trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Hvis vi hadde hatt en episode hvor det var brudd på de retningslinjene vi har for hvordan våre soldater håndterer ting, ville det vært naturlig å si det til Stortinget i en slik redegjørelse. Det er det ikke i denne saken. Våre soldater har håndtert dette på den helt korrekte måten, i tråd med de retningslinjer og den resolusjonen som foreligger, og det ble håndtert. Da er det ikke nødvendigvis naturlig at dette skal rapporteres inn for Stortinget.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Jeg svarte på noen av de oppslagene i forrige spørretime, og én ting er tydelig og klart: at norske soldater har et mandat til ikke å delta i krigshandlinger. De skal monitorere, de skal følge, og så har de rett til selvbeskyttelse. Retten til selvbeskyttelse vil uansett også gjelde om andre angriper enn de man egentlig har som mål å trene for å slåss mot. Så i den grad man blir beskutt eller angrepet av andre, har man rett til selvbeskyttelse i slike situasjoner uansett.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Dette er på et detaljnivå som jeg mener i tråd med det som er grunnlaget for muntlig spørretime, ikke er nødvendig at en statsminister skal kunne svare på, rett og slett fordi det er her og nå. I forrige spørretime svarte jeg på et medieoppslag som var knyttet til det, og den handlingen som det var snakk om, var etter, og hvis spørreren vil ha detaljert svar på dette, må vi ha muligheten til å gå gjennom det. Jeg minner om at grunnlaget for muntlig spørretime, i den instruksen som ligger til grunn, er at det skal være overordnede spørsmål. Hvis man går ned i detaljer, står alltid en statsråd eller en statsminister i fare for å si ting som er feil, og kan i ettertid heller ikke stilles til samme ansvar for det. Så jeg tror at dette må det bli gitt oppfølgende svar på i tråd med det som er basisen for det.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Jeg er helt enig i at situasjonen i Jemen er forferdelig. Det er en situasjon hvor mennesker opplever mangel på tilgang på helt grunnleggende ting. Det er også en stor utfordring å få hjelp inn i de områdene som er sterkest rammet og under mest beskytning. Derfor er det både et spørsmål om å ha nok hjelp og et spørsmål om å ha tilgang og mulighet for å komme inn. Derfor er det viktig både å få korridorer for å få humanitær hjelp inn til områder og å få mer penger. Som også representanten Hareide sa, har regjeringen bidratt med mer i revidert nasjonalbudsjett. Utfordringen i verden i dag er at det er for lite oppfølging av humanitær hjelp generelt sett. Regjeringen er selvfølgelig åpen for å gi mer penger til Jemen etter hvert som situasjonen der utvikler seg, men først og fremst er det viktig at vi sørger for å mobilisere enda flere av de store giverne til å bidra og gjøre noe, og at presset legges på både Saudi-Arabia og Iran for å sikre at vi får færre krigshandlinger, mer humanitær hjelp og finner frem til en politisk løsning i Jemen.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Disse spørsmålene behandles i Stortinget hvert eneste år. I den forbindelse har vi redegjort ganske grundig for hva slags type materiell det er snakk om. Det er f.eks. ikke åpent for salg av våpen og ammunisjon til Saudi-Arabia, som er ett av landene som bidrar i den krigen. Det er åpnet for salg av annet materiell, såkalt B-materiell. I en periode under den rød-grønne regjeringen var det åpent for salg av A-materiell til flere av landene, men vi er bekymret for det, og vi passer på at vi ikke selger det som er direkte krigførende våpen. Det er en del annet materiell, støttemateriell, som er der. Fra 19. desember 2017 suspenderte vi gyldige eksportlisenser for A-materiell til De forente arabiske emirater. Nye eksportlisenser for A-materiell til De forente arabiske emirater kommer i denne situasjonen heller ikke til å bli innvilget av den norske regjeringen. Terskelen for å avslå eksportlisenser for B-materiell og flerbruksvarer for militær bruk til land som deltar i militære operasjoner i Jemen, er allerede senket. Så vi har gjort endringer knyttet til dette.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Jeg har lyst å problematisere ordet «våpen», for det er ikke det Norge har solgt til f.eks. Saudi-Arabia. Vi har ikke eksportlisens for våpen og ammunisjon. Det er såkalt flerbruksmateriell, som er støttemateriell som kan brukes til både sivile formål og forsvarsformål, som også er solgt. Og vi har altså senket terskelen for å avslå eksportlisenser til samtlige av disse landene. Det gjør vi ved at vi vurderer dette, slik at vi kan sikre oss mot å eksportere for bruk i nettopp Jemen. Men det er viktig å understreke at det er en lang rekke flere leveranser som står i eksportlisenssystemet fordi de kan brukes i tilknytning til militær bruk, men som i utgangspunktet ikke er våpen.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Det var et fargerikt bilde av regjeringens hensikter som ble tegnet innledningsvis i dette spørsmålet. Jeg trodde vi var forbi det punktet at vi tilla andre partier hensikter etter tidligere debatter. Denne regjeringen har vært opptatt nettopp av å skape flere arbeidsplasser. Den største utfordringen for ulikhet i vårt samfunn er ulikheten mellom dem som står utenfor arbeidslivet, og dem som er i arbeidslivet. Derfor er det ekstremt viktig for denne regjeringen å gjøre noe man ikke klarte sist gang det var vekst i norsk økonomi, den gangen Arbeiderpartiet skrøt av hvor mange jobber de skapte, nemlig å sørge for at flere som står utenfor arbeidslivet, kommer inn i arbeidslivet. Det som en parentes av det som ble sagt i innledningen, som jeg synes var en grov karikering av hva regjeringen mener og står for, en regjering som har gjort mer for inkludering, mer for å satse på de fattigste i Norge og mer for å sikre at skolevesenet vårt blir bedre og mer tilgjengelig for at barn skal kunne komme inn og klare seg, og for å skape bedre sosial mobilitet. Når det gjelder spørsmålet knyttet til Color Line og ordningen med fartsområder, er dette en del av oppfølgingen av et partssammensatt utvalg, hvor vi har gjennomført alle de positive sidene av dette. Vi har gjennomført alle plussene i dette, som bl.a. innebærer at vi nå bruker 400 mill. kr mer på ordningen knyttet til sysselsettingen av sjøfolk og bidrar til å subsidiere deres arbeid for å gi konkurransedyktige betingelser. I den sammenhengen var det en klar og tydelig diskusjon i spørsmålet om å flytte hele Color Lines aktivitet ut av Norge ved å plassere seg f.eks. i Danmark. Da sto 2 300 arbeidsplasser i Norge i fare. Vi har sett andre selskaper tidligere som har gjort dette, fordi de ikke har følt at de har fått gode nok ordninger. Vi har derfor valgt å gå videre med spørsmålet knyttet til å berge flere arbeidsplasser i Norge for å sørge for at vi har denne fergevirksomheten med utgangspunkt og hovedkontor i Norge.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Det er en inkonsekvens fra spørreren når han sier at vi ikke kan ta utgangspunkt i ett selskap, og så argumenterer bare med det ene selskapets egen kostnadsoversikt og annet. Vårt utgangspunkt som regjering er ikke å ta et øyeblikksbilde av hvordan situasjonen er. For øyeblikket har vi en lavere kronekurs enn vi hadde i 2014. Vi har forbedret mange andre økonomiske rammebetingelser for næringslivet under denne regjeringen. Det gjør jo at drift på mange områder blir bedre, men vi har sett at det vi gjorde i forbindelse med fartsområdet – hvor vi utvidet ordninger og gjorde forbedringer for norske sjøfolk på enkeltområder – dreier seg om å sikre flere arbeidsplasser i Norge. Det er tillatt å være fullstendig uenig i den vurderingen, men det er altså ikke en vurdering av at vi løper redernes løp, eller at vi driter i – unnskyld at jeg sier det, president – at vi ikke bryr oss om de rammevilkårene som folk har i Norge. Tvert imot er vi opptatt av det. Derfor har vi vært opptatt av at det er bra å sikre stabiliteten rundt dette selskapet med gode rammebetingelser.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Det vi gjør med dette, er å sikre nettopp sjøfolkene på disse båtene med de endringene vi totalt har gjort, mens de som har restaurant-, butikk-, kjøkken- og hotelldrift innenfor det, sannsynligvis ikke vil fortsette å være norske ansatte med den ordningen som er. Men i tillegg sikrer vi da alle de støttefunksjonene som er knyttet til land, det å ha driften fra dette selskapet, og det har altså konsekvenser. Jeg skjønner at Arbeiderpartiet er opptatt av at de skal sikre disse jobbene, men vil som resultat kanskje oppleve at alle jobbene forsvinner. Det er en risiko Arbeiderpartiet selv får vurdere og ta ansvar for.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Vårt utgangspunkt er at vi som en mindretallsregjering alltid vil følge opp forslag som vedtas i Stortinget, og komme tilbake igjen med utredninger og annet som gjøres. Det er mulig man stiller krav som går for langt til å gå inn i en enkeltsak og et enkeltspørsmål knyttet til det som er et viktig prinsipp, men la meg understreke en ting: Det som er viktig i årene fremover, er å sørge for at vi har en helhetlig maritim klynge. Denne regjeringen har bl.a. sikret dette ved å bruke mer innovasjons- og nyskapingsmidler knyttet til å utvikle mer teknologi, sørge for at vi har gode ordninger. Vi mener at de endringene vi har gjort, både i ordningen for sjøfolk og i kompensasjonen for lønnen deres, men også skattereglene, er en viktig del av det. Men i det innledende spørsmålet fra representanten hørtes det ut som Arbeiderpartiet nå hadde angret på at de etter hvert snudde og var med på at vi skulle sikre båteierne gjennom et godt skatteregelverk. Det håper jeg bare var et retorisk forsøk på en perle og ikke et reelt standpunkt fra Arbeiderpartiet.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Først vil jeg få lov til å si at jeg er glad for at Senterpartiet står på det standpunktet som de også hadde den gangen jeg sammen med Gudmund Restad laget det første skatteregimet for rederiene, fordi de nettopp hadde en tanke om at man må ha et helhetlig system som gjør at man får hele klyngen til stede. Det er klart at det også var viktig for at vi skulle ha norske arbeidsplasser. Nettolønnsordningen er en viktig del av det. Derfor har vi utvidet nettolønnsordningen til at flere grupper har kommet inn. Men det er av og til et valg, hvor det kan bli et spørsmål, for hvis vi sier at vi skal ha akkurat sånne regler i Norge, tror vi at vi berger noen arbeidsplasser, men faktum er at vi taper mange flere, fordi man da flytter virksomheten ut av landet. Derfor er det det som egentlig er dimensjonen regjeringen står i – spørsmålet om faren for at også Color Line, som andre selskaper har gjort før, flytter ut fra å ha resten av aktiviteten sin basert i Norge.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Da helseministeren redegjorde i Stortinget i forrige uke, var han vel ganske tydelig på spørsmålet om ny anbudsprosess. Det vil være et brudd som vil være dyrt, og vil bety at penger som vi skulle brukt til å behandle pasienter for, da brukes til å betale ut et anbud som man ikke har misligholdt, fordi det faktisk skjer fra neste sommer av. Med dette utgangspunktet er det etter vår mening ikke noe grunnlag for å si opp noen anbud knyttet til Babcock. Det regjeringen gjør, er nå å sørge for å sette tydelige krav til helseforetakene om å levere på kortsiktige hjelpetiltak, som gjør at vi kan levere på en tjeneste som er god og sikker for folk i hele landet, men som er særlig viktig i Nord-Norge. Det andre er å jobbe med alle planer for hvordan vi skal håndtere en forverret situasjon, hvis den skulle oppstå. Samtidig er det slik at det nå er forhandlinger mellom flyverne og overtagende selskap, så vi får se hvilke løsninger som kommer ut av det. Jeg forstår at det nå er gitt tilbud til alle flyverne om ansettelse, og så vil det være forhandlinger knyttet til dette spørsmålet. Da håper jeg at vi klarer å finne en løsning på den langsiktige biten. Men vi jobber med alle planer for å sikre oss mot at ting skal forverre seg på kort sikt, før det nye anbudet trer i kraft. Det som først og fremst er utfordringen, er at den operatøren som har anbudet i dag, nå ikke klarer å levere den tjenesten som de skal levere, og som de er forpliktet til å levere. Når det gjelder spørsmål om å utrede det, har Høyre sagt i Stortinget at vi er åpne for det. Jeg kan ikke kommentere en innstilling som ikke er avgitt fra komiteen, men jeg forstår at det kanskje kommer noen føringer fra noen i Stortinget knyttet til det. Det vil vi selvfølgelig også følge opp.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Jeg skjønner at dette er en situasjon som er vanskelig, og sånn det er nå, må vi håndtere den. Men Rødts agenda her er en helt annen. Rødts agenda er jo et generelt angrep på anbudsregimet. Å mistenkeliggjøre at noen som har levert et anbud, som kvalitativt er vurdert å kunne levere på dette, og som faktisk leverer denne typen tjenester i mange land rundt omkring i verden, er i stand til å levere tjenestene i Norge til neste år, blir en posisjon jeg mener vi som politikere, som har ansvar for å være ryddige i reglene og prosessene vi har, ikke kan ta. Dette er et selskap som har erfaring med å levere denne typen tjenester. De har vunnet et anbud. Det er selskapet som har anbudet i dag, som ikke klarer å levere på sitt anbud, og det er derfor vi er i en alvorlig situasjon, som vi altså håndterer.
Erna Solberg (Høyre), 2018-05-30:
Jeg mener at det ikke er prislappen på ekstratiltakene som er viktig i denne sammenhengen. Det er faktisk at vi gir en god beredskap til folk som trenger det. Vi er i en situasjon hvor en leverandør ikke klarer å levere på det inneværende anbudet. Da setter vi i gang tiltak fordi vi ikke setter anbud eller jusen foran mennesker. Vi setter inn andre tiltak for å sikre at vi har gode tjenester i den perioden tjenesteleverandøren faktisk ikke leverer dem. Det er derfor dette har kostet mer på kort sikt. Vi har sagt at vi skal være med på å vurdere spørsmålet om en offentlig drevet virksomhet, men det er ikke sikkert at det offentliges og helseforetakenes primære oppgave er å drive et flyselskap og servicefunksjoner knyttet til dette. Uansett hvordan en skulle organisere dette i det offentlige, ville betydelige deler av det helt sikkert vært på anbud for å gå til de fagmiljøene som kan gjøre dette på en god måte. Jeg tror vi får best helsetjenester ved at helsetjenesten sørger for at den er best på sin kjerneoppgave, nemlig å behandle pasienter.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-05-30:
For å bruke statsministerens egne ord – jeg må si jeg synes det er litt spesielt at statsministeren her i denne stortingssalen beskylder Støre for å spille på følelser, når hun selv i valgkampen anklaget Støre for å bedrive bløff. Støres bløff vil bli avslørt, sa hun. Det er ganske sterke ord, det er ganske mye følelser. Saken er den at helikoptre i nord henger sammen – når det gjelder Kystvakten, når det gjelder redningshelikoptrene, og når det gjelder Hærens helikoptre. Hvis vi ikke hadde vært så opptatt av å beholde Hærens helikoptre i nord, ville alle ha vært flyttet sørover i den vanskelige situasjonen vi nå står oppe i. Vi får ikke svar på når Kystvakten skal få helikoptre. Utredning i fire måneder har alvorlige konsekvenser. Én av fire piloter har allerede sluttet. Mitt spørsmål er: Angrer statsministeren på at hun gikk så høyt på banen i løpet av valgkampen og anklaget andre for bløff, når hun nå ikke klarer å svare klart på hva slags helikoptre vi trenger?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-05-30:
Alle som høyrer statsministeren i dag, høyrer at ho ikkje kan gjere greie for kva som skal verte helikopterberedskapen i nord. Det er ingen tvil om at Hæren og Noregs evne til forsvar og beredskap vert svekt ved regjeringas forslag om å flytte nesten alle helikoptera i nord til sør. Dette har òg hærsjefen slått fast fleire gonger, m.a. under si grundige utgreiing for utanriks- og forsvarskomiteen for to veker sidan i indre Troms. I går kom det fram i fleire medium at forsvarssjefen hadde refsa hærsjefen for utgreiinga han heldt for komiteen. Forsvarssjefen var ikkje til stades sjølv, så det må vere andre som har kome på ideen at han skulle refse hærsjefen. Den førre forsvarsministeren slo fast like etter at ho hadde tiltredd, at no skulle ein få reell openheit om Forsvaret. Ho sa attpåtil: «Åpenhet betyr særlig å bidra til et korrekt bilde av virkeligheten.» Me har sett klare døme på det motsette, seinast i går i Dagsrevyen. Kan statsministeren avkrefte at det var Forsvarsdepartementet som instruerte forsvarssjefen i å refse hærsjefen for hans bidrag til å gi eit ærleg og korrekt bilde av situasjonen i Hæren til utanriks- og forsvarskomiteen?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-05-30:
Kristeleg Folkeparti var ikkje ein del av einigheita rundt langtidsplanen fordi me meinte at både hær og heimevern burde prioriterast høgare for å sikre eit balansert forsvar. Men da landmakta blei behandla, blei me med på ei einigheit innanfor dei rammene som fleirtalet da hadde lagt. Som eit ledd i det arbeidet bad stortingsfleirtalet regjeringa sjå på nettopp ei delt helikopterløysing mellom Bardufoss og Rygge. Det svaret me fekk i revidert, var nedslåande. Me veit jo at helikopter er ein uunnverleg ressurs for ein moderne hær, ikkje minst er det viktig når me kjenner nordnorsk topografi. Regjeringa har presentert ei løysing som knapt nokon i Hæren meiner held mål. Mitt spørsmål er: Meiner statsministeren at me kan ha ein moderne hær utan dedikert helikopterstøtte? Og om ikkje: Er det vilje hos regjeringa til å setje seg ned(presidenten klubber) for å finne ei truverdig helikopterløysing?(Presidenten klubber igjen.) (presidenten klubber) (Presidenten klubber igjen.)
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-05-30:
På søndag hadde VG ei framside som gjorde sterkt inntrykk. Det var ei sjokkerande, men viktig framside som viste det sanne ansiktet til krigen i Jemen. Me såg den akutt underernærte og avmagra Aisha. Ho er eitt av 400 000 barn i same situasjon. Kvart 10. minutt døyr eit barn i Jemen. 80 pst. av innbyggjarane er heilt avhengige av humanitær hjelp for å overleve. FN har kalla det verdas verste humanitære krise. Det er òg på mange måtar ei gløymd krise. Derfor har ein i altfor liten grad makta å mobilisere hjelp frå omverda i den situasjonen me ser no. I byrjinga av 2018 anslo FN at dei trong 3 mrd. dollar for å auke mathjelpa til landet. Ein har dessverre ikkje eingong klart å samle inn halvparten så langt. Regjeringa har lagt inn ein viss auke i den humantære bistanden til Jemen i revidert budsjett – det er bra, men det er dessverre ikkje nok. Kristeleg Folkeparti meiner Noreg kan og bør yte meir for å redde liv i denne ufattelege krisa. Mitt spørsmål til statsministeren er: Er regjeringa villig til å sjå om det er mogleg å auke den humanitære bistanden til Jemen, både gitt den alvorlege situasjonen me no ser, og gitt den underdekninga i forhold til behovet som er påvist, der FN har bedt om 3 mrd. dollar, men berre har fått inn under halvparten av det?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-05-30:
Eg takkar for det gode svaret. Eg er einig i at det er viktig at me er med på å bidra enda meir, men òg at me legg eit større press på ikkje minst dei som reelt sett kan bidra til ei endring. Men i nettopp denne konflikten er humanitær hjelp veldig viktig. Det har blitt dokumentert at alle sider i denne konflikten har stått for grove brot på folkeretten. Det har vore angrep på sjukehus, hindring av humanitær hjelp og drap på sivile. Alle dei krigførande partane er skuldige i grove lovbrot mot born i denne konflikten. Krigshandlingane er moglege bl.a. fordi land sel militært materiell til dei krigande partane. Òg Noreg tener pengar på sal av militært utstyr til dei krigførande partane. Kristeleg Folkeparti krev ein stans av all eksport av forsvarsmateriell og fleirbruksvarer til land i den Saudi-leia koalisjonen. Mitt spørsmål er: Er regjeringa villig til å stanse eksporten av forsvarsmateriell til dei som krigar i Jemen?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-05-30:
Eg takkar på ny for svaret. Eg vil vise til at Tyskland no har valt å stoppe sin våpeneksport til land som krigar i Jemen, og dette handlar på mange måtar om kva slags land Noreg ønskjer å vere, kva verdiar me står for, og kva signal Noreg skal sende. Eg høyrer at det er skjedd ei endring, men framleis bidrar me jo med våpen til dei krigførande partane. Dermed meiner eg at me både hamnar på feil side av historia og ikkje bidrar med det me kan gjere i denne situasjonen. Eg trur òg at folk flest har problem med å forstå kvifor norske folkevalde ikkje vel å stanse denne våpenhandelen. Eg spør igjen: Vil regjeringa sjå om det er mogleg å setje foten ned og hindre at norsk krigsutstyr blir tatt i bruk i denne konflikten?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-05-30:
Denne regjeringen sier at den legger stor vekt på beredskap, men det er klart at med det som har skjedd denne våren, må det være lov å stille spørsmål ved beredskap for hvem og også hvor i landet. Det har fått utvikle seg en situasjon innenfor luftambulansen i Nord-Norge der en i realiteten ikke kan garantere for beredskapen for liv og helse i månedene som ligger foran oss. Den situasjonen har oppstått som følge av en skakkjørt anbudsprosess. Luftambulansetjenesten og helseforetaket i Nord-Norge vurderte åpenbart et nytt anbud på luftambulansen som en gyllen mulighet til såkalt nyskaping, dvs. å redusere lønns- og pensjonsutgiftene til de ansatte. Gjennom det valget gjorde de også pasienter i Nord-Norge til gisler i en kamp for å få ned sine egne utgifter. Det er en utillatelig måte å gå fram på. Allerede nå må luftambulansen få helikopterbistand fra Forsvaret. Da er det krise. Det skjer i fredstid, i stille vår- og sommervær. Vi er altså midt oppe i en situasjon som må løses raskt. Pasientenes akuttmedisinske sikkerhet kan ikke vente, og dersom dette fortsetter ut over høsten, kan faktisk hele luftambulansetjenesten kollapse. Jeg må si at når jeg hører statsministeren i sitt svar til representanten Gahr Støre nærmest antyde at vi som løfter disse alvorlige problemstillingene, spiller på følelser, blir jeg nødt til å spørre statsministeren: Hvor alvorlig mener statsministeren egentlig at denne situasjonen er? Og kan statsministeren, når ingen av helseforetakets ledere vil garantere at de kan løse situasjonen, garantere at denne alvorlige beredskapssituasjonen vil bli løst?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-05-30:
Jeg registrerer at statsministeren mener at problemet er alvorlig, men at hun håper det skal gå over av seg sjøl ved at partene snakker sammen. Og hun viser til at det er greit i dag fordi Forsvaret gir bistand. Men vi kan jo ikke basere den kritiske helseberedskapen i Nord-Norge på at Forsvaret skal gi vedvarende bistand. Det må faktisk være mulig at den står på egne bein. Da er vi inne i en problemstilling som er ganske vanskelig, for det er ingen i systemet som egentlig tar sjølkritikk for den prosessen som har vært. Toppene i helseforetaket mener faktisk at en kunne gjort akkurat det samme om igjen, så det framstår jo som om situasjonen er en slags kalkulert risiko, og det gir oss igjen det åpenbare problemet i dagens Sykehus-Norge, nemlig ansvarsfraskrivelse. Så spørsmålet mitt til statsministeren er: Hvem mener statsministeren har ansvaret? Er det statsministeren sjøl, er det helseministeren, er det helseforetaket, er det Luftambulansetjenesten, eller er det kanskje pilotene – hvem har ansvaret?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-05-30:
Jeg er glad for at statsministeren bekrefter at hun synes det er en alvorlig situasjon, og at regjeringen har ansvaret, men det framstår ikke i dag som om regjeringen har noen umiddelbare tiltak eller svar på de utfordringene som en står overfor. Da er jeg for så vidt tilbake til mitt første spørsmål, om statsministeren kan garantere at regjeringen vil bidra til en rask løsning på spørsmålet. For strengt tatt kan en i dag si at Lufttransport AS er i et mislighold av det anbudet de er inne i, og en kan også si at Babcock, som skal ta over anbudet neste år, kan ha levert et anbud under bristende forutsetninger. De har nemlig scoret godt på kompetanse fordi de forutsatte at dagens kompetanse skulle gå over til det nye selskapet. Så det finnes altså muligheter, store muligheter, og de mulighetene må regjeringen bruke, for hvis regjeringen ikke bruker de mulighetene, kan det ikke tolkes på noen annen måte enn at den aksepterer denne skakkjørte anbudsprosessen. Spørsmålet er: Er regjeringen villig til å gå inn og bidra til en endring, eventuelt en kansellering, av anbudet?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-05-30:
Jeg må si at det siste svaret uroer meg litt, for her står statsministeren igjen og nærmest reduserer noe som nå etter hvert har blitt en kritisk situasjon for helseberedskapen i Nord-Norge, til spørsmål om ansettelse og forholdene for pilotene. Ja, det er klart at når en ikke engang er villig til å vurdere å legge inn virksomhetsoverdragelse i et anbud, kan en komme opp i en slik situasjon. Men det som er regjeringens problem her – og her nytter det ikke å skylde på pilotene eller forhandlingspartene – er at dette setter liv og beredskap i Nord-Norge i fare, og hvis det får fortsette over lang tid, kan det bli en kollaps i luftambulansetjenesten. Det er et stort ansvar for regjeringen. Spørsmålet mitt er: Hva vil regjeringen gjøre? Kan den garantere at noe vil bli gjort med det? Og hvilket ansvar tar regjeringen for det?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-05-30:
Anbodsprosessen i luftambulansetenesta er ikkje noko mindre enn ein stor skandale. Den inhabile styreleiaren, manglande risikoanalyse, lekkasje av konkurransesensitive opplysningar og tilbydar med færrast fly, færrast pilotar og dårlegare beredskap vann. Det er manglande krav til verksemdoverdraging, der ein heilt bevisst har gambla med det aller viktigaste, nemleg dei erfarne tilsette. Men det aller verste er at ein har administrerande direktørar i helseføretaka som ikkje viser nokon anger, ingen sjølvkritikk. Dei sa i høyringa at dei ikkje kunne ha gjort noko annleis. Dei seier at dei håpar, trur og reknar med at beredskapen er sikra framover. Eg høyrer statsministeren slå fast at det er regjeringa som har ansvaret. Spørsmålet mitt er: Kan statsministeren garantera for beredskapen når helseføretaksdirektørane ikkje kan det? Og korleis vil statsministeren løysa denne situasjonen heilt konkret?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-05-30:
Eg spurde ikkje om statsministeren vil jobba for beredskapen, det rekna eg med. Eg spurde om statsministeren vil garantera for beredskapen, og det kan, som helseføretaksleiarane, heller ikkje statsministeren. Det synest eg er ganske alvorleg i og med at vi har ein beredskapssituasjon i luftambulansetenesta som er ganske alvorleg. For å fly luftambulanse på kortbanenettet må ein ha erfaring. Den viktigaste måten å sikra denne kompetansen på er å setja krav om verksemdoverdraging. Når vi les det som har kome opp i samband med saka vi har til behandling, viser det seg at helseføretaka heilt bevisst har gambla på dette. Dei skal konkurrera på løns- og arbeidsvilkåra til arbeidarane fordi dei skal spara pengar. Mitt spørsmål til statsministeren er om ho ikkje ser at ein no må sikra verksemdoverdraging. Eller støttar ho helseføretaka sitt bevisste val med å setja erfaringskompetanse ut på anbod?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-05-30:
«Norge er på verdenstoppen i føflekkreft. 2 114 fikk påvist sykdommen i 2016, og 330 døde. Over 90 pst. av tilfellene knyttes til UV-stråler, mest fra sol og solarier. I kreftstrategien oppgis det at det skal gis målrettet informasjon om sammenhengen mellom soleksponering og risiko for hudkreft, og at det forebyggende arbeidet skal følges opp i Nasjonal UV- og hudkreftstrategi 2019–2023. Hva vil regjeringen gjøre for å forebygge hudkreft, og vil den vurdere tiltak som økt avgift på solkrem med låg faktor og forbud mot solarier?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-05-30:
Statistikken vår når det gjeld føflekkreft, har vore stygg i veldig mange år. Vi er gode på anna kreftbehandling, men når det gjeld denne forma, er det stor dødelegheit. Det er ein statistikk som eg meiner vi ikkje kan vedkjenna oss, og noko som det er utroleg viktig at vi får eit politisk trykk bak og oppfølging av. Eg vart kontakta av ein forskar frå Kreftregisteret som viste til at det var gjort undersøkingar som kunne visa at dei som brukte solkrem med låg faktor, hadde auka risiko for kreftutvikling, fordi ein da solte seg meir, med eit dårleg vern. Mange tar til orde for at ein minst må ha solfaktor 30 dersom det skal vera nokon vits i. Forskaren lanserte at ein kanskje kunne hatt tiltak som f.eks. auka avgift på solkrem med låg faktor, så ein bidrar til at folk smør seg meir fornuftig. Kva meiner statsråden om eit slikt forslag?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-05-30:
Kunnskap er eit viktig stikkord. Eg vil spørja statsråden om ho ser verdien av å ha ein ordentleg, nasjonal informasjonskampanje for riktig solbruk og for å førebyggja hudkreft. Det trur eg faktisk hadde vore veldig viktig. Det andre eg vil spørja om, gjeld solarium, som vi veit bidrar til ein auke i føflekkreft i Noreg og andre land. Den raud-grøne regjeringa innførte 18-årsgrense, som det framleis er i dag, men vi innførte òg bemanningskrav, som den nye regjeringa tok vekk. Vil statsråden vurdera å innføra bemanningskrav? Og kva seier statsråden til forslaget om å ha eit forbod mot solarium, som fleire andre land vurderer, og som mange forskingsmiljø no tar til orde for?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-30:
Nå er det anbudskaos både i luftambulansen og i jernbanen, og det er slik det går når en har en altfor blind tro på markedet. Det vi har hørt til nå i denne spørretimen, er at statsministeren gjentar og gjentar de kortsiktige tiltakene som gjør situasjonen litt bedre akkurat nå. Det statsministeren er helt ute av stand til å si noe om, er hva som skal gi trygghet for folk i nord på sikt, og bekymringen nå er ikke minst hva som kommer til å skje til høsten. Statsministeren er opptatt av alt vi ikke kan gjøre – hvorfor det ikke går an å annullere kontrakten, og hvorfor det ikke går an å kreve virksomhetsoverdragelse. Men vi må jo sette mennesker foran markeder, og da er det aller viktigste ikke hensynet til anbudsregler, men hensynet til folk i nord. Statsministeren sa i sted at hun var forberedt på at noe måtte gjøres hvis de kortsiktige tiltakene ikke virker, men det store spørsmålet gjenstår: forberedt på hva?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-30:
Statsministeren har tidligere forsikret Stortinget om at norske myndigheter ville ha god kontroll på hvem norske soldater skulle trene i sine oppdrag i Syria, Jordan og Irak i forbindelse med den såkalte Operation Inherent Resolve i Midtøsten. I går fikk jeg svar fra forsvarsministeren på et skriftlig spørsmål. På spørsmål om regjeringen har informasjon om menneskerettighetsbrudd begått av norsktrente syriske styrker under og/eller etter perioden med norsk militær trening, beskriver forsvarsministeren det han selv kaller en alvorlig episode som involverte en av de norsktrente gruppene. Forsvarsministeren skriver i sitt svar, og jeg siterer: «Norske styrker hadde klar instruks om at(…) mulige brudd på menneskerettighetene og krigens folkerett skulle følges opp, og at slike forhold skulle rapporteres i OIRs kommandokjede og via Forsvaret til Forsvarsdepartementet. Norske styrker oppdaget én alvorlig episode blant de lokale styrkene i den tidsperioden de var operative.» (…) Når noe sånt kan skje – en alvorlig episode, som regjeringen beskriver det som selv – mener statsministeren at norske myndigheter har hatt god nok kontroll på hvem som har fått norsk militær trening?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-30:
Jeg tviler ikke på at saken har vært korrekt håndtert fra norsk side, men mitt spørsmål handlet om hvem det er vi faktisk samarbeider med i disse krigene i Midtøsten. For grunnen til at flere partier på Stortinget var imot å delta i dette treningsoppdraget, var nettopp frykten for at det ikke ville være mulig å føre tilstrekkelig god kontroll, kanskje også at Norge selv ikke var tilstrekkelig inne i den amerikanskledede utvelgelsesprosessen til at vi kunne vite at dette var styrker vi kunne stå inne for å samarbeide med. Og når regjeringen da selv beskriver dette som en alvorlig episode, er det, mener jeg, naturlig å be statsministeren svare på akkurat det: Mener statsministeren at Norge har hatt – og har, for operasjonen fortsetter jo – god nok kontroll på hvem det er vi faktisk samarbeider med?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-30:
Den 2. mai holdt forsvarsministeren en redegjørelse i Stortinget om nettopp dette: den norske innsatsen i kampen mot ISIL og ikke minst treningsoppdraget. Alt det som fra regjeringens side var positivt med dette oppdraget, var med i den åpne redegjørelsen. Denne alvorlige episoden, altså det som kan være negativt for regjeringen i denne saken, var ikke med, og kom altså først fram etter at det ble stilt spørsmål om det. Er statsministeren enig i at opplysningene om denne alvorlige episoden burde vært inkludert i redegjørelsen 2. mai?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-30:
Det synes jeg er en veldig spesiell uttalelse. Jeg tror alle forstår at disse opplysningene er viktige for Stortingets mulighet til å føre en opplyst debatt om dette. Men la meg da gå videre, for Klassekampen skrev 20. april, etter et intervju med det som skulle være en lokal kommandant i Syria, at norsktrente styrker skulle ha deltatt i kamphandlinger mot andre enn ISIL, noe som i så fall ville være et klart brudd på de retningslinjene statsministeren og regjeringen tidligere har presentert for Stortinget. Kan statsministeren nå bekrefte eller avkrefte at norsktrente styrker i den perioden den norske treningen foregikk, har deltatt i krigshandlinger mot andre enn ISIL?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-30:
Det var ikke det jeg spurte om, men hvem de norsktrente styrkene har kjempet mot. Og da kan jeg friske opp statsministerens hukommelse, for det er riktig at hun har snakket om dette før i en spørretime, det var 18. april. Da sa hun, og jeg siterer: «De opplysninger som i dag er fremkommet, er hva disse styrkene har gjort etter at Norge har avsluttet sitt oppdrag og ikke lenger har deltatt med trening på dette, fordi vi territorielt har slått tilbake IS(…) (…) Men så kom det et nytt oppslag i Klassekampen to dager etterpå, der påstanden altså er at norsktrente syriske styrker har kjempet mot andre enn ISIL i den perioden treningen pågikk. Så da er spørsmålet om det statsministeren sa i Stortinget 18. april var riktig, og det som sto i Klassekampen den 20. april var feil.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-05-30:
Det er uholdbart at vi har havnet i en situasjon der vi har en sviktende luftambulansetjeneste med mulighet for fare for liv og helse. Spesielt er det dramatisk i områder der alternativet er timevis i bil. Det er regjeringens ansvar, ene og alene, å sikre et godt luftambulansetilbud i vårt land. Når flertallet i denne sal delegerer dette ansvaret til foretakene som i anbud viser at de er villige til å ta risiko, de er villige til å la være å ha risiko- og sårbarhetsanalyser for et så sårbart område som luftambulansetjenesten er når en blir alvorlig syk, er mitt spørsmål til statsministeren: Opplever statsministeren at regjeringen har god politisk styring og kontroll av sykehusene og luftambulansetjenesten gjennom den delegerte foretaksmodellen som nå viser seg ikke å fungere?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-05-30:
For Arbeiderpartiet er et velorganisert arbeidsliv og et samfunn med små sosiale og økonomiske forskjeller av stor betydning. Vi mener det er helt avgjørende for vår tillit til hverandre og til myndighetene og selve grunnsteinen i den norske modellen. Denne grunnsteinen er utfordret, forskjellene øker mellom dem som har mye og dem som har lite, og regjeringen har ikke til hensikt å stoppe dette. Nå skal noen titalls millioner kroner spares, norske arbeidsfolks trygghet skal ofres til fordel for storkapitalens krav. Regjeringen viser sitt sanne ansikt som rederne og storkapitalens ukritiske og varmeste forsvarer fordi vanlige folk har mindre verdi i vurderingsgrunnlaget når regjeringen har vurdert kravet fra Color Line om anledningen til å sette 700 norske sjøfolk på land. Det er verdt å merke seg at det er ingenting i regelverket som tilsier at det å stoppe med 700 er der en ender. Tvert om, regelendringen legger ingen begrensninger på rederiet. 700 norske sjøfolk parkert på land kan bare være en start på det vi vil se i framtiden. Det som virkelig er provoserende, er når næringsministeren framhever hvor sjenerøs støtteordningen til sjøfolk er, med hele 2 mrd. kr. Men han unnlater å nevne hvor sjenerøst storsamfunnet faktisk er mot rederne og rederiene gjennom særdeles gunstige skatte- og støtteordninger som langt overstiger støtteordningen til sjøfolk. Det blir ganske ille å høre næringsministeren argumentere sterkt for å skvise noen av dem som jobber om bord, ut av en ordning, for å spare noen millioner kroner. Hvor lenge vil vanlige folk stille opp for rederne med en slik holdning? Jeg tror legitimiteten til dette kan falle i forbindelse med sjøfolkene. I spørretimen 18. april sier statsministeren: «Men dette har jo ikke dreid seg om penger. Dette har dreid seg om arbeidsplasser i Norge.» Derfor er mitt spørsmål til statsministeren: Er statsministeren nå uenig med næringsministeren i at det er viktig å få satt norske sjøfolk på land som en god salderingspost på statsbudsjettet?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-05-30:
Jeg er meget forundret over statsministerens selvsikkerhet i denne saken. Tallgrunnlaget er ikke oppdatert. Det bygger på beslutningen fra 2014, og hvor forutsetningene er vesentlig endret i ettertid. Det som virkelig er spesielt, er at regjeringen foretar skreddersøm for kun ett rederi – kun ett rederi – en skreddersøm som gjøres uten et oppdatert tall- og faktagrunnlag. Det er både spesielt og underlig at endringen gjennomføres når vi så sent som i går kveld kunne lese på nrk.no at næringsministeren ikke ville avvise at Color Line ikke lenger ville tjene penger på å flytte. I beste fall har regjeringen argumentert mot bedre viten. I verste fall har regjeringen utvilsomt medført betydelig usikkerhet i tilknytning til Stortingets behandling av denne saken sist mandag. Mener statsministeren at det nå er betryggende at regjeringen fatter en beslutning med såpass omfattende konsekvenser, uten at tallene er oppdatert og konsekvensene for rederiet bedre utredet?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-05-30:
Jeg understreker at inkonsekvensen i denne saken ikke kommer fra spørreren, men fra regjeringen. Da Stortinget behandlet denne saken på mandag, var det veldig tydelig at næringsministeren ikke hadde oppdatert kunnskap om sakens fakta. Han manglet et oppdatert faktagrunnlag. Han visste ingen ting om habiliteten til dem som utarbeidet deler av beslutningsgrunnlaget tilbake i 2014. Vi ville vite noe mer om rammebetingelsene for utenriksferger med ruter til havner utenfor Norden som står registrert i NOR. Vi ville vite noe om regjeringens vurdering av hvilke rammevilkår som gjelder mellom NOR, NIS, DIS og andre internasjonale registre. Ja, sånn kunne jeg holdt på. Men vi fikk altså ingen svar fra næringsministeren i denne saken som på noen som helst måte gjorde beslutningsgrunnlaget trygt. Har statsministeren en forståelse av at næringsministeren framstår som betydelig svekket og med mindre tillit når han ikke kan svare på slike relevante spørsmål i en sak som kan ende med at mer enn 700 norske sjøfolk mister jobben og dermed tryggheten?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-05-30:
Tusen takk for det, president. Jeg synes det er viktig å få avklart at vi i Arbeiderpartiet er opptatt av en komplett maritim klynge, inkludert dem som jobber om bord i fergene. Det er også flertallet i Stortinget. Flertallet i Stortinget var sist mandag veldig bekymret for at det tallgrunnlaget som regjeringen baserer sin beslutning på, er utdatert og ikke oppdatert. Derfor var det en veldig klar flertallsmerknad da vi behandlet denne saken, om at en ønsket at regjeringen skulle gå gjennom dette grunnlaget, vurdere tallgrunnlaget, ha kontakt med Color Line om behovet osv., og så legge fram disse resultatene for Stortinget. Vi spurte næringsministeren gjentatte ganger om han ville forsikre oss om at vi fikk dette forelagt for Stortinget, før regjeringen fatter en beslutning som ender med en forskriftsendring som gjør at Color Line kan flagge fra NOR til NIS. Vi fikk ikke noe svar, selv om det er flertallets klare forutsetning. Jeg spør derfor statsministeren om hun nå kan forsikre Stortinget om at regjeringen vil følge opp stortingsflertallets klare forutsetning om at det tas en samlet gjennomgang av forutsetningene som ble lagt til grunn for den varslede endringen av fartsområdeforskriften for utenriksferger, og legger fram resultatet av dette for Stortinget før eventuelle endringer gjennomføres?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-05-30:
For Senterpartiet er det grunnleggende viktig at også arbeidsmaurene i samfunnet, de som holder Norge i gang hver dag med praktisk arbeid, får del i reallønnsutviklingen. Men norske lønns- og arbeidsvilkår er under sterkt press nedover for disse arbeidsfolkene. For sjøfolk har det vært situasjonen lenge. Det norske fellesskapet gir store økonomiske ytelser til rederiene for å sikre norsk virksomhet og norske ansatte. Sånn må det være, mener Senterpartiet. Norge uten skipsfart er ikke Norge. Senterpartiet arbeider for en samfunnskontrakt mellom rederi, sjøfolk og det norske samfunnet til beste for alle. Nettolønnsordningen er en nødvendig del av det. Dersom regjeringa endrer fartsområdeforskriften for utenriksferjer, kan Color Line bytte bort nettolønnsordningen for norske sjøfolk med billigere utenlandske sjøfolk på de to ferjene som går mellom Oslo og Kiel. Kristelig Folkepartis Reiten sa 28. mai at det ikke er noe poeng for Kristelig Folkeparti «å gjennomføre endringer i regelverket for å redusere statens utgifter til refusjonsordningen for sjøfolk». Er statsministeren enig med Kristelig Folkeparti?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-05-30:
I går besøkte jeg Akuttmedisinsk klinikk på sykehuset i Tromsø. Beskjeden derfra var klar: Krisen er ikke over, og det er flaks at ikke liv har gått tapt. For noen år siden satte et vulkanutbrudd store deler av befolkningen askefast. Nå er befolkningen anbudsfast. Dagens krise skyldes ikke vulkanutbrudd eller naturkrefter, den skyldes politiske tiltak og vedtak, en anbudspolitikk som statsministeren og helseministeren står for. Vi risikerer at tjenesten kan kollapse over sommeren. For tre år siden foreslo akuttutvalget i en rapport som regjeringen mottok, at offentlig drift av tjenesten bør utredes. Det har Høyre nå åpnet for, og det er veldig bra. Men så har Solberg tidligere i dag gjentatte ganger sagt at tjenesten har vært på anbud siden 1988, og at det har fungert fint. Det hun glemmer å si, er at det har vært den samme operatøren i 25 år. Det er først nå vi får den virkelig store testen på anbudsregimet, og den testen stryker regimet på. Det som er i ferd med å skje, er det som akuttutvalget advarte mot, nemlig at «operatørbytte ved inngåelse av nye kontrakter bryter en god samhandling som er opparbeidet mellom operatør og helseforetak gjennom flere år». I går la Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti fram forslag til hvordan regjeringen etter deres syn bør løse krisen. Jeg lurer på om regjeringen – ja eller nei – er villig til å gå enten i forhandlinger med Babcock, som disse partiene foreslår, eller gå inn for en ny anbudsprosess med krav om virksomhetsoverdragelse?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-05-30:
Det var et tydelig svar på at regjeringspartiene ikke kommer til å gi flertall til Arbeiderpartiet og Kristelig Folkepartis forslag, om jeg forstår Erna Solberg rett. Det kan hun eventuelt rette opp i svaret sitt. Det er rart at Erna Solberg har tiltro til at selskapet Babcock kommer til å ta over på en god måte 1. juli neste år, for selskapet er ikke et opprettet og godkjent norsk flyselskap. De har ennå ikke folk, hangarer, flymaskiner, norske erfaringer, godkjente piloter eller etablerte samarbeidsrelasjoner med helsevesenet. Hvordan tror Erna Solberg at Babcock, som per dags dato er ribbet for troverdighet og både folkelig, faglig og politisk støtte, kan bli trodd på at de er i rute, som de selv sier, når de fullstendig mangler organisasjon, kompetanse og strukturer bare ett år før de skal være fullt operative med ansvar for hele den norske ambulanseflyoperasjonen?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-05-30:
Det er jo Høyre som setter anbudsregimet over enkeltmennesket. Vi ser at anbud kan fungere for, la oss si, å bygge et hus, men ikke for å drive en tjeneste som er samfunnskritisk, og hvor anbudsprosessen altså gjør at piloter, teknikere og mekanikere med kompetanse vi er helt avhengige av for å kunne drive tjenesten over sommeren, slutter. Her må Høyre legge vekk skylappene sine og heller finne praktiske løsninger som kan redde tjenesten over sommeren. Det er ikke sånn at det å holde seg til Babcock og fortsette med ekstratiltakene er gratis. Etter hva vi har fått opplyst, vil man basert på tallene så langt bruke over 100 mill. kr på disse ekstratiltakene hvis de videreføres fram til Babcock tar over 1. juli neste år. De skal da ta over med færre piloter og færre fly enn vi har hatt med Lufttransport. Hva vil bli den endelig beregnede prislappen på ekstratiltakene fra regjeringens side for å berge dette?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-05-30:
«EU-kommisjonen har foreslått at godkjenning av og tilsyn med visse typer foretak og produkter overføres fra nasjonalt nivå til EUs finanstilsyn for verdipapir, ESMA. Rapportering av alle transaksjoner i noterte verdipapirer og derivater skal flyttes fra nasjonale tilsynsmyndigheter til ESMA. Hvordan vurderer regjeringen rekkevidden og konsekvensen av disse forslagene dersom de vedtas, blant annet for norsk suverenitet?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-05-30:
Det som Stortinget gjorde for to år siden, var å legge det norske Finanstilsynet inn under EUs beslutninger, og nå foreligger det forslag fra EU-kommisjonen om å utvide myndigheten til EUs finanstilsyn på nye områder. Så sier statsråden her at det er viktig å ivareta nasjonal råderett på en del områder, men at det kan være fornuftig å avgi suverenitet på noen områder. Da vil jeg be statsråden om å konkretisere hva han legger i det: På hva slags områder gjelder det? Og konkret til det jeg stilte spørsmål om: På de områdene som gjelder godkjenning av og tilsyn med visse foretak og produkter, mener en fra norsk side at det er fornuftig at den kompetansen blir lagt til EU, at det ikke fortsatt er Norge som skal gjøre det, og tilsvarende at rapportering skal gå til EUs finanstilsyn og ikke til det norske Finanstilsynet?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-05-30:
Senterpartiet har et veldig tydelig standpunkt. Vi mener at det er viktig med nasjonal styring og kontroll over reguleringen av finanssektoren i Norge. Det har tjent Norge godt, og det er viktig at det blir videreført. Vi mener også at det er viktig at vi har en egen nasjonal valuta i Norge, i motsetning til det statsrådens parti har tatt til orde for, for Norges del. Men det jeg spør om konkret, er en vurdering av de forslagene som er lagt på bordet fra EUs side. Fra norsk side må det jo være et poeng å gi uttrykk for hva vi mener om det, før det er vedtatt i EU. Nå blir det fra statsrådens side lagt til grunn at vi bare må følge med på ferden når dette blir vedtatt. Eller er det slik at statsråden mener at hvis EUs forslag er for vidtgående, kan Norge si nei?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-05-30:
«I forbindelse med Norges tilslutning til EUs tredje energimarkedspakke vedtok Stortinget at det skulle avgis en formell erklæring overfor EU/EØS. I svar på skriftlig spørsmål nr. 1 518 viser statsråden til at Norges ambassadør til EU har overlevert et brev til EU i sakens anledning. I brevet vedlegges avtalen mellom flertallspartiene 'til informasjon'. Hvilken juridisk status har dette brevet i EØS-avtalen, eksempelvis i en konfliktsituasjon mellom Norge og EU om fortolkning av dagens eller fremtidig regelverk i EU/EØS på området?»