Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 1999-05-04:
Blant våre nye landsmenn og nye landskvinner finnes det folk med lang utdanning og høy kompetanse som de har problemer med å få godkjent innenfor det norske godkjenningssystemet. I beste fall tar det iallfall veldig lang tid før de får godkjent sin utdanning. I den grad de får arbeid, er det ofte arbeid som ikke er tilpasset deres kompetanse. Dette er samfunnsøkonomisk en dårlig utnyttelse av ressurser. For dem som har en god og lang utdanning og som er kvalifisert for et bestemt yrke, men med utdanning fra sitt hjemland, er det frustrerende å måtte ta til takke med arbeidsoppgaver som ikke er tilpasset den utdanningsbakgrunnen de har. Når vi i tillegg vet at mange av disse har en kompetanse og en utdanning som det er stort behov for i vårt samfunn, så blir dette galt – det blir riv ruskende galt! Jeg er derfor glad for at en enstemmig komite nå ønsker å få fortgang i arbeidet med disse sakene. En enstemmig komite ber om at det blir fremmet forslag for Stortinget høsten 1999 om tilrettelegging for internasjonalisering. Så sier vi i tillegg – og det er viktig – at ansvaret for godkjenning av utdanning for å bli autorisert for et yrke og godkjenning av nordmenns utdanning i utlandet legges til et nytt, eventuelt et allerede etablert, organ. Vi har flere etablerte organer som kan ta den oppgaven, men poenget – det som er viktig og som komiteen gjerne vil understreke – er at vi må få fortgang i dette arbeidet. Vi må sette inn ressurser, slik at vi får utnyttet den kompetanse som finnes blant våre nye landsmenn og landskvinner. Derfor er jeg glad for at en enstemmig komite står bak dette. Når det gjelder den andre delen av innstillingen, som går spesielt på lærerutdanning, allmennlærerutdanning og førskoleutdanning, så er komiteen delt. Jeg regner med at Fremskrittspartiet vil redegjøre for sine merknader og sitt forslag. Jeg oppfatter vel at uenigheten, i den grad det er uenighet, går på forståelsen av det departementet og statsråden så langt har gjort – tolkningen av brevene og tolkningen av svarene vi har fått fra statsråden. Jeg oppfatter det i alle fall slik at uenigheten ligger på det planet. Flertallet i komiteen tar i sine merknader til etterretning at statsråden har tatt initiativ i forhold til høgskolene. De har nå fått anledning til å ikke kreve eksamen i sidemål for dem som tilhører fremmedspråklige minoriteter, og det samme gjelder for dem som kommer og som har en utenlandsk utdanning, de vil få den godkjent i forhold til norsk lærerutdanning, og de som skal ta utdanning i norsk eller eksamen i norsk. Vi oppfatter det slik at det er den riktige forståelsen av disse brevene. På denne bakgrunn, med den forståelse og den tolkning av korrespondansen som har vært, mener vi at intensjonene i Dokument nr. 8-forslaget fra Fremskrittspartiet er oppfylt, og regner med at statsråden i sitt innlegg vil kommentere dette – at vår oppfatning er riktig. Og hvis vår oppfatning, flertallsoppfatningen, er riktig, som jeg er sikker på den er, føler jeg at denne saken egentlig er opp- og avklart i forhold til det som går på lærerutdanning generelt. Jeg vil da bare vise til innstillingen og avslutte med et ønske om at dette må vi få fortgang i, dette må vi få gjort noe med: få ryddet opp i disse forholdene, som er uverdige både for den enkelte og også for oss som samfunn. Vi har behov for den type arbeidskraft.