Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2012-10-25:
Statlige selskaper i stedet for etater er en god modell, som Fremskrittspartiet støtter og gjerne ser brukt i større grad. Men slike selskaper skal selvsagt nå sine mål og løse sine oppgaver på en god måte. Det er viktig, og det er også en viktig oppgave for eier. Det er mye godt å si om Avinor-modellen og selskapet Avinor, men når det gjelder problemer og utfordringer knyttet til flygeledere, trafikkavvikling og regularitet i luftfarten, er det faktisk blitt en bedrøvelig historie. På bakgrunn av sommerens flygelederkaos er interpellasjonen dessverre nødvendig, fordi eierstyringen ikke har vært god, grepene mangler – kanskje også viljen. Om det virkelig forholder seg slik at sommersesong med høy trafikk på Avinors flyplasser sammen med ferieavvikling for Avinors flygeledere gir kaos for flypassasjerene, er det grunn til å vekke Avinors ledelse. Men det er statsrådens ansvar, det er en del av leder-, ledelses- og eieransvaret. Dessverre er det grunn til å tro at det ikke bare var innsovning foran årets sommersesong. Det er grunn til å merke seg, som andre har vært inne på, at vi snakker om et statlig selskap som har monopol. Dessverre er det grunn til å tro at verken Avinors ledelse – gammel eller ny – eller Samferdselsdepartementets ledelse – gammel eller ny – helt tar inn over seg utfordringene for å få på plass flygelederbemanning som sikrer forutsigbar, stabil, pålitelig trafikkavvikling i norsk luftfart – og også en organisering av området. Til en forholdsvis ny samferdselsminister kan trøsten være at hun har arvet et uløst problem. Det gir flypassasjerer og flyselskaper liten trøst. Den eneste akseptable løsningen er nok flygeledere og at de er på jobb når det er behov for at de skal være på jobb. Dette problemet har ridd Avinor fra 2005. Det var noen av de første problemene som møtte transportkomiteen da sesjonen 2005–2009 startet. I perioden som har gått fra 2005, har selskapet skiftet både ledelse og styreleder. Utfordringene til samferdselsministeren er hva man gjør konkret for å sikre at det er nok flygeledere på plass, og hvordan eierskapet utøves aktivt for å sikre at dette skjer. Spørsmålet er også helt konkret og berettiget fra flyselskapene om hvorvidt de får dekket sine forsinkelses- og kanselleringskostnader fra sommeren 2012, hvor det har vært spesielt akutt, og hvor Avinor ikke har levert, men likevel fakturert for 100 mill. kr. To foregående statsråder har opplyst til Stortinget, bl.a. i forbindelse med stortingsmelding om Avinor, at det er og har vært en plan for å bringe balanse mellom behov for flygeledere og ansatte flygeledere. Vi får høre i en halv setning fra statsråden her i dag at det fortsatt er en plan, og at den sannsynligvis – kanskje – skal være på plass neste år. La oss få vite mer om dette, og la oss få forsikringer om at det er nødvendig og tilstrekkelig balanse i bemanningen så snart som mulig. En situasjon med mangel på flygeledere i norsk lufttransport gir usikkerhet, og stor risiko for forsinkelse for passasjerene er uakseptabelt. Blant løsningene som må vurderes i tillegg til rekruttering av flere kvalifiserte fort, er både omorganisering og kjøp av trafikkstyringstjenester fra andre. Monopolet må brytes, og det er jo slik at så lenge det er mangel på kompetente flygeledere i forhold til behovet, har vi en dobbel monopolsituasjon. Det er svært uheldig, det må løses, og det må løses med aktiv eierstyring – og mer aktiv eierstyring enn denne regjeringen har utvist på dette området fra 2005 og frem til i dag, i 2012.