trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-03-07:
Først vil jeg få takke for i hvert fall konklusjonen til statsråden. Jeg er ikke nødvendigvis like enig i innholdet i det som ble lest opp her, men jeg er i hvert fall fornøyd med at man foreløpig utsetter dette og vil se det i en bredere sammenheng. Jeg tror både statsråden og jeg har fått ganske mange tilbakemeldinger om at man er usikker. Man er selvfølgelig usikker på vegne av dem som jobber med dette, men ikke minst er det usikkerhet knyttet nettopp til en del av dem som har behov for disse tjenestene, og hvordan dette vil gi utslag for dem. Det er det som er det desidert viktigste. Grunnen til at jeg tar opp denne problemstillingen, er den usikkerheten som mange brukere har. Man er redd for at man mister et viktig tilbud. Når det bl.a. gjelder dem som har fått cochlea-implantat, er det en nær sammenheng mellom det behandlingsmessige tilbudet man i dag får i sykehus, og den oppfølgingen som skal skje i ettertid. Jeg vet ikke om statsråden kan si noe om hvordan høringsinstansene har sett på denne saken. Er det et stort flertall for en eventuell slik endring, eller det motsatte?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-03-07:
Det er gledelig å høre det. Uten at man eventuelt kommer med en proposisjon om å endre det, vil jo ordningen bli opprettholdt. Dette er styrt gjennom lov, og det kan kun endres gjennom endring av lov. Det er i hvert fall positivt at inntil noe slikt foreligger og blir behandlet i denne sal, vil ordningen bli opprettholdt. Det er positivt. Jeg setter selvfølgelig ikke spørsmålstegn ved om statsråden ønsker å gjøre det best mulig. Det har jeg full forståelse for og full tiltro til at hun gjør. Det er slik at kommunene av og til faktisk må velge mellom hvilke lover som man skal bryte. Nå skal ikke jeg blande inn kommuneøkonomien, det gjør sikkert statsråden effektivt selv i sitt svar, slik hun pleier å gjøre. Saken er bare den at vi må ikke komme i en situasjon hvor det er bostedsadressen vår som er utslagsgivende for hvorvidt vi får denne språkopplæringen eller ikke, og det er den faren som er der. Men jeg er beroliget av statsrådens svar. Jeg setter pris på at statsråden vil ta en bredere runde på dette, og at brukerne nå kan føle seg trygge på at det i hvert fall ikke skjer noen endring på denne siden av sommeren – og forhåpentligvis ikke i det hele tatt.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-03-07:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Landslaget for Hjerte- og Lungesyke mener at respiratorbruken ved norske sykehus er preget av tilfeldigheter, og at det er behov for gjennomgang av regelverket for å sikre pasientenes interesser på en bedre måte. Vil statsråden medvirke til en slik gjennomgang, med sikte på at praksis ikke i så stor grad avhenger av situasjonen ved det enkelte sykehus og de pårørendes innsats?»
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-03-07:
Jeg takker for svaret, som jeg oppfatter som positivt i forhold til den intensjonen som ligger bak mitt spørsmål. Jeg opplever at statsråden tar problemstillingen på alvor, og at hun ønsker å gå i dybden på dette for å se om det er erfaringer som høstes, som gjør at en kan forbedre de retningslinjer som brukes ved denne type behandling. Bakgrunnen for mitt spørsmål er både en henvendelse fra Landslaget for Hjerte- og Lungesyke, som mener det er behov for å gå igjennom dette, og en konkret sak ved Universitetssykehuset i Stavanger, hvor en pasient og pårørende følte at de kom under press og at de pårørendes innsats var avgjørende for at behandlingen fortsetter. Jeg håper at statsråden er enig i at det er hensynet til pasienten fullt ut og ikke knappe ressurser og behov for å frigjøre respiratorer som skal være avgjørende for den behandlingen som den enkelte pasient møter.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-03-07:
I forbindelse med den konkrete saken som jeg nevnte, sa fagsjefen ved det aktuelle sykehuset at det kunne være et dilemma mellom behovet for apparat og hvor mange som står i kø for å bruke det. Det er denne typen dilemma som verken helsepersonell eller pasient og pårørende må føle skal være avgjørende for beslutninger som tas. Statsråden sa at det er en del rettigheter en har, en del støtte en kunne få i en vanskelig situasjon. Hun pekte bl.a. på de etiske råd. Det er viktig at pasient og pårørende blir gjort kjent med disse rettighetene og prosedyrene, slik at de ikke tilfeldig kommer fram som et resultat av denne dialogen når en står i en vanskelig og gjerne opphetet situasjon. Jeg vil oppfordre statsråden til å medvirke til at pasient og pårørende som er i en slik situasjon, får klargjort hvilke rettigheter de har, og hvilke prosedyrer som kan brukes for å få den best mulige behandlingen.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-03-07:
Jeg vil gjerne få stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Ifølge Rusmisbrukernes Interesseorganisasjon bidrar ordningen med sprøyterom til at rusmiddelmisbrukere setter sterkere doser. I løpet av ett år måtte ambulansetjenesten tilkalles til sprøyterommet 36 ganger pga. overdose. Statsråden har foreslått å forlenge sprøyteromslovens virketid med to år, til desember 2009. Vil statsråden revurdere hvor lenge sprøyteromsloven skal virke når hun mottar evalueringen av sprøyteromprosjektet fra Statens institutt for rusmiddelforskning?»
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-03-07:
Jeg takker statsråden for svaret. Nå er det slik at flere har vært usikre på hva denne evalueringen kan inneholde, og iallfall har Forbundet Mot Rusgift fryktet at evalueringsrapporten vil belyse mange negative og klanderverdige forholdt rundt sprøyterommet i Oslo, og de har advart departementet mot å forlenge loven. Nå hørte jeg hva statsråden sa: Hvis evalueringen viser at det er negative konsekvenser, og man kanskje ikke skal fortsette med sprøyterom, vil prøveordningen bli avsluttet. Mitt spørsmål er: Vil statsråden da, når hun ser evalueringen, umiddelbart stoppe ordningen, eller vil hun si at den skal gå i de to årene som gjelder, eller har man tenkt å fremme et høringsforslag? Dette er det også viktig å vite.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-03-07:
Jeg har i alle fall sett at SIRUS, som driver denne evalueringen, har sagt at de ikke trenger noe mer tid for å gjøre ferdig det oppdraget de har fått av statsråden. Det jeg har reagert på, er den lange tiden man faktisk utvider denne prøveperioden med, og at man skal trenge så lang tid for å vurdere dette. Hvis resultatet er negativt, synes jeg det er oppsiktsvekkende. Jeg ber statsråden om at hun relativt raskt går inn i evalueringen og finner ut om det her er ting som er så alarmerende at man kanskje rett og slett bør stoppe det tidligere. Jeg har også lyst til å spørre statsråden om en annen ting, og det har med alle disse overdosetallene å gjøre, som vi sikkert er usikre på mange av oss – om de er høyere eller lavere enn det man vil finne i samfunnet for øvrig. Jeg kunne tenke meg å spørre statsråden om det ville vært en idé å kartlegge antallet overdoser generelt i samfunnet, slik at man faktisk kunne sammenliknet med de overdosetallene som man nå får en veldig god oversikt over i evalueringen, vil jeg tro.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-07:
Det er rett nok staten som eig både Slottet og Slottsplassen, men eigedomen er underlagd disposisjonsrett for H.M. Kongen. I utgangspunktet er det difor Kongen som avgjer kva tiltak ein skal setje i gang på eigedomen. Gjennom tidene har det vore mange idear og planar om tiltak for endringar på Slottsplassen, men pr. dato ligg det ikkje føre konkrete planar om tiltak på Slottsplassen. Elles er eg einig med representanten Syversen i at plassen ikkje framstår i like god stand i all slags vêr og til alle årstider. At grusen renn nedover mot Karl Johan, er ikkje pent å sjå på, og det er ikkje spesielt praktisk heller – det gjer rett og slett eit dårleg visuelt inntrykk. I seinare tid er det teke to initiativ til å gjere noko med Slottsplassen. På slutten av 1980-talet vart det arrangert ein arkitektkonkurranse for total ombygging av plassen. Denne konkurransen vart skrinlagd. På midten av 1990-talet vart det sett i gang ein aksjon for å leggje stein på plassen med stein frå heile landet. Planen var at dette skulle vere ei folkegåve til kongeparets 60-årsdagar. Det oppstod ein ganske stor offentleg debatt om det, og vi hugsar det kanskje både representanten Syversen og eg, og tiltaket vart òg stoppa. Begge tiltaka vart lanserte utan eit tilstrekkeleg antikvarisk og historisk forarbeid. Mykje tyder på at kostnadene ved ei total omlegging og steinlegging av plassen ville ha vorte høge. Vi er kjende med at det er sett i gang eit utgreiingsarbeid på Slottet for å kartleggje og sjå på dei funksjonelle utfordringane som gjeld for Slottsplassen. Mi haldning er at vi no må vente på den faglege vurderinga som Slottet har teke initiativ til, og vente med å konkludere før vi ser kva ho inneber. Så får vi kome tilbake til saka når vi får dette presentert frå Slottet.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-07:
Det er heilt rett at det ikkje er noko kjekt å ha med seg besøkande opp på Slottsplassen på dei dagane det ser absolutt verst ut der. No er det heldigvis færre regnvêrsdagar i Oslo enn det det kan vere andre stader i landet, men det kan vere ille nok, sjølvsagt. Eg opplever at dei tilsette på Slottet gjer kva dei kan for raskt å få sanda på plass, og i det heile har eit stort apparat rundt det. Elles er det viktig å seie at det foregår ganske mykje oppussing og arbeid ved dei kongelege bygningane som Slottet har pr. no. Vi har nettopp fullført Bygdø Kongsgård, der det skal vere innflytting til sommaren – eit prosjekt som har hatt ei kostnadsramme på over 213 mill. kr. Vi er nettopp i gang på Oscarshall – eit flott prosjekt som det er på tide at vi tek tak i, med dei store verdiane som er der, spesielt når det gjeld inventaret. Der ser vi òg for oss eit meir ope og tilgjengeleg slott for folk når det vert ferdig i 2009. Dette har ei kostnadsramme på 90 mill. kr. – Så vi gjer ganske mykje på ein del andre område når det gjeld Det kongelege slott.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-07:
Eg kan berre gjenta det eg sa i det fyrste svaret mitt. Eg vil vente på ei fagleg utgreiing før eg har noka meining om kostnader, kven som skal dekkje dei, og kva som skal gjerast. Eg meiner at dei debattane som har vore, har vore litt uverdige. Ein har sett i gang store planar og har hatt store tankar utan at dei har vore fagleg forankra i dei historiske verdiane, og ikkje minst i dei riksantikvariske verdiane. Det er noko med å ta ting i riktig rekkjefølgje. Vi får vente på ei utgreiing – om ho kjem – før vi eventuelt ser kva vi kan gjere frå Fornyingsdepartementets side.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-03-07:
Jeg ønsker å stille landbruks- og matministeren følgende spørsmål: «I Hedmark er en stor del av årsaken til at stadig flere sauebønder gir opp, den store rovdyrbestanden samt store egenandeler når erstatninger skal utbetales. Samtidig importeres det mer og mer sauekjøtt fra f.eks. New Zealand. Ser statsråden denne problematikken, og hva vil han bidra med for at vi skal kunne ha et landbruk hvor også bufe er en del av dette?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-03-07:
Jeg takker statsråden for første halvdel av svaret, som jeg synes var et positivt svar. Det andre kan kanskje diskuteres. Det jeg vil fram til, er at når Norge kan produsere sauekjøtt og ikke behøver å importere det, må det være positivt. Men slik situasjonen er ute i distriktene i dag, er det vanskelig å produsere sauekjøtt på grunn av den feilslåtte rovdyrpolitikken vi har i Norge. Det er det som gjør at importen av sauekjøtt fra f.eks. New Zealand øker. Vi kan gjøre dette helt annerledes. Dette handler om mange ting. Det handler bl.a. om bosetting. For Hedmarks del har antall gårdsbruk som driver med saueproduksjon, blitt redusert med ca. 2 000 fra 2001 til 2006. Antall sauer er nesten det samme, men antall bønder har blitt redusert ganske sterkt. Det er ganske faretruende for distriktspolitikken og for distriktssynet om hvor folk skal bo, slik at distriktene blir helt forandret.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-03-07:
Jeg takker statsråden nok en gang for svaret. Fremskrittspartiet vil ha en frivillig utvikling, ikke en politisk styrt utvikling når det gjelder landskap og ikke minst landbruk ute i distriktene. Jeg har vel heller ikke fått så mye støtte fra statsrådens parti her i Stortinget når Fremskrittspartiet har lagt fram sine forslag om bl.a. rovdyr. Det sier seg selv at hvis vi har en rovdyrpolitikk som tar mer vare på rovdyr enn bufe, så får vi ikke den utviklingen vi ønsker ute i distriktene. Da blir det på rovdyrenes premisser. I avisen Glåmdalen i dag kan vi lese om en ulv som gikk 80 mil, så det handler litt om å se på vår rovdyrpolitikk i forhold til rovdyrpolitikken i de andre skandinaviske landene også, slik at vi har en tilnærmet lik rovdyrpolitikk. For skal distriktene overleve, kan vi ikke ha en politikk som gir rovdyrene fri passasje alle steder.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-03-07:
Importen dreier seg om ca. 0,4 pst. av kjøttproduksjonen internt i Norge, så når det gjelder sauekjøtt, har vi, selv med en utfordrende situasjon på rovdyrsiden, relativt god egendekning. Når det gjelder representanten Bredvolds bekymring i forhold til nedlagte gårdsbruk og hva det betyr, så synes jeg det er interessant å høre de bekymringene. Jeg mener å huske at jeg har vært i noen debatter med andre representanter fra Fremskrittspartiet som har vært noe mindre bekymret for hva det betyr for Bygde-Norge om antallet gårdsbruk og antallet bønder er noe færre. Så jeg hilser den bekymringen velkommen. Jeg mener selv at det er en utfordring å legge til rette for at vi kan utvikle gårdene rundt om på bygda, og hvis Fremskrittspartiet ønsker å delta i det, så er det en hyggelig overraskelse.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-03-07:
Jeg er enig i at det å fokusere på balansen mellom rovdyr og husdyr i Bygde-Norge er viktig. Det ligger jo en todelt målsetting til grunn for rovdyrpolitikken. Det betyr at på den ene siden må vi forholde oss til at det er rovdyr i den norske fauna. Samtidig må vi være effektive når det gjelder uttak av rovdyr der hvor rov dyr ikke skal være. Det har miljøvernministeren og jeg signalisert tydelig i det brevet vi sendte i sommerferien, hvor det med en mer effektiv politikk på rovdyrsiden blir poengtert fra vår side. I den forbindelse er det som nå skjer med jerv, ett eksempel på dette. Miljøvernministeren har nå gått inn og økt uttaket av jerv, for en ser at en ikke har tatt ut det antallet som var forventet i forhold til å ha en balanse her.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2007-10-01:
Hvis ingen har noen innvendinger, vil jeg etterkomme anmodningen.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2007-10-01:
Jeg tillater meg å foreslå Berit Brørby.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2007-10-01:
Jeg tillater meg å foreslå Asmund Kristoffersen.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2007-10-01:
Jeg foreslår Sigvald Oppebøen Hansen.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2007-10-01:
Jeg tillater meg å foreslå Torny Pedersen.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-01:
Jeg foreslår Olav Gunnar Ballo.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-01:
Jeg tillater meg å foreslå Ågot Valle.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-10-01:
Jeg tillater meg å foreslå Henning Skumsvoll.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-10-01:
Jeg foreslår Rune J. Skjælaaen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-12-17:
Jeg har den glede på vegne av representantene Vera Lysklætt, Leif Helge Kongshaug, Trine Skei Grande og meg selv å framsette forslag om snarest å iverksette en femårig allmennlærerutdanning.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-17:
Representanten Steinar Gullvåg var i sitt innlegg bekymret over at signalene i denne innstillingen ville svekke norske interesser i de internasjonale fiskeriforhandlingene. I den anledning er det grunn til å bemerke at regjeringspartiene aktivt søker å markere en slik splittelse i innstillingen. Regjeringspartiene går systematisk utenom alle merknader fra saksordføreren, selv om det er mye der som det sannsynligvis er stor enighet om, som også fiskeriministeren nevnte i sitt innlegg. Det er også grunn til å nevne utspillet i Fiskaren på fredag, hvor representanten Steinar Gullvåg aktivt markedsførte en uenighet i disse spørsmålene. Mitt spørsmål er: Deler statsråden representanten Steinar Gullvågs angivelige bekymring over at det svekker norske fiskeriforhandlinger at det er en offentlig debatt i Norge om slike spørsmål?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-17:
Regjeringen har lovet en såkalt aktiv fiskeripolitikk. I denne saken møter Regjeringen en viss kritikk fra næringen om i hvilken grad man faktisk aktivt følger opp norske interesser i internasjonale forhandlinger. Denne perioden har i tillegg vært preget av mye turbulens og mye misnøye fra fiskerinæringen. Det knytter seg til distriktskvoteordningen, som oppfattes som byråkratisk og lite effektiv. Det gjelder leveringsforpliktelser, som svekker lønnsomheten i næringen, to år med strukturpause, marginalt flertall bak ny strukturordning, det er nettolønnsordning for konkurrerende sjøfolk uten at fiskerne får økt fiskerfradrag, og det er NOx-avgiften, som massivt svekker fiskerinæringens konkurransevilkår. Føler statsråden at Regjeringen har tilstrekkelig tilslutning fra næringen til den fiskeripolitikken – den såkalt aktive fiskeripolitikken – som Arbeiderpartiet lovte i forrige valgkamp?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-17:
La meg først få lov til å takke saksordføreren for jobben som er gjort, og si at vi kan slutte oss til det meste i innlegget som representanten Hansen holdt på vegne av saksordføreren. La meg starte med å kommentere det siste innlegget, fra representanten Gullvåg. Jeg tror nok at en av årsakene til at det er en samlet opposisjon som står bak merknadene, er at den vil noe når det gjelder fiskeripolitikken. Vi ønsker en aktiv fiskeripolitikk. Vi har et engasjement. Så får vi bare registrere at regjeringspartiene ønsker det stikk motsatte, og at man heller ikke skal mene noe om fiskeriavtalene. Der er vi fullstendig uenige. Vi ønsker ikke å flytte makten fra denne salen. Vi ønsker faktisk at Stortinget skal ha et engasjement også på det området. Men for representanten Gullvåg og de rød-grønne er det nok sikkert mest behagelig at minst mulig av de ulike saker som kommer fra denne regjeringen, blir behandlet i denne salen. Det har vi sett bl.a. innenfor reiselivet, og vi har også sett det innenfor skipsfart. Når det er sagt, synes vi det er viktig å forbedre rammevilkårene for norsk fiskerinæring, og da er selvfølgelig reforhandling av avtalene en sentral posisjon. Vi ønsker å styrke Norges posisjon, ikke svekke den. Vi mener at det er viktig for næringen. Vi registrerer at andre næringsaktører mener det samme, og vi har ingen problemer med å støtte dem i så måte. For det er jo slik at de norske fiskeriressursene deler vi med andre land, og da er det viktig at man inngår gode posisjoner og har et engasjement. Jeg skulle ønske at denne regjeringen hadde det samme engasjementet for fiskerinæringen som man har i klimaspørsmålet på Bali. Da kunne det ha blitt gjort ganske mye bra for norsk fiskerinæring. I og med at vi deler ressursene med andre land, er det viktig å bekjempe det uregulerte og ulovlige fisket som skjer. Vi ser at engasjementet fra Regjeringen i denne saken er å følge opp det fiskeriminister Svein Ludvigsen og den forrige regjeringen gjorde. Det synes vi for så vidt er bra. Men vi er dypt bekymret over at denne regjeringen nå sørger for at Kystvakta får en kraftig reduksjon i sine budsjetter, som medfører at antall seilingsdøgn for neste år går ned med mellom 20 og 25 pst. Hvis man ikke er i stand til å utføre kontroll der kriminaliteten begås, har man stilt seg i en veldig vanskelig situasjon. Det har altså denne regjeringen gjort med fullt overlegg. Når man ser på de enormt store verdiene som ulovlig fiske utgjør, oppimot 2 milliarder kr årlig i førstehåndsverdi, er det ganske uforståelig at man velger en så passiv strategi når det gjelder Kystvakta. Jeg vil bare få vise til at Fremskrittspartiet i sitt alternative budsjett foreslo å styrke Kystvakta med 300 mill. kr. Det tror jeg er et minimum av det Kystvakta burde få for neste år, og det kommer vi til å følge opp i årene som kommer.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-12-17:
Statsråden sa i sitt innlegg at hun fullt ut deler de bekymringene komiteen har når det gjelder kampen mot ulovlig fiske, og det synes jeg er bra. Det som er resultatet av Regjeringens økonomiske prioriteringer for budsjettet i 2008, er en reduksjon i antall seilingsdøgn – som jeg var inne på i mitt innlegg – på rundt 20–25 pst. Kystvakta er bekymret og mener man ikke kan gjøre den jobben man er satt til å gjøre, godt nok. Jeg kunne jeg tenke meg å stille statsråden spørsmål om det er en faglig begrunnelse eller økonomiske prioriteringer som gjør at Kystvakta får redusert sitt budsjett. Og blir kontrollen i Barentshavet bedre med en reduksjon i en slik størrelsesorden?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-12-17:
I mange år har det vore ei reell usemje mellom Noreg og EU om fordelinga av makrellkvotane. EU har drive eit ikkje ubetydeleg overfiske av makrell. Dette er veldig komplisert. Eit stikkord er makrellens sonetilknyting. Opposisjonen har teke til orde for at det bør koma på plass eit forskingsprosjekt som kartlegg makrellens sonetilknyting, og at ein på bakgrunn av det kan få ei betre fordeling av makrelluttaket mellom Noreg og EU. Så mitt spørsmål er: Vil statsråden ta initiativ til eit slikt forskingsprosjekt?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-17:
Denne regjeringen har faktisk styrket budsjettet til Kystvakten i statsbudsjettene for de to foregående årene. Vi har ikke redusert bevilgningene til Kystvakten i budsjettet for 2008. Det er riktig at dersom en kun ser på antall seilingsdøgn, er det en reduksjon her. Men samtidig er det jo slik at vi nå setter inn nye kystvaktfartøy i Barentshavet med en langt større kapasitet og rekkevidde enn det de gamle kystvaktfartøyene har, som jo i stor grad har vært ombygde fiskefartøy. Så kapasiteten til Kystvakten blir styrket. Man vil bl.a. få helikopter om bord på en del av de nye fartøyene, og det er klart at da blir Kystvakten et mye mer slagkraftig redskap enn det det er i dag. Så det vi gjør, er både økonomisk og faglig forsvarlig.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-17:
Jeg la merke til at representanten Hansen i sitt innlegg på talerstolen tidligere i debatten presiserte at en samlet komite stod bak Regjeringen i de avtalene vi har forhandlet fram. Det er jeg selvfølgelig tilfreds med. Jeg ønsker ikke å sette Norge i en posisjon der vi ved å åpne for forhandlinger skal drive det så langt at vi risikerer å stå uten en avtale. Jeg er veldig opptatt av at vi skal ha avtaler på plass. Det er viktig både for en langsiktig bærekraftig forvaltning og også for å sikre en forutsigbarhet for næringen på kort sikt. La meg bare understreke nok en gang at jeg ikke ønsker å føre forhandlingene på en slik måte at vi risikerer å stå uten avtaler. For øvrig er Regjeringens posisjon når det gjelder både makrellavtalen for Nordøst-Atlanteren og Smutthull-avtalen, en videreføring av den forrige regjeringens politikk.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-17:
La meg bare først si at når det gjelder den sørlige komponenten, er det tverrpolitisk enighet i Norge om at den ikke burde ha vært der. I en totalitet har det viktigste for Norge vært å få på plass en makrellavtale. Konsekvensen av ikke å ha en makrellavtale er at det har kommet det uregulerte fisket til gode, og det har i all hovedsak vært EU-fiskere som har høstet gevinsten av det. En god havforskning og bruk av den beste tilgjengelige kunnskap er grunnlaget for alle de avtalene vi inngår. Vi kommer også i årene framover til å legge stor vekt på forskning og kunnskap både når det gjelder makrellen – og dens sonetilhørighet – tobis, øyepål og alle de andre artene vi forhandler om.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-17:
Hvis man spør ulike representanter fra fiskerinæringen om hva som er riktige veivalg videre, vil man få forskjellige svar ettersom hvem man spør. Det er ikke slik at fiskeflåten og landsiden nødvendigvis har sammenfallende interesser. Det gjelder bl.a. i spørsmålet om deltakerloven. Denne regjeringen har doblet det marine verdiskapingsprogrammet. Vi har etablert et nytt statlig investeringsfond med stor fangstkapital som er øremerket marin sektor. Vi har konkludert i strukturpolitikken og fått flertall for en linje som det var tverrpolitisk enighet om før den forrige regjeringen brøt den. Vi har tatt opp kampen mot ulovlig fiske i Barentshavet, og ser nå resultater av det. Ikke minst fører vi en stø kurs i fiskeriforhandlinger med andre land. Der viderefører vi den politikken som både forrige regjering og regjeringer før det har ført. I forhandlinger er det slik at vi er nøye samsnakket med næringen før vi går til forhandlingsbordet. Jeg føler at det fra næringen er bred tilslutning til den linjen Norge fører i forhandlingene.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-17:
Eg må ta ordet for ganske kort å gje uttrykk for ei undring over at eg får kritikk for at eg i innlegget mitt snakka om klimapolitikk i samband med transportsektoren. Det var ein merkeleg kritikk – at ein ikkje skulle kunna snakka om klima i samband med ein sektor som står for så stor del av utsleppa. At Høgre og delvis Kristeleg Folkeparti kjem med den kritikken, forundrar meg. At Framstegspartiet gjer det, forundrar meg jo ikkje, men at dei partia på Stortinget som forhandlar om eit klimaforlik med Regjeringa, ikkje ønskjer å diskutera klima når ein snakkar om transportsektoren, når ein snakkar om Bybanen, når ein løyver 39 mill. kr for å reparera klimaskadane, det er merkeleg. Nettopp dette fokuset er viktig når ein diskuterer transport – heile vegen. Høgre, Venstre og Kristeleg Folkeparti har jo til og med 15 forslag som går på transport, i klimaforhandlingane, så dette er verkeleg rart. Når det gjeld dette med prisutviklinga, er det klart at dersom ein går i butikken og skal kjøpa noko som har ein pris, og det så viser seg at det har blitt 50 pst. dyrare, har ein faktisk ikkje dei pengane. Og det er poenget mitt. Stortinget har samrøystes vedteke utbygginga av Hardangerbrua, det held eg meg til òg. Men Regjeringa seier no at ein vil inn og sjå på dette, gå gjennom det. Prisutviklinga har altså gjeve ein auke på 38 pst. auking på tilførselsvegane. Ja, då kan ein snakka om andre beløp enn det Stortinget vedtok. Det er det Regjeringa no prisverdig grip fatt i, og det er det eg som saksordførar og som representant for fleirtalspartia set pris på at Regjeringa gjer.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-12-17:
Jeg vil innledningsvis få minne statsråden om at Fremskrittspartiet ikke har vært invitert til noen klimaforhandlinger på Stortinget, men at vi fortsatt innenfor samferdselsområdet, og det er det vi snakker om her i dag, er opptatt av å ha effektive, sikre og miljøvennlige veier. Mitt spørsmål til statsråden dreier seg om Hardangerbrua. Nå har vi hørt statsråden gjenta at hun ikke ser noe behov for på nytt å kvalitetssikre inntektssiden, slik saksordføreren var inne på i sitt innlegg. Min utfordring til statsråden går da på hvordan hun oppfatter formuleringen i merknadene fra et flertall som foruten regjeringspartiene også inkluderer Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre: «(…) dette understreker behovet for en ny avgrenset kvalitetssikring av hele prosjektet.» (…) Dreier det seg bare om kostnadssiden? Er man helt avvisende til å se på trafikkgrunnlaget og derved inntektssiden for broen når man likevel har et år på seg til å kvalitetssikre dette?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-12-17:
Jeg vil ta opp to ting: Først en oppfølging når det gjelder trafikkgrunnlaget på Hardangerbrua. Statsråden sier at intet er endret. Jeg mener hun tar feil. Det er nye bompengebaserte pakker på vei frem, Vossapakken og Kvammapakken, og befolkningen i regionen har helt klart sagt at de prioriterer rassikring. Kjøretidsundersøkelser er kommet i ettertid, kostnadsundersøkelser med ulike kjøreruter er kommet i ettertid, og vi har fergetrafikk som har endret seg dramatisk og tydelig etter at forhåndsinnkreving av bompenger ble innført. Vi har først og fremst fortsatt tid til å ta en grundig sikring også av inntektsgrunnlaget. Så til Bybanen i Bergen, som altså får særbehandling. Og hvis jeg oppfatter statsråden riktig, skyldes det at selv om enkeltprosjekter, ett av to store, sprekker med 40 pst., så er det greit nok, det kan man få holde på med nokså uforstyrret, så lenge man er innenfor et program og innenfor et fellesskap som gjør at ett prosjekt altså fritt kan spise fra andre prosjekter. Er det riktig oppfattet? Er det det som gjør at man får lov å fortsette fremdriften av Bybanen i Bergen, med 40 pst. overskridelse?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-12-17:
Et par bemerkninger på tampen. Saksordføreren startet med foruten å være innom Bali, også å være innom Aftenposten i dag. Om klimahysteriet kan bidra til at vi får bedre sikret både vei- og jernbanenett, spesielt med hensyn til rassikring, kan vi iallfall glede oss over det. Det har Fremskrittspartiet ment lenge, og mener fortsatt, helt uavhengig av forhandlinger bl.a. på Bali: Det er viktig at vi får effektive, sikre og miljøvennlige veier. Så til det som kanskje er hovedtemaet i selve proposisjonen, dette at prisen på store prosjekter sprekker. Det er nok flere grunner til det. Det kan være en usikkerhetssikring hos entreprenørene – det har vært nevnt – men det som også er klart, er at prosjektgrunnlaget som legges frem, ofte er mangelfullt. Det gjelder ikke bare i bybaneprosjektet. Der er det riktignok forsøkt unnalurt, eller unnaholdt, opplysninger om at det faktisk er dårlig prosjektgrunnlag. Men det er det. Jeg gjentar det som Bergen kommune selv bruker som en av sine forklaringer på at prosjektet ser ut til å sprekke med foreløpig 40 pst.: «nødvendige endringer fra opprinnelig prosjektgrunnlag». Det er dårlig jobb, og det koster når det må tas igjen. Det som også kom frem da transportkomiteen hadde sin budsjetthøring i forbindelse med statsbudsjettet for 2008, var nettopp det forhold at mange prosjekter har et dårlig grunnlag. Dette ble representanter for byggenæringen spurt om, og det ble svart veldig klart at ja, slik var det, slik forholdt det seg, og det ble også gitt eksempler på hvordan dette arter seg, at man faktisk har fått ros og takk fra Statens vegvesen når det fra entreprenørhold er blitt gjort oppmerksom på at prosjekter har vært dårlige, hatt mangler og hatt behov for oppretting. Så at dette er en vesentlig faktor når man ser ut til å få en del sprekker, er helt på det rene, iallfall slik Fremskrittspartiet ser det.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-12-17:
Det holder det. Representanten Halleraker avla meg en visitt. Når det gjelder fergestatistikken og Hardangerbrua, får vi se på hele regionen og alle sambandene, også de ulike høyfjellsovergangene. Det han ikke nevnte, var andre prosjekter, ønsket i regionen om bedre rassikring, undersøkelser om kjøretid og undersøkelser om kjørekostnader, alt sammen forhold som gjør at det er grunn til å se på trafikkgrunnlaget og dermed broens inntektsgrunnlag for å skape sikkerhet rundt prosjektet. Det bør alle være opptatt av. Så nevnte han, uten å nevne det, Jondalstunnelen, som var ferdigstilt i 2001. Vi er nå i 2007. Poenget med å knytte kostnader og kalkyler til et prosjekt som var ferdig i 2001, er at det er i samme nærområde, og det er samme type prosjekt. Slik vi ser det, er det indikasjoner på at man har priset dette særdeles rundelig. Hvis man nettopp tar utgangspunkt i det man kjenner, nemlig identisk tunnel i samme område, ser prisbildet mer behagelig ut.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-12-17:
Jeg vil også ta opp Hardangerbrua. Hardangerbrua er et unikt prosjekt. Det realiseres nesten uten bevilgninger fra staten overhodet, til tross for en kostnadsramme på rundt 2 milliarder kr. – Stor lokal oppslutning, 77 pst. for bygging av brua, viste en undersøkelse i Bergens Tidende, første prioritet i Hordaland fylkesting og i kommunene rundt. Men i riksmediene kan man få inntrykk av at prosjektet medfører store statlige uttellinger, hvilket altså ikke er tilfellet. Er statsråden enig i at i et prosjekt som Hardangerbrua, med så sterk lokal oppslutning og ikke minst et så sterkt finansielt bidrag, påhviler det statlige organer et spesielt ansvar for å følge opp prosjektet og sørge for at det blir realisert, slik det er foreskrevet?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-12-17:
Jeg trodde faktisk ikke jeg skulle ta ordet flere ganger i denne saken, men det ble nødvendig av to grunner. I replikkordskiftet mellom statsråden og representanten Sortevik slo Sortevik fast at det har skjedd en svikt i trafikkutviklingen på fergene som skal erstatte Hardangerbrua, etter at forhåndsbompenger ble innført. Det er ikke riktig. Jeg står her med statistikk fra fergeselskapet og fra Statens vegvesens egne tellinger på Hardangervidda, som viser nøyaktig samme tendens som de har vist de siste fem årene. Det er riktig at det var en viss trafikksvikt de to første månedene i innværende år. Men det skyldtes sterk grad av storm og uvær og stenging av Hardangervidda de to første månedene. Men det ser ut til at de tar inn det bortfallet ved utgangen av året. Så jeg synes man skal være litt forsiktig med kildegrunnlaget. Det er mange aktører. Komiteen vet utmerket godt hva jeg snakker om når jeg sier at vi overøses med usaklig informasjon i denne saken. Jeg må også få si at jeg synes det er litt påfallende at Fremskrittspartiet, ved Sortevik, trekker inn et helt annet prosjekt i saken om kostnadsoverskridelser på Hardangerbrua og i forbindelse med det prosjektet ber om at man forholder seg til kostnadsnøkler for realiserte prosjekter som var ferdige for snart ti år siden. Så til hr. Langeland, som kom med litt kritikk av meg og Høyre. Jeg skjønner ikke helt hva han sikter til. Jeg kan ikke si at jeg kritiserte hans klimaoppmerksomhet. Det jeg imidlertid sa, var at ferjer – og særlig konvensjonelle ferjer, men også gassferjer – har langt større utslipp, særlig CO2-utslipp enn rullende materiell over en bro. Det viser faktisk alle undersøkelser, så det synes jeg det er riktig å påpeke fra denne talerstol. Men at klimaforhandlingene på Bali gikk bra, er jeg enig med representanten Langeland i.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-12-17:
Jeg brukte litt tid på slutten av mitt innlegg til å ta opp den situasjonen som Hurtigruten ASA er i for tiden. Et samlet storting stod til slutt bak et statlig opplegg i samarbeid med Hurtigruten, slik at den skulle seile trygt fram til 2012 og anløpe bestemte havner. Situasjonen er i dag den at hurtigruteselskapet er i ferd med å gjennomgå store og nødvendige omstillinger – omstillinger som selskapet altså må ta. Da er det uhyre viktig at staten følger opp sine forpliktelser overfor Hurtigruten. Jeg er forbauset over at det tar så lang tid å få reforhandlet rammebetingelsene, bl.a. etter de utgiftene som NOx-avgiften har påført Hurtigruten. Hvordan er situasjonen for disse forhandlingene? Og når kan en regne med at en er i mål?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-12-17:
Jeg må også gjøre en kort visitt til representanten Langeland, som mente at Kristelig Folkeparti hadde kritisert ham for at han omtalte klima i forbindelse med samferdsel. Kristelig Folkeparti er sterkt opptatt av at samferdselssektoren er en av de største forurenserne, og at vi der har de største utfordringene i klimadebatten framover. Jeg understreket spesielt at Bybanen i Bergen var et klimaprosjekt. Det jeg påpekte – jeg kritiserte faktisk ikke – var at Hallgeir Langeland følger opp SVs tidligere standpunkt om å skrinlegge byggingen av Hardangerbrua. Der har Kristelig Folkeparti vært konsekvent. Vi har tidligere gått inn for at Hardangerbrua skal bygges, og vi står fortsatt på det. Jeg viser for øvrig til det representanten Halleraker sa om miljøregnskapet i forhold til konvensjonelle ferger på den samme strekningen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-17:
For det fyrste: Det eg sa då eg nemnde klimaforliket, var at dette stadfestar vel at det er ei årsak til at Framstegspartiet ikkje er invitert med. Til spørsmålet om Hardangerbrua og kvalitetssikring: Inntektsgrunnlaget har vore kvalitetssikra både i den fasen då ein planla prosjektet, og sjølvsagt gjennom den eksterne kvalitetssikringa. Det er ingen ting som tilseier at trafikkgrunnlaget skulle ha endra seg, altså dei langsiktige prognosane for trafikkgrunnlaget har ikkje endra seg. Det har ikkje skjedd noko som tilseier at det er endringar i trafikkgrunnlaget frå proposisjonen vart lagd fram. Det er kostnadssida som har endra seg, og som vi då går inn og gjennomfører ei ny kvalitetssikring av.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-17:
Eg er samd med representanten Halleraker i at det gjennom riksmedia og òg frå enkelte politikarar vert prøvd skapt eit inntrykk av at Hardangerbrua belastar statlege budsjett mykje og fortrengjer andre prosjekt som det ville ha vore viktigare å få fram. Eg vil ta avstand frå ei slik verkelegheitsbeskriving. Eg er samd i at dette er eit prosjekt med stor lokal medverknad og eit stort dugnadsprosjekt. Når det er sagt, ligg det eit ansvar på dei statlege styresmaktene, ved samferdselsministeren, for å få gjennomført saker og få fram prosjekt, same kven som finansierer det. Det er klart at det er ein ekstra iver der ein lokalt ventar på prosjekt som ein har jobba for lenge, men om det er statlege midlar eller lokale midlar, skal ikkje vere med og påverke vår haldning til saka. Me skal uansett vere ryddige, konstruktive og skikkelege og få prosjekta realiserte, både så kostnadseffektivt og så raskt som i det heile mogleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-17:
Det er vanskeleg for meg i eit forum som dette å seie noko om dei forhandlingane som går føre seg. Det ligg i sakas natur at slike forhandlingar er interne, og at det ikkje kan seiast så mykje om dei. Det eg kan seie, er at det er krevjande, fordi ein del av Hurtigruta sin aktivitet er knytt til det statlege kjøpet, medan ein del då er knytt til annan kommersiell verksemd. Me er òg ein part i denne saka, som i ein del andre saker, og det gjev oss litt hovudbry. Det gjeld ESA – at det me kjem fram til, òg skal godkjennast der. Difor blir det nokre rundar, men eg håper at me skal få fullført forhandlingane så raskt som mogleg over nyttår, og at ein då skal finne fram til gode løysingar som sikrar både den kommersielle drifta og ikkje minst dei statlege kjøpa og anløpa til viktige hamner langs kysten vår fram til 2012, som føresett.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-17:
I kva grad dei overskridingane me no har sett, vil fortsetje, vil sjølvsagt avhenge av korleis marknaden utover blir, både på bygg og på anlegg – for det heng for så vidt tett i hop. Eg registrerer at anleggsbransjen gong på gong seier at det er ledig kapasitet, men me registrerer at det er liten konkurranse på dei anboda som er ute, noko som normalt er eit teikn på at ein har nok å gjere. Så her er det ikkje heilt samsvar mellom ord og handling. Eg nemnde i innlegget mitt noko av det som me arbeider med no, nemleg å gå gjennom kontraktstrategien og sjå på om me kan dele opp anlegg, om me kan slå saman anlegg, anten for å kome ned til dei mellomstore og mindre entreprenørane – for eg trur at i den grad det er ledig kapasitet, ligg han der – eller for å nå ut til utanlandske entreprenørar i større grad enn me gjer i dag. Dette blir det jobba aktivt med, og eg håper verkeleg at me i 2008 skal få ny fart på dei sakene der ein no har måtta ta ein liten pause.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-17:
For det fyrste: Dei nemnde bompengeprosjekta i Hardanger var ikkje ukjende då ein laga prognosane for Hardangerbrua. Dei har det vore arbeidd med lenge, og dei var vel kjende på det tidspunktet. Så eg meiner stadig at det trafikkmønsteret som ein ser føre seg, ikkje har hatt store endringar sidan utgreiingane vart gjorde. Når det gjeld Bybana i Bergen og andre bypakker – Bybana er ein del av ei bypakke – er det slik, ifølgje Stortinget sine vedtak, at dersom ein har overskridingar på eitt prosjekt, vil det bety at ein må omprioritere innanfor den resterande pakka. Det er ikkje noko nytt prinsipp som er innført når det gjeld bybana, det er eit prinsipp som har vore gjeldande i dei bypakkene som i alle fall eg har vore borti i mi tid, og eg trur òg det har vore slik før mi tid. Det å gå inn og sjå på korleis ein vil omprioritere er sjølvsagt ein jobb som må gjerast lokalt.
Borghild Tenden (Venstre), 2007-12-17:
De stadige overskridelsene på allerede igangsatte prosjekter ser ut til å bli et økende problem. Det reiser bl.a. spørsmål om konkurransen er virksom nok, slik at kostnadene holdes nede, og om organiseringen av prosjektene er god nok, slik at timingen er optimal med hensyn til igangsetting av prosjekter. Det er bebudet permitteringer i anleggsbransjen til neste år på grunn av usikkerhet knyttet til prosjekter. Hvordan vil samferdselsministeren ta styringen slik at vi får forutsigbarhet og mest mulig igjen for pengene?
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2007-12-17:
For det første tror jeg det er viktig at vi får gjort de nødvendige tiltakene slik at man nå får bygd Hardangerbrua. Jeg synes de som holder på med dette, har krav på å få det gjennomført. Jeg tror faktisk at det i alle fall i regjeringspartiene er enighet om det, selv om det er en del som prøver å angripe representanten Langeland på det området. Så blir jeg nødt til å avlegge representanten Jahn Sahl en liten visitt, og det er kanskje ikke noe nytt. Men jeg ønsker at man er litt mer presis i det man sier. For det første er slik at når det gjelder rassikring, holder denne regjeringen det nivået man i Nasjonal transportplan har sagt man skal ha. Det synes jeg er viktig å ta med seg, for det var vel ikke slik under Bondevik II-regjeringen. Så man må minne hverandre om rikets tilstand av og til. Så litt om Hurtigruten og seilingsmønsteret. Det er jo slik at korttidsminnet kan være så som så hos noen hver av oss – at man ender opp i Stortinget med at man skulle beholde seilingsmønsteret til Hurtigruten, og at det var enighet om det. Men så var det vitterlig ikke slik fra starten av. Det var faktisk slik at Bondevik II-regjeringen kom med forslag om at man skulle splitte opp seilingsmønsteret for Hurtigruten. Det betydde at man skulle legge om i forhold til anløp, man skulle bruke hurtigbåter, man skulle bruke fly og «you name it» – hele pakken – for å søke å splitte opp seilingsmønsteret til Hurtigruten. Så jeg synes det er viktig å minne litt om hva som var starten. Det var faktisk Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Fremskrittspartiet som i starten skaffet flertall for å beholde seilingsmønsteret til Hurtigruten, og så kom Bondevik-regjeringen – det er vel riktig som representanten Jan Sahl sier – etter etter hvert, og man ble enig om at man skulle beholde det nivået man hadde i dag. Så er det jo slik at når man driver forhandlinger, er det vanskelig for Stortinget å legge seg borti de forhandlingene. Man regner jo med at det er i trygge hender, og at man er enig om at man skal beholde Hurtigrutens seilingsmønster slik som i dag fram til det tidspunktet avtalen gjelder, 2012. Men det er vel heller ikke til å stikke under stol at Hurtigruten sliter med den økonomiske biten i dag, så vi får håpe alle sammen at man får disse tingene på plass, og at statsråden da, slik som hun har sagt, kommer tilbake til Stortinget med en orientering.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2007-12-17:
Saken omhandler framdriften av utbyggingen av nødnettet som ble vedtatt i Stortinget tidligere, og omprioritering av bevilgninger for 2007 og 2008. Som redegjort for i St.prp. nr. 1, er leverandøren forsinket i sin leveranse av nødnettet. Opprinnelig framdriftsplan tilsa at det meste av utbyggingen av første trinn skulle finne sted i 2007. I samsvar med revidert plan blir det imidlertid lagt til grunn at nettet blir klart til bruk i Østfold, Follo, Oslo, Romerike, Asker, Bærum og Søndre Buskerud politidistrikt november 2008, det vil si ca. åtte måneders forsinkelse i forhold til opprinnelig framdriftsplan. Justisdepartementet legger til grunn at utgifter i 2007 som følge av leverandørens forsinkelse blir lavere enn tidligere ventet og lavere enn det som var lagt til grunn i budsjettet for 2008. Med bakgrunn i denne forsinkelsen foreslår Justisdepartementet å redusere bevilgningen på post 1, Driftsutgifter, med 46,327 mill. kr i 2007. I tillegg viser en oppdatert vurdering av framdriften i arbeidet i forbindelse med betalingsmilepælene i kontrakten at i overkant av 100 mill. kr på post 45, Større utstyrsinnkjøp og vedlikehald, ikke vil bli utbetalt til leverandøren i 2007. Det vil derfor bli overført til 2008. Samtidig er det ikke behov for bevilgning på posten i 2007, da det er tilstrekkelig å bruke ubenyttede midler som ble overført fra 2006. Justisdepartementet foreslår derfor å redusere bevilgningen på post 45 med 7,881 mill. kr i 2007, til 0 kr. En enstemmig komite har merket seg at nødnettprosjektet er åtte måneder forsinket i forhold til opprinnelig framdriftsplan, med bakgrunn i at leverandøren Nokia Siemens Networks AS under planleggingsarbeidet avdekket at sentrale aktiviteter i leveransen vil ta mer tid enn forventet. Av kvalitetshensyn er derfor utbyggingsplanene revidert. Komiteen forutsetter imidlertid at den planlagte evalueringen gjennomføres, og at Stortinget blir orientert om dette før utbygging av fase 2 finner sted. Jeg forutsetter at partiene selv eventuelt framfører andre merknader. Med det legger jeg fram komiteens tilråding.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2007-12-17:
Det er faktisk i dag 364 dager siden sist vi behandlet saken om nødnett i Stortinget. Den gangen var det av avgjørende betydning å få behandlet saken raskt for å hindre at man risikerte utsettelse av det første utbyggingstrinnet. Saken ble behandlet i Stortinget i løpet av 14 dager fra den ble framlagt til den var ferdig behandlet med vedtak. Allerede den gangen var Fremskrittspartiet svært kritisk til at komiteen ikke fikk mer tid til å innhente synspunkter og avholde høring for å få fram forskjellige syn, og sikre komiteen en forsvarlig saksbehandling. Vi synes derfor det er noe spesielt når vi nå opplever at utbyggingen faktisk vil bli over åtte måneder forsinket, når det var så avgjørende viktig for 364 dager siden å få behandlet saken nettopp for å unngå forsinkelser av første utbyggingstrinn. Jeg har også registrert at forsvarsministeren har uttalt at Forsvaret ikke lenger skal handle med Siemens, fordi det nå ser ut til at ansatte i Forsvaret er siktet for mulig korrupsjon fra bl.a. Siemens. Det blir jo da interessant om det er slik at det er helt i orden for staten at ett departement skal kunne avtale med et selskap som et annet departement ikke får lov til å handle med, fordi det har vært mistanke om ulovligheter. Hvor er logikken i dette? Jeg registrerer også at i denne saken har KOFA funnet brudd på lov om offentlig anskaffelse nettopp når det gjelder den avtalen som er inngått med Siemens om leveranse til nødnettet. Det er i den sammenheng interessant å få vite hvordan statsråden vil følge opp dette. Ellers vil jeg på vegne av Fremskrittspartiet si at det er viktig at framdriften nå holdes, og at vi ikke til neste år får en ny utsettelse av etableringen av nødnettet i Norge. For det er avgjørende at det kommer på plass, og at man kan begynne å ta det i bruk, slik at de forskjellige etatene nå får det nødnettet som man lenge har ønsket å få på plass. Vi er glad for at det nå ser ut til at vi er der. Jeg håper derfor at statsråden kan svare på noen av de spørsmålene jeg har tatt opp, for å sikre at i november 2008 åpner første utbyggingstrinn av nødnettet.