Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Småbarnsforeldrene er de klare budsjettvinnerne med den nye rød-grønne regjeringen. Allerede fra 1. januar vil småbarnsforeldrene merke på lommeboken at barnehageplassene er blitt billigere. For en regjering som kun hadde sittet i 24 dager da den la fram sitt første budsjett, og som totalt sett flyttet på i underkant av 10 milliarder kr, er det en svært tydelig prioritering når i underkant av 1 milliard kr av disse går til å senke maksprisen på barnehager til 2 250 kr. Dette er en regjering som mener alvor med barnehageforliket. Det neste vi rød-grønne mener alvor med, er at vi ønsker full barnehagedekning. Hver en stein skal nå snus og vendes for å finne ut hva det er som hindrer kommunene og de private utbyggerne i å bygge flere barnehager enn de gjør for øyeblikket. Vi har en ambisjon om å skru ned rundetidene og komme i mål så fort som mulig med full barnehagedekning. Opposisjonen argumenterer velkjent for at en reduksjon av maksprisen vil forsinke barnehageutbyggingen ytterligere. Arbeiderpartiet mener tvert imot det motsatte. I løpet av året vil tre av fire kommuner ha full barnehagedekning. I disse kommunene vil det ikke bli bygget en eneste barnehage før maksprisen er senket ytterligere. Det er først da disse får avdekket et eventuelt ekstra behov, som også gir grunn til å bygge flere barnehager. Derfor er det uhyre viktig å få senket maksprisen ned til 2 250 kr fra 1. januar, slik at det ikke blir forsinkelser i utbyggingen av barnehager. Det er for øvrig interessant å registrere at når småbarnsforeldre får reell valgfrihet gjennom billigere og flere barnehager, velger det store flertallet barnehage framfor andre omsorgsalternativer. Gode, rimelige og tilgjengelige barnehageplasser er viktig for å gi alle barn like muligheter. Plass i barnehage kan bedre norskkunnskapene til barn med minoritetsspråklige foreldre, og kan bidra til å hjelpe barn i familier med ulike typer problemer. Familier som behøver hjelp av barnevernet, blir sett og får hjelp tidlig. Barn med minoritetsbakgrunn får hjelp til f.eks. å mestre det norske språket. Derfor er Arbeiderpartiet veldig glad for at den nye regjeringen i sitt budsjettforslag vil bruke 10 mill. kr til gratis kjernetid i barnehagene for barn med innvandrerbakgrunn. Småbarnsfamilier skal ha mulighet til å kombinere omsorg for barn med arbeid eller utdanning. Utbygging av barnehager slik at tilbudet er tilgjengelig for barna når foreldrene ønsker det, er samtidig viktig for å sikre velferd og gode utviklingsmuligheter for alle barn. Barnehagen skal være en felles opplevelse og læringsarena for barna, uavhengig av foreldrenes økonomiske, sosiale og kulturelle bakgrunn. Arbeiderpartiet mener det er viktig å gi familiebegrepet et utvidet innhold. A4-familien – to voksne og to barn – er ikke alene om å være en familie. I dag er to voksne med dine og mine og kanskje våre barn en like vanlig familiekonstellasjon. Men hvorfor gjøre dette til et større problem enn det det faktisk er? Mange barn opplever det som svært positivt å vokse opp i denne, kanskje vår tids storfamilie. Enslige forsørgere med barn er en annen type familie, og homofile og lesbiske par, med og uten barn, er en tredje type. Men også enslige blir en stadig vanligere familieform. Familiepolitikken til denne rød-grønne regjeringen vil preges av raushet og aksept for folks eget valg. Ingen familieformer er bedre enn andre. Kjærligheten mellom to personer er noe av det vakreste som finnes, uansett hvilken legning man har. Vi skal vokte oss for å dømme noen ut fra hvem de gir sitt hjerte til. Er man heterofil, homofil, lesbisk eller bifil for den saks skyld, har ingen av oss rett til å heve pekefingeren og si at noens følelser er bedre eller verre enn andres. Vi vil fortsette med å bedre forholdene for lesbiske og homofile. Derfor har den rød-grønne regjeringen i budsjettet trappet opp støtten til de homofiles organisasjoner, for å sikre at de kan jobbe for bedre å ivareta denne gruppens rettigheter. Barnevernet opplever i dag en sterk økning i antall brukere av sine tjenester, og Regjeringen har derfor bevilget mer penger til etaten både innenfor årets budsjett og på budsjettet for 2006 – totalt 300 mill. kr ekstra. Barnevernet står overfor store utfordringer, og Regjeringen prøver nå å rydde opp i det økonomiske uføret som Bufetat har kommet i de siste årene. Vi må sikre at de barna som trenger hjelp, får det. Vi må være sikre på at vi gir dem et tilpasset tilbud som kan hjelpe dem. Vi må være sikre på at ikke de kommersielle kreftene, som kommer tyngre og tyngre inn i barnevernet, skummer fløten. Vi må også være sikre på at vi gjør de riktige tingene. Disse ungene fortjener å bli tatt på alvor og få hjelp. Barn som lever i fattigdom, opplever det som brutalt å bli plassert på sidelinjen i et samfunn som bugner av melk og honning. Noe av det aller viktigste vi må gjøre, er å bekjempe barnefattigdom med alle virkemidler. Arbeiderpartiet er derfor svært fornøyd med at denne regjeringen øker innsatsen for å hjelpe disse ungene. De unge enslige asylsøkerne er også en svært sårbar gruppe i vårt samfunn. Media har de siste dagene avdekket at barn helt ned i 12-årsalderen er offer for trafficking i Norge. I Soria Moria-erklæringen er de rød-grønne blitt enige om at vilkårene for disse barna må forbedres, og at ansvaret nå må overføres til barnevernet. I forbindelse med statsbudsjettet for 2006 er det lagt fram en rapport som heter «Fordelingen av økonomiske ressurser mellom kvinner og menn. Inntekt, sysselsetting og tidsbruk». Rapporten viser at det fremdeles er uakseptable inntektsgap mellom kvinner og menn. Fortsatt er det slik at kvinner tjener betydelig mindre enn menn. For Arbeiderpartiet er likestilling og likelønn viktig i vår arbeidslivspolitikk. Jeg er derfor glad for at Regjeringen nå vil nedsette en likelønnskommisjon. Fedres omsorgsdeltakelse i barnas første leveår er viktig, ikke minst for å kunne etablere god kontakt mellom far og barn, men også for å sikre en mer lik fordeling av omsorgsansvaret mellom foreldrene. Det er et gode i seg sjøl at barna får mer tid sammen med far. Men dersom vi skal komme videre i likestillingsarbeidet, er det nødvendig av vi jenter slipper gutta mer til på hjemmebane. Fedre som tar en større andel av fødselspermisjonen, tar også større ansvar på hjemmebane enn andre fedre senere. Jeg har lyst til å gi ros til Bondevik-regjeringen for økningen av fedrekvoten med to uker. Men skal vi komme videre i likestillingsarbeidet, må det skje noe revolusjonerende på hjemmebane. Vi kommer ikke videre dersom ikke fedre tar et større ansvar, og ikke minst at vi jenter er villige til å slippe gutta til på hjemmebane. Når fedre tar et like stort ansvar på hjemmebane som mødrene, vil kvinner bli like attraktive som menn på arbeidsmarkedet. Først når jentene får avlastning på hjemmebane, vil jentene være i stand til å ta mer ansvar, bl.a. ta lederansvar i arbeidslivet. Vi har fått en regjering og ikke minst en statsråd som er opptatt av likestilling. Etter en tung periode med stagnasjon på likestillingsområdet har Arbeiderpartiet håp og ambisjoner om at vi skal komme flere skritt framover i tida som kommer.