Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2000-04-13:
Ved å stille til disposisjon en innsatsstyrke for internasjonale operasjoner, slik det nå foreslås i St.meld. nr. 38 for 1998-1999, oppfyller Norge sine NATO-forpliktelser på dette området. Dette har det vært viktig å understreke for en samlet forsvarskomite. Det bekrefter samtidig også Norges vilje til å delta aktivt i fredsopprettende og fredsbevarende innsats. Gjennom en slik deltakelse styrker Norge sin sikkerhetspolitiske stilling, samtidig som vi bidrar til internasjonal fred og stabilitet, økt respekt for menneskerettighetene og håndhevelse av formålet med og prinsippene i FN-pakten. Det er NATO som er selve bærebjelken i norsk sikkerhetspolitikk. I en tid der det forsvars- og sikkerhetspolitiske samarbeidet er i støpeskjeen, må Norge bidra til å sørge for at NATO fortsatt vil være en sentral, dynamisk og troverdig aktør i dette viktige arbeidet. Solidaritet innad i alliansen, vilje til å ta ansvar og også bidra med materiell og styrkeinnsats i fredsoperasjoner er viktige forutsetninger for å kunne lykkes med dette. Norge er gjennom sitt assosierte medlemskap i VEU sikret rett til full deltakelse i alle VEU-ledede operasjoner. I eventuelle VEU-operasjoner som gjør bruk av utlånte NATO-ressurser, står dermed Norge og andre assosierte medlemmer enda sterkere i kraft av sitt NATO-medlemskap. Utviklingen av det europeiske sikkerhets- og forsvarssamarbeidet, ESDP, innenfor NATO innebærer en styrking av Europas evne til handlekraftig å kunne feie for egen dør i krisesituasjoner der det ikke er naturlig at NATO som organisasjon engasjerer seg direkte. En slik økt europeisk handlekraft og militær evne må hilses velkommen av Norge. Det er imidlertid av stor betydning at verken det transatlantiske forholdet eller forholdet til partnere utenfor NATO ellers blir skadelidende i denne prosessen. Dersom VEU som egen organisasjon på sikt legges ned og oppgavene videreføres innenfor rammen av EU, slik det nå går i retning av, bør vi fortsatt søke best mulig tilknytning til disse prosessene, både gjennom politisk innflytelse og ved fortsatt å stille styrker til disposisjon i den europeiske dimensjonen av det vestlige forsvarssamarbeid. Der NATO-ressurser er involvert, må vi selvsagt fastholde vårt krav om full involvering både i det forberedende arbeidet og i selve beslutningsprosessen. Kristelig Folkeparti støtter Regjeringens presisering av at NATOs engasjement i krisehåndtering fortsatt må være forankret i folkeretten. Norge har og må fortsatt ha et sterkt engasjement for en internasjonal orden basert på klare rettsregler. En forutsetning for norsk deltakelse i fredsopprettende operasjoner må derfor være at all maktbruk søkes forankret i folkeretten. Dette kan som kjent skje gjennom samtykke fra partene, gjennom retten til selvforsvar etter FN-paktens artikkel 51 eller ved mandat fra Sikkerhetsrådet i henhold til paktens kapittel VII eller VIII. Med en total innsatsstyrke for internasjonale operasjoner på 3 500 personell, der inntil 1 500 kan være utestasjonert samtidig, vil Norges bidrag utgjøre en viktig ressurs i alliansen. I denne sammenheng synes jeg for min del det er på sin plass å uttrykke både en takk og en anerkjennelse overfor det norske personell som har gjort en slik viktig og betydningsfull innsats i disse styrkene i den senere tid. Sett i forhold til folketall har Norge de siste årene vært en betydelig bidragsyter i internasjonale fredsoperasjoner. Norge er å regne med i det vestlige forsvars- og sikkerhetssamarbeidet, både innenfor en nordatlantisk, europeisk og nordisk sammenheng. Med opprettelsen av Forsvarets innsatsstyrke for internasjonale operasjoner, slik vi her behandler det, vil dette inntrykket bli ytterligere styrket.