Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2012-12-17:
Vi har lenge manglet en aktiv boligpolitikk i Norge. Dette har skapt et opphetet boligmarked, en enorm prisstigning og stadig høyere terskler for å komme innenfor. I 2011 ble det bygd 28 000 nye boliger til tross for at det anslåtte årlige behovet er på ca. 38 000 boliger. En så lav boligbygging vil føre til en videre oppheting av boligmarkedet. Vi må derfor bygge flere boliger. Samtidig må vi snu utviklingen med byer og tettsteder som spres over store områder på en måte som bygger ned matjord, øker klimautslippene og forringer folks livskvalitet. Flest mulig må kunne gå, sykle eller bruke kollektivtransport i hverdagen. Derfor vil Kristelig Folkeparti stille krav til at kommunene sikrer mer fortetting og høyere bygninger, særlig rundt sentrale kollektivknutepunkt. Et eksempel til etterfølgelse er Bjørvika-utbyggingen i Oslo. Staten må på sin side inngå forpliktende partnerskap med kommunene om utbygging av kollektivtransport. Kristelig Folkeparti ønsker dessuten rikspolitiske retningslinjer som sikrer tilstrekkelig boligbygging i områder med vekstpress. Vi merker oss at regjeringspartiene i merknaden er positive til dette, at flertallet i komiteen mener det kan være behov for en statlig planretningslinje, og at dette må drøftes når boligmeldingen legges fram. Jeg forventer at regjeringen følger opp dette. Det blir stadig vanskeligere for unge å komme inn på boligmarkedet. 98 pst. av befolkningen mellom 20 og 30 år sier at de ønsker å eie egen bolig, men stadig flere står utenfor. Kristelig Folkeparti mener mer må gjøres for å hjelpe unge inn på boligmarkedet. Vi mener også at det bør bygges minst 2 000 nye studentboliger årlig for å avhjelpe studentenes boligsituasjon og lette situasjonen på leiemarkedet generelt. Jeg mener at studentsamskipnadene – som et svar til representanten fra SV – må kunne organiseres ved at Husbanken overtar noe av ansvaret. Det går det an å organisere på en sånn måte at det ikke nødvendigvis går ut over studentdemokratiet. Det sier vi også i forslaget vårt. Jeg mener også at BSU-ordningen bør forbedres. Boligprisene er doblet på ti år uten at beløpsgrensen i BSU har hengt med. 82 pst. av de unge mellom 17 og 34 år mener at dagens BSU-grense på 150 000 kr ikke er nok. Senest i sommer etterlyste konsernsjef i DNB, Rune Bjerke, at BSU-grensen skulle økes til 300 000 kr. Kristelig Folkeparti foreslo derfor i sitt alternative budsjett å øke beløpsgrensen til 300 000 kr for totalt sparebeløp, 25 000 kr for årlig sparebeløp og økt fradragssatsen til 28 pst. Dette ville utgjøre en stor forskjell for alle de unge som strever med å komme inn på boligmarkedet. Dette er særlig viktig i lys av regjeringens nylige skjerping av egenkapitalkravet til 15 pst. ved kjøp av bolig, noe som isolert sett synes mer som et tiltak for å styrke bankene enn å legge til rette for et mer velfungerende boligmarked. Egenkapitalkravet vil føre til at flere unge og andre med svak økonomi vil få enda større problemer med å komme inn på boligmarkedet og kan i regelen presse unge over i leiemarkedet og øke spekulasjonen der. Det er behov for å senke egenkapitalkravet fra 15 pst. til 10 pst., dvs. det nivået som gjaldt før den nye økningen. Regjeringen har varslet at det kommer en melding om boligpolitikk, og den ser vi fram til skal komme. Kristelig Folkepartis forventninger til meldingen er klare: Vi forventer at det kommer en strategi for økt boligbygging i Norge på en måte som unngår byspredningens ulemper, med nedbygging av matjord, økte klimautslipp og forringet livskvalitet i hverdagen. Kristelig Folkeparti mener det er behov for handling, tiltak og virkemidler som kan bedre situasjonen på boligmarkedet. Det er forventningen vår. Det er den muligheten som regjeringen har, og også løsningen på problemet – så enkelt, men så avgjørende for så mange. Så vil jeg ta opp de forslag som Kristelig Folkeparti har fremmet i denne saken. Men når det gjelder forslag nr. 8, ble jo det fremmet før regjeringen gjorde endringer i Husbankens rammer. Så regjeringen har jo egentlig oppfylt det vi har foreslått i forslag nr. 8. Jeg vet ikke helt hvordan man formelt kan komme ut av det – om det går an å trekke forslaget, for det er ikke nødvendig å fremme dette på nytt. Hvis det allikevel må fremmes et alternativt forslag nr. 8, måtte det være et forslag som inneholdt noe sånt som: Hva var det vi sa?