Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-05-14:
Oljenæringen har bidratt med enorm kompetanse, med verdiskaping og teknologi for landet vårt. Det er en viktig næring som vi alle skal være glad for at vi har fått lov til å ha, og som vi skal ha i lang tid framover. I Kristelig Folkeparti er vi opptatt av forutsigbarhet for næringen, og derfor har vi valgt å gi nye tillatelser hele tiden til nye områder, men med veldig tydelig føre-var-holdning og en veldig tydelig holdning til hvilke områder som skal åpnes. Derfor kommer vi til å støtte bl.a. åpning av Barentshavet Sør. Men vi har også vært tydelige på at det er noen områder som er så sårbare at vi ikke ønsker å åpne dem. Derfor har vi klart signalisert i alle vedtak i Stortinget i denne perioden at vi ikke ønsker åpning i Jan Mayen. På samme måte mener vi at Lofoten, Vesterålen og Senja er områder som heller ikke bør åpnes. Noen områder er bare for sårbare. Flere har brukt sine innlegg til å si hvorfor Lofoten–Vesterålen–Senja er et av de områdene med alle særegenhetene vi finner i dette området: Det verdenskjente landskapet som er der, de enorme, rike naturressursene og den levende historien. Derfor skal jeg ikke gå mer inn på det, men jeg skal nevne et annet punkt som jeg synes er viktig. Det er, som representanten Sande tok opp, at noen framstiller dette som et være eller ikke være for oljenæringen. Ressursanslagene som gjelder for Nordland VI og VII og Troms II, er ca. like store som for Johan Sverdrup alene, men Johan Sverdrup er ett funn, mens dette dreier seg om mange små funn. Det i seg selv mener jeg viser at Johan Sverdrup – med alle kurvene mange av oss har sett, der utvinningstempoet stuper – allerede har fylt behovet for Lofoten, Vesterålen og Senja. Derfor burde en sagt klart og tydelig nei, at det ikke er noen vits i det. Så er det også slik at aktivitetsnivået nå er utrolig høyt. Vi ser at på Johan Sverdrup, som på andre funn i Nordsjøen, finnes det i modne felt og områder nye funn. Det at Stortinget har sagt nei til Lofoten og Vesterålen-utvinning, har gjort at en har klart å finne disse områdene. Det tror jeg også vil være fasiten framover. Jeg har lagt merke til at det er mange i næringslivet, og for så vidt i oljebransjen også, som har vært tydelig på at dette ikke er et område som det er et must å åpne nå. Jeg vil nevne Eivind Reiten, som er tydelig på det – interessant. Vi skal behandle mange petroleumsforekomster på Stortinget de neste ukene, og kontraktene der går til utlandet. Det er ikke nødvendigvis i Norge verdiskapingen skjer på disse områdene. Jeg syns det også er interessant å trekke paralleller til Yme-skandalen, der en ser hva som skjer når mange av de kompliserte utbyggingene havner i utlandet. Det er ikke samme kontrollen over prosjektene – uten nødvendigvis å dra parallellen helt ut. For meg dreier ofte slike spørsmål seg dessverre om lokale forhold og lokale ønsker om å skape mer vekst. Jeg kommer selv fra et distriktsområde som hele tiden er opptatt av å få ungdommen tilbake. Det tror jeg er en holdning som preger alle distrikt. Når jeg selv har fått lov til å besøke Lofoten flere ganger, er det noe av det som ligger til grunn: Ja, men gi meg et alternativ. Jeg er opptatt av å skape alternativ i alle distriktsområder. Det interessante da jeg var i Lofoten sist, var å se den enorme veksten som er der. Det er ikke så fraflyttingstruet som noen vil ha det til. Dermed er det heller ikke et være eller ikke være for området. Som vi skriver i merknadene våre: Det er bare å se på arbeidsplassene knyttet til fiskeri og turisme – det er om lag 6 000 – mens anslaget for arbeidsplasser i forbindelse med en åpning er beskjedent. Det er 5 pst. sannsynlighet for 1 100 arbeidsplasser, og 95 pst. sannsynlighet for 400 arbeidsplasser i en lang og stor region. Det er lett å kaste seg på denne biten fordi en ønsker en utvikling. Det er store penger som er i omløp når oljebransjen kommer. Men det bunner egentlig i et verdivalg for framtiden, om hvilke områder som er for sårbare til å åpne. Kristelig Folkeparti mener at vi har råd til å vente med de aller mest sårbare områdene, slik som Lofoten, Vesterålen og Senja. Derfor vil vi satse på de fornybare ressursene, vi vil satse videre på næringsutvikling som kan skape vekst i regionene. Til slutt vil jeg ta opp Kristelig Folkepartis forslag om at vi ønsker petroleumsfrie soner.