Beate Heieren Hundhammer (Høyre), 2004-06-08:
Regjeringen fremmer i denne odelstingsproposisjonen forslag til endringer i folketrygdloven som et ledd i å nå målet om et lavere sykefravær. Avtalen om et inkluderende arbeidsliv ble evaluert etter 2. kvartal 2003. Ifølge avtalens punkt 2 c vil hele avtalen opphøre dersom evalueringsrapporten viser at det ikke er mulig å nå de mål man har satt, med mindre Regjeringen og partene i arbeidslivet skulle bli enige om noe annet. Selv om partene har erkjent at målet om en reduksjon av sykefraværet på 20 pst. vanskelig kan nås, er man blitt enig om å videreføre avtalen ut avtaleperioden fram til 31. desember 2005. Dette gjøres med bakgrunn i at avtalen har fått et betydelig omfang, og at dette kan bringe positive resultater på sikt. Regjeringens forslag til endringer bygger på forutsetningene for videreføringen av avtalen om et inkluderende arbeidsliv, som er nedfelt i en erklæring fra avtalens parter datert 3. desember 2003. Lovendringene stiller strengere krav til både arbeidstaker, arbeidsgiver og lege. Jeg vil kort referere hovedpunktene i de lovendringene som Regjeringen foreslår: For arbeidstaker blir det innført et aktivitetskrav for å få rett til sykepenger. Inaktivitet utover åtte uker skal være medisinsk begrunnet. Ordningen med aktiv sykmelding målrettes ved at gradert sykmelding hvor arbeidstaker delvis kan utføre sine normale arbeidsoppgaver, skal vurderes først. Funksjonsvurdering og dokumentasjon ved lege skal foreligge senest etter åtte uker. Arbeidstaker får plikt til å medvirke til at funksjonsevnen blir avklart. Leger som ikke følger de nye sykmeldingsreglene, kan miste retten til å utstede legeerklæringer. Lovendringene støttes av en enstemmig komite. I tillegg er det fremmet to mindretallsforslag, som begge omhandler tilretteleggingstilskuddet. Jeg overlater til forslagsstillerne selv å begrunne sine forslag. Jeg overlater også til de andre partiene å kommentere sine egne merknader og begrunnelsen for å støtte lovforslagene og videreføringen av IA-avtalen. Utviklingen av sykefraværet er svært urovekkende. Fra 2. kvartal 2001 til 2. kvartal 2003 økte sykefraværet i Norge med 11,5 pst. Det gir grunn til bekymring. Høyt sykefravær er et problem for samfunnet og ikke minst for den enkelte arbeidstaker. Til tross for IA-avtalen og målsettingen om 20 pst. mindre sykefravær innenfor avtalens fireårsperiode har altså ledigheten økt kraftig. Derfor er det helt nødvendig med nye tiltak for å snu denne utviklingen. Skal avtalens mål nås innen utgangen av 2005, må sykefraværet reduseres med 30 pst. Høyre er helt enig med partene i arbeidslivet og Regjeringen i at det er lite realistisk. Når Høyre allikevel støtter Regjeringens og partenes ønske om å videreføre avtalen, er det fordi svært mange offentlige og private arbeidsplasser har blitt IA-virksomheter. Det i seg selv fører til ekstra fokusering på sykefraværet og arbeidsforholdene i bedriften. Derfor er det grunn til å håpe at IA-avtalen kan føre til positive resultater dersom den får virke noe lenger. Avtalen om et inkluderende arbeidsliv er avhengig av at Regjeringen støtter avtalen. Det har Regjeringen gjort, også gjennom konkrete virkemidler. Imidlertid må det aldri være tvil om at det er partene i arbeidslivet som har hovedansvaret for å redusere sykefraværet. Forslag til lovendringer stiller på en balansert måte strengere krav til både arbeidsgiver, arbeidstaker og lege. Det er viktig for å ansvarliggjøre alle parter i arbeidet med å redusere sykefraværet. De fleste av oss ser på det som et privilegium å få mulighet til å bruke våre evner og ressurser. Det er med på å gi oss en meningsfylt tilværelse. Både for den enkelte og for samfunnet er det avgjørende at vi legger forholdene til rette for at flest mulig sykmeldte kan komme tilbake til arbeidslivet. Da må vi fjerne oss fra tankegangen om at enten er vi 100 pst. friske, eller så er vi 100 pst. syke. Derfor er det riktig at det innføres et aktivitetskrav for å få rett til sykepenger. Den sykmeldte skal så raskt som mulig få prøve seg i arbeidsrelatert aktivitet, eventuelt med gradert eller aktiv sykmelding. Skal vi få dette til, er vi avhengige av at arbeidsgiverne tar sin del av ansvaret. Derfor er det riktig at arbeidsgivers plikt til å legge til rette for ansatte med en diagnose og som ikke er helt i form, skjerpes. Unnlatelse kan føre til bot. Legene får et betydelig ansvar med å redusere sykefraværet. Å skrive ut sykmelding forplikter. Derfor må legene vurdere pasientene mye grundigere enn i dag før de skriver ut sykmelding. Dersom de ikke følger opp dette, er det en rett avgjørelse å frata dem retten til å skrive ut sykmeldinger. Jeg registrerer at også presidenten i Den norske lægeforening har gitt uttrykk for at legene ikke har fulgt opp dette på en tilstrekkelig god måte. Alt i alt tror jeg Stortingets vedtak i dag om å stille strengere krav til alle aktørene i arbeidslivet og å ha forsterket fokusering på arbeidsplassen, er et langt og viktig skritt i riktig retning mot et mer inkluderende arbeidsliv for alle.