Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2017-02-21:
EOS-utvalgets årsmelding og debatten om den er ikke bare en oversikt over aktiviteter. Det er også en gjennomgang og en måte for å se hvordan e-tjenestene lar seg kontrollere og ettergå. Det er også en løyperapport til Stortinget om hvorvidt departementet sørger for å følge opp de bekymringene som Stortinget har reist. I tillegg er det en mulighet for offentligheten å søke og finne trygghet i resultatet av undersøkelsene. Heldigvis er den å finne der. Jeg vil understreke at en samlet komité forventer allikevel at de uregelmessigheter som er tatt opp og kommentert av EOS-utvalget, vil bli brakt i orden. Jeg vil nevne noen av dem senere i mitt innlegg. Det som er spesielt problematisk, er at flere ganger de siste årene er det de samme uregelmessighetene vi kommer tilbake til. I 2015 opprettet utvalget 37 saker av eget tiltak mot 39 i 2014. Sakene som utvalget har tatt opp av eget tiltak, er hovedsakelig oppfølging av funn som utvalget har gjort i sine inspeksjoner. Utvalget undersøker som kjent klager fra enkeltpersoner og organisasjoner. Det kom inn 23 klager på EOS-tjenestene i 2015 mot 26 i 2014. Komiteen synes det er positivt at utvalget prioriterer klagesaksbehandlingen og bruker mye ressurser på det. Enkelte av klagene har vært rettet mot flere av EOS-tjenestene samtidig, og derfor er det særlig viktig å ettergå den enkelte klager fordi det kan være symptomer på et større problem. Komiteen registrerer at E-tjenesten i 2015 har forbedret og tilrettelagt utvalgets søk i tjenestens systemer, med unntak av noen opplysninger som kategoriseres som sensitive, og at utvalget i sin årsrapport betegner løsningen som tilfredsstillende. Komiteen vil drøfte de forholdene som er omkring innsyn i særlig sensitiv informasjon, i behandlingen av evalueringsrapporten for EOS-utvalget som vi vil komme tilbake til. Komiteen har merket seg at E-tjenesten 2. desember 2014 fastsatte en instruks om tilrettelegging for EOS-inspeksjoner og behandling av henvendelser fra EOS-utvalget. Det beskriver vi som positivt. I en verden der e-tjenestene blir stadig viktigere for å hindre kriminalitet, er tilliten og legitimiteten til tjenestene særlig viktig. EOS-utvalgets virke og årsmeldingen bidrar nettopp til å styrke den tilliten. Årsmeldingen tegner et bilde av en tjeneste som samarbeider om kontroll, som ønsker å bidra til åpenhet der det er mulig, og som spiller på lag for å skape trygghet rundt dens virke. Etterretning har som hensikt og mål å sikre vår felles trygghet. Det er en ønsket og prioritert tjeneste, og prisen vi må betale, er vår tillit. Denne årsmeldingen viser at tjenestene er den tilliten verdig. Likevel vil jeg understreke at seks av fire klagesaker rettet mot NSM har gitt grunn for kritiske merknader fra utvalget. Dette betegner komiteen som alvorlig. Det er også en del gjentakende problemer som det drøyer for lenge med å løse. Det er viktig at EOS-utvalget får mulighet og de virkemidler det trenger for å fortsette sin virksomhet. Presidentskapet nedsatte 27. mars 2014 et utvalg for å evaluere hele virksomheten. Det kommer vi tilbake til i en egen debatt i Stortinget. Komiteen har behandlet rapporten. EOS-utvalget peker i årsmeldingen på behovet for forsterkede mekanismer for demokratisk kontroll ved utvidede metoder og hjemler for EOS-tjenestene. I årsmeldingen understrekes det særlig at etableringen av et eventuelt digitalt grenseforsvar også må følges av vurderinger av hvordan dette skal kontrolleres av EOS-utvalget. Dette er komiteen enig i, og jeg vil legge til at det må vi anse som en selvfølge. Stortinget har tidligere diskutert og problematisert utfordringene med at samarbeidet mellom tjenestene er grenseoverskridende, mens kontrollen er nasjonal. Komiteen berømmer EOS-utvalgets engasjement internasjonalt – det har de hatt lenge – i dette spørsmålet og mener det er viktig og riktig at de prioriterer samarbeidet med DCAF, Geneva Centre for the Democratic Control of Armed Forces. Jeg vil legge til for egen del at jeg håper Norge vil ta en pådriverrolle på flere nivå, siden vi ligger så langt foran, som vi tross alt gjør, flere andre land, med kontrollfunksjoner. Noe av det viktigste EOS-utvalget gjør, er å ta opp saker på eget initiativ og ikke minst i kjølvannet av saker som har kommet opp i den offentlige debatten, og saker som tilflyter offentligheten. Det er viktig ikke bare for å løse opp kritikk og imøtegå kritikk, men det er også viktig for å bidra og være med i den samtalen for å skape ro om e-tjenestenes virke. Komiteen registrerer at utvalget har lagt en betydelig innsats i kontrollen av PSTs henleggelse av etterforskningen om å avklare om det var noe hold i Aftenpostens materiale i saken om falske basestasjoner, og om det viste at det hadde pågått ulovlig etterretningsvirksomhet til fordel for fremmed stat ved bruk av falske basestasjoner i Oslo sentrum. Dette var en stor og viktig sak. Det ga grobunn for mye bekymring og uro rundt tjenestenes virke, og komiteen vil uttrykke at det er positivt at EOS-utvalget engasjerer seg i så pass mye som de gjorde. PST oppgir i sin konklusjon på etterforskningen at «det ikke finnes bevis for bruk av falske basestasjoner eller IMSI-fangere i grunnlagsmaterialet som er innhentet i anledning etterforskningen». EOS-utvalgets grundige undersøkelse viste at PST ikke har benyttet falske basestasjoner i Oslo sentrum på ulovlig vis, og utvalget fant ikke grunn til å kritisere PSTs tekniske grunnlag for å henlegge saken. Komiteen mener det er positivt at utvalget vil fortsette å kontrollere PSTs bruk av IMSI-catching, og mener også at resultatet av den undersøkelsen som kom, var betryggende. Komiteen vil her uttrykke at vi har registrert utvalgets arbeid med «Mysteriet Mathiesen»- saken. EOS-utvalget har uttrykt at dersom Stortinget fatter et vedtak som pålegger utvalget å undersøke saken, vil utvalget undersøke saken nærmere. Utvalget har ikke mottatt noen tilbakemelding fra Stortinget i saken. Som saksordfører vil jeg vise til E-tjenestens redegjørelse og brev av 7. mai 2015 til Stortingets presidentskap der utvalget opplyste at det etter en helhetsvurdering hadde kommet til at utvalget ikke av eget tiltak ville foreta en undersøkelse av de forholdene Dagens Næringsliv omtaler i sine artikler. Komiteen henviser til det og deler den helhetsvurderingen. Utvalget har gjennomført 25 inspeksjoner, to flere enn instruksen krever. Politiets sikkerhetstjeneste er inspisert ti ganger, E-tjenesten fem ganger, NSM fire ganger og Forsvarets sikkerhetsavdeling tre ganger. I tillegg er personellsikkerhetstjenesten i Forsvarsdepartementet, personellsikkerhetstjenesten i Nasjonal kommunikasjonsmyndighet og etterretnings- og sikkerhetsfunksjoner i Marinejegerkommandoen inspisert. Jeg vil understreke at komiteen mener todelingen av inspeksjonen, en stikkprøvekontroll og en forberedt kontroll med anledning til å stille spørsmål, er riktig. Informasjon om enkeltpersoner som ikke skal lagres, skal ikke lagres. Det er avgjørende for muligheten til denne lagringen at begrensningene, lovhjemlene for innhenting blir fulgt, og reglene for sletting overholdes. Komiteen merker seg at utvalget påpeker det som positivt at PST har etablert nye arbeidshypoteser som viser grunnlaget for hvorfor PST anser det som nødvendig og viktig å lagre informasjon om personer i registeret Smart. Komiteen understreker likevel at legitimiteten av registreringen ikke har vært aktiv nok, og etterlyser dette arbeidet. Vi er fornøyd med at PST har meddelt at tjenesten vil endre sin tekniske løsning, slik at det blir foretatt femårsvurdering av opplysninger om positive kontakter. Vi registrerer også at PST har gjennomgått opplysninger av sine kontakter, som naturlig nok resulterte i en betydelig reduksjon i antall personer med kontaktstatus i Smart. Komiteen registrerer utvalgets håndtering av «etterretningshendelse med omfattende e-postliste». Situasjonen er den at en rekke e-postadresser var lagret i Smart uten rettslig grunnlag og ble slettet som følge av EOS-utvalgets kontroll. Regelverket for sletting må bli fulgt, og det må bli en større bevissthet omkring lagringsprosedyrer, slik at man ikke er avhengig av EOS-utvalgets kontroll før det blir slettet. Komiteen forventer at opplysningene ikke behandles i strid med regelverket i fremtiden. Det har igjen vært funn på P-området i PST-nett. Dette har utvalget og komiteen tidligere påpekt som problematisk. Komiteen forventer at lagring av informasjon utenfor etablerte systemer opphører. I sin innstilling til årsmeldingen for 2014 ba komiteen Justis- og beredskapsdepartementet om å avklare forholdet mellom arkivlovens oppbevaringsplikt og slettereglene etter politiregisterloven. Men fortsatt er det uklarhet knyttet til hvordan og når sperring, arkivering og eventuell avlevering til Riksarkivet skal skje. Det er ikke bra. Utvalget har meddelt at det imøteser utfallet av tjenestenes dialog med Justis- og beredskapsdepartementet og Riksarkivet omkring disse problemstillingene. Det gjør også komiteen. Kritikk har ingen verdi om den ikke gir indikatorer på hva som bør endres for at grunnlaget for kritikk skal opphøre. Komiteen registrerer at utvalget har mottatt 14 klager rettet mot PST, mot 13 i 2014. En sak har gitt grunn til kritikk, og det kritiserte forholdet er nå opphørt. Utvalget mener at det er en utfordring – og den bekymringen deler komiteen – at det i begrenset grad kan gi klagere begrunnelse for utvalgets kritikk av PST i klagesaker. Det betyr at opplysninger om kritikk som følge av en klage ikke kan gis Stortinget. Komiteen ber Justis- og beredskapsdepartementet vurdere denne praksisen, med tanke på å styrke kontroll- og forbedringsmuligheten. En av de problemstillingene vi har diskutert flere ganger i denne sal, er saksbehandlingstiden i klareringssaker. Gang på gang har Stortinget blitt lovet effektivitet på dette området. Årsrapporten konstaterer at NSM har iverksatt tiltak som har ført til reduksjon av restanser og en forventning om kortere saksbehandlingstid i nyere saker. Det er bra. Komiteen deler utvalgets forventning om at NSM fortsetter innsatsen for å få saksbehandlingstiden i klareringssaker ned på et forsvarlig nivå. Komiteen har mottatt den særskilte meldingen til Stortinget om hjemmelsgrunnlaget for E-tjenestens overvåkningsvirksomhet. Det kommer vi tilbake til senere. I årsmeldingen anmoder EOS-utvalget Stortinget om å vurdere en lovfesting av en regel om utsatt innsyn for EOS-utvalget tilsvarende den som finnes i riksrevisjonsloven § 18 andre ledd og offentlighetsloven § 5, slik at offentlighet først inntreffer når saker fra EOS-utvalget er mottatt i Stortinget. Den vurderingen er komiteen enig. Representanter for komiteen vil komme tilbake og fremme forslag til endringer i EOS-kontrolloven i et eget representantforslag. Med dette anbefaler jeg komiteens enstemmige merknader til årsmeldingen.