trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Det som er konsekvensen, er i hvert fall at det blir et oppsplittet fagmiljø, og at arbeidsplasser forsvinner fra distriktene – arbeidsplasser som er sårt tiltrengt. Helseministeren er også øverste ansvarlig for at noen av de 37 behandlingsplassene i Loland, i hovedsak langtidsplasser, som statsråden var inne på, risikerer å bli fjernet fra Agder. Mener helseministeren at det er i tråd med gode faglige og politiske vurderinger å la personer med alvorlig rusavhengighet flytte lenger bort fra sin lokale tilhørighet, fra barn, relasjoner, nettverk og stedet som de skal rehabiliteres tilbake til, for å få behandling?
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Først: Det innledende premisset i spørsmålet er feil. Borgestadklinikken og Blå Kors har jo fått tildelt den vesentligste delen i den nye anbudsrunden i Helse Sør-Øst. Den 1. april 2016 valgte Blå Kors å si opp den langsiktige rammeavtalen de hadde med Helse Sør-Øst om behandlingstilbudet ved Borgestadklinikken. Dette skjedde etter at de selv hadde gjort en vurdering av virksomhetens økonomiske bærekraft. Etter dette har Helse Sør-Øst måttet gjennomføre en offentlig anskaffelse for å erstatte tjenestetilbudet når avtalen opphører. Kjøp av helsetjenester er underlagt regelverk for offentlige anskaffelser, og Helse Sør-Øst har ikke anledning til å gjøre en direkte anskaffelse fra Borgestadklinikken. Borgestadklinikken har gitt sitt tilbud i konkurranse med elleve andre, og de har beskrevet de tjenestene de ønsker å tilby, med tilhørende priser. Klinikken har blitt tildelt omfattende kontrakter, både volummessig og økonomisk, men tilbudet de ga for lokasjon i Loland og Bragernes, nådde ikke opp i konkurransen. Foruten Borgestadklinikken har Tyrilistiftelsen i Skien og Arendal, Skjelfoss Psykiatriske Senter i Hobøl og Manifestsenteret blitt tildelt avtaler. Alle disse er gode private, ideelle leverandører. Det er Helse Sør-Øst som har ansvar for denne anskaffelsen og tilhørende vurderinger, både den konkrete anskaffelsen og det helhetlige tilbudet i regionen. Jeg har ikke oppfattet at noen av tilbyderne har bestridd prosessen etter at tildelingen er rettslig. Det er selvfølgelig krevende for en virksomhet som Borgestadklinikken å måtte omstrukturere tilbudet sitt i tråd med den nye avtalen om tjenestekjøp. Helse Sør-Øst har imidlertid uttrykt at de vil strekke seg langt. Blant annet vil de bidra med midler og inngå en avtale med Borgestadklinikken for å sikre at pasienter og ansatte ved Lolandsheimen og Bragernes blir ivaretatt. Når det gjelder spørsmålet om virksomhetsoverdragelse, har Helse Sør-Øst opplyst at de ikke har satt krav om dette i anbudsdokumentene. En viktig årsak til dette er at slike føringer vil kunne innebære en betydelig innskrenkning i de konkurransemessige sidene ved anskaffelsen. I noen tilfeller kan det likevel være sånn at det stilles krav om dette ved tildeling av kontrakter, og en må vurdere om prinsippet om virksomhetsoverdragelse kan gjøres gjeldende i de konkrete anbudene som går ut. Jeg vil minne om at denne anskaffelsen først og fremst handler om tilbudet til rusavhengige i regionen, og at disse nå får et tilbud ved at en har fått på plass en avtale med flere private tilbydere. Det er også verdt å merke seg at Helse Sør-Øst har avsatt en større økonomisk ramme i dette tilbudet enn tidligere, og at man også har prioritert tilbud til pasienter med omfattende tilleggsproblematikk.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Alle de tre som har fått avtale, er ideelle, så jeg oppfatter ikke at det spørsmålet er relevant i den sammenhengen. Selv om dette anbudet gikk ut på et tidspunkt da de nye vurderingene av regler for offentlige anskaffelser ikke var ferdig, og jeg ikke hadde gitt det oppdraget som jeg nå har gitt, for 2018, som er veldig tydelig på muligheten for reservasjon for anbud fra ideelle, er likevel resultatet av denne anbudsprosessen at alle aktørene som har fått avtale, er ideelle, og derfor er ikke den problemstillingen relevant.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Innenfor tverrfaglig spesialisert rusbehandling er det helt vanlig at pasientene ønsker å få behandling på institusjoner som ligger andre steder enn der de bor. Det er derfor i stor grad bruk av fritt behandlingsvalg i den ordningen. Tyrilistiftelsen, som er en av de tre som har fått anbud, har lokasjon både i Skien og i Arendal, så det vil også være lokasjoner i Agder etter det nye anbudet. Når det gjelder kvaliteten på tilbudet, er det noe som alle de som deltar i anbudene, må legge vekt på. Det som også er ytterligere lagt vekt på i dette anbudet, er bl.a. å styrke tilbudet til pasienter med sammenhengende utfordringer innen rus og psykisk helse og til ungdom som før har hatt et for dårlig tilbud i denne regionen.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Det å være syk og ligge på korridor er en uverdig situasjon for pasienter. Det er også et hinder for god kvalitet i behandlingen og dårlig for helse, miljø og sikkerhet for de ansatte på sykehusene. Det har heldigvis vært en gradvis reduksjon i andelen korridorpasienter de siste årene. Andelen korridorpasienter nasjonalt er på 1 pst., dvs. en liten nedgang fra samme periode året før. For å holde fast ved denne riktige utviklingen har jeg slått fast overfor helseregionene at vi ikke skal ha korridorpasienter i norske sykehus. Men det er fortsatt store forskjeller mellom sykehusene. Noen har relativt mange korridorpasienter, andre har ingen. De viktige resultatene for de enkelte sykehusene er offentlige, slik at sykehusene kan bruke dette til å forbedre kvaliteten, sammenlikne seg med og ikke minst lære av hverandre. Tallene fra helsenorge.no viser at Sykehuset Østfold Kalnes er et av de sykehusene som har høyest andel korridorpasienter. Helse Sør-Øst har nylig fått en redegjørelse fra Sykehuset Østfold om utfordringer og tiltak for å bedre situasjonen for korridorpasienter både på kort og på lang sikt. På kort sikt handler det om å håndtere situasjonen knyttet til influensautbruddet. Det gjøres bl.a. ved å øke bemanningen ved akuttmottaket, ved døgnområdet og på laboratoriet som analyserer influensaprøver. På lengre sikt handler det om å forebygge innleggelse i sykehus. Et nytt prosjekt vil styrke oppfølgingen av pasienter med kroniske sykdommer utenfor sykehuset. Det skjer bl.a. ved å forbedre samhandlingen med fastleger og primærhelsetjenesten. Målet for prosjektet er å forlenge de gode periodene for kronikere og forebygge innleggelse gjennom en tidlig intervensjon. Sykehuset er også opptatt av å frigjøre kapasitet. Blant annet ser de på ulike måter å redusere liggetid på, og de samarbeider også tett med kommunene om rask utskrivning av ferdigbehandlede pasienter. Jeg legger til grunn at Sykehuset Østfold setter i verk tiltak for å sikre at aktiviteten planlegges i tråd med pasientenes behov. Jeg oppfatter at sykehuset jobber aktivt med å håndtere utfordringene knyttet til korridorpasienter, ut fra den redegjørelsen som jeg har mottatt nå i januar. Det er viktig at sykehuset prioriterer dette arbeidet, og jeg følger selvfølgelig opp denne situasjonen i styringsdialogen som jeg har med Helse Sør-Øst.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Det er klart, som også representanten er inne på, at det nye sykehuset på Kalnes har hatt utfordringer med egen kapasitet. Derfor er overføringen fra Vestby utsatt allerede. Erfaringen tilsier at når man tar i bruk nye sykehusbygg, som innebærer mange nye måter å jobbe på, ikke minst mye ny teknologi, som det er på Sykehuset Østfold, tar det tid å utnytte de mulighetene som ligger i de nye arbeidsmetodene. Samtidig er det utfordringer som vi er nødt til å lære av, f.eks. når det gjelder størrelsen på akuttmottaket. Jeg oppfatter at Helse Sør-Øst og ledelsen ved sykehuset jobber aktivt med dette, og vurderer sykehuset det dit hen at de ikke har mulighet til å motta pasienter fra Vestby, mener jeg at det er de som i første omgang er best til å gjøre den type vurderinger. Jeg vil selvfølgelig alltid være lydhør hvis jeg får den type tilbakemeldinger.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Jeg er helt enig i at jeg som helseminister både skal være aktiv og bidra til gode løsninger. Jeg tror at min aktivitet og vilje til å gripe inn og ta beslutninger i sykehusene, målt opp mot mine forgjengere, vil stå seg veldig godt i en evaluering, og jeg går dypt inn i sakene. Men jeg er også av den veldig klare oppfatning at de som har best mulighet til å vurdere den konkrete situasjonen, er de som faktisk jobber på sykehusene, og ledelsen der. Har de vurderinger som gjør at de ønsker at jeg skal gjøre om på vedtak som måtte fattes f.eks. i foretaksmøtet, er min dør alltid åpen, og jeg er alltid åpen for å gjøre nye vurderinger hvis de som er berørt av beslutninger, mener at en har behov for f.eks. mer tid.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Jeg vil minne om at denne anskaffelsen først og fremst handler om tilbudet til rusavhengige i regionen, og at disse nå får et godt tilbud ved flere private tilbud som har fått avtale. Det er også verd å merke seg at Helse Sør-Øst har avsatt en større økonomisk ramme til dette tilbudet enn tidligere. Det er nå fire leverandører som tilbyr de etterspurte tjenestene, det vil si Tyrilistiftelsen i Skien og Arendal, Manifestsenteret i Røyken og Skjelfoss psykiatriske senter i Hobøl, i tillegg til Borgestadklinikken i Telemark. Alle disse er gode og ideelle leverandører. Helse Sør-Øst har orientert om at de har gjennomført en behovsanalyse som grunnlag for konkurransen. Analysen er delt inn i fem delytelser som alle forutsetter at avrusning, utredning og behandling skal integreres i den enkelte ytelse. Dette medfører at kapasiteten nå vil utnyttes bedre. Den økonomiske rammen åpner også for å styrke kompetansen i tilbudene. Det er Helse Sør-Østs oppfatning at det totale tilbudet er tilpasset de faglige kravene på en bedre måte, og kapasiteten på avrusning og behandling er opprettholdt i tråd med de styringskravene som er gitt, ifølge Helse Sør-Øst. Regjeringen vil sørge for et godt samarbeid med aktører som bidrar til innovasjon, mangfold, kvalitet og valgfrihet i tjenestetilbudet. Helsekøene skal fortsatt reduseres, tilbudet må forbedres gjennom nye måter å jobbe på, og brukerne skal sikres valgfrihet. Det framgår også av vår politiske plattform. Denne konkrete anskaffelsen berører flere av disse målene. Vi får flere ideelle aktører, det er grunnlag for både innovasjon og større mangfold, og ikke minst større valgfrihet for brukerne. De økonomiske rammene bidrar også til å styrke kompetansen og muligheten for de ideelle aktørene til å gi gode tjenester i tilbudet. Regjeringen er opptatt av å styrke tjenestetilbudet til de mest utsatte, og vi viderefører derfor den gylne regel innenfor rus og psykisk helse. Vi vil også arbeide for å etablere flere avrusningsplasser med styrket tilbud, både før og etter behandlingsopphold, og vi vil etablere flere team både i spesialisthelsetjenesten og der kommunehelsetjenesten deltar. Vi er også opptatt av å etablere flere behandlingsplasser og bedre ettervern for alkoholmisbrukere. Det er likevel viktig å knytte dette til den generelle styrkingen av tilbudet. Tilbudet til alkoholmisbrukere skal ikke nødvendigvis avgrenses fra annen avhengighetsmedisin. Det som er viktig, er at også denne formen for misbruk skal kunne være med på å bestemme hvor de skal motta sin helsehjelp. Det betyr at det tilbudet som nå vil gis i denne regionen, der det er tilbud om avhengighetsmedisin, selvfølgelig også vil være et tilbud til alkoholavhengige.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Jeg har aldri hørt representanten Toppe ta til orde for at ideelle aktører ikke skal måtte delta i konkurranse i offentlige anskaffelser for å gi sine tilbud. Det er i så fall ganske oppsiktsvekkende. Det som er situasjonen, er at vi har et felles ønske om å kunne holde noen anbud reservert for ideelle. Det var ikke tilfellet ved dette anbudet, for på det tidspunktet det anbudet gikk ut, var det ikke det som var forståelsen av lov om offentlige anskaffelser. Men det er nå fulgt opp i det gjeldende oppdragsdokumentet. I dette anbudet er alle som har vunnet fram, ideelle aktører. Så hvis Senterpartiet nå mener at alle ideelle som har avtaler med det offentlige, skal få løpende avtaler og aldri delta i konkurranser, heller ikke mot andre ideelle, er det i så fall en politikk som vil være i strid med lov om offentlige anskaffelser.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Jeg tar på alvor det representanten sier når hun stiller spørsmål til meg, og representanten hadde en argumentasjonsrekke om at dette anbudet svekket ideelle fordi et tilbud som ideelle drev et sted, ikke fikk fornyet avtale. Det var det premisset jeg svarte på, for den typen påstander kan ikke stå uimotsagt. Når det gjelder folk som har en alkoholavhengighet, vil de få et tilbud på akkurat samme vilkår som en som er avhengig av et illegalt rusmiddel, gjennom den tverrfaglige spesialiserte rusbehandlingen. Men det er helt riktig at i det tilbudet som ligger ute nå, vektlegges også et tilbud til mennesker som har en kombinasjon av alvorlig rusavhengighet og alvorlige psykiske helseutfordringer. Det er rett og slett fordi det er et av de områdene som en god behovsanalyse har vist at det har vært mangelfulle tilbud til i denne regionen, og det er en gruppe som virkelig har behov for mer hjelp.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Det ligger i helseregionenes sørge-for-ansvar å tilby befolkningen de spesialisthelsetjenestene innbyggerne har behov for, i dette tilfellet helsetjenester innenfor tverrfaglig spesialisert behandling. Helse Sør-Øst har orientert meg om at anbudskonkurransen de nå har gjennomført, er basert på en analyse av det samlede behandlingsbehovet for pasienter med rus- eller avhengighetsproblematikk i helseregionen. De oppgir at tilbudet for pårørende er et godt etablert poliklinisk tilbud i hele regionen, og at et slikt tilbud også er vektlagt i anbudet. I grunnlagsdokumentet for alle de fem delytelsene som Helse Sør-Øst la ut på anbud, framgikk det at pårørende skal involveres i pasientens behandling. Pårørende skal ivaretas, også barn og pasientens søsken, og det skal gis pasient- og pårørendeopplæring og pårørendeinformasjon. Helse Sør-Øst opplyser videre at pårørende som trenger helsehjelp i spesialisthelsetjenesten på grunn av sin livssituasjon, også vil kunne henvises til psykisk helsevern eller tverrfaglig spesialisert rusbehandling. Pårørende som har et eget rusproblem, vil kunne henvises til tverrfaglig spesialisert rusbehandling og få en selvstendig pasientstatus i et slikt program. Helse Sør-Øst viser videre til at det er egne ruspoliklinikker i Vestre Viken som er organisert som en del av de distriktspsykiatriske sentrene. Personer i Buskerud som har behov for behandling som pårørende til en person med rusproblem, kan også henvises til det lokale DPS-et i Vestre Viken. Helse Sør-Øst anbefaler ikke at personer med spillproblematikk innlegges i døgnbehandling dersom de ikke samtidig har avhengighet knyttet til bruk av rusmidler. Helseregionen viser videre til at det finnes egne, veletablerte behandlingsmetoder for spilleavhengige, og som er tilgjengelige over hele landet, knyttet til DPS-ene eller ruspoliklinikkene. Personer i Buskerud som søker behandling i spesialisthelsetjenesten for problemer knyttet til spilleavhengighet, kan henvises til det lokale DPS-et i Vestre Viken for vurdering. Det kan være aktuelt med behandling ved ruspoliklinikken ved dette DPS-et, men det kan også være aktuelt å få behandling ved andre poliklinikker i denne delen av regionen. Noen poliklinikker og enkelte privatpraktiserende psykologer i Helse Sør-Øst har spesialisert seg på spilleavhengige og er oppført på egen ressursliste, og bl.a. ruspoliklinikken ved Drammen DPS står på denne listen.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Først til den generelle situasjonen når det gjelder rusbehandling: Dette er et av de områdene hvor vi har hatt en kraftig reduksjon i ventetid, og antallet som får hjelp, går opp. Det er veldig gledelig, for det er en del av regjeringens politikk. Det betyr at rusavhengige er den pasientgruppen som har kortest ventetid i helsetjenesten i dag, og det er en veldig fin og riktig utvikling. Jeg er veldig opptatt av at vi også ser på det reelle innholdet i tilbudet som gis. Tidligere har en f.eks. talt antallet avrusningsplasser og antallet døgnplasser. Regjeringens politikk er at det ikke skal være noe opphold mellom avrusning og behandling. Dette er fordi det er vår erfaring at mange rusavhengige først kommer inn til et avrusningstilbud, så sendes de hjem igjen, og så skal de inn i et behandlingstilbud etterpå. Da er ofte rusavhengigheten kommet tilbake og en har ødelagt en ny mulighet. Derfor må dette henge sammen, og det er også en del av anbudet.
Bent Høie (Høyre), 2018-02-07:
Ventetiden har gått ned og skal fortsette å gå ned, og det er veldig gledelig. Så er det også slik – jeg skal prøve meg igjen – at tidligere var det slik at hvis en talte antall plasser, ville en ha talt antallet avrusningsplasser og antallet døgnplasser. Da hadde en selvfølgelig kommet opp i en høyere sum enn det en gjør nå når avrusning er en del av døgnbehandlingen, som jeg opplever – og det er gledelig – at representanten sier seg enig i. Da blir nødvendigvis det som før ble talt som to plasser, nå talt som én plass. Dette gir et bedre tilbud til pasienten fordi pasienten slipper å få et opphold. For det første slipper pasienten først å vente på avrusning, så i neste omgang å vente på behandling, og pasienten vil også slippe å få et opphold mellom avrusning og behandling. I de nye pakkeforløpene innen rusbehandling, som skal innføres fra høsten av, legges det opp til at en går direkte fra avrusning til behandling, og det ligger også til grunn i dette anbudet.
Siv Henriette Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
«Siden åpningen i 2015 har antallet korridorpasienter på Sykehuset Østfold, Kalnes, doblet seg fra år til år. I 2016 var det 1 610 korridorpasienter på sykehuset, og i 2017 var antallet 3 860 pasienter. Hvordan henger dette sammen med statsrådens nullvisjon for korridorpasienter, og hvordan vil han som statsråd gå inn i denne problematikken?»
Siv Henriette Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Det er ekstra trist at antallet korridorpasienter på Kalnes går opp når det er mot trenden i nasjonen for øvrig, for det er et nytt sykehus. Det er ikke bygd for korridorpasienter. Korridorene er ekstra smale. Antallet pasienter på Sykehuset Østfold er økt med 10 pst. de siste to årene. Samtidig har man ikke fått ut pasienter fra akuttmottaket slik som det er forutsatt. I tillegg skal man fra 1. mai i år motta alle pasienter fra Vestby. Hadde det ikke vært en god idé at statsråden satte en fot i bakken og sa at nå evaluerer vi kapasiteten ved Kalnes før man mottar nye pasienter også fra Vestby?
Siv Henriette Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Kommunene i Østfold tar et stort ansvar for de utskrivningsklare pasientene, og det får de også skryt for. Samtidig opplever jeg at styret i Sykehuset Østfold og sykehuset er veldig aktive og tar grep selv. Men det kan ikke være slik i en foretaksmodell at man skal fraskrive seg alt politisk ansvar. Eieren må også være aktiv og følge situasjonen nøye. Jeg spør igjen statsråden: Hadde det ikke vært lurt med en evaluering av kapasitet og behov på Kalnes før man tar imot nye pasienter?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-02-07:
Blå Kors Borgestadklinikken i Drammen har mista anbudet med Helse Sør-Øst RHF. Blå Kors-klinikkens målgruppe er personer med alkohol- og/eller medikamentavhengighet, samt spilleavhengige og pårørende, i hovedsak eldre personer. Ifølge Helse Sør-Øst skal disse personene i stedet få hjelp andre steder innen Vestre Viken HF. Kan statsråden redegjøre konkret for innholdet i dette alternative tilbudet?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-02-07:
Utgangspunktet er jo at det er lange ventelister. Det er altså for liten kapasitet i dag til å dekke behovet. Og når statsråden refererer til behovsanalyser, er det vel en rimelig erfaring at behovet for å bistå alkoholikere ikke er et behov som går ned; det er et behov som må dekkes i større grad enn i dag. Resultatet av det som her har skjedd, er at det både er blitt en reduksjon i antall døgnplasser og en reduksjon i poliklinisk kapasitet. Statsråden refererer eksempelvis nå til egne ruspoliklinikker. Det som er framlagt for meg, er at den polikliniske kapasiteten blir redusert med 3 500 – fra 8 600 til om lag 5 000. Er det å dekke opp tilbudet på en ny måte – innenfor Vestre Viken?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-02-07:
Det som var mitt spørsmål, var hvordan en kan dekke opp tilbudet som er falt bort innenfor  Vestre Viken, og det har jeg fått et dårlig svar på. Senterpartiet er enig i at utredning og behandling bør følges ad. Når en er motivert for utredning og behandling, bør en få tilbudet raskest mulig. I dag er det en ventetid på 33 dager. Det er over én måned, og det er en stor svakhet. I den situasjonen må vi jo øke kapasiteten, ikke redusere den. Det har altså blitt færre plasser til medisinsk avrusning, noe som også er bekreftet av fagdirektør Jan Frick i Helse Sør-Øst. Så det er et faktum. Det er færre korttidsplasser. Det er i det hele tatt en situasjon hvor tilbudet blir svakere. Da er mitt siste spørsmål: Er det i tråd med regjeringserklæringen at en legger opp til at det skal bli færre plasser når behovet er så stort at det fortsatt er over én måneds ventetid for både utredning og avrusning?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-02-07:
«Storbritannia er en viktig alliert og handelspartner for oss, og er det landet vi de senere år har eksportert mest til. I sin tid var britene med på å grunnlegge EFTA sammen med blant andre Norge. Det pågår nå en debatt om Storbritannia skal slutte seg til EFTA og eventuelt bli med i EØS i en overgangsperiode. Hvilken dialog har regjeringen med britiske myndigheter i den forbindelse, og hvordan stiller man seg til en slik tilslutning?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-02-07:
Jeg vil for det første benytte anledningen til å gratulere utenriksministeren med nå også å ha fått ansvaret for europapolitikken. La oss håpe at det kan bli et skifte i retning av en større vektlegging av norske interesser i stedet for EUs interesser i Norge. Det jeg ikke får noe godt svar på, er hva som er Norges posisjon. For debatten i Storbritannia vil det ha betydning hvordan Norge og EFTA-landene stiller seg til f.eks. EFTA-medlemskap fra britenes side. Dette er en debatt som har pågått i Storbritannia over lengre tid. Handelskomiteen i Underhuset har jo tidligere anbefalt regjeringen å se nærmere på EFTA-medlemskap. I dag er det en debatt i parlamentet med Stephen Hammond, som har tatt initiativ til å løfte fram EFTA. Hans utgangspunkt er at EFTA var en plattform for britene da de gikk inn i EU, og også bør kunne være en plattform når de nå går ut av EU. Nettopp med tanke på den viktige posisjonen EFTA har for handelssamarbeid for Norge internasjonalt – burde det ikke da være i Norges interesse å undersøke mulighetene for at britene kommer tilbake til EFTA?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-02-07:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg synes det er litt merkverdig at en trekker fram landbruk her. Hva er vi underlagt i dag? I dag er vi underlagt EØS-avtalen, som legger opp til en gradvis liberalisering av handel med landbruksvarer og bearbeidede landbruksprodukter, der britene er med. Statsråden er jo også talsperson for EU-medlemskap, som ville innebåret at vi hadde blitt en del av EUs felles landbrukspolitikk. Så problematiserer en da at britene eventuelt går inn i et samarbeid der en i mye større grad ivaretar hensynet til at de ulike landene har ulike interesser å ivareta innen landbruk og eksempelvis forhandler separat i bilaterale forhandlinger. Mitt spørsmål er igjen: Når det er EFTA som er den plattformen Norge bruker når vi forhandler med land internasjonalt i dag – vi har ca. 40 avtaler med land og regioner internasjonalt gjennom EFTA, vi har knapt nok bilaterale handelsavtaler – hvorfor er en ikke mer interessert i å undersøke mulighetene for at britene kan bli med i et forsterket EFTA framover?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-02-07:
Som jeg redegjorde for i Stortingets europautvalg i dag morges, er målet vårt at de framtidige relasjonene til Storbritannia skal være så tette og omfattende som overhodet mulig etter brexit. Samtidig er det i Norges interesse å ivareta EØS-avtalen og de øvrige avtalene Norge har med EU. Britiske myndigheter har gjentatte ganger sagt at de anser både EFTA- og EØS-medlemskap som uaktuelt for Storbritannia. Brexit-minister David Davis har sagt til det britiske Underhuset at den britiske regjeringa ikke vurderer en løsning som involverer EFTA og EØS. Statsminister May og utenriksminister Johnson har flere ganger uttalt seg på lignende måte. Når det gjelder eventuelle overgangsordninger, legger EUs forhandlingsdirektiver fra januar opp til at britene fortsatt skal omfattes av forpliktelsene i alle EUs avtaler i en overgangsperiode. Det gjelder også avtaler med andre land. Dersom disse landene er enige, kan britene også omfattes av rettighetene som følger av disse avtalene. For Norges del mener regjeringa at dette er en fornuftig tilnærming. Britene vil da følge EØS-avtalens bestemmelser i en overgangsperiode, men det er ikke snakk om at britene går inn i EØS på EFTA-siden. Hva slags løsninger som må til for at vi skal få en sånn overgangsordning, er nå gjenstand for diskusjoner i EU. Når det gjelder framtidige forhold, har britene som målsetting å forhandle fram et nytt avtaleforhold til EU, som skal være helt særegent for Storbritannia. Vi forholder oss til det og ser selvfølgelig ingen verdi i å begynne å spekulere i eventuelle andre spørsmål. Men dersom britene skulle endre denne tilnærmingen, må vi selvfølgelig se grundig på det spørsmålet. Norske interesser, de som gjelder varer og tjenester og fisk og landbruk, vil bli tatt med i den vurderingen. Britene har ennå ikke presentert en klar visjon for det framtidige forholdet til EU og det indre marked, det gjelder dermed også i stor grad forholdet til Norge. Det gjør det noe mer utfordrende for oss og andre å planlegge. Vi har gode kontakter, både i Storbritannia og i EU, som vi bruker aktivt for å komme så nært på prosessene som mulig, i og med at vi ikke er en del av utmeldingsforhandlingene. Vi gjør det for å sikre norske interesser. Vi er også i tett dialog med britisk side om hva vi må ha på plass av avtaleverk for å sikre at forholdet mellom våre to land kan forbli så nært som mulig også i framtida. I samtaler med statsminister Solberg har statsminister May bekreftet at hun ønsker å tilby samme vilkår til norske borgere som har opparbeidet seg rettigheter i Storbritannia, som det borgere fra EU-land er tilbudt. Regjeringas tverrdepartementale «brexit task force» koordinerer dialogen med Storbritannia. Det skjer i nært samarbeid med både Island, Liechtenstein og EU.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-02-07:
Som sagt er det ingenting fra offisielt britisk hold som tyder på at de ønsker å gå inn i EFTA igjen. Men vi holder selvfølgelig alle muligheter åpne og vurderer de ulike sidene av det. I den sammenheng vil det selvfølgelig være uklokt av Norge å begynne å spekulere på Storbritannias vegne på hva de ville ønske. La meg likevel si at dersom det skulle bli en aktuell problemstilling for Storbritannia, må vi huske at det vil innebære at EFTA får en partner som er betydelig større enn de andre, og som har interesser, kanskje spesielt på landbruksområdet, som går nokså på tvers av våre interesser. Det ville endre styrkeforholdet mye, og der vi har defensive interesser og britene har offensive interesser på landbruksområdet, ville det kunne by på betydelige utfordringer for Norge. Det er en av årsakene til at dersom det skulle bli aktuelt, må det være gjenstand for en grundig vurdering både i Norge og i andre EFTA-land.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-02-07:
Jeg synes heller det var litt pussig at det er Senterpartiet som nå går i bresjen for at britene skal bli medlem av EFTA, med det som det vil ha å si bl.a. for norske, defensive landbruksinteresser. Når det er sagt, vet vi jo at EFTA og britisk medlemskap i EFTA ikke vil være tilstrekkelig til å dekke norsk næringslivs behov for den tette økonomiske integrasjonen. Vi vet i tillegg at det ikke ville videreføre den løpende harmoniseringen av regelverk og den gjensidige godkjennelsen av varer og tjenester som karakteriserer det indre markedet som britene nå går ut av. Det betyr at det er mange sider ved dette som må vurderes og diskuteres ut fra hva som er i norsk interesse. Vi har både bilaterale handelsavtaler, og vi har avtaler gjennom EFTA. I denne sammenheng er det viktigste for Norge å vurdere hvordan vi best kan fortsette å ha et nært og godt forhold til en av våre aller største og viktigste handelspartnere og bilaterale forbindelser, samtidig som vi ivaretar norske interesser og verner om EØS-avtalen og markedsadgangen vår til et hjemmemarked på 500 mill. mennesker.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
«I straffegjennomføringsloven § 14 står det at «Kriminalomsorgen kan overføre innsatte til et annet fengsel dersom e) bygningsmessige eller bemanningsmessige forhold eller plassmangel gjør det nødvendig». Mener statsråden at disse kriterier fra loven, som vil gjelde for leie av fengselsplasser i Nederland, er oppfylt per i dag?»
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Per 17. desember var det – etter hva jeg kjenner til – 491 ledige plasser i norske fengsler, hvorav 263 var høysikkerhetsplasser. Jeg har liten grunn til å tro at det per i dag er stor endring i disse tallene. Hva mener statsråden i så fall er begrunnelsen som brukes i vedtak om tvangsoversendelser av innsatte til soning i Nederland, når vi ser at kapasiteten i fengslene i Norge er god nok?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Spørsmålet var i utgangspunktet om § 14 i straffegjennomføringsloven, altså dette med bygningsmessige, bemanningsmessige eller plassmessige forhold, gjør det nødvendig med overføring. Jeg vil anta at det er dette som ligger til grunn for vedtakene om tvangsoverføring. At statsråden ikke kan svare for hva som brukes i vedtakene, får stå for hennes egen regning.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-07:
Mange av dem som soner i Norgerhaven fengsel i Nederland, er overført dit på frivillig grunnlag. Kriminalomsorgen vurderer i den enkelte sak om hjemmelen for overføring til Norgerhaven fengsel er oppfylt. Leie av Norgerhaven fengsel i Nederland med 242 fengselsplasser har vært et viktig og riktig midlertidig tiltak for å avvikle soningskøer og løse problemet med oversittere i politiarrest som følge av mangel på fengselsplasser. Den siste tiden er belegget i norske fengsler redusert. Selv om belegget er redusert, er det imidlertid fortsatt behov for ekstra fengselsplasser med høyt sikkerhetsnivå.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-07:
Det er ikke statsråden som gjør vurderinger av hvor enkeltpersoner skal sone, det overlater jeg til de rette myndighetene. Men det gjøres en grundig vurdering av hver enkelt innsatt før det fattes vedtak om overføring til Norgerhaven fengsel. Momenter som helsesituasjonen, rett til opplæring og familiesituasjonen vurderes. Innsatte som skal ha permisjoner, overføres ikke til Norgerhaven fengsel, eller de overføres tilbake til et fengsel i Norge når permisjon innvilges. Jeg kan legge til at det er gjort en klimaundersøkelse i fengslet i Nederland som viser svært høy grad av fornøydhet. Så også de innsatte er i dag vesentlig fornøyd med dette tilbudet. Hva som skjer videre, vil avhenge av behovet for fengselsplasser framover. Det er noe som vi vil komme tilbake til.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-07:
Jeg har tiltro til at de som gjør disse vurderingene, gjør dem på et godt grunnlag, og at man tar i bruk de soningsplassene som man mener er riktige for de enkelte. Som sagt: Framover skal vi vurdere hvordan kapasiteten skal være. Det som er fantastisk, er jo at etter mange år har man i praksis evnet å få fjernet soningskøene. Det er bra for ofrene, fordi de som blir dømt for forbrytelser, kommer raskt i fengsel, og det er bra for gjerningsmennene, som får gjort opp for seg raskt og kan komme seg videre i livet.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-07:
Jeg viser til representantens skriftlige spørsmål nr. 751 for 2017–2018, som jeg ga et svar på den 29. januar i år, om samme sak. Jeg vil derfor gjenta mye av det jeg svarte i brevet. Påtalemyndigheten er i sin behandling av enkeltsaker på straffesaksfeltet uavhengig. Det vil si at påtalemyndigheten ikke kan instrueres av politiske myndigheter. Hvorvidt en enkeltsak henlegges og på hvilket grunnlag, er et påtalemessig spørsmål som hører under påtalemyndigheten. Jeg viser også til at tidligere statsråd Anders Anundsen i brev av 21. januar 2014 tok opp med Riksadvokaten utfordringer knyttet til kapasitetshenleggelser. Riksadvokaten opplyser at straffesaker som henlegges på grunn av manglende saksbehandlingskapasitet, er regulert i rundskriv nr. 3/2016. Der presiseres det bl.a. at saker med kjent gjerningsperson bare kan henlegges dersom det er særlige grunner for dette. Det heter videre at adgangen til henleggelse i disse tilfellene er meget snever, også for de mindre alvorlige sakene. Praksis for kapasitetshenleggelser skal vurderes restriktivt, og politidistriktet skal ha gode saksbehandlingsrutiner for denne typen henleggelser. Den enkelte politimester har ansvar for å foreta sine prioriteringer innenfor tildelte rammer og må gjøre strenge prioriteringer i henhold til overordnede føringer. Det er derfor også viktig å anerkjenne politimesterens rett og plikt til å foreta en konkret prioritering, så lenge det skjer innenfor tildelte rammer og overordnede føringer. Når det gjelder den økonomiske situasjonen, har det vært en betydelig satsing på politiet de senere årene. For detaljer viser jeg til regjeringens budsjettforslag for 2018 og budsjettavtalen som ble inngått under Stortingets behandling av forslaget. Her vil jeg nevne at politiets driftsbudsjett styrkes med 100 mill. kr i 2018, og politidistriktene skal prioriteres. I tillegg er det videreført 295 mill. kr i økte driftsmidler fra 2017. Dette bidrar til å skape økt handlingsrom i politidistriktene, men det vil også i 2018 være behov for stram styring og prioritering, for det er store forventninger og krav til politiet. Samtidig må politiet og politimesterne gis handlingsrom til å bruke ressursene på en mest mulig effektiv måte, innenfor de rammebetingelser, mål og resultatkrav som mitt departement setter.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-07:
Innenfor kriminalitetsfeltet skjer det veldig mye, og det må foretas prioriteringer. Det som er bra nå, er at vi har fått på plass en reform som sørger for at man bygger opp sterkere fagmiljø, f.eks. når det gjelder overgrep mot barn. Jeg har besøkt flere politidistrikt som forteller hvordan de jobber med den typen saker, og at de nå har muligheten til å prioritere opp disse sakene. Vi har sett på antallet stillinger i politidistriktene, og det har vært en økning i alle politidistriktene de siste årene. Det er få sektorer det har vært satset så hardt på som politiet i de årene denne regjeringen har styrt. Men det vil alltid være slik at en gjerne skulle hatt mer. Det ønsker vi selvfølgelig å jobbe for videre også, for denne regjeringens mål er to politifolk per 1 000 innbyggere. Samtidig må vi også se på hvordan vi bruker de ressursene vi har, og det opplever jeg at politiet over hele landet fokuserer sterkt på.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-02-07:
Det tallet er for landet totalt sett. Det vil være ulike behov rundt omkring i landet med tanke på hvilken kapasitet man trenger. Jeg tror det er innlysende for de aller fleste at f.eks. Oslo trenger en høyere dekning av politi enn f.eks. Møre og Romsdal. Jeg besøkte dem for en tid tilbake. Det er et av de fylkene hvor det begås minst kriminalitet, og det er jeg selvfølgelig veldig fornøyd med. Men det vil være variasjon mellom ulike deler av landet. Da mener jeg det er riktig at vi prioriterer og setter inn ressursene etter hvor behovene er. Det vil alltid være et ønske om mer penger og flere stillinger, men vi er nødt til å prioritere også innenfor dette området. Jeg er veldig glad for å komme inn i en sektor som har vært et av de store satsingsområdene de siste årene. Nesten 2 500 nye politifolk er i tjeneste ute i distriktene og i særorgan og gjør en jobb for å trygge befolkningen.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-02-07:
«Oslo-politiet henlegger konsekvent saker på grunn av manglende kapasitet, selv i saker med kjent gjerningsmann. I Innlandet politidistrikt ble det henlagt over 5 000 saker i 2016, hele 870 på kapasitet. Restanser på voldtektssaker i Oslo-politiet har økt fra 40 i sommer til 100 nå. Handlingsrommet i politidistriktene har hatt en negativ utvikling på minus 426 millioner kroner fra 2013 til 2016. Mener statsråden at det er behov for økte ressurser til politidistriktene for å løse kapasitetsutfordringer?»
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-02-07:
Takk for svaret. Jeg registrerer at det var mye av den samme begrunnelsen som vi har fått på samtlige spørsmål som er stilt om politireformen og kapasitet siden vi fikk et nytt storting i fjor høst. Jeg hadde kanskje håpet at vi med en ny statsråd kunne fått et nytt blikk på saken også. Det er ikke bare henleggelser i Oslo som er problemet. Vi har fått rapporter fra en rekke andre fylker også om at de sliter med kapasitet. For eksempel kom det i forrige uke fram at man i Hedmark og Oppland ikke har kapasitet til å gjennomføre transportoppdrag: kjøring til arrest, kjøring til fengsling, kjøring til legebesøk for fanger. Det har kommet rapporter om at man har blitt nødt til å sette fri fanger som skulle ha vært i varetekt, fordi det helt enkelt ikke var kapasitet til å kjøre dem til fengsel. Fra Midt-Troms fikk vi i forrige uke rapport om at det om nettene i ukedagene er kun én patrulje på vakt på et område på ca. 11 000 km 2 , noe som er større enn Akershus og Østfold til sammen. Da er spørsmålet mitt: Føler statsråden at det bare er prioriteringer det står på når man blir nødt til å løslate fanger som skulle vært i varetekt, fra varetekt, og mener statsråden at alle politidistrikter i Norge prioriterer feil?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-02-07:
Da kom vi også inn på et annet veldig viktig punkt, som er målet om to politifolk per 1 000 innbyggere. Dette målet er satt for hele landet, men det er stor variasjon rundt omkring i landet, med tanke på i hvor stor grad det målet er oppnådd. I Oslo ligger man over målet, men det er fortsatt kapasitetsutfordringer. I andre fylker ligger man langt under, f.eks. i Hedmark, som har 1,42 politifolk per 1 000 innbyggere per i dag. Møre og Romsdal har enda færre enn det, så vidt jeg vet. Da er mitt spørsmål: Mener statsråden at det måltallet – to per 1 000 innbyggere – bør gjelde for landet totalt sett, eller bør det gjelde per politidistrikt?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Da regjeringa la fram langtidsplanen juni 2016, svarte forsvarsministeren på spørsmålet fra Arbeiderpartiet om forsvarsbudsjettets BNP-andel i 2020. Da skrev statsråden: «Avhengig av hvilke prognoser og scenarier som legges til grunn, vil forsvarsbudsjettets andel av BNP i 2020 ligge i spennet mellom 1,58 og 1,71(…) (…) Hun skrev videre: «Uansett prognose vil BNP-andelen øke.» I januar 2018 svarer så forsvarsministeren at BNP-andelen fram mot 2020 vil synke fra dagens nivå på 1,56 pst. og ned mot 1,50 pst. Spørsmålet til statsråden er: «Hvorfor har ikke Stortinget blitt informert om de endrede økonomiske forutsetningene for langtidsplanen 2017–2020, inkludert framskrivningene for utvikling i BNP-andel, og de medfølgende alvorlige konsekvensene for etterlevelse av Norges NATO-forpliktelser?»
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Spørsmålet er jo om man har informert Stortinget om at prognosene ville endre seg, slik at man egentlig går bort fra og er lenger fra å oppfylle det som er NATOs mål. Det høres ut som om dette er teknikaliteter. Det er det ikke, for dette handler om hva NATO har vedtatt og regjeringa har sluttet seg til, og vi har nå fått svart på hvitt at man beveger seg ikke mot NATOs mål, men bort fra NATOs mål. Da vi fikk svar på spørsmål fra Stortinget, sto det at det var «betydelig usikkerhet», men det står «Uansett prognose vil BNP-andelen øke». «Uansett» åpner ikke for tolking, uansett betyr uansett. Så mitt spørsmål er: På hvilket tidspunkt endret anslagene for BNP seg såpass grunnleggende? Når var det, og hvorfor informerte ikke regjeringa Stortinget om det?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Jeg fikk ikke svar på spørsmålet mitt. På hvilket tidspunkt ble regjeringa klar over at BNP-anslaget endret seg, slik at man gikk vekk fra og ikke mot det å opprettholde NATOs mål? Det er ikke slik at statsråden tidligere har informert Stortinget om at det er betydelig usikkerhet. Ja, det har stått det også, men én ting var klinkende klart da vi vedtok langtidsplanen, og det var at uansett prognose ville BNP-andelen øke. Og når regjeringa har informert Stortinget om at uansett prognose er det slik at forsvarsbudsjettet vil bringe oss mot NATOs mål, da lurer jeg på: Når fikk regjeringa informasjon om at den gikk bort fra og ikke mot NATOs mål, og hvorfor ble ikke Stortinget informert om denne helt grunnleggende forutsetningen?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-02-07:
Først må jeg få lov til å si at det er regjeringens plan og mål – og det er også Jeløya-erklæringens mål – at vi skal bevege oss mot 2-prosentmålet. Så er vi nødt til å se litt på premissene for spørsmålet til representanten. Dette spørsmålet fant jeg var stilt fra opposisjonen seks ganger siden langtidsplanen 2016 ble vedtatt. Dette blir syvende gangen vi svarer på det spørsmålet. Hver gang sier vi i svaret at i prognosene for BNP er det betydelig usikkerhet. Det er det vi ser et eksempel på her. Da en svarte i 2016, var prognosene, som de forelå da, 1,56 pst. til 1,71 pst., og ingenting i de prognosene som lå da, tilsa at det tallet ville gå ned. Ingenting i de premissene som lå i prognosene fra Statistisk sentralbyrå i 2016, tilsa at det tallet ville gå ned. Så har bruttonasjonalproduktet økt betydelig, og det er da slik at med dagens prognoser – med de prognosene som Statistisk sentralbyrå har i dag – vil vi se en dalende kurve. Da min forgjenger, Ine M. Eriksen Søreide, besvarte det spørsmålet i 2016, så vi for oss at vi skulle ha en økning på forsvarsbudsjettet på 7,2 mrd. kr i 2020 målt mot budsjettene i 2016. Så forhandlet vi langtidsplanen i Stortinget og økte med 700 mill. kr, slik at vi nå legger til grunn en økning på forsvarsbudsjettet på 7,9 mrd. kr i 2020 målt mot budsjettene i 2016. Allikevel gir altså den store økningen i BNP det resultat at vi nå har fallende dekningsgrad opp mot 2-prosentmålet. Så er det ikke slik, som det ble antydet under debatten om regjeringserklæringen, at dette er snakk om desinformasjon, eller at vi har holdt tilbake informasjon. Statistisk sentralbyrå gir disse prognosene hver tredje måned. Det har aldri vært etterspurt en kvartalsvis vurdering av disse tingene, men vi har en langtidsplan som ligger nå, og vi følger den opp med de budsjettøkninger vi har. Vi starter arbeidet med ny langtidsplan nå. Forsvarsplanleggingen her er slik at vi ser Forsvaret i et 20-årsperspektiv, men vi planlegger budsjettmessig for de fire årene. Det er det som ligger i den planen, og det har vi fulgt, og vi har informert Stortinget om alle endringer i planen, i investeringer som man gjør årlig.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-02-07:
Her gjør man nok en villet omskrivning av forståelsen av «uansett prognose». De prognosene som forelå fra Statistisk sentralbyrå da – og det er dem man henviser til i det svaret fra 2016, de prognosene som forelå da – ville vise en økning uansett. Så har vi, som jeg sier, i de syv svarene jeg har klart å hente fram, alltid sagt at det er «betydelig usikkerhet». Det vil si at når BNP øker, vil vi få en endring. Men i 2016 var det ingenting i de prognosene som tilsa at vi skulle få en synkende bane, med de prognosene som forelå da svaret var levert fra statsråden. Og da er ikke meningen i den formuleringen: uansett hva som skjer med BNP i framtida. Det går det ikke an å svare på. Derfor har vi sagt at det er «betydelig usikkerhet».
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-02-07:
Nå skal jeg være tydelig. Vi har informert Stortinget om de betydelige usikkerhetene. Statistisk sentralbyrå leverer den typen prognoser hver tredje måned, altså kvartalsvis, sånn at vi kan gå inn hver tredje måned og komme med en ny prognose. Det er derfor vi har sagt at det tallet er beheftet med «betydelig usikkerhet». Forståelsen av formuleringen fra 2016 om «uansett prognose» er ikke at uansett hva Statistisk sentralbyrå vil finne på fra 2016 til 2020, vil vi ha en økning på prosentmålet. Nei, sånn kan man ikke forstå det svaret, for det er umulig å gi et sånt svar. Forståelsen av det svaret er at med de prognosene som forelå i 2016, ville man uansett se en økning.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-02-07:
Regjeringen og jeg er opptatt av at Forsvarets utdanningssystem skal videreutvikles for å møte framtidas kompetansebehov. Ny ordning for militært tilsatte er vedtatt i Stortinget og ble iverksatt fra 1. januar 2016. Det innebærer at vi har innført to kategorier av militært tilsatte; vi har spesialister, og vi har offiserer. Det gjør også at vi er nødt til å se på utdanningen, slik at vi har én utdanning som former spesialistene, og en annen utdanning som former offiserene for det behovet vi vil ha i framtida. Tidligere hadde vi én utdanningssøyle for enhetsbefalet. Utdanningsreformen vi holder på med nå, skal ivareta kompetansebehovet for begge personellkategoriene. Det vil derfor være en utdanningssøyle for offiserer – men en annen type offiserer enn det vi hadde tidligere – og det vil være en utdanningssøyle for spesialistbefalet. Vi får offiserene gjennom Krigsskolen, og vi får spesialistbefalet gjennom Befalsskolen og befalsutdanningen. Etter utdanningsreformen vil kadettene ved Forsvarets høgskole oppnå en bachelorgrad i militære studier, som i dag. Lengden på høyskoleløpet vil være en videreføring av dagens utdanningslengde ved Krigsskolen. Utdanningen skal fokusere på militær kjernekompetanse. Offiserene skal utdannes i ledelse, planlegging og gjennomføring av militære operasjoner. Undervisningen, også i militær kjernekompetanse, skal være forskningsbasert. Det legges opp til et godt samvirke mellom Forsvarets høgskole, våpenskolene og Forsvarets mottakende avdelinger. Sammen vil spesialistene og offiserene inneha nødvendig kompetanse som utfyller hverandre, basert på Forsvarets behov. Det skal også etableres et eget styre for Forsvarets høgskole. Styret skal være underlagt forsvarssjefen og bl.a. være ansvarlig for den faglige kvaliteten i utdanningen. De militære styrkesjefene skal være representert i styret. Styrkesjefene skal sørge for at de militære kompetansebehovene møtes. Kvaliteten i utdanningen skal også i framtida dekke Forsvarets behov, samtidig som man reduserer kostnadene med utdanningen. At det kan oppstå utfordringer i overgangen fra gammel til ny ordning, skal vi ikke se bort ifra. Forsvaret skal fortsette med å rekruttere til krigsskolene blant talent som er inne til tjeneste i Forsvaret. I tillegg vil det være mulig å søke seg til krigsskolene direkte fra videregående skole. Dette vil skape et bredere rekrutteringsgrunnlag enn tidligere. For utdanningsåret som starter høsten 2018, er Forsvaret godt i gang med å informere miljøene det kan rekrutteres fra til Forsvarets utdanning, og gjennom utdanningsreformen blir Forsvaret i stand til å tilby relevant, god utdanning for å møte framtidas kompetansebehov. Det bør også sikre rekruttering.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-02-07:
Jeg mener at vi får en bedre utdanning ved å se utdanningsreformen og ny militær ordning i sammenheng. Vi bygger en ny type offiser, og vi bygger en ny type spesialist som skal ivareta det som jeg er helt enig med representanten i er et komplekst og mer komplisert forsvar i framtida. Det er mer komplekst fordi vi tar i bruk en helt annen type teknologi framover, og mer komplekst fordi vi har et forsvar som skal operere i et mye mer komplekst sikkerhetsbilde mer innvevd i det sivile. Det som tidligere bare var militærteknologi med veldig spisset personell, vil i framtida være en hybrid mellom sivil teknologi og militær teknologi. Vi bygger spesialister som skal kunne yte i det komplekse bildet. Vi bygger offiserer som skal ha en annen rolle og yte i et mye, mye mer komplekst bilde i framtida.