Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-03-25:
Først vil jeg slå fast at olje- og gassindustrien er en næring med store muligheter. I St.meld. nr. 38 for 2001-2002 påpekte vi som kjent at vi har potensial til å opprettholde oljeproduksjonen i minst 50 år og gassproduksjonen i over 100 år. Denne langsiktige utviklingsbanen vil gi store inntekter til det norske samfunn, men avhenger selvsagt av at vi er i stand til å møte de utfordringene som petroleumsaktivitetene i dag står overfor. Jeg vil nå ta for meg hvilke konkrete aktiviteter som er iverksatt for at vi skal nå dette målet om realiseringen av den langsiktige utviklingsbanen. I år og i de kommende to årene vil vi ha et meget høyt investeringsnivå på norsk sokkel. De årlige investeringene i 2003, 2004 og 2005 er beregnet til rundt 65 milliarder kr. De største investeringene er knyttet til Snøhvit, Kristin og Ormen Lange. I tillegg er det betydelige driftskostnader i virksomheten. Årlige driftskostnader på norsk sokkel er i årene framover om lag 30 milliarder kr. Totalt utgjør investeringene og driftskostnadene et marked for leverandørindustrien på i underkant av 100 milliarder kr årlig de kommende tre årene. Snøhvit-utbyggingen ble godkjent i Stortinget 7. mars 2002. Prosjektet representerer den første utbyggingen i Barentshavet og er den hittil største og mest omfattende industriutbygging i Nord-Norge. Snøhvit LNG er svært viktig for utviklingen av næringsliv og industriell kompetanse i regionen. Det pågår for tiden flere andre utbyggingsprosjekter. Blant annet er Grane-feltet og Mikkel-feltet under utbygging, med planlagt oppstart kommende høst. Kristin-feltet planlegges å være i produksjon fra 2005. Operatørene på norsk sokkel arbeider også med å modne en lang rekke nye utbyggingsprosjekter. Størst av disse er Skarv. I tillegg er det planer om videreutvikling av bl.a. Ekofisk, Valhall og Tampen-området. Det planlegges også utbygging av flere mindre funn nær eksisterende infrastruktur, hovedsakelig med undervannsanlegg. Av denne typen utbygginger har departementet nylig mottatt plan for utbygging og drift av Oseberg Sør J-strukturen. Det siste tiåret har antall lete- og avgrensningsbrønner på norsk sokkel ligget relativt stabilt på mellom 20 og 25 pr. år. 2002 var i så måte intet unntak. I årene framover er det mulig dette tallet vil bli noe lavere, selv om slike estimater er høyst usikre. Etter min oppfatning må den siste tidens skuffende leteresultater bære sin del av ansvaret for et eventuelt fall. Med færre store funn reduseres også behovet for å bore avgrensningsbrønner. Regjeringen har den siste tiden tatt klare grep for å øke leteaktiviteten på norsk sokkel. Departementet holder for tiden et meget høyt aktivitetsnivå hva angår tildeling av nye utvinningstillatelser. For tiden arbeides det faktisk med tre ulike konsesjonstildelinger som befinner seg i ulike stadier med hensyn til beslutning. I modne, godt kartlagte deler av sokkelen vil Regjeringen før påske tildele nye utvinningstillatelser i Nordsjøtildelingene 2002. I løpet av inneværende år vil vi også etablere faste, forhåndsdefinerte leteområder i deler av Nordsjøen og på Haltenbanken i Norskehavet. Dette er et initiativ Regjeringen kommer med etter tett og konstruktiv dialog med industrien. Når det gjelder de deler av norsk sokkel som er mindre kartlagt, har departementet allerede i noen tid arbeidet med 18. konsesjonsrunde. I tråd med vanlig praksis sendte departementet allerede i begynnelsen av mars ut invitasjon til selskapene om å nominere arealer som vurderes å være særlig attraktive. Utlysing av denne runden vil finne sted i løpet av fjerde kvartal 2003 med tildeling før sommeren 2004. Regjeringen arbeider aktivt for å videreutvikle modne områder på norsk sokkel. Sentrale utfordringer i disse områdene er å øke feltenes levetid ved bl.a. å øke utvinningsgraden, effektivisere driften og knytte marginale ressurser til eksisterende infrastruktur. Olje- og energidepartementet og Oljedirektoratet er i tett dialog med oljeselskapene for å sikre best mulig ressursforvaltning i de modne områdene. Olje- og energidepartementet forventer i årene framover høy aktivitet knyttet til videreutvikling av modne områder. Det er et betydelig verdipotensial i å øke utvinningsgraden fra eksisterende oljefelt. I dag er den forventede gjennomsnittlige utvinningsgraden 44 pst. for oljeutvinning. Regjeringens ambisiøse målsetting er å få hevet denne til 50 pst. En slik økning kommer ikke av seg selv, men vil kreve betydelig innsats både fra industrien og fra myndighetenes side. Regjeringen vil i forbindelse med revidert budsjett for 2003 komme med en redegjørelse for hvordan myndighetene arbeider for å bidra til at denne målsettingen kan nås. Departementet arbeider også for å øke mangfoldet av rettighetshavere på norsk sokkel. De siste årene er det bl.a. åpnet for rettighetshavere som har spesialisert seg på utvikling av marginale felt og på haleproduksjon. Dette initiativet har, sammen med ordningen der selskaper har mulighet til å prekvalifiseres, ført til flere nye aktører på norsk sokkel. Regjeringen har vært opptatt av opprettholdelsen av en kompetent og konkurransedyktig norsk leverandørindustri. De siste års høye kostnadsvekst, høy rente og høy kronekurs har bidratt til at norsk industri har tapt i konkurransen med utlandet. For å klare seg i den stadig skjerpende internasjonale konkurransen etterlyser industrien først og fremst lavere rente og svakere kronekurs. Det stramme budsjettet Regjeringen fikk igjennom i Stortinget, har allerede resultert i tre rentenedsettelser. Samtidig ser vi nå også de første tegnene til en lavere kronekurs. Leverandørindustriens konkurransekraft er også avhengig av konstant teknologi- og kompetanseutvikling på relevante områder. Regjeringen bidrar i dette henseende med satsing på petroleumsrettet forskning og utvikling. Det er et viktig satsingsområde for Regjeringen også i tiden framover. Hvordan vi kan opprettholde en konkurransedyktig norsk leverandørindustri er også et tema i Topplederforum, en sentral møteplass hvor jeg er i nær kontakt med aktørene i næringen. Det er et forum som jeg leder. Jeg føler meg trygg på at dette samarbeidet mellom de ulike aktørene i næringen skal kunne identifisere tiltak som kan sikre et rimelig høyt og forutsigbart aktivitetsnivå også i årene framover. Jeg viser også til at det innenfor rammen av Topplederforum er satt i gang flere prosjekter, nettopp med tanke på en framtidig stabil utvikling av norsk petroleumsvirksomhet. Når det gjelder den siste tids tildelinger av utbyggingsprosjekter til utenlandske verft, bør det herske liten tvil om at Regjeringen er opptatt av at norsk leverandørindustri skal ha mest mulig jevnbyrdige konkurranseforhold. Regjeringen har som kjent satt i gang en utredning om konkurransesituasjonen for norsk offshorerettet verkstedindustri i forhold til tilsvarende industris rammebetingelser i Nederland, Frankrike og Spania. Resultatet vil framlegges i revidert nasjonalbudsjett for 2003. Jeg henviser til denne redegjørelsen i forhold til det som interpellanten spurte om. Offshoreverftene våre er ledende på høyteknologiske løsninger, god planlegging, leveringssikkerhet og kvalitet. Samtidig må vi akseptere at industrien i dagens globaliserte verden stadig blir mer spesialisert, og hvert land og hver bedrift må fokusere på de komparative fortrinn som de er i besittelse av. Vi må godta at industriens konkurransefortrinn forandrer seg i tråd med teknologiutviklingen, og at norsk petroleumsindustri ikke nødvendigvis vil kunne opprettholde sine konkurransefortrinn i alle deler av olje- og gassverdikjeden. Kampen mot arbeidsledighet er en hovedsak for Samarbeidsregjeringen. Gjennom en aktiv næringspolitikk vil Regjeringen sikre og skape arbeidsplasser. En stram finanspolitikk har bidratt til de nevnte tre rentenedsettelser, lavere kronekurs og dermed en bedre konkurransesituasjon. Et godt samarbeid med partene i arbeidslivet om moderate lønnsoppgjør er også helt avgjørende for å snu utviklingen og bedre konkurranseevnen. Den norske olje- og gassnæringen utgjør en betydelig del av norsk økonomi og gir vesentlige bidrag til samfunnet gjennom inntekter, verdiskaping, sysselsetting og kompetanse. Som vist i oljemeldingen har Regjeringen ambisjoner om at denne næringen fortsatt skal spille en sentral rolle i lang tid framover, og fører derfor en politikk som skal gjennomføre denne ambisjonen.