Henrik Asheim (Høyre), 2015-02-03:
Som saksordfører må jeg jo takke for debatten. Det kan hende at den blir litt forlenget, men jeg vil uansett takke for debatten så langt. Historien er veldig klar: Vi fikk på begynnelsen av 2000-tallet det som man den gangen kalte for et PISA-sjokk, men som i realiteten var et sjokk over norsk skoles prestasjoner, nemlig at hver femte elev ikke kunne lese og skrive godt nok til å forstå alt innholdet i en avis eller skrive en jobbsøknad, og at 20 pst. av elevene scoret på eller under kritisk nivå i matematikk. Det var ingen ting som var varmt eller sosialt med den skolen. Det er ingen ting som er varmt eller sosialt med å holde resultatene hemmelig, heller. Derfor laget man nasjonale prøver – en kartlegging for å vise hvordan det sto til. Det ga et verktøy til skoleeierne, til kommunestyrene ute i hele landet, som da kunne sette inn de ekstra ressursene på de skolene som hadde problemer. Hvis man har to ungdomsskoler i kommunen sin og den ene presterer bedre enn den andre, er det jo veldig viktig at man vet det, for da kan man jo løse det problemet i stedet for at det bare blir liggende som en hemmelighet i kommunen. Da disse nasjonale prøvene ble innført, sa en del lærere til daværende kunnskapsminister Kristin Clemet: Jeg trenger dem nesten ikke, for jeg kan fortelle deg hvordan resultatene er på de forskjellige skolene, for jeg mottar dem på ungdomsskolen min, og jeg vet hva som er forskjellen. Nå er det åpenhet om de resultatene, og da kan man også gjøre noe med dem. Det er blitt uttrykt bekymring for tidsbruken, og det er jeg enig i. Tidsbruken må ikke bli for omfattende, derfor har man også gjort disse endringene nå som betyr at lærerne bruker mindre tid på å få den samme informasjonen. Men jeg må bare gjenta at hvis det er noe man skal bruke tid på i norsk skole i tillegg til å lære barna å lese, skrive og regne skikkelig, så er det å få vite hvor vi leverer, og hvor vi har et forbedringspotensial. Så er det helt riktig som representanten Tingelstad Wøien sier, at det ble noe bråk da de nasjonale prøvene ble innført. Det hender at det blir bråk når man innfører noe som er nytt i norsk skole. Men selv de som den gangen demonstrerte kraftig imot, er jo i dag tilhengere av nasjonale prøver, fordi det viste seg at dette var helt nødvendig, dette var noe man gjorde for å få informasjon. Jeg syntes det var nesten litt hyggelig at representanten Knag Fylkesnes fortalte at han hadde bedt om en kartlegging for å finne ut om kartlegging. For hvorfor gjorde representanten Knag Fylkesnes det? Jo, av og til må man be om en kartlegging for å finne ut hvordan stoda er. Det er egentlig en god anerkjennelse av viktigheten av å kartlegge resultater i skolen. SV og Senterpartiet sier at de nå vil frata kommunene som skoleeiere retten til å innføre egne prøver. Det eksemplet som blir brukt mest, særlig fra SVs side, er Oslo. Vel, i september er det valg i dette landet. Da er det valg i alle kommunestyrer og fylker i Norge, og da kan jo SV, Senterpartiet og Arbeiderpartiet – de rød-grønne partiene – gå til valg på å snu opp ned på Oslo-skolen. Det har de prøvd å gjøre før, den gangen avviste velgerne det, men de er velkommen til å forsøke det igjen. Det er det som er lokaldemokrati – det at velgerne bestemmer hvem som skal styre i kommunen, ikke at vi skal overstyre dem i denne sal.