folkeparti sentralt har gått i motsatt retning. Senterpartiet vil ha en ny politisk kurs for Norge, en ny politisk kurs som kan skape like vilkår i hele landet, med tro på utvikling i hele Norge. Vi vil gjennom en mer aktiv finanspolitikk bidra til gode og nyskapende lokalsamfunn i hele Norge. Vi mener Norge blir fattigere av Regjeringens sparepolitikk, som fører til sentralisering, økte trygdeutgifter og lågere verdiskaping. Senterpartiets alternative budsjett gir over 10 000 flere årsverk, ifølge en analyse fra SSB. Det sikrer at lokal velferd, skole og eldreomsorg kan forbedres, ved å tilføre 6,7 milliarder ekstra til kommunesektoren. Vi foreslår 4,4 milliarder ekstra til næringsformål, samferdsel, bredbånd, bedre kapitaltilgang og lågere skatter og avgifter for næringslivet. Vi satser 1,5 milliarder ekstra på helseforetakene for å fjerne helsekøer og unngå nedleggelser, og vi går imot økte egenandelstak ved sykdom. Vi vil fjerne matmomsen og går imot reduksjoner i toppskatten, som Regjeringen foreslår. For å skape og trygge så mange arbeidsplasser bruker Senterpartiet 4,4 milliarder mer av oljepengene enn Regjeringen i sitt forslag. Jeg er helt enig i finansministerens kommentar til perspektivmeldingen, om at det er en illusjon å tro at det er oljeinntektene som kan berge økonomien og velferdstjenestene. Senterpartiet har lenge hevdet at vi må legge til rette for at arbeidsstyrken blir større, mer kunnskapsrik og mer effektiv. Vi håper at vi denne gangen kan få flertall for vårt forslag om at hvert årsbudsjett skal inneholde et arbeidskraftregnskap med spesiell oversikt over reservene vi har, og det som gjøres for at disse kan bli foredlet og brukt. Reservene dreier seg om flere hundre tusen personer og kan, ifølge beregninger i siste langtidsprogram, tilsvare dobbelt så stor samfunnsverdi som den samlede oljeformuen. Statistisk sentralbyrå har beregnet at Senterpartiets merforbruk fra oljefondet ikke ville gi økt prisstigning og rente slik situasjonen nå er. SSB har tidligere gjort beregninger av effekten av en mer aktiv finanspolitikk for å få flere i arbeid de senere årene. Et av resultatene er følgende: Om skatteletten som er gitt de siste fire år, i stedet var bevilget til å øke aktiviteten i privat og offentlig sektor, ville det vært 47 000 flere i arbeid – uten økte priser og rente som resultat, har de beregnet. Og det er en slik linje som Senterpartiet har ført disse årene. Kan vi håpe at slike rapporter leses i Finansdepartementet? Den tydelige veksten vi har fått i norsk økonomi, gir få nye jobber i Norge. Den låge renten stimulerer til økt privat forbruk og sterk stigning i lån til husholdningene. Næringslivet investerer lite og har i en ny undersøkelse svart at 80 000 arbeidsplasser kan bli flagget ut i løpet av fem år om rammevilkårene ikke bedres. Øverst på deres ønskeliste står bedre veger. Økte sykelønnsutgifter for arbeidsgiver, mer kostbar permittering og passiv og uforutsigbar næringspolitikk er typiske tiltak som øker utflaggingen. At ikke Regjeringen skjønner det! Av Senterpartiets ekstra satsing på 4,4 milliarder til en målrettet og offensiv næringspolitikk går 1,4 milliarder til samferdsel og bredbånd. Vi vil gjeninnføre permitteringsreglene med 42 ukers periode og bare tre dagers lønnsplikt for arbeidsgiver. Vi synes det er meningsløst å ha halvårsvarighet på slike regler bare av hensyn til handlingsregelen. Uforutsigbarhet de luxe må Regjeringens linje kalles. Senterpartiet går imot å pålegge arbeidsgivere økt lønnsplikt ved sykefravær og å redusere skattefradrag for pendlere. Vi vil utvide nettolønnsordningen for sjøfolk. Senterpartiet foreslår at næringsformue skal fritas for formuesskatt, slik det er i Sverige, som vårt næringsliv ber om. I sum gir vårt opplegg lågere skatt for næringslivet. Vi foreslår at gebyrene til Mattilsynet og Brønnøysundregisteret blir redusert betydelig, og at de nye avgiftene på havbruk og fiskebåter avvises. Vi foreslår 100 mill. kr til et verdiskapingsprogram for fersk fisk, og det samme til den velprøvde ordningen kommunale næringsfond, som Bondevik II-regjeringen har avskaffet. I alt er det over 1 milliard kr i økt kapitaltilgang til å skape og sikre arbeidsplasser i Senterpartiets opplegg. Vi synes det er en skam at distriktsmilliarden som ble vedtatt for et og et halvt år siden, fortsatt ligger urørt. Det burde vært unødvendig. Senterpartiet foreslår å kompensere for kommunenes skattetap i 2004 og øke med 4,2 milliarder kr for 2005. Dette vil utgjøre 3,4 milliarder kr mer enn i forliket. Tall fra Sør-Trøndelag forteller at det trengs langt mer enn det forliket gir, for å unngå nedskjæringer innen skole og eldreomsorg. For Melhus kommune gir forliket så vidt kompensasjon for skattesvikten i år, men 3 mill. kr for lite til å videreføre dagens tilbud og ingen mulighet til å nedbetale tidligere underskudd på 15 mill. kr. Senterpartiets alternativ ville sikret samme tilbud som i dag og gitt mulighet til å dekke 1/3 av underskuddet. Fylkeskommunen i Sør-Trøndelag ville fått akkurat nok til å unngå ytterligere nedskjæringer med Senterparti-forslaget, men må spare 35 mill. kr slik forliket ble. Regjeringens opplegg ville betydd innsparinger på 70 mill. kr på toppen av det de tidligere har tatt. Og det ville betydd dramatiske reduksjoner i skoletilbudet. Senterpartiet håper at det nå kan oppnås enighet om en plan for å rette opp den meget vanskelige situasjonen for kommunene. Regjeringspartiene må innse at slanking av denne sektoren har gått for langt. Dårligere skole og eldreomsorg er resultatet allerede. Det er uverdig at Regjeringen i verdens rikeste land fraskriver seg ansvaret for velferdstjenestene ved å sultefôre kommunene, mens den private velstanden øker fort. Senterpartiet vil at det skal satses mer på forebygging på alle samfunnsområder. Det er positivt at det nå er et solid flertall for en handlingsplan mot diabetes. Samtidig er det underlig at flere av de samme partiene vil ha like låge avgifter på sjokolade og andre søtsaker som i Sverige. Senterpartiet mener at avgifter må brukes der de kan bidra til å forebygge skader på helse og miljø. Avgiftsøkningen på røyketobakk har virket godt. Avgiftsreduksjonen på brennevin har også virket, men neppe positivt for folkehelsa. Senterpartiet foreslår å fjerne matmomsen, noe som medfører at matutgiftene reduseres med nesten 8 milliarder kr på årsbasis. I gjennomsnitt utgjør dette 2 250 kr for alle over 17 år. Alle får gevinst av dette, også studenter uten inntekt og minstepensjonister. De med låge inntekter og stort matbudsjett får relativt størst gevinst. Fjerning av matmomsen er derfor det mest effektive minstefradraget som tenkes kan. I tillegg vil grensehandelen bli betydelig redusert. Det vil utgjøre flere tusen årsverk i landbruk, matindustri, handel og transport. Staten vil få økt skatt og økt moms på grunn av redusert grensehandel også på andre varer. Null matmoms er et godt fordelingspolitisk virkemiddel, som treffer bedre enn andre skattegrep både når det gjelder bosted, kjønn og lønnsnivå. Det dårligste skattegrepet for utjevning nest etter fritak for utbytteskatt er reduksjon i toppskatten. Menn har fått 80 pst. av de lettelsene som er gitt de senere årene. Med Regjeringens opplegg for neste år ville kvinner fått 20 pst. av skatteletten og 40 pst. av de økte momskostnadene – med andre ord dårligere økonomisk likestillingspolitikk. Senterpartiet vil ikke bidra til økte forskjeller mellom kvinner og menn, og vil at alle endringer i skatt, avgift og pensjon skal bidra til reduserte forskjeller. Etter min mening må skattelettelsene ta mest hensyn til de 70 pst. med bruttolønn under 270 000 kr. Skattelette til denne gruppen vil nå 90 pst. av kvinnene. En annen gruppe som taper rent økonomisk for tiden, er de aleneboende. Det er godt dokumentert at de har store merutgifter i forhold til familier. De som har merutgifter på grunn av barn, har fått dette kompensert gjennom flere kostbare reformer. Senterpartiet mener at det må gis en økonomisk kompensasjon også til de aleneboende. Det er beklagelig at vi ikke har fått flertall for vårt forslag om å pålegge Regjeringen å utrede slike tiltak. I vårt budsjett foreslår vi et mindre skattefradrag rettet mot aleneboende med låge inntekter, men samtidig innser vi at det trengs mer enn som så. Jeg vil da få fremme Senterpartiets forslag, de som er inntatt i innstillingen, og det som er omdelt i salen.