Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Jeg vil først kommentere spørsmålet om å slå sammen Investeringsfond for Øst-Europa med Investeringsfond for Nordvest-Russland. I dag er utnyttelsen av Investeringsfond for Øst-Europa relativt høy, mens Investeringsfond for Nordvest-Russland har betydelig ledig kapasitet som følge av for få akseptable prosjekter og – etter virkemiddelapparatets vurdering – høy risiko i dekningsområdet. Ved en eventuell sammenslåing vil midlene trolig bli brukt i andre områder enn i Nordvest-Russland, fordi hoveddelen av investeringsmidlene vil kanaliseres til prosjekter som i dag tas under Investeringsfond for Øst-Europa. Forslaget om sammenslåing må også sees i denne sammenheng. Jeg minner om at søknadene Innovasjon Norge mottar for disse fondene, i stor grad dreier seg om prosjekter i andre områder enn i dekningsområdet for Investeringsfond for Nordvest-Russland. Det er også slik som det er sagt av flere, at brorparten av bedriftene som viser interesse for begge fondene, er lokalisert i Sør-Norge. Innovasjon Norges hovedkontor i Oslo mottar de fleste søknadene, men Innovasjon Norge har som kjent også en medarbeider i Kirkenes som vurderer og saksbehandler prosjekter på linje med de øvrige ansatte ved hovedkontoret i Oslo. Dermed ivaretas både hensynet til nærhet til Nordvest-Russland og hensynet til nærhet til de bedriftsnettverkene som er aktive i dekningsområdene. Så til forslaget om å fjerne begrensninger på maksimal engasjementsstørrelse samt åpne for at fondene kan yte ordinære lån. Engasjementer fra Investeringsfond for Nordvest-Russland er begrenset til 30 mill. kr pr. prosjekt, mens begrensninga for Investeringsfond for Øst-Europa er 15 mill. kr pr. prosjekt. Begrunnelsen for begrensningene er at fondene ikke skal bli for eksponert i enkeltsaker, og at det skal være god risikospredning i porteføljen. Formålet med opprettelsen av fondene er å bidra med egenkapital i forbindelse med norske investeringer i øst. Dette er egenkapital som sammen med aktiva skal danne grunnlaget for lånefinansiering til prosjektene. Etter min vurdering er det uheldig å operere med lån og egenkapital fra samme institusjon. Långiver bør ikke samtidig være eier i selskapet. Slike lån vil dessuten kreve en langt større fondsadministrasjon enn tilfellet er pr. i dag. Derfor er det etter min mening ikke hensiktsmessig at fondene skal kunne tilby ordinær lånefinansiering. Når det gjelder representantenes forslag om å samlokalisere og slå sammen forvaltningsorganisasjonene i Innovasjon Norge og Norfund samt flytte fondsforvaltninga til Kirkenes, vil jeg først peke på at dette er fond som er svært ulike. Innovasjon Norges fond investerer i Nordvest-Russland og Sentral- og Øst-Europa, mens Norfund investerer i utviklingsland. Forslaget om å fusjonere tre så forskjellige fond er lite hensiktsmessig, slik jeg ser det. Målgruppa for fondene er ulik, og de retter seg mot forskjellige geografiske områder. Norfund har en investeringskapital på 4,3 milliarder kr og har et geografisk fokus på Afrika, Asia og Mellom-Amerika. Det er videre ingen krav om investeringsmedvirkning fra norske bedrifters side. Investeringsfond for Nordvest-Russland og Investeringsfond for Øst-Europa er et næringspolitisk virkemiddel så godt som uten geografisk overlapping med Norfund, og de har krav om saminvestering med norske selskaper i sine virkeområder. Til sist til forslaget om å videreutvikle tilskuddsfondet, TNR, samt vurdere det geografiske virkeområdet for fondene på nytt. Tilskuddsfond for næringssamarbeid med Nordvest-Russland er forbeholdt prosjekter som kan lede til investeringer i dekningsområdet til Investeringsfond for Nordvest-Russland. Per i dag er det tilgjengelige midler på 8,53 mill. kr i fondet, noe både departementet og Innovasjon Norge mener er tilstrekkelig. En styrking av fondet vil kreve midler over statsbudsjettet, og da må det sjølsagt behandles også i den sammenheng. Jeg vil til slutt framheve at virkeområdene for fondene reflekterer Regjeringas prioriteringer. Disse prioriteringene er ikke endret.