Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 1999-12-21:
Forslaget i Dokument nr. 8:15 som er fremmet av representanten Siv Jensen, er et forslag til endringer i skatteloven § 76 slik at fradrag for forsørgelse etter denne bestemmelsen begrenses til foreldre og barn. Som saksordfører tilskrev jeg finansministeren ved behandlingen av dette Dokument nr. 8-forslaget, og finansministeren har i brev til komiteen av 9. november 1999 oversendt sine merknader. Av merknadene fremgår det at bestemmelsene gjelder alle skattytere «som forsørger andre enn barn som han/hun har krav på barnetrygd eller forsørgerfradrag for». Men det gjelder bare dersom «det vil være urimelig å la forsørgelsen være uten virkning ved skattlegging av forsørgeren». Skattefradraget er som kjent 5 000 kr for hver forsørget person. Fradraget gis også når den forsørgede person bor i utlandet, men i slike tilfeller kan fradraget begrenses til faktiske utgifter. Bestemmelsen om særfradrag etter skatteloven § 76 omfatter nordmenn som har forsørgeransvar for andre enn barn som han eller hun har krav på barnetrygd eller forsørgerfradrag for. I brevet fra finansministeren sies det at Finansdepartementet «har ikke oversikt over hvor mange skattytere som krever fradrag for forsørgelse av personer bosatt i utlandet, eller hvilket fradragsbeløp det samlet dreier seg om». Jeg vil også understreke at det er gitt retningslinjer for hva slags dokumentasjon ligningsmyndighetene skal kreve for forsørgelse i utlandet. Det skal bl.a. kreves dokumentasjon fra offentlige myndigheter i hjemlandet til den forsørgede for at forsørgelse foreligger. Spørsmålet om ektheten i dokumentasjonen vil alltid kunne være et problem i forhold til myndigheter i andre land, men ligningsmyndighetene kan avslå krav om fradrag etter skatteloven § 76 dersom de ikke er tilfreds med den framlagte dokumentasjonen. Jeg vil også understreke at redegjørelsen i brevet fra finansministeren ikke gir grunnlag for antakelser om at fradrag etter skatteloven § 76 er særlig omfattende, eller at det er særskilte ligningsmessige problemer knyttet til fradraget for personer bosatt i utlandet. Det har flertallet også tatt med i sin komitemerknad på side 2 i innstillingen, der vi understreker at: «Finansdepartementet ikke har oversikt over hvor mange skatteytere som krever fradrag for forsørgelse av personer bosatt i utlandet, eller hvilket fradragsbeløp det samlet dreier seg om». Når det gjelder praksisen og dokumentasjonen, sies det videre: «Dette flertallet ber departementet foreta en nærmere undersøkelse av hvorvidt det knytter seg misbruk til ordningen med særfradrag etter skatteloven § 76.» Når det gjelder ligningsmyndighetenes merarbeid med dette, ber det samme flertallet «om at departementet i et egnet dokument kommer tilbake til Stortinget med forslag til endringer i skatteloven dersom slike forhold avdekkes» – altså at det kan være et misbruk, hvor store summene er og dette med dokumentasjon. Men på bakgrunn av det skrivet som finansministeren har kommet til komiteen med, finner ikke flertallet i denne saken grunnlag for å «slå til» og si at vi nå skal innskrenke og begrense det. Det går også fram av det forslag til vedtak som foreligger, om at dokumentet vedlegges protokollen. Vi avviser det ikke, men vi vedlegger det protokollen, nettopp på bakgrunn av at vi ber finansministeren komme tilbake med en grundigere redegjørelse etter at han har innhentet flere opplysninger osv., slik at vi i større grad kan vurdere helheten i forbindelse med en endring av § 76, hvis vi skal gå til det skrittet.