trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Som jeg har sagt tidligere: Likestilling handler ikke om fire uker pappaperm og 1 000 kr mer i kontantstøtte. Det verdivalg denne regjeringen har gjort – i samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre – er å styrke familiens fleksibilitet og frihet til å velge andre løsninger. Å ha muligheten til i en kort periode å være litt mer hjemme med sine barn – og velge kontantstøtte – er en verdi som er viktig for denne regjeringen. Vi ser at enkelte familier trenger å ha barna sine i barnehage for at barna skal lære seg språket. Jeg er veldig glad for at stadig flere benytter seg av barnehage, slik at barna kan lære seg språket før de begynner på skolen. Det må være mulig å ha to tanker i hodet samtidig – tenke integrering, ha det perspektivet, men samtidig gi alle familier i landet valgfrihet i en kort periode av livet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Jeg erkjenner at vi har en stor utfordring når det gjelder ufrivillig deltid. Vi har en utfordring når det gjelder yrkesvalg og gutter som faller ut av videregående utdanning. Det dreier seg om å få guttene til å tenke utradisjonelt med tanke på yrke, og ikke minst om å få jenter til å ta høyere utdanning. Det er en stor utfordring vi har, og som også Stoltenberg II-regjeringen hadde, da den satt med regjeringsmakt. Derfor satser denne regjeringen på skole. Å få jentene til å ta matematikk som valgfag og å oppgradere og snakke opp yrkesfagene og omsorgsfagene, som er typiske lavlønnsyrker, kvinneyrker, slik at vi får både menn og kvinner til å søke til disse yrkene, er de store likestillingsutfordringene vi har i dag – ikke fire uker fedrekvote og en tusenlapp mer i kontantstøtte.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Først av alt: Takk for spørsmålet. Det er ikke tvil om at det er samfunnsøkonomisk lønnsomt at folk jobber og betaler skatt, og at vi trenger både kvinners og menns kompetanse i arbeidslivet. Det er slik at foreldre har en lovfestet rett til permisjon i en periode når barna er små. Det er et gode som yrkesaktive foreldre har, og det er svært viktig med tanke på å gi barna en trygg og god start på livet. Foreldre i Norge har en unik mulighet til å kombinere arbeidsliv og familieliv. Regjeringen ønsker å videreføre den muligheten foreldrene har til å prioritere familielivet i en periode av livet. Som jeg har sagt tidligere: Vi har en svært god foreldrepengeordning i Norge. Vi har i tillegg et fleksibelt arbeidsliv og høy sysselsetting blant kvinner. Dette kan være med på å forklare at det fødes mange barn i Norge. Regjeringen vil fortsette å legge til rette for høy sysselsetting og et fleksibelt arbeidsliv for alle. Det er feil at gode valgmuligheter for foreldre gjør at næringslivet tappes for kompetanse. Kompetansen hos menn og kvinner i næringslivet er i dag ganske jevnt fordelt. Vi ønsker at begge foreldrene tar ut foreldrepermisjon, og vi legger opp til at de benytter seg av hele permisjonen. Da vil enten mor eller far være borte fra arbeid en kort periode. Det må vi godta. For de fleste er det snakk om fravær i en begrenset periode før de igjen deltar i arbeidslivet. Jeg deler derfor ikke representantens bekymring for at regjeringens endringer i familiepolitikken tapper næringslivet for kompetanse. For regjeringen er det viktig at foreldrene selv kan prioritere hvordan de vil vektlegge tid med barn og deltakelse i arbeidslivet, når de bestemmer seg for noe så viktig som hvordan de best skal ivareta sin familie.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Det er, som jeg sa før, gode ordninger, som også er initiert av Fremskrittspartiet og SV, med barnehageforliket, som Arbeiderpartiet kom etterpå og støttet. Vi har en av verdens beste foreldrepermisjonsordninger i dag, som regjeringen ønsker å beholde. Vi øker den valgfrie delen og reduserer ikke fellesdelen. Det er med på at vi har høye fødselsrater, som også Fremskrittspartiet har vært med og støttet hele veien. Dette handler ikke bare om kvinners stilling i arbeidslivet, det handler om både kvinner og menn. Hvis representanten tror på sitt eget spørsmål, må han også mene at fedrene, når de tar permisjon, vil tappe næringslivet for viktig kompetanse. Det som er viktig å fokusere på her, er å få kvinner ut i arbeidslivet, til å ta høyere utdanning, og å få guttene til å tenke utradisjonelt. Det er to viktige arbeidsområder jeg som likestillingsminister skal ta med meg i det videre arbeidet i regjeringen.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Det foregår veldig mye godt likestillingsarbeid allerede i dag. Flere har vært inne på at regjeringen har trukket en sak, men likestilling er altså mer enn byråkrati. Det er veldig mye godt arbeid som foregår i private ressurssentre, likestillingssentre, ute i Norge nå i dag, som det er viktig å ta med seg videre. Jeg tror også det er viktig med dialog med arbeidslivet. Den gode kontakten med arbeidslivsorganisasjonene skal vi fortsette å ha. Skal vi få bukt med ufrivillig deltid, er det en vei å gå, å ha dialog om dette. Men jeg ser også at veldig mange av dem som har klart å få bukt med ufrivillig deltid, har vært åpne for andre turnuser. Det er noe Stoltenberg II-regjeringen ikke har vært åpen for. Denne regjeringen ønsker at vi skal ha muligheten til andre turnuser også, når det er enighet blant arbeidstakerne.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
«Over mange år har det vært jobbet for å gi kvinner og menn like muligheter til å delta i arbeidslivet. Enda ser vi store ulikheter mellom kjønn når det kommer til mulighet for heltid og lik lønn. På en rangering over likestillingsfremmende tiltak mener jeg at dette sammen med mulighet for barnehageplass til en lav pris, kommer høyest. Hva mener statsråden er det mest likestillingsfremmende tiltak hos regjeringen?»
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Jeg takker statsråden for svar. Jeg er noe usikker på hva som er det tydeligste målet regjeringen har når det gjelder likestillingsfremmende tiltak, men jeg hører statsråden nevner jobben med å redusere ufrivillig deltid. Står det i kontrast til økt bruk av kontantstøtte og motivering til at en av foreldrene, eller en voksenperson, holder seg vekk fra arbeidslivet?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Jeg takker statsråden for svar. Jeg er fremdeles urolig med tanke på at vi legger opp til at vi skal ha færre barn i barnehage i årene framover, og at en eventuelt av samme årsak har en lavere arbeidsdeltakelse. Jeg har lyst til å spørre likestillingsministeren: Har regjeringen til hensikt å motivere voksenpersoner eller foreldre til å gjøre lignende tiltak når det gjelder SFO eller andre velferdstilbud som barn har mens foreldre er i arbeid?
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
«27. august 2013 refererer NTB daværende stortingsrepresentant Solveig Hornes svar på hva hun mener er den største utfordringen innen likestilling i dag. NTB skriver: «Horne mener det er viktigere å få minoritetskvinner ut i arbeid i stede for «å bli giftet bort og være hjemme.»» Mener statsråden dette er alternativene kvinnene har, og i så fall: Hvordan mener statsråd Horne uttalelsen til representanten Horne sammenfaller med regjeringens politikk om å prioritere kontantstøtte foran barnehager?»
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Statsråden sier det ikke er riktig at regjeringen prioriterer kontantstøtte foran barnehage. Da er det underlig at det er kontantstøtten og prisen på barnehageplass som økes, og at det er antall barnehageplasser som reduseres. Statsråden sier også at det er viktig med lik mulighet til å delta i arbeidslivet, og at det er en viktig prioritering. Men når vi vet at det er flest kvinner som benytter seg av kontantstøtte, og at fedre tar ut den permisjonen som utgjør fedrekvoten, hvordan kan statsråden si at retorikken om og politikken for dyrere barnehage, kutt i pappaperm, færre barnehageplasser og økt betaling til dem som velger vekk arbeid, henger sammen?
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Ord som «fleksibilitet» og «valgfrihet» er fine, men de er enda finere når de inneholder noe. Som på andre politikkområder vitner statsrådens holdning her om at man skaper politikk ut fra hvordan man skulle ønske at verden så ut, ikke ut fra hvordan verden ser ut. I Norge tjener menn mer enn det kvinner gjør – også i samme stilling i samme bedrift og med samme utdannelse. Menn eier mer og har mer makt enn kvinnene. Avviser statsråden at det finnes strukturelle hindre for reell valgfrihet, og at vi trenger politikk for å endre dem?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
«Partene i arbeidslivet har gitt uttrykk for at økt kontantstøtte og redusert pappaperm vil svekke kvinnenes stilling i arbeidslivet, men også at det vil tappe næringslivet for viktig kompetanse. Hva er grunnen til at statsråden ikke deler partenes syn på dette?»
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Takk for svaret. Det er interessant å høre at Fremskrittspartiet ikke er bekymret for virkningen dette har på kvinners likestilling i arbeidslivet. Det har Fremskrittspartiet aldri vært spesielt bekymret for, det er derfor de alltid har måttet blitt dratt etter håret når det gjelder likestillingsspørsmål i norsk politikk. Da er det i så fall ganske oppsiktsvekkende at man nå står og skryter av det likestilte samfunnet vi har, med høy fødselsrate og god mulighet til å kombinere arbeid og omsorg, når vi vet at Fremskrittspartiet nesten ikke har vært med på noen av de framskrittene som har foregått. Det er åpenbart for alle at kvinners likestilling ikke er et spesielt viktig tema for denne regjeringen. Det ser vi gjennom både dyrere barnehage, færre barnehageplasser, kontantstøtte og kutt i pappapermen, som jo ikke gjør det noe enklere for småbarnsfamiliene å kombinere jobb og omsorg. Spørsmålet mitt er: Hvilke konkrete tiltak planlegger statsråden for å fremme kvinners tilknytning til arbeidslivet og for å fremme likestilling i arbeidslivet?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Vi vet bl.a. at det finnes mange fedre som ønsker å ta pappaperm, og som ønsker å ta mer enn kvoten også, men som møter hindre enten fra barnets mor eller fra arbeidsgiver. De fedrene blir stående alene med regjeringens politikk med kutt i pappapermen. Et av tiltakene som var viktigst i stortingsmeldingen om likestilling, som regjeringen nå dessverre har trukket, var at man skulle ta trepartssamarbeidet mer aktivt i bruk for å fremme likestilling i arbeidslivet. Selv om regjeringen mener at dette er et valg hver enkelt må ta ansvaret for selv, kan ikke regjeringen være blind for systematikken i forskjellsbehandling mellom kvinner og menn i arbeidslivet. Arbeidstakerorganisasjonene ser det, arbeidsgiverorganisasjonene ser det, forskerne ser det, en rekke europeiske land ser det, gjennom at flere nå oppretter fedrekvote. Da er spørsmålet: Vil regjeringen ta initiativ til et samarbeid med partene i arbeidslivet for å fremme kvinners likestilling i arbeidslivet?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Nå er vel ikke Edward Snowden amerikansk journalist. Han var en amerikansk IT-tekniker som jobbet i et privat selskap, og var innleid til arbeid for NSA. Således hadde han tilgang til den informasjonen han siden har lekket til ulike journalister. I likhet med representanten er jeg opptatt av behovet for trygg og sikker datalagring. Det er på det rene at store samlinger av lagrede data også kan innebære en risiko for at de samme dataene kan komme på avveier. De norske reglene stiller imidlertid strenge krav både til hva slags data som kan lagres, hvor lenge de kan lagres, og hvem som kan ha tilgang til dem. Videre er det gitt strenge regler om autorisering av personell og kryptering. Det norske regelverket rundt lagringen av data er strengere enn hos mange andre land i Europa. I den sammenheng vil jeg også bemerke at de nye reglene i Norge i større grad ivaretar hensynet til personvernet på det området enn det dagens rett gjør. Som eksempel lagres opplysningene i dag i de enkelte ekom-tilbydernes ulike databaser uten at det er stilt særskilte krav til sikkerhet og tilgang. Utover det forholder regjeringen seg til Stortingets vedtak om implementering av datalagringsdirektivet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Jeg forstår at spørsmålsrunden i dag i stor grad omhandler representanters tidligere uttalelser, før de ble medlemmer av regjeringen. Det er jo en festlig øvelse, men det tilbringer ikke debatten særlig mye nytt. Jeg er medlem i en mindretallsregjering. En mindretallsregjering må gjøre som Stortinget sier, og Stortinget har altså vedtatt at datalagringsdirektivet skal implementeres. Det er noe denne regjeringen vil forholde seg til. Utover det er det faktisk samferdselsministeren som er konstitusjonelt ansvarlig for selve datalagringsdirektivet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Jeg må si at jeg i grunnen setter pris på representanten Andersens engasjement for sikker og god lagring av ulike typer data. Men det er altså slik at Stortinget er det demokratisk valgte organ som skal vedta hvilke lover som skal gjelde i dette land. Regjeringen har å forholde seg til det. Jeg tror ikke den situasjonen endrer seg, uavhengig av hvor mange gamle sitater representanten Andersen drar opp.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Først vil jeg si at dette er en veldig viktig problemstilling, som representanten Håheim tar opp, og som regjeringen har sterkt fokus på. Samtidig har vi allerede en bestemmelse i utlendingsloven, som skal sikre at utlendinger ikke skal føle seg presset til å fortsette et samliv med mishandling av frykt for å miste oppholdstillatelsen i Norge. Denne bestemmelsen vil ikke bli påvirket av om botidskravet for permanent oppholdstillatelse heves fra tre til fem år. Jeg vil derfor understreke at det ikke skal gjøres negative endringer her, og at det fortsatt skal være den samme, lave terskel for å få oppholdstillatelse på selvstendig grunnlag for mishandlede utlendinger og deres barn Selv om bestemmelsen nå skal gi nødvendig vern, kan det ikke utelukkes at heving av botidskravet kan ha en viss negativ effekt for den enkeltes opplevelse av risikoen ved å bryte ut av et samliv med mishandling. Derfor står det også i regjeringserklæringen at vi skal gjennomgå disse reglene, og se på om det er behov for tiltak for å sikre tilstrekkelig trygghet for dem som opplever vold og mishandling i nære relasjoner. Det er en jobb jeg har tenkt å gjøre.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Terskelen – eller beviskravet – for denne såkalte mishandlingsbestemmelsen er veldig lav. Det skal den fortsatt være. Terskelen er ofte faktisk så lav at sannsynliggjøringen baseres på fornærmedes forklaring alene. Men det foretas selvfølgelig en samlet vurdering. Det er viktig også, ikke minst av hensyn til dem som trenger dette vernet, at denne bestemmelsen ikke misbrukes. Hvis bestemmelsen misbrukes, vil det igjen gå ut over tilliten vi kan ha til praktiseringen av bestemmelsen. Det er viktig på tiltakssiden å gjøre ordningen kjent, slik at de som utsettes for mishandling, vet at de har muligheten til å benytte seg av denne ordningen. Basert på de henvendelsene vi har, virker det som om bestemmelsen er ganske godt kjent. I den gjennomgangen vi nå gjør, går vi også igjennom, selvfølgelig, andel avslag og innvilgelser for å se på om det er ytterligere ting vi kan gjøre.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Stortinget har allerede økt tilskuddsordningene på justisfeltet, etter forslag fra regjeringen, med 2,5 mill. kr utover den rød-grønne regjeringens forslag for 2014. Noen av disse midlene kan også styres i retning av frivillige organisasjoner, som bidrar med informasjon og bistand til personer som utsettes for vold i nære relasjoner knyttet til opphold. Det har vært litt variasjon i antall søknader etter denne bestemmelsen. Jevnt over har innvilgelsesprosenten under rød-grønn regjering vært ganske jevn, og det ser ut til at den også fortsetter inn i dette året, i 2013, dog noe lavere kanskje. Men det er viktig at vi sammen jobber for at kvinner og barn, som ofte utsettes for dette, har nødvendig tilgang på bistand og hjelp når de trenger det. Men det er også viktig å sikre at ordningen ikke misbrukes.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Generaladvokatens uttalelse er et innspill til domstolen, så man kan ikke ta for gitt at domstolens avgjørelse vil være sammenfallende med generaladvokatens anbefalinger. Datalagringsdirektivet har, som representanten Skei Grande er klar over, vært gjenstand for en engasjert og omfattende debatt i Norge, der avveiningene mellom hensynet til personvernet på den ene siden og hensynet til kriminalitetsbekjempelse på den andre siden har vært blant hovedtemaene. Nå er også representanten Skei Grande godt kjent med at Stortinget i etterkant av denne debatten har fattet sitt vedtak om implementering av datalagringsdirektivet i Norge. I den implementeringen har Norge tatt høyde for flere av de betenkelighetene som generaladvokaten gir uttrykk for, f.eks. er lagringstiden i Norge fastsatt til seks måneder, mens direktivet tillater en lagringstid på opptil to år. Videre har Norge gitt konkret anvisning på for hvilke straffbare handlinger trafikkdata kan innhentes, noe som er i samsvar med generaladvokatens merknad om at begrepet «alvorlig kriminalitet» må defineres nærmere. Det er også for så vidt tydelig i generaladvokatens uttalelse at en gjennom nasjonal lovgivning kan reparere de manglene direktivet som helhet har. Noen av de tiltakene ligger på mange måter inne i Stortingets beslutning. Når det gjelder regjeringens syn på generaladvokatens uttalelse, tar vi den til orientering. Men regjeringen forholder seg til Stortingets vedtak om å innføre datalagringsdirektivet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Dette er en viktig del av den jobben regjeringen driver med hele tiden, og da er det basert på de avveiningene som også Stortinget foretok ved sin behandling av datalagringsdirektivet. I et mer generelt perspektiv er det riktig, som representanten Skei Grande påpeker, at mulighetene for overvåking i dagens samfunn er – jeg skal ikke si ubegrenset, men de er svært tilstedeværende både fra private aktører og andre aktører. Det er viktig at vi i alle sammenhenger har personvernet i bakhodet når vi snakker om den typen reguleringer og hvordan vi skal følge opp mulighetene for å gi borgerne våre den nødvendige trygghet og rettssikkerhet. Samtidig tror jeg at Stortinget var veldig bevisst, selv om partiet Skei Grande representerer, og partiet jeg representerer, under den behandlingen stod sammen om et annet syn på diskusjonene og rammene for rettssikkerheten i direktivet. Og det er riktig som representanten selv peker på, at det Stortinget valgte, er vel det en kan kalle en minimumsløsning innenfor direktivets rammer.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Som representanten er kjent med, har regjeringen over tid vært bekymret for FRA-loven og norsk trafikk over svenske grenser og svenske kabler. Det er også nevnt i regjeringserklæringen, og det er en stor og omfattende problemstilling. Både samferdselsministeren og statsministeren har vært i samtaler med svenske myndigheter om denne problemstillingen, og en har da ønsket å forsøke å finne en praktisk løsning. Det er ikke veldig enkelt i den situasjonen vi nå befinner oss, med kablene gående der de faktisk går. Det samme vil for så vidt være tilfelle også med annen type datatrafikk. Kablene fra Norge til utlandet må nødvendigvis passere andre land, så den utfordringen vil vi kunne stå oppe i helt uavhengig av om kablene går gjennom Sverige eller gjennom andre land.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
«Både Krisesentersekretariatet og Likestillingsombudet har advart mot regjeringens forslag i Sundvolden-erklæringen om at kravet til botid for permanent oppholdstillatelse heves fra tre til fem år, fordi de frykter at voldsutsatte kvinner blir værende lenger hos voldsutøveren. Deler statsråden denne bekymringen, og kan vi forvente at den varslede gjennomgangen av reglene knyttet til personer som opplever mishandling, vil føre til konkrete tiltak?»
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Takk for et godt svar. Mitt spørsmål gjaldt om statsråden ser for seg at man skal innføre ytterligere tiltak på den positive siden, nettopp fordi jeg opplever at statsråden også ser at dette kan føre til negative konsekvenser. Hvilke tiltak ser statsråden for seg? Så får vi også bekymringsmeldinger om at denne mishandlingsbestemmelsen i utlendingsloven har en del beviskrav til seg som gjør at det kan være vanskelig for en del av disse kvinnene å sannsynliggjøre mishandlingen. Mitt spørsmål i tillegg er: Vil justisministeren ta initiativ til en undersøkelse av praksis av denne mishandlingsbestemmelsen når regjeringen også har varslet en gjennomgang av hele regelverket knyttet til denne gruppen?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Jeg er glad for at statsråden legger vekt på å gjøre ordningen kjent, fordi dette gjelder en sårbar gruppe mennesker. Noen har manglende norskkunnskaper, og mange er ikke klar over rettighetene sine, noe som gjør det til en utfordring. For disse kvinnene det gjelder, hjelper det ikke å ha rett i lovverket hvis de ikke får rett. Jeg vil særlig peke på viktigheten av de frivillige organisasjonene, som f.eks. JURK, som driver oppsøkende virksomhet og rettighetsopplysning. I Handlingsplan mot vold i nære relasjoner, som den forrige regjeringen la fram, står det at det skal opprettes en tilskuddsordning for frivillige organisasjoner. Vil justisministeren følge opp dette, og eventuelt også vurdere en økning i tilskuddet til de frivillige organisasjonene som jobber på dette feltet med veldig sårbare kvinner?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
La meg først si at jeg deler representanten Pollestads syn, at det er viktig å øke produksjonen av fornybar energi. Det mener både olje- og energiministeren og regjeringen. Derfor er det – med bred politisk støtte i Stortinget – etablert et teknologinøytralt elsertifikatsystem hvor målet er å bygge ut totalt 26,4 TWh fornybar energi i Norge og i Sverige innen 2020. Systemet er teknologinøytralt og vil derfor gjøre at de mest kostnadseffektive teknologiene blir bygget ut først. I praksis vil det si at det i stor grad vil være vannkraft – uregulerbar og regulerbar – og landbasert vindkraft. Når det gjelder utbygging av vindkraft til havs i norske havområder, ligger dette lenger fram i tid. Det er gjennomført en strategisk konsekvensutredning for 15 havområder. Den har vært på høring og er nå til behandling i departementet. Vi har ikke konkludert med hvordan vi skal følge opp denne utredningen, men vi støtter opp under satsingen på forskning og utvikling – kompetanseoppbygging – på havvindfeltet. Vindkraft til havs er ett av de seks prioriterte områdene i den nasjonale FoU-strategien innenfor energisektoren, Energi21. Satsingen blir først og fremst ivaretatt gjennom forskningsprogrammet ENERGIX som dekker alt fra grunnleggende forskningsprosjekter til næringsrettet forskning og utvikling og demo. Videre er to av de elleve forskningssentrene for miljøvennlig energi – FMEene – direkte rettet mot utnytting av vind til havs.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Nå er det slik at eksport av norsk teknologi delvis ligger under et annet departement enn mitt. Men la meg likevel forsøke å gjøre meg noen refleksjoner. Norsk petroleumsleverandørindustri har lyktes godt med internasjonalisering. Fornybar teknologi har ikke i like stor grad lyktes med det. Jeg mener at vi her har noen store muligheter for å legge til rette for at teknologi fra Norge innen fornybar energi i større grad kommer til internasjonale markeder. Derfor ser vi nå på mulighetene til å hente gode erfaringer som INTSOK-samarbeidet har gitt, og forsøke å overføre det til INTPOW-virkemiddelet. Så det å legge til rette for å spre norsk teknologi innen fornybar energi til utlandet er definitivt noe regjeringen mener er fornuftig.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Jeg noterer meg den litt morsomme omtalen av Stortingets «nå» klare støtte til energimelding. Det var jo litt varierende hvordan de rød-grønne stilte seg til energimelding i de foregående åtte årene. Nå kommer det altså en energimelding. Som representanten Pollestad vil være kjent med, er en av de tingene hele regjeringen legger til grunn for sitt arbeid, økt satsing på kunnskap og kompetanse – på teknologiutvikling. Det vil selvfølgelig også bli klart adressert i en energimelding. Det gjelder selvfølgelig også teknologier som er i ferd med å nærme seg markedet. Så har jeg lyst til å minne representanten Pollestad om at vi allerede bruker store ressurser på å flytte teknologier nærmere markedet– først og fremst gjennom Enova-arbeidet, som selvfølgelig også vil være sentralt i tiden fram til vi kan legge fram en energimelding.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Norsk kornproduksjon er en viktig del av norsk landbruksproduksjon. Fôrkornproduksjonen er råvare i kraftfôret til husdyra, og matkornproduksjonen er grunnlaget for norsk matmelproduksjon og norskproduserte brød- og bakervarer. Kornproduksjonen i Norge var sterkt økende fra 1970 til 1991, da det norske kornarealet var på sitt høyeste. Fra 1991 og fram til 2013 har kornarealet vært fallende og blitt redusert med totalt om lag 750 000 dekar. I perioden 2005–2013 er kornarealet redusert med 11 pst. eller 350 000 dekar. Gjennomsnittlig kornproduksjon det siste tiåret var for første gang på lenge litt lavere enn tiåret før, særlig på grunn av reduksjon i kornarealet, men også fordi avlingsøkningen per dekar har avtatt. På grunn av utfordringer med forurensing og avrenning i enkelte deler av korndistriktene har kornarealer blitt graslagt. Det har også vært ønsket politikk å stimulere til storfekjøttproduksjon med ammekyr. Det har igjen medført omlegging fra korn til gras. På Østlandet er over 200 000 dekar korn erstattet med eng. Det har vært en målsetting å stimulere til økt matkorndyrking i Norge. Fra en svært beskjeden norsk matkornandel på 1970-tallet er vi nå i gode avlingsår så godt som selvforsynt med matkorn. Variasjonen i været gjør at kornproduksjonen varierer mye fra år til år, både totalt og for matkornandelen spesielt. En illustrasjon på dette er at den norske importen av matkorn har vært høy de siste årene på grunn av dårlige somre i Norge, med lave avlinger og dårlig kvalitet på kornet. Norge vil fortsatt være avhengig av importerte fôrressurser i kraftfôret for å kunne nå målsettingen om en effektiv og økt norsk landbruksproduksjon. Økt andel matkorn, økt etterspørsel etter lyst kjøtt og økende proteininnhold i kraftfôret, har gitt behov for økt import av fôrråvarer de siste årene. Andelen norske råvarer i kraftfôret har derfor vært fallende. Tall fra Budsjettnemnda for jordbruket viser 67 pst. norskandel i 2003 og 62 pst. i 2011. I 2012 var norskandelen en del lavere – 55 pst. – da grunnet vanskelige værforhold i 2011 og 2012, som tidligere nevnt. Regjeringen vil at norsk kornproduksjon fortsatt skal spille en viktig rolle som bidrag til norsk matforsyning og i vårt arbeid med matvaresikkerhet. For å få økt norsk kornproduksjon vil det bl.a. være viktig med tiltak som kan bedre arealproduktiviteten. Her må kornprodusentene selv ta ansvar, men også rådgivningstjenesten og forskningen har viktige oppgaver. Det er behov for kunnskapsoppbygging og kunnskapsformidling for å øke produktiviteten, bl.a. gjennom forbedret plantemateriale, sortstilpassing, tiltak for å bedre jordkvaliteten og god dyrkingspraksis.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Det jeg mener, er at behovet for import øker ved økt etterspørsel og redusert produksjon. Men det er et sammensatt spørsmål, for som representanten også var inne på, har dette også å gjøre med hvilket avlingsår man har. I 2011 og 2012 var det, som jeg var inne på, dårlig. Avlingsåret kan faktisk utgjøre pluss minus 30 pst. I tillegg er det viktig å få ned leiejordandelen. Den er høy i Norge, den har vært økende, og som jeg har vært inne på i tidligere spørretimer, er det slik at en har en tendens til å ta vare på jorda på en annen måte når en eier i stedet for å leie. Derfor blir det viktig å se på tiltak for å få ned leiejordandelen i det videre arbeidet.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Det har vært sånn i veldig mange år, at vi har importert deler av det som er i kraftfôret. Hvor stor selvforsyningsgraden er i forhold til akkurat det, vil avhenge av hvilke avlinger vi har i Norge, og hvordan vi greier å utnytte arealet og åkrene framover. Et viktig tiltak framover blir f.eks. å se på forskning og utvikling, se på hvilke kornsorter man bruker, og se på hvordan man kan få til økt avling rundt omkring i Norge. Her spiller f.eks. Bioforsk en viktig rolle.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
La meg først si at jeg synes det er bra at vi registrerer en inntektsvekst i 2012. Jeg synes det er bra når selvstendig næringsdrivende lykkes. Samtidig skal vi ha med oss at 2011, som er sammenligningsgrunnlaget, ble et dårlig år, som representanten også var inne på, med inntektsreduksjon på grunn av sviktende avlinger, og som følge av en regnskapsteknisk omlegging på grunn av samvirkeloven og føring av etterbetalinger. Mange av de politiske rammevilkårene for bøndene legges innenfor rammen av jordbruksavtalen. Vi er i departementet i gang med forberedelsene til vårens forhandlinger, og jeg ber derfor om forståelse for at jeg ikke kan gå i detalj på hvordan vi vil prioritere bruken av virkemidler. Men det går fram av regjeringens politiske plattform at vi skal legge vekt på forutsigbarhet og reformer som skal gi økt lønnsomhet. Vi skal legge til rette for økt produksjon og prioritere heltidsbonden sterkere. Jeg vil gå gjennom tilskuddsordningene for å målrette dem bedre og prioritere ordninger som kommer bonden direkte til gode. Jeg vil se på investeringsvirkemidlene med sikte på rekruttering, og jeg vil gjennomgå og fjerne unødvendige hindringer for effektiv drift. Jeg vil også vurdere tiltak som kan bidra til reduserte kostnader i produksjonen. Det kan f.eks. være gjennom økt produksjon som utnytter utstyret bedre, eller gjennom veiledning. Det er jo forskjellen mellom brutto inntekter og kostnader bonden lever av. Lavere kostnader vil også øke konkurransekraften og bidra til at norske produsenter lettere kan konkurrere med den økende importen. Da vil også enhetskostnadene bli lavere. Og som representanten Storberget refererer til i spørsmålet, er det mange forhold i inntektsdannelsen som den enkelte bonde rår over selv. Effektivitetsframgangen må fortsette. Jordkvaliteten og arealproduktiviteten må bedres. Brukets ressurser og teknologien må utnyttes på en bedre måte. Sånn er det i alle næringer. Det er kontinuerlig forbedringsarbeid for å bedre den økonomiske bunnlinjen. Og spredningen i resultat for like bruk i NILFs driftsgranskinger viser at det fortsatt er mye å hente i profesjonalisering av driften. Jeg ser fram til forhandlingene og til arbeidet med å modernisere politikken.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Jeg er veldig enig med representanten Storberget i beskrivelsen av den effektiviseringen som har vært i næringen. Den har vært langt over det som har vært ellers i samfunnet, 6 pst. – ellers i økonomien er det 1,5 pst. – så det er bare å ta av seg hatten for det. Men det er viktig at det fortsetter. Så mener jeg at inntektene er viktige. For at ungdom skal ville gå inn i næringen, må det også være mulig å leve av å være bonde og det å satse og kanskje investere ganske store beløp. Det er absolutt et mål for oss å få til økt lønnsomhet i jordbruket framover. Det mener jeg også er en forutsetning for å lykkes med å opprettholde matproduksjonen og øke den, og ikke minst ha en levende og sterk næringsmiddelindustri over hele landet.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2013-12-18:
Nei, jeg mener tvert imot at vi har vært veldig opptatt av å signalisere at vi ønsker å få til økt lønnsomhet i næringen. Derfor blir det utrolig viktig ved neste års jordbruksoppgjør å greie å prioritere de midlene enda strammere, slik at de kommer bøndene til gode. Det er jo sånn at hvis du ser på utviklingen innenfor denne sektoren, er det bøndene som har hatt dårligst inntektsutvikling, mens både næringsmiddelindustrien og dagligvarekjedene har hatt mye bedre tider, for å si det slik. Avslutningsvis vil jeg bare ønske representanten Storberget riktig god jul – så ses vi igjen på nyåret til nye spørsmål og nye utfordringer.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
«Tall fra Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning viser et inntektshopp i snitt for norske bønder i 2012 på 46 200 kroner. Gode avlinger, betydelig effektivisering og politiske rammevilkår kan forklare noe av økningen. Lønnsomheten må likevel forsterkes ytterligere. Vil statsråden legge til rette for ytterligere vekst i inntektene i årene som kommer, og i så fall hvordan?»
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Jeg takker for svaret. Spørsmålet dreide seg i stor grad om hvorvidt statsråden mener det er riktig at vi skal ha en inntektsutvikling slik vi så i 2012. Nå får vi avvente og se hvordan 2013 kommer ut. Men i en diskusjon hvor vi snakker mye om forutsigbarhet og det å bringe optimisme inn i næringa, vil det være et viktig signal fra landbruksministeren om hun nå vil bekrefte at det er et mål at denne inntektsutviklinga skal fortsette, og ikke bare dreie det rundt effektivitet. Jeg ser av siste Bondebladet at f.eks. når det gjelder svin og melk, har vi hatt en enormt god effektivitetsutvikling – når det gjelder melkeproduksjon, har vi nærmest hatt en dobling per årsverk, og det samme når det gjelder svin. Et viktig signal for å videreføre en slik positiv trend er derfor at man fra regjeringas side ikke bare snakker om forutsigbarhet og optimisme som overordnede begrep, men signaliserer klart at den veksten vi har sett i 2012, er en ønsket vekst vi gjerne vil skal fortsette.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Jeg syns det er viktig at det som nå sies, blir sagt. Jeg benytter også litt av min taletid til å si at jeg tror vi er enige om at vi kan ønske hverandre god jul etter en stri høst. I løpet av høsten har vi slått fast at det er viktig at vi har produksjonsøkning, det er viktig at vi har et landbruk i hele landet, som statsråden sa i budsjettdebatten, og nå sies det også at det er viktig med den veksten som vi for så vidt har sett – gledelig nok – i deler av næringa. Ser statsråden at de signaler som har kommet fra Landbruksdepartementet og regjeringa vedrørende bl.a. jordvern, importvern, kutt i Landbruksdepartementets budsjett generelt og signaler om framtidige jordbruksoppgjør, kan bidra til å reversere noe av den optimismen vi gjennom de siste årene har sett i næringa?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
«Regjeringa har varsla en ny privatskolelov som åpner for flere privatskoler. I Sverige har SVT avslørt at en rekke private skoler systematisk siler ut elever med lave karakterer til tross for at det er ledige plasser på skolen, jf. oppslag i Vårt Land 31. oktober 2013, og at slik siling er i strid med svensk lovverk.» I Sverige har man langt større innslag av private skoler. Man har fritt skolevalg som av forskere pekes på som en av årsakene til at sorteringa av elever i Sverige har økt.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
«På hvilken måte mener statsråden man kan forsikre seg mot en slik praksis i Norge etter innføring av en ny lov om private skoler?»
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Jeg takker statsråden for et kort svar. Men jeg tror det statsråden må ta inn over seg, er at hvis man har privatskoler som blir svært populære og får flere søkere enn plasser, er spørsmålet hvordan et opptak skal skje. Dersom en ny privatskolelov fører til økt etablering av private skoler i Norge, er det sånn at f.eks. for skoler uten karakterbasert inntak, som barneskoler og ungdomsskoler, må det i større grad enn i dag bli en eller annen form for siling. I Sverige har systemet med fritt skolevalg bl.a. ført til økt segregering og synkende resultater. Prosjektlederen for PISA i Sverige peker på bl.a. det frie skolevalget i Sverige, det systemet, som årsak til synkende resultater. Da har jeg lyst til å spørre kunnskapsministeren: Ser han at fritt skolevalg, som det er beskrevet bl.a. i Høyres program, kan gi negative resultater i Norge, på lik linje med det som har skjedd i Sverige?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Begrunnelsen kunnskapsministeren nå gir, avhenger også av hva slags system man har for fritt skolevalg. Det Høyre har beskrevet sjøl, er fritt skolevalg på tvers av fylkesgrenser. Det er det systemet som bl.a. den svenske prosjektlederen for PISA egentlig advarer mot i Sverige. Jeg er en av dem som tror at samme politikk i Norge og Sverige stort sett gir samme resultat også. Dersom man skal ha en lov der krav til kvalitet skal være kriteriet for om noen skal få starte privatskole, vil de store, kommersielle kjedene raskt etablere seg her til lands. Da får vi en ny skolesituasjon. Fritt skolevalg og endret finansiering for de offentlige skolene kan være med og endre Skole-Norge ganske drastisk. Hvordan skal man da kunne hindre til dels store endringer i tilbudet og sikre det offentliges mulighet til f.eks. å dimensjonere linjetilbudet, når elever kan søke seg fritt til skoler, offentlige som private, på tvers av fylkesgrensene, som er det systemet Høyre ønsker?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-12-18:
I dagens lov er det slik at godkjente skoler skal ha hele landet som inntaksområde, og at inntaket av elever skal være ikke-diskriminerende. Det har denne regjeringen ingen planer om å endre på i en ny lov.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-12-18:
Jeg vil bare gjenta svaret på det første spørsmålet: Dette er strengt regulert i dagens privatskolelov – et prinsipp som også de rød-grønne partiene støtter. Det prinsippet kommer til å stå også i en fremtidig privatskolelov. Hvis det er slik at det prinsippet ikke er sterkt nok, hvis det kommer eksempler på det, kan vi godt vurdere å skjerpe det inn. Men vi kommer til å beholde regelverket som det er i dag, akkurat som det står. Så det kommer ikke til å være noen adgang til å gjøre noe annet der. Når det gjelder fritt skolevalg, peker forskningen på litt forskjellige ting. Hvis man kan bruke et anekdotisk eksempel i stedet, er Oslo en kommune som har hatt fritt skolevalg i veldig mange år. Samtidig er det et av fylkene, en av kommunene i landet, som har best resultater, som har mest sosial mobilitet i skolen sin, som er flinkest til å løfte de elevene som trenger ekstra utfordringer. Så det er åpenbart at det ikke er noen motsetning mellom det å la elevene velge skole og det å ha en kvalitativt god skole som også er god på sosial utjevning.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-12-18:
Det var veldig mange spørsmål. La meg bare først si at man gjerne må starte noe man kaller en kommersiell friskole i Norge, men man kommer ikke til å få lov til å ta ut utbytte. Per definisjon kommer det ikke til å bli lov med kommersielle skoler, for det skal ikke være lov å tjene penger på skoledrift i Norge – heller ikke med en ny friskolelov. Det som står i regjeringsplattformen, er at man skal ha fritt skolevalg også på tvers av fylkesgrensene. Jeg mener det er fornuftig hvis man gjennomfører det på en klok måte. Det er veldig merkelig, mange steder, at en elev som kanskje bor nærmere en skole i et annet fylke, ikke skal ha muligheten til å søke på den skolen som er nærmest, eller at skoler som utvikler spesielle tilbud, satser på realfag, naturfag eller noe annet, ikke skal ha muligheten til å tiltrekke seg elever fra andre fylker. Så er det en ærlig sak at Arbeiderpartiet er mot fritt skolevalg uansett. Det er nå greit – men det er ikke denne regjeringen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-12-18:
I Norge er det lagt godt til rette for at alle som ønsker det, skal ha de samme mulighetene til å velge utdanning. Det betyr like muligheter, uavhengig av kjønn og andre bakgrunnsvariabler. Det er veldig avgjørende for at vi skal klare å utnytte ressursene best mulig. Allikevel vet vi at vi har et sterkt kjønnsdelt arbeidsmarked i Norge. Det er en viktig politisk utfordring. Samtidig er det nok også slik at det ikke finnes noen enkle politiske løsninger på det, rett og slett fordi en 15-åring eller en 16-åring som velger utdanning, ikke gjør det fordi politikerne sier en bestemt ting – de gjør det fordi de har lyst. Vi vet at det er store forskjeller i andelen kvinner og menn i ulike fag og disipliner. Statistikk viser at kvinner i de senere årene i økende grad har søkt seg mot tradisjonelt mannsdominerte utdanninger som f.eks. medisin og økonomi og administrasjon og i noen grad også naturvitenskaplige og teknologiske utdanninger. Det finnes dessverre ingen parallell tendens blant menn til å søke kvinnedominerte utdanninger. Det finnes noen veldig direkte politiske virkemidler som det er anledning til å bruke. Kvotering er populært blant mange, tilleggspoeng også. Dessverre ser vi at effekten av disse tiltakene over tid er svak, og virkemidlene har liten effekt dersom det ikke er sterk konkurranse om studieplassene. Jeg mener at det tilsier en viss varsomhet med slike virkemidler, fordi det er relativt radikale virkemidler med liten effekt. Samtidig mener jeg at vi skal fortsette med å ha rekrutteringskampanjer til grunnskolelærer, GNIST, satt i gang av forrige regjering og barnehagelærer – GLØD heter prosjektet der. De har fokusert ekstra på å rekruttere menn til disse utdanningene, som er sterkt kvinnedominerte. På samme måte har Nasjonalt senter for realfagsrekruttering forsøkt og fokusert på å rekruttere kvinner til realfags-, teknologi- og ingeniørutdanninger.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-12-18:
Når det gjelder likestillingsstipend, kjenner jeg ikke til ideen. Det må jeg eventuelt lese mer om før jeg gir et klart svar på. Dette er en vanskelig problemstilling, og i stor grad handler det sannsynligvis om kulturelle trekk som blir strukturelle trekk. Det er nok sannsynligvis også grunnen til en del av de mer radikale virkemidlene, som kjønnspoeng eller kjønnskvotering, som jeg for øvrig ikke sier vi skal fjerne eller avskaffe. Det jeg sier, er at vi må være litt forsiktige med å tro for mye på den type tiltak, rett og slett fordi det viser seg at de ikke har noen god effekt på sikt. Siden det er kulturelle trekk, tror jeg vi må jobbe for rett og slett å endre bildet av hva forskjellige yrker er – bildet av at sykepleieryrket er et kvinneyrke, bildet av at det å være lærer i grunnskolen er et kvinneyrke. Noe av det ligger kanskje i å øke profesjonsanseelsen til disse yrkene. For øvrig – hvis jeg kan få 10 sekunder til – vil jeg si at det er viktig for regjeringen å vise frem tydelige realfagsforbilder for å få f.eks. jenter mer interessert.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-12-18:
Jeg lover ikke noe nå. Når det gjelder tilleggspoeng, sier jeg rett og slett at vi ikke varsler noen endring av det som er dagens regelverk. Så er det noen prinsipielle betraktninger her. Enhver bruk av f.eks. tilleggsstipend eller kvoter gjør at den som havner dårlig ut på grunn av sitt kjønn, også må tas med i betraktning. Når det gjelder likestillingsstipend, kan jeg ikke love at jeg skal komme tilbake til Stortinget med en sak – som man ofte sier – men jeg skal i hvert fall se på ideen, for jeg kjenner den ikke så godt at jeg på stående fot kan si om det høres ut som noe som er fornuftig, eller noe som ikke er fornuftig. Men generelt er jeg mer tilhenger av gulrot enn av pisk.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
«Norge har ett av de mest kjønnsdelte arbeidsmarkedene i Europa. Dette skyldes i stor grad kjønnsbaserte utdanningsvalg. Hva mener statsråden om det, og hvilke tiltak ser han for seg kan bøte på dette problemet?»
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Takk for svaret. Jeg er for så vidt enig med statsråden i at politikere ikke skal foreta utdanningsvalgene til elever og studenter. Det er det andre regimer som vi ikke skal sammenligne oss med, som bedriver. Men likevel mener jeg vi må kunne ha politiske virkemidler. På enkelte fag er det så sterkt kjønnsvalg at nærmest alle elevene er av samme kjønn. Det påvirker arbeidslivet, lønnsdannelsen og arbeidsmiljøet. Det kan sågar hende at en del av frafallsproblematikken vi sliter med i Norge, handler om det, for vi vet at feilvalg påvirker frafall negativt. Da kan det hende at feilvalget rett og slett skyldes forventningene eleven opplever – at det handler om det, og ikke hva den gutten eller jenta egentlig vet at de har lyst til å jobbe med. Jeg lurer på hvilke typer virkemidler statsråden kunne tenke seg å bruke. Kunne f.eks. et likestillingsstipend være aktuelt å vurdere?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2013-12-18:
Takk for et godt svar. Jeg er enig i at det handler mye om holdninger, og at ikke minst det med rollemodeller er svært viktig. Likestillingsstipend handler om at man gir et stipend til de elevene/studentene som velger en utradisjonell utdanning, at man slik skal få økonomisk stimuli. Når det gjelder tilleggspoeng, er jeg enig i at man skal bruke det med varsomhet, særlig fordi det treffer kun de studiene hvor det er konkurranse om plassene. Men det finnes noen viktige studier, f.eks. psykologi, hvor det er veldig uheldig hvis det bare utdannes kvinnelige psykologer – vi burde kanskje få flere mannlige, og veterinærutdanningen har med suksess innført den type tilleggspoeng. Derfor er jeg tilfreds med svaret – hvis det stemmer at statsråden ønsker å bruke tilleggspoeng når det kan passe seg, og eventuelt vurdere dette med likestillingsstipend, som NOU-en fra 2012 foreslo.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2013-05-21:
Eg har glede av på vegner av stortingsrepresentantane Per-Willy Amundsen, Henning Skumsvoll, Ulf Leirstein, Per Roar Bredvold, Robert Eriksson, Morten Ørsal Johansen og meg sjølv å fremje eit forslag om «en ny forvaltning av landets ulv».