Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2010-11-25:
Finanskrisen er en tung og dramatisk realitet i mange europeiske økonomier. Jeg har lyttet veldig nøye til debatten i dag, og jeg legger merke til at det synes som om det er veldig stor enighet om at vi i Norge kom veldig godt igjennom finanskrisen, som det blir sagt. Også opposisjonens fremste talsrepresentanter sier at vi kom godt igjennom finanskrisen. Sanner, som er Høyres fremste talsmann på området, sa imidlertid at dette skyldes jo oljen, det skyldes gode råvarepriser, og det skyldes gode og konkurransedyktige bedrifter. I det minste er det da slik at det er en godkjenning av den økonomiske politikken som vår regjering har ført gjennom disse årene på vesentlige områder. Vi har gode og konkurransedyktige bedrifter i Norge i dag som klarer å stå imot i vanskelige økonomiske tider for europeisk og vestlig økonomi. Men Sanner sa, som det er grunn til å merke seg, ikke ett ord om at dette var politikerstyrt. Når regjeringen hadde muligheten til å gå til Stortinget med alle de tiltak som også opposisjonen i all hovedsak sluttet seg til, var det resultatet av den sosialdemokratiske tenkning, nemlig at staten skal spille en vesentlig rolle i den økonomiske organiseringen. Jeg forstår ikke at ikke høyrepartienes representanter kan stå fram og erkjenne at så er tilfellet, og at det er dette som er bakgrunnen for at det er mulig for Norge i dag å kunne si at vi har kommet oss godt igjennom finanskrisen. Det budsjettet som er til behandling i dag, og som vi skal votere over senere i kveld, er en videreføring av den linjen. Det bør det gå an å erkjenne. Det er en videreføring av en politikk som sikrer sysselsettingen, og som bidrar til en betydelig verdiskaping i det norske samfunn, langt utover det som høyrepartiene har fått til i tidligere regjeringsperioder. Norge er inne i en glansperiode når det gjelder verdiskaping. Hva kommer det av? Jo, det kommer selvfølgelig av at vi har et samkvem hvor staten faktisk spiller en mye større rolle, og at den ikke blir undergravd av politiske vedtak. Så går det en historisk tråd gjennom denne debatten, nemlig spørsmålet om skatt, en reduksjon i skatten – og nå handler det om formuesskatten. Gjennom alle år har det vært slik at høyrepartiene konsekvent har snakket om at det er for mye skatt – det er alltid for mye skatt. Hadde det ikke vært formuesskatten, hadde det vært en annen skatt. Og hadde det ikke vært skattene, hadde det vært avgiftene. Slik har det alltid vært, og det hører vi her nå også. Da er problemstillingen den, som jeg synes det norske parlamentet skulle forholde seg til: Hvilke andre økonomier som har brukt resepten som blir forfektet her, nå nettopp også av Gundersen, er av en sånn karakter at man kommer ut av den krisen som Europa er i? Det er jo de økonomiene som har senket skattene, skapt et såkalt fleksibelt arbeidsliv ved å redusere arbeidstakernes rettigheter i arbeidsmarkedet og skapt ustabilitet i det, som ødelegger og undergraver verdiskapingen i den kapitalistiske økonomi. Det er faktisk det som foregår. Dette viser at det budsjettet som regjeringen har lagt fram, og som er en videreføring av en helhetslinje, er det som er bolverket mot denne utviklingen, og at vår analyse har vært riktig, nettopp fordi vi har greid en verdiskaping høyere enn noen gang før, i tillegg til at vi har gitt arbeidstakerne en reallønnsøkning som er langt utover hva vi har sett i noen annen økonomi. Det er det som er situasjonen. Dette klarer ikke opposisjonen å møte. Derfor står de her og klager over formuesskatten, som jo er en liten ting i det store bildet. Det er det eneste de har å komme med som opposisjon til det budsjettet som ligger der. Jeg ser at tiden snart er ute, president, så jeg skal prøve å komme tilbake til hele privatiseringsspørsmålet senere. Jeg hører hva høyrerepresentantene sier om privatisering og det å kunne skape fleksibilitet. Jeg skal bare si én setning til slutt, og den er slik: De sier at de skal ha private løsninger, men de sier(presidenten klubber) samtidig at de ønsker at det er det offentlige som skal betale. (presidenten klubber)