Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-06-15:
Gjeldsrådgivning er en del av det norske velferdssamfunnet, et velferdssamfunn som ikke var opprettet ved et kommunalt vedtak, et velferdssamfunn som ikke var opprettet ved etablering av et statlig byråkrati. Det var nemlig frivillig og ideelt engasjement som la grunnlaget for det velferdssamfunnet vi ser i dag. Det var Kirken som startet konfirmasjonsundervisningen og dermed begynte å lære folk å lese, som var forløperen til norsk skole. Det var Hans Nielsen Hauge som skapte en massebevegelse med vekt på individets frihet og ansvar, og som var premissgivende for industrialisering og mye av moderne utvikling i landet vårt. De første sykehusene ble opprettet av Kirken i Trondheim og Oslo for rundt 700 år siden. Arbeiderbevegelsen bidro til dannelse av velferdsstat og gode arbeidstakerrettigheter. Vi kunne nevne mange flere eksempler. På område etter område er det det frivillige ideelle engasjementet som har utviklet velferdstilbudene. Så har staten og kommunene kommet etterpå og etablert strukturene, og så har de da siden levd side om side. Vi har i de to foregående sakene diskutert barnehagesektoren og barnevernet – som begge er gode eksempler i så måte. I dag er vi i den situasjon at statlig byråkrati og styringsiver – og for så vidt også ensidig tro på bruk av markedsmekanismer og anbud – er i ferd med å ta knekken på det ideelle engasjementet vi har i Norge. Det vil i så fall gi oss en svakere velferdsstat, det vil gi oss et svakere velferdssamfunn, det vil gi oss et kaldere Norge, hvis den utviklingen får fortsette. Kristelig Folkeparti ser det som naturlig, hvis det er frivillige ideelle aktører som ønsker å ta del i arbeidet med å møte gjeldsofre og hjelpe dem til et bedre liv, å hilse dem hjertelig velkommen. Vi tror at det vil være utelukkende positivt også på dette området. Kristelig Folkeparti ser derfor veldig positivt på innholdet i forslaget og initiativet som har kommet fra Venstre på dette området. Forslaget som opposisjonen står bak, innebærer jo ikke noe mer enn at vi ber regjeringen «legge til rette for» ideelle aktører som ønsker å bidra med rådgivningstilbud, f.eks. etter den britiske modellen som er nevnt. Det synes vi vi burde ha plass for – og ikke bare ha plass for, men vi burde faktisk se at som på alle andre områder i velferdssamfunnet vårt ville et frivillig ideelt engasjement være med på å styrke det tilbudet vi har. Det ville være med og styrke mangfoldet, kvaliteten, og det ville bidra til at flere nås gjennom at det kommer opp aktører som tenker annerledes, og som utvikler sine tilbud på en annen måte. Nå vedlegges jo forslaget protokollen, av flertallet. Jeg hadde jo håpet at man kunne støtte forslaget. Men jeg håper at det da innebærer at man faktisk vil ta inn over seg de positive intensjonene som ligger i forslaget som er fremmet av Venstre, og se hva man kan bidra med for å få også andre aktører på banen på dette området. Vi ser også igjen tendenser i denne saken til at man på en måte konstruerer en slags motsetning, fra de rød-grønnes side, mellom det å bruke ressurser på å utvikle gode offentlige tilbud og det at ideelle og private aktører likevel kan bygge opp noe parallelt. Tvert imot: Det ville sannsynligvis ha styrket det totale velferdssamfunnet på dette området, og det håper jeg også at de rød-grønne vil følge opp. På dette området ser vi at det er mange mennesker som trenger hjelp – det er stadig flere mennesker som trenger hjelp – men vi er ikke bestandig i stand til å møte dem på riktig måte.