Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 2003-12-11:
Som vi hørte i innledningen, er dette en samleproposisjon over endringer i diverse lover som følge av etablering av det nye mattilsynet. For bare kort tid siden i kveld behandlet vi den nye matloven, og vi behandler nå som følge av det endringer i dyrevernsloven, i lov om veterinærer og annet dyrehelsepersonell og i husdyravlsloven. Hovedårsaken til at disse endringene fremmes, er at en nå må ha nye hjemler for gebyr og avgiftsfinansiering av matforvaltningen. I tillegg ønsker en å legge tilsynet med dyrevernslovgivningen til departementet, for videre delegasjon til Mattilsynet. Jeg vil ta de enkelte lovene hver for seg, og starter med endringer i dyrevernsloven. En av endringene som er foreslått, er ny tilsynsmodell. I stortingsmeldingen om dyrevern og dyrehelse, som Stortinget behandlet i vår, fremmet Regjeringen forslag om å redusere dyrevernsnemndenes rolle i dyrevernsarbeidet ved å gi dem en rådgivende funksjon. Det sa Stortinget nei til. Vi ønsket at dyrevernsnemndene fremdeles skulle ha tilsyn og vedtaksmyndighet. Der var Stortinget veldig klare i sine merknader. I det nye lovforslaget har Regjeringen fulgt opp dette, men i tillegg er det også gitt vedtaksmyndighet til veterinærer i Mattilsynet. Vi ser at dette kan by på problemer, fordi det blir to ledd med samme vedtaksmyndighet, dvs. en dobbeltkompetanse på tilsyn etter dyrevernsloven. Med andre ord: De sidestilles. Nå behøver ikke dette å bli negativt. Det betyr bare at både nemndene og Mattilsynet kan føre tilsyn og foreta undersøkelser samt gi veiledning om dyrehold. I tillegg kan de altså gi pålegg til dyreeiere og ta dyr i midlertidig forvaring. Som følge av organiseringen av Mattilsynet vil det bli færre nemnder og færre lokalkontorer med veterinærer. Men når begge har fått samme myndighet, kan dette kompenseres. Noen hevder at vi ikke burde hatt dyrevernsnemnder, fordi de består av lekmenn. Men når en nå reduserer nemndenes antall betydelig, vil det også være lettere å lære opp medlemmene av nemndene, slik at de får den kompetanse de behøver for å utføre sine verv. Det vi imidlertid er opptatt av, er at nemndene ikke blir redusert og tilsidesatt. Jeg håper, og er overbevist om, at Regjeringen ved landbruksministeren har fått forståelse for dette og følger det opp i sitt videre arbeid. Så består disse lovendringene også av paragrafer om avgifter og gebyrer. I likhet med behandlingen av dette i forbindelse med matloven er det også her uenighet i komiteen. Regjeringen har jobbet fram en forenklet finansieringsmodell som har ført til reaksjoner fra de samme næringene som har reagert på avgiftsnivået i forbindelse med matloven. De prinsipper Regjeringen har fulgt, skal føre til forenkling, gi lavere administrative kostnader og gi mulighet til å se hele matproduksjonskjeden i sammenheng. I tillegg skal en ikke legge utilsiktede bindinger på matforvaltningens prioriteringer. De partier som utgjør flertallet i komiteen, Arbeiderpartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og SV, støtter dette, men vil også påpeke at når en legger opp til en slik forenklet finansieringsmodell som kan føre til at enkelte pliktsubjekter, som det heter, betaler avgift som føles urettferdig, må en legge avgiftene på et lavest mulig nivå. Jeg kunne ha sagt mye om disse avgiftene, men jeg føler at vi drøftet avgiftene i forbindelse med behandlingen av Mattilsynet, og at dette på en måte er utdebattert. Derfor utdyper jeg det ikke mer. Mindretallet vil begrunne sine forslag i denne saken.