Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-06-20:
Avhendingen av F-5 jagerfly har vært en lang og tidvis komplisert prosess. Kompleksiteten understrekes av at denne prosessen har vært både en del av en stortingshøring og gjenstand for undersøkelse av Riksrevisjonen. Saken er også kompleks fordi den går helt tilbake til 1999, og fordi det, som Forsvarsdepartementets egen internrevisjon allerede har avdekket, tidvis har vært mangelfull sporbarhet og dokumentasjon i avhendingsprosessene i Forsvaret. For å svare på det representanten Eldegard nevnte om problemet med å få ut dokumentasjon og informasjon, var jo det knyttet til spørsmålet om salget av tidligere marinefartøyer, som vi har behandlet grundig i Stortinget, og det var også bakgrunnen for at departementet anla helt nye rutiner både for dokumentasjonskrav og for sporbarhet, fordi vi er avhengig av å ha notoritet i den typen beslutninger. Det var også en av grunnene til at vi la om avhendingsarbeidet i departementet og Forsvaret, og det er gjennomført tiltak som jeg ikke skal gjenta her i salen nå, for komiteen er godt kjent med både sjekklistene og tiltakene som er gjennomført. Forsvarsdepartementets internrevisjon har som kjent utarbeidet en rapport om den interne kontrollen tilknyttet avhending av materiell og i tillegg en egen rapport om avhending av F-5 jagerfly. Begge rapportene var en del av grunnlaget for Riksrevisjonens undersøkelse. Riksrevisjonens merknader til Forsvaret og Forsvarsdepartementet samsvarer i hovedsak med funnene internrevisjonen gjorde da de i november 2015 undersøkte avhending av materiell generelt, og i oktober 2015 og igjen i april 2016 undersøkte avhending av F-5 jagerfly spesielt. Funnene er således allerede avdekket, og risikoreduserende tiltak er iverksatt. Det reflekteres for så vidt ikke veldig mye i Riksrevisjonens rapport, og det har vi også gjort Riksrevisjonen oppmerksom på. Så er det viktig å understreke at Riksrevisjonen ikke har funnet tegn eller dokumentasjon som tyder på misligheter eller korrupsjon ved salget, og det er en viktig opplysning. Det ble heller ikke avdekket at flyene har blitt brukt uten godkjenning, eller at de ikke har vært under betryggende kontroll. I mitt svar til Riksrevisjonen påpekte jeg også forhold ved Riksrevisjonens rapport som jeg ønsket å nyansere noe. Det gjelder Riksrevisjonens vurderinger rundt salgsprosessen tilbake i 2003 og Forsvarsdepartementets forståelse av eksportkontrollregelverket den gangen, men også av at det skal ha vært svak sporbarhet i departementet. Som det framgår av mitt brev til Riksrevisjonen 22. mars, var det i 2003 en dialog mellom Forsvarsdepartementet og Utenriksdepartementet om hvorvidt det var akseptabelt å selge flyene til Hellas, og at flyene etter salget skulle oppgraderes av et israelsk selskap som også var involvert i salgsprosessen. Dokumentasjonen Riksrevisjonen har fått overlevert, tilsier også at Utenriksdepartementet i denne prosessen uttrykte at det aktuelle salget til Hellas kunne være gjennomførbart selv om israelsk industri ville kunne tjene på det. Jeg stiller meg imidlertid fullt og helt bak Riksrevisjonens vurdering om at en grundig sjekk av selskapet Seaways skulle blitt utført og dokumentert av FLO før signering i oktober 2003, i tråd med regelverket. Dokumentasjonen i FLO tilsier at Seaways ble sjekket 11. november 2003, men det foreligger ingen ytterligere arkivert dokumentasjon av hvordan dette ble utført, og hvilke vurderinger som ble gjort. Sporbarhet i forvaltningen har vært et gjennomgående tema i Stortingets høringer om avhending av militært materiell, og Forsvarsdepartementet og Forsvaret har i de senere årene implementert en rekke tiltak for å bedre dette. Riksrevisjonen presenterer også i sin rapport at departementet ikke har ivaretatt sitt overordnede ansvar innen avhending godt nok, og begrunner dette med at man har basert seg på FLOs forsikringer. Her vil jeg vise til at mål- og resultatstyring er et grunnleggende styringsprinsipp i forsvarssektoren som i staten for øvrig. Tillitsbasert styring og avviksrapportering danner utgangspunkt for styringen også når det gjelder avhending av materiell. Så har vi, som komiteen er kjent med, på noen områder også gjort dette noe annerledes, at man ikke bare baserer seg på avviksrapportering, men også på andre tiltak. Riksrevisjonen konkluderer videre med at det endelige salget ikke la til rette for størst mulig økonomisk utbytte, og jeg vil, som jeg også informerte Riksrevisjonen om, bemerke at det gjennom 15 år med salgsforsøk fremdeles ikke hadde lyktes Forsvaret å få solgt de resterende to flyene. Det ville påløpe store kostnader til lagring eller destruksjon, og jeg legger merke til også at komiteen har forståelse for at FLO i 2015 til slutt valgte å avhende til en pris under tidligere pristilbud.