Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-06:
Åpnere grense mellom Storskog og Boris Gleb handler om grenseløst samarbeid og å knytte bånd fra folk til folk, kultursamarbeid. Det handler om å løse svære miljøutfordringer og få fart på utvikling innenfor næring, utdanning og forskning. En debatt om åpen grense mellom Norge og Russland er historisk for oss i SV. Partiet oppstod som en protest mot et absurd atomkappløp og kald krig, ikke minst i nord. Nå rydder vi opp, nå knytter vi bånd. I grenseområdene er næringsutvikling og folk til folk-samarbeid, kultur, miljø og sikkerhet sammenvevd. Derfor har Regjeringa en bred rød-grønn nordområdestrategi, ikke en tynnere markedsblå innfallsvinkel. SV vedtok en tiårig Nord-Norge-strategi i 2005, der internasjonalt samarbeid og åpen grense mot Russland er viktige punkter. Denne ambisjonen er fulgt opp både i Soria Moria-erklæringa og i strategien for nordområdene som Regjeringa la fram før jul. De siste 15 åra har det skjedd mye. Antallet grensesperringer over Storskog og Borisgleb er tidoblet, til over 100 000 pr. år. Vegene er utbedret, og Norge har brukt 22 mill. kr til å bygge grensestasjonen på russisk side. Det jobber nå over 1 000 mennesker i norske bedrifter etablert i Russland. Det er bygd 80 bedrifter i 14 ulike bransjer. Dette går også begge veger. Bare i havna i Kirkenes jobber 300 med russlandshandel. Vegene er forbedret mellom Kirkenes og Murmansk, men det må gjøres mer både på kort og på lang sikt. Som utenriksministeren sa, er det gjort mye, og det vil bli gjort mye mer. For det er opplagt at det må gjøres noe, både med flaskehalsen grensesperringene og visumreglene, som skaper vanskeligheter. Vi får mange reaksjoner på at framskaffelse av visum, spesielt arbeidsvisum, kan være tungt og tidkrevende, enten det skyldes reglene eller praktiseringa. Vi får meldinger om at russiske fagfolk og arbeidsfolk med behov for visum, ikke får behandlet sine søknader raskt nok, eller at de får avslag, og at det er for vanskelig å komme til Norge. Nordlys skrev f.eks. nylig om en russisk innleder som var invitert til konferansen Arctic Frontiers i Tromsø. Han fikk ikke komme fordi han hadde vært for mange dager i Norge i løpet av det siste året. Derfor er det arbeidet som nå gjøres, viktig, og det er bra at den nye visumavtalen åpnes for flerreisevisum. Pomorhandelen kan få sin renessanse. På russisk side er det markeder i vekst og en stadig mer kjøpekraftig befolkning, og nordvest vil bety stadig mer for utskipning og innførsel av varer til det enorme russiske området. Murmansk fylke har mer enn ti ganger Finnmarks innbyggertall. Økonomien er i sterk vekst, og parallelt med skrikende nød er det også en overklasse og en middelklasse som ser vestover. Nøden må det gjøres noe med, og det er også en del av den rød-grønne nordområdepolitikken å bidra til helsemessig og sosial utvikling. Her er det opplagt et marked der det er muligheter for mye mer turisme, også fra Russland til Norge. Det er mange utfordringer. SV vil spesielt framheve satsing på miljøvennlig infrastruktur, økonomisk samarbeid for å rydde opp i miljøet og satsing på fornybar energi. For å få til økt grensehandel og økonomisk samkvem er det viktig å satse på infrastruktur, og da miljøvennlig infrastruktur. Regjeringa vil fortsette arbeidet med å rydde opp i «atomkirkegården». Det må fortsatt legges press på russerne for å gjøre noe med de enorme, sure utslippene på Nikel. Finnmark har det største potensialet for vindkraft i hele Nord-Europa, og ved Hammerfest har man bygd verdens første tidevannskraftverk. Samtidig er kraftnettet i Finnmark en eneste stor flaskehals. Det må da være et mål å få bygd ut nettet både i fylket og mot Kola. Målet må på sikt være å få faset ut Kola atomkraftverk. Det er altså mange muligheter i nord i tillegg til olje og gass. Samhandel skjer mellom mennesker. Derfor er folk til folk-samarbeid en sentral del i nordområdestrategien. Målet må være fri flyt av kunst- og kulturuttrykk over grensa, samarbeid mellom kunstnere og kulturarbeidere og barn og unge. Kommunikasjon og forståelse skaper utvikling på begge sider av grensa. Det skaper møteplasser og grobunn for samarbeid på andre samfunnsområder.