trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
La meg starte med én ting jeg er enig i i det representanten Listhaug sa, og det er at våre eldre skal være stolte. Det er slik at det velferdssamfunnet vi nyter godt av i dag, er bygget opp av dem som gikk før oss, av våre foreldre, av våre besteforeldre og av deres foreldre igjen. Vi skal være dypt takknemlig for det velferdssamfunnet de har utviklet. Jeg håper representanten Listhaug bruker litt mer tid på å lese perspektivmeldingen. Da vil representanten nemlig komme frem til en helt annen historie enn den som nå ble presentert. Perspektivmeldingen handler ikke om å gi noen dårlig samvittighet, men den handler om hvordan vi skal trygge velferden – for våre eldre, for våre barn og for våre barnebarn. Det er det perspektivmeldingen handler om. Det handler om den grunnleggende forvaltertanken om at vi har et ansvar for å sørge for at våre barn og barnebarn arver et samfunn som er minst like godt som det vi selv overtok. Det er det som er det grunnleggende. Så peker vi i perspektivmeldingen på at vi har noen utfordringer foran oss. Det ene er klimakrisen. Det andre er at oljeinntektene kommer til å gå ned, uavhengig av hvem som sitter ved makten, og det tredje er at det blir færre yrkesaktive i tiden som kommer, at andelen yrkesaktive går ned. Det er det som er hovedutfordringen jeg har pekt på, det er ikke de eldre. Nei, de skal være stolte. Det er deres velferd vi ønsker å trygge, deres pensjoner vi ønsker å trygge, men det er en utfordring at det er for få som er i arbeid. Skal vi sikre velferdssamfunnet vårt, ikke bare frem til neste valg, men også i tiårene som er foran oss, må vi sørge for at det er flere som er i jobb. Det er arbeid som bærer velferden vår, og det er det perspektivmeldingen handler om. La meg bare avslutte med også å legge til at vi har verdens beste utgangspunkt for å kunne håndtere de hovedutfordringene vi adresserer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
La meg starte der representanten startet. Jeg er ikke pessimist. Jeg er optimist. Jeg er optimist fordi jeg har tro på Norge. Jeg har tro på arbeidskraften, jeg har tro på at vi skal klare å få det til. Men vi kan ikke stikke hodet i sanden og late som om utfordringene ikke er der. Det er en realitet at det blir færre i yrkesaktiv alder. Det er en realitet at oljeinntektene går ned. Det handler ikke om å avskrive olje- og gassvirksomheten. Nei, vi viser tvert imot at vi både kan nå Paris-målene og lete etter olje og gass på norsk sokkel fordi olje- og gassproduksjonen kommer til å gå ned mot 2050. Vi viser tvert imot at dette går i hop. Vi må se økonomi, olje- og gassvirksomhet og klima i sammenheng. Vi viser, tross de usikre scenarioene som er, at dette går i hop, og jeg har tro på at vi skal klare det.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Jeg skjønner ikke hvorfor representanten gjentar på inn- og utpust at regjeringen skulle mene at pensjon og pensjonister er et problem. Det er feil. Jeg er like stolt av den jobben de har gjort gjennom sitt yrkesaktive liv og bygget opp velferdssamfunnet vårt. Når det gjelder innvandring, er det langt mer nyansert enn det representanten presenterer. Det vi skriver, er at innvandrere fra Afrika, Asia, Latin-Amerika og Øst-Europa utenfor EU mottar ganske mye mer økonomisk enn de bidrar med gjennom livsløpet, mens innvandrere fra land som ligner mer på Norge, som USA, Canada, Australia, New Zealand og EU-landene bidrar mer i form av skatter enn det de mottar i overføringer. Ja, vi har noen utfordringer når det gjelder integrering, men vi ser også at integreringspolitikken virker. Det som særlig virker, er utdanning. Vi ser at norskfødte med innvandrerbakgrunn gjør en imponerende sosial reise i utdanningssystemet vårt. De deltar i høyere utdanning, og døtrene har en langt høyere yrkesdeltakelse enn sine foreldre.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
La meg først si at jeg er glad for at vi har en alliert i at det ikke skal være altfor store sugerør inn i statskassen. Vi skal passe på skattebetalernes penger. Jeg er også helt enig i at vi skal stille krav også til klimatiltakene. Vi skal ha en kostnadseffektiv klimapolitikk, og vi må også se på resultatene av den. Når det gjelder CCS, som handler om å ta vare på CO 2 , mener jeg at det er et viktig prosjekt. Vi kjenner jo også fra andre prosjekter at på store, nye teknologiske prosjekter er det ofte behov for en kombinasjon av statlig og privat kapital. Ja, staten bidrar med betydelige beløp i CCS-prosjekter, men jeg mener at det er en nødvendig og riktig investering. Klimakrisen er en av våre største utfordringer. Da må vi også være villige til å bruke penger på det. Men vi skal – og der er jeg enig med Fremskrittspartiet – stille krav om resultater.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Det er ikke helt riktig, det Trygve Slagsvold Vedum sier, at man ikke har berørt utfordringene knyttet til sentralisering. Det er adressert i perspektivmeldingen. Det vi også viser, er at sentralisering ikke er noe som har kommet de siste fire eller åtte årene, det har vært en realitet også i alle de stortingsperiodene hvor Senterpartiet har sittet i regjering. Uavhengig av hvem som har sittet i regjering, har det vært en sentralisering. Det er også slik at i perioder hvor man har hatt høy innvandring, har det vært en god befolkningsvekstutvikling også i Nord-Norge, mens i de siste årene, hvor man har hatt lav innvandring, betyr det også at flere kommuner opplever befolkningsnedgang. Det er også et element i dette, at innvandring har bidratt til å trygge bosettingen, mens stram innvandringspolitikk, lav innvandring, har bidratt til færre folk. Jeg mener at det viktigste vi gjør for å sikre at folk kan bo over hele landet, er å sikre en god næringspolitikk. Er det én landsdel som virkelig har vist kraft og vekst under vår regjeringsperiode, er det Nord-Norge. Nord-Norge har hatt en god vekst, god utvikling i sitt næringsliv, men det har vært én utfordring, og det er tilgang på kompetanse, tilgang på kompetent arbeidskraft. Bedriftene har ikke fått tak i den arbeidskraften de trenger. Det er grunnen til at regjeringen også satset på kompetanseløft, fra barnehage, skole, innenfor yrkesfaglig utdanning og høyere utdanning, nettopp for å sikre at bedriftene kan få mer arbeidskraft. Det viser også en del av disse undersøkelsene, at en av grunnene til at bedriftene ikke har kunnet investere mer, ikke har kunnet ansette flere, er at de ikke har fått tak i den arbeidskraften de trenger. Her må vi se sammenhengene. Satsing på næringspolitikk, satsing på kompetanse er en satsing på Nord-Norge.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Jeg har som statsråd bidratt til å flytte statlige arbeidsplasser til Nord-Norge. Når man snakker om det offentlige, handler ikke det bare om staten, det handler om kommune og fylke. Hvem er det som sitter med makten i mange av kommunene, og også i de to fylkene vi har i Nord-Norge? Jo, det er Senterpartiet, så her må også Senterpartiet ta et ansvar for å sørge for også desentralisering i de kommunene og de fylkene man har ansvaret for. Jeg mener vi har en felles utfordring her. Jeg ønsker ikke at dette skal være en pingpong-politikk. Jeg tror vi er enige om det grunnleggende, nemlig at det skal være mulig å bo i hele landet vårt, at vi skal legge til rette for gode offentlige tjenester der folk bor, at vi skal legge til rette for vekst i privat næringsliv, slik at folk har en jobb å gå til, og at vi legger til rette for en god kunnskapspolitikk, slik at bedrifter får den kompetansen de trenger. Når det gjelder desentralisering, ja, så må staten flytte arbeidsplasser når det er grunnlag for det, men det er også viktig at kommuner og fylker tar et ansvar.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Det er selvsagt en utfordring med presset på boligmarkedet i Oslo. Vi har svært høye boligpriser og ikke minst boligprisvekst i Oslo, men det er ikke slik at regjeringen flytter statlige arbeidsplasser til Oslo. Vi må også skille mellom statlige arbeidsplasser, for statlige arbeidsplasser er politi, det er universiteter og høyskoler, og så er det det som går på administrasjon, med direktorater og departementer. Der tror jeg nok at representanten, hvis han går inn i tallene, vil se at denne regjeringen har flyttet arbeidsplasser ut i landet, og at Senterpartiet ikke har spesielt mye å skryte av med sin historikk på det området.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Det aller viktigste vi kan gjøre, er å legge til rette for privat verdiskaping, og det gjør vi. Nord-Norge er en av de landsdelene våre som har hatt sterkest vekst, også under denne regjeringen. Har folk en jobb å gå til, er det et viktig grunnlag for bosetting. Det andre som er viktig, er utdanning, at vi har både gode barnehager og gode skoler, at flere fullfører videregående skole, at vi satser på høyere utdanning, at vi satser på desentralisert høyere utdanning, og at vi gir muligheter for folk til også å fylle på sin kompetanse gjennom arbeidslivet. Det er viktige forutsetninger for bosetting og for verdiskaping lokalt. Så er det viktig at vi har gode offentlige tjenester. Der stiller staten opp, og der er det viktig at kommuner og fylker, hvor også Senterpartiet er godt representert, bidrar til gode tjenester nær folk, slik at folk har gode velferdstjenester, har en jobb å gå til, og ikke minst at vi har et utdanningssystem som sørger for god kompetanse.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Det er jo interessant med de tre punktene som representanten nevner, nemlig desentralisert utdanning, satsing på bredbånd og god kommuneøkonomi. Det er regjeringens politikk, det. Så kan det godt tenkes at Arbeiderpartiet har fremmet noen forslag i Stortinget. Det kan til og med tenkes at Arbeiderpartiet har enda flere penger å bruke. Men jeg er helt enig i at desentralisert utdanning er viktig. Det er viktig at den læreren som ikke har fullført sin lærerutdanning, har mulighet til å kombinere jobben med å fullføre lærerutdanningen, eller at en sykepleier skal kunne videreutdanne seg, eller at den som ikke har fullført videregående skole, får muligheten til å gjøre det. Vi er enige om at bredbåndsatsing er viktig. Der må man ha kombinasjon av primært markedstenkning og også statlige tiltak. Det har vi bidratt med. Og vi har hatt en god kommuneøkonomi under denne regjeringen. Det ser vi bl.a. på utviklingen av antall kommuner som er på ROBEK, og det ser man også på resultatene til kommunene. Jeg er helt enig i at dette er tre viktige tiltak. Det med at man har en sentralisering over tid: Det har man hatt uavhengig av hvem som har sittet i regjering.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Jeg tror jeg har stått på denne talerstolen ganske mange ganger hvor representanter fra Arbeiderpartiet har advart mot å lytte til utvalg, men her finner representanten noen formuleringer i en utvalgsinnstilling som han er enig i, og det er helt greit. Jeg tror at uansett hva regjeringen hadde foreslått i kommuneøkonomien, hadde Arbeiderpartiet foreslått 3 mrd. kr ekstra. Jeg mener vi har en god kommuneøkonomi i Norge. Ja, kommunepolitikerne må snu og vende på hver eneste krone, og jeg tror de må snu og vende på flere kroner fremover, for handlingsrommet i budsjettene kommer til å bli mindre i årene som kommer. Det kan representanten lese ut av perspektivmeldingen. Det betyr at både stat og kommune må effektivisere. Vi må sørge for at vi bruker skattebetalernes penger på en fornuftig måte, at vi sørger for å få mer igjen for de pengene vi har til disposisjon, samtidig som vi også sørger for at kommunene får dekket sine kostnader til pensjoner og til demografi, og at man har et rom som gjør at man kan styrke også tjenestene fremover.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Jeg var veldig glad for å høre at vi er enige om virkelighetsoppfatningen. La meg understreke det. Vi viser ofte til oljen som den største verdien, men det er arbeidskraften som er den største verdien vår. Jeg tror det er fire ganger større verdi enn hele oljefondet og all oljen som fortsatt ligger i bakken, så det å sørge for at vi legger til rette for arbeidskraften, er viktig for hele landet vårt. Jeg tror det aller viktigste er at vi satser på skolen, at vi sørger for at vi har gode barnehager, at elevene fullfører videregående skole. Jeg vet at Trysil kommune samarbeider med bedriftene lokalt for at deres ungdommer skal få lærlingeplass. Sørger man for at ungdommen fullfører, får lærlingeplass, får jobb i bedriften, er det også større sjanse for at man blir. Jeg tror satsing på kompetanse i alle nivåer er den langsiktige og gode satsingen for Innlandet, for Nord-Norge, ja, for hele Norge.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Vedum skryter ofte av at han er flink til å lytte til folk. Han kunne kanskje lyttet til hva jeg også sa. Jeg har ikke bare snakket om private bedrifter, selv om jeg mener at det er viktig. Jeg har sagt at noe av det aller viktigste er at vi satser på utdanning, at man har gode barnehager, at man sørger for at ungdommene våre fullfører videregående skole, at de som velger yrkesfag – jeg håper at enda flere gjør det – også får en lærlingeplass i den kommunen de bor, at de får en jobb i den kommunen de bor. Det er en viktig og langsiktig satsing på Nord-Norge, men også på andre landsdeler i landet vårt. Det å satse på desentralisert utdanning, så man ikke trenger å reise til Tromsø, Bergen eller til Oslo for å studere, er viktig for at flere blir boende. Det at man sørger for en god kommuneøkonomi, er viktig for gode velferdstjenester. Jeg har selv flyttet statlige arbeidsplasser til Nord-Norge, til Narvik, på integreringsfeltet. Der valgte vi Narvik, vi flyttet arbeidsplasser dit. Vi har flyttet arbeidsplasser til Tromsø. Det er flere andre områder i nord vi har flyttet statlige arbeidsplasser til for å bygge opp kompetansemiljøene i Nord-Norge.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Jeg er enig i veldig mye av det representanten Kaski sier, for det er ingen tvil om at denne krisen rammer skjevt. Den rammer ulikt med tanke på bransjer og næringer. Vi ser at 90 pst. av økonomien vår har klart seg relativt bra, har faktisk hatt en økning i løpet av det siste året, og så er det 10 pst., en del bransjer, som er rammet veldig hardt. Det rammer dem som jobber der. Det er helt riktig at veldig mange av dem som har mistet jobben, er personer med lav utdanning og lav inntekt. Det er også bakgrunnen for at regjeringen har satset så høyt og så tungt på muligheten til å øke kompetansen gjennom denne krisen, nettopp gjennom å kunne studere mens man mottar dagpenger. Så registrerer jeg at det er altfor få som gjør det, og det er også noe vi ser nærmere på, hvordan vi kan få tiltak som gjør at vi kan bidra til at flere får økt kompetanse i krisen. Det er heller ingen tvil om at det aller viktigste for å få folk tilbake til jobb er at vi kan ta ned smitteverntiltakene. Jeg har godt håp om at vi mot sommeren vil kunne se at økonomien igjen tar fart, at det blir større aktivitet, og at folk kommer tilbake til jobbene sine. Når det er sagt, er jeg også enig i at det er behov for en langsiktig satsing. Det er ikke slutt når vi kan si at nå legger vi krisen bak oss. Jeg tror vi vil ha ettervirkninger av denne krisen i flere år fremover, og derfor må vi ha langsiktige tiltak som gjør at de som har mistet jobben, de som har falt ut av arbeidslivet, får muligheten til å komme tilbake igjen, ikke minst gjennom omskolering og kompetansehevende tiltak.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Det aller viktigste er å sørge for at folk har en jobb å gå til. Alle de tiltakene som er iverksatt under denne krisen, handler om at vi må få smitten ned, at vi må stoppe pandemien, og at vi skal kompensere både arbeidstakere og bedrifter. Regjering og storting i fellesskap har gjennom denne krisen blitt enige om forlengelse av ulike ordninger og også mer romslige ordninger. Jeg mener at det har vært en riktig prioritering – at vi nå sørger for at de som mister jobben, og de som blir permittert, også har en trygghet. Vi iverksetter også en rekke andre tiltak nettopp målrettet mot de familiene som sliter mest, gjennom gratis kjernetid i barnehagen, lavere foreldrebetaling i SFO og at barnetrygden er økt med 8 200 kr siden 2019. Det betyr mye for mange familier.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-03-10:
Dette mener jeg er et veldig godt spørsmål. Det å håndtere den krisen vi står i, handler selvfølgelig om å håndtere krisen, men det jeg opplever at representanten spør om, er at vi også må se lenger frem. Vi må sørge for at vi har flere bein å stå på, at vi har et sterkt, mangfoldig næringsliv, og at vi legger til rette både for det grønne skiftet, for digitalisering og for nyskaping. Jeg må si at jeg ble glad da jeg så forsiden av Dagens Næringsliv i dag, hvor hele forsiden er «Gründerboom» i Norge. Det viser hvilken kraft som er ute blant folk. Regjering og storting har stilt opp med bedre ordninger gjennom Innovasjon Norge, og det har sikkert vært viktig. Men så mange starter egne bedrifter – man ser at det ikke er sikkert at ens egen arbeidsplass kommer tilbake, og ønsker nå å satse på nytt. Jeg tror kanskje de tiltakene vi har stilt opp med, har bidratt til å skape noe større trygghet, men jeg er veldig imponert over dem som nå bruker denne krisen til å skape arbeidsplasser, både for seg selv og for andre.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2021-03-10:
Det som også har vært utfordrende og heller ikke helt rettferdig, handler om kompensasjonsordningen til bedriftene. Det er mange vi har hatt mål om å berge, som ikke har fått den støtten de trenger for å overleve. Et godt eksempel på det er gründer Inge Johnsen, som driver Lian Restaurant i Trondheim. Etter 16 år må han nå legge ut livsverket sitt for salg. Det handler om at pandemien og mangelen på målrettede tiltak har ført til at det nå er stopp for han. Dette eksemplet er dessverre bare ett av mange, og Arbeiderpartiet har mange ganger tatt til orde for at man må få på plass et ekstra tilskudd for disse bedriftene, altså en omsetningsbasert ordning. Mitt spørsmål er: Når vil regjeringen sørge for at man får på plass ordninger som sikrer bedrifter som denne restauranten, og vurdere tiltak som Arbeiderpartiet har fremmet flere ganger?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2021-03-10:
Utfordringen er jo at man i altfor liten grad har vært villig til å lytte. Man er enda heller ikke villig til å justere ordningen slik at den skal bli bedre, mer treffsikker. Derfor ser vi gang på gang eksempler på altfor mange bedrifter som faller mellom to stoler, fordi man ikke gjør nødvendige justeringer. Vårt forslag om en omsetningsbasert ordning er ett sånt. Vi har også hatt forslag om egne tiltak for gründere, fordi man ser at dette er bedrifter, særlig oppstartsbedrifter, som har gjort akkurat det vi har bedt dem om å gjøre, enten det er grønn omstilling eller hva det skulle være – og så faller de mellom to stoler. Problemet er at regjeringen har det samme standardiserte svaret hver gang, og det er: Vi har så bra ordninger at vi ikke kan gjøre justeringer, for det vil være krevende. Så jeg spør igjen: Når vil regjeringen være villig til å gjøre nødvendige justeringer ut fra de konkrete forslagene som er fremmet her i Stortinget, som også næringen selv sier ville ha truffet bedre?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2021-03-10:
Det har vært snakket om Nord-Norge i dag, og de tallene vi har fått om befolkningen, er dramatiske. Nord-Norge trenger så mye mer enn ord og situasjonsbeskrivelser. Det tror jeg de aller fleste er ganske lei av. Her må man levere konkrete tiltak og politikk, men initiativene uteblir dessverre. Det har vi ikke minst sett i regjeringens nordområdemelding. Desentralisert utdanning er veldig viktig. Derfor ønsker Arbeiderpartiet et stort løft på nettopp det. Måten man tar utdanning på, endrer seg. Man tar kortere utdanning, og man gjør det gjerne borte fra de vanlige campusene. Man vil gjøre det der man bor med sin familie. Universitetet i Tromsø spiller en uvurderlig rolle for Nord-Norge, for Norge, og det har vært et av de viktigste tiltakene for å få til nødvendig arbeidskraft i landsdelen. Men utfordringen er at det å tilby desentralisert utdanning er dyrere. Hvordan skal regjeringen sørge for at et universitet som Tromsø – og andre – får nødvendig økonomi for å kunne tilby desentralisert utdanning?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-03-10:
Det er mange arbeidsfolk og bedrifter rundt omkring i Norge som er hardt rammet av pandemien. Inge Johnsen, som det ble referert til her i stad, har selv pekt på overfor TV 2 at det hadde vært behov for både mer forutsigbarhet i de virkemidlene som kommer, mer fleksibelt ved at staten kan dekke mer av permitteringskostnadene, noe Senterpartiet har tatt til orde for, og redusert moms, som Senterpartiet også har tatt til orde for. Det statsråden må ta inn over seg, er at det er bedriftsledere rundt om i Norge som nå står i fare for å miste livsverket sitt. Noen gir opp. En kan snakke om de ordningene som er etablert, men virkeligheten rundt om i Norge er at virksomheter som gikk bra fram til pandemien satte inn, nå må gi opp fordi ordningene ikke er gode nok. Hvorfor har ikke regjeringen vært villig til eksempelvis å være med på forslaget om redusert momssats, avlaste permitteringskostnadene mer og andre tiltak som kunne ha reddet bedrifter fra å gå konkurs?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-03-10:
«Stortinget bevilget i juni midler til et nytt forskningsskip for Havforskningsinstituttet som del av krisetiltak for norsk maritim næring. Ifølge Maritimt Magasin 26. februar skal forskningsskipet bygges ved Holland Shipyards Group i Nederland. I anbudet har pris blitt vektet høyere enn kvalitet. I tillegg skal skipet bygges på gammel framdriftsteknologi. Hva er bakgrunnen for at regjeringen ikke har sørget for at kvalitet vektes høyere, og stilt krav om moderne framdriftsteknologi for å legge til rette for at skipet bygges i Norge?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-03-10:
Jeg takker for svaret, men det er jo smått utrolig – i denne saken er det ikke bare slik at regjeringen ikke har sørget for at kvalitet ble vektet høyere. Nei, de opprinnelige planene var at kvalitet skulle vektes høyere, at en skulle ha et skip med fullstendig moderne teknologi og sørge for at en hadde moderne batteriteknologi for framdrift på skipet. Det er jo nettopp en av grunnene til at Stortinget valgte å bruke penger på dette i forbindelse med krisepakken – en så at dette var et moderne prosjekt som kunne legge til rette for aktivitet i Norge. Havforskningsinstituttet beklager at de ikke fikk en større ramme fra regjeringen. Hvorfor har en ikke sørget for å bevilge noen ekstra millioner kroner, slik at en kan vekte kvalitet høyere og få et topp moderne skip, som også blir bygd i Norge?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-03-10:
Selvsagt skal en bruke diesel også i disse sammenhengene og ikke tvinge folk eksempelvis i deler av Oslo til å måtte selge dieselbilen sin og kjøpe elbil fordi det blir forbudt å kjøre den bilen der. Eller sånn som nå, eksempelvis når det gjelder cruisebåter, for å holde oss på havet: Vi behandlet nettopp her om dagen en sak der det i verdensarvfjordene, både i Nærøyfjorden og Geirangerfjorden, fra 2026 blir forbudt med cruiseskip som ikke har nullutslippsteknologi. Samtidig bestiller regjeringen gjennom Havforskningsinstituttet altså et nytt havforskningsfartøy som det vil være forbudt å seile inn i de verdensarvfjordene med fra 2026. Ser ikke statsråden det store paradokset i at staten som innkjøper ikke stiller krav om den best tilgjengelige moderne teknologien, slik at en hadde lagt til rette for at en får utbygging, arbeidsplasser og verdiskaping i Norge istedenfor at krisetiltak forsvinner ut av landet?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-10:
Representanten Knutsen startet sitt spørsmål med å referere til Exit, og jeg kan anbefale Stortinget å ta en titt på den serien hvis man vil kjenne litt på sin indre sosialist, for det gir det i alle fall stor grunn til, tror jeg, når man ser det forbruket og den rikdommen som er der. Vi feirer nå – om man kan kalle det feiring – ettårsjubileum for at pandemien traff Norge, og nedstengingen. Det er også et år siden regjeringen la fram sin første krisepakke. Der var det bare tiltak for bedrifter. Det var utsatt betaling av formuesskatt. Siden har regjeringen også kuttet i formuesskatten både i revidert og i statsbudsjettet. Likevel har ikke det noen konsekvenser eller påvirkning på økonomien eller arbeidsløsheten, som også en studie fra London School of Economics viste rett før jul. Mitt spørsmål til Sanner er: Hvordan tror Sanner at krisepakkene og konsekvensene av dem ville sett ut hvis regjeringen hadde fått gjennomslag for sin krisepolitikk for et år siden?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-10:
Jeg er fortsatt litt nysgjerrig, for finansministeren viser til at de satt og diskuterte en krisepakke 2. Det var bankpakken som ble diskutert da – lånegarantier for bankene for nettopp å kunne støtte opp under bedriftene. Fra regjeringens side kom det for et år siden ingen initiativer til hvordan man skulle sikre inntekter til arbeidsfolk. Akkurat i dag er det 200 000 mennesker som søker arbeid. Mange av dem går langtidsledig. Mange kjenner virkelig at det strammer privatøkonomisk, man sliter med å få det til å gå rundt. Den situasjonen ville vært langt mer dramatisk hadde det ikke vært for opposisjonen, som faktisk fikk gjennom bl.a. økt dagpengesats. Av andre tiltak for arbeidsfolk lå det ingenting i krisepakken som kom for et år siden. Krisepakken etter det var bankpakken for næringslivet. Det har vi stått samlet om, men jeg tror finansministeren bør kunne være enig med meg i at forskjellene i Norge ville økt langt mer dramatisk om det først og fremst var utsatt formuesskatt og kutt i formuesskatten som var krisepolitikken.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-10:
I et tidligere oppfølgingsspørsmål var jeg inne på at vi nå er ett år inne i pandemien i Norge. Til NRK i dag sier Kamilla Thoresen: «Nå får jeg vel en utbetaling på mandag. Og jeg ser jo at jeg mangler ganske mange tusen for å få betalt regningene denne måneden. Jeg får bare begynne på toppen og jobbe meg nedover, prøve å spise litt mindre og skru av strømmen. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.» Den 11. januar sa alenemor Helene Holmsen Brenna til Dagens Næringsliv: «Når folk spør meg om mine fremtidsplaner, blir jeg trist.» Hun har vært permittert siden mars og får ikke økonomien til å gå rundt, har søkt på mange jobber, får ikke jobb og er bekymret for framtiden sin. Vi vet at veldig mange av dem som nå går arbeidsløse, som har vært permittert lenge eller har mistet jobben, sliter med å få det til å gå rundt. Det er ikke nok å leve på de pengene som man får fra Nav når man går på dagpenger. SIFO slo i oktober fast at koronakrisen har påført mange økte økonomiske utfordringer som det kommer til å ta lang tid å rette opp i – kanskje aldri – og det vil innebære økt ulikhet på sikt. Vi vet at det er folk med lav lønn og lav utdanning som i større grad har blitt permittert og oppsagt under koronakrisen, og at det vil få langsiktige konsekvenser for lavtlønte i Norge. Det er klart større risiko for tap av arbeid for arbeidstakere med lav inntekt, lav utdanning, lavinntektsfamiliebakgrunn og minoritetsbakgrunn. Så mitt spørsmål til Jan Tore Sanner er: Hvorfor kan vi ikke nå bli enige om at vi øker dagpengesatsen, at vi øker sånn at det blir 80 pst. opp til 4G, som er et enkelt grep vi kan ta i dag for å trygge økonomien til de folkene som er permittert, som har mistet jobben? Det har aldri vært meningen at man skal gå på dagpenger i så lang tid. Det er ikke nok penger, og vi kan ikke akseptere i Norge at folk må slutte å spise eller skru av strømmen for å få det til å gå rundt.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-10:
Jeg takker for svaret, men jeg fikk likevel ikke et svar på mitt konkrete spørsmål om å gi økte dagpenger til folk som er permitterte, og som er arbeidsløse nå. Økt kompetanse betaler ikke regningene i dag. At smitteverntiltakene kan reduseres inn mot sommeren, betaler ikke regningene i dag. Jeg tror ærlig talt ikke det er så lett å få økt kompetanse hvis man ikke spiser nok, og det må vi ta på alvor her i landet. Vi vet også at forskjellene øker i dag fordi koronapandemien nettopp treffer så skjevt, som Sanner er inne på. Midt i det største økonomiske tilbakeslaget siden den andre verdenskrigen setter vi altså norgesrekord i antallet milliardærer. Den norske kyprosbeboeren John Fredriksen, som topper listen, er verdt mer enn alle regjeringens koronakrisepakker. Det er ekstremt skjevfordelt. Samtidig ser vi at antallet unger som vokser opp i familier med vedvarende lavinntekt, fattige barnefamilier, øker. Det er blitt 20 000 flere unger som lever i fattige barnefamilier under Erna Solberg. Det er nå 111 000, og det blir flere. Hva vil regjeringen gjøre for å omfordele og rette opp i disse økonomiske skjevhetene?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2021-03-10:
Det var bra finansministeren ble stående. Dommedagsprofetiene står i kø i regjeringens perspektivmelding, som nylig ble framlagt. Under framleggelsen sa statsministeren at det som spiser opp handlingsrommet, er at folk lever lenger – litt av en melding for pensjonistene å få. Fremskrittspartiet er grunnleggende uenig: Det er helt fantastisk! Mange eldre er sprekere enn noen gang, bidrar i frivillig arbeid og står på for å hjelpe barn og barnebarn. De skal ikke ha dårlig samvittighet. De skal være stolt over det velferdssamfunnet de har bidratt til å bygge opp. Hvorfor ble velferdssamfunnet bygd opp? Hva var kjernen? Det var utdanning, helsetjenester, hjelp til eldre og syke som trengte det, og pensjon var utgangspunktet for opprettelsen av folketrygden i 1967. Når man leser regjeringens perspektivmelding, er verden snudd fullstendig på hodet. Det som var utgangspunktet for at man lagde en velferdsmodell, blir definert som problemet, mens man bruker masse penger på mye som ikke er kjernevirksomhet. Utgifter til dette diskuteres ikke som et problem, enten det er snakk om bistand, innvandring eller integrering, som i denne meldingen er sporadisk nevnt. I 2017, da Fremskrittspartiet var med på å legge den fram, ble temaet viet et eget kapittel. Symboltiltak på klimaområdet er uten dokumentert effekt på globale utslipp. Hvorfor bruker regjeringen energien i perspektivmeldingen på å gi eldre og pensjonister dårlig samvittighet, når de burde fått honnør og respekt for å ha skapt den enorme rikdommen og velferden landet vårt har? Hvorfor gjøres grunnlaget for velferdsmodellen vår, som pensjon, helsetjenester og eldreomsorg, til Norges problem, istedenfor å gå løs på å kutte i oppgaver som ikke er velferdssamfunnets kjernevirksomhet, som f.eks. bistand, innvandring og symbolske klimatiltak?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2021-03-10:
Da er vi uenige om det. Men det er ikke noe nytt at pessimisme er knyttet til framtiden. Helt siden 1980-tallet har vi hørt at oljealderen snart er slutt. Siden den gang har vi hatt en eventyrlig utvikling på norsk sokkel. Statfjordfeltet, som skulle vært stengt ned, har fortsatt produksjonen i flere år til. «De store funnene på norsk sokkel er over», har vi hørt før. I 2011 fant man gigantfeltet Johan Sverdrup, som i løpet av 16 måneders drift nedbetalte investeringene på 83 mrd. kr. Verden kommer til å trenge olje og gass i all overskuelig framtid. Stenger vi ned eller lar andre få lov til å produsere olje, sender vi den produksjonen til Russland og sjeikene i Midtøsten. Dette kan i verste fall bety større utslipp. For Norge betyr det at både landet og befolkningen blir fattigere. Oljenæringens framtid og muligheter er et politisk valg. Halvparten av våre ressurser er ikke oppdaget. Hvorfor avskriver regjeringen oljenæringen? Er finansministeren enig i at det er et politisk valg om man vil legge til rette for letevirksomhet i nye og gamle områder og utnytte ressursene på sokkelen?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2021-03-10:
Mens regjeringen mener at kjernen i velferdsmodellen vår, eldreomsorg, helse og pensjoner, er problemet, har regjeringen tydeligvis ikke noe problem med hvilke kostnader Norge har forbundet med innvandring og integrering. Norge brukte over 15 mrd. kr på innvandring og integrering i 2020 – bare på budsjettposter direkte knyttet til dette. Regjeringen påstår i meldingen at innvandring er lønnsomt. Det er mildt sagt å føre folket bak lyset. I så fall antar regjeringen i sin melding at innvandringen framover vil komme fra land som ligner på Norge. Dette har ingen støtte i SSBs befolkningsprognose, som viser at 85 pst. av innvandringen vil komme fra land utenfor Europa og med en bakgrunn som gjør integrering krevende. I perioden 2010–2019 medførte 203 000 ikke-vestlige innvandrere som var kommet til Norge, en utgift på over 2 300 mrd. kr, i et litt større perspektiv. Regjeringen sier at pensjon er problemet, og gir pensjonistene dårlig samvittighet. Hvorfor er ikke utgifter til innvandring og integrering også et problem?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2021-03-10:
Bare noen setter ordet «klima» på en idé eller et produkt, ser det ut til at offentlige penger sitter løst. Norge har allerede krasjlandet på Mongstad og brukt mange milliarder kroner på det. Nå er vi snart i gang med Langskip. Hvis CO 2 -fangst og lagring er lønnsomt og noe hele verden etterspør, hvorfor tar ikke Shell, Total og Equinor, oljeselskapene selv, risikoen, men vil skyve en stor del av regningen over på norske skattebetalere? Dette er selskaper med masse kapital. Hvorfor skal norske skattebetalere finansiere elektrifisering av sokkelen, som vil gi dyrere strøm for folk flest og industrien på land? 50 mrd. kr kommer pengesluket til å koste. På verdens klima har det ingen dokumentert effekt, og Norge har heller ingen egen atmosfære. Fremskrittspartiet er bekymret for at mange aktører nå er på jakt etter å stikke sugerøret inn i statskassa og hente ut penger til symbolske klimatiltak. Regjeringen og Høyre foreslår en ekstrem CO 2 -avgift, som vil ramme knallhardt. Hvorfor skal vi kutte i pensjoner og gi eldre og syke økte egenandeler, mens vi kaster milliarder etter symbolske klimatiltak uten dokumentert effekt?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-03-10:
Oppfølgingsspørsmålet er til bistandsministeren. De siste fire årene har Norge brukt ca. 150 mrd. kr på bistand. Perspektivene i den fremlagte meldingen er en årlig økning på 0,8 pst., dvs. at vi skal bruke 200 mrd. kr de neste fire årene – på topp av alle OECD-land og langt mer enn FNs målsetting. Norge bruker nær 6 mrd. kr på NGO-er. I Danmark bruker de 2,5 mrd. kr og i Sverige 2 mrd. kr, så vi bruker altså tre ganger så mye som de andre landene. I all industri setter man krav om mål og en strategi for å nå dem, ellers får det konsekvenser. I bistandsindustrien har man ingen mål, ingen måleparametre og ingen strategi. Det stilles ingen krav, og det får heller ingen konsekvenser. Allikevel fortsetter regjeringen å pøse inn penger i denne sektoren. Mener ministeren at dette er en klok prioritering for bruk av skattebetalernes penger?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-03-10:
Jeg takker for det naive svaret fra ministeren. Hovedmottakerne av norsk bistand er land i Afrika sør for Sahara. Bistanden har ingen relevante måleparametre, befolkningsveksten er enorm, fattigdommen øker, antall folk som sulter, øker, korrupsjonen øker, undertrykkelsen av kvinner fortsetter, og flyktningstrømmen øker. Avhengigheten av bistand øker også. Land vi ga bistand til på 1970-tallet, gir vi fremdeles bistand til nå, 50 år senere. Når alle måleparametre for suksess slår feil, må man bytte strategi, ikke sprøyte enda mer penger inn og bruke som en slags unnskyldning hvor mange man redder, når problemene blir større og større og vokser og vokser. Det er åpenbart at man har valgt gal strategi – istedenfor å gjøre landet uavhengig av bistand, skape arbeidsplasser og skape økonomisk vekst. Det er måten å gjøre det på, ikke sprøyte inn enda mer penger. Mener bistandsministeren at det fremdeles er en god måte å bruke skattebetalernes penger på, når resultatet ikke er at vi redder noen mennesker her og der, men at det store makrobildet er at det faktisk blir verre i Afrika?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-03-10:
«I Bergens Tidende den 22. februar i år kunne vi lese at det for to uker siden ble kjent at russisk-kontrollerte TMH International skal kjøpe Bergen Engines i løpet av året. Det innebærer at Sjøforsvaret blir avhengig av et russiskkontrollert selskap i drift og vedlikehold av en rekke fartøyer, inkludert kystvaktfartøyer. Hvordan vil statsråden sikre at Forsvarets behov blir ivaretatt, og forhindre at norsk teknologi som benyttes i Forsvarets fartøyer, overføres til det russiske selskapet?»
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-03-10:
Jeg forstår at ministeren skal fortsette å vurdere. Han har nå vurdert i fire måneder, og det skulle ikke være så vanskelig å konkludere. Kanskje skal jeg si gratulerer med stans av salget, for jeg har skjønt at det kommer til å skje, men når ministeren sier at dette ikke er sensitiv teknologi, er det rett og slett kunnskapsløst. Jeg beklager, president. Men stillegående motorer og russisk teknologi, der Russland sliter med å få tak i den typen motorer og Norge kan levere det – det er klart at det er sensitivt, og at det er sikkerhetspolitisk risikosport. Ministeren sier at det er dieselmotorer, og det har han også sagt før. Men det er altså ikke bare det at dieselmotorer selges til Russland, dette er teknologi som russerne trenger. Det skulle selvsagt regjeringen ha visst for lenge, lenge siden. Avansert motor- og turbinteknologi overføres til Russland. Bare det i seg selv burde fått varsellampene til å blinke for lenge siden. Så er det rot frem og tilbake om ministere. Forrige gang spurte vi utenriksministeren, og hun pekte på forsvarsministeren. Forsvarsministeren pekte på næringsministeren. Statsministeren er helt fraværende. Hvor er regjeringens sikkerhetsutvalg? Det er jo en helt meningsløs måte å håndtere dette på. Vil forsvarsministeren ta selvkritikk her?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-03-10:
Salget av Bergen Engines var kjent i november. Det ble første gang skrevet om 2. november. Det er fem måneder siden. Fremdeles har ikke regjeringen konkludert med at dette salget skal stanses, selv om jeg nå skjønner at det vil bli stanset. I forkant av å kjøpe en så stor bedrift er det noe som heter «due diligence». Det gjør alle store bedrifter når de kjøper opp en annen stor bedrift. Da går man inn i ikke bare regnskaper og finanser, men også i teknologikunnskap, teknologikompetanse, hvem som er kundene, hvordan kundene opererer, og om kundene kan betale. Alt som ligger i en større bedrift, går man igjennom i en «due diligence». Det skjer ved kontraktsinngåelsen, som var 2. februar. Kan forsvarsministeren garantere at TMH International ikke har fått noe slags teknologi, kompetanse eller kunnskap som er sensitiv for Norge, for Kystvakten og generelt for det norske forsvaret? Kan han garantere det, eller er det det han skal vurdere nå, de neste fire månedene?
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2021-03-10:
Den situasjonen verden står overfor nå, har ført mer enn 100 millioner flere mennesker inn i fattigdom. Rapporter som har kommet bare de siste dagene, bl.a. fra Uganda, viser at det er 14 ganger større sannsynlighet for dødelighet for barn og tidlig graviditet for jenter mellom 14 og 19 år. Det er en dobling av antall mennesker som lever med sult på en måte som gjør at de står i fare for å dø. Norges bidrag bl.a. på det globale helsefeltet har vært med og reddet liv i tiår. Jeg lurer på om representanten vet hva NGO står for. Det er nettopp de organisasjonene som til tross for en pandemi har stått i frontlinjen og jobbet for å redde liv og forebygge pandemien, og vært med på å bygge kapasitet i de landene der de ikke har denne kapasiteten. Jeg er utrolig stolt av det som dette stortinget har vært med på å beslutte, som gjør at vi når fram, og er med på å bygge opp kapasitet for å motvirke de dramatiske konsekvensene pandemien har. Dette er kun om pandemien – det er mange andre felt vi også kan være veldig stolte av.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2021-03-10:
Nå er det slik at utviklingssamarbeidet og mange av bistandsorganisasjonene har enorme krav til dokumentasjon og oppfølging. Vi la i høst fram resultatportalen, som både Fremskrittspartiet og andre parti har vært med og tilrettelagt for, som viser nettopp de gode resultatene i land sør for Sahara og i partnerlandene våre i Asia og Latin-Amerika. Jeg ønsker egentlig bare å vise til at her er det mye som blir sagt, som ikke stemmer. Det er veldig mange tydelige måleparametre, og det er gode resultat, og det ligger veldig strenge krav og føringer nettopp til resultat i de investeringene vi følger. Jeg er utrolig trygg på at dersom representanten hadde tatt seg litt mer tid til å gå inn og se på bl.a. resultatportalen, ville han også ha oppdaget det.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-03-10:
Folk i nord har blitt oversett, overprøvd og overkjørt av denne regjeringen i sju år nå. Den nordnorske landsdelen har opplevd en voldsom sentralisering av offentlige tjenester, en ser det på område etter område. Når SSB nå kommer med sine nye tall, ser vi at den nordnorske landsdelen tømmes for folk, og det er ikke bare bygdene og de små stedene, men det er også store byer, sånn som Tromsø, som har befolkningsnedgang. Hvis vi tar årene 2019 og 2020, var befolkningsnedgangen i den nordligste landsdelen på 7 746. Det var 7 746 flere mennesker som flyttet ut av den nordligste landsdelen, enn som flyttet inn, ifølge SSB – altså en massiv sentralisering. I perspektivmeldingen til regjeringen finner vi ikke ett ord om den nordligste landsdelen. Det er ikke noen analyse av hva slags betydning det har for Norge at en landsdel tømmes for folk, at man opplever en sånn kraftfull sentralisering. Dette har man ikke tatt seg tid til å vurdere i et 20-, 30-, 40-årsperspektiv: Hvis man fortsetter denne utviklingen, hva betyr det for norsk økonomi? Hva betyr det for landet vårt hvis den sentraliseringen vi nå har, fortsetter? Da er min utfordring til finansministeren: Når en finansminister skal legge fram en perspektivmelding som skal handle om hvilket Norge vi skal ha framover, hvilke utfordringer vi har med tanke på økonomien, demografien, klima, internasjonal forflytning – enormt med temaer – hvorfor mener finansministeren det ikke er relevant å ta opp den enorme sentraliseringen vi nå ser? Vil finansministeren her komme med noen nye grep for å snu den utviklingen som vi ser spesielt i den nordligste landsdelen?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-03-10:
Her snakker finansministeren seg bevisst eller ubevisst bort når det gjelder befolkningsutviklingen i de tre nordligste fylkene. Det tallet jeg brukte, var 7 746 netto utflytting fra de tre nordligste fylkene, altså som har flyttet ut fra de tre nordligste fylkene. Befolkningstallet har gått ned med ca. 4 000. Så det er ikke riktig det som Jan Tore Sanner sier, at det er på grunn av innvandring at en har hatt denne utviklingen. Netto utflytting av landsdelen er på 7 746 personer. Så sier Brandtzæg-utvalget at noe av problemet er at private bedrifter går godt, men det offentlige sentraliserer. Det er det offentlige som har blitt den store driveren av sentraliseringen av Norge. Der har dagens regjering vært hovedutfordringen. Mener finansminister Sanner at Brandtzæg-utvalget tar feil når de konkluderer med at det er det offentlige som er den store sentraliseringsmotoren, ikke det private?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-03-10:
Hvis en ser på statlige arbeidsplasser, har antallet statlige arbeidsplasser gått opp under dagens regjering, men hvis en ser på fordelingen, ser en at det er en voldsom skjevfordeling av hvor de arbeidsplassene har blitt lagt. 261 norske kommuner, ifølge et svar fra Finansdepartementet i forbindelse med budsjettet, har mistet statlige arbeidsplasser under dagens regjering – 261. Så kan en begynne å se på hvor de ligger. Det er klassiske distriktskommuner og småbyer rundt omkring i hele Norge – som har mistet politiet, mistet Nav, mistet skatteetat. De har mistet ulike viktige statlige arbeidsplasser, og det siste, som kommer nå, er tingretter. Staten har sentralisert massivt: 261 kommuner. Så ser vi at man i Oslo begynner å få mer og mer pressproblemer, med en befolkningsvekst på 12 420, hvis vi går ett år tilbake i tid, og man forventer at det kan bli en befolkningsvekst på 100 000 til 200 000 framover. Ser finansministeren noen problemer med at en skal klumpe stadig flere folk rundt Oslo, at det skaper pressproblemer og utfordringer for å ha et godt og velfungerende boligmarked?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-03-10:
Historien om Nord-Norge har vært at vi i Norge som nasjon har ment at det er viktig at vi skal ha vekst og utvikling i den viktige delen av landet vårt. Staten har lokalisert arbeidsplasser dit, gjort kraftfulle grep, man hadde oppbyggingen etter annen verdenskrig, man så det som et samfunnsbyggingsprosjekt, et nasjonsbyggingsprosjekt. Når vi ser de kraftfulle tallene vi nå får, med nesten 8 000 mennesker som har flyttet ut av den nordnorske landsdelen i løpet av to år, hadde jeg trodd og forventet at regjeringen hadde noen grep, noen tiltak, men i alle de rundene som har vært i spørretimen nå, har det bare vært ett grep, og det er private bedrifter. Private bedrifter er kjempeviktige, vi må satse på dem, men det kan ikke være sånn at staten skal forlate viktige deler av Norge. Da utfordrer jeg igjen: Når man ser de dramatiske tallene man nå ser, har regjeringen noen grep i det hele tatt, et eneste nytt tiltak, eller skal man bare sitte og se på og håpe at det går greit?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-03-10:
Tallene fra Statistisk sentralbyrå om befolkningsnedgangen i Nord-Norge er dramatiske for oss som bor der, som er glad i Nord-Norge, og som har troen på landsdelen. Det virker ikke som om regjeringen akkurat har troen på Nord-Norge, for tallene om fraflytting er en direkte konsekvens av en villet sentraliseringspolitikk fra Høyre og Fremskrittspartiet. De siste årene har de store politiske debattene i Nord-Norge omhandlet tvang, nedlegging og sentralisering. SSB sier selv i sin rapport at dette er en direkte konsekvens av sentraliseringspolitikk. Nå har jo statsråden lagt fram en perspektivmelding som skal beskrive framtidsutsiktene for landet vårt – ikke ett eneste ord om Nord-Norge. Vi har også en nordområdemelding som skal behandles. Bare festtaler! Så min utfordring til finansministeren er: Hvilke politiske grep vil han gjøre for å bidra til nettopp arbeidsplasser og at man får tilflytting til Nord-Norge?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2021-03-10:
Regjeringens eget demografiutvalg peker på utfordringer rundt at eldre blir igjen i bygda, mens de unge flytter til byen. Nå viser også tallene at det er befolkningsnedgang i Distrikts-Norge. Mange av de løsningene som demografiutvalget peker på, har Arbeiderpartiet fremmet forslag om her i Stortinget og har blitt nedstemt på her i Stortinget av regjeringspartiene, bl.a. desentralisert utdanning, sterkere kommuneøkonomi, raskere bredbåndsutbygging – det er noen av mange eksempler. Så mitt spørsmål til statsråden er: Hvorfor følger ikke regjeringen opp sitt eget utvalg og gir Distrikts-Norge de mulighetene som regjeringens eget utvalg veldig tydelig peker på som viktige?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2021-03-10:
Denne regjeringen legger ned desentraliserte utdanningstilbud, og kommuneøkonomien er altså den dårligste på 16 år. Demografiutvalget som regjeringen selv nedsatte som en løsning på utfordringen knyttet til fraflytting fra distriktene, peker altså på at kommunene må gis en sterkere økonomi. De har fulgt med på hvilken økonomi regjeringen har gitt kommunene den siste tiden, men de mener det må gis en sterkere økonomi og et større spillerom fordi likeverdige forhold krever ulike tiltak. Arbeiderpartiet foreslo å bruke om lag 3,5 mrd. kr mer på kommunene og fylkeskommunene i 2021, men ble altså nedstemt på dette. Utvalgets leder, Victor Norman, har selv sagt at forutsetningen for å styrke distriktene er at kommunene må få rom til å gi bolyst, men da må kommuneøkonomien gi rom for det. De peker tydelig på at det er behov for en styrket kommuneøkonomi. Når har regjeringen tenkt å lytte til sitt eget utvalg? Eller er kutt i formuesskatten fremdeles viktigere enn å bygge Distrikts-Norge?