trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Victor Norman (Høyre), 2003-12-15:
Noe av problemet i denne saken er at diverse interne arbeidsnotater fra departementet synes å sirkulere alle andre steder enn i departementet. Jeg vet ikke hva årsaken til dette er, men jeg har lyst til å opplyse til representanten Karin Andersen at angjeldende notat ble fremlagt for politisk ledelse, som avviste problemstillingen og sa at nei, vi bruker ikke tidspunktet for denne etableringen som et middel til å forsøke å frata ansatte i Statskonsult rettigheter og muligheter. Det ville jo være helt meningsløst. Så den politiske behandlingen av det dokumentet var at hele problemstillingen ble avvist. Når det så gjelder den nye enheten for kritisk analyse, når og hvis den måtte bli opprettet, er ikke jeg i tvil om at det finnes personer i Statskonsult som vil stå sterkt i konkurransen om stillinger der. Det er jo heller ingenting som forhindrer dem i å søke. Og er de godt kvalifisert, vil de få dem. La meg også si at hvis det skulle gå med Statskonsult AS som kritikerne hevder, at dette selskapet nokså raskt vil gå en ublid skjebne i møte, vil de ansatte i Statskonsult i så fall raskt miste jobben og derved ha fortrinnsrett til jobbene i den nye enheten for kritisk analyse. Hvis det derimot går som Regjeringen tror, og som jeg tror flertallet i Stortinget tror, at Statskonsult AS kommer til å gjøre det godt i konkurransen ut fra den unike kompetansen de har på offentlig sektor, er jeg ikke så sikker på at det er så mange ansatte i Statskonsult AS som ville ønske jobb i denne eventuelle, mulige nye enheten.
Victor Norman (Høyre), 2003-12-15:
Hvis man hadde tro på en konspirasjonsteori hvor vi skulle lure de ansatte i Statskonsult, tror jeg i hvert fall ikke vi hadde varslet etableringen av den nye enheten for kritisk dokumentasjon og analyse i statsbudsjettet. Da tror jeg nok vi hadde holdt på dette som en dypt bevart hemmelighet i Regjeringen. Det som derimot er uklart og uavklart, er nøyaktig hva denne enheten skal jobbe med, avgrensningen og forankringen. Det må vi bl.a. se i sammenheng med erfaringene med etableringen av det nye senteret for økonomistyring under Finansdepartementet, og det betyr at saken foreløpig ikke er klar for iverksetting. For øvrig har jeg bare lyst til å si en ting til slutt. Det er at jeg i hvert fall har beflittet meg på å kunne sove godt om natten ut fra de råd og den informasjon jeg gir om konsekvensene for hver enkelt ansatt i Statskonsult av de ulike valg de treffer. Og jeg håper at alle andre i Stortinget også kan sove godt med de råd og den veiledning de gir.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-15:
Stortinget har tidligere vedtatt at politiske partiers inntekter skal offentliggjøres. Dette skal gjøres for å hindre at partier i det skjulte mottar gaver fra bedrifter og enkeltpersoner som kan gi grunnlag for beskyldninger om at økonomiske bidrag har betydning for utfallet av enkeltsaker. Odelstinget har tidligere gitt tilslutning til intensjonene i dette. Samtidig ble det vedtatt at saken skulle utredes nærmere av Regjeringen. Denne utredningen skal bl.a. ta for seg spørsmål om finansiering av demokratiet og forslag til endringer i lov om offentliggjøring av de politiske partiers inntekter. Utredningen har latt vente på seg, og derfor fremmes nå forslag om at lovens virkeområde også skal omfatte bidrag til fylkes- og kommunepartier og partienes sideorganisasjoner, som f.eks. ungdomsorganisasjoner og kvinneorganisasjoner, på nasjonalt plan, fylkesnivå og lokalt nivå fra 1. januar 2004. Med inntekter menes da offentlig partistøtte, kontingent, tilskudd fra privatpersoner, lotterier, innsamlingsaksjoner o.l., renter, tilskudd fra institusjoner, organisasjoner, foreninger og sammenslutninger samt fra stiftelser og fonds. Hvis et parti i regnskapsåret fra samme navngitte tilskuddsyter mottar ett eller flere tilskudd som til sammen overskrider 20 000 kr, skal beløpet og tilskuddsyterens navn oppgis i regnskapet. På bakgrunn av uttalelser fra de forskjellige partier i årets valgkamp finner jeg det overraskende at ikke det framlagte forslaget om at dette skal gjelde fra 1. januar 2004 samler allmenn oppslutning. Jeg forundres også over begrunnelsen fra flertallet, som består av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, som avviser forslaget. Jeg rekner med at de vil redegjøre for sitt standpunkt senere. Slik jeg vurderer det, er det ingen motsetning mellom å innføre dette nå og samtidig se det i en større sammenheng når redegjørelsen fra Regjeringens nedsatte utvalg foreligger. Videre henviser flertallet til en uttalelse fra Justisdepartementet om at offentliggjøring av bidrag fra privatpersoner til politiske partier kan tenkes å innebære inngrep i rettigheter som er beskyttet etter Den europeiske menneskerettighetskommisjon. På bakgrunn av dette foreslår de dermed å avvise forslaget. Etter å ha hatt kontakt med Justisdepartementet der vi tok opp denne problemstillingen, er tilbakemeldingen helt klar: «Slik vi ser det,» sier de, «er det bare dersom lovforslaget vedtas med tilbakevirkende kraft, at det kan reises spørsmål om lovforslaget er i strid med Den europeiske menneskerettskonvensjon.» Det foreligger ingen forslag om at dette skal ha tilbakevirkende kraft. Jeg undres derfor på om dette fremdeles er en del av bakgrunnen for de partier som avviser forslaget. Jeg fremmer mindretallets forslag fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-15:
Som saksordfører har jeg valgt å forholde meg til de merknadene som de forskjellige partiene har kommet med i innstillingen. Flertallet – regjeringspartiene og Fremskrittspartiet – har delt sin begrunnelse i to. Den ene er å vente på den utredningen som skal komme fra departementet. Det er i og for seg greit nok, men Giske har tidligere redegjort for at det er en utredning som omfatter mye mer enn det som er foreslått her. Den andre spurte jeg om i innledningen min i stad, nemlig om offentliggjøring av bidrag fra privatpersoner til politiske partier kan tenkes å innebære inngrep i rettigheter som er beskyttet etter Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen. Dette er halvparten av begrunnelsen for å avvise dette forslaget. Både Justisdepartementet og Kulturdepartementet sier helt klart at denne paragrafen overhodet ikke har noen virkning, i og med at den ikke er tenkt å gis tilbakevirkende kraft. Jeg spurte: Ser flertallspartiene på dette som gyldig, uansett tilbakevirkende kraft eller ikke, eller er dette en argumentasjon som ikke lenger gjelder?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-15:
Alle gode ting er tre. Jeg spør for tredje gang: Som del av begrunnelsen for å avvise forslaget sier flertallspartiene at offentliggjøring av bidrag fra privatpersoner til politiske partier kan tenkes å innebære inngrep i rettigheter som er beskyttet av Den europeiske menneskerettskonvensjonen. Mener flertallspartiene fremdeles at dette har gyldighet for det forslaget som foreligger?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-15:
Jeg spør regjeringspartiene for fjerde gang: Halvdelen av begrunnelsen for å avvise forslaget er den merknaden der det henvises til Menneskerettighetskonvensjonen. Er det fremdeles en del av begrunnelsen, eller er det ikke?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2003-12-15:
Det burde være en selvfølge for 165 personer i denne salen at en lov ikke bare består av lovvedtaket, men også av forarbeidene, i form av merknader, og også denne debatten er en del av det. Det er ikke alle detaljene i en lov en skriver inn i loven, og at «revisor» også betyr «valgt revisor» er ikke noe som en normalt skriver inn i en slik lov. Så hjelper det ikke hvor mange ganger representanten Sjøli går på talerstolen og sier at Høyre er for offentliggjøring av inntekter. Det vi trenger, er et vedtak i Odelstinget som pålegger partiene å offentliggjøre. Det hjelper heller ikke at representanten Sjøli skjuler seg bak et utvalg som Høyre faktisk var imot å opprette. Dette henger ikke på greip – hvis det er lov å si det! Men nå er det interessant at finansministeren, Per-Kristian Foss, er kommet inn i salen. Han er leder i Oslo Høyre og har full talerett i debatten her i salen, selv om dette ikke ligger under hans departement. Det skulle vært interessant å høre om lederen av Oslo Høyre kan gå på talerstolen og si at ja, jeg er helt enig med representanten Sjøli, nå skal vi også sørge for offentliggjøring. Men inntil det skjer, tror jeg rett og slett ikke på det.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2003-12-15:
Vårt utgangspunkt er at det er ikke slik vi skal behandle lover i Stortinget. Vi skulle altså vedta lover midt i desember som skulle ha begynt å gjelde fra 1. januar. Det synes vi er en uforsvarlig saksbehandling, noe jeg var inne på i mitt innlegg. Representanten fra Senterpartiet etterlyser hva som ligger i våre merknader. Der henviser vi til innstillingen som vi vedtok i Odelstinget i fjor. Hvis en ikke husker det, skal jeg referere hva som står der om hva Høyre, Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Venstre mener: «Endringen bør innebære at loven skal:a) omfatte alle organisatoriske ledd av politiske partier,b) omfatte krav om at det skal gjøres rede for alle former for bidrag av verdier over kr 20 000, enten det dreier seg om kontante eller andre former for ikke-kontante bidrag, herunder arbeidsinnsats og alle andre innsatsfaktorer som kan omregnes til en verdi av kr 20 000 eller mer,c) definere bidragsytere som enkeltperson eller juridisk person,d) stille krav om at bidrag fra bidragsytere som er, eller som er organisatorisk tilknyttet en av arbeidslivets hovedorganisasjoner, skal gjøres rede for og legges frem regnskap for samlet, som ett bidrag fra en bidragsyter til ett parti,e) stille krav om at det sammen med partienes årsregnskap legges frem erklæring for at det ikke foreligger muntlige eller skriftlige avtaler mellom bidragsyter og politiske partier eller dets valgte representanter på noe nivå, og at det ikke foreligger enighet som kan oppfattes som gjenytelser eller forventning om gjenytelser.» Hvis ikke dette er å ville åpenhet i forhold til å offentliggjøre bidrag til de politiske partier, så vet ikke jeg! Men vi ønsker å ha en grundig og god behandling av dette. Vi vedtar ikke lover rett over bordet. Det er mulig opposisjonen gjerne vil ha en slik praksis, men det vil altså ikke vi være med på. Nå er dette utvalget nedsatt, innstillingen fra i fjor høst og debatten i denne saken vil følge med, og så vil vi få tilbake fra Regjeringen et forslag som vil følge opp de forslag, bl.a. et flertallsforslag, som er fra odelstingsbehandlingen i fjor.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2003-12-15:
Representanten Giske nevnte at vi i utgangspunktet var imot å nedsette dette utvalget, men vi respekterte at man trengte tid til å gå gjennom dette. Det går nå Arbeiderpartiet imot. De vil vedta et lovforslag rett over bordet. Men jeg kan iallfall berolige representanten Giske med at lederen av Oslo Høyre, statsråd Per-Kristian Foss, har uttalt, faktisk, til pressen i høst at det skal være åpenhet. Vi er for full åpenhet. Der er han og jeg og representanten Giske helt enige, og når regnskapsåret 2003 er slutt, vil det bli offentliggjort hvem som har gitt gaver til partiet. Så jeg forstår ikke hvorfor representanten Giske er så utålmodig. Om noen uker nå vil han få det på bordet, så, som sagt, det er full åpenhet.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2003-12-15:
Jeg har mye av de samme synspunktene som komiteens leder – jeg skal derfor ikke gjenta dem, men legge til noen. Jeg ser denne saken som et populistisk valgkamputspill, et sprell i valgkampen, fra Trond Giske som har endt opp i Stortinget, hvor det ikke burde ha vært. Jeg stiller meg uforstående til hele innholdet i Dokument nr. 8-forslaget, og til den stillingtaken Arbeiderpartiets, Senterpartiets og SVs politikere har hatt i komiteen når det gjelder behandlingen av saken. Det man legger opp til, er et unødvendig hastevedtak i en sak som faktisk er under arbeid, og hvor flertallet har vist en klar vilje til å støtte intensjonene om åpenhet når man får et seriøst gjennomarbeidet lovforslag til Stortinget. Det er også slik at mindretallets syn i denne saken etter mitt syn er svært mangelfullt og vil skape en del problemer, fordi det er enkelte, svært viktige ting med hensyn til de enkelte lokallagene rundt omkring som ikke er avklart. De praktiske utfordringene, f.eks. for Fremskrittspartiet og kanskje også for en del andre partier, er at man ville fått en stor omlegging av regnskaps- og årsmøterutinene om man måtte føre et separat inntektsregnskap attestert av revisor for kalenderåret. Vi, og jeg tror en del andre partier, har våre lokallagsårsmøter om høsten og har således et annet avvikende regnskapsår for lokallagene, og det er det ikke tatt hensyn til i det forslaget som ligger fra mindretallet. Jeg tror ikke det er bare Fremskrittspartiet som ville hatt problemer med dette. Når det gjelder betegnelsen «revisor», hvilke krav som stilles til vedkommende, og hva som er sanksjonene hvis man ikke oppfyller disse, er også mindretallets syn mangelfullt. Vil lokallagene fortsatt kunne ha en tillitsvalgt revisor, eller må man ut og kjøpe en slik tjeneste? Vi vet at ute i Bygde-Norge er det partilag som består av kanskje fire–fem medlemmer, og som har et budsjett på 3 000–4 000 kr. Skal nå Giske og representanten Lund Bergo pålegge disse å kjøpe statsautoriserte revisortjenester for 5 000 kr i året, så kan jo det bli interessant. Dette er ikke avklart. Man har ikke avklart hva man mener med en sideorganisasjon, og heller ikke hvor grensen går for ikke-kontante bidrag. Man har ikke sagt noe om hva som skjer hvis en uavhengig organisasjon driver valgkamp med støtte for et politisk parti, om det rammes av dette. Man er kanskje litt bevisst uklar på dette området, vi er f.eks. kjent med at en del fagorganisasjoner har drevet valgkamp for Arbeiderpartiet. Min konklusjon er at dette forslaget er for tynt, for lite gjennomarbeidet, og at vi bør avvente utvalgsarbeidet, som for øvrig blir vesentlig mer gjennomarbeidet, og ikke forskuttere dette. Det er bred enighet i Stortinget om at det skal være åpenhet på dette området, og da må vi respektere at vi tar oss ti måneder til. Det er tross alt ikke valgår før i 2005, og da vil disse tingene være på plass. Det er ikke noe behov for å stresse dette nå.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2003-12-15:
Til representanten Lund Bergo må jeg si at fra vår side legger vi ikke mest vekt på det han spør om akkurat i den sammenhengen, men langt mer vekt på at vi mener at dette er et dårlig gjennomarbeidet forslag, at det faktisk er et utvalgsarbeid på gang, at dette er å foregripe de konklusjoner som kommer på dette området, og at det er et unødvendig hastverksarbeid. Representanten fra Senterpartiet innledet med å si at dette var en debatt som handlet om åpenhet. Det er helt klart at mindretallet gjerne vil at den skal handle om åpenhet. Sett fra mitt ståsted er det ingen uenighet om åpenheten i denne sal. Det er bare et spørsmål om når vi skal vedta det, om vi skal ha en grundig behandling, eller om vi skal ha en lite grundig behandling. Sett fra mitt ståsted er dette en sak som ikke handler om åpenhet, men om lovteknisk arbeid, og her synes jeg at vi har gjort et dårlig lovteknisk arbeid. Når det gjelder revisorproblematikken, som Trond Giske var inne på, mente han at jeg ikke hadde lest innstillingen. Jeg har faktisk også lest Dokument nr. 8-forslaget, hvor Trond Giske ikke tar opp dette med revisjonsplikten. Jeg har også lest merknadene, hvor man riktignok tar det opp, men hvor man ikke følger det opp videre i form av å endre innstillingen når det gjelder lovtekst. Og det er jo lovteksten som alltid vil være det mest sentrale, selv om det er mulig å bla til en lovs forarbeid for å finne en definisjon av «revisor». Ellers kan vi sikkert utover kvelden stå og diskutere hva «årlig regnskap» er, om det er et årsregnskap fra 1. januar til 31. desember – det kunne i og for seg være interessant på et senere tidspunkt å spørre statsråden, som jo har undervist i dette, om hvordan han vurderer den type ting.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2003-12-15:
Bare en kort, liten avklaring. Når det gjelder påstanden fra representanten Giske om at de enkelte lokallag selv vil kunne velge hvilken regnskapsperiode de skal forholde seg til, ligger det i forslaget fra mindretallet følgende: «Inntektsregnskapet avlegges for perioden 1. januar til 31. desember.» Det er altså ikke korrekt det representanten Giske opplyste.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2003-12-15:
Dette er ein debatt om openheit, men det er også ein debatt om tilliten til og vørdnaden for oss politikarar. Eg synest mildt sagt det er oppsiktsvekkjande at fleirtalet avviser forslaget frå representanten Giske. Mediedebatten gjennom haustens valkamp med spesiell fokusering på Oslo Høgre skulle tilseie at alle parti gjekk høgt på banen og signaliserte full openheit og lova fullt innsyn over inntektene til partia. At fleirtalet nyttar utsegna frå Justisdepartementet om at offentleggjering av bidrag «kan tenkes å innebære inngrep i rettigheter som er beskyttet etter den europeiske menneskerettighetskonvensjon», og derfor vil foreslå at dette forslaget vert avvist, kan oppfattast som eit syn som er i strid med det som Stortinget tidlegare har gjort vedtak om. Saksordføraren har gjort greie for utsegna frå lovavdelinga om tilbakeverkande kraft. Så er eg også svært forundra over at Framstegspartiet her følgjer regjeringspartia, særleg etter at partiformannen har hatt eit svært stort engasjement når det gjeld å granske både smørbrødlista til statsråd Norman og kva flyselskap statsråden brukar. Alle, og ikkje minst dei politiske miljøa, hadde vore tente med ei meir open haldning enn det stortingsfleirtalet no gir uttrykk for. Det er også konklusjonen frå Justisdepartementet, der dei ganske klart hevdar at alt i alt må den greiaste løysinga vere at forslaget vert vedteke i år. Eg skulle ønskje at Stortinget kunne gi tilslutnad til det synet som kjem fram her. Eg er likevel litt rolegare etter å ha høyrt innlegget til leiaren i komiteen, for ho har ein del i innlegget sitt som er totalt fråverande i innstillinga. Det er underleg at ingenting som går på openheit, kjem fram i merknads form frå fleirtalet. Representanten Knudsen snakka også om openheit, men det står ingen ting i innstillinga om openheit frå Framstegspartiet eller dei andre partia som utgjer fleirtalet. Så litt om lokallaga, som representanten Knudsen gjorde eit stort poeng av. Eg går ut frå at alle lokallag har sine vedtekter. Vi har presisert i form av ein merknad at «med «revisor» kan det ... vere «valgt revisor»». Alle skal leggje fram ein rekneskap. Han må godkjennast etter partiet sine vedtekter. Å gjere eit stort poeng ut av dette synest eg er merkeleg. Oppfordringa mi er at fleirtalet no går for dette. Det er – som eg sa i innleiinga – ei sak som har med tillit til og vørdnad for politikarar og folk rundt oss å gjere.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2003-12-15:
Eg takkar leiaren for komiteen fordi ho siterer heile vedtaket som Stortinget har gjort. Det er ein god skule for oss alle. Så har eg merka meg at representanten Lund Bergo har utfordra fleirtalet gong etter gong og ikkje fått svar. Han seier at alle gode ting er tre, så han prøver seg for tredje gong. Då prøver eg meg også, som representanten Lund Bergo, på å få eit svar på om det er det som står på side 2, andre spalte, som er åresaka til at Dokument nr. 8:6 blir avvist. Så litt tilbake til innlegget frå representanten Sjøli. Ho sa at Høgre og stortingsfleirtalet ikkje vedtek lover i midten av desember som skal gjelde frå 1. januar 2004. Det slo ho fast med styrke, og då er det oppsiktsvekkjande det som denne salen skal gjere seinare: Det som får konsekvensar for Statskonsult, skal nemleg bli vedteke her i kveld, og det skal gjelde frå 1. januar 2004.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2003-12-15:
Debatten utartar seg – eg veit ikkje om eg skal seie til det komiske eller tragiske. På side to, andre spalte står det som er hovudgrunngjevinga frå fleirtalet. Det er det som Justisdepartementets lovavdeling har uttalt. Fleirtalet seier: «Flertallet viser til» – og viser til sitatet frå lovavdelinga. Så seier representanten Sanner at den som viser til det som står på side 2, andre spalte, er inne på eit sidespor. Då blir eg lattermild. Til representanten Ulf Erik Knudsen: Vi har hatt dette til handsaming i komiteen. Viss det var noko her som kunne gjerast betre, var det berre å leggje inn merknader. Så kunne vi justere det, viss det var det det stod på. Mitt inntrykk etter denne debatten er at her er det to syn. Det er eit syn som vil ha full openheit, og det er eit syn som prøver å finne orsakingar for at vi skal unngå openheit.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-12-15:
Dette har vorte ein litt rar debatt, synest eg. Her snakkar ein som om ein er einig om å ha full openheit, men seier til seg sjølv på ein eller annan måte at tida til å arbeida ut ein lovtekst som er forsvarleg, ikkje er her enno, det vil ta litt tid. Dersom vi i denne salen er einige om openheit – dersom Høgre meiner at det er viktig med openheit – så seier dei ja, og så gjer vi eit vedtak. Vi som har vore her i ein del år, og dei som ikkje har vore her i så mange år, veit at det lèt seg godt gjera å be om lovteknisk bistand frå departementet. Så får ein alle dei tinga på plass som ein ønskjer å ha på plass – dersom det er det som er problemet. Her må det liggja noko anna bak, at tida ikkje er moden hos nokre – kva veit eg – men vis no at ein vil, vis at her er det openheit! Det er det det handlar om. Og skulle det vera ein eller annan lovtekst som er litt forkjær, lèt det seg gjera å koma tilbake igjen til det og seia at her er det noko ein må retta opp. Dette dreier seg om openheit, det dreier seg om å gjera eit vedtak som fortel omverda at ingen parti har noko å skjula, av gåver dei får, av andre ting dei får, og at dette skal vi som sit her, rydda opp i, slik at ikkje andre folk utanfor denne salen kan seia at dei har nok noko å skjula, sidan dei ikkje går inn for openheit. Det går utmerkt godt an å gjera eit vedtak i kveld.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-12-15:
Representanten Giske klarar utmerkt godt å svare for seg sjølv, men på grunn av reglementet får han ikkje be om ordet, og det er grunnen til han ikkje seier noko. Når deg gjeld LO og midlane som dei gjev til Arbeidarpartiet og til SV, er det noko av det mest opne som finst. Det er ein demokratisk prosess der ein tek opp og seier kva ein skal gje. Alt er ope rundt det. Eg kan ikkje skjøna at det er noko problem, iallfalle er det ikkje noko problem for Arbeidarpartiet å seia kva vi har fått. Når det gjeld det med arbeidsinnsats, som Jan Tore Sanner peikte på, så veit ikkje eg kor representanten har det frå at vi har sagt at vi ikkje skal vurdera det. Her må ein sjå på alt. Det er openheit som er viktig. Om det er noko representanten meiner at Arbeidarpartiet ikkje er ope på, så er det berre å ta det opp. Vi skal vera villige til å drøfta alle ting, for det er viktig å ha openheit rundt desse tinga som det har vore stilt spørsmål om. Det er jo Høgre som har gjort dette til eit spørsmål, fordi dei ikkje ville ha openheit rundt desse gåvene dei får, og fordi dei som gjev gåver til Høgre, ikkje vil stå fram. Det er jo det som er eit problem. No sa Sonja Sjøli at alt skulle offentleggjerast etter 2003, og det er jo kjempeflott, sjølvsagt, at dei vil gjera det. Men det er viktig no å få gjort desse vedtaka som skal til for at det skal vera openheit rundt dette. Seinare i kveld skal vi vedta andre lover som vi jammen har rusha fort igjennom her i huset – det er viktig å seia kva vi meiner om det. Men vi må ikkje laga det til noko problem at ein ikkje kunne gjort dette lovvedtaket i dag.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-12-15:
Vi har veldig stor tillit til partane i arbeidslivet. Vi meiner at om ein lagar ein lov som ikkje vil forby, er partane i arbeidslivet sjølve i stand til å gjera det arbeidet som tilfredsstiller dette med både alders- og kjønnsnøytralitet. Vi har sagt at vi ikkje bør laga ein lov som forbyr dette, og vi hadde håpt at ein kunne kome fram til eit kompromiss som alle kunne gå inn for. Eg trur at partane i arbeidslivet utmerkt godt vil klara det på eiga hand.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-12-15:
No er det vel eit regjeringskollegium, så det går an å seia litt meir om at den overføringsavtalen bør koma på plass. Eg reknar med at det vert følgt opp. Men så til spørsmålet mitt til finansministeren. I forhold til dette med kjønns- og aldersnøytralitet når det gjeld tilsetjing i kommunane i forhold til pensjon, har ein del i fagforbundet vore opptekne av at dette kan føra til at ein når ein ser korleis dette utviklar seg, vil få ein redsel for å tilsetja eldre damer. Tull og tøys, seier representanten Heidi Larssen. Meiner finansministeren at dette forslaget som no ligg i botnen, ikkje gjev nokon grunn til å frykta for at framtida vert slik at eldre kvinnelege arbeidstakarar vert lite akta i denne marknaden?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2003-12-15:
Jeg synes det får være grenser for forsøk på mistenkeliggjøring fra Arbeiderpartiets side. Jeg viser til at det er nedsatt et utvalg som skal gå gjennom hele denne problemstillingen, og det stiller vi oss også bak, slik representanten Sonja Sjøli har redegjort for. Mitt spørsmål til Trond Giske er: Hvorfor vil ikke Arbeiderpartiet offentliggjøre det som går på arbeidsinnsats, som bl.a. gjøres av LO, som kommer Arbeiderpartiet til gode, og likeledes det som går på annonsering? Det er en rekke spørsmål som Høyre og de andre borgerlige partiene, inklusiv Fremskrittspartiet, tok opp i forslaget, som Arbeiderpartiet ikke har gått inn på. Vi har gjort det helt klart fra Høyres side at vi offentliggjør disse gavene, men vi har sett fra Arbeiderpartiets side at man ikke har vist tilsvarende åpenhet. Jeg synes det er en fornuftig tilnærming at vi lar utvalget gjøre jobben sin, og så tar vi den debatten når det legger frem sin innstilling.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2003-12-15:
Jeg tror vel kanskje at representanten Lund Bergo har plassert seg selv på et lite sidespor i denne debatten, for det er ikke det som er sakens kjerne. Hele poenget er jo at Arbeiderpartiet ønsket at vi skulle sette ned dette utvalget. Arbeiderpartiet ønsket å ha et utvalg som skulle utrede dette på bred front, og så plutselig i løpet av en valgkamp finner man ut at nå skal man gjøre et populistisk poeng av dette. Det er kanskje det nærmeste vi har vært opportunisme i denne debatten. Fra Høyres side har vi sagt at vi ønsker åpenhet. Jeg registrerer nå at Arbeiderpartiet sier at de ønsker det samme. Da regner jeg også med at de problemstillingene som vi har satt fingeren på tidligere, nemlig den indirekte støtten som bl.a. går fra LO til Arbeiderpartiet, og verdien av de tjenestene vil det også bli åpenhet om i tiden som kommer.
Morten Lund (Senterpartiet), 2003-12-15:
I et diskusjonsnotat som er sendt ut sammen med et nytt EU-direktiv, er essensen at praksisen med å ha ulike premier for kvinner og menn må regnes som diskriminering og derfor må forbys. Det er også essensen i det som Arbeiderpartikvinnene har skrevet i Dagsavisen tidligere. Dette er gledelig, har Likestillingsombudet sagt til Dagbladet. Hun har vært med på å arbeide med dette EU-direktivet. Dette har vi slitt med også i Norge, og vi håper at det nå kommer fra EU. Det vil være i strid med norsk lov hvis det kommer slike bestemmelser, sa en representant for Finansnæringens Hovedorganisasjon, og det er altså det vi diskuterer nå. Skal man forby selskapene å diskriminere, eller skal loven si at selskapene gis anledning til ikke å diskriminere? Det er den siste linjen Arbeiderpartiet har lagt seg på i denne innstillingen. Det vil ikke bli forbudt å diskriminere.
Morten Lund (Senterpartiet), 2003-12-15:
Det står i SVs stortingsvalgprogram at de vil «foreslå forbud mot kjønnsdifferensierte forsikringspremier». Jeg har tidligere spurt om når det forslaget skal settes fram. Forrige gang var det private forsikringsordninger i privat sektor vi snakket om. Da ble det sagt at det som ligger i lovforslaget, er en forbedring, så da nøyer vi oss med det. Denne gangen er det ingen forbedring i forhold til den ordningen som var tidligere da KLP hadde et monopol. Dette blir dårligere. Så er vel svaret at vi stoler på at fagbevegelsen sikrer det som ikke blir bestemt i loven. Men vi skal vel ikke se bort fra at fagbevegelsen kan få mindre innflytelse på enkelte arbeidsplasser der tjenestene er delt opp og ikke lenger er under en felles kommunal paraply, men med små enheter spredt utover, og der kanskje ikke fagbevegelsen har den største makten. Er SV trygg på at det ikke trengs en plikt i dette tilfellet?
Morten Lund (Senterpartiet), 2003-12-15:
Da vil jeg svært gjerne at representanten Grande Røys forteller på hvilket område Senterpartiets syn er negativt i forhold til det å gi makt til organisasjonene. Hvis det var så enkelt at en bare kunne si at når vi har sterke organisasjoner, så kan vi la være å lovbestemme noen ting, da kunne vi kanskje gjort det også i forhold til midlertidige ansettelser og andre viktige saker. Senterpartiet har ikke lagt seg på den linjen. Jeg håper at heller ikke SV kommer til å gjøre det.
Morten Lund (Senterpartiet), 2003-12-15:
Statsråden var svært fornøyd og litt overrasket over at det var så stor oppslutning om Regjeringens forslag, og det synes jeg ikke er så rart ut fra det som tidligere har vært uttalt fra de partier som representerer flertallet i denne salen. Men han nevnte også at det var viktig å bruke tid i departementet, slik at saken fikk god behandling. I Stortinget har vi ikke hatt god tid. Dette er en proposisjon på 280 sider, og det var forutsatt fra departementet at loven skulle gjelde fra årsskiftet. Mener statsråden at også det er en god arbeidsmåte?
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-15:
Ja, representanten Morten Lund kan vere heilt trygg på at vi følgjer med på at dei merknadene og dei forslaga vi fremjar her i salen, er i tråd med vårt arbeidsprogram. Som representanten var inne på, er ikkje lovforslaget ei forbetring slik det ligg føre, og nettopp difor har SV og Arbeidarpartiet fremja eit forslag for å gjere det betre. Og i motsetjing til representanten Morten Lund har altså SV eit grunnleggjande prinsipp om å støtte opp om rettane til partane i arbeidslivet som fagforeiningane gjennom tarifforhandlingane har opparbeidd gjennom mange, mange år i Noreg. Vi har nemleg ei arbeidsdeling i Noreg der lovverket i botnen legg minimumsstandardar, og der partane har fått forhandlingsrett forankra i arbeidstidslova av 1915 til å utjamne og gjere lovverket betre. I nesten 100 år har vi altså hatt tradisjon for at enkelte område i arbeidsmarknaden er partane sitt ansvar, og vi stoler på partane i arbeidslivet.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-15:
Senterpartiet skriv i ein merknad at «det ikke er tilstrekkelig å overlate til partene i Hovedtariffavtalen å ta ansvar for en kjønns- og aldersnøytral premieberegning». Eg deler ikkje den typen mistillit til partane i arbeidslivet, og det gjer ikkje partiet mitt heller. Senterpartiet har gode forslag i innstillinga, men problemet er at dei bind opp f.eks. forsikringsselskap til å ha plikt til å tilby. Vi har for så vidt sett det slik at dersom ikkje forsikringsselskapa tilbyr eit produkt som er i tråd med hovudtariffavtalen, ja, så konkurrerer dei ikkje på den marknaden, og det må vere fritt for alle forsikringsselskap å la vere å konkurrere på marknaden. Denne måten som ein har regulert arbeidslivet på i Noreg og for så vidt i Norden, har vist seg veldig vellykka. Og om ein begynner med ei lovfesting på alle delar av det området som er partane i arbeidslivet sitt ansvar, så undergrev vi nettopp den autoriteten som partane i arbeidslivet har gjennom tarifforhandlingane, og det ynskjer ikkje SV å vere med på.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-15:
Som eg var inne på i innlegget mitt, var fleire av organisasjonane under høyringa opptekne av kor fort ein kunne verte ferdige med arbeidet med overføringsavtalen, og eg kunne ikkje høyre at statsråden kommenterte akkurat det. Komiteen fekk heller ikkje noko veldig utfyllande svar då vi stilte spørsmål om det, anna enn at det så langt ikkje er fastsett noka tidsramme for arbeidet. Kan statsråden seie to ord om den merknaden som komiteen står samla bak, og om vårt ynske om at dette helst bør vere ferdig innan tarifforhandlingane startar 1. april?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2003-12-15:
Dette lovforslaget vil opna for konkurranse i marknaden for kommunale pensjonsordningar ved at alle livsforsikringsselskap kan tilby pensjonsprodukt til kommunal sektor på like vilkår. I dette tilfellet har eg tru på at konkurranse vil bety lågare pris, det vil seia lågare kostnader for kommunane. Forslaget utvidar òg retten til å bruka kjønns- og aldersnøytrale premiar ved at vanlege livsforsikringsselskap kan oppretta fellesordningar. Kristeleg Folkeparti har lenge vore oppteke av at pensjonspremiane skal vera kjønns- og aldersnøytrale, og lovforslaget som me har til behandling i dag, er eit langt steg i rett lei. Utviklinga i retning av kjønns- og aldersnøytrale premiar har eit breitt og trygt grunnlag, og me kan seia at ho følgjer ei rekkje: Hovudtariffavtalen for kommunal sektor krev at kommunane sine pensjonsordningar skal byggjast på eit finansieringssystem som er kjønnsnøytralt, og som ikkje verkar utstøytande på eldre arbeidstakarar. Arbeidsretten uttalte i sine domspremissar at KLP sitt system for premieberekning var i tråd med hovudtariffavtalen. Vidare har Banklovkommisjonen basert sitt lovutkast på KLP sin praksis, og lovforslaget som me har til behandling, byggjer på Banklovkommisjonen sitt lovutkast. Likevel er det slik at hovudtariffavtalen for kommunal sektor ikkje dannar utgangspunkt for lovreguleringa på forsikringsområdet, men det er heilt klart ein samanheng mellom det lovforslaget som me no har til behandling, og hovudtariffavtalen. Sjølv om lovforslaget byggjer på det systemet for premieutjamning som er praktisert i KLP, er utjamninga av premiar i forsikringsselskap og i pensjonskasser som er i konkurranse med kvarandre, eit nytt fenomen. Derfor er det klart at det er usikkerheitsmoment knytte til korleis dei nye lovreglane vil fungera i praksis. Derfor vil det vera ein fordel å få til ei samla og systematisk evaluering av kva verknader lovreguleringane har hatt etter at dei har fungert ein viss periode. Då vil ein vonleg òg kunna få ei oversikt over kva slags utjamning som faktisk har skjedd ved desse fellesordningane. Dette lovforslaget inneheld to viktige føringar: Det inneber ein større konkurranse i marknaden for kommunale pensjonsordningar, og med det reduserte kostnader for kommunal sektor. For det andre er lovforslaget eit langt steg i retning av generell kjønns- og aldersnøytralitet i pensjonspremiane.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-12-15:
Regjeringens forslag får bred tilslutning fra Stortinget. Bak dette ligger det en innstilling fra Banklovkommisjonen som også i høringsrunden har fått bred tilslutning. Det viser vel kanskje også behovet for av og til å være litt grundig i utredningssammenheng. Ser man på sakens politiske forhistorie, skulle man ikke tro at den ville vedtas med så bred tilslutning som den nå får. Men det er altså blitt slik, både fordi Banklovkommisjonen har gjort et grundig arbeid og fordi Regjeringen har fulgt opp den grundigheten og på de aller fleste punkter også har fulgt opp innstillingen fra Banklovkommisjonen. Som et apropos til tidligere saker er det kanskje fornuftig av og til å bruke litt tid på å skape enighet. Det forslag som Arbeiderpartiet og SV har gått inn for når det gjelder fordelingsnøkkelen, er et system som Banklovkommisjonen i sin innstilling faktisk advarer ganske sterkt imot, så det har vi ikke fulgt. Det er også et flertall i komiteen, regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, som går inn for en valgadgang med hensyn til om reguleringspremie skal utjevnes på pensjonsordningen i en fellesordning eller beregnes særskilt for hver enkelt pensjonsordning i fellesordningen. Regjeringen gikk inn for at det skulle være et krav om utjevning av reguleringspremien. Banklovkommisjonen på sin side gikk inn for en særskilt beregning. Flertallet legger seg her på en mellomløsning, en valgadgang. Det tar jeg til etterretning, og det synes jeg er en ordning som er høyst praktikabel. Komiteen ber også om at Regjeringen utreder nærmere spørsmålet om hvorvidt fristilte statlige virksomheter skal omfattes av virkeområdet for regelen om kommunale pensjonsordninger. Det skal vi følge opp. Komiteen uttaler at den er tilfreds med at spørsmålet om interkommunale pensjonskasser skal utredes av Banklovkommisjonen i sammenheng med deres utredning om regelverket for pensjonskasser. Det arbeidet vil bli fulgt opp og gitt prioritet av kommisjonen. Jeg mottok i forrige uke en innstilling fra Banklovkommisjonen om adgangen til kjønns- og aldersnøytrale premier i privat sektor. Det er en interessant innstilling, som vil bli sendt ut på denne siden av årsskiftet, og hvor vi ikke skal bruke altfor lang tid til høringer, fordi problemstillingene er ganske kjent fra før. Jeg tillater meg å antyde kanskje noe mindre enn tre måneder. Antallet som må uttale seg, er begrenset, og problemstillingene er kjent fra denne saken. Det innebærer at vi kanskje kan klare å legge saken som lovforslag frem for Stortinget i løpet av inneværende år. Jeg registrerer at det vil oppfylle mange representanters ønske om også å få konkurranse innenfor denne sektoren på basis av samme prinsipper som i kommunal sektor.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-12-15:
Det måtte i så fall være disse to ordene: Til AAD. Dette hører inn under Arbeids- og administrasjonsdepartementets ansvarsområde. Jeg skal sørge for at arbeids- og administrasjonsministeren blir kjent med Stortingets ønske om en rask avklaring.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-12-15:
Jeg tror jeg har svart det som er riktig å svare i forhold til overføringsavtalen. Det ligger under et annet konstitusjonelt ansvarsområde. Jeg mener å huske at tidligere herværende statsråder har fulgt samme prinsipp. Men jeg er helt sikker på at det, slik som det meste annet som gjøres på Arbeids- og administrasjonsdepartementets ansvarsområde, vil bli fulgt opp raskt. Forhåpentligvis får da statsråden ikke kritikk for å ha vært for rask. Jeg kan ikke se at dette forslaget på noen som helst måte skal gi arbeidsgivere grunn til å frykte for eller la være å ansette eldre damer, idet eldre damer er god arbeidskraft. Denne måten å gi forsikringstilbud på skulle være et skritt i retning av å fjerne en slik redsel, og fjerne slike forskjeller.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-12-15:
Svaret er ja. Og med den innsikt som er demonstrert fra denne talerstol, virker det som saken har fått en meget innsiktsfull og god behandling. For øvrig gjengav representanten meg feil på de to punkter der det var mulig. Jeg sa ikke at jeg var overrasket over enigheten, men jeg sa at tiden viser at det faktisk går an å arbeide seg frem til enighet. Noe annet representanten gjengav feil, var at jeg skulle ha sagt at man har brukt tid i departementet. Nei, man har ikke brukt tid til å utrede i departementet, men i Banklovkommisjonen. Selv om det også der gikk svært kvikt, er det viktig at ikke tiden går til å la saker ligge, men til å arbeide frem enighet. Og det er denne saken et godt eksempel på.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2003-12-15:
Det er generelt viktig for norsk næringsliv at vi har et regelverk som er oppdatert og i tråd med det som gjelder internasjonalt. Dette gjelder også for regnskapsregler. Norske bedrifter bør rapportere på en sammenlignbar og forståelig måte i forhold til utenlandske selskaper, i forhold til forretningsforbindelser, eiere og finansinstitusjoner. Tilpasning av regnskapsloven, som foreslått i Ot.prp. nr. 15, følger også av EØS-avtalen når det gjelder de fleste punktene. Når det gjelder behandlingen av finansielle instrumenter, innebærer forslaget at det gis adgang, men ikke plikt til å vurdere finansielle instrumenter til virkelig verdi i regnskapet. Adgangen gis kun for konsernregnskap, og er uavhengig av om regnskapet er børsnotert eller ikke. Lovendringen har virkning fra 1. januar 2004. Dette forslaget er en begrenset og midlertidig løsning inntil Regnskapslovutvalgets utredning, NOU 2003:23 Evaluering av regnskapsloven, er behandlet. I denne behandlingen blir den endelige og fullstendige vurdering gjort i forhold til bruken av virkelig verdi for finansielle instrumenter i regnskapssammenheng. Regjeringspartiene støtter en gradvis innføring av regelverket, slik at selskapene får tid til å legge om rutinene fram til dette blir obligatorisk. Regjeringspartiene deler også vurderingen at de foreslåtte endringer gjør informasjonen i regnskapet mer relevant. Virkelig verdi for finansielle instrumenter gir mer presis informasjon enn historisk kostnad, gitt at virkelig verdi er målbart. Når det gjelder grunnlaget for verdifastsettelsen, gjelder den internasjonale regnskapsstandarden IAS 39. Denne blir utgangspunktet for norsk regnskapsskikk på dette feltet. Det at denne standarden nå er oppe til vurdering, er ikke til hinder for at den legges til grunn så lenge den gjelder. Regjeringspartiene mener at det er hensiktsmessig at også ikke-børsnoterte konsern får muligheten til å bruke dette regelverket, fordi en del slike konsern i mange sammenhenger har det samme behovet for å følge internasjonalt regelverk som de børsnoterte foretakene. En slik adgang vil også gjøre det lettere for selskapene å forberede en børsnotering. Når det gjelder endringen i regelverket for offentlighet av filialregnskaper til utenlandske foretak i Norge, er dette en endring som følger av EØS-forpliktelsene. Det er ingen tvil om hva som er gjeldende regelverk i EØS på dette feltet. EØS-reglene er klart til hinder for at vi kan kreve at utenlandske foretak i Norge offentliggjør filialregnskaper for den norske virksomheten. Det må vi tilpasse oss. På den andre siden blir det nå satt krav til at foretak med filial i Norge må sende inn og offentliggjøre sine foretaksregnskaper til Regnskapsregisteret, og det må gjøres på relevant språk, nærmere bestemt norsk, dansk, svensk eller engelsk. Dermed står vi fast på prinsippet om at regnskapsdokumenter skal være offentlig tilgjengelige. Jeg vil herved anbefale komiteens innstilling.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2003-05-27:
Friskoleloven er ikke blitt endret på noen vesentlige prinsipielle punkter. Når man sier at friskolelovens formål er å kunne velge andre skoler, så er det helt riktig. Hvis det ikke var noe å velge mellom, ville man jo ikke trenge å ha en lov. Men det underslår ikke det faktum at den offentlige skolen er og i all overskuelig framtid kommer til å være den aller, aller viktigste skolen for norske barn. Når man ser en utvikling i Sverige over elleve år, der man har gått fra 1 pst. til et sted mellom 4 og 5 pst., med et system der man har fullfinansiering og ingen egenbetaling, forteller det noe om omfanget. Men det er prinsippet som er det viktigste, muligheten og retten til å velge annerledes.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2003-05-27:
Da Arne Sortevik tidligere hadde ordet, tilhørte jeg dem som ble omtrent like glade som Trine Skei Grande for at Fremskrittspartiet ønsket å være med på lovens § 3–5. Jeg er også vel kjent med de problemene som fins i forhold til minoritetsspråklige i Oslo, og det tas også nå ganske drastiske skritt fra byrådets side for å gjøre noe med det, spesielt der situasjonen er prekær. Men grunnen til at man ikke ønsket å ta dette inn i friskoleloven, var rett og slett at dette ikke er et problem som gjelder friskolene, men et problem som gjelder norske skoler generelt. Derfor hørte det ikke hjemme i den loven. Enkelt og greit! I forhold til tilsyn: Det er ikke utelukkende positive erfaringer med den danske modellen. Jeg syns derfor det ville være litt hasardiøst umiddelbart å kaste seg på en slik modell når man vet at man til dels ikke har så gode erfaringer med den. Jeg ville i stedet velge den modellen man har, og sørge for at den videreutvikles og blir bra.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2003-05-27:
Jeg føler også trang til å kommentere det Rolf Reikvam sier først, nemlig at i Stockholm går opp mot 14 pst. av elevene i friskoler. Ja, men det man også har sett i Sverige, takket være kombinasjonen mellom friskoler og fritt skolevalg, er jo at den sosiale segregeringa har gått dramatisk ned, fordi elever fra innvandrertette områder, som tidligere ikke har hatt mulighet til å gå på de bedre skolene i byen nå kan gå i slike skoler fordi man har et fritt skolevalg. Man slipper altså å flytte. Det blir en valgmulighet også for dem som ikke har råd til å flytte på seg. Når det så gjelder ressurssituasjonen, er det nettopp lagt fram en stortingsmelding som kommer til å bli en årlig foreteelse, St.meld. nr. 33. Det tyder på at den har vært stabil de siste fem åra. Det er ingenting verken i den rapporten eller i den stortingsmeldinga som tyder på at det har vært dramatiske nedganger. Det man kan få rapporter om på denne tida, er jo at kommuner vurderer å kutte, men det er ingenting som tilsier at de foreløpig har kuttet. Det er også slik, vil jeg si til representanten Reikvam, at det er de kommunene som har lavest inntekt, som bruker relativt sett mest penger på skole. Det tyder på at norske kommuner prioriterer skolen, og det er jeg glad for.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-05-27:
Eg kan forsikra representanten Eriksen om at Arbeidarpartiet ikkje har nokon mistillit til den offentege skulen. Vi vil faktisk vera med på å gjera han endå betre enn han er i dag, for det kan gjerast. Men det er uvanleg at så mange snakkar så mykje om den 1,7-prosenten, og det var òg dei som vart hylla her i dag av representanten frå Høgre. Eg synest det er svært spesielt at når Regjeringa legg fram ei lov om friskular, så er altså regjeringspartia med i Stortinget og endrar denne lova på ti område. Ti nye lovparagrafar har ein lagt inn i Stortinget. Der hadde ein ikkje mykje tillit til det som Regjeringa gjorde heller. Høgre seier i sine merknader i dag at formålet med dagens friskule er at foreldre og elevar kan velja andre skular enn den offentlege. Det er den fyrste merknaden. Dei skal velja andre skular enn den offentlege, det er målet. Då spør eg(presidenten klubbar) om dette i forhold til representanten Voie si ytring i bladet «I Skolen» om at den offentlege skulen er den viktigaste. (presidenten klubbar)
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-05-27:
To ting: Ved debattstart i dag har vi punktert usikkerheten om § 3-5. Fremskrittspartiet vil støtte det subsidiært, slik at frittstående skoler får samme forhold gjennom hele lovverket, på samme måte som offentlige skoler. Et spørsmål knyttet til det: Problemet med barn som kommer til skolen uten å kunne norsk, eller nok norsk, viser seg særlig i Oslo, der mange barn har fremmedspråklig bakgrunn. Her må mer enn lovfesting til. Hvorfor vil ikke Høyre være med og støtte Fremskrittspartiets forslag om å få en egen sak for å se på dette problemområdet? Det andre: Høyre sier i sitt program noe om at de vil ha økt foreldremedvirkning. Utelukker det for Høyre foreldretilsyn etter dansk modell, slik Fremskrittspartiet har vist til, altså i en kombinasjon med offentlig tilsyn? Da kan man se for seg en løsning for å øke foreldremedvirkningen, ved at de også faktisk får lov til å ha et ord med i laget om hvordan skolen deres skal virke.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-05-27:
Ja, det er helt riktig oppfattet. I et av våre egne forslag gjentar vi det vi har foreslått mange ganger, og dessverre kanskje må foreslå en del ganger til før vi får flertall for det, nemlig å endre finansieringssystemet. Vi er opptatt av å sikre at det skal komme statlige penger direkte til den skolen der eleven velger å være elev, og at vi har et statlig stykkprissystem, er ingen ukjent øvelse verken i Norge eller våre naboland. Vi har altså god tilgjengelighet til en meget omfattende statistikk. Det er mulig å finne ut hva ulike typer skoler koster. Det er også mulig å gjøre regnestykker på hva som vil være et høvelig kapitalbidrag. I den versjonen av forslaget som er fremmet i denne saken, har vi også understreket at et slikt system må omfatte et kapitaltilskudd, og det håper vi jo kan komme, i og med at det også er et punkt som Regjeringen var opptatt av i sin egen tiltredelseserklæring.