Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-01-15:
Senterpartiet deler de betraktninger som er tatt inn i innstillingen fra Arbeiderpartiets side når det gjelder forslaget om å skille stat og kirke, i den forstand at Senterpartiet ønsker en åpen og samlende folkekirke. Vi mener at statskirkeordningen så langt har bidratt til nettopp det. Den har bidratt til det ved at den har skapt en bredde, og den har også skapt et demokratisk grunnlag for det kirkelige arbeid som vi mener er viktig i forhold til de kristne virksomheter. Jeg tror også at man må kunne si at den gjennom det demokratiske grunnlaget, ikke minst på menighetsnivå og menighetsrådnivå, også har inkludert mange i sin virksomhet som ellers ikke ville vært inkludert. Jeg tror alle partier står overfor en debatt omkring forholdet mellom stat og kirke. Senterpartiet står også overfor den debatten, og den debatten skal vi ta i etterkant av Gjønnes-utvalgets konklusjoner, når de vurderingene kommer. Men i dag vil Senterpartiets medlemmer stemme mot forslaget fra Øystein Djupedal og Hallgeir H. Langeland om å innføre et skille mellom stat og kirke. Jeg har behov for å si mer om forslagene i sak nr. 2, om endringene knyttet til utnevning av biskoper og kirkelige embetsmenn, som rent konkret går ut på å fjerne Regjeringens rett til utnevnelse. Det sies i forbindelse med begrunnelsen til forslaget fra Carl I. Hagen at Regjeringen ikke har fulgt Kirkens egne råd og avstemninger. Det står i begrunnelsen til forslaget at «det har vært lagt så åpenbare politiske føringer til grunn at selv en tidligere formann i Senterpartiet er utnevnt til biskop på tross av at en annen person var ønsket av Kirken». Jeg har lyst å slå fast fra denne talerstol at påstanden i begrunnelsen til grunnlovsforslaget til Carl I. Hagen er direkte feil, og at det er uriktig å si at Gunnar Stålsett ved utnevningen til biskop i Oslo ikke hadde et kirkelig votum. Det er slik at grunnlaget for praksis ved bispeutnevnelser er knyttet til reglene for nominasjon. Det er fastsatt ved kongelig resolusjon. Det er slik at Kirkerådet og biskopene skal uttale seg om hvilke tre – blant de som har fått stemmer – man anser som mest skikket, sett fra Kirkens side, til å bli utnevnt. Det var ingen tvil den gangen biskop Stålsett ble utnevnt, om at han var én av de tre kandidatene som hadde det nødvendige kirkelige votum til å bli utnevnt til biskop i Oslo. Senterpartiet mener derfor at det er grunnlag for å påpeke at sjølve premisset for forslaget Carl I. Hagen har lagt fram, er feil. Sjølsagt skal en ta avgjørende hensyn til det kirkelige votum, og det ble da også gjort i forbindelse med utnevning av ny biskop i Oslo – det var på ingen måte i strid med de retningslinjene som ble lagt til grunn for utnevning av biskop. Tvert imot, gjeldende retningslinjer ble fulgt til punkt og prikke. Senterpartiet ser det som en fordel at en opprettholder den ordningen en har i dag, fordi det er med på å skape den nødvendige bredde og det nødvendige grunnlag i forhold til kirkelige utnevninger. Og i forbindelse med behandlingen av disse to sakene, må en jo spørre seg: Hadde det ikke vært slik at det var Regjeringen som utnevnte biskoper på grunnlag av det kirkelige votum, hadde vi da hatt Rosemarie Köhn som biskop i ti år i Norge, og hadde vi da hatt Gunnar Stålsett som biskop? Jeg synes en skal ta det med i betraktningen når en vurderer disse to forslagene i denne sal i dag. Senterpartiet ønsker å stemme mot både forslag nr. 1 og forslag nr. 2.