Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-11-27:
Et av dagens gjennomgangstema fra opposisjonen er påstanden om manglende politisk gjennomføringskraft hos den rød-grønne regjeringen. Det er en påstand jeg forundres over rent generelt, men særlig når Høyres mest framtredende representanter bruker utdanningspolitikken for å vise til at den rød-grønne regjeringen ikke får til det de sier. Derfor skal jeg snakke litt om hva vi har gjennomført, og til slutt også komme litt inn på hva vi vil videre. For å ta det viktigste først: Norske barn leser bedre nå enn tidligere. Betydelig færre barn – og særlig gutter – leser såpass dårlig at de er under kritisk grense. Vi er på andreplass i Norden i lesing og slår bl.a. de to landene Danmark og Sverige, som, i motsetning til oss, har åpnet for en storstilt privatisering. Vi er også det landet med størst framgang i hele OECD-området i et fag som naturfag – altså realfag. Den anerkjente PISA-undersøkelsen er det som viser dette. Tittelen på de norske funnene i forskningsundersøkelsen er ikke tilfeldig valgt. Den heter «På rett spor». Så vil jeg for ordens skyld ile til og understreke at det langt fra er bare denne regjeringen som skal ta æren for det. Først og fremst skyldes dette godt arbeid av tusenvis av lærere og skoleledere i hele Norge. Det jobbes godt i mange kommuner med skole, men å påstå at gjennomføringskraften er dårlig, er rett og slett feil når det gjelder skoleresultater. Så til litt om frafall. Å hindre frafall har i mange år vært et av norsk skoles viktigste mål. Men vi har i mange år stått på stedet hvil når det gjelder frafall, med 30 pst. som ikke har fullført videregående skole etter fem år. Det er ikke godt nok, og det har regjeringen gjort noe med. Prosjektet heter Ny GIV, og også i år satser vi på ekstra innsats mot den gruppe skoleelever vi vet av erfaring og ut fra forskning er dem som står i fare for å falle fra. Dessuten jobber vi systematisk med å bruke oppfølgingstjenesten for å finne hver eneste ungdom og sikre oss at de har noe fornuftig å gjøre, enten det er i skole eller på jobb. Høyre er kritisk til Ny GIV, fordi den kommer for sent. For meg blir det det samme som å legge ned akuttmottaket på et sykehus og avvise hjerteinfarktpasienter med den begrunnelsen at man heller vil prioritere å forebygge infarkt. Vi kan ikke legge ned førstehjelpen til mulige frafallselever før vi vet at alle barn og all ungdom får et godt nok tilbud i lesing, skriving og regning i den ordinære skolen. Vi er i ferd med å se resultatene av denne satsingen lokalt, men de solide dokumenterte resultatene må vi vente noen år til før vi får se, etter at disse elevene er ferdige med videregående skole. Vi satser også på etter- og videreutdanning av lærere, selv om det ikke høres slik ut når Høyres representanter snakker. Det viktigste, som statsminister Stoltenberg sa tidligere i dag, har vært å rydde i den gamle ordningen hvor plassene ikke ble fylt opp. Nå tar staten en større del av regningen, sammen med kommunesektoren, som før, og sammen med lærerne, som før – men vi gjør mer. Om disse kursene nå blir fulle, som vi håper de blir, og utdanningen blir full, er vi villige til å legge mer penger på bordet for å gjøre noe som er svært viktig, nemlig å gi lærere faglig påfyll og videreutdanning. Så til høyere utdanning. Vi har etablert 23 400 nye studieplasser siden vi kom til makten. Tallet på studiepoeng per student har steget. Flere enn tidligere fullfører i tråd med egne planer. Mye tyder på at mange får jobb som er relevant med hensyn til den utdanningen de har. Vi har bedret studiefinansieringen, og vi har bygd over 6 000 studentboliger siden 2006 – 1 000 stykker i året. Det siste året Bondevik-regjeringen satt ved makten, bygde vi 314 studentboliger. Så påstår Høyres representanter at det ikke satses på forskning, fordi vi «har prioritert alt annet», som representanten Sanner påsto tidligere i dag. Veksten på forskningsbudsjettene er økt med 50 pst. nominelt og 32 pst. reelt sett. Det er to og en halv ganger så mye som budsjettet har økt med i sin helhet. For meg er det å prioritere kunnskap – ikke det motsatte. Hvis Høyre fortsatt ikke tror på meg, kan de jo gå til de tallene som viser at antallet nye ansatte i offentlig sektor øker, og særlig fordi det er mange nyansatte forskere i staten på universitetene og høyskolene våre – nettopp ut fra det vi ønsker: å satse på forskning. Men vel så interessant er hva dette fører til. Får vi god og nyttig og relevant forskning av dette? Øker kvaliteten? Kommer det landet og folket til gode? Det er klart at det å måle forskning er ikke alltid like lett. Men vi har anerkjente måter å gjøre det på. Det viser seg at vitenskapelige publiseringer øker. Veksten på publiseringer er på 65 pst. osv., og vi gjør det veldig, veldig bra også på dette feltet. Så påstår Torbjørn Røe Isaksen at vi er flakkende i blikket når de spør om hva vi skal videre. Jeg skulle gjerne snakket mer om det, men det får vi ta en annen gang. Jeg er sikker på at de mulighetene byr seg.