trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Nå er jo både Venstre og Kristelig Folkeparti og andre her allergiske mot skrytelista vi kan legge fram. Grunnen til det er at den rammer disse partiene midt i hjerterota. SV har vært en drivkraft i denne regjeringen. På basis av 8,8 pst. av stemmene har vi i et veldig godt samarbeid med Arbeiderpartiet og Senterpartiet fått til en total endring, et virkelig temposkifte i norsk miljøpolitikk. Jeg dokumenterer det med sak etter sak, saker som det ikke ble gjort noe med av tidligere regjeringer. De vil ikke høre på det, men vi skal nok få det fram i valgkampen også. Jeg tror Venstre og Kristelig Folkeparti er litt sjalu fordi de aldri var i nærheten av å kunne få til noe av det samme da de satt i regjering med Høyre. Så kommer det en lang liste. Jeg vet ikke hvilke saker det er ønskelig at jeg skal plukke fra denne lista, men la meg si: Jeg kjenner ikke til at det i Regjeringen har vært noen motsetning noen gang mellom fornybarsatsing og satsing på karbonfangst og -lagring. Alle Regjeringens medlemmer ønsker å gjøre begge deler. Vi har kommet så langt med karbonfangst og -lagring at vi trygt kan si at Norge er verdensledende på dette området. Det er ikke noe miljø, dessverre, andre steder i verden som er kommet lenger. Det hadde vært fint, men vi er verdensledende. Når det gjelder fornybar energi, har vi ikke fått til så mye som vi hadde ønsket, på grunn av vanskeligheten med å få til en avtale med svenskene om grønne sertifikater. Men det arbeidet tar vi nå fullt grep om, og forhåpentlig får vi det til 1. oktober. Så nevnes det igjen Kårstø, som om det var skrinlagt. De som skrinla rensing på Kårstø, var Bondevik-regjeringen. Vi måtte rydde opp i det kaoset som der var skapt med en utslippstillatelse til et forurensende gasskraftverk, og har kommet inn og forlangt CO2-fangst og -lagring. Ja, det tar lengre tid, og det er vanskeligere teknologisk enn vi skulle tro, men man har jo ikke skrinlagt noe når man har utvidet det. Fra bare å ville rense gasskraftverket har vi utvidet det til også å se på rensing av det integrerte utslippet på Kårstø.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Dette blir jo et endeløst bikkjeslagsmål om fortidens saker, men la meg bare nevne én symbolsak. Venstre har sittet i regjering i ca. 10 av de siste 30 årene. Aldri klarte man å få fram en markalov som alle naturvernere i Oslo og Oslo-området har kjempet for kontinuerlig. Vi bare gjorde det. Vi fikk det til. Kanskje det burde være lite grann gjensidig skryt av sånne ting. Så når det gjelder Mongstad, som er det viktigste saklig sett. Det kommer delegasjon på delegasjon fra hele verden til Norge fordi vi driver med det mest interessante i verden når det gjelder karbonfangst og -lagring. Men dette er teknologi som er i sin startfase, som er vanskeligere enn vi trodde, vanskeligere enn noen trodde, og hvor det nå er fundamentalt viktig både å få på plass internasjonale prinsipper for hvordan man skal lagre, og, framfor alt, å drive fram teknologien. Det kommer til å være langsiktig. Det kan godt hende det kommer til å ta lengre tid enn vi selv tror i dag, men det er utrolig viktig at det skjer, og Norge er spydspissen i det, ikke en som liksom henger litt sånn baketter.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Nå er det jo blitt klart at begreper som «kastrert» og «høne» ikke er lovlig. Jeg vet ikke om «impotent» er tillatt. Men hvis Høyre og Fremskrittspartiet – vi hadde altså en Bondevik-regjering med et stort Fremskrittsparti på siden som utgjorde et flertall – allerede da visste hvordan man skulle få igjennom NOx-regelverket, men ikke gjorde det, hva illustrerer det i så fall? De visste hvordan det skulle skje, men de fikk bare ikke gjort det?
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Nei, men dere hadde vel klart flertall den gangen sammen med Høyre og den regjeringen. Jeg begriper ikke hvorfor dere ikke bare gjorde det, det var jo ikke opposisjonen som hindret dere i å gjøre det. Vi bare gjorde det. Nå er dette på vei nedover, og det er ganske grunnleggende forskjell mellom å snakke fint om hva man kunne ha gjort en gang i fortiden, og faktisk få gjort ting. Når det gjelder Total i Frankrike, kjenner jeg ikke detaljene i det. Ingenting er bedre enn om det er parallelle prosjekter internasjonalt som også er gode. Det jeg bare kan konstatere, er at i alle politiske samtaler jeg har, både i EU, USA og andre steder, ses Norge som spydspisslandet når det gjelder karbonfangst og -lagring.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Jeg konstaterer at de fleste spørsmål inneholder minst seks forskjellige saker, og det er ikke lett å svare på seks forskjellige ting på en gang. Jeg har svart på dette spørsmålet allerede. Jeg har ikke registrert noen debatt i Regjeringen hvor noen har ment at man enten skulle drive karbonfangst og -lagring eller drive fram fornybar energi. Vi ønsker begge deler, men vi har ingen problemer med å innrømme at på grunn av vanskeligheter med å få til de grønne sertifikatene, har vi ikke kommet så langt som vi ønsker på fornybarsatsingen. Men vi skal få til veldig mye mer de neste fire årene på basis av en slik avtale. Når det gjelder vindkraft, er det masse vi trenger å gjøre. Vi trenger nå planer fylkesvis, og forhåpentlig etter hvert en nasjonal plan for hvilke steder det er rett å ha vindkraft, for å unngå lokale konflikter, som det er rundt mange av stedene. Rogaland har laget en slik plan, og jeg vet at Sør-Trøndelag er i sluttfasen med å lage en slik plan. Jeg håper andre fylker kan lage tilsvarende planer, så vi kan få en nasjonal plan for det. Og så må vi jo se på ting i ledningsnettet slik at vi lettere kan få denne kraften inn på nettet og få eksportert den, for selve det store potensialet for norsk vindkraft ligger jo at vi reduserer energiforbruket her, men kan eksportere til kontinentet.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Vi laget en samlet forvaltningsplan for Barentshavet. Da ble det åpnet for utbygging av akkurat det feltet. Det var en dragkamp, som alle vet, mellom ulike interesser. Jeg mener at jeg kan være veldig, veldig stolt over hva SV på basis av vel 8 pst. av stemmene fikk til i den politiske dragkampen. Jeg merker meg også at Kristelig Folkeparti, som er kjepphøye i etterkant, ikke tok opp dette spørsmålet – så vidt jeg har registrert, jeg tar forbehold om at jeg tar feil. Men så vidt jeg har registrert, tok ikke Kristelig Folkeparti opp dette med noe alternativt forslag da saken var oppe i Stortinget, så her er det igjen, tror jeg, skryt på basis av litt begrensede forutsetninger. Dette var en del av et politisk kompromiss, som vernet veldig mange viktige områder i Barentshavet, men hvor man i den balanserte avveiningen mellom utbygging og vern åpnet for Goliat. Andre områder ble vernet, og alt i alt var det en stor seier for miljøet.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Det er i hvert fall en all right debattform! La meg si at jeg har jo nå gjentatte ganger i denne debatten sagt at jeg føler vi har fått til altfor lite på fornybar energi. Det har også andre representanter for Regjeringen sagt. Det er et område der vi har fått til for lite, og hovedårsaken til det var at vi ikke klarte å få til avtalen om grønne sertifikater. Det er et område hvor det er mye ugjort – som vi må få til i årene framover. Det skjer jo også positive ting i næringslivet – jeg var borte og så på Statoils åpning av den første vindkraftturbinen utenfor Stavanger, men vi har ikke fått det til godt nok på det området. På mange andre områder er det «give and take». Forvaltningsplanene for Barentshavet og for Norskehavet ble jo ikke identisk slik som jeg ville hatt dem – det tror jeg ikke et menneske i Norge tror, men det er jo en avveining mellom fiskeriinteresser, oljeinteresser og miljøverninteresser. Men alt i alt er både Barentshavet og Norskehavet store skritt framover for norsk miljøforvaltning, så store at det vekker stor interesse i andre land, som ser på det som forbilde for hva de kan gjøre.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Jeg takker for spørsmålet om en viktig sak. Avinors samfunnsoppdrag er å drive et landsomfattende nett av lufthavner og en samlet flysikringstjeneste. Avinor skal selv i størst mulig grad finansiere virksomheten gjennom egne inntekter og intern samfinansiering. Avinor står overfor store investeringer de neste årene og har utfordringer med å finansiere alle investeringene. Utfordringene har blitt skjerpet av finanskrisen, både ved at antallet passasjerer har falt, og ved at det er blitt vanskeligere å ta opp lån i det private markedet. Avinor ble omdannet til et statsaksjeselskap i 2003 og er således ansvarlig for sine egne investeringer. Selskapet står nå overfor krevende avveininger mellom å foreta investeringer i prosjekt som sikrer den økonomiske bæreevnen til selskapet på lang sikt, og prosjekt som er nødvendige for at selskapet skal kunne ivareta samfunnsoppdraget på kort sikt. Avinor har valgt å utsette sikkerhetsinvesteringer på flere lufthavner. Dette kan føre til at Luftfartstilsynet stiller krav om kompenserende tiltak for å opprettholde sikkerhetsnivået, noe som kan føre til redusert transportstandard på disse lufthavnene. Regjeringen vil vise til at Soria Moria-erklæringen slår fast at flyplasstrukturen skal opprettholdes. For Regjeringen er det viktig å understreke at tiltak som retter seg mot sikkerheten til de reisende, må gå først, og at Avinor må rette seg etter tydelige føringer fra eieren. Samferdselsministeren har tidligere varslet en stortingsmelding om virksomheten til Avinor nå i vår. I arbeidet med meldingen går Regjeringen grundig gjennom rammevilkårene for Avinor. Som et resultat av dette ble Avinor gitt avdragsfrihet på statslånet til Oslo Lufthavn AS i 2009 på nærmere 400 mill. kr i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett 2009. Dette vil gi Avinor bedre likviditet som kan brukes til investeringsformål i 2009. Regjeringen vil komme tilbake med ytterligere vurderinger i eiermeldingen.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Jeg skal være veldig forsiktig med å gå grundig inn på svaret på noe som ikke er mitt fagområde. Men når Avinor er gjort om til statsaksjeselskap, er det nettopp fordi de riktige avveiningene mellom ulike gode formål skal gjøres innenfor selskapet. Det er selve formålet med å gjøre noe om til et statsaksjeselskap. Det er Avinor selv som må avveie de ulike formålene mot hverandre for å finne de riktige tiltakene. Det gjør også at man finner løsninger nærmest der problemene er. Det er riktig, som spørreren sier, at det er utfordringer i Kristiansand. Men lista gjelder andre flyplasser også: Bergen lufthavn, Flesland, Sandane lufthamn, Anda, Kristiansund lufthavn, Kvernberget, Røst lufthavn og Tromsø lufthavn, hvor det også er utfordringer. Tiltak som kan sies å være aktuelle, er de som ble nevnt: lavere vekt på fly og noe færre avganger. Men alt dette er det altså Avinor som må ta stilling til, innenfor sine budsjetter.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Jeg tror også Arne Sortevik har en viss forståelse for at det vil være galt av meg å gå grundig inn på svar på dette området, som ikke er mitt fagområde, og der det bare er noen få dager, kanskje uker, før samferdselsministeren legger fram en veldig grundig melding om dette området. Men på basis av de internasjonale standarder som gjelder for luftfartssikkerhet, må det alltid prioriteres mellom ulike tiltak. Det er ikke slik at man bare kan pøse penger ut. Det må gjøres valg. Hva er det riktig å gjøre? Hvilke tiltak gir best sikkerhet, gitt kostnader? Den typen avveininger er det alltid riktigst at de som er nærmest problemene, foretar. Jeg tror det er langt tryggere at den typen avveininger foretas av Avinor enn at de skal foretas av stortingsrepresentanter – og ikke minst av statsråder som ikke har veldig mye greie på emnet.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Jeg takker for spørsmålet. Heimevernet har de siste årene vært gjennom en stor og omfattende omstilling. Gjennomføringen av kvalitetsreformen og spesielt etableringen av innsatsstyrkene gjør at Heimvernet i dag er langt bedre tilpasset og relevant for de aktuelle utfordringene enn situasjonen var for bare få år siden. Personell fra Heimevernet utgjør også på frivillig basis et vesentlig bidrag i Norges operasjoner i utlandet. Denne utviklingen er både riktig og nødvendig og er en oppfølging av flere langtidsplaner for Forsvaret, som Stortinget har sluttet seg til. I den nye langtidsplanen legger Regjeringen opp til å øke bevilgningene til Forsvaret med 800 mill. kr. Samtidig skal det frigjøres ressurser gjennom interneffektivisering og endringer i Forsvarets struktur og antall baser. Dette er en prosess som tar tid. Den økonomiske effekten og en helhetlig balanse mellom organisasjon og ressurser oppnås derfor ikke fullt ut før mot slutten av langtidsperioden. Inntil de planlagte tiltak for å frigjøre ressurser gir tilstrekkelig effekt, er det lagt opp til at trenings- og øvingsaktiviteten i Heimevernet reduseres i en kort periode. Dette har Regjeringen gjort nærmere rede for i forsvarsbudsjettet for 2009. Øvings- og treningsaktiviteten knyttet til innsatsstyrkene er imidlertid høyt prioritert i 2009. Dette er gjort for å sikre at utviklingen av styrken blir videreført i tråd med kvalitetsreformen. Blant annet planlegges det at antall personell og antall treningsdøgn for innsatsstyrken i 2009 skal bli det høyeste siden styrken ble etablert. Regjeringen har i budsjettet for 2009 gitt klart uttrykk for at trenings- og øvingsaktiviteten i Heimevernet skal trappes opp utover i perioden. Det er derfor ikke grunnlag for representantens bekymring for at Heimvernet vil forvitre over tid.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Jeg deler representant Bredvolds oppfatning om at Heimevernet har mye lokalkunnskap og mye å bidra med. Jeg har ikke mye å tilføye til det svaret jeg har gitt, annet enn at det er klart at Heimevernet er inne i en helt ny militær situasjon hvor det planlegges mindre for invasjonsforsvar enn tidligere. Man tenker mer i retning av terroraksjoner, trusler knyttet til klimaendring og bidrag til norske operasjoner i utlandet, hvor Heimevernet gir en base av folk med kunnskap som kan brukes. Så Heimevernet har fått mange nye oppgaver. Det framgår at det vil bli noe redusert øvingsaktivitet i Heimevernet i en kort periode, men at det på lengre sikt opprettholdes og styrkes med ytterligere bevilgninger.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Ja, selvsagt skal man lytte til en oberstløytnant som legger fram bekymringer. Vi har heldigvis ytringsfrihet i Norge, og det er bare positivt at også militære ledere tar del i debatten om hva som er en riktig og fornuftig forsvarspolitikk for Norge. Jeg kan ikke gå god for den påstanden, i og med at jeg ikke er noen ekspert på dette. Som det framgår av tallene her, er det en kortvarig nedgang, men det vil bli en økning. Og, som det står i svaret, det planlegges for at antall personell og antall treningsdøgn for innsatsstyrkene i 2009 skal bli det høyeste siden styrken ble etablert. Øvings- og treningsaktiviteten knyttet til innsatsstyrkene er høyt prioritert i 2009. Hvorvidt det finnes regionale variasjoner i dette bildet, er ikke jeg den rette til å svare på – da må nesten forsvarsministeren komme og gi et enda mer presist svar.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Jeg vil takke for spørsmålet. Rovvilt er en viktig og verdifull del av det norske naturmangfoldet, og rovviltforvaltningen er som kjent grundig behandlet i Stortinget. Gjennom rovviltforliket er det klargjort at vi i Norge årlig skal ha 39 ynglinger av jerv, 65 ynglinger av gaupe, 15 ynglinger av bjørn og tre ynglinger av ulv innenfor forvaltningsområdet for ulv. Et av hovedprinsippene for rovviltforvaltningen er at rovvilt og utmarksbasert beitenæring skal være arealdifferensiert, noe som innebærer at beitebruk og rovvilt gis ulik prioritet i forskjellige deler av landet. For jerv er det bl.a. for rovviltregion 1 ikke fastsatt mål om yngling. Regionen omfatter Sogn og Fjordane, Hordaland, Rogaland og Vest-Agder. Jeg vil understreke at prinsippet om arealdifferensiering ikke er ensbetydende med at områder som er prioritert til beitebruk, til enhver tid skal være frie for rovvilt, eller at beitedyr skal utelukkes i områder hvor rovvilt gis prioritet. Jerv og annet rovvilt har stor vandringskapasitet, noe som tilsier at de til tider også vil oppholde seg i prioriterte beiteområder. Den geografiske beliggenheten til Luster medfører at det fra tid til annen vil vandre inn jerv fra nærliggende områder, uavhengig av hvilke administrative grenser vi tegner på kartet. Slik sett må det derfor også i framtiden påregnes at det vil være jerv i området. Samtidig vil jeg presisere at terskelen for felling av rovvilt er lav i områder hvor beitebruk har forrang foran rovvilt, slik som i Luster kommune. I Luster er det siden 2005 registrert tre ynglinger av jerv. I samtlige hi er mordyr og unger tatt ut og avlivet av Statens naturoppsyn. I tillegg er en rekke enkeltdyr felt med bruk av helikopter. I 2009 er det i Luster tatt ut elleve dyr fordelt på to hiuttak og fem enkeltdyr etter vedtak fra Direktoratet for naturforvaltning. Dette viser at miljøforvaltningen allerede iverksetter nødvendige tiltak i tråd med forvaltningsmålene for region 1. På landsbasis har hiuttak og ekstraordinære fellinger de siste årene medført at det reelle antallet ynglinger før beiteslipp har ligget svært nær bestandsmålet. I 2007 var det etter ekstraordinære uttak 40 ynglinger, mens det i 2008 var 41 ynglinger. Dette er ensbetydende med et høyt presisjonsnivå i forvaltningen, og det er derfor ikke relevant å snakke om noen overoppfylling av det nasjonale bestandsmålet for jerv.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Jeg beklager, men jeg oppfattet ikke det siste spørsmålet. Kan presidenten tillate at Tord Lien får gjenta spørsmålet – var det om Osdalsflokken?
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Det var nettopp det jeg tenkte at spørsmålet dreide seg om, siden startspørsmålet var om jerv. Men la nå det være. For det første tror jeg at når det gjelder grenser, kan jeg bruke det gamle utsagnet til Heide Steen, at han ikke så noen grenser under vann. Jeg tror heller ikke jerv og ulv ser alle de grensene vi tegner på kart. Det tror jeg vi bare må innse. Derfor er det ikke mulig å være absolutt presis. Men det svaret jeg gav om jerv, viser til fulle at det fungerer, at vi tar ut akkurat det vi sier vi skal gjøre i henhold til rovdyrforliket, og at vi faktisk finner den riktige balansen mellom det at det er rovdyr, som nesten alle nordmenn vil ha i norsk natur, og det at man kan drive beitebruk og føle seg trygg i distriktene. Når det gjelder Osdalsflokken, er den saken til behandling i departementet. Jeg kan nesten ikke svare på det i Stortinget før saken er ferdigbehandlet.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-20:
Nei, etter min oppfatning er rovdyrpolitikken fornuftig politikk, som vi trygt kan ta med inn i neste periode. Selvsagt vil det alltid være behov for kontinuerlig justering, oppdatering og å se på hva som har fungert bra, og hva som ikke har fungert bra. Dette er et forlik som i denne perioden har hatt støtte fra samtlige partier unntatt Fremskrittspartiet, og det avspeiler det jeg kaller «the silent majority», det tause flertall – det var Nixons visepresident som fant på det uttrykket. Det er et stort flertall nordmenn som ønsker rovdyr i norsk natur, og som også ønsker at man skal kunne drive sauebruk i Distrikts-Norge og at man skal føle seg trygg der. Vi skal klare begge deler. Det er det rovdyrforliket handler om. Osdalsflokken er en avveining mellom det at dette er utenfor ulvesonen, som spørreren sier, og at det på den annen side ikke er sannsynlig at denne flokken vil påføre skade i det området den har skaffet seg et revir.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2009-05-20:
Kraftbalansen i Midt-Norge har vært uforsvarlig dårlig i mange år. Dagens regjering har ikke tatt utfordringen, bortsett fra at Regjeringen nå har sagt ja til å bygge gasskraftverk i Elnesvågen. Det er på tide, det er positivt, og det får Høyres støtte. SVs Bjørn Jacobsen hevder i Sunnmørsposten 19. mai at vi nå med konsesjonen kan avlyse kraftkrisen, og at vi kan slippe å bygge monsterlinjen fra Ørskog til Fardal. Jacobsen slår fast at planene til Industrikraft Møre har fått anerkjennelse i Miljøverndepartementet, og at det som nå trengs, er penger og planer, samt at staten går inn med betydelige beløp, slik at vi får et spleiselag. Regjeringen har brukt 3–4 milliarder kr på svært forurensende mobile gasskraftverk. Et gasskraftverk i Elnesvågen med langt mindre utslipp og med store fordeler bør vel kunne prioriteres med tanke på miljøet. Kan statsråden bekrefte Jacobsens uttalelser til Sunnmørsposten, og når forventer statsråden at gasskraftverket i Elnesvågen vil stå ferdig?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2009-05-20:
Som spørsmålsstilleren var inne på, har det vært underskudd av kraft i Midt-Norge. Det skyldes for lav produksjon, men ikke minst for dårlig overføringskapasitet. Det har også medført et eget prisområde, som har skapt stor irritasjon for næringsliv og innbyggere ved at de har betalt flere hundre millioner kroner mer for kraften enn de ville gjort om det hadde vært nok kraft. Nå har vi en unik situasjon i Midt-Norge ved at det kan bygges et kraftverk som produserer elektrisitet. Det er muligheter for å kjøre CO2 tilbake til oljefeltene for å få ut mer olje og gass. Det er muligheter for å elektrifisere sokkelen og dermed spare CO2-utslipp. Her er det muligheter til å få en tilstrekkelig kraftforsyning i Midt-Norge. Vil miljøvernministeren sette seg i førersetet og ta et initiativ i Regjeringen for å koordinere alle de gode kreftene her, som kan føre fram til at vi får den store gevinsten på flere områder hvis dette blir tatt tak i?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-05-20:
Jeg oppfatter at statsråden fraskriver seg ansvaret han faktisk har for den manglende utslippstillatelsen, som skulle ha kommet fra SFT, en av statsrådens underliggende etater. Regjeringen har altså helt nylig selv skrinlagt CO2-håndtering på Kårstø. Argumentasjonen var at det var både økonomisk og teknologisk svært krevende. Når man da mente at et forholdsvis lite og nyetablert selskap på Elnesvågen i Møre og Romsdal nok ikke har riktig de samme ressursene som Regjeringen har i utgangspunktet, lurer jeg på om statsråden mener at det er sannsynlig at Industrikraft Møre kan benytte seg av den konsesjonen de har fått, om det er sannsynlig at de har i størrelsesorden 5 milliarder kr til teknologiutvikling og for så vidt til utbygging av renseanlegg for CO2-håndtering på Elnesvågen. Eller er denne konsesjonen rett og slett bare gitt som en skinnmanøver for å vise en viss handlekraft i forhold til kraftkrisen i Midt-Norge?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-05-20:
La meg begynne med å gratulere statsråden med å ha fått fullt gjennomslag på ett punkt, rovdyrpolitikken. Det er ikke jeg så fornøyd med, riktignok. Når Fremskrittspartiet ønsker å presse statsråden, er det for å få ham over fra prat til handling. Det er ingen tvil om at når det gjelder å prate om miljø, er statsråden nærmest verdensmester, men noen ganger sliter han med å vinne kretsmesterskapet når det gjelder handling. NOx-avtalen er ett eksempel. Sommeren 2006 fremmet Fremskrittspartiet forslag om en NOx-avtale. Da stemte regjeringspartiene imot, og sa at man heller måtte ha en avgift som økte med opp til 50 kroner. Ett og et halvt år tok det før Regjeringen gav tilslutning til Fremskrittspartiets forslag, vinteren 2007, etter at næringen hadde vært utsatt for en helt meningsløs avgift i ett år. I går sa man på Brennpunkt at Sverige knuser oss på en lang rekke punkter. En av årsakene til det er at de forbrenner nesten alt sitt avfall. Regjeringen lovet i revidert nasjonalbudsjett nedgang i avgiften ved forbrenning av avfall. Den ble økt. Vil det føre til mer eller mindre energiutnyttelse av avfallet i Norge?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-05-20:
Jeg vil stille mitt spørsmål til fiskeriminister Helga Pedersen, så får vi inkludert flere i kollegiet. Det går mot en ny seismikksesong, men også mot en ny blåkveite- og seisesong utenfor Lofoten og Vesterålen. Til tross for at flertallet på Stortinget har lagt til grunn at seismikkskyting i regi av Regjeringen vil medføre et lavere konfliktnivå enn seismikkskyting i regi av aktørene i næringen, har det de to siste sesongene vært et, vil jeg si, skyhøyt konfliktnivå som er helt upresedert i norsk petroleumshistorie. Fiskeridirektoratets vedtak om å stenge store deler av blåkveitefisket nord for Vesterålen og Lofoten i en periode hvor drivstoffpriser og råstoffpriser allerede gav næringen store utfordringer i forhold til lønnsomhet, gjorde at fangstvolumet både for sei og blåkveite gikk til dels kraftig ned. Flåten har blitt delvis kompensert, men landindustrien har ikke blitt kompensert, og opplever heller ikke at det har vært en god dialog til tross for lovnader om det motsatte fra Regjeringens side. Dette er en industri som fra før av har lav lønnsomhet, og som sommerstid baserer en god del av sin drift nettopp på blåkveitefiske, som altså ble stengt. Uten dette fisket vil mange anlegg måtte holde stengt sommerstid, noe som igjen påvirker det lokale seifisket negativt, ettersom dette flåtesegmentet da ikke får levert fangstene i sine egne hjemmehavner. Da er spørsmålet: Vil statsråden ta initiativ til at den delen av fiskeindustrien, altså mottakene, som kan dokumentere leveringssvikt som resultat av seismikkskytingen, og som egentlig gjør Regjeringen en tjeneste, får kompensert de tapene de lider i løpet av sommermånedene – gjerne med krav om at de også må holde åpent til tross for inntektstapet?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-05-20:
Det synes jeg var et litt unnvikende svar. Jeg har også fått tilbakemeldinger fra store deler av fiskerinæringen, altså de som er utøvende fiskere, om at man opplever at dialogen har vært atskillig bedre enn den har vært i foregående år. Men for industrien er jo ikke dette tilfellet. Jeg tror at det blåkveitefisket som vil skje før seismikkperioden, til dels kommer til å gå bra, men det kan altså også bety at under seismikkperioden må landanlegg som er basert på den driften, holde stengt, også for seifiske. Så er jeg veldig spent på å se hvor mye fisk som er igjen i disse områdene etter seismikkskytingen. Jeg tror at reduksjonen i fisket kommer til å vare i ukevis, kanskje i månedsvis etter at aktiviteten er slutt. Så jeg er ikke helt fornøyd med det svaret. Så: Havforskningen skulle være til stede og drive følgeforskning, både i 2007 og 2008, etter klare lovnader fra tidligere statsråd Odd Roger Enoksen. Det ble ikke gjennomført. Hva vil statsråden gjøre for å forsikre seg om at Regjeringen ikke roter dette til også i 2009?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-05-20:
Mitt spørsmål er til miljø- og utviklingsministeren: «Bestandsmålet for jerv er ifølge rovviltforliket 39 ynglinger. I fjor ynglet det 51 jerv, en overoppfyllelse på 30 pst. I rovviltregion 1 skal det ifølge forliket ikke finnes jerv. I Luster er populasjonen av jerv allikevel høy og medfører store utfordringer for både utmarksnæringene og villreinen i Vest-Jotunheimen. Luster er på mange måter porten mot Vestlandet, og etablering av en jervstamme der kan åpne hele Vestlandet for jerv. Hva vil statsråden foreta seg for å sørge for at jerven ikke får fotfeste i Luster?»
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-05-20:
Jeg er helt enig med statsråden om én ting, at en grense på et kart har liten relevans for rovdyr. Da kan man jo spørre seg om ikke det i seg selv skulle indikere at man skulle ha tatt en revisjon av disse grensene som man tross alt har satt. Jeg er for så vidt glad for at statsråden innrømmer – skulle jeg til å si – hvor mange dyr som er blitt skutt i Luster. For DN – Direktoratet for naturforvaltning – påstod før fjorårets sesong at det var maksimalt to dyr i området, og man hadde skutt elleve – så det ville vært en overoppfyllelse på 550 pst. Det regner jeg med at statsråden ville vært veldig fornøyd med på en rekke andre områder. Men det er også et annet område der rovdyr er ute av den sonen de skal være i, og det er Osdalsflokken i Rendalen kommune. Det er klart slått fast at yngling av ulv kun skal skje innenfor forvaltningsområdet for ulv. Vil statsråden foreta seg noe i den anledning?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-05-20:
Takk, president. Beklager. Jeg spør altså om Osdalsflokken, som det er dokumentert yngler langt utenfor forvaltningsområdet for ulv. Hva vil statsråden foreta seg?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-05-20:
Det siste har jeg vel noen grad av forståelse for. Saken har ligget til behandling så lenge, til tross for at budskapet har vært at rovdyrforliket skal ligge fast. Senterpartiets stortingsrepresentanter farter rundt og sier at vi må forholde oss til rovdyrforliket, når de blir utfordret på bestandsmålene. Men i dette tilfellet er det klart at så lenge denne debatten foregår, er det ikke noen automatikk i at rovdyrforliket skal ligge fast, for i rovdyrforliket er det slått klart fast at det at tisper yngler utenfor forvaltningsområdet, skal ikke finne sted. Da kan det være nærliggende å anta at det at rovdyrforliket skal ligge fast, nærmest bare er retorikk som er brukt av enkelte av regjeringsmedlemmenes støttespillere når det passer seg slik. Da er spørsmålet: Er ikke nå tiden inne til at vi faktisk reviderer hele rovdyrforliket?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-05-20:
Statsråden kan bli stående, men denne gangen ta på seg en annen hatt, nemlig hatten som utviklingsminister. Krigen på Sri Lanka har nådd sin foreløpige konklusjon ved at regjeringsstyrkene har nedkjempet LTTEs militære ving. Seieren har kostet menneskene på Sri Lanka dyrt, og mange snakker om at resultatet er en grotesk slagmark. Dette er en krig som har engasjert og berørt mange i Norge. Vi har 12 000 tamiler som er bekymret og redde for sine familier og sine nære. Det er også en konflikt som har engasjert norske politikere sterkt, ikke minst statsråden selv, som har hatt et stort engasjement på Sri Lanka. Historien har lært oss at skal freden vinnes, er det helt avgjørende hva som skjer i den første fasen. Man skal nå ta tak i en situasjon som kan beskrives som en humanitær katastrofe av et ganske enormt omfang, hvor tusenvis av sivile er drept og skadet, 250 000 er på flukt og helt avhengige av nødhjelp og medisinsk hjelp, og titusener er satt i leirer som beskrives av enkelte som konsentrasjonsleirer. På kort sikt er det helt avgjørende at det internasjonale samfunn får informasjon, at man får observatører som kan være til stede, og at man får brakt inn humanitær hjelp og bistand. Det er noe av problemets kjerne nå, at regjeringen holder informasjonen tett og ikke gir denne tilgangen til informasjon for det internasjonale samfunn. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvordan jobber Norge for å bidra til at FN, pressen og andre får være til stede, får informasjon og også kan bidra med humanitær hjelp og bistand?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-05-20:
La meg understreke at jeg er glad for statsrådens veldig klare språkbruk, hvor han sier at det må være umiddelbar tilgang til leirer, informasjon, observatører til stede og humanitær hjelp. Jeg er glad for at Regjeringen er såpass klar i sin språkbruk, og at man nå vil jobbe internasjonalt. Jeg er enig i at her hjelper det ikke at noen land driver en form for solospill, men her er det det internasjonale samfunn som må opptre sterkt og koordinert. Så jeg er glad for at Norge vil bidra i en slik rolle. Mitt oppfølgingsspørsmål blir om statsråden kan si noe om hvordan han vurderer viljen og evnen til regjeringen i Colombo til å ta imot denne hjelpen. Jeg mener det er helt avgjørende at man nå ikke gir den tilgang til å skjule spor og til å begå nye overgrep. Kan statsråden si noe om hvordan han nå vurderer viljen til regjeringen i Colombo til å etterkomme det internasjonale presset som kommer?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-05-20:
Når man har møtt tamiler både i huset her og utenfor når de har demonstrert, gjør det et sterkt inntrykk når man vet at mange av dem kanskje har mistet de fleste av sine slektninger i den tragedien som nå har utspilt seg. Det internasjonale samfunnet oppmodet også om at de sivile tamilene forlot krigsområdene og gikk til flyktningleirene. Det som det nå er rapporter om skjer, er at majoritetsbefolkningen rykker inn i disse landsbyene. Det er ingen hjem å komme tilbake til for tamilene. Solheim sa nå at han håpet at regjeringen skulle vise seg å være sjenerøs. Jeg synes grunnleggende sivile rettigheter er en forpliktelse uansett regjering, og mitt spørsmål er: Hvordan ser statsråden muligheten for at internasjonale organisasjoner kan overta driften av flyktningleirene?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-05-20:
Venstre deler det alvor som statsråden har lagt i sine svar. Jeg vil spørre på en litt annen måte, fordi jeg er opptatt av løsninger: Med det unike engasjement som Norge har hatt på Sri Lanka – som statsråden også selv har hatt en solid og omfattende del i – er det noe i forhistorien hvor man i etterpåklokskapens tanke kunne ha gjort noe annerledes? Og er det noe slikt som i dagens situasjon kan være til nytte? Jeg velger å spørre på denne måten, fordi situasjonen er så sammensatt, fordi vi står overfor det som er så godt beskrevet i det forutgående spørsmålet, og fordi det er grunn til å ha den uroen som alle representantene her har vist, og som også statsråden har gitt uttrykk for i sine svar til Stortinget så langt.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-05-20:
Jeg har dette spørsmålet til statsråd Storberget: «Krisesentrene er trygge oppholdssteder for mennesker i en akutt krisesituasjon. Krisesentrene fungerer også som et midlertidig oppholdssted for personer som er utsatt for menneskehandel før bosetting eller hjemreise. Jeg har blitt kjent med at enkelte ofre for menneskehandel har blitt værende på krisesentre over lang tid. Dette er en uheldig situasjon, både for ofrene selv og for andre brukere av krisesentrene. Hva vil statsråden gjøre for å sikre botilbud for personer utsatt for menneskehandel?»
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-05-20:
Jeg takker statsråden for et svært grundig svar, et svar som viste tydelig at det statsrådens hjerte banker for, og det mitt hjerte banker for, går i samme retning. Jeg er glad for at ROSA-prosjektet, som jeg kjenner til, fungerer på den måten statsråden nå bekrefter. Min viktigste bekymring gjelder nok dem som har vært der over lengre tid, som statsråden sier er seks–syv personer. Jeg oppfatter som ham, at Lauras Hus og Nadheim, etter Laura Nadheim, er et utmerket tiltak, og jeg var selv borte i forløperen til dette for nesten ni år siden. At det nå har blitt etablert på denne måten, er svært bra. Jeg deler også statsrådens oppfatning av å bruke penger for å følge opp dette og få til en fast løsning, enten det er utdanning, arbeid eller bolig. Så min tilleggskommentar blir bare følgende: Jeg legger til grunn at statsråden vil følge opp dette, slik at alt det som måtte være av propper i systemet, blir fulgt opp, for jeg oppfatter at det er hensikten i det svaret statsråden har gitt meg.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-05-20:
Statsråden er inne på kjernen i dette: Hvordan får man folk på tvers av etater og forvaltningsnivå til å samarbeide? For noen år siden medvirket jeg med Justisdepartementets penger til å ansette barnevernsmedarbeidere på politistasjoner i Oslo, for å la det bli noe som dro i gang noe som Oslo kommune senere tok over. Jeg håper statsråden enten er inspirert av denne ideen, eller andre ideer, og gjør det han kan for at det skal finnes noen i det statlige systemet som i hvert fall i en startfase kan bidra til å være gode loser for de menneskene som skal finne det fotfestet som statsråden snakker om. Får man en los med seg på denne ferden i livet hvor ting skal komme på plass, tror jeg man også må se til noe av den kulturen som gjør at forvaltningsnivåene kan samarbeide. Jeg etterlater rett og slett denne livets harde skoles refleksjon. Det var ikke etter læreboken å ansette en barnevernskonsulent på et politibudsjett, men det var det som faktisk skulle til for å få til en løsning til slutt. Jeg lar bare tanken være hos statsråden, for jeg oppfatter at vi har lik oppfatning, ikke bare når det gjelder idealet, men også det å få det til i praksis.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-05-20:
Flere hundretusen mennesker har mistet livet i krigshandlinger de siste 26 årene på Sri Lanka. Tallet blir enda høyere når man tar med alle dem som har dødd takket være underernæring og andre indirekte virkninger av krigen. Krigen er nå over – likevel fortsetter lidelsene. Nå må freden vinnes. Statsråden var inne på å få en sjenerøs løsning fra regjeringens side. Det deler jeg helt og fullt. Samtidig er det svært viktig at man uansett etterlever internasjonale menneskerettigheter, og ikke minst de mindretallsrettigheter tamilene har krav på. Statsråden, og ikke minst spørreren, var inne på noen av de viktigste, nemlig adgang til leirene, innsyn generelt, det å få tilbake en fri – iallfall en friere – presse, men også at FNs generalsekretær involverer seg betydelig sterkere enn i dag. Mitt spørsmål til statsråden går på norsk bistand, norsk støtte: Ønsker statsråden å stille krav til dem, slik at vi kanskje får større gjennomslag for noen av disse kravene?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-05-20:
Statsråden har en historiebeskrivelse som ville fått selv hans venner på den ytterste venstresiden til å framstå som lavmælte. Det er jo en kjensgjerning at mye av miljøpolitikken under den forrige regjeringen fant sted gjennom forhandlinger nettopp mellom daværende regjeringspartier og SV, og en skulle jo tro at SV i de forhandlingene ville ha fått gjennomslag for i hvert fall noe – men åpenbart ikke. Den internasjonale støtten som Norge har fått, har i stor grad vært knyttet til klimaforliket og ikke til Regjeringens opprinnelige dokument som ble fremlagt i Stortinget, og til f.eks. regnskogsatsing som kom inn takket være press fra opposisjonen. Men la meg i hvert fall henlede statsrådens oppmerksomhet på fornybar energi, for vi har enorme muligheter innenfor fornybar energi. Statsråden burde kanskje lytte til noen av sine egne, for Haga sa i 2007, da hun var partileder og også statsråd, at det var manglende vilje til fornybarsatsing. Så sa den samme Haga for bare to uker siden at det er sterke krefter i Regjeringen som motarbeider fornybarsatsingen i Regjeringen. Mitt spørsmål til statsråden må være: Hvem er de kreftene? Hun representerer Senterpartiet(presidenten klubber)(presidenten klubber) hvem har man da igjen som motarbeider? (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-05-20:
La meg henlede statsrådens oppmerksomhet på hva presidenten akkurat sa, nemlig at statsrådens fremste jobb her i Stortinget nettopp er å svare på spørsmål. Nå har det vært spørsmål etter spørsmål som ikke har blitt besvart overhodet, men statsråden framstår som en dobbeltkommunikasjonens mester, hvor man på den ene siden henviser til SVs program, og på den andre siden ser hvordan det ikke blir fulgt opp av Regjeringen. Sannheten er at fornybarsatsingen i dette landet er i stabilt sideleie. Fornybar energi er ikke satset på, det har vært fullstendig neglisjert. Vind har jo vært et av hovedprosjektene til bl.a. olje- og energiministeren, og det har ikke blitt bygd et eneste vindkraftverk i Norge. Men la meg da gå tilbake igjen til hva jeg spurte om sist, nemlig Hagas klare syn på at det er krefter i Regjeringen som motarbeider fornybarsatsingen. Statsråden representerer SV, Haga representerer Senterpartiet. Hvem er kreftene innad i Regjeringen som motarbeider fornybarsatsingen?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2009-05-20:
Jeg har et spørsmål til miljøvernministeren. Den 9. mars 2000 gikk Bondevik-regjeringen av fordi man ikke ville uthule forurensingsloven. Kabinettsspørsmål ble stilt fordi Arbeiderpartiet krevde at man skulle bygge gasskraftverk med dagens teknologi. Som en direkte følge av Bondevik-regjeringens avgang, ble gasskraftverket på Kårstø senere bygd. Statsråd Solheim har sagt tidligere i debatten at Bondevik II-regjeringen hadde en la skure-holdning til gasskraftpolitikken. Avgangen fra regjeringskontorene forteller vel at Bondevik-regjeringen ikke hadde en la skure-holdning til gasskraftpolitikk. Den 17. oktober 2005 gikk SV inn i regjeringskontorene. Det ble krav om rensing av Kårstø innen 2009, men vi ser altså av revidert nasjonalbudsjett at disse planene er lagt på is med SV i regjeringskontorene. For litt over 14 dager siden fremmet Regjeringen en utbyggingssak angående Goliat. Goliat ligger i et sårbart og kystnært område, og vi vil få økte klimagassutslipp. Samme dag fremmet Regjeringen en sak om å åpne for oljeboring i arktiske strøk. I SVs program for 2009 står det at SV er imot petroleumsaktivitet både i Barentshavet og rundt Svalbard. På mandag var SVs representanter her på huset med på ikke engang å tørre å ta debatten om StatoilHydros oljesandaktivitet i Canada, til tross for at miljøvernministeren har sagt at selskapets engasjement i oljesand er uakseptabelt – 14 dagers historie. Mitt spørsmål er om statsråden er komfortabel med å sitte i regjeringskontorene og bære ansvaret for en politikk som går så på tvers av SVs offisielle miljø- og klimapolitikk.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2009-05-20:
Jeg synes det var en meget god beskrivelse – dette var voldsomt! Jeg tror at statsråden må erkjenne at det er noen som har gått foran. Det er noen som har lagt til rette. Jeg tror statsråden snart bør begynne å innse at også andre har gjort noe med NOx, gjort noe med forskning og utvikling i forbindelse med CO2-fangst og -lagring, gjort i noe forbindelse med Enova og grønne sertifikater – bare for å nevne noe. Men man må jo kunne stille spørsmål ut fra at 2009 er et «skjebneår». Det sa statsråden selv i sin redegjørelse til Stortinget i forrige uke. Vi nærmer oss København. Mener statsråden at vi har noe å skryte av når vi kommer til København, med hensyn til hvordan vi selv håndterer dette? At vi nå har fått nedgang i CO2-utslippene i 2008, skyldes at vi kjører færre timer drosje. Er det noe å skryte av i København?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2009-05-20:
Kristelig Folkeparti er ikke allergisk mot skrytelisten til Regjeringen, men den gjør ikke inntrykk på oss. Jeg skal gi statsråden én utfordring: å fortelle Stortinget hvorfor SV i regjering er for Goliat-utbygging og for en forvaltningsplan for Norskehavet som åpner for oljeutvinning i Arktis, når SV er mot dette i programmet? Bare forklar oss dette. Ingen andre ting tar jeg opp nå enn disse to konkrete saker, og ber statsråden svare oss på dette. Eller henger dette resonnementet på det som statsråden nå mange ganger har sagt: «Vi bare gjorde det»?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-05-20:
Miljøvernministeren framstår som potent i klimapolitikken på den internasjonale arena, men mer og mer som kastrert i miljøpolitikken på hjemmebane. Når han får en internasjonal pris, bl.a. for regnskogsmilliarder som opposisjonen fikk inn i klimaforliket, henger det derfor sammen med tiltagende kritikk og raseri fra miljøbevegelsen grunnet gjentatte løftebrudd. De siste som slutter seg til kritikerne, er et SV-opprør mot Regjeringens stemmegivning når det gjelder oljesand. Nå leser vi i Dagbladet i dag at Hallgeir Langeland og Inga Marte Thorkildsen skal skrive et brev til Regjeringen for å finne ut hva som har foregått i en viktig miljøsak. Det er helt psykedelisk at det partiet som har finansministeren og miljøministeren, må skrive til Regjeringen og spørre hva som foregår. Det mest naturlige hadde vært å spørre SV i brev: Hva er det som foregår med glideflukt fra partiets miljøpolitikk? Men nå har vi altså statsråden her, så han kan svare. Er han komfortabel med at SV må skrive til Regjeringen for å få forklaring på sviket i miljøpolitikken?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-05-20:
Jeg har et spørsmål til miljøvernministeren. Det vakte oppsikt i Stortinget da tidligere statsråd Åslaug Haga forleden sa at det var sterke krefter i Regjeringen som motarbeidet en robust satsing på fornybar energi. Det vakte også oppsikt da miljøvernminister Erik Solheim til Dagsavisen beklaget seg over Arbeiderpartiet, som framstår som en brems i miljøpolitikken. Jeg oppfatter det som en bortforklaring og en ansvarsfraskrivelse i en tid hvor listen over dårlige miljøsaker fra Regjeringen er lang. Vi har allerede diskutert håndteringen av oljesandsaken, som vekker reaksjon og irritasjon i SV. Vi får gjentatte utsettelser når det gjelder rensing på Mongstad, og vi får det som olje- og energiministeren forklarer som en skrinlegging av renseprosjektet på Kårstø. I tillegg legger Regjeringen fram en sak om Goliat-utbygging, som vil representere store klimagassutslipp, en sak som SV tidligere har sagt at de vil slåss aktivt imot. Vi har fått en naturmangfoldslov som ikke inkluderer havområdene, noe som var et primærkrav fra miljøbevegelsen. Vi får til overmål åpning for oljevirksomhet utenfor Jan Mayen. Det hører med at SV var det eneste partiet som gikk til valg på at en var imot all oljeaktivitet i Barentshavet. Her står vi altså overfor en lang liste – og en økende liste – hvor SV i regjering leverer det stikk motsatte av det de har lovt. Er det disse sakene og disse nederlagene miljøvernministeren har i tankene når han på hele førstesiden i Dagsavisen forleden beklager seg over å måtte sitte i regjering med et Arbeiderparti som er en brems i miljøpolitikken?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-05-20:
Statsråden har helt rett. I gasskraftpolitikken har det skjedd en total endring. Forrige regjering hadde en Sem-erklæring som sa at en ikke skulle gi konsesjon til nye gasskraftverk uten krav om rensing. Det holdt den til punkt og prikke. Dagens regjering har en Soria Moria-erklæring der den sier det samme, men den har brutt løftet eklatant på to punkt: Mongstad-gasskraftverket drives uten rensing fra dag én. En skulle rense Kårstø innen 2009. Ifølge Kristin Halvorsen var det SVs store miljøseier. Jeg siterer: 15 års gasskraftdebatt er nå over. Nå er rensing på Kårstø i beste fall utsatt i mange år. Vi står altså i en ny situasjon med en regjering som bryter sine løfter på punkt etter punkt, mens foregående regjering holdt akkurat det den lovte i Sem-erklæringen. Det kan dokumenteres. Så dette er en betydelig forvrengning av historien på dette punktet og på de andre. Mitt spørsmål var: Er det slik at Regjeringens miljøpolitikk hemmes av at Arbeiderpartiet er en miljøbrems – at det er det vi ser i de sakene jeg har referert?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-05-20:
Jeg vil gi statsråden rett på ett punkt. Det er helt klart slik at hans skrytelister ikke gjør inntrykk på noen, heller ikke på Kristelig Folkeparti. Så er det avklart. Mitt spørsmål knytter seg til et punkt hvor jeg faktisk mener det er grunn til å rose Regjeringen, nemlig den skjerping som Regjeringen har foretatt når det gjelder miljøkravene der Norge eier gjennom Pensjonsfondet. Finansministeren har redegjort for dette gjennom en artikkel i Dagbladet 3. april, hvor hun fastslår at Norge nå enda mer aktivt og bredere skal fokusere på den etiske forvaltningen der Norge gjennom Pensjonsfondet har minoritetsaksjer. Hensyn til miljø, sosiale forhold og god selskapsstyring skal i større grad integreres i hele arbeidet med forvaltningen av fondet. Hun redegjør i artikkelen også for hvordan man skal bidra til en positiv endring hvis man faktisk er i stand til å påvirke selskaper til å endre praksis. Dette synes jeg er veldig bra. Det jeg ikke skjønner, er hvorfor dette er lettere å få til der staten er minoritetsaksjonær, enn der hvor staten er majoritetsaksjonær. Kan statsråden forklare det?