trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2011-03-23:
Spørsmålet mitt har hele tiden vært rettet mot utenlandske pendlere som faktisk har sitt bosted i Sverige. Det er også de som må få dagpenger når de kommer hjem – dette gjelder altså for E-301 – og det er det statsråden har lovt å ordne opp i lenge. Det har ikke skjedd noen ting. Nå er ikke den avdelingen på Kongsvinger permanent styrket. Komiteen var der på tirsdag, og det var slik at noen var midlertidig overflyttet fra en annen avdeling, som igjen da mistet ressurser. Så den avdelingen på Nav Utland må styrkes betydelig. Nå vil vi antakeligvis få enda flere som sier opp som følge av Adecco og bemanningsselskapene. Nav Utland må tåle svingninger. De må ivareta disse borgerne på lik linje med norske. De svenske arbeidsledige er faktisk forpliktet til å ta jobb i Norge. Det er et felles arbeidsmarked, og det er helt uholdbart å gå over et halvt år uten inntekt på grunn av at Nav ikke har nok ressurser. Jeg er skuffet over at statsråden ikke vil gå mer aktivt inn og sørge for å sette inn nok ressurser øyeblikkelig, og ikke bare forholde seg til at hun skal se det an utover året.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-23:
Arbeids- og velferdsetaten arbeider målrettet for å redusere saksbehandlingstiden. Saksbehandlingstiden økte kraftig som følge av den internasjonale nedgangskonjunkturen. Den førte til at Arbeids- og velferdsetaten mottok svært mange søknader om dagpenger fra borgere i andre EØS-land knyttet til dagpenger under permittering og attest E-301. Som en illustrasjon ble kravene om dagpenger under permittering mer enn tredoblet, fra 731 til 3 283 saker, fra 2008 til 2009. Antallet saker har holdt seg høyt også i 2010 og inn i 2011. For å redusere saksbehandlingstiden ble bl.a. bemanningen ved Nav EØS Dagpenger i fjor høst økt til 22 ansatte, en økning på 7,5 ansatte, om lag 50 pst. I tillegg ble organiseringen gjennomgått med henblikk på mer effektiv drift. Dette har gitt resultater. Saksbehandlingstiden for dagpenger under permittering for utenlandsk arbeidskraft er blitt redusert fra om lag 20 uker i fjor sommer til fem–seks uker. Det forventes at saksbehandlingstiden vil komme ned på et normalnivå på om lag tre uker i løpet av våren. Saksbehandlingstiden for utstedelse av E-301-attest er derimot fortsatt svært lang og betydelig over normalnivået på om lag tre uker. Det er satt i gang tiltak for å få ned saksbehandlingstiden også på utstedelse av E-301-attester. Saksbehandlingen varierer en del fra uke til uke som følge av variasjoner i bl.a. saksinngangen. Etaten melder også om at det er mangler ved svært mange av sakene når det fremmes krav om dagpenger og attest E-301, noe som også bidrar til å forlenge saksbehandlingstiden. Etaten har derfor gått gjennom interne rutiner og saksgang i etaten. Det er bl.a. lagt vekt på å gi bedre informasjon og veiledning til Nav-kontorene, slik at Nav-kontorene kan gi best mulig informasjon og veiledning for å bidra til at søknader er komplette når de mottas. Det er ikke holdbart at saksbehandlingstiden er så lang, og det er derfor et mål å redusere saksbehandlingstiden betraktelig i løpet av året. Jeg kommer fortsatt til å følge utviklingen på dette området nøye fremover.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-23:
For det første har vi altså fått ned saksbehandlingstiden til mellom fem og seks uker, og vi er på vei mot tre uker når det gjelder dagpenger til utenlandske statsborgere. Det har vi prioritert veldig høyt. I det store og hele er vi på vei mot det målet som er satt. Så har vi fått en økning knyttet til attest E-301, som altså gjelder utlendinger – i dette tilfellet svensker – som skal få dagpenger fra den staten de kommer fra. Svenskene stiller ganske strenge krav for å godta disse attestene. De skal ha opplysninger om arbeidsforhold 15 år tilbake, så det er mye arbeid når det gjelder den jobben, og det er mange feil knyttet til det materialet som kommer til Nav Dagpenger. Det vi nå har satt i gang, er nettopp å sørge for at de er best mulig, slik at det ikke blir så mye fram og tilbake for å rette opp feil. Vi har også økt bemanningen ved dette kontoret, nettopp for at man kan minske den økningen som har vært.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-23:
Jeg har ikke sagt at jeg skal se det an utover året. Jeg har nettopp vist til de tiltakene som er iverksatt. Representanten Giltun har faktisk stilt spørsmål tidligere både knyttet til dagpenger og knyttet til E-301. Jeg har nå vist til at når det gjelder dagpenger, har vi altså prioritert det og fått ned saksbehandlingstiden på det. Så er jeg helt enig i at saksbehandlingstiden på E-301 er for lang. Derfor er det det vi nå går løs på. Det man har gjort, er å få en økning i bemanningen der. Hva representanten viser til når hun sier at det ikke har vært noen økning, får stå for representantens egen kjennskap. Poenget er at man har fått en økning på rundt 50 pst. i den bemanningen, men alle sitter ikke på det kontoret. Man har også folk som sitter i Oslo og jobber med dette. Sånn må Nav fungere. Det er ikke slik at Nav flytter personer til de ulike kontorene hver gang man øker bemanningen og ressursinnsatsen. Jeg må sørge for at vi til enhver tid bruker ressursene i Nav på den absolutt beste måten. Nav har på dette området fått en stor økning i ressursene de siste to årene. Det topper seg i perioder. Nav har prioritert dagpengene. Nå er det E-301 vi skal se nærmere på.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-23:
Når det gjelder Arealutvalgets innstilling, er denne på høring. Det er derfor ikke aktuelt å kommentere enkeltelementer i utvalgets forslag før vi har vurdert høringsuttalelsene. Regjeringen er opptatt av å forenkle hverdagen for små og mellomstore bedrifter. Jeg kan som eksempel nevne fritaket for revisjonsplikten for små aksjeselskap. Så kan jeg slå fast at små havbruksbedrifter har livets rett. Faktisk er noen av de mest lønnsomme bedriftene innenfor havbrukssektoren små selskap. Fiskeridirektoratets «Økonomiske analyser akvakultur 2009» viser at små selskap har bedre totalrentabilitet og nesten like god driftsmargin som store selskap. De mindre selskapenes konkurranseevne synes med andre ord å være meget god. Fra forvaltningens side er det et mål at byrdene som pålegges næringen, ikke skal være større enn nødvendig. Nettopp derfor fullførte Fiskeridirektoratet og Mattilsynet høsten 2009 en gjennomgang av havbruksregelverket med sikte på opprydding av dagens regelverk. Dette arbeidet resulterte i en rekke forskriftsendringer på slutten av 2009. Fiskeri- og kystdepartementet har også et forenklingsprosjekt gående. Prosjektet har gjennomført flere møter med næringsaktører, både små og store, med det formål å avdekke unødige rapporteringsplikter eller andre byrder for næringen. Arbeidet følges fortløpende opp i departementet. Det finnes også regelverk som er ment å bidra til en lettere hverdag spesielt for mindre selskap. For eksempel er det i havbruksregelverket åpnet for samdrift og samlokalisering, dette for å gi små selskap mulighet til å samarbeide om driften i større grad enn ellers, slik at også disse kan høste stordriftsfordeler. Noen byrder vil det imidlertid alltid være nødvendig at alle oppdretterne underlegges, eksempelvis miljøkrav. Jeg kan ikke se at størrelsen på et selskap skulle være et avgjørende kriterium for om de må ta del i kampen mot lakselus, for å nevne et aktuelt tema. Norsk havbruksnæring skal være miljømessig bærekraftig, og det innebærer at forvaltningen må ha regelverk og tilsyn og iverksette tiltak dersom krav og regler ikke overholdes eller miljømål ikke nås. Slike rammevilkår må være like for alle.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-23:
Når det stilles så konkrete spørsmål knyttet til dette saksfeltet, må jeg rett og slett si at dette må jeg ta med meg til fiskeriministeren, for det er jeg ikke forberedt på å kunne svare på.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-23:
Jeg må vise til det svaret jeg har gitt når det gjelder det mer generelle, som arealplanlegging og høringen som er ute. Når det gjelder miljøkrav og lusekrav, må jeg vise til at det gjelder generelle miljøkrav for både små og store anlegg, litt uavhengig av hverandre; miljøkravene må gjelde. Men for øvrig må jeg bare si, og jeg forstår at det ikke er et tilfredsstillende svar for representanten, at jeg må ta dette tilbake til fiskeriministeren, og så får fiskeriministeren på en egnet måte gi svar til representanten.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-03-23:
Aller først vil jeg gratulere Ola Borten Moe med statsrådspost – jeg ser fram til et spennende samarbeid. «På tiltredelsesdagen 4. mars kom olje- og energiminister Ola Borten Moe med følgende programerklæring til Aftenposten: «Det skal være lik forsyningssikkerhet og lik pris på strøm i hele landet, og samme mulighet for næringsutvikling. Der er vi ikke i dag, og det kommer til å kreve store investeringer i nett og overføringskapasitet.» Statsråden uttalte også at kraftkrisen i Midt-Norge er overmoden for en løsning. Hvilke konkrete tiltak vil statsråden nå iverksette for å følge opp, og hva er tidsperspektivet?»
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-03-23:
Det er en god programerklæring som statsråden har kommet med. Det vil bli krevende å følge den opp, men det er helt nødvendig. Når Statnett sier – i sin pressemelding forrige uke – at kraftsituasjonen vekker økende bekymring, bør det være en bekymring som både statsråden og denne salen deler. Vi har nå en anstrengt situasjon når det gjelder strøm i Sør-Norge, og en stram situasjon både i Nord-Norge og i Midt-Norge. Spørsmålet jeg vil reise til statsråden, er: Hvor lang tid gir han seg selv med tanke på denne energimeldingen, som den tidligere olje- og energiministeren varslet i 2014? Vi vet at vi har ikke så lang tid. Han sier han vil komme med en sak om nett i løpet av året, men har du rom for å vente til 2014 med å legge fram en ny energimelding – hvem som nå enn er statsråd den dagen?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-03-23:
Beklager.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-03-23:
Det er et krevende område som statsråden går inn i. Det er det ikke noen tvil om. Det er gjennom konkrete tiltak vi kan løse den stramme situasjonen og krisen vi nå står oppe i. Fra Kristelig Folkepartis side har vi tatt initiativ til at det bør være en rett og plikt for staten å ta forsyningssikkerheten mer på alvor. Vi har tatt til orde for at statsråden bør ta initiativ på dette området. Mitt spørsmål er: Er dette tanker som statsråden vil tenke gjennom? Statsråden er ansvarlig for forsyningssikkerheten, og dette er en del av hans programerklæring. Kanskje er det på dette punktet statsråden til syvende og siste vil bli målt – hvis vi har en for dårlig forsyningssikkerhet.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-03-23:
Aller først vil jeg replisere og si takk for gratulasjonen. Jeg vil signalisere at også jeg ser fram til et godt samarbeid med Kristelig Folkeparti og Line Henriette Hjemdal. Så til programerklæringen, som jeg mener er en god programerklæring. Det er viktig med rimelig forutsigbare rammevilkår for husholdninger, næringsliv og industri uansett hvor hen man holder til i landet. Et stabilt og effektivt kraftsystem er en forutsetning for sikker energiforsyning og dermed helt nødvendig for samfunnssikkerheten i Norge. Vi er opptatt av at vi skal ha god forsyningssikkerhet for strøm over hele landet. Det er viktig at nødvendige nettprosjekter blir gjennomført i tide, slik at vi unngår at enkelte regioner har lavere forsyningssikkerhet enn ønskelig. Vi kan ikke risikere at den helt nødvendige nettsatsingen stopper opp. De neste årene er det planlagt flere nettutbygginger. For landet som helhet summerer investeringene seg til om lag 40 mrd. kr de neste ti årene. Når vi nå er inne i en periode med økte investeringer i nettet, mener jeg at det er passende å legge fram en stortingsmelding om nettspørsmål, og som jeg tar sikte på å fremme i løpet av året. Hensikten med meldingen er å legge fram de overordnede føringene for utviklingen av det sentrale overføringsnettet. Det trengs fordi det ikke er noen grunn til å tro at nettutbygging ikke vil bli konfliktfylt også i framtiden. Skal vi lykkes i den kraftfulle investeringsperioden som ligger foran oss, vil det være en fordel om et samlet politisk miljø har vurdert de ulike avveiningene som må foretas. Også opposisjonen trenger på nytt å bli utfordret på dette, til tross for behandlingen av Ot.prp. nr. 62 for 2008–2009, i 2009. Det tar svært lang tid å få beslutninger om kraftlinjesaker. Sima–Samnanger er et illustrerende eksempel på det. Det tok over fem og et halvt år fra Statnett formelt sendte melding om saken, til vedtaket ble fattet og slått fast tidligere i år. At det tar så lang tid å få beslutninger, er krevende, særlig nå som det er behov for store investeringer. Jeg mener det er nødvendig med raskere og mer effektive beslutningsprosesser og vil komme tilbake til dette. Når det gjelder Midt-Norge, er det behov for ytterligere tiltak for å bedre situasjonen. Viktigst her vil være å holde framdriften oppe i arbeidet med realiseringen av overføringsforbindelsen Ørskog–Sogndal, som regjeringen presenterte planer for framdrift for i fjor høst. Men dette er ikke det eneste tiltaket som nå må gjennomføres. Statnett planlegger investeringer samlet i regionen for 9 mrd. kr de neste ti årene, samtidig som en fortsatt stor satsing på Enova og etableringen av et sertifikatmarked vil legge til rette for betydelige resultater på fornybar energi og energiomlegging, altså økt produksjon, økt sparing og økt overføringskapasitet. Alt dette er omfattende tiltak, men jeg vil arbeide kontinuerlig mot det langsiktige målet som for meg står fast, nemlig en lik og forutsigbar pris på strøm i hele Norge.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-03-23:
Det var mange anslag i det spørsmålet. Jeg skal prøve å svare på det meste. For det første tror jeg det er viktig å holde fast på at en meldingstekst i seg selv ikke nødvendigvis forbedrer kraftsituasjonen. Vi er nødt til å arbeide kontinuerlig for å prøve å minimere risikoen for å havne i den situasjonen som vi nå er i ferd med å havne i i deler av landet – dvs. økt produksjon og økt overføringskapasitet. Så er det heller ikke til å komme utenom at i et land som er vannskraftbasert, som vårt eget – og i nesten alle tilfeller er det et stort pre – som gir oss rikelig og rimelig tilgang på miljøvennlig energi, vil det være sånn hvis det regner lite, snør lite, og hvis det kombineres med kulde over lang tid, vil det norske energisystemet møte utfordringer. Så det kommer til å være et kontinuerlig arbeid for meg i tiden som kommer. Og, som sagt, vi har konkret politikk på dette. Dette skal følges opp. Når energimeldingen blir presentert for Stortinget, må jeg få komme tilbake til.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-03-23:
Jeg må beklage at jeg ikke har fått anledning ennå til å sette meg inn i Kristelig Folkepartis forslag og tanker rundt tiltak for å forbedre forsyningssikkerheten. Men på generell basis vil jeg si at jeg er opptatt av temaet forsyningssikkerhet, og alle gode forslag fra Kristelig Folkeparti vil selvsagt bli vurdert i lys av akkurat det. Så svaret mitt vil rett og slett være: Ja, vi vil se på de forslagene, og er vi for dem, så skal vi melde tilbake.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-03-23:
Aller først: Takk for gratulasjonen! Kravet om CO2-håndtering for nye gasskraftverk i Norge er fastlagt i Soria Moria II, og har bakgrunn i regjeringens målsetting om å bidra til å utvikle gode løsninger som både kan bidra til å dekke verdens energibehov og redusere utslippet av klimagasser. Internasjonalt står vi overfor to viktige trender: stor befolkningsvekst og stor økonomisk vekst. Begge medfører økt energietterspørsel. Dersom det økte energibehovet hovedsakelig skal dekkes av fossile energibærere, uten at det tas i bruk ny teknologi, vil dette resultere i en dramatisk vekst i de globale CO2-utslippene. Derfor trenger vi løsninger som møter etterspørselsutfordringen og klimautfordringen, samtidig. Dette er både et nasjonalt og et internasjonalt anliggende. Den norske satsingen på CO2-håndtering er således blant regjeringens viktigste enkeltprosjekt i klimapolitikken, og det pågår et omfattende arbeid med å utvikle og legge til rette for løsninger for fangst, transport og lagring av CO2 i Norge. Arbeidet omfatter prosjektene på Mongstad, forskning og teknologiutvikling og internasjonalt arbeid med CO2-håndtering. Meld. St. 9 for 2010–2011, Fullskala CO2-håndtering, redegjør for dette. Målsettingen er at arbeidet skal få betydning både i Norge og internasjonalt. Det er et mål å utvikle og realisere fullskala CO2-håndtering på en måte som kan bidra til bred anvendelse av sånn teknologi innen kraftproduksjon og innen industrien. Regjeringen vil at Norge, som en stor energinasjon, bidrar til en renest mulig produksjon av energi. Norge skal være et foregangsland i klimapolitikken. Når det gjelder nye gasskraftverk i Norge, følger det av Soria Moria II at regjeringen vil gi konsesjoner basert på CO2-håndtering fra oppstart. Den politikken ligger fast.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-03-23:
Vi skal gjøre begge deler. Vi skal både ta utslippsreduksjoner nasjonalt og bidra til utslippsreduksjoner internasjonalt. Prosjektet på Mongstad er ett eksempel på det, men det er jo veldig mange andre. Og jeg er en av dem som håper veldig på at verden får på plass et system som gjør det mulig å håndtere den type mekanismer. Når det så gjelder spørsmålet om den norske klimapolitikken: Den ligger fast, i henhold til det brede forliket som er inngått mellom alle partiene på Stortinget, unntatt Fremskrittspartiet, og det kommer selvsagt til å være rettesnoren for både regjeringen og mitt arbeid i tiden som kommer.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-03-23:
Jeg er blant dem som håper at Alcoa går videre med sine planer om å etablere aluminiumsproduksjon i Finnmark, med langsiktige investeringer og arbeidsplasser. De er imidlertid nødt til å gjøre det innenfor de samme rammevilkårene og de samme konsesjonene som all annen industri- og næringsvirksomhet i Norge. I det ligger det at de selvsagt er mer enn velkommen om de etablerer seg i Finnmark, men da basert på en energibærer som den regjeringen jeg er en del av, og Stortinget, gir konsesjon til.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2011-03-23:
Først vil jeg benytte anledningen til å ønske Ola Borten Moe velkommen som olje- og energiminister. «Det internasjonale energibyrået, IEA, mener at Norges beste miljøtiltak er å bygge gasskraftverk i Norge. Dette vil bety mindre behov for kullkraft i andre land, ifølge IEA. Å erstatte kull med gass er fornuftig, uttaler Nobuo Tanaka, IEAs toppsjef, og sier videre at norske gasskraftverk vil redusere CO2-utslippene globalt. Regjeringens holdning til norske gasskraftverk uten rensing er i motstrid til IEAs holdning. Vil statsråden vurdere å følge IEAs råd om tillatelse til bygging av gasskraftverk uten rensing fra dag én?»
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2011-03-23:
Jeg takker statsråden for svaret, og ønsker å stille et tilleggsspørsmål. Miljøforliket fra 2008, som alle politiske partier på Stortinget, med unntak av Fremskrittspartiet, står bak, inneholder bl.a. et krav om CO2-reduksjon i Norge på ca. 17 mill. tonn innen 2020. De aller fleste som har arbeidet med CO2-problematikk, ser på denne reduksjonen innen 2020 som bortimot uoppnåelig. Mener statsråden at det er realistisk å redusere norske CO2-utslipp med 17 mill. tonn innen 2020, eller er han enig med Fremskrittspartiet i at det ville være mye bedre å ta en stor del av denne reduksjonen på f.eks. de kullfyrte kraftverkene i Kina?
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2011-03-23:
Jeg vil igjen takke statsråden for svaret. Alcoa, som er verdens største produsent av primæraluminium, ønsker å bygge et nytt aluminiumsverk i Finnmark. Det kan gi 500 faste arbeidsplasser og ca. 200–300 arbeidsplasser til støttefunksjon. Både miljøvernministeren og Arbeiderpartiets parlamentariske leder har avslått prosjektet fordi energibæreren til aluminiumsproduksjonen er gass fra Snøhvitfeltet, som ikke kan renses fra dag én. Er statsråden komfortabel med at Alcoa har fått tommelen ned for finnmarksplanene sine, og at 500 planlagte arbeidsplasser dermed forsvinner fra Norge mens aluminium sannsynligvis blir produsert med kull som energibærer i andre land?
Arve Kambe (Høyre), 2011-04-06:
På vegne av representantene Linda C. Hofstad Helleland, Torbjørn Røe Isaksen og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om en endring av barneloven for foreldres plikt til å betale tilskudd for myndige barn som flytter ut av hjemmet.
Arve Kambe (Høyre), 2011-04-06:
Når jeg hører på finansministeren, er det nesten som om det er med en faderlig stolthet han verner om alle statens skatte- og avgiftsinntekter. Det minner meg om at da tidligere avgiftspolitisk talsmann Erik Dalheim i Arbeiderpartiet gikk av som avgiftspolitisk talsmann for Arbeiderpartiet gjennom mange år, sa han: «Et sted der ute går det en håpefull og spent kommende stortingsrepresentant – helt uvitende om at han eller hun skal bli avgiftspolitisk talsmann for Arbeiderpartiet.» Dette illustrerer kanskje noe av utfordringen med Arbeiderpartiet – det at man får en del problemer med å skaffe skatte- og avgiftsinntekter til staten, framfor at man styrer samfunnsutviklingen slik at man dermed klarer å redusere behovet for skatter og avgifter, og også lar være å innføre nye. Når vil Arbeiderpartiet komme med en erkjennelse av at politikk ikke alltid handler om å bevilge mer penger, og dermed også ikke alltid handler om å øke skattene og avgiftene?
Arve Kambe (Høyre), 2011-04-06:
Mitt spørsmål går til kommunalministeren. Fredag 25. mars vedtok regjeringen nye statlige retningslinjer for strandsonen. De siste årene er råderetten over store arealer og store verdier flyttet fra lokale kommuner til statlige kontorer og til regjeringen. Dette har mange steder medført en gedigen tillitskrise mellom Kommune-Norge og regjeringen. Vi så det igjen forrige fredag da regjeringen enda en gang strammet inn for muligheten til å bygge hus, hytter, naust, båtplasser og reiselivsanlegg i strandsonen. Særlig har opprøret, naturlig nok, vært stort på Vestlandet, i Trøndelag, på sørlandskysten, langs Oslofjorden og Telemark. Regjeringen mener nemlig at presset på arealer i disse områdene er så stort at lokale myndigheter ikke selv kan få ansvar for å si ja eller nei til byggetiltak i strandsonen. Først foreslo regjeringen et gedigent inngrep i muligheten, noe Høyre protesterte på. Deretter har regjeringen moderert seg noe for noen kommuner, men det er fortsatt betydelig verre for grunneiere og kommuner i hele landet. Kommuner som Haugesund, Karmøy, Tysvær, Rennesøy, kommuner i Ryfylke, Bergensregionen, Trondheimsregionen, Kristiansandregionen samt mange andre kommuner føler dette ganske kraftig nå. Det er uansett blitt vanskeligere å bygge noe i strandsonen under denne regjeringen. Vi har statlige retningslinjer til kommunale planer, vi har statlige planbestemmelser til kommunale planer, vi har nasjonale forventningsbestemmelser til kommunale planer, vi har statlige innsigelser til kommunale planer, og vi har statlige veiledere til kommunale planer! Kommunepolitikere over hele Norge er ganske lei av å bli overstyrt av regjeringen og Stortinget i lokalt selvstyre, også når det gjelder strandsonen. Regjeringen forskjellsbehandler kommuner. Noen får bestemme mer, mens andre får bestemme mindre. Høyre vil at alle kommuner skal bestemme mer. Spørsmålet til Navarsete er hvorfor Senterpartiet – av alle – mener at det er Erik Solheim og Lars Sponheim som skal bestemme strandsonepolitikken framfor kommunene selv.
Arve Kambe (Høyre), 2011-04-06:
Jeg skjønner godt at Senterpartiets politikere i Distrikts-Norge og Senterpartiets velgere er misfornøyd med den private eiendomsrettens gjennomslag i Senterpartiet og det lokale selvstyret. Verre blir det etter dette innlegget. Hun snakket om en tillitserklæring til Sunnhordland-kommunene, som åpenbart fortjener det. Det er mine nabokommuner i nord, som jeg støtter. Men det betyr også at det er en mistillitserklæring til alle andre regioner, at deres politikere ikke kan styre strandsonen. Senterpartiet har over lang tid lagt forholdene til rette for at fylkesmannen kan overprøve lokalsamfunnets vedtak. Det som skjer nå, er at veldig mange fylkesmenn kommer med innsigelser basert på kontormøter. De kommer med innsigelser på tomter vedkommende saksbehandler aldri engang har vært på. Innsigelser er det verste redskapet staten kan bruke på kommunale planer, og Høyre vil derfor fjerne fylkemannens innsigelsesrett basert på skjønn. Synes statsråden det kan være en god idé at det i alle fall som et minimum settes som et minstekrav at fylkesmannens representanter selv må ha vært på befaring på tomten før man nekter utbygging på den?
Arve Kambe (Høyre), 2011-04-06:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til miljø- og utviklingsministeren: «Hele Vestlandet reiste seg i opprør mot nye foreslåtte statlige retningslinjer i strandsonen. Regjeringen innførte 25. mars 2011 nye regler som for Sunnhordlands del har vært positive, men for nabokommunene Haugesund, Tysvær og Karmøy i Rogaland har det vært minimale justeringer. Særlig Tysværs plassering fremstår som underlig og er etter mitt syn i feil kategori. Hvordan begrunner statsråden denne forskjellsbehandlingen, og er han villig til å gjøre justeringer for Haugesund, Karmøy og særlig Tysvær?»
Arve Kambe (Høyre), 2011-04-06:
Statsråd Solheim er ikke helt fornøyd med at Høyre, som han sier ikke fikk «somlet seg» til å få statlige retningslinjer for strandsonen da vi satt i regjering. Vel, det kommer vi heller ikke til å gjøre neste gang vi kommer i regjering. Stortinget avviste faktisk i forrige uke et Høyre-forslag om at vi ikke skulle ha statlige planretningslinjer, verken i strandsonen eller andre steder, for vi tar det lokale selvstyret på betydelig større alvor enn Senterpartiet burde ha gjort, og SV aldri har gjort. Når det gjelder det som statsråd Navarsete for kort tid tilbake sa er en tillitserklæring til Sunnhordland-regionen, som fikk dette som et prøveprosjekt, ønsker vi faktisk at alle de over 430 kommunene i Norge skal få en tillitserklæring, slik at de selv får bestemme det, uten at fylkesmannen skal komme med innsigelser. Da hadde jeg et spørsmål til statsråd Navarsete om kontorinnsigelser uten befaring. Hva mener statsråd Solheim om det?
Arve Kambe (Høyre), 2011-04-06:
Det er ganske underlig å høre en statsråd påstå at det å dele landet inn i tre kategorier styrker det kommunale selvstyret, når Høyres alternativ er at kommunene selv kan få bestemme dette. Det betyr at da kan man ha de kategoriene som lokalt næringsliv, lokale innbyggere, velgere, rådmenn og tekniske etater selv finner formålstjenlig å innføre. Man må nesten ha vært partileder litt for lenge i SV for å kunne si at det er lokalt selvstyre. I retningslinjene står det følgende: «Eldre planer som gir mulighet for utbygging i strid med retningslinjene, bør revideres eller oppheves.» Det gjelder de kommunene vi snakker om. Når det gjelder folk som for noen år siden fikk godkjent hytta si, tomta si til hytteutbygging eller et reiselivsanlegg til andre ting, betyr dette nå at Miljøverndepartementet kommer til å bidra med flere innsigelser på grunn av disse planene, eller kan grunneiere som allerede har fått godkjent planer, faktisk sove godt om natten, i den tro at man faktisk får lov til å bygge det man har fått lov til å bygge?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-04-06:
Jeg vil på vegne av representantene Jan Tore Sanner, Arve Kambe, Svein Flåtten, Ingjerd Schou og meg selv framsette forslag om eiendomsskatt.(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-04-06:
I sitt siste svar til representanten Sanner snakket finansministeren mot bedre vitende. Han vet at det egentlig lå det Høyre mente var en avtale om at formuesskatten skulle reduseres, da man innførte utbytteskatten, og den er ikke fulgt opp av Arbeiderpartiet. Så her bør man i hvert fall skrive historien riktig. Privat, mangfoldig eierskap er viktig. Det er helt sentralt for framtidig verdiskaping og arbeidsplasser i Norge. Når det gjelder dagens sysselsettingssituasjon, vet vi også at Norge er ekstremt avhengig av statlig eierskap og utenlandsk eierskap. Det er det som dominerer i norsk næringsliv i dag. Representanten Sanner brukte Idsøe som eksempel. Man kan også nevne Elkem, som ble solgt til utlandet for en stund siden. En norsk eier ville måtte ta ut 275 mill. kr mer enn en utenlandsk investor for å forsvare formuesskatten. Finansministeren var opptatt av dette i 1992. Mener han at den slags skattlegging er viktigere i dag enn i 1992?
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-06:
På vegne av representanten Borghild Tenden og meg sjøl vil jeg gjerne framsette et forslag om å sette i gang en helhetlig gjennomgang av de ulike ombudene vi har.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-06:
Jeg har lyst til å følge opp akkurat der Olemic Thommessen slapp og statsråden sluttet i svaret sitt. For Venstre er det viktig å styrke førstelinjetjenesten i barnevernet. Det er førstelinjetjenesten i barnevernet som har de store utfordringene. Det er de som ser ungene i øynene, og det er de som møter de tøffe avgjørelsene i hverdagen. Vi hadde nok ønsket at man hadde flyttet ressurser, penger, folk – alt – ned til førstelinjetjenesten. For hvis man ikke har stabilitet i førstelinjetjenesten, får man heller ikke gjort de tingene som statsråden nå dro fram som bra. Skal man ha et godt tilsyn, skal man gi god veiledning til folk, må de som jobber med ungene til daglig, jobbe i lang tid med de samme barna for å ha den stabiliteten. Spørsmålet mitt er: Er statsråden villig til å ta de store grepene også? De store grepene handler om å bygge opp førstelinjetjenesten til å bli mye bedre enn den er i dag, ved å flytte folkene, ressursene og avgjørelsene nedover i systemet.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2011-04-06:
Jeg vil på vegne av representantene Robert Eriksson, Laila Marie Reiertsen, Kari Kjønaas Kjos og meg selv fremme forslag om endringer i folketrygdloven(en likestilt finansieringsordning av førerhunder og servicehunder) (en likestilt finansieringsordning av førerhunder og servicehunder)
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2011-04-06:
Mitt spørsmål går til finansministeren. Norge er et dyrt land å bo i. Nylig viste tall fra Matkjedeutvalget at norske matpriser er langt høyere enn i andre land, kunne vi se på Dagsrevyen søndag. Dette skyldes bl.a. regjeringens landbrukspolitikk, tollvern og økning i momssatsene. Strømprisene har vært ekstremt høye i vinter. Mange har fått seg en støkk når regningen kom. På TV 2 kunne vi her om dagen se at BKK nå begynner å stenge strømmen til folk i regionen, noe som også skjer i andre kraftselskaper. Dette skjer stadig oftere enn før. Bensinprisene har de fleste plasser passert 14 kr per liter, og enkelte plasser passert 15 kr per liter. Hadde det trengt å være så dyrt? Det sitter noen og skummer fløten og skor seg når folk må ut med sine hardt opptjente kroner – nemlig staten. Når markedsprisen stiger, forsterkes denne prisstigningen ved bl.a. at den avgiften som kalles moms, øker. Staten flår forbrukerne. 60 pst. av prisen på bensin er avgifter til staten. Jo høyere prisen på strøm er, jo mer penger tar staten inn i form av moms på strøm – i tillegg til elavgiften. Totalt tar altså det offentlige inn 70 pst. av det en betaler i strømpriser. Jo høyere boligprisene blir, jo mer tar staten inn i dokumentavgift. Man kan kanskje spørre seg om ikke avgiftsøkningen også spiser opp lønnsøkningen. Kanskje det nå er på tide å sette forbrukerne i sentrum, ved å redusere en del avgifter? Finansministeren kan fritt velge i Fremskrittspartiets forslag de siste par årene, det være seg fleksibel lav drivstoff- og strømavgift, lavere dokumentavgift – som Fremskrittspartiet har foreslått. Hvis finansministeren har noen forslag til reduserte avgifter som Fremskrittspartiet ikke har sett, så er vi lydhøre for nye forslag som kommer forbrukerne til gode. Fremskrittspartiet har løsningen. Men hva vil finansministeren gjøre for å lette forbrukernes situasjon i et land det er stadig dyrere å bo i?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2011-04-06:
Jeg er helt enig med finansministeren i at det er mer mellom himmel og jord enn det både han og jeg ser. Men poenget er at det er den samme gamle leksa vi får. Når Fremskrittspartiet tidligere har lagt fram forslag til statsbudsjett, har vi hørt at vi vil ødelegge økonomien med det. Men ved utgangen av året har det vist seg at Arbeiderpartiet og de andre rød-grønne partiene har brukt like mye penger gjennom revidert nasjonalbudsjett og bevilgninger utover året som Fremskrittspartiet har gjort. Vi er midt i det årlige lønnsoppgjøret nå. Det er noe som vi håper skal forbedre kjøpekraften til folk flest, og det er vi glad for når det gjør det. Men nå ser det ut som at de rød-grønne ikke er noe særlig glad for det, for de øker altså avgiftene, de underregulerer pensjonene til pensjonistene, de innfører ny plan- og bygningslov som gjør at forbrukerne i dette landet kommer dårligere og dårligere ut, og lønnsveksten blir spist opp av dette. Var det ikke en tanke å begynne å legge til rette for å gå motsatt vei, lage et regelverk som fører til lavere huspriser, et avgiftssystem som ikke fører til forsterkede kostnader for folk flest, og å gi pensjonistene samme lønnsutvikling som folk flest?
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Det viktigste vi kan gjøre for å sørge for at Norge fortsatt blir et godt land å bo i, også for de forbrukerne som representanten Svendsen er opptatt av, er å føre en ansvarlig økonomisk politikk. Det er å passe på at en holder orden i norsk økonomi, det er å passe på at handlingsregelen blir fulgt, det er å passe på at vi klarer å innrette oss slik at våre konkurranseutsatte bedrifter ikke får svekket konkurranseevne, og det er å passe på at neste generasjon blir i stand til å betale vår felles velferd gjennom at vi sparer for framtiden. Da er det interessant at et av de viktigste grepene vi har for å føre en ansvarlig politikk, er å følge handlingsregelen – en regel som Fremskrittspartiet vil skrote. Det vil bety at det blir mindre tillit til norsk økonomi, det vil bety at renten kommer til å gå opp. Det vil ramme blindt, og det vil ramme mye sterkere enn en del av de avgiftene som representanten Svendsen her viser til, og som er høye i Norge. Det har òg sammenheng med at det avgiftsnivået vi har i Norge, gir fellesskapet store inntekter som blir brukt til en trygg og god velferdsstat. Så det er flere ting mellom himmel og jord enn høye avgifter – det er en sterk velferdsstat, det er en trygg og god økonomisk politikk som sørger for at norske borgere har et, relativt sett, lavt rentenivå, bl.a. Så det er mer mellom himmel og jord enn bare avgifter.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Ja, vi er faktisk midt oppi det såkalte mellomoppgjøret, og nok en gang er det slik at det viktigste bidraget vi som politikere kan gi til et ansvarlig og godt inntektsoppgjør, er å føre en forutsigbar økonomisk politikk. Så er det også verdt å merke seg at Fremskrittspartiets holdning til fagforeninger, til tariffavtaler og til lønnsforhandlinger antageligvis ville føre til at det ble større lønnskrav, fordi en ønsker å sende en kile inn i det organiserte arbeidslivet, som på en god måte har bidratt til at Norge er der vi er. Så det er en del virkninger ved Fremskrittspartiets politikk som, når du setter det inn i en større helhet, kanskje ikke er like fristende som når en hører Fremskrittspartiets ord om lavere avgifter på en del områder – som for så vidt er å leve opp til det partiets grunnsetning. Det ble jo i sin tid stiftet som et parti til sterk nedsettelse av skatter og offentlige avgifter og mot offentlige inngrep.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Takk, president. Når det gjelder bilavgifter, har jo regjeringen varslet at vi vil foreta en bred gjennomgang av dem. Det vil dreie seg om alle bilavgifter, altså både de drivstoffavhengige og andre. Denne vurderingen tar vi sikte på å legge fram i forbindelse med budsjettet for 2012, og da vil vi også ta inn over oss og diskutere om en del av avgiftene er hensiktsmessige, etter den hensikten de skal tjene. Men så er det verdt å merke seg at disse avgiftene også er en del av de totale inntekter til fellesskapet. Det er riktig som representanten Hoksrud sier, at det er ingen øremerkede avgifter. Det går til alle de gode formål som gjør at dette landet er verdens beste land å bo i.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Da regjeringen Stoltenberg trådte til i 2005, ga den et løfte, og det var at skattenivået skulle holdes uendret på 2004-nivå. Det løftet har regjeringen Stoltenberg holdt. Jeg er i grunnen stolt over at en har klart å gjøre det, i en tid da det stadig er krav om økte uttellinger på en lang rekke områder. Det er det ene. Det andre er at den tidligere stortingsrepresentanten Dalheim – som ble omtalt her – var en glimrende saksordfører for avgiftene i finanskomiteen. Jeg mener at det å kunne hegne om fellesskapets inntekter på en god måte faktisk er en av de viktigste jobbene som finansministeren og ikke bare avgiftspolitiske talsmenn i finanskomiteen skulle være opptatt av, men hele finanskomiteen.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Jeg vil benytte anledningen nå til også å svare på noe som jeg glemte å svare på i spørsmålet fra representanten Kenneth Svendsen, og det er reguleringen av pensjoner. Jeg vil rett og slett bare minne om at et bredt flertall i Stortinget har stilt seg bak Pensjonsreformen, stilt seg bak den nye måten å regulere pensjoner på fra 2011. Når det gjelder omleggingen av pensjonistbeskatningen, var det helt nødvendig på grunn av den pensjonsreformen som kom 1. januar i år. Hovedregelen er at de som har under om lag 300 000 kr i pensjon, får lettelser. Men så så vi at man i en del spesielle tilfeller ikke fikk den tilsiktede lettelsen. Derfor er det også en overgangsordning i pensjonistbeskatningen for å kunne ivareta det. Så vil det sikkert være slik – og jeg har fått noen telefoner og noen brev – at det fortsatt er spesielle tilfeller. Men vi får nå evaluere litt i ettertid og se om det er utilsiktede virkninger utover det som denne overgangsordningen var ment å dekke.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Ja, det vil nok være et potensial for å vri beskatningen i en mer grønn retning, og jeg vil anta at det vil bli et veldig sentralt spørsmål i tiden framover. Så er det grunn til å minne om at arbeiderpartiregjeringen innførte CO2-avgift tidlig på 1990 tallet, noe som har vist seg å være vellykket i den forstand at du både beskatter CO2-utslipp og har fått ned utslippene. Et annet eksempel på vridning av skatten i grønn retning er den omleggingen som har skjedd, og som fortsatt skjer når det gjelder engangsavgiften på biler, som gjør at miljøvennlige biler får langt mindre engangsavgift, og man har fått ned CO2-utslippet fra nye biler. Så det viser at det på flere områder er mulig å vri beskatningen i grønn retning, og jeg er ganske sikker på at dette kommer til å bli et viktig tema også for denne regjeringen framover.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
I det refererte intervjuet sa LOs leder noe i fortsettelsen som jeg tror det er viktig å ta med seg for helhetens skyld. Nå har jeg ikke sitatet direkte i hodet, men jeg vet omtrent hva som sto der. Det var at han ga uttrykk for at han kunne være med på en utredning om såkalt arbeidende kapital, forutsatt at en kunne holde oppe statens proveny, og forutsatt at de rike fortsatt kunne betale skatt i dette landet. Det er helheten i LO-leder Roar Flåthens utsagn på det området. Dette har vi vurdert i forbindelse med evalueringen av Skattereformen. Der kom vi til at vi ikke ville gi fritak for såkalt arbeidende kapital, for det er vanskelig å skille mellom hva som er arbeidende kapital og ikke arbeidende kapital. Realiteten av det ville ha vært at du hadde måttet fjerne hele formuesskatten – og det er for så vidt Høyres primære mål. Der går det en ganske skarp skillelinje i norsk politikk mellom dem som ønsker å fjerne formuesskatten og dermed også de gode fordelingsmessige effekter som formuesskatten har, og det å oppebære formuesskatten. Så for helhetens skyld: Hvis du ser på resultatene i norsk økonomi, er det faktisk slik at Norge har den laveste arbeidsledigheten i Europa. Vi er blant dem som har den høyeste yrkesdeltakelsen, og hvis du ser på produksjonsutviklingen i Norge etter finanskrisen, viser det seg at Norge har innhentet seg raskere enn land som det er naturlig å sammenligne seg med. Så jeg tror ikke det er så hakkende gærent, for å bruke det uttrykket, å drive produksjonsvirksomhet i Norge, skape nye arbeidsplasser og ikke minst sørge for at det også går bra for bedrifter i dette landet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
I 2003 hadde vi en borgerlig regjering med en finansminister fra Høyre. I 2003 la en tidligere finansminister fra Høyre fram en utredning om det som skulle være grunnlaget for den skattereformen som kom fra 2004 og utover. Der foreslo det såkalte Skauge-utvalget å trappe ned formuesskatten, men øke eiendomsskatten tilsvarende. Bondevik-regjeringen, med Høyre i Finansdepartementet, hadde hatt en mulighet til både å redusere formuesskatten og å fjerne formuesskatten – dersom det hadde vært politisk vilje til det. Det som har skjedd etter at denne regjeringen tok over, er at andelen som betaler formuesskatt i Norge, har gått ned fra 34 pst. til 17 pst. – altså har vi tatt et langt steg framover i å gjøre formuesskatten mer rettferdig. Det har gjort at små og mellomstore bedrifter faktisk også har hatt nytte av endringen og omleggingen av formuesskatten som denne regjeringen har gjort. Så politisk vilje, ja, men den viljen var ikke tilstrekkelig til stede i den regjeringen som regjerte fram til 2005.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Svaret på det spørsmålet ligger i den evalueringsmeldingen som nå er lagt fram for Stortinget. Den ble lagt fram forrige fredag. Der har vi gått gjennom erfaringene fra skattereformen fra 2006. Der har vi gått gjennom spørsmålet om vi skulle frita såkalt arbeidende kapital for formuesskatt. Svaret på det er at vi ikke vil foreslå en slik deling av formuesskatten, ei heller å fjerne formuesskatten. Derimot ønsker denne regjeringen å fortsette det man kan kalle reformeringen av formuesskatten, for å se om det er mulig å foreta en ytterligere omfordeling, etter de linjer man har gjort tidligere, med et bredere grunnlag og f.eks. større bunnfradrag, som gjør at små og middels formuer enten slipper formuesskatt eller får sterkt redusert formuesskatt.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Først vil jeg takke representanten for støtten til historieskrivingen. Det er en del av historieskrivingen, men det politiske spillet fungerer ikke alltid slik at man får de ekteskapene man ønsker seg i politikken. Noen inngår avtaler med andre enn dem noen andre synes de helst skulle ha inngått avtaler med, men slik er politikken. Mitt hovedpoeng er jo at Høyre hadde en mulighet da de satt i regjering til å gjøre langt mer med formuesskatten enn det de faktisk klarte i løpet av den fireårsperioden. Når det gjelder de om lag 13 milliardene som formuesskatten betyr, betyr det at hvis man fjernet formuesskatten, måtte man finne andre former for å holde oppe statens inntekter. Det å finne skatteforslag som trekker inn så store beløp, er vanskelig. Det ville være veldig vanskelig å komme utenom f.eks. å øke arbeidsgiveravgiften eller å øke trygdeavgiften, som ville hatt en sterk virkning på arbeidstilbudet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Jeg mener at formuesskatten har en viktig fordelingsmessig effekt. Det er ikke svekket fra i går til i dag. Finansministerens humør i forhold til formuesskatten er stort sett det samme hele tiden. Det er at vi trenger formuesskatt for å ha en mer rettferdig fordeling i skattesystemet. Evalueringen viser jo at formuesskatten har gjort skattesystemet mer progressivt. Men det faktum at vi har gjort omfordelinger i formuesskatten ved å utvide grunnlaget, øke bunnfradragene, er jo også en erkjennelse av at dette for en del bedrifter som har mindre og mellomstore formuer, kan være en utfordring. Derfor har en gjort den omleggingen som en har gjort med formuesskatten. I tillegg til det som lå inne i skattereformen fra 2006, som skjermingsfradrag og aksjeutbyttebeskatningen, så mener jeg at det alt i alt er en omlegging som er bra for næringslivet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-06:
Jeg ser jo at det i en del bedrifter kan være det du kan kalle likviditetsmessige utfordringer med å betale formuesskatten. Det er en ulempe som en må veie opp mot andre effekter som formuesskatten har, bl.a. det å sørge for en mer rettferdig fordeling mellom skattytere. Så jeg er enig i at det er en vanskelig balansegang, men vi har valgt å beholde formuesskatten først og fremst ut fra viktige omfordelingshensyn, slik at en i større grad enn tidligere betaler skatt etter evne. Men jeg vil også si at jeg tror noe av det viktigste i forhold til norsk næringsliv er at vi er i stand til å føre en økonomisk politikk som holder renten lav, og som sørger for at vi får et ansvarlig inntektsoppgjør i det store regnskapet. Jeg tror det er det som er viktigst for norsk verdiskapning og produksjon framover.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-04-06:
Det er nok sant at det er mye mellom himmel og jord, og det er i hvert fall tydelig at finansministeren nå har glemt hva han sa i 2008 om handlingsregel og bruk av penger på investering. Men når det gjelder avgifter som rammer bilistene, kan man dessverre slå fast at staten krever inn avgifter som gir inntrykk av å skulle være betaling for noe, hvilket de vitterlig ikke er. La meg gi noen eksempler: Omregistreringsavgiften kan komme på flere titalls tusen kroner, men selve jobben koster et sted mellom 300 og 400 kr å gjennomføre. Hvor blir resten av pengene av? Årsavgiften kommer som en regning i posten og er kun nettopp det – en regning. Det er en regning for ingenting, bare for at staten skal få tak i bilistenes penger. Bensin- og dieselavgiften er døpt om til veibruksavgift for å gi inntrykk av at pengene går til veivedlikehold. Men avgiftene er jo langt fra øremerket. Så har vi engangsavgiften. Hva er det for et navn? Og den skal man betale hver gang man kjøper en ny bil. Man må vel kunne si at staten gir villedende opplysninger rundt fakturaene de sender til bilistene, og avgiftene de krever inn for andre tjenester. Vil statsråden i fremtiden bidra til et sterkere forbrukerfokus når det gjelder avgifter, slik at folk i større grad blir opplyst om hva de faktisk betaler for?(Presidenten klubber.) Eller er det med hensikt og av politiske hensyn … (Presidenten klubber.)
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-04-06:
… man tåkelegger avgiftsjungelen som rammer norske forbrukere?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-04-06:
Da jeg hørte hovedspørsmålet, var det jo like før en kunne se for seg at vi måtte slukke lyset alle sammen, med det voldsomme avgiftspresset som vi har i dette landet. Men jeg har jo sans for noe av det som Fremskrittspartiet kom med. En gruppe som i tillegg til økte avgifter har fått en ny beskatning, er en del av våre pensjonister, som fikk en ny pensjonsbeskatning gjeldende fra i år. Der har det jo i hvert fall jevnt og trutt kommet inn meldinger her til dette huset, jeg vil tro også til finansministeren, om at utslagene kanskje ikke var helt som forventet. I tillegg til økte avgifter og økte strømregninger kan man forstå at enkelte føler at dette blir i meste laget. Mitt spørsmål er: Mener finansministeren at pensjonistbeskatningen har virket etter forutsetningene?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-04-06:
Det er alltid spennende å høre når regjeringspartiene skal snakke om formuesskatt. For den ene dagen – gjerne i valgkampsammenheng – er det den skatten som virkelig setter fordelingssamfunnet og ulikheter på dagsordenen, og man kjemper innbitt for formuesskatten. Den andre dagen, som finansministeren gjør her i dag, skryter man av hvor mange færre som plutselig betaler den samme formuesskatten som man er veldig for, når humøret tilsier det. Mitt spørsmål er: Mener finansministeren, sett helt objektivt fra hans synspunkt, at formuesskatten er positiv eller negativ for norsk næringsliv?