Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-03-15:
Utgangspunktet er et representantforslag fra stortingsrepresentantene Dagrun Eriksen, Kjell Ingolf Ropstad, Geir Jørgen Bekkevold og Rigmor Andersen Eide. Det lyder som følger: «Stortinget ber regjeringen fremsette et forslag for Stortinget om innføring av mobbeombud i hvert fylke.» Forslaget er interessant, og det går rett inn i en debatt som engasjerer mange av oss, som har foregått lenge, og som vi nok aldri blir ferdig med. Mobbing – om enn et litt nymotens ord, vi har kanskje brukt andre begrep tidligere – er noe som har foregått nærmest til alle tider i skolen og i samfunnet. Det er vondt for den som blir utsatt for det. Det er trist og meningsløst for den som gjør det, og det er destruktivt både for de skolemiljøer og samfunnsmiljøer som plages med det. Vi har hatt debatter med mobbing som tema mange ganger før i komité og i stortingsplenum, og vi vet at vi vil få flere framover i denne sesjonen og i denne stortingsperioden. Noe av utfordringa for komiteen i dette innstillingsarbeidet har derfor vært å bli enige med oss sjøl om hva som er hensiktsmessig avgrensing gitt utgangsspørsmålet: Bør det være et mobbeombud i hvert fylke? Innstillinga bærer preg av at de uliker partier har løst dette på noe ulik måte etter at komiteen først samlet understreker at mobbing i skolen utgjør et betydelig problem. Det er alvorlig når elever opplever at de ikke blir tatt på alvor, eller at skolen ikke griper inn når mobbing blir kjent for skolen. En samlet komité legger merke til og understreker hvor viktig det er at vi nå har et felles nasjonalt tilsyn med skolens psykososiale miljø. Vi hadde det i 2010, og vi har det i 2011. Det er viktig for nettopp å kartlegge hvordan skoler, kommuner og fylkeskommuner følger opp mobbesaker. De rød-grønne partiene har derfor i denne innstillinga i stor grad nøyd seg med å signalisere at vi vil avvente den utredninga av virkemidler mot mobbing som Kunnskapsdepartementet bestilte fra Universitetet i Oslo for en del tid tilbake, som visstnok kommer til å bli levert før sommeren, og der de nettopp skal se på ombudsproblematikken – bl.a. på behovet for ombud og eventuelt hva slags oppgaver som skal tilligge et slikt ombud, med en grenseoppgang mot fylkesmannen og andre organer som Barneombudet og de fylkeskommunale elev- og lærlingombudene. De har også blitt bedt om å se på om et eventuelt ombud skal ivareta elevers rettssikkerhet generelt, eller om ombudet utelukkende skal konsentrere seg om mobbing. I tilfelle vi skal ha på plass et slikt ombud: Hvordan skal det organiseres? Og det er, som sagt, viktig å se på fylkesmannens rolle knyttet til skolemiljøområdet, om den bør styrkes i en grenseoppgang mot et slikt eventuelt ombud. De tre rød-grønne partiene ser liten grunn til å framskynde konklusjoner før en får det nevnte utredningsarbeidet på bordet. De andre partiene i komiteen ser noe ulikt på dette både i forhold til oss rød-grønne og litt seg imellom. Komiteens tilråding til vedtak er at representantforslaget skal vedlegges protokollen, mens Fremskrittspartiet derimot i komitéarbeidet foreslo: «Stortinget ber regjeringen legge frem en sak for Stortinget der det innføres ulike sanksjonsmuligheter overfor skoleeiere som bryter forvaltningslovens bestemmelser knyttet til enkeltvedtak, og klageadgang i saker som omhandler mobbing.» Som punkt 2 ønsker Fremskrittspartiet at regjeringa vurderer oppretting av et elevombud for grunnskolen, og at det blir lagt under Barneombudet. Kristelig Folkeparti foreslo i komitéarbeidet det som er spørsmålet her, å be regjeringa framsette et forslag for Stortinget om innføring av mobbeombud i hvert fylke. Bakgrunnen her er, etter presentasjon av de ulike partiers posisjoner i saken, at f.eks. Foreldreutvalget for grunnskolen mottar veldig mange henvendelser om at dette er et stort problem. Kristelig Folkeparti viser i saken til at de gjentatte ganger har fremmet forslag om å innføre et slikt forbud. Der, som sagt, de rød-grønne vil avvente den utredningen, ønsker komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre på ulike måter – og har gjort det i innstillingen til denne saken – å understreke hvor viktig det er å ta fatt i dette problematiske saksfeltet, og vil at vi allerede nå signaliserer noen klare, konkrete handlinger. Da har jeg lagt fram komiteens tilråding og forslag til vedtak på denne måten, og jeg regner med at eventuelt andre forslag vil komme i løpet av debatten. La oss få en god debatt i denne saken også.