trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Det var litt av en solskinnshistorie. Fremskrittspartiet er skuffet over Regjeringens manglende vilje til å ta signalene fra sykehussektoren på alvor. Derfor har vi gått inn med 700 mill. kr mer enn hva Regjeringen har. Det har vært knyttet stor usikkerhet til nedleggelser, nedbemanninger og stadig økende ventelister. Bare Helse Nord har som målsetting å si opp 250 personer innenfor helsesiden. Det siste som nå er høyaktuelt er sommerstenging av fødeavdelinger rundt om i landet. For oss er dette helt uakseptabelt. Er statsråden fornøyd med at Regjeringen legger fram et helsebudsjett som fører til stor usikkerhet knyttet til sommerstengte fødeavdelinger og oppsigelse av helsepersonell, eller mener statsråden at sykehusøkonomien er tilfredsstillende?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2007-06-15:
Jeg har et spørsmål på vegne av noen av dem som har det vanskeligst her i samfunnet, de rusmiddelavhengige og deres pårørende. Fagrådet innen Rusfeltet sier følgende på sin nettside: «Landet går så det griner, sier finansministeren og rusavhengige betaler prisen. Et historisk dårlig statsbudsjett blir fulgt opp av et historisk dårlig revidert budsjett. Rusfeltet har gjennom de foregående helseministere fått satt seg inntil bordet, riktignok nederst, men Brustad skyver rusfeltet tilbake under bordet. Det bevilges ikke ei krone til å starte en satsning som har vært bebudet i snart to år!» Lederen av finanskomiteen, fra Arbeiderpartiet, avfeide de rusmiddelavhengige, deres pårørende og fagfolks opplevelser og beskrivelse av virkeligheten tidligere i dag som uriktige, ja nærmest utidige. Betviler og avfeier også statsråd Brustad de rusmiddelavhengige og deres pårørende? Mener hun at de snakker usant om sin virkelighet og sin harde hverdag?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2007-06-15:
Innledningsvis vil jeg gjøre oppmerksom på en feil i Høyres merknad under Kap 2751 post 70 Legemidler. Siste setning skal lyde slik: «Disse medlemmer ber departementet sørge for fortgang i prosessen med å overføre legemidler fra individuell til generell refusjon, i tråd med Samarbeidsregjeringens forslag og Stortingets innstilling.» Slik det står formulert i innstillingen nå, er ordene individuell og generell byttet om, men dette er altså en feil. Den norske helsetjenesten har heldigvis blitt stadig bedre til å redde liv. Men det å leve er noe mer enn å overleve. Mange mennesker opplever at de ikke får et verdig liv etter å ha blitt skadet eller rammet av sykdom eller ulykke, fordi tilbudet om habilitering og rehabilitering er for dårlig. Helsetilsynet har slått alarm om at habiliteringstilbudet til barn svikter i både kommuner og helseforetak. Bare halvparten av unge som har fått hodeskader i trafikkulykker, får et tilbud om tidlig rehabilitering, som er en forutsetning for å gjenvinne sentrale funksjoner. 400 blinde og svaksynte står i kø for å vente på rehabiliteringstilbud. Kvinner med muskel- og skjelettlidelser venter i opptil to år på plass på Jeløy Kurbad. Oppsøkende tjeneste i Oslo har dokumentert at stadig flere rusavhengige blir avvist når de ber av avrusning. Høyre mener at den neste store helsepolitiske satsingen må være innenfor habilitering og rehabilitering. Dette vil være en investering i bedre livskvalitet for mange pasienter og deres pårørende, og det vil også bidra til å redusere behovet for omsorgstjenester og trygdeytelser. Høyre er svært skuffet over at den varslede opptrappingsplanen for rusfeltet ennå ikke er framlagt. Vi foreslår 50 mill. kr til strakstiltak på dette området, bl.a. til å styrke avrusningstilbudet i Oslo. I tillegg vil Høyre øke bevilgningene til kjøp av ledige plasser i opptreningsinstitusjonene. Det er meningsløst at pasienter venter på hjelp, samtidig som disse institusjonene har ledig kapasitet. Dette skjer til tross for at de borgerlige partiene øremerket en bevilgning til dette formålet, og forutsatte at RHF-ene skulle inngå avtaler minst på linje med dette beløpet. Høyre vil også sikre et kvalitetsløft for en mer verdig omsorgstjeneste, og vil ha et kunnskapsløft som kan gi de ansatte økt kompetanse. Vi setter derfor av 50 mill. kr til å gi flere ufaglærte mulighet for å ta fagbrev. Helt til slutt en liten kommentar til min replikkveksling med statsråd Brustad. Det er ikke jeg, men de rusavhengige, deres pårørende og fagfolk som nå sier at de er satt tilbake under bordet, av statsråd Brustad. Det bør hun ta inn over seg. Hun sa at hun ikke kjente seg igjen, men jeg anbefaler henne å ta en tur ut i den virkelige verden, det er der de rusavhengige og deres pårørende er, de som har det vanskeligst i vårt samfunn. Det er de som nå har sagt klart ifra om hvordan de opplever Regjeringens politikk. Litt mer ydmykhet fra statsrådens side hadde vært på sin plass.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Sommeren 2005 hadde vår finansminister, Kristin Halvorsen, en klar beskjed til elever, lærere og foreldre: Nå er bunnen nådd for Skole-Norge, nå skal pilene peke oppover, sa hun. Og nå peker pilene oppover for Skole-Norge. Høyres spareskole er avløst av en politikk hvor vi satser på kvalitet i skolen. Forskjellen på oss og høyresiden er at vi vet at kvalitet koster. Det gir mest kunnskap for elevene. Vi satser på fellesskolen. OECD sier nå i en ny rapport at elever i land som har satset på privatskoler, har lavere gjennomsnittlige ferdigheter i matematikk og lesing enn elever i land som har en fellesskole for alle. I land med mange privatskoler betyr altså hvem dine foreldre er, mer enn hva du selv presterer i skolen – mer enn det som er tilfellet i Norge. Dersom vi hadde fått alle de tusenvis av privatskoleplasser som ble godkjent under frislippet i forrige periode, hadde det betydd massive kutt i den offentlige fellesskolen. Derfor er den nye privatskoleloven et løft for fellesskolen. Da vi tok over, ville vi ha en ny kurs. Vi ville satse på kvalitet i fellesskolen, og det leverer vi. Utgiftene pr. elev har økt med 5,8 pst. bare i fjor. Nå ser vi at antall elever i skolen går ned, men samtidig går antall lærere opp. Det gir hver enkelt elev mer tid sammen med læreren. Det gir bedre oppfølging. Pilene peker oppover. Dette reviderte budsjettet følger opp skolesatsingen. Alle ungdomsskoleelever får nå frukt og grønt. Vi innfører prøveordninger med heldagsskole, flere timer hver dag, med lek og fysisk aktivitet midt på dagen. Fremskrittspartiet mener vi kaster bort penger på en lengre friøkt midt på dagen med andre aktiviteter. Vel, vi tror ikke at 6-, 7- og 8-åringer lærer mer effektivt ved å sitte stille seks timer på skolebenken. Men dette er jo i tråd med Fremskrittspartiets skolepolitikk. De vil kutte ett skoleår, og så skal elevene lære fortere mens de er yngre. 14-åringene skal på ni skoleår ha lært like mye som dagens 15-åringer skal ha gjort på ti skoleår. Vi tror ikke at mer effektivitet i barndommen fører til at barn og unge lærer mer. Vi vet at mange unge velger feil studieretning på videregående. Det gjør at for mange slutter, fordi skolen ble noe annet enn de hadde tenkt seg. Det gjør vi noe med. I alle fylker etablerer vi karrieresentre som skal styrke samarbeidet mellom ungdomsskolen og videregående. Snart skal alle ungdomsskoleelever få prøve å velge fag på videregående for å bli bedre kjent med tilbudet der. Noen har organisert det som hele dager på videregående. Det skal gi mer kvalifiserte valg. Midlene vi bevilger nå, skal gi mer rom for samarbeid mellom ungdomsskolen og videregående og større ressurser til rådgivning for den enkelte elev. Sommeren 2007 kan finansministeren tilfreds konstatere at hun og Regjeringen har snudd utviklingen: satset på skole framfor skattelette. Vi er ikke i mål, men pilene for Skole-Norge peker oppover.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Etter gjengoppgjøret på Aker Brygge i fjor gjennomførte vi en kraftig styrking av politiinnsatsen mot gjengkriminalitet. Totalt 127 personer fra politidistriktene i og rundt Oslo, samt Kripos og Økokrim, har siden da jobbet på heltid. Et av resultatene så langt er Natal-aksjonen, der et stort antall mennesker ble pågrepet og store verdier beslaglagt. Ifølge Oslo-politiet er det allerede nå mindre attraktivt, samtidig som det er forbundet med større risiko, å være tilknyttet kriminelle gjenger. Ikke bare har den målrettede innsatsen mot gjengkriminalitet vært en ny omdreining i kampen mot den organiserte kriminaliteten, den viser også hvor viktig det er at politiet arbeider sammen på nye måter, på tvers av alle skillelinjer, for å få en mer effektiv og målrettet innsats. Det rød-grønne flertallet deler Oslo-politiets ambisjon om at Oslo skal være verdens tryggeste hovedstad. Derfor har vi bare i år styrket Oslo politidistrikt med om lag 80 mill. kr. Vi har styrket midlene til arbeidet med utlendingssaker, vi gav 42 mill. kr til NATO-toppmøtet tidligere i år, og i revidert nasjonalbudsjett, der vi styrker Oslo-politiet med nye 30 mill. kr, fortsetter vi den sterke innsatsen mot gjengkriminalitet og annen organisert kriminalitet. Tidligere i debatten viste representanten Leirstein fra Fremskrittspartiet til problemstillingen rundt bl.a. innføringen av nye arbeidstidsbestemmelser for politiet og vakante stillinger. Nettopp for å møte virkningen av de nye arbeidstidsbestemmelsene, styrker vi driftsbudsjettet til politidistriktene i revidert nasjonalbudsjett. Slik skaper vi et mer tilgjengelig politi ute i distriktene, samtidig som politiet får bedre og mer ordnede arbeidsforhold, som har vært en av kampsakene til Politiets Fellesforbund. I tillegg oppretter vi den første politistasjonen på Internett. Politiet skal systematisk patruljere nettet for å bekjempe seksuelle overgrep mot barn fra personer de har møtt på Internett. Også PST og Økokrim styrkes gjennom revidert. Når det gjelder situasjonen rundt vakante stillinger i politiet, er hovedproblemet i dag at det ikke er nok utdannede politifolk. Dette er et ansvar som den forrige regjeringen og Fremskrittspartiet må ta. De innså ikke hvilke behov vi har i dag for nyutdannet politi. Det rød-grønne flertallet har nå sikret opptaket av et rekordhøyt antall nye aspiranter ved Politihøgskolen, og ekstra gledelig er det at det aldri før har vært så mange aspiranter med minoritetsbakgrunn. Slik skaper vi nemlig trygghet: gjennom ressurser, gjennom å satse på nye måter å løse oppgavene på, gjennom å sikre mer politi- og fengselsbetjentkompetanse, gjennom å sørge for mer synlighet og tilgjengelighet, og gjennom et målrettet og strategisk arbeid i forhold til å bekjempe den organiserte kriminaliteten.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-06-15:
I landets nordligste fylke, Finnmark, er ressurssituasjonen for politiet nå så vanskelig at bysamfunn som Hammerfest og Kirkenes har ubetjente politistasjoner på nattetid. Samtidig tvinges stadig flere lensmannsdistrikter til å etablere vaktsamarbeid over store avstander. Dette er resultatet av et altfor stramt politibudsjett, som har ført til mange ubesatte stillinger. Men det er også et resultat av nye arbeidstidsbestemmelser. Konsekvensen er dårligere politiberedskap, økt reaksjonstid og høyere terskel for utrykning ved kriminalitet. Dette er en utvikling i Politi-Norge som går i stikk motsatt retning av å bygge tryggere lokalsamfunn og et mer synlig politi, som Stortinget har forutsatt senest ved behandlingen av politirollemeldingen i juni 2006. Høyre konstaterer at Regjeringens styrking av politiets driftsbudsjetter er utilstrekkelig. Derfor vil vi styrke politiet med 100 mill. kr, der 45 mill. kr går til ytterligere styrking av Oslo-politiet og 55 mill. kr til øvrige politidistrikt. Dette betyr at ledige stillinger kan besettes. Vi vil snu trenden, og vi vil ikke akseptere at kjente gjerningsmenn går fri eller at trygdesvindelsaker skal bli henlagt. Høyre forutsetter at konsekvensene av ny arbeidstidsordning følges tett, og at Regjeringen om nødvendig kommer til Stortinget med forslag til tiltak for å hindre at politiarbeidet, særlig i distriktene, skal bryte sammen og bli et fristed for kriminelle. Dette går på trygghet og rettssikkerhet løs. Det synes allerede klart at planlagt politiarbeid, forebyggende og etterforskning, vil bli rammet. Det er tverrpolitisk enighet om at køen foran fengslene må bort. Regjeringens hastverk har imidlertid ført til at det har vært viktig å få nye plasser raskt. Det har betydd en økning av åpne plasser, mens behovet for lukkede plasser er minst like stort. Det er kø av forvaringsdømte til Ila, og politiet må la kriminelle som burde sitte i varetekt, gå. Høyre har understreket behovet for planlegging av flere lukkede plasser, og støtter merknaden fra Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti om å vurdere et nytt fengsel på Haugaland om dagens bygg kan tilpasses forvaring. Innsatsen mot overgrep mot barn via nett må trappes opp. Politistasjon på nett er et viktig første skritt. Høyre vil styrke dette feltet med 5 mill. kr for å sikre at det tverrfaglige arbeidet gjennom SAFT-prosjektet kan komme over i permanent drift. Det er videre behov for mer forskning for å begrense risikoatferd ved barn og unges digitale mediebruk. Regjeringen har to Barnas hus på tegnebrettet. Høyre mener et så vellykket tiltak i vårt naboland Sverige, snarest bør bli et tilbud i alle deler av Norge. Høyre har derfor avsatt midler til å forberede Barnas hus også i Nord-Norge, Midt-Norge og Sør-Norge samt i Oslo. Barn i krise skal kunne henvende seg ett sted, og møte et samlet hjelpeapparat. Til slutt: Det er noe selvpinersk over en regjering som går løs på fond for søk etter etterlatte på sjøen og kutter 2 mill. kr – i en tid hvor statens inntekter er høyere enn noensinne og Regjeringen har mer å rutte med en noensinne. Et slikt kutt kunne selvsagt Høyre ikke være med på.
Kirsti Saxi (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-15:
Etter fire års hardt arbeid fra Finnmark fylkeskommunes side lyktes man endelig å få statlig drahjelp til å få bygd ut bredbåndstilbudet i Finnmark med et fiberbasert transportnett. Finnmark er det eneste fylket i landet som ikke har et fiberbasert transportnett, og et høyhastighetsnett er avgjørende for å bygge framtidens Finnmark. Finnmark har enorme avstander, og den ulempen kan vi gjøre noe med med digital nærhet. Med et effektivt transportnett vil en bedrift i Karasjok være et tastetrykk fra verdensmarkedet. Da vil ikke store avstander i Finnmark bety noe. Finnmark sliter i dag med svake nett, liten kapasitet og dyre løsninger. Det hindrer næringsutvikling, videreutvikling av telemedisin og utvikling av skoler. Fylkestinget i Finnmark har bidratt med 14 mill. kr til utbygging av fibertrasé mellom Alta og Hammerfest. Dette er det området av fylket hvor 40 pst. av innbyggerne bor, og hvor det er kommersielt lønnsomt å bygge ut. Resten av fylket har spredt bosetting, lange avstander og få innbyggere. Her er det ikke lønnsomt å bygge ut bredbånd. Derfor har fylkeskommunen beregnet at denne delen av utbyggingen skulle være et spleiselag mellom staten, fylkeskommunen og andre. Både den forrige regjering og den nåværende regjering sa at de ville bidra med statlige midler i de deler av landet hvor det ikke var lønnsomt å bygge ut bredbånd. I fire år har undertegnede som fylkesordfører, og mange andre – for det har vært et bredt engasjement i Finnmark i denne saken – hatt mange turer ned til Oslo for å få regjeringen til å følge opp sine lovnader. Finnmark fikk ingen drahjelp av den forrige regjeringen til dette transportnettet, etter flere besøk hos moderniseringsminister Morten Andreas Meyer fra Høyre. Jeg er derfor svært glad for at vi i denne regjeringen har fått gjennomslag i revidert med 14,2 mill. kr til en fiberbasert transportvei i Finnmark. Tilskuddet til Bredbånd Finnmark skjer samtidig med at de statlige tilskuddene til å få full bredbåndsdekning økes med 255 mill. kr. Vi vil bruke 377 mill. kr i 2007, altså fem ganger så mye som høyrepartiene har satt av til bredbånd i 2005. Dette viser at vi har en fornyingsminister og en regjering som satser på distriktene, som vet viktigheten av at denne infrastrukturen må være på plass for at alle deler av landet skal kunne delta i den raske utviklingen når det gjelder digitalisering av stadig flere tjenestetilbud i samfunnet. Dette betyr at også Midt- og Øst-Finnmark vil være koblet sammen med det nasjonale fiberoptiske stamnettet, og det vil nå være mulig å koble sammen den norske fiberkabelen og den russiske fiberkabelen som stopper i Nikel. Dette er viktig infrastruktur i nordområdesatsingen.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-15:
«An apple a day keeps the doctor away.» Vi vet at barn og unge spiser for lite frukt og at spesielt ungdom spiser altfor lite frukt. Vi vet også at etter hvert som de unge blir eldre, spiser de mindre frukt. Vi vet også at ungdom kaster matpakken de har med seg på skolen, i søpla, i hvert fall er det en stor del av ungdommene som ikke spiser den. Derfor er jeg glad for at Regjeringen i revidert går inn for en gratis frukt- og grøntordning, og at man starter med ungdommen. Fra høsten av vil elevene på ungdomstrinnet, og de elevene på barnetrinnet som er under samme tak som ungdomstrinnet, få en gratis frukt- og grøntordning. Hovedgrunnen til at SV er så fornøyd med dette, er ikke den at frukt er sunt, ikke at det smaker godt – det gjør det også – men at SV ønsker å styrke kvaliteten i skolen. Vi ønsker at elevene skal lære mer, og i dag finnes det ingen tvil om at det er en sammenheng mellom læring og ernæring. Ungene må få hjelp i skolen når de trenger det. Mange elever venter for lenge på den hjelpen de trenger. Mange elever opplever at de ikke får hjelp før det har gått mange år og det er altfor sent. Mange elever har fått så mange hull i basiskunnskapene sine at de vender seg fra kunnskapen istedenfor å vende seg mot den. SV er veldig glad for at Regjeringen ønsker å gå tidlig inn med innsatsen. Regjeringen har varslet at den ønsker å utvide skoledagen fra første til fjerde trinn – dette for at man skal få mer tid til å lese, skrive og regne, og for at man skal fokusere mer på ernæring og fysisk aktivitet. SV er veldig opptatt av satsing på realfagene. Alle vet at en realfagssatsing krever praktisk tilrettelegging og praktisk tilnærming, og at dette tar tid. Derfor er SV veldig glad for at Regjeringen er godt i gang med tiltak. I revidert har Regjeringen satt av midler til et forsøksprosjekt med lengre skoledag. Hos SV er ikke gode råd dyre. Mange unger faller fra under opplæringen, og for mange elever fullfører ikke videregående skole. Årsakene er mange og komplekse, og Regjeringen er godt i gang på mange områder for å sikre at alle elevene skal oppleve læring i skolen. Vi vet at rådgivning er et kritisk punkt. Det er mange elever som ikke får den rådgivningen som trengs. Vi vet også at de elevene som oppsøker rådgivning, ofte er de elevene som trenger det minst. Derfor er jeg veldig glad for at Regjeringen i budsjettet har satset på økt styrking av rådgivningstjenesten. Dette viser at med SV i regjering får vi en bedre kvalitet i skolen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-06-15:
Det er i gode økonomiske tider som dem vi har nå, at vi kan investere for framtida. Dessverre har det vist seg at den regjeringa som sitter nå, gjør det stikk motsatte. Som et eksempel kan vi nevne at Kvalitetsreformen i høyere utdanning har gått fra å være fullfinansiert under Bondevik-regjeringa til å bli nullfinansiert under Stoltenberg-regjeringa. Det har vært store kutt i basisfinansieringen til universiteter og høyskoler, kutt som merkes godt. Bare ved Universitetet i Oslo er det et kutt på nærmere 60 mill. kr på ett år. Statsråd Øystein Djupedal sa i forbindelse med framleggelsen av budsjettet for 2007 at han hadde tatt seg et hvileskjær. Det kan se ut til at det hvileskjæret egentlig var noe mer. Det kan se ut til at han gikk på et skjær og la seg til hvile der, for totalt har den regjeringa som nå sitter, kuttet overføringene til høyere utdanning og forskning med store beløp, beløp som merkes godt. Derfor legger Høyre inn ca. 400 mill. kr ekstra til kunnskap og forskning i revidert budsjett. Vi øker innsatsen for stipendiater, basisfinansiering til universiteter og høyskoler, vi legger inn store summer til leksehjelp, til utvidet skoledag – kort sagt, tiltak som bedrer elevers læring, og som er for kunnskap og kunnskapsutvikling. Det er veldig sjelden representanten Anniken Huitfeldt er i stortingssalen uten å snakke om privatskoler. Det gjorde hun også nå nylig. Mer interessant enn å snakke om hvor mange privatskoler vi har i Norge, syns jeg det er å snakke om hvor store forskjeller vi har innenfor den såkalte enhetsskolen i Norge, innenfor den offentlige skolen. Det burde være et tankekors, og det burde være interessant for regjeringspartiene å undersøke nærmere hvorfor det er slik at vi i Norge har veldig små forskjeller mellom skoler, men vi har enorme forskjeller mellom elever. Vi har i Norge et lite innslag av friskoler og privatskoler, og vi har nesten ikke fritt skolevalg. I land der man har stort innslag av privatskoler og friskoler og stor grad av fritt skolevalg, har man langt mindre forskjeller mellom elevene. Til slutt vil jeg nevne et tiltak som er viktig, og som det er viktig å huske på også for framtida. Høyre legger inn 10 mill. kr ekstra i revidert budsjett til prestestillinger. Det er utrolig viktig at vi får på plass en god rekruttering av prester, og at prestene som er prester, forblir i presteyrket. Det er et stort rekrutteringsproblem, og mange av dem som er i yrket i dag, er i ferd med å gå av med pensjon. Jeg vil slutte der jeg startet: Det er i gode økonomiske tider vi kan investere for framtida. Det er derfor det er så synd at Regjeringa ikke gjør det.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Forsvaret og Forsvarets økonomi er kanskje ikke det temaet eller området som blir mest omtalt i denne debatten i dag. Men Fremskrittspartiet, som er et svært forsvarsvennlig parti, ønsker å si noe om hva vi mener Norge bør gjøre bl.a. for våre jenter og gutter som avtjener verneplikten. Fremskrittspartiet ønsker en forsvarspolitikk og et forsvar som bygger på de utfordringene vi står overfor i dagens og ikke minst i morgendagens samfunn. Videre må Forsvaret være av en slik karakter at det lett kan tilpasses de ulike trusselbilder. Dette kan best sikres ved å beholde et grunnleggende forsvar med kjerneoppgaver på norsk jord, men med kapasiteter til å delta i operasjoner også andre steder i verden. Helt siden Norge tiltrådte FN-traktaten har vi vært forpliktet til å delta i internasjonale fredsoperasjoner. Da NATO gikk inn for å utvide sitt engasjement til også å gjelde dette, økte våre forpliktelser på dette området tilsvarende. Fremskrittspartiet ser nødvendigheten av denne type engasjement innenfor et nivå som er forsvarlig med tanke på våre mannskaps- og materialressurser. Vi er derfor opptatt av at Forsvaret har materiell som er egnet til å bli nyttet også i høyrisikoområder. Spesielt er Fremskrittspartiet opptatt av personlig beskyttelsesutstyr og personellkjøretøy som gir en maksimal beskyttelse til våre soldater. Vi ser det som kritisk nødvendig at våre styrker som deltar i utenlandsoperasjoner, har hensiktsmessig og nok utstyr til å løse sine oppdrag på en sikrest mulig måte. Når det gjelder våre øvrige tjenestegjørende, må også disse få materiell som er egnet til å løse de oppgaver som pålegges under kriser eller i krig. Avdelingsmateriell og annet utstyr må også være tilpasset de oppgaver Forsvaret skal løse. Dette er avgjørende for at moderniseringen av Forsvaret skal kunne fortsette på en hensiktsmessig og forsvarlig måte. Fremskrittspartiet er svært opptatt av at Forsvarets materiellbehov blir realisert. Derfor må vi ha et forutsigbart budsjett fokusert på et høyere aktivitetsnivå i alle våpengrener. Mener vi det vi sier, at vi skal ha et godt forsvar, må det også følge med midler.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Det har til tider vært hevdet at det ikke er noen stor forskjell på vår nåværende finansminister og den tidligere, selv om jeg regner med at begge vil ta behørig avstand fra en slik påstand. Så et interessant tankespinn: Hvis Bondevik II-regjeringen hadde lagt fram dagens budsjett, ville den nåværende posisjonen ha vært like imponert over forslagene? Jeg går ut fra at svaret gir seg selv. Dette er like mye politikk som substans, og det er sånn det skal være. Det er en del av det politiske spillet. Sånn har det vært, og sånn kommer det til å være i framtiden. Likevel synes jeg det er interessant når bl.a. lederen av justiskomiteen er oppe og skryter av dagens situasjon for Politi-Norge. Den beskrivelsen som representanten Bjørnflaten hadde her, tror jeg dessverre resten av Norge har problemer med å kjenne seg igjen i, og kanskje spesielt folk som bor i Oslo. Man snakker om tilførsel av midler til hovedstaden, man snakker om særskilte midler. Faktum er at snart er det vel kun én politipost igjen som ikke er stengt i Oslo. Hvis det er en måte å tjene publikum på, må det være helt naturlig at man oppretter en politipost på nettet – for det må jo da være den eneste tilgjengelige politiposten som finnes. Men om den skaper noe mer nærhet, det er jeg sterkt i tvil om. Og når vi ikke fikser det i hovedstaden, hva da med resten av landet? Med fylker med store avstander, som finnes på Vestlandet, som finnes i det indre Østlandet og for den saks skyld i Trøndelag og nordover, har vi kjempeproblemer framfor oss. Men Regjeringen er altså godt fornøyd. Det er sannsynligvis de eneste som er fornøyd, for jeg har iallfall ikke oppfattet at noen andre er det. Det samme gjelder problemene rundt soningskøen. Jeg registrerer at justisministeren har sagt at soningskøen skal bort. Han er i ferd med å lykkes. Han har redusert den betraktelig, men jeg synes det hadde vært interessant å se hvilken måte han gjør det på. Det man gjør, er å slippe flere og flere tidligere og tidligere ut. Nå viser fakta at mer enn 50 pst. av de innsatte slipper ut før tiden. Det Regjeringen har skapt, er en kriminell evighetsmaskin, der folk blir dømt, går inn, kommer ut og blir dømt igjen. Vi har ikke noe system for å ta folk ut. Regjeringen har snakket om – det skal den ha honnør for – å ha en tilbakefallsgaranti. Per i dag er det kun et honnørord. Det finnes ingen tilbakefallsgaranti. Det finnes ingen satsing. Det finnes muligens et drøftingsforum. Men hvis det er noe Regjeringen er god til – og det har den muligens lært av den forrige regjeringen – er det å sette ned ulike arbeidsgrupper som skal se på ting. Av og til hadde det vært hyggelig med litt handling i dette huset. Utfordringen er at det som regel blir mye lyd og lite substans. Det er kanskje slik det skal være. Det er vel ingen vits i å dra debatten videre, men den satsingen som denne regjeringen mener den gjør innenfor justissektoren, vil andre dessverre si er en ren og skjær nedbygging.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Regjeringen legger fram et revidert nasjonalbudsjett som er svært skuffende når det gjelder helsesektoren. Statsråden har flere ganger i innlegg vært ærlig nok til å si at mye er ugjort. Men viljen til å følge opp, spesielt på enkelte områder, mangler tydeligvis. Innenfor enkelte områder får man også et litt forvrengt bilde av fakta. Når det gjelder rehabilitering, sier statsråden at det aldri har vært bevilget mer penger til flere opphold. En annen sannhet er at antall rehabiliteringsdøgn er dramatisk redusert, hele 20 pst. innenfor Helse Øst i 2006, og reduksjonen fortsetter. Alle privatdrevne institusjoner har ledig kapasitet. Mange har så mye ledig kapasitet at de står i fare for å bli nedlagt. Nye grupper har kommet til, bl.a. grupper av overvektige, og tyngre rehabilitering, som nå er prioritert, koster så pass mye ekstra at det går på bekostning av en del andre grupper. De som rammes, er eldre, revmatikere og andre med kroniske lidelser. Det er nå mye vanskeligere for dem å få rehabiliteringsopphold. Fremskrittspartiet har derfor bevilget 100 mill. kr mer enn Regjeringen spesielt til rehabilitering. Vi mener det er nødvendig for å kunne foreta en satsing. Regjeringen er også enig i at alle som trenger det, skal ha rett til rehabilitering. Når det gjelder barne- og ungdomspsykiatrien, er også det et satsingsområde. Nylig gikk statsråden ut med en ventetidsgaranti for denne gruppen. Det vil koste. Vente-tidsgarantien kan selvfølgelig bli oppfylt på flere måter. Terskelen for å få hjelp kan heves, slik at færre kommer på venteliste. Antall behandlingstimer pr. pasient kan reduseres. Det at man avkorter behandlingstilbudet, har vært benyttet i andre sammenhenger. Andre pasientgrupper kan selvfølgelig også få redusert tilbudet sitt. For Fremskrittspartiet er alle disse alternativene fullstendig uakseptable. Vi innser at for å få raskere hjelp til barn og unge og gi dem en god behandling kreves det mer penger nå. Fremskrittspartiet har valgt å styrke barne- og ungdomspsykiatrien med øremerkede midler, som også skal brukes til kjøp av private tjenester og institusjoner og til samhandlingstiltak der spesialisthelsetjenesten kan foreta kunnskapsoverføring til kommunene. Det er viktig med bedre kompetanse i kommunene. For at spesialisthelsetjenesten skal få litt ekstra ressurser og ledig kapasitet til rådighet, synes vi det er viktig at det bevilges ekstra øremerkede midler til dette området. Eldreomsorgen har også vært nevnt. Jeg hører jo til stadighet om flere og flere stillinger. I dag var det 7 800 stillinger. Det blir nesten 1 000 nye i måneden. Det signalet jeg får, er at disse stillingene ikke brukes spesielt på eldre. Det er veldig mange yngre brukere. I gårsdagens kommunestyre i Fredrikstad ble mange enkeltrom gjort om til dobbeltrom. Det er ikke en satsing Fremskrittspartiet ønsker. Vi har bevilget 1 milliard kr ekstra til eldreomsorgen.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Det kom nærmest som lyn fra klar himmel på veldig mange da Regjeringen og finansministeren i fjor foreslo å fjerne skattefordelene ved individuell pensjonssparing. I løpet av det siste året har Regjeringen blitt tvunget i kne. De legger nå et nytt forslag på bordet for å gjeninnføre denne ordningen. Regjeringens forslag innebærer at det blir mulig å spare inntil 15 000 kr årlig i en IPA-avtale. Den gamle ordningen åpnet som kjent for inntil 40 000 kr årlig. Det er liten tvil om at Regjeringen med dette forslaget ønsker å begrense folks mulighet til å spare skatt og ikke minst spare til egen pensjonisttilværelse i framtiden. Å legge opp til ordninger med kontinuitet og forutsigbarhet kan vel ikke sies å være Regjeringens store styrke. Rot og frustrasjon det siste året rundt IPA og livrente er et godt eksempel på dette. Det Regjeringen nå tilbyr, etter å ha gått fra en ordning som hadde gått ut på dato, er å erstatte den med en ordning som er enda verre. Det er mildt sagt frustrerende å se hvordan Regjeringen behandler folks sparepenger, penger man begynte å spare ut fra et langsiktig perspektiv. Vi snakker her om spareavtaler med varighet på mellom 20 og 40 år. Jeg slutter aldri å forundre meg over denne regjeringen. Nylig vedtok vi et nytt alderspensjonssystem, der opptjeningsgrunnlaget er dårligere enn det vi har i dag. I tillegg vil indekseringen bety at man får utbetalt mindre, og indekseringen blir dårligere for hvert år man er pensjonist – for hvert år man er pensjonist med den nye ordningen, taper man altså kjøpekraft. I tillegg kommer Regjeringen med et forslag som gjør privat sparing nesten umulig gjennom en meget dårlig IPA-ordning. Fremskrittspartiet ønsker å stimulere til økt sparing. Derfor har vi også i dag lagt fram et forslag til ny ordning, der vi ønsker at alle skal kunne spare innenfor en ramme på 1 G. Vi ønsker å få til en ordning der man kan kombinere kollektive tjenestepensjonsordninger med en individuell sparing, noe som vil stimulere flere til å spare til sin egen alderdom. Folk vil da føle at det er mer lønnsomt å gjøre det enn det vil bli med alle disse begrensningene som Regjeringen legger med sitt forslag. Det er tydelig at Regjeringen med dette forslaget ikke ønsker at folk skal spare til egen pensjon. Avslutningsvis må jeg, med respekt å melde, si at når finansministeren forsøker å gi et inntrykk av at det kun er de rike som sparer i disse ordningene, så er det feil. Alle undersøkelser viser at det er folk flest som bruker dem, og at det er like mange kvinner som menn som bruker dem.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Eg er veldig stolt over den satsinga vi har fått til innanfor justissektoren, men eg er langt frå fornøgd. Vi har auka midlane til politiet og til kriminalomsorga, og vi ser på organiseringa. Og vi utdannar stadig fleire politifolk. Det er faktisk rekordstort opptak. Men det som er viktig, er at vi klarar å sjå heilskapen i alt dette. Vi kan ikkje løyva oss einsidig til meir tryggleik. Representanten Ellingsen seier at politiet fiksar det ikkje i Oslo. Eg må nesten spørja: Var representanten vekkreist førre månad? Eg kan nemna noko: B-gjengen er sett ut av spel. Ti stykke er sikta i ei stor menneskehandelsak med prostituerte frå Bulgaria. 20 stykke er sikta i ein av tidenes største narkoaksjonar på Romerike. Dette er nettopp eit resultat av at politiet har fått auka ressursar, samtidig som dei organiserer arbeidet på ein smartare måte. Soningskøane skal bort. Det svekkjer folk si rettsoppfatning og tiltru til systemet når dømde gjer seg skuldige i nye kriminelle handlingar mens dei ventar på å koma inn til soning. Derfor har vi sett inn fleire midlertidige tiltak. Og det er bl.a. bygd 316 nye fengselsplassar i 2006 og 2007. I tillegg kjem Halden fengsel med 251 nye plassar. Dette er ein vesentleg auke og ei forbetring. Og så kjem endra soningsformer, f.eks. auka bruk av samfunnsstraff. Vi har derfor god grunn til å stå ved ambisjonen om at soningskøen skal vera borte i 2009. Som eit midlertidig tiltak har vi vidareført framskoten lauslating. Det vart innført av Bondevik II-regjeringa, og vi har vidareført det. Dette gjer at dei domfelte slepp ut nokre dagar før dei skulle. Det er ingen vesentleg reduksjon av dommen. Likevel har vi sagt heilt klart frå at dette skal bort når køen er fjerna. Til slutt vil eg seia til representanten Aspaker at du må slutta å seia at Regjeringa har røva frå fondet for leiting etter omkomne på havet, for det finst ikkje noko fond for det. Dette veit du utmerkt godt. Kvart år vert det sett av ein fast sum, og justisministeren har garantert at det ikkje skal stå på midlar når vi skal leita etter omkomne. Staten skal sjølvsagt betala det det vil kosta.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-01-11:
Denne saken dreier seg om å gi departementet hjemmel til å ilegge avgift for spilleautomater. Dette er en avgift som skal brukes til forebyggende tiltak mot pengespillproblemer. Det hersker bred politisk enighet i komiteen om at det vil være riktig å ilegge en slik avgift, og det er også bred enighet om avgiftens formål. Det er således en samstemt komite som går inn for å vedta det fremlagte forslag. Vi har jo i forskjellige sammenhenger, med mange innfallsvinkler, fått god dokumentasjon for at det er viktig å drive forebyggende arbeid. Vi mener det er positivt at vi nå kommer videre i det arbeidet, og at det fremlagte forslag er godt. Det hører med i dette bildet at organisasjonene på spillområdet også er positive til en slik ordning.
Knut Gravråk (Arbeiderpartiet), 2007-01-11:
Det er ingen tvil om at automatvirksomhet har ført med seg et stort problem i form av spilleavhengighet. Skjebnene er mange, slik vi alle sammen både har sett i media og fått høre gjennom høringsinstansene i forbindelse med denne saken. Derfor har det i all hovedsak vært stor enighet her på Stortinget om at det må tas noen grep. Mange tiltak er allerede blitt tatt i bruk for å få bukt med dette problemet, f.eks. seddelforbud, støttelinjer og mange andre ting. Mange av disse tiltakene har til dels vært effektive, men dessverre er det slik at dette ikke holder. Ifølge statistikken er det stadig flere som står i fare for å bli spilleavhengige. For å begrense den negative effekten av automatspill ble det i 2003 vedtatt en automatreform under regjeringen Bondevik II som gikk ut på å legge automatvirksomhet under et statlig monopol. Dette førte som kjent til at automatbransjen saksøkte staten fordi de mente at denne reguleringen kom i konflikt med EØS-avtalen. I Borgarting lagmannsretts dom den 26. august 2005 fikk staten medhold i at automatreformen ikke var i strid med Norges forpliktelser overfor EØS. Men i november 2005 sa EFTAs overvåkingsorgan, ESA, at de ville ta ut et traktatbruddssøksmål mot Norge, fordi overvåkingsorganet mener automatreformen er i strid med Norges forpliktelser etter EØS-avtalen. Departementet forventer at en avgjørelse fra EFTA-domstolen vil komme i løpet av et halvt års tid. Men før dette skjer, kan ikke staten iverksette de tiltakene som Stortinget vedtok i 2003, og derfor er det fremdeles behov for å styrke tiltak rettet mot spilleavhengighet forbundet med de gevinstautomater som finnes på det norske markedet i dag. Der kommer avgiften på denne type automater inn i bildet. For denne avgiften vil gi oss muligheten til i enda større grad enn i dag å støtte forskning, informasjon, forebygging og behandling i forhold til spilleavhengighet, og det er noe som hele komiteen stiller seg bak. Komiteens flertall er i tillegg fornøyd med at Regjeringen, uavhengig av EFTAs dom, legger opp til at opphevelsen av lotteriloven § 10 settes i kraft fra 1. juli i år, noe som vil føre til at dagens automater fjernes. Det er vel ingen tvil om at det i tilfelle vil sette en effektiv stopper for nye spilleavhengige, samtidig som det vil gjøre det langt enklere for avhengige å slutte.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Dokument nr. 8-forslaget dreier seg om sammenhengen mellom norsk utenrikspolitikk og handelspolitikk og de tollfritakene som både Norge, EU og noen øvrige industriland gir de minst utviklede land gjennom tollpreferansesystemet GSP, Generalized System of Preferences. En enstemmig komite er enig i at GSP-systemet bør utvides til å omfatte flere lavinntektsland som i dag ikke defineres som MUL-land. Det er viktig at Norge er pådriver for et handelssystem som setter utviklingslandene i sentrum. Både eksportsubsidier og dumping av matvarer hindrer for eksempel utviklingslandenes muligheter. En del av en mer langsiktig strategi for å gi utviklingslandene økt markedsadgang for sine eksportprodukter er å utvide ordningen med tollfri adgang for MUL-land. Handel har, som vi vet, brakt millioner ut av fattigdom og bidratt til vekst og utvikling. Jeg legger til at for de fattigste landene er det likevel nødvendig gjennom både bistand og øvrig utviklingspolitikk – og innen WTO-systemet – å bidra til at de faktisk har produkter å selge. Vi må ha en strategi for å formalisere den uformelle sektoren som i mange MUL-land er svært stor. Vi må, bl.a. gjennom «Aid for Trade», bidra til å sikre infrastruktur og skape produksjon. Her kan også norsk næringsliv bidra mye. Dette var vi også inne på i utviklingsdebatten etter redegjørelsen til Erik Solheim på fredag. Samtidig må vi sikre retten til egen matproduksjon, og at man gjennom matvarebistand og de store matkjedene ikke dumper mat som ødelegger det lokale landbruket. Derfor må det være en sammenheng mellom utviklingspolitikk og handelspolitikk. Jeg vil gi ros til Kristelig Folkeparti som har fremmet forslaget om å utvide GSP-ordningen og se den nettopp i sammenheng med utviklingspolitikken. Mens komiteen har hatt dette forslaget til behandling, har Regjeringen hatt en interdepartemental gruppe i arbeid. Gruppen foreslår å utvide nettopp denne ordningen med 14 flere lavinntektsland. Rapporten har vært ute på høring og ligger nå i Regjeringen til behandling. Komiteen er enig i innholdet i Dokument nr. 8-forslaget, men vil på grunn av den framlagte rapporten avvente Regjeringens behandling. Derfor vedlegges i dag innstillingens II protokollen. Med dette anbefaler jeg komiteens enstemmige innstilling.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2007-06-12:
Som saksordføreren redegjorde for, er det en enstemmig komite som støtter dette positive initiativet. Jeg vil bare knytte noen korte kommentarer til de merknadene som Høyre og Fremskrittspartiet har lagt frem i saken, hvor vi påpeker viktigheten av det som nå skjer i Doha-runden, og som er aktuell politikk for øyeblikket. Som utenriksministeren sa i denne sal for vel en ukes tid siden, kan det skje fremskritt i Doha-runden. La oss håpe det, for er det noe som vil være avgjørende for utviklingslandene, er det at man får til noe positivt der. Jeg vil samtidig si at Norge må ha – som vi for så vidt har – en utviklingspolitisk dimensjon i vårt Doha-forhandlingsmandat. Men noen av oss er litt redde for at de defensive interessene får for stort spillerom, og at vi derfor ikke møter utviklingslandene på den måten vi ideelt sett burde; Norge kunne gjerne strekke seg lenger. Jeg vil si at i hvert fall for Fremskrittspartiets vedkommende er ikke alliansen med Sveits på landbruksområdet det vi oppfatter som den største håndsrekning til utviklingslandene. GSP-ordningen og fremskritt der er bra. Et positivt resultat av Doha-runden vil være enda bedre.
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2007-06-12:
FNs tusenårsmål er ambisiøse, og vi er snart halvveis til 2015. På fattigdomsområdet er det bedring i en del land som har klart å finne frem til økt internasjonal integrering, ikke minst gjennom økonomisk samkvem og handel. Blant landene i Sør- og Øst-Asia er det flere gode eksempler på det. Men fattigdomsproblemet er allikevel stort, i to områder. Det er i Latin-Amerika, hvor det kanskje mer er et fordelingsproblem enn et ressursproblem, og i Afrika sør for Sahara. Det er særlig disse landene vi retter fokus mot i dagens forslag og ved tidligere forslag – f.eks. i vårt eget, Høyres, forslag til budsjettet for i år, der vi gikk enda lenger. I budsjettet for i år gjorde vi det ut fra en manglende tro på at Doha-runden, utviklingsrunden, skulle bringe denne saken videre i overskuelig fremtid. Det er vi fortsatt skeptiske til, selv om det ennå er et ganske lite åpent tidsvindu i forhold til det amerikanske forhandlingsmandatet. Innen Stortinget trer sammen på ny til høstsesjonen vil vi vite mer om nettopp det. Vi imøteser hvilke konkrete forslag regjeringspartiene da vil fremme på bakgrunn av for det første dagens enstemmige innstilling i foreliggende sak fra utenrikskomiteen, og for det andre den interdepartementale rapporten som nå foreligger. Og som jeg nok må si, vi opplever i en viss grad at den nå blir brukt som et påskudd for at Regjeringen ikke ønsker å gå inn i sakens realiteter på dette tidspunktet. Jeg skal ikke benytte anledningen til å gjenta vårt syn på handelens betydning som del av utviklingspolitikken. Det fremgår av sakens merknader, ikke minst av våre merknader og forslag til budsjettet 2007. Jeg vil bare slå fast at dess lenger det trekker ut med sluttføringen av Doha-runden, dess viktigere blir det å etablere bilaterale avtaler i mellomtiden – viktig ikke minst for u-landene. I tillegg bør vi øke oppmerksomheten om hvordan bistandsmidlene kan nyttes til å styrke u-landenes forutsetninger for faktisk å ta del i og kvalifisere seg for internasjonal handel og verdensmarkedets krav til logistikk, infrastruktur, dokumentasjon og kvalitetsnormer. Dette er et felt som rommer alt fra å slutte med dumping av billige varer fra i-land i u-land, via transport og innfrielse av krav til tekniske, veterinærmessige og helsemessige normer, til det å bygge seg opp via lokale til regionale og internasjonale markeder. Her er det mye å ta tak i.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-12:
Jeg følte bare et lite behov for å arrestere Peter Skovholt Gitmark, for jeg følte jeg gav ham en utfordring nettopp i forhold til hva det er som er Høyres politikk. Jeg oppfatter at Peter Skovholt Gitmark, i hvert fall i utgangspunktet, sier at full frihandel er et mål mellom alle. Men jeg oppfatter at han skyver det målet ganske langt fram i tid sånn som det ligger nå, og nå har man lagt seg på en linje med gradvis innfasing av de forskjellige landene. Jeg vil bare påpeke at det er en ganske stor forskjell mellom det som ble sagt nå, og det som Peter Skovholt Gitmark var med på i finansinnstillingen i fjor. Der står det at man ønsker å utvide det eksisterende norske tollfritaket til å «omfatte nærmere 90 ytterligere lavinntekts- og midlere inntekts utviklingsland i løpet av 2007». Det er i realiteten alle de som står i denne listen som jeg har her, som man ønsker skal ha null toll. Det er noe helt annet enn det det er lagt opp til fra utvalget, som ligger her. Er det slik at Høyre allerede før vi har begynt denne debatten, har konkludert med at de ønsker nullfritak for alle, fra de fattigste landene til Brasil, så er jo det en grei opplysning for debatten.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2007-06-12:
Jeg skal ikke trekke tiden unødig ut. Jeg vil slutte meg til det som er sagt om det store bildet om Doha-runden. Det avgjørende store spørsmålet er å få på plass en ny global handelsavtale, og Norge vil bidra til det. Vi må være mentalt og politisk forberedt på at det kan skje fort, selv om det nå mot slutten av denne måneden er tilspisset og ganske steile fronter. Jeg har to korte kommentarer. Det er to forslag i dette Dokument nr. 8-forslaget. Arbeidsgruppen som jeg har nedsatt, har kommet med sin rapport. Den er oversendt til komiteen som en slags bakgrunnsinformasjon. Komiteens innstilling er jo en type høringsuttalelse, omtrent. Men det er kommet en rekke andre høringsuttalelser, som det ble nevnt her, med frist 6. juni. Dem går vi nå igjennom, og vi vil så behandle saken så raskt som mulig over sommeren. Så ønsker vi å se på sammenhengen mellom utviklingspolitikk og handelspolitikk, og utviklingsministeren har nedsatt et utvalg for å se på såkalt koherens, eller sammenheng, i norsk politikk på ulike områder i forhold til utviklingsland. Når det gjelder spørsmålet om fullt tollfritak eller lavere tolltariffer overfor flere utviklingsland, har den foreliggende rapporten anbefalt at ordningen med toll- og kvotefri adgang skal utvides til å gjelde 14 lavinntektsland, i tillegg til de 50 MUL-landene som ordningen gjelder for i dag. Det har kommet en rekke positive syn på dette i høringen, men det er også kommet negative reaksjoner. Dette må vi vurdere, og det er som vi kunne forvente. Vi vil foreta en grundig vurdering av argumentene som fremmes i rapporten og i høringsuttalelsene, og komme tilbake til Stortinget med Regjeringens konklusjoner. Så vil jeg til sist bare si, som det er påpekt fra enkelte talere, at det ikke er snakk om enten handel eller bistand, men om begge deler, slik at de tiltakene vi her treffer, bør være ledsaget av en norsk strategi for såkalt Aid for Trade, og jeg håper at vi kanskje i diskusjonen om dette kan komme tilbake og se de to dimensjonene i sammenheng.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2007-06-12:
La meg begynne svaret mitt nå som jeg begynte innlegget mitt i sted med å si at «jeg tror på frihandel». Det gjør Høyre også. Vi vet at frihandel faktisk fungerer. Vi håper virkelig at WTO-prosessen som vi ser fremover, vil medføre økt grad av frihandel. Når vi la inn i budsjettet for 2007 at i overkant av 90 land ville være inkludert i den norske ordningen med toll- og kvotefritak, var ikke det bare ut fra et ønske om å gjøre de norske forbrukerne til vinnere, men det var også fordi vi ønsket å hente mennesker ut av fattigdom. Det er et ledd i å få økt frihandel og åpne opp Norge. Vi begynner med Norge først. Jeg synes det er problematisk at dagens regjering dessverre begynner med en del landbruksinteresser, jf. Samuelsens innlegg.