Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-06-03:
La meg innledningsvis starte med å si at de store hendelser vi har hatt i vårt eget land som har fordret samordning, og som har fordret innsats fra flere etater, viser at vi har utfordringer med samordning på mange forskjellige slags nivåer. Representanten Svein Roald Hansen var inne på det. Her er det mange aktører som har ansvar, og som må ha ansvar. Samtidig viser de erfaringer som vi høster i forbindelse med hendelser også i Norge - enten det er flom eller ras eller det gjelder det som skjedde i Ålesund - at vi har et stort potensial for å stille med mye krefter i kritiske situasjoner. Og mye av det arbeidet går bra. Det er et godt incitament til å gå videre både når det gjelder å styrke samordningen mellom lokale og private og offentlige etater, og ikke minst når det gjelder det samordningsansvaret som ligger til Justisdepartementet. Riksrevisjonens undersøkelser har som mål å undersøke i hvilken grad Justisdepartementet ivaretar sitt samordningsansvar for samfunnssikkerhet i tråd med Stortingets forutsetninger. Riksrevisjonen stiller spørsmål ved om Justisdepartementet har styrket samordningsansvaret ved bl.a. å peke på svakheter på følgende områder: arbeidet med overordnede risiko- og sårbarhetsanalyser på departementsnivå, oppfølging av tilsyn med departementenes sikkerhets- og beredskapsarbeid og ivaretakelse av samfunnssikkerhet i departementenes styringsdialog med underlagte etater. Disse innspill og disse synspunkter fra Riksrevisjonen og de vurderinger Riksrevisjonen gjør seg, har vært sentrale i vårt arbeid med den stortingsmelding som nå i mai er blitt framlagt om samfunnssikkerhet. Riksrevisjonens undersøkelse har vært et svært viktig grunnlag for omtalen av Justisdepartementets samordningsrolle i denne stortingsmeldingen. Den har også vært et veldig viktig grunnlag i de tiltak som vi skisserer i denne meldingen, og som vi er i ferd med å gjennomføre. I stortingsmeldingen presenteres tiltak for å styrke samfunnssikkerhet på kommunalt, regionalt og sentralt nivå, bl.a. lanseres en kommunal beredskapsplikt, som innebærer en plikt for kommunene til å etablere beredskapsplaner og foreta risiko- og sårbarhetsanalyser på sitt nivå. Men ingen sektor kan alene forebygge eller håndtere alle samfunnssikkerhetsutfordringer. Samvirke og samordning på tvers av sektorer er helt nødvendig, og det er krevende. Jeg vil understreke at det er det ordinære konstitusjonelle ansvaret som ligger til grunn for samfunnssikkerhetsarbeidet, både når det gjelder forberedelser, og når det gjelder håndtering. Utover dette er jeg tillagt en samordningsrolle for å sikre en helhetlig og koordinert beredskap, og jeg fører også tilsyn med departementenes arbeid med sikkerhet og beredskap. For å øke de ressurser som departementene kan trekke på i krisesituasjoner, ble det, som det også er opplyst, i 2006 etablert en krisestøtteenhet, og i det daglige bidrar enheten i departementsfellesskapets beredskapsarbeid. I stortingsmeldingen presenteres tiltak for å styrke samordningsrollen. Jeg skal bare kort peke på noen av de tiltakene som vi mener imøtekommer og kan bidra til å avhjelpe de utfordringer vi nå ser når det gjelder samordningsrollen. Forventningene til det enkelte departements løpende beredskapsforberedelser skal tydeliggjøres. Oppfølgingen etter Justisdepartementets tilsyn med departementene skal i større grad tilpasses det enkelte departement. I tråd med Soria Moria-erklæringen vil Regjeringa legge økt vekt på bruk av øvelser på alle nivåer. Justisdepartementet skal legge økt vekt på å tilrettelegge for tverrsektorielle øvelser, f.eks. en nasjonal øvelse om IKT i 2008 og en om pandemi i 2009. Jeg har foretatt grep som skal sikre at jeg til enhver tid på en god, tilstrekkelig og rask måte er informert om aktuelle hendelser og saker som har konsekvenser for samfunnssikkerheten. Det skal bl.a. utpekes en kontaktperson i departementet for dette formål. For å sikre et godt samarbeid mellom sentrale aktører vil det blir gjennomført regelmessige fellesmøter mellom justisministeren og Politidirektoratet, Politiets sikkerhetstjeneste, Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap og Nasjonal sikkerhetsmyndighet for nettopp å styrke koordinering og samordning. Departementenes samordningsråd for samfunnssikkerhet, som også ble nevnt, ble etablert i 2007 som et sentralt forum for informasjons- og erfaringsutveksling mellom departementene i arbeidet med samfunnssikkerhet og beredskap, redningstjeneste og sivilt-militært samarbeid. Jeg har allerede fått DSB til å utarbeide en veileder for departementenes arbeid med samfunnssikkerhet og beredskap. Departementene har også mottatt en ny veileder om informasjonsberedskap og krisekommunikasjon, som gir praktiske råd om kommunikasjonstiltak før, under og etter en krise, til dels basert på de erfaringene vi har høstet fra Øvelse Oslo. Justisdepartementet skal i større grad tilrettelegge for risiko-, trussel- og sårbarhetsvurderinger som felles planleggingsgrunnlag i ulike sektorer. Vi skal i større grad ta initiativ til å identifisere gråsoner og avklare ansvarsforhold. Jeg vil i tillegg revidere gjeldende retningslinjer for samordningsrollen, slik at forventningene til departementene tydeliggjøres og min samordningsrolle tydeliggjøres og avgrenses.