Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-10-11:
Først vil jeg takke representanten Skovholt Gitmark for denne viktige interpellasjonen, som tar opp viktige og nødvendige problemstillinger rundt FN og bistand. Norge har et stort engasjement når det gjelder FN og FNs organisasjoner. Det henger sammen med at FN er den viktigste verdensomspennende organisasjonen, både med tanke på mandat, oppslutning globalt og sitt brede ansvarsområde. Verdenssamfunnet står kontinuerlig overfor store utfordringer. Det gjelder bekjempelse av sult og fattigdom, håndtering av krig og konflikter og også naturkatastrofer, for å nevne noe. Verden trenger en organisasjon som er i stand til å møte alle disse utfordringene, hvor verdenssamfunnet i fellesskap søker å løse problemene. FN er i dag den eneste organisasjonen som kan gjøre det, og som er helt unik når det gjelder å utvikle bindende internasjonale normer og regelverk, og som gjennom forhandlinger vedtar konvensjoner og internasjonale forpliktelser. Det finnes ikke noe annet forum for å finne fredelige løsninger på konflikter på samme måte som med FN – også når det gjelder tusenårsmålene, som landene vedtok i 2000. Jeg mener at det ikke finnes noen annen arena hvor man på samme måte kan komme fram til mål og felles forståelse for hva som trengs å gjøres, og hvordan verdenssamfunnet i fellesskap må handle. Norge har alltid vært en venn av FN, både økonomisk og for så vidt også politisk, men det betyr ikke at vi ikke er en kritisk venn. Det er i norsk interesse å ha en global rettsorden og en organisasjon som fungerer på bakken. Representanten Skovholt Gitmark tar opp problemstillinger rundt FN-organisasjonenes effektivitet, resultater og tilpasningsevne. Jeg mener at alt dette er viktig. Når Norge bidrar med så store ressurser som vi faktisk gjør, skulle det bare mangle at vi ikke også forventet at pengene vi bidrar med, blir brukt på best mulig måte. I dag er det mange organisasjoner tilknyttet FN-systemet som har mandater som går over i hverandre, som har kompliserte finansierings- og styringssystemer, og som har ulike krav til rapportering. I statsbudsjettet for 2011 går regjeringen gjennom vår økonomiske støtte til FN-organisasjonene, både når det gjelder situasjonsbeskrivelse, hva norske midler skal brukes til, og ikke minst rapport fra i fjor. Det vi kan se av dette, er at FN lykkes på mange områder, men at det er behov for forbedringer på andre. Den norske støtten til FN på bakken er i stor grad konsentrert om de store fondene, programmene og særorganisasjonene. FNs utviklingsprogram, UNDP, og FNs barnefond, UNICEF, er bl.a. sentrale. Representanten Skovholt Gitmark er opptatt av UNDP og har tidligere brukt bl.a. manglende resultater i Uganda som eksempel på at FN-organisasjonene ikke fungerer. Hvis vi tar for oss UNDP, vil jeg si at det er en positiv utvikling i forhold til tusenårsmålene, selv om det er langt igjen. Det er bl.a. UNDPs fortjeneste. Man ser at kvinne- og likestillingsarbeidet gir resultater, man ser at man har styrket rettsvesenet og menneskerettighetsinstitusjonene i mange land, og man ser at UNDP har hjulpet mer enn hundre land med å utarbeide planer for klimatilpasning – som noen eksempler. Så bildet er litt mer nyansert enn det kanskje representanten Skovholt Gitmark tegner. Jeg mener at det har vært bra at Norge har vært med på å drive fram og få til vedtak om omfattende budsjettreformer i styrene for bl.a. UNDP og UNICEF, med det formål å oppnå bedre resultater. Norge har i lang tid vært opptatt av en reform av FN og FNs organisasjoner. Vi vet at statsministeren gjennom å være en av lederne i reformpanelet har engasjert seg sterkt i dette arbeidet, nettopp fordi det er behov for forbedringer, og fordi man ønsker at norske midler skal brukes på best mulig måte. Jeg mener at det fortsatt er viktig at Norge deltar i de styrende organene i FNs organisasjoner for å få mer innflytelse. Kanskje Norge også bør forvente å få flere plasser og posisjoner innenfor FN-systemet enn det vi har i dag. FN blir aldri bedre enn det medlemslandene ønsker at organisasjonen skal være. Blir FN bedre eller dårligere hvis land som Norge bare kutter i støtten til sentrale organisasjoner? Bør vi ikke bruke våre bidrag, vår kraft og innflytelse nettopp til å forbedre? Det mener jeg også er en sentral del av denne debatten. Jeg mener at det er viktig at vi viser solidaritet, tar ansvar og bidrar til at den viktigste organisasjonen verdenssamfunnet faktisk har, skal fungere på best mulig måte. Der har Norge gode muligheter for å bidra, og jeg håper at vi kan ha en god debatt her i dag.