Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2012-11-15:
Arbeiderpartiets visjon for Europa er jo den samme som den vi har for Norge. Utgangspunktet vårt er ønske om rettferdig fordeling, frihet, trygghet og likeverd for alle borgere. Vår idé og grunntanke om å skape og dele er det som ligger i bunnen. Norsk europapolitikk skal ivareta norske interesser og bidra til solidaritet og vekst i Europa i en tid som er preget av massearbeidsledighet i sør, en aldrende befolkning og et Europa som er preget av økende forskjeller mellom folk både i land og mellom land. Vi ser også større sosiale spenninger i kjølvannet av den økonomiske og sosiale krisen. Den norske modellen i et europeisk perspektiv er en fleksibel økonomisk modell som har gjort oss i stand til å takle krisen svært godt. Det møter jeg f.eks. hjemme der jeg bor. Det gjelder en bedrift som heter Kongsberg Automotive, en av de internasjonale bedriftene i Norge som slet under finanskrisen. Jeg får ofte tilbakemelding om hvor viktig det er med den korte veien mellom næringsministeren, statsministeren, myndigheter og de ansatte og bedriftslederne i min hjemby. Som et internasjonalt firma ser akkurat de hvor godt den norske modellen fungerer sammenlignet med andre land. Den korte veien og evnen til å lytte til arbeidsfolk og bedriftene fører til og gir resultater som sikrer norske arbeidsplasser over hele landet. Jeg mener at den norske modellen er et av våre viktigste fortrinn også i handelen med Europa. Derfor synes jeg det er synd at vi har et Høyre og et Fremskrittsparti i opposisjon i Norge som gradvis – hvis de kommer til makten – vil bygge den norske modellen ned. Vi så det når det f.eks. etterlyses engasjement i europapolitikken fra Skovholt Gitmark. Hvor var Høyres motstand og engasjement mot Monti II-forordningen? Hvor var Høyre i den saken? Hvor er engasjementet fra Høyre for å bevare streikeretten i Europa? Hvorfor bruker jeg tid på dette? Jo, det er fordi jeg synes det er viktig å konstatere at Europa og de ulike europeiske landene styres gjennom politikk. Det er et politisk flertall som må ta ansvaret for de løsningene som landene velger. Det betyr at også jeg, som selvfølgelig EU-tilhenger og sosialdemokrat, ikke alltid er enig i det som vedtas i Brussel. Det er derfor et veldig underlig utgangspunkt Høyre og Fremskrittspartiet har her, når de i dag og tidligere denne uken har svingt seg opp, brukt all sin energi på å slå fast at vårt handlingsrom i europapolitikken faktisk ikke skal brukes. Kommer Høyre og Fremskrittspartiet til makten, har de dokumentert den siste uken at vi ikke bare vil få en passiv europapolitikk, men en logrende europapolitikk. Jeg har lyst til å komme med et ferskt eksempel på de politiske forskjellene fra en debatt i den svenske Riksdagen denne uken. Arbetsmarknadsutskottets flertall, bestående av bl.a. Socialdemokraterna, mener Sverige nå bør kreve en juridisk bindende sosial protokoll i EU som gjør det klart at de grunnleggende faglige rettighetene ikke underordnes EUs økonomiske friheter. Regjeringspartiene i Sverige, med Moderaterna i spissen, har reservert seg mot forslaget. Spørsmålet jeg har lyst til å stille Høyre, er: Er de motstandere av det også her i Norge? Høyre har gang på gang vært bremsekloss i arbeidet med og i kampen regjeringen har ført mot sosial dumping, både her i Norge og i Europa. Debatten for eller imot EØS er en avsporing. Kampen handler i stedet om å bekjempe høyrepolitikk her hjemme og i Europa. En undersøkelse fra Euro-LO dokumenterer at faglige rettigheter er under press under finanskrisen. Hvor er Høyres og Fremskrittspartiets engasjement for faglige rettigheter i Europa i dag? Arbeiderpartiet jobber sammen med våre søsterpartier, våre venner i LO og i Euro-LO for å bekjempe sosial dumping og for å unngå at finanskrisen fører til et europeisk arbeidsmarked bestående av løsarbeidere og underbetalte løsarbeidere. Jeg synes det er veldig spesielt å oppleve at Arbeiderpartiets og de andre regjeringspartienes representanter her i salen har bedre kunnskap om hvilken debatt som foregår i Fremskrittspartiets programkomité enn tydeligvis representantene fra Fremskrittspartiet i denne sal. Det er jo et faktum – det har til og med gått land og strand rundt – at Fremskrittspartiet i sin programdebatt har åpnet for å reforhandle deler av EØS-avtalen. Støtter Fremskrittspartiets stortingsrepresentanter det forslaget?