Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-10:
Representanten Vigdis Giltun tar opp et viktig tema. Som på mange andre områder innen rehabilitering handler dette om hvordan mennesker kan leve gode liv, selv om de har en funksjonsnedsettelse, som f.eks. synstap. Personer som får betydelig redusert syn, og som har behov for opplæring for å mestre hverdagen, skal ha nødvendig hjelp og opplæring. Jeg har ansvar for spesialisthelsetjenester og kommunale helse- og omsorgstjenester. Mange mennesker med synshemninger trenger hjelp til å mestre livet praktisk og sosialt, også når det gjelder skole, utdanning og arbeid. Derfor er det mange sektorer som følger opp ansvaret for mennesker med synshemning. Blant annet er det slik at opplæringsloven gir sterkt svaksynte og blinde elever rett til nødvendig opplæring i punktskrift og opplæring i bruk av nødvendige tekniske hjelpemidler. Elevene har også rett til opplæring i å ta seg frem til og fra skole og i nærmiljø. Retten til opplæring gjelder også barn som er under opplæringspliktig alder, men som har særlige behov for spesialpedagogiske tiltak. Det betyr at sterkt svaksynte og blinde barn skal få individuelt tilpasset hjelp, slik at de kan delta i sitt naturlige oppvekstmiljø. De som får synstap i voksen alder, har rett til individuelt tilpasset opplæring for å utvikle eller holde ved like grunnleggende ferdigheter. Det er kommunene eller fylkeskommunene som har ansvar for å følge opp disse rettighetene. Kommuner og fylkeskommuner kan søke bistand og tjenester fra det statlige spesialpedagogiske støttesystemet Statped. Statped samarbeider med PPT og andre kommunale og/eller fylkeskommunale instanser. Stortingsmeldingen – Meld. St. 18 for 2010–2011 – Læring og fellesskap har som mål å sikre tidlig innsats og gode læringsmiljøer for barn, unge og voksne med særlige behov. Flere tiltak i denne meldingen vil føre til bedre opplæringstilbud til sterkt svaksynte og blinde. Regjeringen har lagt frem en egen plan for universell utforming. Universell utforming er viktig for at personer med synshemning kan fungere godt i samfunnet. Det handler om å fjerne terskler og barrierer, enten det er i bygninger, på nettsider eller generelt i nærmiljøet. Ulike synshjelpemidler kan være av stor betydning. Disse hjelpemidlene finansieres av Nav. I helse- og omsorgstjenesten, som jeg har ansvar for, foregår habilitering og rehabilitering både i spesialisthelsetjenesten og i kommunene. Samhandlingsreformen legger vekt på at slike tjenester skal tilbys nærmest mulig der brukeren bor – i kommunen. Dette ansvaret er tydelig i den nye helse- og omsorgstjenesteloven. Kommunen skal ha generell oversikt over behovet for habilitering og rehabilitering blant innbyggerne. Alle som bor eller oppholder seg der, skal tilbys nødvendig utredning og oppfølging ved behov. For mange synshemmede vil det omfatte praktisk bistand, tilrettelegging og hjelpemiddelformidling og bistand til å delta i fysiske og sosiale aktiviteter. Kommuner og helseforetak skal videreutvikle ordningen med koordinerende enhet, og i større grad ta i bruk individuell plan i habilitering og rehabilitering. Arbeidet som kommunenes syns- og hørselskontakter gjør, bør knyttes til koordinerende enhet i sterkere grad. Nav har også et sentralt ansvar for mennesker med synshemning. Med hjemmel i folketrygden ytes bidrag til institusjoner for blinde og svaksynte som eies av Norges Blindeforbund. Det ytes også bidrag til Midttun Ferie- og Rekreasjonshjem. Det gis også tilskudd til opplæringstiltak i dagliglivet. Tilpasningskurs ved Blindeforbundets kurssentre finansieres av dette tilskuddet. Gjennom Funksjonshemmedes Studieforbund kan Blindeforbundet få tilskudd etter lov om voksenopplæring. Dette finansieres over Kunnskapsdepartementets budsjett. For personer med synshemning vil det være særlig viktig å lære å mestre dagliglivet ved hjelp av tekniske og digitale hjelpemidler. Opplæring i pc og opplæring i punktskrift vil være viktig for mange som får synshemning som unge eller voksne. Riktige og tilpassede hjelpemidler er viktig for en god rehabilitering. Den enkelte må ta kontakt med helsetjenesten i kommunene når de trenger hjelpemidler fra Nav. Det er viktig at instanser og fagmiljøer samordner og samarbeider om en god rehabiliteringsprosess for hver enkelt, i tråd med Samhandlingsreformen. Tiltak innenfor opplæringssektoren er viktig i rehabiliteringsprosessen for mennesker med synshemning. Hjelpemidler er et annet viktig område. Helsesektoren har ansvar for nødvendig utredning, diagnostisering og behandling. Derfor har jeg i oppdragsdokumentet for 2012 til regionale helseforetak satt som mål at det er sikret tilstrekkelig kapasitet innen spesialiserte habiliterings- og rehabiliteringstjenester til ulike grupper, og etablert tilbud til pasienter med sansetap. Personer med synshemning vil ha ulike behov avhengig av diagnose og livsfase, og flere sektorer har ansvar for å samarbeide med og om personer med synshemning. Det gjelder opplæringssektoren, Nav, kommunehelsetjenesten og spesialisthelsetjenesten. Helsesektoren har også et særlig ansvar når det gjelder å samarbeide med andre etater, slik at den enkelte får helhetlige og koordinerte tjenester. Det er dette vi har lagt til rette for gjennom Samhandlingsreformen, hvor individuell og helhetlig oppfølging står sentralt, også for personer med synstap.