Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-12-17:
Jeg vil også kommentere Solberg-utvalgets innstilling, NOU 2007:12, om offentlig innkreving, der det konkluderes med at all statlig innkreving av regninger som ikke er blitt betalt, bør samles i én etat. Det går inn på en av de viktigste diskusjonene rundt denne saken, hvem som skal ha ansvaret for innkrevingen – om det fortsatt skal være et kommunalt ansvar som i dag, eller om det skal samles i én statlig etat. Fra Senterpartiets side vil vi advare mot en statliggjøring av innkrevingssystemet. Det vil kunne få store konsekvenser for kommunesektoren. Kommunene vil miste sin særnamsmannskompetanse, som gjør dem i stand til å kreve inn sine egne kommunale krav. En slik løsning vil innebære at kommunene i framtiden må få hjelp fra denne sentrale innkrevingsetaten, alternativt fra noen annen, til å kreve inn alle kommunale krav som ikke betales ved forfall. Jeg vil uttrykke skepsis mot å statliggjøre det og ytterligere byråkratisere skatteinnkrevingen, som jeg mener ligger som en konsekvens av dette forslaget. En sentralisering av debitortilpasset innkreving vil føre til dårligere kommunikasjon og kontakt mellom skatteoppkrever og skattyter. Det er en stor utfordring i skatteinnkrevingen knyttet til skatterestanser der inntekt og skatt tidligere er fastsatt på grunnlag av skjønn. Kjennskap til disse skjønnskravene tilsier at svært mange av disse skattyterne ikke har mulighet til å betjene sin gjeld, og det er lite sannsynlig at en statlig etat vil kunne klare denne jobben bedre enn lokale innkrevere. Jeg vil understreke at flere av disse skyldnerne allerede er vanskeligstilte innbyggere, som ikke en statlig etat vil kunne ha like god oversikt over som kommunale innkrevere. En ytterligere statliggjøring av skatteinnkrevingen vil derfor kunne få konsekvenser for innkrevingsresultatet også for en statlig etat, og man vil trolig få større grad av byråkrati og feilvurderinger i forhold til denne skyldnergruppen. Kommunalt ansvar for skatteinnkreving har positive distriktspolitiske konsekvenser. Dagens desentraliserte lokalisering innebærer at det opprettholdes innkrevingsmiljøer og arbeidsplasser i utkantstrøk. Det betyr også at lokalt næringsliv har kort vei til en av sine viktigste offentlige samarbeidspartnere. En eventuell statliggjøring vil altså da bety sentralisering, og en reduksjon av antall kontorer – det hevdes ned mot en fjerdedel av det antall kontorer vi har i dag – vil ha negative distriktspolitiske konsekvenser. Det overordnede målet for skatteetaten er å sikre en korrekt fastsettelse og innbetaling av skatter og avgifter, med de to sentrale oppgaver som innkreving av skatter og kontroll av arbeidsgivernes innberetning og innbetaling av skatt og arbeidsgiveravgift. Vi har et system som er basert på at de kommunale skatteoppkreverkontorene står både for innkreving og kontroll, noe som jeg observerer at ifølge kontrollen fungerer godt. De kommunale skatteoppkreverne gjør en god jobb med innkreving av skatt. Den høye prosenten som innkreves, viser det: godt over 99 pst. Ved en videreføring av den lokale innkreving vil det være lettere å bruke lokal kunnskap i innkrevingsarbeidet. Slik kan en på en bedre måte ivareta også andre hensyn Stortinget tidligere har vært opptatt av i forhold til enkeltpersoner som har betalingsproblemer, eksempelvis ved bruk av gjeldsordning når dette er hensiktsmessig. Avslutningsvis vil jeg bare konstatere at den kommunale skatteinnkrevingen har bred støtte i Stortinget.