Svein Harberg (Høyre), 2011-11-11:
Jeg vil først takke saksordføreren for vel utført arbeid og en ryddig gjennomgang av saken. Jeg må imidlertid innrømme at jeg er svært skuffet når vi behandler denne saken i dag. Jeg vet at jeg heller ikke er alene om det, for det er mange i ledelsen ved de private skolene som etter debatter hos både Nettverk for private høyskoler, Forum for fagskoler og Kristne Friskolers Forbund var optimistiske og forventet at det nå var et flertall på Stortinget som ville se på finansieringen på nytt. Det håpet er nå i ferd med å bli klubbet ned, bokstavelig talt. Det har nemlig vært spennende å delta i de nevnte debatter. Det jeg har opplevd, er at det har vært en konstruktiv dialog der representanter for skoleslaget har løftet konkrete eksempler fra hverdagen inn i debatten. På den måten har de synliggjort hvilke forskjeller dagens regler og finansieringsordning skaper. Det er ikke til å legge skjul på at debatten svært ofte har endt opp i diskusjon om finansiering. Jeg har derfor lyst til å takke komitéleder Marianne Aasen for at hun ved siste anledning nå i oktober på samlingen til Kristne Friskolers Forbund benyttet anledningen til å peke på at de private skolene er en del av den norske skolen, og at det derfor er viktig å rette oppmerksomheten mot kvalitet, læringsutbytte og frafall også i de private skolene. Jeg tror også det var viktig for forsamlingen at Aasen ved samme anledning innrømte at de private nok var glemt i mange sammenhenger. Dette lovet hun å ta på alvor og rette opp. Dette ser vi fram til. Så tilbake til finansieringen. Det er ingen tvil om at det er en stor utfordring for de private skolene å levere et utdanningstilbud bygget på de samme krav som den offentlige skolen har, men med sterkt redusert finansiering. Friskoleforliket slo fast at finansieringen skulle være 85 pst. av det de offentlige skolene får. Realiteten er at dette ligger langt lavere. For det første er innrapporteringen til KOSTRA, som skal danne grunnlaget for tildelingen, på ingen måte kvalitetssikret. Dette er en av flere utfordringer som er påpekt i en ny rapport som har gått igjennom alle sidene ved skolenes finansiering. Kommunenes rapporteringsrutiner gir ikke et ensartet og riktig bilde, og dermed blir hele grunnlaget for tilskuddet feil. Forvaltning, drift og vedlikehold av skolebygg håndteres og rapporteres forskjellig i kommunene. Drift av bygningsmassen er en stor kostnad, og når dette grunnlaget synes å ha store mangler, blir det viktig å gripe fatt i det. I tillegg er det slik at de private skolene har samme krav til areal og lokaliteter som de offentlige skolene, men husleiekostnader eller kapitalkostnader på bygg er ikke med i grunnlaget. Dette er nok den mest tyngende forskjellen i finansieringen, og virker helt urimelig. Når en vet hvor store kostnader det er forbundet med investering i lokaler, er det lett å forstå at mangelen på støtte til dette blir en utfordring når en skal sikre kvaliteten i tilbudet. Jeg må si at jeg også har hørt at representanter for regjeringspartiene gjentatte ganger har gitt uttrykk for at de forstår at dette blir vanskelig, og har lovet å se på dette. Noen har fremsatt lovnader om en grundig gjennomgang, og andre har klart uttrykt at de var på glid i forhold til denne utfordringen. Det var nettopp på bakgrunn av slike uttalelser vi fremmet dette forslaget om å se på grunnlaget for tilskuddet – vi oppfattet at det var et flertall på Stortinget for det. Der tok vi feil! Høyre vil at det skal skje en endring her, at innrapporteringen til KOSTRA må kvalitetssikres, og at det må komme en kompensasjon for husleie eller kapitalkostnader. Grunnlaget må være felles når 85 pst. tilskudd skal beregnes! Jeg er ikke i tvil om, og respekterer, at enkelte av regjeringspartiene er svært skeptiske til etablering av private utdanningstilbud. Det jeg imidlertid ikke kan forstå, er at de skolene som allerede er godkjent, som er en del av den norske skolen, og som skal levere et tilbud til våre barn og unge, skal straffes gjennom finansielle rammer som blir en utfordring for kvaliteten på undervisningen. Som en far sa det: Er ikke mine barn like mye verdt? Jeg betaler like mye i skatt! Hvorfor skal jeg betale ekstra? Ja, jeg er svært skuffet i dag. Ikke fordi Høyre har et forslag som ikke får tilslutning – med nåværende regjering er vi vant til det – men fordi representanter i salen ikke står for det de har sagt, og dermed ikke er villige til å ta de private skolene på alvor. Jeg er skuffet fordi jeg vet at vi nå diskuterer skoler som legger mye krefter i å ta vare på elevene sine, som yter ekstra for dem som trenger ekstra oppmerksomhet og hjelp, og som leverer gode resultater. Disse skolene må fortsatt vente på et regjeringsskifte for å få hjelp. Vi kunne ha hjulpet dem nå!