Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2014-06-10:
Her kommer et innlegg fra nok et medlem av NATOs parlamentarikerforsamling, sågar et ganske mangeårig medlem. Nå dreier saken seg i dag i utgangspunktet om arbeidet i delegasjonene i fjor. Dette er et pliktløp vi er gjennom hvert år, som vi hørte nevnt av saksordføreren ved starten av debatten – dvs. nå er det jo litt mer effektivisert ved at vi har én felles debatt om arbeidet i parlamentarikerdelegasjonene, i stedet for mange. Mitt innlegg i dag dreier seg i og for seg ikke om det som skjedde i 2013, men det dreier seg litt om det som har skjedd etter 2013, og det som har skjedd i NATOs parlamentarikerforsamling – dvs. en av de tingene som har skjedd. Det gjelder forholdet til Russland, som jo er helt dramatisk endret på bare noen måneder. I NATOs parlamentarikerforsamling er det medlemslandene som i utgangspunktet sitter i de styrende organer. De landene som er medlemmer i NATO, er også medlemmer av NATOs parlamentarikerforsamling. Så opererer parlamentarikerforsamlingen i tillegg med assosierte medlemmer, som er de landene som en har tettest samarbeid med. I tillegg finnes også observatørland, som en også har samarbeid med, men ikke fullt så nært som med de assosierte medlemmene. Russland har i mange år – hvor mange skal jeg ikke si akkurat her og nå, men i alle fall i veldig mange år – vært såkalt assosiert medlem i NATOs parlamentarikerforsamling. Det er ikke Russland lenger etter de dramatiske omstendighetene og Russlands – jeg tror jeg vil si – oppførsel i Ukraina. På møte i parlamentarikerforsamlingens Standing committee i april ble det bestemt å endre på forholdet til Russland. Det var stor enighet om at Russland ikke lenger skulle være assosiert medlem. Det var det – jeg tror jeg kan si – enstemmighet om. I Standing committee sitter det to medlemmer fra hvert medlemsland. Fra Norge er det delegasjonsleder Øyvind Halleraker – og jeg som delegasjonsnestleder. Halleraker hadde forfall på møtet i Standing committee i april, så jeg var alene fra Norge. Etter at det ble bestemt at Russland ikke lenger skulle være assosiert medlem, ble det – jeg tror stemmetallene var 12 mot 10 stemmer – bestemt at Russland heller ikke skulle være observatørland. Det vil si at NATOs parlamentarikerforsamling i realiteten ikke har noe som helst forhold til Russland i øyeblikket. Det er en hel rekke stater rundt Middelhavet og andre steder som har observatørstatus i NATOs parlamentarikerforsamling, men altså ikke lenger Russland. Dette er et dilemma for oss. På den ene siden må vi selvsagt gi klar tilbakemelding og vise at slik Russland har holdt på i Ukraina, er totalt uakseptabelt. Det må selvfølgelig få noen virkninger for hvordan internasjonale organisasjoner, og også land bilateralt, forholder seg til Russland. Jeg mener likevel at vi må ha et forhold til Russland. Vi må ha et samarbeid med Russland på en eller annen måte, for Russland som en stor nabo i nordøst er viktig for Norge. På mange områder vil jeg til og med si det er avgjørende at Norge og Russland samarbeider og prater sammen. Da er dilemmaet: Hvordan skal vi rett og slett forholde oss til Russland nå framover? Noen land i NATOs parlamentarikerforsamling ønsker helt klart ikke å ha noe som helst med Russland å gjøre. Det må på en måte respekteres. Jeg er uenig i det, men flertallet i Standing committee ønsket at vi nå ikke skal ha noe som helst formelt samarbeid med Russland. Så får vi håpe at det etter hvert normaliserer seg, og at tingenes tilstand etter at det har gått noe tid, blir annerledes enn den er nå. Men jeg ønsker å peke på dette ettersom jeg synes det er vanskelig at vi nå er i den situasjonen at vi ikke har noe som helst med Russland å gjøre. NATOs parlamentarikerforsamling har to plenumssesjoner i året i tillegg til komitéreiser og en god del andre aktiviteter. Det er en vårsesjon og en årlig sesjon på høsten. Da må jeg nok korrigere representanten Tybring-Gjedde på ett punkt. Høstens årlige sesjon i NATOs parlamentarikerforsamling skal avholdes i Haag. Det er neste års årlige sesjon som skal avholdes i Oslo. Men uansett: NATOs generalsekretær er som regel til stede på plenumssesjonene, og til neste sesjon, som altså er i Haag i november, har NATO fått ny generalsekretær. Han heter Jens Stoltenberg. Han bør ønskes lykke til både i arbeidet som NATOs generalsekretær og på møtet i plenumssesjonen i parlamentarikerforsamlingen i november.