Erna Solberg (Høyre), 2021-10-20:
Jeg vil få lov å begynne med å gratulere Jonas Gahr Støre både med valget og med utnevnelsen av hans regjering. Statsministeren har valgt et erfarent, men også et spennende lag. Jeg ønsker den nye regjeringen lykke til og håper at den bidrar til å gjøre Norge til et enda bedre land å bo i. Norge er som sagt et godt land å bo i, og vi kan alle bidra til at det blir bedre. I Stortinget vil Høyre være et konstruktivt opposisjonsparti, men vi kommer også til å utfordre regjeringen. Jeg skal komme tilbake til det. Regjeringen tar over på et tidspunkt hvor pilene peker i riktig retning. Utslippene av klimagasser går ned. Særlig viktig er utviklingen i transportsektoren. I september var 77 pst. av nyregistrerte personbiler nullutslippskjøretøy. Det blir færre arbeidsledige. Stadig flere bedrifter melder nå at mangel på arbeidskraft hindrer videre vekst og verdiskaping. Sysselsettingsandelen er høyere enn da min regjering tiltrådte, på tross av pandemi og rekordledighet for bare få måneder siden. Stadig flere fullfører videregående opplæring. Flere velger yrkesfag, og rekordmange jenter har søkt til guttedominerte utdanningsprogram. Andelen på helserelaterte ytelser blir mindre – om en ser bort fra en kortvarig økning under pandemien. Industriens konkurransekraft mot utlandet er betydelig bedret. Det bidrar til den store interessen for å etablere ny industri, som vi har sett de siste årene. Norsk eksport er ifølge Statistisk sentralbyrå rekordhøy. Fastlandseksporten er så langt i 2021 44 pst. høyere enn i samme periode i 2013. Jeg merker meg at den nye regjeringen vil øke fastlandseksporten med 50 pst. innen 2030. Det vil si at man legger opp til et ambisjonsnivå som er på om lag samme veksttakt som vi har sett de siste åtte årene. For første gang på mange år var det i 2019 en lavere andel av barn i fattige familier enn året før. Redusert innvandring begynner nå å synes i statistikken. Og til sist: I en verden hvor forskjellene øker, er inntektsulikheten i Norge stabil. Som sagt er det mange piler som peker i riktig retning. Jeg håper at den nye regjeringen sørger for at utviklingen fortsetter. Jeg sier «håper», for det er jo ikke helt lett å spå. På mange områder er Hurdalsplattformen og regjeringserklæringen preget av ambisjoner om mål som også ble uttalt av den forrige regjeringen. Det er bra, og det viser at vi står sammen om mye. Men på mange områder er plattformen lite konkret. Mest konkret er plattformen når det handler om å reversere og se bakover. I trontalen fremhevet min regjering farlige klimaendringer og det å kvalifisere flere til arbeid som de to aller største utfordringene de kommende årene. Jeg ser ingen slike tydelige prioriteringer fra den nye regjeringen. Når det gjelder f.eks. klima, er plattformen bare konkret når det kommer til hvor innsatsen mot utslipp av klimagasser skal svekkes. Høyre kommer derfor til å utfordre regjeringen med konkrete forslag. Det er forslag som vil fortsette å redusere utslippene av klimagasser, som gir barn og unge en skole som forbereder dem enda bedre på arbeidslivet og studentlivet, og som gir dem som står utenfor arbeidslivet, en sjanse til å prøve seg, en mulighet til å heve sin kompetanse og kjenne gleden av å kunne bidra. Det er forslag som gjør det enklere å ta utdanning samtidig med jobb og samtidig som man mottar ytelser til livsopphold, og som gir pasienter mer, ikke mindre rett til å velge, og kortere ventetid på behandling – for å nevne noen av områdene. Det grønne skiftet i næringslivet pågår for fullt. Arbeidsplassene som skal erstatte petroleumssektoren i fremtiden, er nå på vei. Vi vet at de vil kreve høy kompetanse, forutsigbar markedstilgang og et næringsliv som har muskler til å investere. Skal vi fortsette å ha et høyt velferdsnivå i Norge, må de også levere høy verdiskaping og inntekter til fellesskapet. Hvis lønnsomme jobber i petroleum erstattes med jobber som trenger subsidier og statlig hjelp, må velferdsambisjonene våre tas kraftig ned. På dette området er plattformen rik på ord, men fattig på løsninger. Et mantra for min regjering har vært at ingen skal gå ut på dato i vårt arbeidsliv. Det er et bilde på hvor viktig kunnskap og kompetanse vil være for at den enkelte skal kunne henge med, kunne delta i arbeidslivet og sikre en inntekt å leve av for seg og sin familie – den grunnleggende velferden i vårt samfunn. Utfordringene og behovet for endring og rask tilpasning til arbeidslivets behov vil være stort, både for grunnskolen, for videregående skole, for høyere utdanning og i kompetansepolitikken. Heller ikke her finnes det noen konkrete svar i det vi har fått presentert fra den nye regjeringen. Vi må altså vente før vi vet hva regjeringen konkret vil på de aller fleste områder. Men jeg er grunnleggende optimist, så jeg har ikke tenkt å ta sorgene på forskudd. Jeg husker debatten i 2013. Jeg synes mange tok sorgene på forskudd, og det gikk mye, mye bedre – det viser også resultatene i dag. Jeg er glad for at statsministeren i sitt innlegg ønsket et godt samarbeid med alle partiene på Stortinget. Høyre kommer til å være gjenkjennelig som et konstruktivt opposisjonsparti. Vi vil fremme konkrete forslag som bidrar til at pilene fortsatt peker i riktig retning for Norge. Jeg vil utfordre regjeringen til å støtte opp om disse forslagene. Høyre vil også utfordre regjeringen når det gjelder det internasjonale samarbeidet. Et godt forhold til de landene som står oss nærmest, er god beredskap. Det har vi lært under pandemien. EØS-avtalen bidro til å få smittevernutstyr inn i landet og til å skaffe oss vaksiner. Så lenge Norge står utenfor EU, kan vi ikke ta noe for gitt. EØS-avtalen hjelper, men den løser ikke alt. Et godt forhold til våre europeiske venner og allierte er en viktig investering for den dagen det virkelig kniper. Det er viktigere for Norge og vår beredskap enn det er for landene som er innenfor EU. Helt til slutt har jeg lyst til å uttrykke en liten overraskelse over den nye regjeringens manglende interesse for Norges internasjonale satsing på hav – eller havrommet, som Jonas Gahr Støre pleide å si før han ble statsminister. Havsatsingen har vokst frem til å bli en viktig utenrikspolitisk satsing for Norge. Den er viktig for vårt næringsliv og vår utvikling, og det som skjer i andre land, henger tett sammen med hvordan vi kan bruke våre ressurser i fremtiden. Det internasjonale høynivåpanelet for bærekraftig havøkonomi, som Norge har tatt initiativ til, er et eksempel på hvordan vi strategisk og aktivt har jobbet for at vi skal ha havet på den internasjonale dagsordenen. Mange land lytter til oss i disse spørsmålene fordi de opplever at vi har mye å bidra med – framifrå forskning, gode forvaltningsmiljøer, god kompetanse. Både innen næringsliv, forskning og forvaltning har vi store og viktige miljøer – og havet, det har vi i verden felles. Det er i vår interesse at også andre land forvalter sine havressurser på en ansvarlig og bærekraftig måte. Når havet som internasjonal satsing har forsvunnet ut, håper jeg at det var en forglemmelse, og at det ikke var et signal. I løpet av denne debatten ber jeg gjerne om å få en tydelig og klar bekreftelse på nettopp dette.