Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-12-18:
Venstre kommer til å stemme for å gi Olje- og energidepartementet samtykke til å godkjenne utbygging og drift av Skarv. Det er et prosjekt som kan framskaffe betydelige mengder med olje og gass, og som kan bidra til verdiskaping og betydelige inntekter. Det må også forventes at lokalmiljøet og den aktuelle landsdelen får betydelig glede av utbyggingen gjennom arbeidsplasser og aktivitet. Fremskrittspartiets Ketil Solvik-Olsen gav uttrykk for en viss forundring over at partier som hadde vært kritiske til utslippet på Statfjord, nå stemte for denne utbyggingen. Jeg kan redegjøre for Venstres posisjon. Den er at vi lenge har ment at på noen områder er det en så åpenbar konflikt mellom oljeaktivitet og miljø at en bør ha petroleumsfrie soner. Det dreier seg om områder i Lofoten og Vesterålen. Men det er ikke den type områder vi her diskuterer, så vi har en god sammenheng i vår politikk på dette området. Det er fortsatt slik at det eneste partiet i denne salen som gikk til valg mot all oljeaktivitet i Barentshavet, er SV. Denne saken er imidlertid en illustrasjon på at det kan være vanskelig å få en sammenheng mellom det vi politikere sier vi vil, og det vi faktisk gjør. 2008 kommer til å bli et år med rekordhøye CO2-utslipp i Norge. Petroleumssektoren står for en betydelig del av disse utslippene. Derfor må vi få til et opplegg med elektrifisering av eksisterende installasjoner, og vi må få til et opplegg som gjør at nye utbygginger baserer seg på kraft fra land. Vi beklager at det er valgt en løsning for Skarv som vil gi store utslipp, og som ikke baserer seg på kraft fra land. Venstre og Kristelig Folkeparti har derfor fremmet et eget forslag som setter søkelys på det vi faktisk kan gjøre noe med i dag, og det er å legge større trykk på det programmet som skal gjennomføres for å utvikle teknologi for å få overføringer av store kraftmengder til produksjonsskip. Det bør settes som vilkår at strømforsyning fra land skal gjennomføres når en sikker løsning for elektrifisering er tilgjengelig for det feltet vi i dag diskuterer. Vi mener også at det bør slås fast at nye prosjekt skal basere seg på kraft fra land, og at dette tas med i utlysingsteksten. Det er også behov for å legge om prosedyrene ved behandling av framtidige utbygginger, slik at det ikke gjøres investeringer som i praksis binder opp den endelige avgjørelsen. Venstre er opptatt av at utbygging av olje- og gassfelt skal komme tilliggende lokalsamfunn og landsdeler til gode. Dette gjelder også ved utbygginger i Norskehavet og Barentshavet. Vi viser her til at komiteen peker på at Regjeringen vil komme tilbake til denne lokaliseringsproblematikken i forbindelse med petroleumsmeldingen, som ventes framlagt i 2008. Det er klart at det er en klar sammenheng mellom muligheten for å elektrifisere våre olje- og gassinstallasjoner og den kraftmengde som er tilgjengelig på land. Ikke minst i dette perspektivet er det deprimerende å registrere at etter to år er en nå tilbake der en var ved regjeringsskiftet, nemlig i forhandlingssituasjon med Sverige vedrørende grønne sertifikater. Det betyr at vi har kastet vekk to år hvor vi kunne ha framskaffet betydelige mengder med ren energi på land – som også hadde vært interessant i den sammenheng som vi her diskuterer. Nå får en håpe at Regjeringen denne gangen lykkes i forhandlingene med Sverige. Noen garanti for det har en ikke. Derfor er det helt avgjørende at Regjeringen også legger fram et alternativ til grønne sertifikater som kan gi store mengder fornybar energi. Da må en oppjustere betydelig de satsene som ligger inne i dagens ordning. Det Norge står med i dag, er altså rekordhøye utslipp av CO2 og et av Europas dårligste systemer for støtte til fornybar energi – en svært dårlig kombinasjon.