trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-11:
Også jeg må slutte meg til takken til saksordføreren for veldig godt arbeid med denne meldingen. Det er gledelig at hele komiteen står sammen om viktige meldinger tilbake til EOS-tjenestene i landet. Også jeg må understreke bekymringen som jeg og flere i komiteen har vært innom, for det er helt grunnleggende viktig for et demokrati og et åpent samfunn at vi kan stole på at ordensmakten følger de lover og regler som dette huset vedtar for disse tjenestene. Kontrollen med EOS-tjenestene i et åpent demokrati er ekstremt viktig, og derfor er det så bekymringsfullt når vi får stadig flere saker med en karakter av at PST ikke følger de lover og regler som vi setter, og at de strekker på hjemmelsgrunnlag og – ikke minst – ikke er imøtekommende overfor EOS-utvalget når EOS-utvalget først tar kontakt, retter kritikk mot tjenestene og gjør dem oppmerksom på feil. Vi trenger disse tjenestene. De gjør en ekstremt viktig jobb. Men selv med den jobben og den innsatsen de gjør, blir det vanskeligere for oss å ha tillit til dem når slike saker kommer. Og tillit er en veldig viktig del av jobben som PST og de andre delene av disse tjenestene gjør. Av denne meldingen har vi fått flere saker, men særlig saken om registrering av stortingsrepresentanter utelukkende på bakgrunn av medlemskap i vennskapsgrupper. Som saksordføreren sa, er ikke det bare et potensielt overtramp for de representantene det gjelder, det har også en potensielt nedkjølende effekt for hele samfunnet, og det er ganske alvorlig. I tillegg, som også flere har vært innom, har vi for ikke lang tid siden lagt bak oss saken om den særskilte meldingen om systematisk ulovlig masseinnsamling og lagring av opplysninger om flypass. I den saken ble PST også offer for skjerpet kritikk fra EOS-utvalget, på grunn av måten PST møtte utvalget på. Det er det grunn til å advare mot. I det hele tatt påhviler det statsråden et stort ansvar for å se til at det ikke er en ukultur som er i ferd med å utvikle seg i tjenesten, og jeg håper derfor at statsråden i sitt innlegg vil gjøre rede for et aktivt arbeid overfor særlig PST, slik at vi kan være trygge på at vår tillit til en så viktig tjeneste ikke får nye brudd.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-11:
Jeg er glad for at Stortinget i dag vedtar en ny lov om Etterretningstjenesten som er tilpasset den tida vi lever i. Etterretning er en grunnstein for Norges forsvar og sikkerhet. Vi trenger etterretning for å kunne treffe riktige beslutninger til rett tid. I dag har vi ikke tilstrekkelig tilgang til informasjon i det digitale rom. Vi er i stor grad avhengige av å motta informasjon fra andre land. Samarbeid med andre land er viktig for Norge, men det er også nødvendig å styrke vår nasjonale etterretningsevne. Det er viktig, sånn at vi i større grad kan stå på egne ben og treffe beslutninger basert på informasjon vi selv har hentet inn. Denne loven har vært utredet over flere år. Et viktig bakteppe har vært EOS-utvalgets melding fra 2016, som ledet til en beslutning i regjeringen om å sette i gang et lovarbeid. Loven følger også opp Stortingets anmodningsvedtak fra 2017 om en ny lov. I EOS-utvalgets melding ble det stilt spørsmål om gjeldende lovgivning møter de krav som i dag følger av menneskerettighetene. Loven følger opp dette og gir E-tjenestens virksomhet en trygg rettslig forankring. Et annet viktig bakteppe har vært anbefalinger fra ekspertgruppa for forsvaret av Norge i 2015 og Lysne II-utvalget i 2016 – forslag om å opprette en form for digitalt grenseforsvar. Disse anbefalingene følges opp gjennom forslaget om tilrettelagt innhenting. Hovedinntrykket fra høringen er at de fleste ser behovet for den nye loven og ønsker den velkommen. Samtidig har flere kommet med kritiske merknader og forslag til forbedringer. Det er naturlig at en lov som denne møter kritikk, og at det vil være delte meninger om den. Våre naboland og andre land som står oss nært, har erfart det samme når de har hatt sine tilsvarende lovprosesser. Åpen og frimodig debatt er demokratiets styrke; kritikken har gjort forslaget bedre. Vi har lyttet til høringsinstansene og følger opp mange av forslagene de har kommet med. Vi har gjort loven klarere, og vi har styrket mulighetene for kontroll. Noen er prinsipielt imot det inngrepet i personvernet som innhenting av data i bulk innebærer. Det har jeg stor respekt for, men jeg er trygg på at loven er nødvendig i et demokratisk samfunn, og jeg er trygg på at lovforslaget er i tråd med grunnleggende prinsipper og verdier i en rettsstat. Etterretning er avgjørende for Norges sikkerhet, men virksomheten skal utøves innenfor klare rammer som er bestemt av Stortinget. Det er mye ved E-tjenesten som må holdes hemmelig, men med denne loven viser vi åpenhet om det vi kan være åpne om. Det er viktig i et demokrati. For det er åpenheten som bygger den tilliten vi trenger til E-tjenestens arbeid for å sikre Norge og de frihetene, rettighetene og verdiene vi setter høyt. Med denne loven legger vi til rette for dette viktige arbeidet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-11:
Det er et veldig godt og helt sentralt spørsmål i saken. Vi vet at loven blir vedtatt, og at E-tjenesten får mulighet til å bruke et nytt verktøy. Det er et verktøy som det tar tid å bygge opp. Tilrettelagt innhenting er ikke på plass, og det er ikke sånn at man 1. januar trykker på en rød knapp, og så er det i gang – heldigvis, for det gir også EOS-utvalget mulighet til å forberede de kontrollrutinene de skal ha, og til å skaffe seg den kompetansen de trenger. Det gir også domstolene muligheten til å rigge seg slik at vi, når tilrettelagt innhenting er på plass, har det apparatet vi trenger for den kontrollen, og for å bygge opp den tilliten vi trenger å ha til dette.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-11:
Vi har jobbet lenge med denne loven. Vi sendte den ut på høring. Jeg ser at jeg i enkelte debatter har blitt skutt ned fordi jeg sendte et så elendig lovforslag på høring. Jeg er av dem som er veldig fornøyd med at vi sendte ut et lovforslag som skapte stort engasjement. Vi har vært grundige med alle høringsinnspillene, vi har innarbeidet veldig mange av forslagene i loven – rett og slett for å skape tillit. Jeg mener at denne prosessen er en del av det beste med demokratiet i Norge. Det er en sak som skiller i denne debatten. Det er at jeg mener at dette ikke handler om masseovervåking. Jeg sier at det handler om masselagring av data. Men domstolkontroll, EOS-kontroll og de kriteriene som legges inn i lovforslaget, som har blitt bedre gjennom komitébehandlingen – det er jeg enig med representanten Christensen i – gjør at vi er på trygg grunn. Dette er ikke masseovervåking; det er masselagring. Men det er kontrollert overvåking på skjellig grunn til mistanke.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-11:
Jeg har stor respekt for de dilemmaene vi behandler, når vi behandler en lov og en sak som dette. Vi har forsøkt å ramme det inn så godt vi kan i lovforslaget. Kildevern har to sider ved seg: Det er en helt sentral mekanisme for ytringsfriheten og de demokratiske verdiene våre – pressens frie rolle. Samtidig kan ikke «kildevern» være et begrep som brukes for å skjule seg hvis man er en trussel mot nasjonen. Derfor mener jeg at det kontrollsystemet vi har lagt inn i lovforslaget for å sikre kildevernet, er det beste verktøyet vi kan lage. Man skal ikke kunne utgi seg for å være journalist og på den måten automatisk unndra seg kontroll. Men hvis man oppdager at det handler om kildevern, skal det ikke brukes. Det skal ikke være til hinder for medienes arbeid.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-11:
Det er en del av diskusjonen. Motargumentasjonen har vært at man kan tilrettelegge også der E-tjenesten holder til. Teknologisk er det enklere, og så har man vært var på om det å knytte forbindelseslinjer fra E-tjenesten og ned til der hvor EOS-utvalget holder til, kan øke faren for lekkasje. Jeg har ingen følelser for verken det eller det – jeg er helt sikker på at EOS-utvalget i sin gode kommunikasjon både med E-tjenesten og med Stortinget vil klare å fremme sitt syn på det, og så er jeg helt sikker på at vi skal klare å finne en god løsning. Husk at EOS-utvalget, også fra E-tjenesten og fra PST, blir oppfattet som en veldig god samtalepartner, at de har gode innspill i den daglige driften. Jeg ser ingenting med den debatten vi har hatt rundt dette lovforslaget, som har svekket det – tvert imot mener jeg faktisk at det har forsterket samarbeidsklimaet mellom dem.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-11:
Jeg er veldig opptatt av at vi bygger tillit til det kontrollsystemet vi har der, og da er jeg også opptatt av at det ikke skal være sånn at man skal ha en mistanke om at den forespørselen kom da tingretten var stengt. Jeg mener vi skal bygge et så godt kontrollsystem som mulig, rett og slett fordi vi er avhengige av at vi har tillit til det systemet vi bygger.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-06-11:
Vi mener at vi har dekket det opp veldig bra i lovforslaget, med domstolkontroll for søk. Først vil E-tjenesten måtte saklig begrunne en forespørsel om å få lov til å gjøre søk i metadata. Så må man tilbake til domstolen med en saklig begrunnet henvendelse for å få lov til å gjøre søk i innholdsdata. Hvis det da skulle vise seg at man har mistanke om at det har med en kilde å gjøre, skal det vurderes av departementet. Samtidig er det varslingsplikt for den typen, slik at EOS-utvalget skal vite om alle disse, og skal kunne se på det. Jeg mener vi har rammet inn problemet rundt det med kildevern så godt som mulig, samtidig som vi har en praktisk metodikk rundt det.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-06-11:
Jeg vil gjerne begrunne vårt forslag om utsettelse. Norge har de siste månedene vært i en unntakstilstand. Stortinget har hatt sine hender fulle med å håndtere koronakrisen. Samtidig har Stortinget hatt til behandling et lovforslag som medfører den mest omfattende overvåking av befolkningen noensinne. Den nye loven vil ha store konsekvenser for befolkningen, og da særlig for minoriteter og sårbare grupper, som har hatt begrenset mulighet til å påvirke Stortinget i de foregående månedene. Det har kommet både viktige og vektige innspill fra et bredt spekter av høringsinstanser, inkludert NIM, Datatilsynet og et bredt spekter av både presse og ytringsfrihetsorganisasjoner. De advarer mot masseovervåking og hvordan denne vil ha en nedkjølende effekt på ytringsfrihet, svekke kildevernet og også svekke folks tillit til etterretningen og staten. Det er sjelden vi ser så tydelige innspill fra så forskjellige høringsinstanser som dette, uten at innspillene har fått noen konsekvenser for lovforslaget som nå foreligger. Dessuten kan vi merke oss at det er to viktige saker om lovligheten ved nettopp masseovervåkingslover, i både Sverige og England, som er til behandling nå i Den europeiske menneskerettsdomstol. Det forventes domsavsigelse snarlig. Vi bør ha tid til å vente på resultatene derfra før vi behandler saken, mener vi. Komiteens flertall, og dermed salens flertall, sier at de tar kildevernet på alvor. Hvis de mener det, bør saken utsettes, så vi kan sørge for en skikkelig behandling av de avgjørende spørsmålene om hvordan kildevernet skal ivaretas. Rødt vil stemme mot masseovervåkingen som loven legger opp til. Når det først er flertall i Stortinget for å masseovervåke egne innbyggere, bør vi som minimum beskytte ytringsfriheten og kildevernet. Det må vi erkjenne at Stortinget ikke vil oppnå hvis vi i dag vedtar dette forslaget til lov. Derfor foreslår Rødt at Stortinget utsetter behandlingen av denne saken, og jeg viser til vårt løse forslag som er levert inn.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-06-11:
Dette forslaget til ny e-tjenestelov åpner for den mest omfattende overvåkningen av innbyggerne noensinne. Loven vil ha store konsekvenser for befolkningen, og da særlig for minoriteter, for sårbare grupper, som i den foregående tiden har hatt begrenset mulighet til å påvirke Stortinget. Det var derfor Rødt ba om å få utsatt saken. Men når Stortinget nå har gått inn for å behandle saken, vil Rødt stemme imot masseovervåkningen som loven legger opp til, det som på et forskjønnende språk kalles for tilrettelagt innhenting. Skulle Stortinget i dag lande på å vedta denne masseovervåkningen av innbyggerne, må vi i det minste sørge for å ta vare på sentrale sider ved folkestyret vårt, nemlig ytringsfrihet og kildevern. Vi må sikre tilliten i befolkningen til de hemmelige tjenestene, og vi må unngå det som Datatilsynet, NIM og en samlet pressestand advarer mot, nemlig alvorlige menneskerettighetsbrudd. NIM påpeker i sitt høringsinnspill at menneskerettighetsbruddet skjer idet informasjonen innhentes. Pressens organer har også gjort det klart at den typen domstolskontroll som det legges opp til i loven, er illusorisk. Det bør også Stortinget ta på det største alvor. Det er også etterretningssjefen selv som i såkalte hastetilfeller skal få anledning til å omgå tingretten og gjøre søk i den masseinnsamlede informasjonen. En sånn adgang vil vi på det sterkeste advare mot. Loven legger også opp til at det er Forsvarsdepartementet som kan bestemme når en journalists kilde skal avsløres. Sånn kan det ikke være. Det må være bare domstolene som kan gi den typen adgang. Så har det kommet en rekke advarsler om at loven kan ha en nedkjølende effekt på ytringsfriheten. Det vi snakker om da, er et alvorlig anslag mot ytringsfriheten og den helt avgjørende beskyttelsen av pressens anonyme kilder. Rødt kan ikke gå med på at vi ofrer den sentrale menneskerettslige og grunnlovsfestede retten til privatliv, at vi ikke tar vare på kildevernet og ytringsfriheten, eller at folks tillit til tjenestene blir svekket gjennom disse endringene. Det vil medføre at de hypotetiske etterretningsresultatene som bulkinnsamling av data håpet å skulle skaffe til veie, ikke blir verdt særlig mye. Rødt støtter forslaget fra komiteens medlemmer fra Venstre og SV om å be regjeringen komme tilbake til Stortinget med forslag som kan ivareta kildevernet gjennom domstolskontroll. Men før dette er behandlet, kan vi ikke la denne loven få tre i kraft på de feltene som angår masseovervåkning. Det er fullt mulig å vedta loven, men med forbehold om at kapitlene 7 og 8, som omhandler såkalt innhenting av tilrettelagt informasjon, dvs. masseovervåkning, ikke trer i kraft før etter at Stortinget har behandlet lovendringer som kan ivareta kildevernet og ytringsfriheten. Derfor fremmer Rødt følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag til endringer i Lov om Etterretningstjenesten som styrker kildevernet og befolkningens tillit til staten, og som forebygger inngrep som har nedkjølende effekt på ytringsfriheten. Lovens kapittel 7 og 8 trer ikke i kraft før disse forslagene er behandlet i Stortinget.» Jeg tar opp Rødts forslag.
Michael Tetzschner (Høyre), 2020-06-11:
Den proposisjonen som vi behandler i dag, nemlig Prop. 80 L, ble fremlagt for Stortinget torsdag 23. april, og ble følgelig godkjent i referat fordelt til utenriks- og forsvarskomiteen samme dag. Komiteen ble deretter på første ordinære møte enig om en fremdriftsplan, helt enstemmig. Som ledd i arbeidet har komiteen hatt to atskilte høringer torsdag 28. mai. Saksordførerens merknader forelå etter planen fredag 29. mai. De andre fristene har komiteen oppfylt og dens enkelte medlemmer. Komiteen avga så sin innstilling 8. juni, og saken er ført opp til ordinær behandling her i dag. Altså: Alle de interne frister som komiteen tidlig satte enstemmig for fremdriften, er blitt overholdt, uten at noen har ment at det ga for dårlig refleksjonstid. Jeg merket meg at representanten Moxnes brukte som argumentasjon at han ikke likte innholdet i loven. Men da er jo ikke svaret at man tar den av bordet i dag. Da får man heller engasjere seg i bestemmelsene og de forskjellige forslagene som ligger i loven. Jeg kan ha forståelse for at én representant har mye å følge med på i komiteer man selv ikke er med i, men det er det også andre som har. Vi sitter bare i én komité selv også. Jeg har merket meg at sekretariatet til representanten Moxnes er særdeles velutstyrt med syv rådgivere, og det er vel ikke noe i koronatidene som tilsier at man ikke kan sette seg godt inn i saken. For øvrig vil jeg også legge til at proposisjonen også har en forhistorie, nemlig ved et høringsutkast som ble klart 12. november 2018, hvor samtlige av de interesserte høringsinstansene har fått gi sine uttalelser og faktisk også er imøtekommet på mange punkter i selve proposisjonen.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Ettersom dette er en debatt om prosess, tar jeg egentlig bare ordet for støtte saksordførerens framstilling av hvordan prosessen har vært. Det er ikke bare regjeringen og regjeringens stortingspartier som er enige med seg selv om hvordan det har vært. Jeg vil også på vegne av Arbeiderpartiet si at den prosessen som saksordføreren nå har skissert, er riktig. Den var enstemmig i komiteen. Vi har ikke hatt mange protester på hvordan prosessen har vært. Den har vært ryddig. Vi har muligheten til å diskutere denne loven ut fra de høringene vi har hatt, ut fra innspillsrunden vi har hatt, og også ut fra de høringene som departementet har gjennomført, som ligger i lovproposisjonen. Så jeg tok bare ordet for å forklare at Arbeiderpartiet kommer til å gå for å behandle denne loven i dag.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Som jeg nevnte i mitt innlegg, var muligheten for kontroll avgjørende for at Arbeiderpartiet gikk inn for dette forslaget. Jeg hørte at statsråden sa i sitt innlegg at han ønsker å styrke EOS-utvalget økonomisk. Det er bra, og det tar jeg som en forutsetning. Men spørsmålet mitt til statsråden er: Hvordan vil han sikre at EOS-utvalget og domstolene har de ressursene, den kompetansen og de virkemidlene de trenger for å utøve kontroll av bruken av denne loven fra første dag?
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Jeg vil henvise til den flotten kronikken som ble skrevet av forsvarsministeren i år, som heter «Nei, E-tjenesten får ikke tilgang til all digital kommunikasjon mellom norske borgere». Den var ganske god. Men hvorfor har ikke forsvarsministeren tatt et større ansvar i det offentlige rom for å forklare hva denne loven egentlig innebærer, for å unngå bekymring om masseovervåking, for å unngå bekymring om formålsutgliding, og for å unngå påstander som er framsatt i denne salen, som det er lett å være saklig uenig i? Jeg er bekymret for hva det gjør med opinionen hvis det siver ut. Jeg lurer på hvorfor forsvarsministeren ikke har tatt et større ansvar for å rydde i denne debatten tidligere.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Mange er opptatt av kildevern. Det er jeg også, og det forventer og antar jeg at forsvarsministeren også er. Er det noe som har blitt sagt i debatten i dag om kildevern, som forsvarsministeren mener er feil, eller som han ønsker å benytte muligheten til å rette opp i, f.eks. når det gjelder verdien av domstolskontroll? Det er et eksempel på noen av de argumentene som har blitt framsatt i salen, og som jeg nå vil gi forsvarsministeren mulighet til å svare ut, hvis han mener at det er noe som har blitt sagt, som ikke stemmer.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-06-11:
Senterpartiet kjem heller ikkje til å røyste for å utsetje saka, men eg synest det er på sin plass å seie at det at det har gått berre ei veke frå ein har saksordføraren sitt framlegg til komiteen gir innstilling, er kort tid på ei stor sak, og det er krevjande for dei av oss iallfall som ikkje er så mange i komiteen, eller ikkje er i komiteen. Så eg har forståing for at ein kan tenkje sitt om det. Det har eg sagt frå om i komiteen, og eg synest òg at det er greitt at eg seier frå om det her. For i så store saker kan det vere greitt for ettertida at ein legg opp til å ha litt meir tid. Men så er det òg riktig som det vart sagt frå saksordføraren, at det var eit høyringsutkast ute, og fleire av oss har iallfall delvis sett oss inn i saka før ho kom frå regjeringa, fordi det er store spørsmål involverte i saka, og det er jo fritt for alle å gjere. Så eg vil ikkje seie at det er uforsvarleg på noko vis. Saksordføraren har gjort ein glimrande jobb. Eg meiner òg at me har fått svar på dei spørsmåla me har hatt og stilt i prosessen. Det er jo viktig – i forhold til kanskje andre saker der det har vore vanskelegare å få svar på det ein har ynskt. Så Senterpartiet kjem ikkje til å støtte dette forslaget om utsetjing i dag.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-06-11:
Dette er ein merkedag på mange vis. Ei ny og oppdatert lov for etterretningstenesta har vore ønskt og vert særdeles godt mottatt, så vidt eg skjønar, og det vert òg den ytterlegare innramminga som no er gjort i Stortinget etter at regjeringa har lagt fram eit lovforslag som òg har vorte forbetra mykje i forhold til høyringsutkastet som vart sendt ut tidlegare, før lova kom. Det er eit viktig punkt at EOS-utvalet skal kunne følgje heile prosessen kring arbeidet E-tenesta gjer med tilrettelagd innhenting. Kor det skal skje, er òg eit spørsmål som ikkje er tydeleg svart på. Er statsråden samd i at EOS-utvalets løpande kontroll i størst mogleg grad skal skje utanfor lokala til E-tenesta? Og vil han bidra til at det skjer?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-06-11:
Eg takkar for svaret, og eg må òg seie at det er veldig hyggeleg å stå i ein replikkrunde med statsråden der me ikkje er rivande ueinige om ting, men der me faktisk leitar etter dei gode løysingane i lag, i eit breitt fleirtal i Stortinget. Ein annan viktig instans er jo tingretten og det som der skal skje. Der er det sjølvsagt snakk om resursar – nok resursar til å gjere jobben, nok kompetanse. Men det er òg eit spørsmål som ikkje er heilt godt svart på. Tingretten har jo i dag beredskap når det gjeld å kunne dømme dei som må dømmast for ulike brotsverk, til forvaring over helga, over heilagdagar, til ein kan gå vidare med saker. Så det er ikkje noko nytt med beredskap, men vil statsråden sikre at tingretten no får nok resursar til å ha beredskap og kunne handtere spørsmål frå E-tenesta òg på søndagar, heilagdagar osv.?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-11:
Vi i SVs gruppe er ferdig med vår behandling og er klar til å ta stilling til dette. Men jeg vil også si at det har gått fort – dette er en stor sak, der det hadde vært ønskelig å ha noe lengre tid. Det er også derfor vi er der at vi har fremmet to løse forslag i dag, som vi ideelt sett burde ha hatt med i innstillingen, men sånn blir det noen ganger når tiden er knapp. Men jeg tenker, gitt den helheten, at en sånn melding fra en av de minste gruppene er noe å ta til seg, så vi vil stemme for forslaget om utsettelse.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-11:
Først skal jeg få gi forsvarsministeren litt honnør, for på det veldig ledende spørsmålet fra Arbeiderpartiet i sted om å peke ut feil i kritikernes argumenter, lot han være å gjøre det. For meg er det en tydelig anerkjennelse av at her er det en erkjennelse av at det ikke er slik at alle motargumenter er feil, det er reelle dilemmaer, og så har regjeringen gjort sin avveining, og vi har gjort vår. Det tror jeg er bra, for det inngir tillit, også til at en vil håndtere de utfordringene og risikoene som er der knyttet til kildevern og personvern, på en bedre måte enn om en later som om det ikke er et problem. Mitt spørsmål er knyttet til dette med kildevern, for slik som loven nå foreslås, er det departementet som skal beslutte om en opplysning som kan avsløre en kilde, likevel kan behandles, fordi sikkerhetshensyn veier tyngre. Hvorfor kan ikke regjeringen isteden være med på å legge den beslutningen til domstolen, når det åpenbart ville skape større tillit og trygghet hos pressen?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2020-06-11:
Kristelig Folkeparti har vurdert personvernet, lovbehandlingen og det å ivareta demokratiske prinsipper i denne saken ganske inngående, for det er viktige ting. Vi ser ingen grunn til å utsette saken, og vi støtter saksordførerens innstilling.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2020-06-11:
Det er bred enighet om at Rogfast skal realiseres. Derfor kan hensikten i dette forslaget være god, men det er ikke gjennomførbart, det er i utakt med reglement. Og det er litt merkelig at etter seks og et halvt år med Fremskrittsparti-statsråd stolen – med lite framdrift – framsettes det altså et Dokument 8-forslag. Kanskje er det noen krokodilletårer i Fremskrittspartiet, det vet jeg ikke. Jeg har jobbet med samferdselssaker i Rogaland i 40 år. Jeg har vært med på å realisere Rennfast, T-forbindelse, Finnfast, Ryfast og nå Rogfast – med hertil nedleggelse av ferjesamband. Jeg har også sittet i Vestlandsrådet, og dette er altså en sak som både næringsliv og politikere er svært opptatt av. Vi ble veldig skuffet, men vi forsto at statsråd Dale stoppet prosjektet på grunn av Kvitsøy-armen. Men så ble vi nesten irritert og fikk mistillit da Hareide overtok og Vegdirektoratet kom med et nytt estimat. Det gikk faktisk på tilliten løs, for vi mente at dokumentasjonen var god nok. Men det var altså behov for et nytt regnestykke på grunn av risikovurdering. Nå er det tid for realitetsorientering. Jeg var skuffet, men nå er jeg spent og forhåpningsfull når jeg hører komiteen og hva som er på gang, for vi må rette oss etter de prosesser og de retningslinjer som kreves. Jeg har ikke registrert motkrefter annet enn de politiske betenkningene som noen reiser. Vi er avhengig av å ha kvalitet i prosjektet, og vi skal likebehandle Rogfast med andre prosjekter i Norge. Så kan det hende at vi liker og ikke liker det som skjer – det overlater jeg til følelseslivet. Når det gjelder ferjene, er det ganske urealistisk med privat ferjedrift. I dag er det fire ferjer som går, og jeg vil se hvem som våger å starte med fire ferjer dersom tunnelen kommer. Jeg kjenner også litt til tungbilbransjen. De trenger en halv time for å få godkjent hviletid. Det betyr at hvis det kommer privat ferjedrift, må de gå saktere enn i dag dersom det skal være attraktivt. Jeg håper Vegdirektoratet noterer seg det i sin konsekvensutredning, fra oss som kjenner næringslivet og behovene i vest. Nå er vi spent på framdriften. Vi har hatt stor tillit til prosjektorganisasjonen som har bygget Ryfast, verdens største og mest spesielle undersjøiske tunnel. Så kompetansen er klar, næringslivet er klart, og politikere og befolkning er klare. Så nå forutsetter vi at departementet har en rask gjennomføring, og jeg er glad for at både komiteen og Stortinget uttrykker et flertall for å realisere Rogfast. Derfor støtter vi ikke saken i dag, som er en symbolsak. Kristelig Folkeparti går heller for et reelt resultat.
Ingjerd Schou (Høyre), 2020-06-11:
Den nye loven om Etterretningstjenesten er en meget viktig bestanddel i regjeringens systematiske arbeid for å ivareta det som er vårt rikes sikkerhet og våre innbyggeres trygghet. Denne loven er avgjørende i arbeidet for å trygge Norges suverenitet, territorielle integritet, demokratiske styreform og nasjonale sikkerhetsinteresser i det mer allmenne. Den sikkerhetspolitiske situasjonen i Norge og verden rundt er de seneste årene forverret, og Etterretningstjenesten skriver i sine åpne trusselvurderinger for 2020: «Etterretning brukes aktivt mot Norge og vil fortsette å utgjøre en alvorlig sikkerhetstrussel mot norske interesser framover. Etterretningsaktivitet mot politiske mål kan også være ledd i forberedelser til påvirkningsoperasjoner. Påvirkning har vedvarende stort skadepotensial, særlig i tilspissede politiske situasjoner.» Den nye loven styrker Norges selvstendige etterretningsevne og rent konkret vår evne til å oppdage, men også motvirke spionasje, sabotasje, terrorhandlinger, forberedelser til angrep og andre trusler mot nasjonale sikkerhetsinteresser. Norge blir et tryggere land med den nye loven om Etterretningstjenesten. De fleste sammenliknbare land har i dag tilsvarende lovverk, og det er avgjørende at også vår e-tjeneste får muligheten til tilrettelagt søk på innhenting av metadata, slik at vi ikke blir en blindsone for digitale angrep, digital spionasje eller digitale påvirkningsoperasjoner. I etterkant av den tidligere høringsprosessen er det gjort forbedringer i lovforslaget. Grensedragningen i forholdet mellom Etterretningstjenesten og Politiets sikkerhetstjeneste er forbedret, og det er i større grad tydeliggjort at E-tjenestens mandat er utenlandsetterretning, mens PST har ansvaret for Norges grenser. Hensikten med loven er ikke overvåkning av norske borgere, og det gjenspeiles også i loven med tydelige og gode beskrankninger for å ivareta norske borgeres personvern. Jeg kan absolutt anbefale partiet Rødt å lese grundig gjennom dette dokumentet og de kapitler som omhandler det. Fordi norsk innenlandsk digital kommunikasjon i stor utstrekning krysser grensen, legges det inn strenge begrensninger og kontrollmekanismer, og søk i lagrede metadata krever godkjennelse fra Oslo tingrett. Tjenesten kan ikke innhente og lagre innholdsdata før retten har godkjent det. EOS-utvalget skal føre løpende kontroll. Som ledd i denne kontrollen gis Oslo tingrett myndighet til å stanse innhenting av data på begjæring fra EOS-utvalget.
Hårek Elvenes (Høyre), 2020-06-11:
I dag er det nesten umulig å avdekke de mest avanserte digitale angrepene mot Norge. Nesten all kommunikasjon til landet foregår via de fiberoptiske kablene, som E-tjenesten i dag ikke har tilgang til. Kritisk infrastruktur kan være under angrep uten at vi er klar over det, og uten at vi har evnen til å beskytte oss. Vi har opplevd det – angrepet mot Helse Sør-Øst, angrepet mot Statoil og angrepet mot Hydro. Kostnadene ved disse angrepene er anslått til flere hundre millioner kroner. Skal E-tjenesten beskytte landet mot digitale angrep, må den faktisk rigges for det. E-tjenesten må kunne utføre målrettede søk i elektronisk kommunikasjon fra utlandet. Å legge Norge åpent for digitale angrep vil være å svikte landets sikkerhet og innbyggernes trygghet. Vi vet at Kina og Russland er meget aktive med sine maktdemonstrasjoner i det digitale rom. Manglende tilgang til datatrafikk inn til Norge gjør at vi er prisgitt andre lands etterretningstjenester. Vi må ha en etterretningstjeneste på selvstendig basis som kan avdekke og stanse digitale angrep. Alternativet er at Norge blir et sort digitalt hull, en fristat for digitale angrep og destruktiv cyberaktivitet. Den nye loven skal rigges på rettssikker grunn. Det åpnes for målrettede søk fra utlandet til Norge. Formålet må være klart definert, og det skal tillates kun ved rettslig kjennelse. Den som berøres av dette, vil få oppnevnt en advokat med spesialkompetanse. E-tjenesten skal ikke kunne gripe inn i noens rettigheter uten lovhjemmel. Alle inngrep må være forholdsmessig slik at muligheten til å overvåke ikke kan misbrukes. E-tjenesten skal være underlagt effektive kontrollmekanismer, og det er særdeles viktig at EOS-utvalget styrkes for å kunne ivareta denne kontrollfunksjonen. Til slutt: Dette lovforslaget balanserer på en hårfin måte to viktige samfunnsanliggender. Det første er hensynet til borgernes personvern og individuelle rettigheter, og det andre er faktisk hensynet til landets sikkerhet og innbyggernes trygghet – som er E-tjenestens primære oppgave, gitt av den folkevalgte forsamling.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2020-06-11:
Dette har vært en veldig interessant debatt, men jeg tror faktisk at man taler over hodene på vanlige folk. Man bruker ord og uttrykk så folk ikke skjønner hva man snakker om. Det tror jeg er et problem i hvert fall når det gjelder denne loven. Digitaliseringen skjer raskere og raskere. Det er stort sett til det bedre, og ikke kan vi stoppe det i et åpent, moderne samfunn heller. Da er det helt naturlig at også kjeltringene eller utenlandske operatører blir mer digitalisert og jobber bedre. Det er da også selvsagt at vi må ha bedre virkemidler for å forsvare oss og stoppe det. At samfunnet blir bedre, tror jeg selv ikke venstresiden eller partiet Venstre vil mene er feil, og derfor bør vi gjøre noe med dette. Jeg skal ta opp hva som skjer med folk som opplever dette. Kontoer blir hacket. Jeg kjenner flere som har fått hacket sin konto fra utlandet og mistet penger. Det kan komme en dag det blir personlig for dem som sitter i denne salen – at de faktisk mister penger på kontoen sin. En venn av meg hadde et testamente som ble hacket av utenlandske aktører. Tenk hvis man ikke har noen mulighet til å finne dem som står bak det. Den dagen det rammer en selv, kommer man til å si at dette burde vi hatt en lov mot. Man blir prinsipiell i denne salen fordi man snakker i store termer som folk ikke forstår, men med én gang man blir rammet selv, kommer folk til å reagere. For to år siden var det et oppslag om at sjefen for E-tjenesten, Morten Haga Lunde, hadde fått sin konto hacket. Det er rimelig spesielt, men det var det han meldte fra om, og som det stod oppslag om i mediene. Personvern er viktig, men jeg synes det er artig når folk som er opptatt av ytringsfrihet, personvern og kildebeskyttelse, ikke er opptatt av at ytringsfriheten er permanent, at den gjelder alle. Kampen mot de alternative mediene er enorm. Kampen mot Resett, kampen mot Document og kampen mot HRS er helt enorm – den er helt fanatisk, selv om de driver helt lovlig virksomhet. Hadde man vært reelt opptatt av ytringsfrihet og pressefrihet, hadde man selvsagt kjempet for at også de får muligheten til å ytre sin mening på lik linje med mainstream media. Det er for hult hvis man ikke kan forsvare også alternative medier, så det håper jeg man begynner med – og sier at vi skal ha fair pressefrihet og ytringsfrihet i Norge og verne om den. Da tror jeg på hva de faktisk sier.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Denne saken burde egentlig vært så å si enstemmig lagt fram fra komiteen i Stortinget. Mange av komiteens medlemmer har lagt mye i å prøve å få det til, og sånn sett vil jeg takke for både godvilje og samarbeid i komiteen. Men det lyktes dessverre ikke. SV er, som de pleier, imot veiutbygginger på Vestlandet og ønsker å bruke autonome og utslippsfrie ferjer på et åpent havstykke, mens Fremskrittspartiet nå, etter å ha gått ut av regjering, er villige til å bygge veier uten å vite hva det koster. Arbeiderpartiet og resten av komiteen – flertallet – er helt klare på at Rogfast skal bygges, og at arbeidet må komme i gang så fort som overhodet mulig. Men når Fremskrittspartiet mener det bare er å sette i gang anbudsutlysingen basert på Stortingets kostnadsramme, men samtidig helgarderer seg med at regjeringen må komme tilbake dersom det viser seg at det blir dyrere, ja, da mener Arbeiderpartiet at Fremskrittspartiet er uansvarlig. At den statsråden som stoppet prosjektet på bakgrunn av fare for økte kostnader nå har skiftet både rolle og mening, kan vi bare ta til etterretning. Det viser etter vår mening at dette er et forslag for å drive et politisk spill. Arbeiderpartiet har alltid vært, og vil alltid være, et ansvarlig parti. Derfor kunne vi ikke gå for Fremskrittsparti-representantenes forslag, selv om vi deler utålmodigheten. Regjeringen har brukt altfor lang tid på å utrede spørsmålet, og det kan se ut som en reell uthaling fra Fremskrittspartiets eks-statsråds side, men det er sikkert ikke tilfellet. Nå kan vi bare sette vår lit til at en samferdselsminister som har signalisert stor vilje til å komme i gang igjen med dette prosjektet, gir gass. Når bilistene som reiser med ferjen over Boknafjorden har betalt forhåndsinnkrevde bompenger siden 2013, er det vel forståelig at utålmodigheten er stor på Vestlandet. Jeg kan ikke la være å nevne at dette prosjektet ikke belaster statskassen i særlig grad. Én ting er at verdiskapingen vil øke betydelig langs kysten, men statens andel til prosjektet dekker så langt ikke innbetalt moms, så her er det rom for økt statlig andel. Nå er det bare for statsråden å løfte foten fra bremsepedalen over på gasspedalen, men jeg må si til statsråden at han må holde fartsgrensen – hvis han forstår bildet. Til slutt vil jeg anbefale komiteens innstilling.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Rogfast-prosjektet ble stoppet i september, som vi vet, fordi det, som også statsråden har redegjort for, lå an til at prosjektkostnadene vil komme utover rammene som er vedtatt i denne sal. Det er, som jeg nevnte i mitt innlegg, stor utålmodighet i regionen, noe statsråden nå sier han deler. Det er nå brukt om lag ni måneder på å gå gjennom prosjektet. Statsråden overtok prosjektet da Fremskrittspartiet gikk ut av regjeringen i januar. Alle forstår at det vil ta litt tid å gå gjennom et sånt prosjekt, men i media har vi lest at Rogfast-organisasjonen, de som skal stå for byggingen av prosjektet, har redusert kostnader, som gjør at prosjektkostnadene vil ligge innenfor rammene. Hvis det er tilfellet, hvorfor tar dette så lang tid at det vil gå minimum ett år fra stopp til ny oppstart?
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Dette er et prosjekt som er viktig for anleggsbransjen, og det ligger i en region som er hardt rammet av både covid-19-problematikken og svekket oljepris. Det er i tillegg et prosjekt som er påbegynt. I samtaler med aktører i anleggsbransjen får vi bekymringsmeldinger. Ifølge rapporten som Oslo Economics har levert på bestilling fra Finansdepartementet, sies det at det står vel til med anleggsbransjen, og at det ikke er behov for noen tiltak, men de vi snakker med, og som skriver innlegg i Finansavisen i dag – de små og mellomstore anleggsbedriftene i distriktene – er bekymret. I Rogaland har Statens vegvesen stanset så å si alle anlegg, og anleggsbransjen ligger nede. Men når regjeringen sier, tross det, at det ikke er behov for tiltak i forbindelse med covid-19, kan statsråden forklare på hvilket grunnlag denne avgjørelsen er tatt?
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Takk for svaret, det trøster iallfall litt. Det er enkelte partier som ikke har lyst til å bygge denne ferjefrie E39. Nå vet vi at Rogfast har en veldig stor andel med bompenger, så jeg har lyst til å spørre statsråden: Hvis vi nå ikke bygger Rogfast, hvor store midler blir da stilt til rådighet til bruk andre steder i landet?
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-06-11:
Jeg sa i mitt første innlegg at jeg ville komme tilbake til miljøaspektet rundt Rogfast, og det forundrer meg egentlig at SV ikke er mer opptatt av den positive siden ved et sånt miljøregnskap. Jeg vil at de i salen som er opptatt av miljø, spisser ørene. Det er nemlig sånn at kyststamveien E39, med flere fjordkryssinger, faktisk er et miljøprosjekt. Selve byggingen av fjordkryssingene vil selvfølgelig føre til økte utslipp, men etter ferdigstillelse vil denne forbedringen på veien være et miljøtiltak. En overføring av gods fra vei til sjø – og hvis vi lykkes med å frakte gods som skal til Vestlandet, til Vestlandet – fordrer at det er gode veier å frakte dette godset på fra havn til forbruker. I dag fraktes godset faktisk over fjelloverganger som ligger på mellom 600 og 900 meter. Hvis godset blir fraktet fra f.eks. Bergen eller Risavika ved Stavanger, vil Svinesund miste mye av trailertrafikken, og det vil bli fraktet over – eller rettere sagt under – fjordene på Vestlandet. For Boknafjorden betyr det opptil en tredjedel mindre stigningsmeter, altså fra 360 meter under havet i stedet for 900 meter over fjellet. I dag blir bilene loset gjennom Rennfast. Det er to oppkjøringer og to nedkjøringer. Det betyr at de i framtiden vil spare både bremser og diesel. Alternativet SV foreslår, er autonome, utslippsfrie ferjer. Det er et alternativ som krever flere ferjer enn én, og dersom disse skal være elektriske eller utslippsfrie, vil de bruke så mye energi, enten det er batteri eller hydrogen, at det tilsvarer bortimot hele det private strømforbruket i Randaberg kommune. Da er det et spørsmål om dette er det rette å bruke pengene på. Det er to spørsmål i tillegg. Det ene er: Vil det være regningssvarende å bygge nok en tunnel i Rennfast til en kostnad på 10–12 mrd. kr i tillegg til de to som er der i dag? Det andre er: Vil det være mulig å opprettholde regulariteten med autonome ferjer på et tilnærmet åpent havstykke? Jeg vil på det sterkeste fraråde å gå for det synet som SV har, som de heller ikke har foreslått i denne saken.
Helge Orten (Høyre), 2020-06-11:
E39 Rogfast er et viktig prosjekt som bidrar til å redusere reisetida mellom Stavanger, Haugalandet og Bergen betydelig. Det vil ha stor betydning for utvikling av bo- og arbeidsmarkedet i regionen og bidra til å øke attraktiviteten for hele området. Det er også et veldig viktig nasjonalt prosjekt. Store deler av den eksportrettede industrien ligger i dette området, og verdiskapingen som skjer her, er avgjørende viktig for hele landet og for Norge som maritim nasjon. Derfor må det ikke være noen tvil: E39 Rogfast skal gjennomføres. I september 2019 ble anbudsprosessen avlyst fordi det lå an til betydelige kostnadsøkninger. Alle prosjekt skal underlegges en streng kostnadskontroll, og Rogfast er ikke noe unntak. Vi mener derfor det var rett beslutning av daværende samferdselsminister Jon Georg Dale å stoppe prosjektet og iverksette kostnadsreduserende tiltak. I brev fra statsråden vises det til at Statens vegvesen anser det som lite sannsynlig at prosjektet kan gjennomføres innenfor kostnadsrammen. Tvert imot, det er veldig sannsynlig at vi må øke kostnadsrammen. I en slik situasjon vil det være uforsvarlig å starte opp prosjektet uten at Stortinget har vedtatt en ny kostnadsramme og tatt stilling til hvordan denne skal finansieres. En annen framgangsmåte vil være å fraskrive seg alle muligheter for en effektiv kostnadskontroll. Det vil etter vår oppfatning være i strid med Stortingets bevilgningsreglement å starte opp et prosjekt som etter all sannsynlighet ikke vil kunne holdes innenfor den gitte kostnadsrammen. Stortinget kan ikke, etter vår vurdering, pålegge statsråden og regjeringa å bryte med dette reglementet, så forslaget fra Fremskrittspartiet har i realiteten ingen effekt, annet enn symboleffekt. Når det er sagt, deler vi forslagsstillernes utålmodighet og ønsker at E39 Rogfast skal gjennomføres så raskt som overhodet mulig. Men vi er ikke villig til å kompromisse om en streng kostnadskontroll, ikke for dette prosjektet og ikke for andre samferdselsprosjekt. Derfor har vi klare forventninger til at regjeringa og statsråden jobber raskt med denne saken og kommer tilbake til Stortinget snarest mulig. Selv om det skulle vise seg at kostnadsrammen må økes, er det fremdeles et samferdselsprosjekt med høy samfunnsøkonomisk nytte og med stor regional og nasjonal betydning som skal gjennomføres. Vi er utålmodige etter å komme i gang.
Helge Orten (Høyre), 2020-06-11:
Takk, president, og jeg må kanskje takke ekstra for den bekreftelsen. Jeg blander meg borti en debatt som gjelder Rogaland, og som er en viktig samferdselsdebatt. Vi har hatt, og kommer til å få, flere saker i Stortinget knyttet til kostnadskontroll på viktige og store samferdselsprosjekt. Vi hadde det tidligere denne uka knyttet til store jernbaneprosjekt, og vi har det nå om et veiprosjekt. Derfor er det ekstremt viktig for meg – også som leder av komiteen – å påpeke at vi er nødt til å ha en konsekvent holdning til hvordan vi håndterer denne typen store samferdselsprosjekt når vi opplever at kostnadene øker og går utover rammene som Stortinget har satt. Da nytter det ikke å være såpass lettvinte som jeg opplever at både Fremskrittspartiet og Senterpartiet – delvis – er i denne saken. Det er ikke slik som representanten Pollestad hevder, at vi for Kvitsøy-kontrakten kan starte en del av prosjektet uten å vite hva dette vil koste samlet sett, og hvordan vi skal finansiere det. Det er ikke slik at man kan ta en del av prosjektet ut av helheten. Den delen av kontrakten kan ikke stå alene. Derfor tenker jeg det var utrolig viktig, som representanten Halleland også bekreftet, det som ble gjort – at det var riktig å sette en fot i bakken og gjøre en kostnadsgjennomgang. Jeg er helt enig. Det var viktig å gjøre det, og da må vi også ha tålmodighet nok til å få tallene på plass. Jeg er også utålmodig. Jeg har lyst til å ha dette så fort og raskt gjennomført som overhodet mulig. Prosjektet skal gjennomføres, men det var riktig, og vi må ha tålmodighet nok så vi får vite hva forventet totalkostnad blir, og hvordan vi har tenkt å finansiere det, før vi starter hele eller deler av prosjektet. Jeg tenker at hvis vi skal ha et snev av kostnadskontroll i denne sal, et snev av kostnadskontroll på store samferdselsprosjekt, må vi i alle fall gjør det vi kan for nettopp å gjennomføre kostnadsreduserende tiltak, få kostnadene så lave som vi klarer å få dem, få det så realiserbart som mulig og sørge for at vi også har kontroll på kostnadene den dagen vi starter prosjektet. Jeg vil knytte en liten kommentar til analysen som er gjort knyttet til fortsatt fergedrift. Det anser jeg som helt urealistisk. Når vi i dag, med dagens trafikkgrunnlag, uten tunnelløsning, er avhengig av å subsidiere fergedriften – hvis jeg husker riktig ut fra det statsråden sa – med 230 mill. kr i året, er det helt urealistisk at noen skal drive konkurrerende virksomhet. Det blir i alle fall ikke mine sparepenger som går inn i det prosjektet. Når den tunnelen kommer, vil den håndtere trafikken på dette området. Den delen av analysen tror jeg vi kan gjøre fort og få på plass raskt, og si at det det egentlig handler om her, er å få justert kostnadsrammen og sørge for å finne en fornuftig finansiering av det. Det er egentlig det det vi diskuterer nå, handler om. Og så må vi få den saken tilbake til Stortinget så raskt som overhodet mulig.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2020-06-11:
Rogfast er en viktig del av planene om ferjefri E39 og er et prosjekt som Senterpartiet har vært en pådriver for lenge før det ble vedtatt av Stortinget. Prosjektet er viktig for hele Sør-Vestlandet, og det er et prosjekt ønsket av både innbyggere og næringsliv i hele regionen. Jeg mener det er viktig å få fram at det i stor grad er bred politisk enighet om denne saken. Prosjektet har ligget i Nasjonal transportplan siden 2010. Siden Stortinget vedtok utbyggingen i 2017, har arbeidet startet, og Rogfast skal bygges. Ingen er tjent med å skape unødig usikkerhet rundt om prosjektet skal gjennomføres eller ikke. Det er enighet om at Rogfast skal bygges. Når det i representantforslaget sås tvil om framdriften i prosjektet, kommer det av at tidligere samferdselsminister Jon Georg Dale først varslet at det var nødvendig å stanse arbeidet med prosjektet for å «snu alle steiner for å finne løsninger som kutter kostnader slik at E39 Rogfast-prosjektet kan gjennomføres.» For Senterpartiet er det også viktig å se dette i sammenheng med de omfattende behovene for tiltak overfor anleggsbransjen. I den forbindelse viser jeg til reaksjoner fra sjefen i Byggenæringens Landsforening i forbindelse med framlegget av tiltakspakke 3: «Fallet i byggenæringen vil føre til nedbemanninger i mange bedrifter i månedene som kommer. Denne krisepakken vil gjøre liten forskjell.» En rask og forutsigbar framdrift på prosjekter som er planlagt og klart, som Rogfast, vil bidra positivt for bygg- og anleggsnæringen. På samme måte vil utsettelser og tregere framdrift bidra negativt. I tillegg er det en fare for at lengre utsettelser som strekker seg utover høsten, kan føre til at den viktige kompetansen på å bygge undersjøiske tunneler er i ferd med å gå tapt i form av oppsigelser fra kritisk kompetente ansatte. Selv om Senterpartiet støtter utbyggingen og ønsker en rask framdrift, kan vi ikke støtte et forslag som bryter med Stortingets bevilgningsreglement. Samferdselsministeren skriver følgende i brev til komiteen: «Når prognosen for prosjektets kostnader ligger høyere enn kostnadsrammen som Stortinget har vedtatt, er det min vurdering at forslag om ny kostnadsramme må forelegges Stortinget før en kan få videre fremdrift i prosjektet.» Senterpartiet står stødig, som vi alltid har gjort, i denne saken.