Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-11-25:
Jeg har lyttet til debatten, og jeg hører jo at de rød-grønne mener at den eneste fornyelsen som er riktig, er å bruke mer penger på de samme områdene, på samme måte, som man har gjort i tiår. Fremskrittspartiet har en annen innfallsvinkel. Vi ønsker å fornye og gjøre landet mer effektivt, og få mer av de midlene som allerede er bevilget, til å gi mer utbytte. Derfor er det trist å registrere at finansministeren overhodet ikke er villig til å se og tenke nye tanker i forhold til økonomi. Det gjorde tross alt finansministeren da han var fylkesmann, men det er tydelig at det skjer et eller annet når man inntar lokalene i Finansdepartementet. Når det er helt umulig å ha fokus på kost-nytte-prinsippet, når det er helt umulig å tenke synergier eller dynamiske effekter, når det er helt umulig å tenke positive provenyer, når det er helt umulig å skille mellom investering og drift, og når det er helt umulig å tenke på forutsigbar budsjettering og langtidsbudsjettering, da er det altså ingen vilje til fornyelse og nytenkning i denne regjeringen i det hele tatt. Jeg registrerer at handlingsregelen er nærmest hellig – at det er handlingsregelen som holder dette landet i gang, og har holdt landet i gang. Ja, da var det mye uansvarlig økonomi i dette landet under Brundtland-regjeringen, før handlingsregelen ble vedtatt. Fremskrittspartiet har en annen innfallsvinkel på det området. Jeg er helt sikker på at på et eller annet tidspunkt vil det også sige inn hos andre som driver med politikk, men jeg tror at vi på veien har sløst bort så mange milliarder og bygd opp en så svær offentlig sektor at det blir dramatisk å foreta nye endringer. Det handler om disse såkalte 88 milliardene til Fremskrittspartiet. Jeg må få lov til å si at det skremmer meg ikke i det hele tatt, når man sender et spørsmål til Finansdepartementet om hvor mye disse kuttene til Fremskrittspartiet på skatter og avgifter vil utgjøre. Det er ikke noe vi skal gjøre på ett år, men 88 mrd. kr på over fire år – hvis dette tallet er riktig – skremmer meg overhodet ikke, i hvert fall ikke når jeg ser på de langsiktige planene til denne regjeringen, som skal bygge lyntog til mellom 300 og 500 mrd. kr, som sier nei til 50 mrd. kr til Heidrun-feltet, og som aksepterer en elendig infrastruktur som koster det norske næringsliv og offentlig sektor kanskje 100 mrd. kr i året. Når offentlig forvaltning vokser med 430 kommuner, 19 fylkeskommuner, 19 fylkesmenn, departementer, direktorater, tilsyn, underutvalg og underetater overalt, uten evne og vilje til å tenke effektivisering, så er ikke jeg redd for at Fremskrittspartiet skal kutte 88 mrd. kr i skatter og avgifter på fire år. Det skal vi lett hente inn ved å tenke nytt, modernisere dette landet og gjøre det mer effektivt. Det er altså så enkelt som statsministeren selv sa det. Statsministeren sa at den norske samfunnsmodellen var basert på at i hvert fall denne regjeringen hadde satset. På tross av at den hadde satset, hadde skatter og avgifter økt – og det nekter man når andre partier tenker i de samme baner. Dynamiske effekter av 88 mrd. kr i skatte- og avgiftslettelser – hvis jeg er litt tilbakeholden og litt forsiktig, og det er jo vi trøndere – tror jeg at vi sannsynligvis vil få tilbake minst 30 mrd. kr av de 88 mrd. kr. Da står vi igjen med 58 mrd. kr, som igjen vil gi synergier utover de fire første årene. Prøv å tenke lenger enn fire år – man må tenke ti år, man må tenke 15 år, og man må tenke 20 år. For å betegne denne regjeringen og hva den holder på med, leste jeg i VG i dag: «Asfalt av gull?» I Fetsund har man bygd en 350 m lang gangvei til 70 mill. kr. Den skulle ha kostet bare 30 mill. kr! Det er det systemet denne regjeringen står bak, og den nekter å akseptere at den sløser med milliardene. Man drar inn titalls milliarder i skatter og avgifter – 910 mrd. kr i 2011 – og så strør man dem rundt uten i det hele tatt å tenke kost–nytte. Men når andre partier tar opp det, er det selvfølgelig et skremmeskudd for denne regjeringen, for det betyr en annen kurs, og det betyr mindre makt. Det er noen som har sittet og styrt dette landet altfor lenge.