Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2010-11-26:
Også jeg vil takke statsråden for redegjørelsen. Jeg har full forståelse for at det ikke er enkelt for en hvilken som helst forsvarsminister i Norge å få de ambisjonene som vi har, som det norske folk har, og som Forsvaret selv har, til Forsvaret, til å gå sammen med det forsvarsbudsjettet dette stortinget fortsetter å levere hvert eneste år – i hvert fall så lenge jeg har vært med. Jeg kjenner det norske forsvaret, som består av mange kvinner og menn som er engasjert, som er glad i jobben sin, som brenner for det de holder på med, og som har kompetanse, og der de som har langvarige kontrakter, står på år etter år. Og det er ikke mye klaging. Men selvfølgelig har denne tålmodigheten en grense. Det handler om, som vi har vært inne på, at man ikke får øvd. Det er én ting. Det er alvorlig nok, og det må adresseres. Men når man som soldat forsøker å være lojal, og så opplever man – rett eller urett – at ledelsen ikke er lojal tilbake, blir det en utfordring. Da blir det en utfordring for Stortinget, det blir en utfordring for forsvarsministeren, og det blir en utfordring for resten av forsvarsledelsen. Da kommer vi inn i den onde sirkelen som vi dessverre nå til dels er i ferd med å havne i, hvor deler av Forsvaret går i krig i rettssalen, med hverandre. Da er jeg bekymret, når vi har et forsvar som ikke er i harmoni med seg selv. Vi kan klare mye, men det å begynne den kampen der, det er tøft. Forsvarsministeren må ta sin del av ansvaret for at man har havnet i denne situasjonen, for at man ikke har stoppet uheldige presseuttalelser om den utviklingen som har skjedd, og en uheldig prosess knyttet til HV-016. Så har vi en diskusjon som er viktig, knyttet til HV-016s rolle og hvorvidt det er riktig i forhold til vår bestilling å legge ned HV-016. Jeg mener det er enda mer presserende å diskutere måten dette har skjedd på, for det er et signal til øvrige deler av det norske forsvar. For det er ikke slik at omstillinger i Forsvaret er noe som skjer unntaksvis; det er en del av den pågående prosess. Da må vi bli mye bedre på å håndtere dette. Så til noen av de konkrete forhold. Flyttingen til Terningmoen har vært oppe. Investeringskostnadene som skal tas utenfor HV, forutsetter at økte driftskostnader ikke skal gå ut over HV. Mitt spørsmål til statsråden er: Vil andre deler av Forsvaret få redusert sine budsjetter som følge av dette? Dette henger jo sammen, og vi isolerer jo nå denne debatten litt til HV, men det er viktig å løfte dette opp og se på Forsvarets situasjon totalt sett. Og som min komitékollega representanten Ellingsen har vært inne på, er jo heller ikke budsjettsituasjonen i de øvrige deler av Forsvaret særlig bra. Som en fortsettelse av budsjettsituasjonen: Representanten Solhjell fremstilte det på en helt annen måte enn noen av oss andre som har forsøkt å trekke opp et bilde. Han sier at vi er i en situasjon hvor vi øker forsvarsbudsjettet, og hvor vi ligger langt fremme i NATO i forhold til bruk av forsvarsbudsjett. Det er for så vidt riktig hvis vi måler på den måten Solhjell velger å måle, men den reelle situasjonen er at driftsbudsjettet er i ferd med å bli redusert – nok en gang. Den reelle situasjonen er at Norges areal, som vi skal overvåke og påse at vi har suverenitet over, øker år for år, og samtidig minsker forsvarsevnen. Forsvarsevnen reduseres. Den operative kapasiteten totalt sett i Forsvaret, inkludert alle forsvarsgrener, blir mindre. Og det er en bekymring for Stortinget. Det er det, bl.a., vi forsøker å adressere i dag, og vi skal også snakke om det på fredag om én uke. Om vi kommer styrket ut av disse debattene i forhold til kapasitet, er jeg dessverre tvilende til.