trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-06-19:
Dette representantforslaget er veldig viktig og veldig interessant, og det hadde fortent ein annan og meir inngåande debatt enn det får i dag. I fjor haust var vi vitne til den lengste sjukehusstreiken i historia, og utan tvil er trepartssamarbeidet ved norske sjukehus trua. Streiken viste oss at samarbeidet og tilliten mellom tilsette og leiinga ved norske sjukehus ikkje er godt nok varetatt. Streiken var eit viktig signal om at det er ein tillitskrise mellom leiinga og dei tilsette ved norske sjukehus. Eg har i merknad vist til funn frå Helsedirektoratet i Pasientsikkerhetsprogrammet, der 44 pst. av einingane ved norske sjukehus på landsbasis har ein høg risiko for uønskte hendingar grunna umodent sikkerheits- og/eller teamarbeidsklima. Det er klart at dette er eit leiingsansvar, men det er alvorleg når vi gong etter gong berre seier at det er slik, utan at det fører til endringar. Det har lenge vore peika på at vi har eit problem med ytringskulturen i norsk helseteneste, at tilsette på sjukehus fryktar negative reaksjonar og represaliar ved å ytra seg, og at mange vel å la vera. Eg har i merknadene òg vist til Medbestemmelsesbarometeret 2016 frå Høgskolen i Oslo og Akershus, der 45 pst. av dei som vert spurde, seier at norsk arbeidsliv bevegar seg i autoritær retning, og dei som kjem aller lengst ned i denne undersøkinga om kven som har minst medbestemming på arbeidsplassen sin, er helsevesenet, og særleg staten. Berre utanlandske arbeidsgivarar har ei meir autoritær leiing enn staten og helse- og omsorgstenestene. Så det er ikkje rart at det vert konfliktar og streik. Når vi likevel ikkje stemmer for forslag nr. 2 frå Kristeleg Folkeparti, er det fordi vi ikkje trur ei sjukehuseigarmelding vil ha ein funksjon, i og med at vi har ein helseføretaksmodell som er ein del av problemet. Det er å gi falske forhåpningar om kva ei eigarskapsmelding vil kunna gi. Men vi stemmer for det andre forslaget. Når det gjeld dette med stadleg leiing, reagerer eg på at representanten Kristin Ørmen Johnsen fortel så flott om den stadlege leiinga som kom i Nasjonal helse- og sjukehusplan. I Møre og Romsdal er ikkje stadleg leiing innført trass i Stortingets vedtak.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-06-19:
Takk til forslagsstillarane som fremja dette forslaget, det kom i heilt passande tid. Vi har jo ein debatt kvar vår med bekymring for at fødetilbodet om sommaren vert for dårleg, særleg på dei store fødeklinikkane og når det gjeld ferieavvikling, men ikkje berre på grunn av det: òg fordi føretaka vel å leggja ned nokre av fødestuene for å spara pengar. Så er det slik at fødslar ikkje kan planleggjast, dei kjem når dei kjem, og det er grunnen til at jordmødrene og kvinnene som ventar, vert bekymra for tilbodet. Ja, vi har ei god fødselsomsorg i Noreg, men det er òg slik at ho er trua av eit hardt produktivitetskrav ved norske sjukehus. Vi har nasjonale faglege retningslinjer, som kom i 2010, som ikkje har vorte følgde opp. Dersom det hadde vore kvalitetskrav til ei lita fødeavdeling, til samanlikning, hadde den vore nedlagd på dagen. Men dei store fødeklinikkane har fått lov til å vidareføra ein slik praksis, utan at helsemyndigheitene har reagert. Det er ein stor urett mot alle dei fødande kvinnene som føder på ein fødeklinikk, og det er dei aller, aller fleste. Liggjetida har gått ned, vi har fått barselretningslinjer om heimebesøk, som kommunane heller ikkje har fått pengar til å klara å sørgja for. Det er ein debatt i innstillinga om transportfødslar – om dei har gått ned, eller om dei har auka. Dersom eg vurderer dei tala, har fødslar utanom sjukehus auka. Transportfødslar har kanskje ikkje auka, men poenget er at dei vert bedne om å vera heime lenger, slik at ein kanskje har fleire uplanlagde heimefødslar. Slik kan ein ikkje ha det, det er ein altfor hard praksis for fødande kvinner på dei store fødeklinikkane, fordi ein har eit stort press på seg, med høg beleggsprosent og krav til at ein skal ha dei fødande kvinnene minst mogleg inne. Finansieringa av fødetilbodet har Senterpartiet tatt opp før. Vi meiner at fødetilbodet bør rammefinansierast. Vi kjem til å støtta alle dei forslaga som vi er med på i innstillinga, og vi meiner det er veldig viktige forslag som SV kjem med her i dag.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-06-19:
Statsråden har tatt inn i oppdragsdokumentet til føretaka for at dei skal følgja dei faglege retningslinjene om ein-til-ein-omsorg i den aktive fasen av fødselen. Det var eg glad for da det skjedde, for det var eit problem at dette ikkje vart målt ute i tenestene, og da fekk vi ikkje vita korleis dette eigentleg hang saman. Men det er mange andre ting i dei faglege retningslinjene som er like viktige krav – både til fødeavdelingar, til fødeklinikkar og til jordmorstyrte tilbod. Vil statsråden ta dette også inn i eit oppdragsdokument, eller er statsråden heilt sikker på at dei andre kvalitetskrava vert etterfølgde i tenestene, slik som det står i retningslinjene?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-06-19:
No er det kortare liggjetid for fødande, og dei skal følgjast opp i kommunehelsetenesta, i tråd med retningslinjene for god barselomsorg. Men mange kommunar har jo ikkje jordmødre nok, og liggjetida er blitt korta ned utan at kommunane har fått meir pengar. Spørsmålet mitt er om statsråden synest det er fornuftig at ansvaret for barselkvinner vert skyvd frå sjukehus til kommune utan at det har følgt pengar med.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-06-19:
Eg er først og fremst glad for at vi fekk til eit så breitt felles forslag i utgangspunktet om ein ny handlingsplan for fysisk aktivitet. Han som er i dag, er gått ut. Vi skriv i forslaget at den nye handlingsplanen skal innehalda konkrete tiltak på fleire samfunnsområde og arenaer: barnehage, skule, arbeidsplass, eldreomsorg, transport, nærmiljø og fritid. Både Arbeidarpartiet, Kristeleg Folkeparti, Sosialistisk Venstreparti, Miljøpartiet Dei Grøne og Senterpartiet var forslagsstillarar. Bakgrunnen er ei grunnleggjande helsepolitisk prioritering. Vi har sosiale helseforskjellar i Noreg, og fysisk inaktivitet, som følgjer sosiale skiljelinjer, er ein av dei viktigaste årsakene til det. Vi kan vinna veldig mykje i helsepolitikken om vi får fysisk aktivitet opp på dei anbefalte nivåa. Det er òg eit mål i folkehelsemeldinga at vi skal få til ein 25-pst. reduksjon i livsstilssjukdomar – ikkje-smittsame sjukdomar – som hjerte- og karsjukdomar, diabetes, kreft og kroniske lungesjukdomar innan 2025, og det er òg eit tydeleg mål at vi skal klara 10 pst. reduksjon i førekomsten av utilstrekkeleg fysisk aktivitet innan 2025. Desse måla vil vi ikkje klara viss vi ikkje gjer noko meir aktivt, spesielt med kosthald og fysisk inaktivitet. Eg er glad for at det er eit einstemmig fleirtal i innstillinga for å be om ein ny handlingsplan. Det er viktig det som står i merknadene i innstillinga om at naturleg friluftsliv er eit viktig område å tilretteleggja for. Det er eit veldig lavterskeltilbod, og det er der mange kanskje begynner når ein skal vera meir fysisk aktiv. Vi har fått mailar til komiteen om at treningssentre ikkje er nemnde. Men eg ser iallfall at statsråden har nemnt dei i svaret sitt, og eg vil seia frå talarstolen at ja, treningssentre må òg vera ein del av ein slik strategi. Så til forslaget om éin times fysisk aktivitet i skulen: Det har vi foreslått før. Det var det same fleirtalet som stemde det ned. Det er ein grunn til bekymring at inaktivitet i skulen skjer samtidig med fråfall i idretten, og at folk begynner å droppa ut av gymtimen. Difor er eg einig i at ungdomsskulen er ein fin plass å begynna, men eg meiner at det òg må vera over heile linja. Dette er ikkje mitt siste innlegg – sjølv om nokon kanskje hadde ønskt det.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-06-19:
Det var under behandlinga av folkehelsemeldinga i den førre stortingsperioden at fleirtalet kom saman om ei formulering om at målet er ein time fysisk aktivitet i skulen kvar dag. Da denne regjeringa tok over, vart den formuleringa lagd til side, og i regjeringsplattforma kom det ei ny formulering om at ein skulle leggja til rette for auka fysisk aktivitet – eller noko liknande. Spørsmålet mitt er kvifor statsråden ville ha vekk målsetjinga om ein time fysisk aktivitet i skulen kvar dag, som låg i den førre folkehelsemeldinga. Kva var grunngjevinga for den endringa?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-06-19:
Er det slik at statsråden og regjeringa er imot at barn og unge – uansett kvar dei bur, og kva slags skule dei går på – skal få éin time fysisk aktivitet i skulen kvar dag? Er ein prinsipielt imot det sidan ein gjer om slike målsetjingar som det var fleirtal for?
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Jeg ble inspirert til å ta ordet etter å ha hørt Arbeiderpartiets transportpolitiske talsperson i replikkveksling med samferdselsministeren og det påfølgende innlegget fra partileder Jonas Gahr Støre. Disse to representantene, som ikke akkurat er hvem som helst i Arbeiderpartiet, var for en gangs skyld befriende klare når det kom til å vise hvordan de tenker. Representanten Sivertsen sukket over at innsparingen på 30 mrd. kr som Nye Veier regner med å ha ved å bygge smartere og billigere, ikke var synliggjort i kutt på statlige bevilgninger i Nasjonal transportplan. Jeg skjønner at Arbeiderpartiet vil bruke reduserte kostnader til å kutte statens andel i veifinansiering, men vi har større ambisjoner enn det. Vi forventer at besparelsen på om lag 30 mrd. kr skal komme bilistene til gode, enten i form av mer veibygging eller i reduserte bompengekostnader for den enkelte bilist. Representanten Gahr Støre likte ikke at vi mener Arbeiderpartiet bruker tryllestav for å få finansieringen i orden, og Gahr Støre viste til at det var Fremskrittspartiet som i 2013 hadde behov for tryllestav, da vi ønsket en dobbelt så stor nasjonal transportplan. Under behandlingen av inneværende NTP i denne sal i 2013 forsøkte de andre partiene å gjøre som Gahr Støre – å latterliggjøre våre høye ambisjoner og offensive satsing. Vel, vi hadde ikke behov for noen tryllestav. Vi trengte bare å vise handlekraft. Med Fremskrittspartiet i posisjon har vi nå levert en NTP som er om lag dobbelt så stor som den de rød-grønne presenterte i 2013. Når Fremskrittspartiet har en hånd på rattet, leverer vi. Vi dobler ambisjonsnivået, og de økte bevilgningene kommer i form av økte statlige midler – ikke gjennom bompenger og ikke gjennom bruk av tryllestav eller kreativ bokføring. Jeg bet meg for øvrig merke i at Arbeiderpartiets leder er fullstendig på linje med tidligere transportpolitiske talsperson Eirin Sund. Hun er innbitt motstander av fire felt og 110 km/t på E39 Stavanger–Kristiansand, og Gahr Støre er på linje med sine lokalpolitikere i Stord i Hordaland, som motarbeider fullverdig fire felts vei og 110 km/t på E39 mellom Stavanger og Bergen. Representanten Gahr Støre bekrefter at Arbeiderpartiets budsjetterte innsparinger vil komme i form av redusert standard, og at det er unødvendig med fire felt og 110 km/t på mange av våre motorveier. Gahr Støre skal ha ros for å være klar og tydelig på dette. For innbyggerne i Rogaland er det ikke lenger noen tvil. Fire felt fra Kristiansand til Bergen får en kun om en stemmer på Fremskrittspartiet og Ketil Solvik-Olsen fortsetter som samferdselsminister.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Det er litt forunderlig å høre på representanten Pollestad, som sier at Rogaland fylke er glemt i Nasjonal transportplan. La meg løfte blikket, gå ti år fram i tid og se hva som vil være ferdig i Rogaland om ti år som følge av denne nasjonale transportplanen: Vi vil ha Eiganestunnelen, Ryfast, firefelts motorvei mellom Ålgård og Hove, Eigerøy bru, bussvei, fire felt i Transportkorridor vest, en lang Årdalstunnel og flere skredsikringsprosjekter. Fire felt mellom Kristiansand og Stavanger kommer til å være ferdig innen tolv år, ut ifra signalene fra Nye Veier – Nye Veier, som representanten Pollestad stemte imot, og som han i en debatt på Dagsnytt 18 sa ville være å sette norsk veibygging tiår tilbake i tid. Fakta er at de regner med å kunne bygge porteføljen sin åtte år raskere enn planlagt, og de kan bygge den nesten 30 mrd. kr billigere. Er det noe som er satt tiår tilbake i tid, må det i så fall være kostnadsnivået. Ellers konstaterer jeg at representanten Pollestad igjen begynner å snakke om bompenger, noe han selv ikke gjorde noe særlig med mens han satt i regjeringsapparatet, men som han plutselig er blitt veldig opptatt av når han ikke lenger har verken ansvar eller innflytelse. Det er litt rart å gå tilbake og se: I 2014 sendte representanten Pollestad et skriftlig spørsmål til samferdselsministeren. Geir Pollestad, som var statssekretær og ansvarlig for utarbeidelsen av gjeldende NTP, sendte et skriftlig spørsmål og lurte på følgende: «Hvor mange nye bompengestasjoner(ikke bompengeprosjekter) vil bli åpnet fra 1. januar 2014 og til utgangen av 2017 om man tar utgangspunkt i statens vegvesen sitt handlingsprogram?» (ikke bompengeprosjekter) Det er åpenbart at Senterpartiet har hatt en så ukritisk holdning til bruk av bompenger at det kom ut av kontroll, og at de ikke lenger visste hva de gjorde. Antallet bomstasjoner doblet seg i løpet av de siste fire årene under de rød-grønne. Og med det som ligger i alternativene som blir presentert i dag, er det ingen grunn til å tro at bompengene våre kommer til å bli mindre med en rød-grønn regjering. Arbeiderpartiet har lagt opp til å øke bompengenivået med minst 6 mrd. kr. Bare for Rogaland har de tenkt å øke bompengenivået for Rogfast med 1,6 mrd. kr. Det er ingen klar retning i det som opposisjonen presenterer her i dag, mens posisjonspartiene har presentert en plan på over 1 000 mrd. kr som trekker i én retning. Velgerne vet hva de vil få om de stemmer for fortsatt å ha Ketil Solvik-Olsen som samferdselsminister. De aner ikke hva de vil få hvis de stemmer på de rød-grønne.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Det er et av periodens viktigste dokumenter som nå blir behandlet. Representanten Tung gjorde et poeng av at vi hadde brukt sju timer, men vi brukte altså ni timer for fire år siden. Det virker imidlertid som om Arbeiderpartiet sliter med å mobilisere sine egne. Kan det være at de synes det er flaut at partilederen ikke vil prioritere fire felt og 110 km/t? Kan det være at de er flaue over at de ikke vet hvordan de skal finansiere alle løftene sine? De har løftet inn veiprosjekter som vil koste 50 mrd. kr, men de har ikke lagt inn mer enn 5 mrd. kr i finansiering. Eller kan det være at de er flaue over at de skal øke bompengene i distriktene? Bare på prosjektet Rogfast vil bompengene øke med 1,6 mrd. kr. Jeg registrerer at representanten Tung sier at Arbeiderpartiets politikk vil bli gjennomført. Da virker det som om Arbeiderpartiets forrige transportpolitiske talsperson, Eirin Sund, får rett i at ny E39 mellom Kristiansand og Stavanger ikke skal prioriteres før Ålgårdsbanen. Den er heller ikke inne i alternativ NTP, så jeg regner med at vi ikke kommer til å se noen gravemaskiner på Sør-Vestlandet hvis Arbeiderpartiet kommer i regjering.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Det er et stort potensial for framtidig verdiskaping og nye, lønnsomme arbeidsplasser over hele landet hvis infrastrukturen er trygg, god og effektiv. Derfor satser Arbeiderpartiet på samferdsel og digital infrastruktur, med en tydelig prioritering av kysten, kollektiv- og klimatiltak, å trygge veiene våre og å se til at alle skal ha tilgang til høyhastighetsnett. Slik sikrer vi framtidig verdiskaping, næringsutvikling og lønnsomme arbeidsplasser over hele landet. Jeg ønsker å bruke resten av mitt innlegg til å si noe om NTP og Sørlandet. Jeg vil starte med å gi honnør til hele landsdelen, både til næringslivet og politisk, når en i forkant av forrige NTP klarte å samle seg om en klar prioritering, nemlig det såkalte Ankeret, dvs. Arendal–Tvedestrand, rv. 9, E39 Søgne–Lyngdal – en god jobb, som de nå har fått anerkjennelse og gjennomslag for. E39 Søgne–Lyngdal er blant veiene med størst tungtrafikkbelastning og en av de verste dødsveiene i landet. Derfor er jeg veldig godt fornøyd med at det er enighet om dette prosjektet, og at det nå starter opp. Når en hører på debatten her i dag, med en historiebeskrivelse av at Arbeiderpartiet ikke har gjort noe for veiene på Sørlandet, settes det i et merkelig lys. Sannheten er jo at begge de to OPS-prosjektene som er utbygd – Grimstad–Kristiansand, ferdigstilt i 2009, og Lyngdal–Flekkefjord, ferdigstilt i 2006 – ble vedtatt i forbindelse med NTP-en for 2002–2011, framlagt av og vedtatt under Stoltenberg I-regjeringen i 2001, og størstedelen av utbyggingen er gjort under Stoltenberg II-regjeringen. I gjeldende NTP, som ble vedtatt under Stoltenberg II i 2013, ligger både prosjektene Arendal–Tvedestrand, ny Varoddbru, Gartnerløkka og oppstart av Søgne–Lyngdal inne fra 2018. Vi fikk også kritikk den gangen, i 2013, for at vi ikke hadde med en fjerning av Håøyflua i den viktige farleden inn til Farsund før i 2018. Fjerning vil få stor betydning for nåværende – og interessante – næringsutvikling i Farsund. Da blir det litt merkelig at de som reiste den kritikken den gangen, i dag skyver dette prosjektet ut til siste periode. Arbeiderpartiet står ved sine lovnader fra 2013.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2017-06-19:
Først av alt: Gratulerer med dagen til alle som har heiet på Nordøyvegen! Det er mange som i dag fortjener en stor takk for utrettelig å ha kjempet fram prosjektet. Så til regjeringens arbeid for å skape større og mer robuste bo- og arbeidsregioner, som gjenspeiler seg i både kommunereformen og regjeringens store satsing på samferdsel. Som sunnmøring med ønske om en større og mer effektiv bo- og arbeidsregion rundt regionsenteret Ålesund er jeg i dag svært godt fornøyd med at Nordøyvegen nå endelig skal realiseres. Sambandet vil gi fastlandsforbindelse til rundt 2 900 mennesker og knytte de om lag 10 000 innbyggerne i kommunene Haram og Sandøy nærmere sammen. Sammen med kommunene Skodje og Ørskog vil Haram og Sandøy bli en viktig del av det som skal forme og skape en ny og større bo- og arbeidsregion i og rundt nye Ålesund kommune. Her er Nordøyvegen et viktig og godt tilskudd. På en slik gledens dag for Nordøyvegen er det på sin plass å minne om at det ligger mange års kamp bak prosjektet med to undersjøiske tunneler og bruer som skal binde Lepsøy, Haramsøy, Longva, Fjørtoft og Harøy sammen med Haram fastland. Nordøyane har i lengre tid vært preget av gradvis fraflytting. Samtidig har det vært en offensiv næringsutvikling, med bedrifter som leverer utstyr til den maritime industrien. I dag er det en stor ulempe for både innbyggere og bedrifter at de to fergesambandene som betjener øyene, ofte har lang tid mellom avgangene, i tillegg til at de er nattestengt. Mange som har flyttet fra eller har tilknytning til øyene, har sagt at de ønsker å flytte tilbake dersom det blir fastlandsforbindelse. Det så lenge mørkt ut med hensyn til å finne den endelige finansieringsnøkkelen. Først etter at regjeringen endret regelverket for fergeavløsningsmidler, og med det forlenget tidsrammen for fergesubsidier fra 20 til 40 år, kan en nå endelig sette spaden i jorda. De to fergesambandene som i dag frekventerer Nordøyane, vil med fergeavløsingsmidler bidra med hele 30 mill. kr over 40 år. Det at regjeringen foretok denne positive endringen, vil bidra til at flere større fergeavløsningsprosjekter kan forseres. Det å bygge flere større bo- og arbeidsregioner langs kysten vil bidra til å styrke distriktene. Nordøyvegen vil erstatte to lite tjenlige fergesamband. Den vil bidra til å gjøre det vakre perlekjedet av småøyer som Nordøyane består av, langt mer attraktivt som boligområde. I tillegg til fast vegforbindelse og et mer fleksibelt transportsystem til beste for både næringsliv og privatpersoner som i dag bor på Nordøyane, vil Nordøyvegen bidra til befolkningsvekst og tilrettelegge for økt turisme i området.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2017-06-19:
Det er ingen tvil om at forslagsstillerne tar opp et viktig tema. Det er også årsaken til at dagens regjering sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre – fra dag én og i hele perioden – har løftet og prioritert psykisk helse og omsorg. En god psykisk helse gjennom hele livet har vært en hovedsatsing mellom samarbeidspartiene, der det viktigste målet har vært å løfte psykisk helse opp på linje med somatikken. Ettersom vi fortsatt står overfor mange utfordringer som må løses på området psykisk helse, deler jeg forslagsstillernes intensjon med forslaget. Samtidig mener jeg at forslaget om en egen tiltaksplan for eldres psykiske helse i realiteten er å slå inn åpne dører, dette fordi strategien for psykisk helse som regjeringen skal legge fram i august 2017, vil omhandle alle aldersgrupper, også de eldre. Psykiske problemer er ofte tett knyttet til risikofaktorer som f.eks. ensomhet og utenforskap. Dette er også en av grunnene til at regjeringen har valgt å gjøre psykisk helse og kampen mot ensomhet til en integrert del av folkehelsepolitikken. Det er derfor grunn til å minne forslagsstillerne om at regjeringen i «Folkehelsemeldingen: Mestring og muligheter» innlemmet tre nye innsatsområder i folkehelsepolitikken. Psykisk helse ble fra da av en likeverdig del av folkehelsesamarbeidet, samtidig som det ble fokusert sterkere på aktive eldre og helsevennlige valg. Et aktivt, trygt og godt liv som gammel utgjør derfor en viktig del av regjeringens folkehelsepolitikk. Når det gjelder Arbeiderpartiets kritikk av regjeringens politikk på demensområdet, vil jeg også minne om at regjeringen har satset sterkt på å øke dagaktivitetstilbudet for personer med demens gjennom statsbudsjettet. At mange kommuner ikke søkte på tilgjengelige midler i 2016, er sterkt beklagelig. Jeg vil derfor på det sterkeste råde kommunene til å benytte seg av de øremerkede midlene i budsjettet for 2017, hvor det legges til rette for 750 nye dagaktivitetsplasser. Det er også en glede å kunne minne om regjeringens nye reform, Leve hele livet, som er en kvalitetsreform for eldre. Også her inngår psykisk helse, med mål om flere gode leveår, der eldre beholder god helse lenger, blir mer sosiale og i større grad mestrer egne liv. Reformen Leve hele livet bygger på en rekke tiltak som regjeringen allerede har igangsatt. Blant annet kan nevnes at regjeringen er i gang med en storstilt satsing på å heve kompetansen i den kommunale helse- og omsorgstjenesten. Det utdannes flere ledere og stilles tydeligere krav til ledelse. Det er innført nye kvalitetsindikatorer, og det etableres et kommunalt pasient- og brukerregister. Regjeringen er allerede i gang med et løft på dette feltet, og Høyre finner derfor ingen grunn til å stemme på forslaget som fremmes i dag.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2017-06-19:
Komiteen er enig med forslagsstillerne i at det er viktig å legge til rette for fysisk aktivitet i skolen, og at fysisk aktivitet er avgjørende for en god oppvekst og mestring gjennom hele livet. Å være fysisk aktiv bidrar også til god funksjonsevne og selvhjulpenhet i eldre år. En funksjonsfrisk befolkning – ung som gammel – er ganske enkelt en viktig ressurs for samfunnet. Forskning viser at det å være aktiv, bli svett og virkelig «herje» litt hjelper, ikke bare på fysikken, men det beskytter også mot depresjon og andre psykiske plager. Høyre mener derfor at fysisk aktivitet er et viktig område som fortjener forsterket oppmerksomhet og innsats. Jeg er glad for at regjeringen allerede har tatt flere grep for å legge til rette for mer fysisk aktivitet i befolkningen – ja, faktisk så bredt og på så mange områder at det er vanskelig å nevne alle her. Jeg viser derfor til statsrådens svarbrev til komiteen. Som varslet i regjeringens politiske plattform og omtalt i «Folkehelsemeldingen – Mestring og muligheter», har regjeringen også lagt fram en stortingsmelding om friluftslivspolitikken, «Friluftsliv – Natur som kilde til helse og livskvalitet». Regjeringen jobber også med en handlingsplan for friluftslivet, som tar sikte på å styrke det samlede friluftslivsarbeidet og friluftslivets rolle i folkehelsearbeidet. Jeg vil også minne om at Opptrappingsplanen for rusfeltet legger økt vekt på bruken av fysisk aktivitet som både forebyggende faktor og i behandling og ettervern. I tillegg til at regjeringen har lansert et program for folkehelsearbeid i kommunene som skal bidra til å styrke kommunenes systematiske folkehelsearbeid, er også tilskuddet til etablering av frisklivs-, lærings- og mestringstilbud videreført. Nevnes bør også regjeringens nye satsing Leve hele livet, hvor det særlig legges vekt på betydningen av bevegelse og aktiv bruk av kroppen for godt voksne og eldre – viktig for god funksjonsevne og mestring også i eldre år. Det foregår også mye bra på området fysisk aktivitet i barnehagene rundt omkring i landet. Også når det gjelder fysisk aktivitet i skolen, har regjeringen fulgt opp regjeringsplattformens mål på området. Det pågår derfor mye godt arbeid i norske skoler med å legge til rette for daglig fysisk aktivitet. Erfaringer fra flere skoler rundt i landet viser at man ved å utnytte det lokale handlingsrommet finner lokale tilpasninger i tilretteleggingen av fysisk aktivitet utover obligatorisk tid. Etter flere år med forsøk og arbeid for å spre god praksis ønsker Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre å forsterke dette viktige arbeidet ved å foreslå følgende: «Stortinget ber regjeringen legge til rette for økt fysisk aktivitet i grunnskolen i flere fag enn kroppsøving og for mer mental trening i skolen.» Jeg har et stort ønske om å få lov til å takke hjertelig for meg. Dette er mitt siste innlegg fra denne talerstolen etter 14 år her på Stortinget. Tusen hjertelig takk for meg!
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2017-06-19:
I Møre og Romsdal har vi stort behov for ein offensiv vegpolitikk. Mange i fylket var nok skuffa over manglande prioriteringar i forslaget til NTP. Møreaksen er eit viktig prosjekt som vil binde fylket vårt i hop. Å kome raskare i gang med prosjektet enn det regjeringa legg opp til, vil bety mykje både for folk og ikkje minst for næringslivet. Senterpartiet vil difor fremje eit forslag om at Stortinget må få ein proposisjon om finansiering til behandling før utgangen av 2020. På den måten kan prosjektet kome raskare i gang enn det regjeringa legg opp til, og det vil bety mykje. Eg vil òg leggje vekt på kor positivt det vil vere viss kryssinga av Halsafjorden kan gjennomførast som eit pilotprosjekt som andre fjordkryssingar langs kysten seinare kan dra nytte av. Vi behandlar i dag òg ein proposisjon om finansiering av fv. 659 Nordøyvegen. Dette er ein gledas dag! Det skal byggjast eit brusamband og tre undersjøiske tunellar som skal gje vegsamband mellom Lepsøya, Haramsøya, Flemsøya, Fjørtofta og Harøya, som vert Nordøyvegen. Vegen vil òg gje eit fastlandssamband for 2 900 personar ute på øyene og bidra til ei positiv utvikling av denne regionen og binde Sandøy og Haram kommune i hop. Prosjektet er òg eit godt døme på kor viktig ferjeavløysingsmidlar er for å få til ein meir effektiv samferdsel langs kysten. I revidert nasjonalbudsjett har Senterpartiet fremja forslag om at desse midlane òg kan nyttast til å dekke kapitalkostnader på slike prosjekt. Det er eit forslag som vil forbetre ordninga, og som vil gjere at fleire ferjeavløysingsprosjekt kan realiserast i delar av landet. Fylkesvegar er ein viktig del av vegnettet vårt, og dei som køyrer på ein veg, bryr seg lite om dei køyrer på ein riks- eller ein fylkesveg. Dei køyrer på ein veg. Det er difor viktig at vi klarar å stoppe og redusere forfallet på fylkesvegnettet. Eg er glad for å tilhøyre eit parti som seier nettopp dette, eit parti som har trua på at fylka kan vere gode vegeigarar dersom det vert stilt økonomiske midlar til rådigheit. Difor fremjar Senterpartiet forslag om eit tiårig vedlikehaldsprogram for fylkesvegnettet i kommuneproposisjonen. I NTP aukar vi ramma til rassikring på fylkesvegar, og vi aukar ramma til tunnelsikring på fylkesvegane. Dette er viktige forslag og tiltak som vil hente inn forfallet, og som vil redusere problemet med ulik kvalitet på riks- og fylkesvegane våre.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-06-19:
Senterpartiet har lenge etterlyst en satsing på fylkesveiene i NTP. Det bekymrer Senterpartiet at vedlikeholdsetterslepet er stort, og at dagens bevilgninger ikke er store nok til å drive tilstrekkelig vedlikehold og utbedring av fylkesveinettet. Hvis en legger til grunn tallene som KS la fram i komitéhøringen på kommuneproposisjonen, vises det til et årlig behov på mellom 1,5 mrd. kr og 2 mrd. kr for å opprettholde dagens standard. Gode fylkesveier er nødvendig for transport innad i fylket og en forutsetning for å kunne videreutvikle næringslivet og opprettholde arbeidsplasser i hele landet. I bevilgningsrammene under Nasjonal transportplan er fylkesveinettet ikke omfattet, men det er en vesentlig del av infrastrukturen. Det bekymrer Senterpartiet at disse veiene ikke prioriteres høyere. En egen satsing på fylkesveiene er nødvendig hvis en har ambisjon om en helhetlig satsing på samferdsel. Sør-Trøndelag har åtte ganger mer fylkesvei enn riksvei, og fylkeskommunen er helt avhengig av økte rammer, noe vi i Senterpartiet fremmet forslag om i kommuneproposisjonen. Senterpartiet satser på et tiårig vedlikeholdsprogram, hvor vi legger inn en økning på 1,5 mrd. kr i året i kommuneproposisjonen. Vi har også lagt inn i revidert nasjonalbudsjett en ekstrasatsing på 600 mill. kr, inkludert rassikring og tunneler. Rørosbanen fra Hamar til Støren har en viktig funksjon når det kommer til transport av gods i innlandet. Den rød-grønne regjeringen bevilget penger til å utrede elektrifisering av Rørosbanen. En elektrifisering vil gjøre jernbanen mer konkurransedyktig for transport mellom landsdelene. Dette vil føre til mer miljøvennlig godstransport samt avlaste fylkesveiene for tungtransport. Senterpartiet prioriterer derfor oppstart av elektrifisering på Rørosbanen i andre periode. Det er viktig for Senterpartiet at dette prosjektet blir gjennomført så fort som mulig, da dette er et tiltak som vil gjøre godstrafikken både mer effektiv og mer miljøvennlig. Å få til gode løsninger på bane er viktig også for persontransporten. Senterpartiet mener at to timers frekvens på Dovrebanen Trondheim–Oslo er et viktig kollektivtiltak som vil sikre at flere reisende kan bruke tog på hele eller deler av strekningen. Utredningen av dette er allerede gjort i mulighetsstudien for Dovrebanen og Raumabanen, utarbeidet av strekningenes jernbaneforum. Senterpartiet ser det som helt nødvendig å få på plass en jernbane som kan avlaste flytrafikken mellom Oslo og Trondheim. Flystrekningen Værnes–Gardermoen er blant strekningene med mest passasjerer i Europa. Ved å få på plass en løsning med tog som blir billigere for de reisende, og som går oftere og raskere, vil dette avlaste store deler av flytrafikken.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2017-06-19:
I dag sikrer Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti flertall for tidenes samferdselssatsing i min landsdel. Vi har allerede levert nærmere en tredobling i perioden som vi snart legger bak oss. I nord har vi et enormt potensial for vekst, men nettopp avstander skaper noen utfordringer. Det handler om å få ut milliardverdiene av sjømat, mineraler og gods, og det handler om å styrke næringsutviklingen for flere trygge jobber i Nord-Norge. Trolig vil vi snart passere 100 mrd. kr i eksportverdi for norsk sjømat. Mye skyldes vår evne til å levere kvalitet hele veien ut til markedet, ikke bare økt volum. Da er det viktig at transportmulighetene er gode helt ut til der verdien skapes, sånn at produktene kan komme raskere ut til kundene. Derfor har vi økt direktebevilgningene til fylkesveiene betydelig og fortsetter opptrappingen i dagens transportplan. I tillegg har vi gitt mer til våre riksveier, og vi har nå fått til et nødvendig løft også for framtiden. Våre hovedfartsårer skal bli bedre vedlikeholdt, og det skal gis økt framkommelighet året gjennom. Sånn har det ikke alltid vært, eksempelvis når fisketrailere må kjøre 72 mil med omvei via Finland fordi Kvænangsfjellet nok en gang er stengt og deler av landet i praksis er delt i to. Da er det svært gledelig at vi nå leverer oppstart av tunnel i dag. Når E10 på Hålogaland bygges ut og korter ned kjøretiden fra Sortland til Evenes lufthavn med nærmere 45 minutter, er det svært gledelig å se at vi leverer oppstart av første del i dag. Dette til tross for at prosjektet har økt med mange milliarder i kostnader. Ved neste rullering vil vi se hele prosjektet under ett. E8 inn til Tromsø er et annet eksempel, og sammen med rassikringsløftet i transportplanen og 40 års ferjeavløsning har vi i praksis også startet Ullsfjordforbindelsen. I tillegg varsler vi oppstart av KVU inn til Tromsø som inkluderer Tindtunnelen. Sånn korter vi ned avstander fra Tromsø og nordover mot Finnmark, og med flere titalls kilometer knytter vi dermed den nye regionen sammen. I Tromsø løfter vi kollektivtransporten videre og gir muligheter for en mer miljøvennlig transport, som kan avlaste en raskt voksende by. Det finnes en rekke eksempler. Vi har altså levert en historisk offensiv plan som egentlig bekreftes nå, når reaksjonen fra opposisjonen er at planen er for offensiv. Likevel legger de inn ekstra prosjekter uten ekstra midler. Og representanten Sivertsen og Arbeiderpartiets mantra under replikkordvekslingen er at vi må få kontroll med kostnadene. Det får en til å riste oppgitt på hodet, for svarene og det konkrete innholdet uteblir fullstendig. Vi hører lite om deres tiltak og hva som kunne bedret situasjonen. De kommer ikke med egne løsninger. Hele poenget med en transportplan er nettopp å prioritere innenfor en økonomisk ramme. Når ordføreren i Tromsø nå jubler for Arbeiderpartiets byvekstavtale, skal man i realiteten fordele de samme pengene til flere byer. Det blir kutt, ikke mer penger. Derfor ser jeg fram til at velgerne avslører dette transportalternativet til høsten.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
I Buskerud var forventningene til Nasjonal transportplan store, ikke minst på grunn av samferdselsministerens mange løfter, både før og i regjering. Buskerud har, som andre fylker, sine utfordringer. I Ringerike står Ringeriksbanen og E16 øverst på ønskelista. Store byutviklings- og næringsutviklingsplaner er helt avhengige av en god infrastruktur. Ringeriksbanen er dessuten et prosjekt av nasjonal betydning, og klare løfter har vært gitt om snarlig oppstart. Buskerud fylke forskutterer 3,2 mrd. kr for å sikre parallell utbygging av vei og bane. Noen ble bekymret for innspillet fra etatene, for uansett kostnadsramme var det noen av de lovede prosjektene det ikke var plass til, og Ringeriksbanen var ett av dem. Da NTP kom, var banen utsatt, med byggestart 2021/2022. Nå sier komiteen, etter sterkt påtrykk fra Buskerud, byggestart i 2021, men likevel senere enn forutsatt. Statsråden sa planleggingen var forsinket, men det stemmer ikke. Den er i rute. Arbeiderpartiet vil at regjeringa skal komme tilbake til Stortinget med en egen plan for fullføring av intercityutbyggingen, med sluttføring av alle prosjekter innen 2030. Der skal også Ringeriksbanen inngå. En fanesak for samferdselsministeren er sammenhengende veibygging. Vi trodde at det også gjaldt rv. 23 fra Oslofjorden til E18, men den gang ei, selv om Høyre for flere valg siden lanserte slagordet «Riksvei 23 på én, to, tre». Nå legges det opp til to til tre års opphold mellom etappene Dagslett–Linnes og Linnes–E18. Arbeiderpartiet mener de to etappene må bygges i sammenheng. I 2015 var Solvik-Olsen på turné i Drammen, med Fremskrittspartiets lokale gruppeleder. Det var ikke måte på hvor mye penger det var til veier i Drammen. Så kom NTP, og Buskerud bypakke 2 falt sammen som et korthus. Ny nødvendig Holmenbru er med, men skal delvis betales med bompenger – som Fremskrittspartiet lokalt er imot – og samarbeidspartene i Buskerudbysamarbeidet hadde tenkt seg mer miljøvennlige transportløsninger i et område som er i ferd med å kveles av biltrafikk. Nytt løp i Strømsåstunnelen er utsatt og forutsatt delfinansiert med de samme lokale bompengene. En enstemmig komité har heldigvis lagt inn en viktig forutsetning om to tog i timen til Hokksund som første skritt på etappen mot Kongsberg, men det var ikke med i statsrådens framlegg. Det var heller ikke rv. 35, som jeg registrerer at kollega Werp fra Buskerud for noen innlegg siden viste til at flertallspartiene nå har sikret, men underslo glatt at den merknaden – for det er en merknad, ikke penger – er lagt inn av en enstemmig komité. Drammen skal få nytt sykehus, men hvor skal ambulansene kjøre? Det er meningsløst å bygge nytt sykehus uten tilfartsveier, sa Solvik-Olsen i 2015, det skal inn i NTP i 2017. Men hvor er de pengene? Nok et løftebrudd fra den kanten, dessverre.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Det var egentlig bare en liten kommentar til representanten Stefan Heggelund, som viser til historien og til at det går dype politiske skillelinjer mellom høyre- og venstresida i norsk politikk når det gjelder sosiale entreprenører. Det vi har advart mot, er jo profitt på velferd. Når Heggelund er opptatt av historien: I 1819 ble Boktrykkernes sykekasse etablert i Christiania. Selv var jeg som jentunge og langt opp i tenårene så heldig å få lov til å feriere på Rødtangen, på feriehjemmet til typografene. Kvinnebevegelsen til Arbeiderpartiet var med på å stifte de første barnehagene i Norge. Ledighetskasser i regi av fagbevegelsen er ikke noe nytt, det er mer enn hundre år gammelt. Siste taler nevnte fontenehusene, som Arbeiderpartiet også har vært aktivt med på å støtte. Så det var bare en liten visitt til Heggelund: Når vi skal ta i bruk historien, så får vi gjøre det.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Denne debatten og replikkordskiftet minner meg om en debatt vi hadde i Drammen for noen år tilbake. Høsten 2013 arrangerte Drammen idrettsråd en befaring til Trudvang skule i Sogndal, som allerede da hadde innført en times fysisk aktivitet hver dag. Våren 2014 fremmet Drammen Arbeiderparti et forslag i bystyret om å gjøre det samme. Vi ble nedstemt bl.a. av Høyre og Fremskrittspartiet. To profilerte høyrekvinner kommenterte i Drammens Tidende: «… det er grenser for hva skolen skal fikse». Det er noen i denne salen som antakelig kjenner igjen den uttalelsen. «Foreldrene har hovedansvaret. Det er dog de som har satt barna til verden», kommenterte Høyres daværende varaordfører i Drammen. Motstanden varte ikke lenge. Til det er argumentene for en times fysisk aktivitet per dag for gode. Det handler om tidlig innsats. Det handler om folkehelse, integrering, å forebygge sosiale forskjeller i helse, fysisk og psykisk, om bedre læringsmiljø, og det handler om grunnlaget for livslang bevegelsesglede. Allerede samme høst ble det i Drammen bystyre enstemmig vedtatt å innføre en times fysisk aktivitet per dag fra og med skoleåret 2015–2016 – som den første storbyen i landet. Våren 2015 var mange skoler allerede i gang med prøveprosjekter. Hvordan kunne det gå så raskt? Jo, fordi det var gode samarbeidspartnere å spille på. Buskerud idrettskrets har lenge jobbet med idrettslag i skolen. Idrettskretsen har lært opp unge aktivitetsledere gjennom prosjektet «Aktiv365». Flere av byens idrettslag ville bidra. Konnerud Idrettslag samarbeider med skolene i bydelen om prosjektet «Av ungdom for ungdom». Tre barneskoler har gått sammen om å spleise på en stilling som skal koordinere aktivitetene som er tilknyttet idrettslaget. Ungdomsskolen stiller med aktivitetsledere. Drammens Ballklubb har drevet idrettsfritidsordning i mange år, og nå har idrettskretsen utviklet prosjektet videre under overskriften Aktive lokalsamfunn, basert på videreutvikling av en velprøvd modell fra Canada, der målet er såkalt «Physical Literacy» for alle 12-åringer i en kombinasjon av aktiv idrett og bevegelsesglede. Det er ikke bare i Drammen man er i gang. Sylling skole i Lier var først. Der tok rektor saken i egne hender innenfor de budsjettrammene han allerede hadde. I Røyken har idrettslaget ROS lagd sin egen modell. Hyggen Idrettsforening har sin. Flere kommuner har meldt sin interesse. Fjørtoft-utvalget har foreslått det. Idretten har klart å stille opp i et forpliktende partnerskap. Modellene fins. Dessverre ser det ut til at forslaget ikke får flertall her i dag. Spesielt underlig er det at Venstre, som sier at skole er deres aller viktigste sak, ikke er med. La oss håpe at det samme skjer på Stortinget som i Drammen, at det ikke tar lange tida før alle partier tar poenget. Da kan det hende at vi rekker å fatte vedtak før kommunene tar innersvingen på oss og rett og slett bare gjør det.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-06-19:
Denne nasjonale transportplanen er en rekordsatsing på tog. Det er Venstre glad for at vi får være med på. Det er på tide på at vi investerer skikkelig i infrastruktur og nye togsett. På strekningen mellom Hamar og Lillehammer ligger det inne 15 mrd. kr fram til 2029 for å komme med dobbeltspor til Lillehammer innen 2034. Det er en utrolig viktig satsing for Innlandet, særlig innerst i Innlandet, men også på den nasjonale strekningen til Trondheim. En del av dette er også Godspakke Innlandet, dvs. ytterligere 6,5 mrd. kr, som er viktig for hele landet. Vi har en stor mulighet for å flytte gods fra vei til bane. Det gjelder tømmer, men det gjelder også laks og annen fisk, og andre varer som ikke har det riktig så travelt. Det er viktig å få bygd og elektrifisert Solørbanen–Kongsvingerbanen og få avlastet Alnaterminalen, for ikke alt gods trenger å gå innom Oslo. Mye av det skal til Sverige, og vi må få fart på godset som skal i den retningen. For Gjøvikbanens del kan en jo stille spørsmålet: Hva hadde skjedd med den uten Venstre? Hadde den grodd igjen? Det var i hvert fall ønsker om å legge ned strekningen fra Jaren og nordover på slutten av 1990-tallet. Med en samferdselsminister fra Venstre ble den konkurranseutsatt, som den første strekningen. Det har vi lært av, og dagens jernbanereform er en del av den lærdommen. På Gjøvikbanen kommer det flere krysningsspor. Statsråden skal ha ros for å ha gjort mye med strømtilførselen og annet vedlikehold på Gjøvikbanen, men Venstre har også bidratt med bevilgninger for å få til det. Fra høsten kommer det også nye togsett. For en studentby som Gjøvik, som er i stor vekst, er dette tilbudet særlig viktig for den unge befolkningen. Når det gjelder de rød-grønne partiene, særlig Arbeiderpartiet, stoppet en jo dobbeltsporsatsingen på Hamar i 2009. Det er egentlig ti tapte år, og at en tar 2 mrd. kr fra godspakken og regner med å framskynde det med fire år og komme til Lillehammer i 2034, høres ut som et lite eventyr. For øvrig er det også å vri midler ut av Innlandet, og når Arbeiderpartiet satser på havnæring og på å flytte midler til Vestlandet, blir det lite igjen til omstilling og satsing i Innlandet og på det grønne skiftet på fastlandet, og den godspakken hører definitivt med i det. Jeg vil også nevne E16 i Valdres, hvor Venstre har vært en pådriver for at vi skal starte nærmest mulig Fagernes og komme forbi Fagernes i tunnel. Det lengter Fagernes og hele Valdres etter. Så de milliardene vi skal bruke der, må vi bruke tidlig fra Fagernes og østover.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-06-19:
Jeg er klar over at jeg tar ordet på en lang dag, men over fire år velger jeg å bruke 3 minutter på dette, for jeg synes det er en svært viktig sak, og flertallspartiene har løftet sosialt entreprenørskap på ulike vis gjennom denne fireårsperioden. Dette handler om innovasjon i både sivil og offentlig sektor. Vi står i et teknologiskifte, og det ble for meg veldig synliggjort med flyktningkrisen vi hadde for snart to år siden, da mange kom med smarttelefoner om bord, for å si det sånn, og en faktisk kunne bære helseopplysninger med seg. Det andre var at det var mange som ikke hadde vært deltakere i ideell virksomhet eller vært ansatt i det offentlige, som fikk anledning til å engasjere seg, delta, legge til rette og hjelpe andre. Det er viktig for det norske samfunnet å integrere også på den måten, og det utløste stor skaperkraft. Jeg fikk gleden av å ta imot over hundre her på Stortinget, en gjeng som etter hvert kalte seg Guts to Change, og som har blitt sosialentreprenører, og noen av dem har også blitt reelle entreprenører etter den dugnaden. Innenfor helsesektoren har vi jo puttet på en del til fontenehus – over 20 mill. kr til å etablere flere fontenehus i Norge. Det trettende er vi så heldig å få i min hjemby, Gjøvik, fra 2018. Der har Norske Kvinners Sanitetsforening for første gang valgt å gå inn i et fontenehus, og det viser også at de som etablerte litt av det sosiale entreprenørskapet i Norge for godt over hundre år siden, stadig er frampå, ser mulighetene og ser arenaene hvor de kan bidra, og også hjelpe andre inn. Det blir et fontenehus som retter seg spesielt mot kvinner og unge kvinner, og det er også interessant at kjøpesenteret CC på Gjøvik, med mange kvinnearbeidsplasser, har valgt å engasjere seg i det fontenehuset, for, som de sier: Vi har mange arbeidsoppgaver når vi ikke må stå ved kassaapparatet og møte mennesker ansikt til ansikt. Dette er eksempler på hva som kommer ut av det sosiale entreprenørskapet, og på at aktører møtes på tvers av oppgaver i samfunnet. Så til statsråden: Det er særlig viktig at departementene legger til rette for anskaffelser, for gjennom det sosiale entreprenørskapet, som fontenehus-modellen og andre, kommer det nye forvaltningsmodeller og organisasjonsformer som det offentlige har godt av – av og til så gode at vi bør betale for dem og kjøpe dem.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-06-19:
For Venstre er innsats knyttet til psykisk helse og uhelse svært viktig. Når vi ikke støtter disse forslagene, er det fordi vi i fire år har hatt – jeg vil si – en eventyrlig mulighet til å gjøre en innsats og bringe Norge framover når det gjelder psykisk helse og uhelse. I «Folkehelsemeldingen: Mestring og muligheter», som jeg fikk gleden av å være saksordfører for, likestilte vi for første gang arbeidet med psykisk helse med annet folkehelsearbeid. Bare det i seg selv var et framskritt. Endelig ble psykisk helse tatt på alvor. Vi har bevilget mye penger bl.a. til å ansette flere psykologer i kommunene. Jeg er veldig glad for å ha kunnet bidra med det gjennom fire år. Ganske mange flere kommuner har skaffet seg den kapasiteten. Det vil utvilsomt ha mye å si for kommunene som skal lage egne kommunale tiltaksplaner. Vi har også lovfestet ergoterapeuter fra 2020. Det er jeg helt sikker på vil gjøre noe med både innovasjon og tilrettelegging i pleie- og omsorgsektoren i kommunene. I primæromsorgsmeldingen ble primærhelseteamene innført. Det er gjort mange strukturelle tilpasninger. Det er også satt inn betydelig økt faglig kapasitet, så kommunene er godt rustet for å møte den store utfordringen framover mot 2040. Det er nettopp i årene framover mot 2025 vi har anledning til å tilpasse oss den framtida vi vil møte med stadig flere eldre over 80 år. Da er det litt merkelig å tenke tilbake på at et stort mindretall her i salen stemte mot kommunereformen og ikke vil ha framtidas velferdskommuner som kan tilpasses den kapasiteten, i hvert fall ikke bidra til å strukturere dem for framtida. Det er nå vi må gjøre det, når vi har tidsvinduet med en ekstremt god økonomi og ennå ikke har fått den store veksten i antall eldre. I forrige uke var den første innspillkonferansen for en nasjonal psykisk helsestrategi i Norge. Også den kommer til å omfatte eldre. For Venstre sin del må jeg si at det er gjort mye for psykisk helse og styrking av det fagfeltet gjennom fire år. Jeg gleder meg til at vi kan få bidra i nye fire år for å bygge ytterligere opp. Derfor vil vi bruke ressursene og energien på andre tiltak enn å overprøve kommunenes arbeid.