Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-05-25:
Først må jeg få lov til å uttrykke at jeg følte at det lå en slags tone av mistillit mot Skatteetaten i interpellantens innlegg, altså at Skatteetaten mv. ikke ønsker folk vel. Det er et syn som jeg på ingen måte deler. Personvern og rettssikkerhet er høyt fokusert i Skatteetaten. Så kan det godt hende at en kan finne – og det finnes – enkeltsaker der dette ikke har vært gjort godt nok. Da er det bra at en i slike enkeltsaker har et rettsapparat som fungerer, slik at sakene kan få sin endelige avgjørelse i rettsapparatet. Men jeg kan forsikre om at verken finansministeren eller Skatteetaten tar lett på at en får den type kritikk mot seg som ligger i dommer som er felt i Høyesterett. Men gjennomgående er det slik at Skatteetaten i Norge har meget høy kvalitet, og som interpellanten sa i starten, det skal vi være veldig glad for. Det er jo slik at fastsettelsen av skatter og avgifter er en balansegang mellom tillit og kontroll. Den er på den ene siden basert på opplysninger fra personer og bedrifter om egne skatteforhold eller om andres forhold i form av såkalte tredjepartsoppgaver, lønnsoppgaver m.m. De skatte- og avgiftspliktige har en omfattende plikt til å gi opplysninger til skatte- og avgiftsmyndighetene. Denne plikten er et grunnleggende fundament for et velfungerende skatte- og avgiftssystem, og selv om de aller, aller fleste lojalt innretter seg etter de gjeldende regler, finnes det nok eksempler på at ikke alle gjør det, og at en unndrar store midler totalt sett fra fellesskapet. Kampen mot skatteunndragelser er høyt prioritert av regjeringen, og vi arbeider kontinuerlig med forskjellige typer tiltak for å avdekke skatteunndragelser. Derfor har skatte- og avgiftsetaten fått en betydelig styrking av bevilgningen til det arbeidet en skal gjøre. Ikke minst har det ført til at vi har kunnet sette inn mer ressurser de siste årene i forbindelse med f.eks. kontroll, veiledning og informasjon blant utenlandske arbeidstakere. Vi har gjort det enklere for enkeltmennesker og privatpersoner å oppfylle sine plikter overfor skatte- og avgiftsmyndighetene. Et eksempel er at det i 2008 ble vedtatt en lovendring som ga skattemyndighetene hjemmel for å innhente kontrollopplysning ved bruk av utenlandske betalingskort i Norge. Vi har vært og er aktive i det internasjonale arbeidet mot skatteparadiser. Vi har inngått en lang rekke avtaler med en rekke land om informasjonsutveksling som nå etter hvert trer i kraft. Så er det slik at skatteunndragelser ikke bare bidrar til at midler unndras, men de bidrar også til en urettferdig fordeling, fordi de som unndrar seg skatter og avgifter, velter byrden over på lovlydige borgere. Skatteunndragelser skaper også en urettferdig konkurranse mellom næringsdrivende, der de som jukser, skaffer seg fordeler på bekostning av andre næringsdrivende som følger reglene. Det er av stor betydning for den alminnelige tilliten til skatte- og avgiftssystemet at en kan avdekke skatteunndragelser. Det utvalget som er utgangspunktet for interpellanten og interpellasjonen, er det såkalte Skatteunndragelsesutvalget, som fikk i mandat å gå igjennom regler og muligheter for opplysninger og kontroll i skatte- og avgiftssystemet og så komme med forslag til tiltak. Det som er noe av utfordringen med denne innstillingen, og som for så vidt interpellanten har vært inne på, er at spennvidden i forslagene er store, og forslagene er forskjellige både av karakter og av rekkevidde. Det gjør egentlig at de enkelte forslag må utredes nærmere. Ellers er det viktig i skatteinnkrevingen at en ikke tar i bruk metoder som mistenkeliggjør skattyter generelt, og som leder til motstand og fremmedgjøring mellom skattyter og myndighetene. Det er, som jeg sa tidligere, en balansegang mellom personvern, metode og virkemidler. Derfor er det viktig å utforme regelverket slik at det oppleves forståelig, enkelt og legitimt og ivaretar den enkeltes rettssikkerhet. Kontrollhensyn må hele tiden balanseres mot hensynet til personvernet, dvs. beskyttelsen av enkeltmenneskets integritet og privatlivets fred. Det er også viktig å unngå kontrolltiltak som fører til uforholdsmessig store byrder og kostnader på næringslivet. Utvalget har i innstillingen pekt på hva slags hensyn som er styrende for de anbefalinger som blir gitt. Så har en gjort en konkret vurdering mot de interesser som gjelder i forhold til de enkelte forslag. Selv om hensynet til personvernet veier tungt, kan avveiningen av ulike typer personvern og kontroll ikke skje som en generell overordnet vurdering av alle tiltakene. Det er jo grunnen til at en må gjøre avveininger og vurderinger av de enkelte tiltak som det er aktuelt å innføre. Som sagt, så er det mange tiltak av ulik karakter. Noen må utredes videre, noen er enklere, og noen må en faktisk vurdere om en i det hele tatt skal gå videre med, og hvordan en kan komme tilbake til senere. Jeg kan derfor ikke se at en samlet vurdering av alle forslagene ville innebære en styrking av rettssikkerheten til skattyterne i forhold til den framgangsmåten som regjeringen nå har valgt. Men så er det slik at enkelte av utvalgets forslag har en slik sammensetning at det er naturlig med og et ønske om en mer samlet behandling, f.eks. av de forslag som er rettet mot bruken av kontante betalingsmidler, og det at en lager visse regler for hvor mye en kan betale i kontanter, for å bruke det uttrykket, for å kunne kreve at en skal kunne trekke fra utgifter, og det å nekte inntektsfradrag dersom fradraget overstiger en viss sum og du ikke kan dokumentere at den betalingen har skjedd, f.eks. ved betaling gjennom bank. Det er slik at den enkelte kjøper alltid vil kunne fri seg fra et mulig ansvar ved å betale via bank framfor f.eks. å bruke kontanter. Dette er tiltak som vil tre i kraft fra 1. januar neste år, når forskriftene er på plass. Regjeringen har også innført tiltak for å begrense omfanget av valutasmugling samt ført opp en lang rekke andre forslag fra utvalget. Departementet arbeider også med mange av forslagene som ikke er fremmet for Stortinget. Jeg vil bl.a. nevne at departementet ser på utvalgets forslag om innføring av nye hjemler for innhenting av kontrollopplysninger fra de skatte- og avgiftspliktige selv og fra tredjeparter, f.eks. andre næringsdrivende. Dette er forslag som må vurderes i en egen sammenheng, også på tvers av de ulike skatte- og avgiftsarter, for å få til helhetlige og balanserte løsninger. Til slutt er det slik at avveiningen av personvernhensyn mot målet om å begrense skatteunndragelser har vært viktig i arbeidet med de forslag som regjeringen så langt har ført opp. Jeg kan forsikre interpellanten og Stortinget om at denne avveiningen også vil ligge der når vi skal gå gjennom og vurdere oppfølgingen av de øvrige forslag som utvalget har lagt fram. Selv om det ikke har skjedd en samlet vurdering av alle forslagene i én sak, betyr jo ikke det at departementet ikke har helhetsblikket på det som skjer i kampen mot skatteunndragelser, og det å bygge opp under skattesystemets legitimitet og alminnelige oppslutning blant folk flest.