Erna Solberg (Høyre), 2021-04-26:
Det er klart at Koronakommisjonens rapport gjerne leses med de brillene man har på, og med det politiske filteret man har. Når representanten Moxnes sier at Koronakommisjonens rapport er ren slakt av regjeringens politikk, er det kanskje viktig å minne om at hovedkonklusjonen er at myndighetenes håndtering av koronaen samlet sett har vært god. Det er en rar formulering hvis det er ren slakt. Jeg har lyttet til mange av innleggene, og jeg har ikke tenkt å kommentere hvert enkelt av dem. Som sagt er det mulig å lese ulike punkter ut av dette, men jeg har lyst til å begynne med en – la meg si – åpenbar misforståelse. Den har både representanten Gahr Støre og representanten Lysbakken gjort seg skyldig i. Det er at jeg skulle ha kommentert Koronakommisjonen med at de har påpekt skjønnhetsfeil. Det er ikke riktig. Jeg har i et intervju med Dagbladet, før Koronakommisjonen hadde fremlagt dette, sagt – etter at jeg hadde påpekt mange ting som regjeringen faktisk mente kunne vært bedre – at systemet har fungert ganske godt, selv om det alltid er skjønnhetsfeil. Det var før Koronakommisjonen la dette frem, og i en kontekst hvor det ble kommentert mange andre ting. Jeg håper vi nå har lagt det argumentet dødt, for her det åpenbart fullstendig feilsitering, og det er satt inn i en annen kontekst. Det var kanskje ikke klokt å bruke ordet «skjønnhetsfeil», men det er mange små og store ting som vi kunne gjort bedre i dette, og noen store ting hvor vi har sagt oss enig i kritikken, gjennom redegjørelsen jeg har gitt. Det gjelder bl.a. at vi burde vært bedre forberedt med hensyn til smittevernutstyr, som regjeringen har vært klar på at vi burde vært. Vi tar fullstendig og klart kritikk på det. Det gjorde vi lenge før Koronakommisjonen gjorde det. Det var ting vi burde vært bedre forberedt på. Når det gjelder spørsmålet om forberedelse på pandemi, er det blitt brukt litt ulike uttrykk i debatten. Vi var informert, men ikke forberedt, sa representanten fra Senterpartiet, Marit Arnstad. Men vi var forberedt på det som DSB hadde som scenario for den mest sannsynlige pandemien. Vi var forberedt på det Verdens helseorganisasjon sa var den mest sannsynlig pandemien, men vi utfordret ikke de scenarioene. Det mener jeg at vi kan ta kritikk for at vi skulle gjort. Den pandemien som var mest varslet, hadde vi et godt apparat for å møte, men den var altså helt annerledes enn den pandemien vi møtte. Så mener jeg at vi skulle tenkt utenfor boksen, og at det er blant de tingene vi burde ha lært – tenkt og jobbet med det på en annen måte. Men når det gjelder å tenke utenfor boksen, er det altså ikke sånn at vi var informert og advart om en pandemi som var helt annerledes. Alle anslo at det mest sannsynlige var en influensapandemi, hvor vi hadde en pandemistrategi og et system for hvordan vi skulle klare å håndtere det. Jeg synes at man bør ta inn over seg det paradigmeskiftet som har skjedd. I den pandemiforberedelsen vi har, og den planen for den som Verdens helseorganisasjon har, den planen Norge hadde, advarte man egentlig mot alle de tiltakene vi har hatt, og som nå er suksess, fordi man ikke hadde tenkt utenfor boksen i forberedelsesarbeidet, man hadde ikke sett grundig nok på det. Nå har vi altså gjort det, da er det nybrottsarbeid. Jeg er enig i at vi burde tenkt utenfor den boksen, men det er ikke sånn at vi var informert om at det var det mest sannsynlige scenarioet som skjedde. Nei, det var et annet enn det mest sannsynlige scenarioet som faktisk skjedde. Men vi burde ha jobbet mer med å stille oss disse spørsmålene utenfor det som var planleggingshorisonten og de scenarioene som var tegnet opp. Så er jeg enig i at vi skal gå gjennom og se på vaksinestrategien. Det er et av de åpenbare temaene som neste rapport bør dreie seg om. Jeg mener også at importsmittespørsmålet, som er ganske overordnet håndtert i denne rapporten, selvfølgelig også bør gjennomgås på en enda bedre måte, ikke minst hvordan vi har lært av den første delen av pandemien når det gjelder å håndtere den andre delen av pandemien. Det er bl.a. grunnen til at vi bør ha en ny rapport og komme enda lenger tilbake. Så har jeg lyst til å si at jeg dessverre ikke har forstått det argumentet som Jonas Gahr Støre fremhever, om at det blir feil når jeg sier at det var tillitsbasert, det at vi hadde karantene i begynnelsen. Vi hadde karantene i begynnelsen som det strengeste landet i Europa når det var over 20 personer per 100 000 som var smittet i et land. Vi forutsatte at alle skulle gjennomføre karantene, med det tydelige unntaket som var gitt for industriens selvregulering av fritidskarantene. Men vi så at karantenen ikke ble fulgt godt nok opp. Da satte vi etter hvert inn andre tiltak.