trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
Fortløpende vurderer vi om de tiltakene vi har, er hensiktsmessige. Jeg tror ikke vi skal la det henge igjen i denne salen at hovedproblemet i Lier er at folk som ønsker å ringe hjem for å etablere kontakter som skal sørge for retur, ikke får gjennomført de telefonsamtalene. Jeg tror nok at vi ligger på et langt høyere nivå enn det i vårt arbeid med å motivere for retur. Hvis det er slik at problemet er at man ikke får tatt en telefon, er jeg helt overbevist om at den typen telefoner med glede kan gjennomføres, hvis det kan danne grunnlaget for en frivillig retur. Jeg tror nok vi må innse at for en del av de folkene som bor på ventemottaket i Lier, er det ikke mangel på motivasjonsoppfølging fra personalet, det er ikke mangel på gode formaninger eller mangel på formelle vedtak, men det er mangel på vilje. Det lar seg nok ikke løse så enkelt som å opprette en «hotline» fra ventemottaket til et eller annet fremmed land.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
Det er det behov for å definere nærmere, for hvis man vurderer det ut fra at man har søkere som gjør alt de kan for å få til en frivillig retur, bidrar til å avklare identitet, selv bidrar til å søke reisedokumenter og identitetsdokumenter og i så måte samarbeider slik som de skal gjøre etter loven i forhold til retur, er det etter vår vurdering knapt nok noe land hvor det ikke er mulig å gjennomføre returer. Sist jeg spurte, var vår vurdering at Cuba kunne representere en utfordring. Nå er antallet asylsøkere fra Cuba veldig lavt i Norge, så det vil ikke løse noe stort problem for oss. Utover det er det mulig å gjennomføre frivillige returer der søkeren bidrar hundre prosent selv, til så godt som alle land.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
Jeg mener vel at jeg svarte på det i mitt hovedsvar, der jeg sa: «Etaten er også i ferd med å intensivere hjelpen til mennesker med psykiske lidelser som ønsker å stå i arbeid. 5 000 ansatte har det siste året vært gjennom opplæring. Egne koordinatorer i hvert fylke skal sørge for at trykket holdes oppe i gjennomføringen av den nasjonale strategien for arbeid og psykisk helse. I disse dager ansettes egne medarbeidere eller det som kalles loser, i de største byene, som skal følge opp sårbare brukere ekstra tett. Brukere med spesielle behov skal få en fast kontaktperson i etaten.» Det mener jeg er svar på det oppfølgingsspørsmålet som representanten Eriksson nå stiller. Ellers tror jeg at representanten Eriksson og jeg er helt enige om at det ikke er noen tvil om at de ansatte i NAV har en kompetanseutfordring. Det er ikke noe som har oppstått som følge av NAV-reformen. Det var også en del av den virkeligheten man før levde i, men like fullt er det en stor utfordring til oss.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
Jeg tror at virkeligheten vil være slik at man må jobbe med kompetanse både før og etter. Det er helt utenkelig å se for seg at all opplæring av de ansatte skal skje før etablering av NAV-kontoret. Det er helt åpenbart at mye av det som vil handle om opplæring, vil være at folk på trygdeområdet skal lære om virkemidler på Aetat-området og motsatt. Det er helt naturlig at den type kompetanseutvikling skjer også etter at kontoret er etablert. Det jeg tror jeg og representanten Eriksson er hundre prosent enige om, er at NAV-reformen ikke bare handler om å bygge kontor, etablere spesialenheter og få én dør, én skranke, ett telefonnummer og ett nettsted. Det handler om det jeg ofte kaller sannhetens øyeblikk - altså møtet mellom brukeren og de ansatte i NAV, som i framtiden må være kvalitativt bedre enn de har vært. Først da vil NAV-reformen fungere.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til arbeids- og inkluderingsministeren: «Søndag 24. februar d.å. omtalte Aftenposten Sivilombudsmannens rapport om hvordan en rekke funksjonshemmede og psykisk syke opplever sitt forhold til NAV. I rapporten ble det avdekket at saksbehandlere manglet elementær kunnskap om brukernes behov og muligheter, samt at saksbehandlere hadde forutinntatte holdninger om hvordan brukernes helseproblemer innvirket på behov og muligheter. Hva vil statsråden foreta seg for at saksbehandlerne kan sikres elementær kompetanse, slik at brukerne blir møtt på en verdig måte?»
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
La meg aller først få lov til å takke for svaret. Jeg er glad for at statsråden presiserer at han hver dag er tydelig i sitt budskap om at brukerne skal møtes med respekt og verdighet. Men jeg tror også vi alle sammen er enige om at det er uholdbart, når det blir avdekket slike vesentlige mangler ved behandlingen av grupper med psykiske lidelser. Det er også uholdbart at man ikke har den elementære kompetansen, noe som bekrefter, etter mitt skjønn, at den kompetansen heller ikke har funnes tidligere, for det er i stor grad de samme folkene som jobber i dette systemet. Da blir mitt oppfølgingsspørsmål: Vil statsråden omgående iverksette et kompetanseprogram, slik at de som jobber som saksbehandlere i NAV, sikres et minimum av kompetanse når det gjelder psykiske lidelser?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Jeg takker nok en gang for svaret. Så er det nå engang slik at statsråden i sitt første svar også var inne på at man skal legge til rette for individuell behandling, og at hver skal få sin saksbehandler. Det krever også at man har den nødvendige kunnskapen om den enkeltes helseproblem og hvilke muligheter vedkommende har ut fra sin diagnose. Videre er det slik at vi i 2008 skal iverksette 140 nye fullverdige NAV-kontorer, og planen er at man i 2009 skal iverksette nye 180. Det betyr at det fortsatt vil være mange som skal gjennom et kompetanseløft. Vil statsråden forsikre seg om at man foretar et kompetanseløft i forkant, før etablering av NAV-kontoret, slik at man slipper slike uheldige situasjoner og må foreta kompetanseløft i ettertid?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
Jeg går ut fra at spørsmålet dreier seg om å sikre lytterne mot overgrep fra NRK, …
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
… og det har jeg altså ikke tenkt å gjøre. Det er ikke kulturministerens eller Stortingets ansvar å gå inn og bestemme enkeltprogrammer på NRK. Tvert imot, det er faktisk slik at vi har fremmet et lovforslag som sikrer redaktørene friheten til å bestemme slike ting, uavhengig av eierne. Eierne kan gi uttrykk for generelle retningslinjer, grunnholdninger og verdisyn. Vi har til behandling her i Stortinget en sak om NRKs overordnede regler. Der kan vi gi våre direktiver, men jeg vil anta at selv der vil det være unaturlig å ta inn et krav om at Norsktoppen skal sendes. Det tilhører den frie redaksjonelle bestemmelse som redaktøren skal ta. Jeg vil minne om at man i forbindelse med statsbudsjettet for 2008 finner følgende sitat i budsjettinnstillingen: «Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet, Ulf Erik Knudsen og Karin S. Woldseth, er av den oppfatning at kultur er et begrep som uttrykker de verdier og kvaliteter som enkeltmennesker tillegger høy egenverdi. Disse medlemmer vil påpeke at det som er god kultur for en, slett ikke trenger å være god kultur for en annen. Av den grunn mener disse medlemmer at kulturen i utgangspunktet skal være fri og uavhengig av politisk styring, og at den må være basert på frivillighet og personlig engasjement. Disse medlemmer er av den oppfatning at politikerstyrte kulturgoder ødelegger kulturens vesen og fremmer ensretting. Man har sett eksempler på dette i andre land, blant annet i kommunisttiden i Øst-Europa og i dagens Nord-Korea.» Jeg vil gjerne få utdypet i oppfølgingsspørsmålet om Fremskrittspartiet mener at en statsråds inngripen i NRKs enkeltprogramtilbud er god politikk i et system hvor kulturen er fri og uavhengig av styring, eller om Nord-Korea og kommunisttiden i Øst-Europa ligger nærmere et system hvor politikerne styrer programmene i kringkastingen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
Det kan godt være at vi politikere også har klare meninger om hvilke programmer vi liker eller ikke liker på NRK. Jeg er glad i å se på Frokost-TV på NRK, og det blir nå nedlagt. Jeg kan jo ha mine meninger om det, men som kulturminister eller politiker kommer jeg ikke til å engasjere meg i de formelle systemene for å prøve å påvirke NRK til å gjøre andre valg. Vi skal legge noen overordnede retningslinjer. Det er derfor det er viktig at vi har NRK, det er derfor det er viktig at vi opprettholder lisensbetalingen, og det er derfor det er viktig at vi ikke selger NRK, slik Fremskrittspartiet vil. Da ville det bli rene kommersielle interesser som styrte. Den eneste fordelen ville være at da slapp vi kanskje slike spørsmål som dette. Det jeg har tenkt å følge, er kringkastingsloven. Der står det at det er kringkastingssjefen som bestemmer. Og så vil jeg i NRK-plakaten legge til grunn at det skal spilles minst 35 pst. norsk musikk, det skal vises norske filmer og dramaer, det skal vises et mangfold av norsk kultur, og det skal lages programmer for folk i alle aldre: nyheter, informasjon osv. Der legger vi de overordnede retningslinjene, men de enkelte programmene overlater vi til NRK selv.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
For å svare i et språk som representanten helt sikkert forstår: Født i NRK i 1973 Et program som ganske raskt ble en suksess Norsk musikk slet i en hard virkelighet Et program med sjel gav den en mulighet Norsktoppen var dets navn En politiker må passe nøye på Vi kan ikke styre alt på NRK Til å velge ut hva folk ser og hører Fins det andre folk - de heter redaktører Norsktoppen gir de navn NRK må være ubundet og fri Programpålegg blir svært betenkelig Våre føringer skal være generelle Bred detaljstyring er ei det ideelle Norsktoppen var dets navn
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Jeg tillater meg å stille spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «I Nesna kommune får personer i sykehjem bade/dusje to ganger i måneden. I svar på skriftlig spørsmål nr. 553 svarte statsråden: «Det er på generell basis ikke god nok omsorg for pasienter å begrense dette til to ganger i måneden dersom pasienten ønsker vask og stell oftere.» Statsråden pekte på at faglig ansvarlige måtte foreta nødvendige vurderinger knyttet til dette. I Nesna skjer tydeligvis ikke dette. Vil statsråden ta sitt ansvar og sørge for verdige forhold for pleietrengende i Nesna, som lovet på Soria Moria?»
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Det hjelper ikke hvor mye enig man blir i Stortinget om å gi et verdig tilbud, hvis det ikke følges opp i kommunene. I dette tilfellet er det helt åpenbart at det ikke er gjort i Nesna kommune. I dagens Rana Blad kan en videre se hvilket tilbud som ikke gis der, der står det bl.a. om en hverdag uten aktiviteter og lyspunkter for de eldre: «Ingen organiserte aktiviteter har vært drevet siden arbeidsstua ble nedlagt i 1996. I dag er aktivitetene sporadiske og i all hovedsak på initiativ fra private.» Videre står det at det er stor frustrasjon blant beboere og pleiere på hjemmet, ikke minst fordi de er lovet snarlig hjelp, men den hjelpen er ikke kommet på plass. «Frustrasjonen er stor for tiden. Vi har ingen prosedyrer som sikrer tilrettelegging av aktivitetstilbud. Det trengs kvalitet i tjenesten. Det mangler i dag. Høydepunktet for de eldre er et varmt måltid på lørdag, ellers sitter de i stolen 10-12 timer daglig, avbrutt av søvn.» Mange av de eldre blir stive etter å ha sittet lenge i stolen. Da er mitt spørsmål: Er dette en verdig eldreomsorg?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Jeg vil følge opp videre med det som står i Rana Blad: «Mange av de eldre blir stive etter å sitte lenge i stolen, men de får ikke fysioterapi til å myke opp leddene. Det er lenge siden vi har hatt fast fysioterapeut, og det gjør ikke situasjonen enklere for de eldre. Overbelegget er nå så stort at vi har knapt plass til å komme oss fram i korridorene. Faktisk har vi en pasient liggende på et kjøkken. Dementavdelingen er ingen egen avdeling, men en del av hele pleieavdelingen med ei låst dør, og det er ingen god situasjon.» Det er en hjelpepleier som jobber i Nesna kommune, som sier dette. Da er mitt oppfølgingsspørsmål: Når situasjonen åpenbart ikke er tilfredsstillende i Nesna kommune, vil statsråden ta initiativ overfor Helsetilsynet slik at de går inn og ser på forholdene, eller akter man å vite om dette uten å gripe inn?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
«Romerikes Blad 23. februar 2008 peker på en enorm forskjellsbehandling når det gjelder rett til fysioterapitjenester. Personer med lidelser som krever behandling, må vente i måneder og år fordi kommunene ikke har opprettet tilstrekkelig antall avtalehjemler for fysioterapeuter, og dermed rett til trygderefusjon for pasienten. Mange blir tvunget til å velge en behandler uten avtale og betaler behandlingen av egen lomme for å kunne være i arbeid. Vil statsråden bidra til at alle får lik rett til trygderefusjon?»
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Som medlem av arbeids- og sosialkomiteen er jeg selvfølgelig opptatt av utgiftene til sykmeldinger og av å prøve å unngå at folk havner på uføretrygd fordi de faktisk ikke får den oppfølgingen de trenger for å stå i arbeid. Med den store NAV-reformen og velferdsmeldingen som vi har vært igjennom, blir det litt underlig for meg at man på den ene siden står på denne talerstolen og forteller om alt det gode vi skal gjøre for å hjelpe folk til å stå i arbeid, mens man på den andre siden har ledige fysioterapeuter, som igjen krever at man faktisk har ganske mye penger selv for å kunne få behandling. Jeg hadde håpet at statsråden ville se litt på sammenhengen mellom det arbeidsfeltet som jeg er innenfor, og det arbeidsfeltet som statsråden er innenfor, fordi disse feltene henger veldig tett sammen akkurat i denne saken.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Det er et annet poeng som jeg har vært opptatt av. Statsråden sier her at man skal se på et økt finansieringsansvar for kommunene. På mitt arbeidsfelt er det staten som vil ha innsparingen ved at det er en god fysioterapitjeneste i kommunene, mens kommunene får utgiftene. Det er litt problematisk å øke tilbudet når man som politiker sitter med budsjetter som ikke gir innsparinger. Det er et generelt problem i kommunene når man sitter med små budsjetter og skal gjøre alle de viktige tingene. Ut fra de signalene statsråden kommer med, hvor hun sier at finansieringsbyrden for kommunene skal økes, ville det være fint å høre hvordan hun har tenkt at det med et slikt system faktisk blir et bedre tilbud.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-03-05:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Økobønder fikk i 2001 en ti års overgangsperiode for å oppfylle kravet om løsdrift i melkeproduksjonen. I konvensjonell produksjon er det krav om overgang til løsdrift innen 2024. Til tross for dette har statsråden gitt økologiske besetninger under 35 kyr varig unntak fra løsdriftskravet. Norsk økologisk landbruk vil med dette vedtaket gå på akkord med sine egne etiske prinsipper. Hva er det faglige grunnlaget statsråden har basert sitt vedtak på, og ser statsråden at dette svekker tilliten til økologisk melkeproduksjon?»
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-03-05:
Jeg takker landbruks- og matministeren for svaret. Det er jo slik at dyrevelferd er en av hovedmotivasjonene norske forbrukere har for å kjøpe økologisk mat. Over 80 pst. av den norske befolkningen anser kyr i løsdrift for å ha den beste velferden i husdyrproduksjonen. Det er ikke tvil om at statsrådens dispensasjon er problematisk, med utgangspunkt i kyrenes atferdsbiologi. Det er fint at man har målsetting om økt økologisk produksjon, men det er ikke alltid at målet helliger midlet. Ser statsråden faren i at en konvensjonalisering av økologisk landbruk kan føre til at forbrukerne og organisasjonene i framtiden heller vil advare mot økologiske produkter enn anbefale dem på grunn av dyrevelferd, spesielt hvis det blir slik at konvensjonell produksjon har løsdrift, mens økologisk produksjon ikke har det?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-03-05:
Nå er det ikke bare undertegnede som setter spørsmålstegn ved denne dispensasjonen. I Bondebladet den 28. februar skriver professor Olav Østerås: «Det økologiske prinsippet bygger på god dyrevelferd og at man skal være så nær naturen som mulig.(…) Det er helt åpenbart en politisk beslutning. Regjeringen vil ha mer økologisk melk. Da burde de heller gå inn med stimuleringstiltak. I Danmark ble det gitt investeringsstøtte. Det ble en kjempesuksess. I stedet forandrer Riis-Johansen regelverket til noe som ikke kommer til å bli lov i konvensjonell produksjon etter 2024. Ifølge det som er vedtatt nå, kan økologiske kyr stå på bås i framtida, men ikke konvensjonelle. Jeg kan ikke se logikken i det.» (…) Hvem er det som har manglende syn til å se logikken her? Er det professoren, eller er det statsråden?
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-03-05:
Regelverket knyttet til økologisk produksjon er en del av EØS-avtalen. En av hovedreglene i økologisk husdyrhold er at dyra ikke skal stå bundet. Et unntak fra dette gjelder for storfe i bygninger satt opp før 24. august 2000. Dette unntaket er foreslått opphevet i 2010. Det er videre et unntak for kravet om løsdrift for storfe i små besetninger. Fra norsk side har vi vurdert det slik at grensen for mindre besetninger som kan unntas fra løsdriftskravet, kan fastsettes nasjonalt. Landbruks- og matdepartementet bad på denne bakgrunn Mattilsynet om å utrede dette forholdet. Mattilsynet fikk 28 innspill i denne høringa. Mattilsynet undersøkte også hvordan andre land har håndtert det samme unntaket. Sverige, vårt naboland, har f.eks. satt en grense på 46 kuer. En del andre land har en lavere grense. I høringa har høringsinstansene gitt forskjellige anbefalinger. Flere høringsinstanser har med henvisning til Regjeringas mål om 15 pst. økologisk produksjon i 2015 tilrådd en grense opp mot den svenske. I Mattilsynets tilråding er det gjort en samlet vurdering av dyrevelferd, forbrukertillit, kulturlandskap og næringsinteresser, og Mattilsynet anbefalte å åpne for et slikt unntak ved å foreslå en grense på 18 kuer. Ved gjennomgang av denne saken har Landbruks- og matdepartementet kommet til at Norge står fritt til å fastsette en varig nasjonal grense for mindre besetninger. Det er mulig å se hen til hvordan mindre besetninger er definert i andre land, hvilke tilleggskrav av dyrevelferdsmessig art som bør stilles til båsfjøs, hvilke miljøeffekter som samlet vil følge av et unntak, og hvilken virkning et unntak vil ha for målet om 15 pst. økologisk produksjon i 2015. På denne bakgrunn har altså Landbruks- og matdepartementet fastsatt et varig unntak fra løsdriftskravet i økologisk produksjon. Landbruks- og matdepartementet har tatt utgangspunkt i at målet om 15 pst. økologisk produksjon i 2015 har en samlet miljøpolitisk begrunnelse. Det er ikke mulig å følge opp dette målet uten at det også gjøres gjeldende for melkeproduksjon. Landbruks- og matdepartementet har på denne bakgrunn kommet til at unntaket fra kravet om løsdrift skal som en varig ordning settes for besetninger inntil 35 melkekuer. Det er imidlertid forutsatt at de tilleggskrav av dyrevelferdsmessig og miljømessig art som skal gjøres gjeldende for båsfjøs, gjennomgås og skjerpes. Det er ikke slik at unntaket for økologisk melkeproduksjon innebærer at norsk økologisk produksjon skal gå på akkord med egne etiske prinsipper, og at dette vedtaket vil svekke tilliten til økologisk melkeproduksjon i Norge. Det er for det første land som har satt grensen høyere enn det Norge har gjort, og det er da et generelt unntak som svært mange andre land enn Norge også benytter seg av. Videre er økologisk melkeproduksjon i Norge knyttet til mindre besetninger enn i andre land. De fastsatte unntaksbestemmelsene av varig art gjør det mulig å opprettholde en struktur basert på mindre enheter enn hva vi ellers ville ha hatt, og å nå det ambisiøse målet om en økologisk produksjon på 15 pst. også for melk i 2015. Det mener jeg er viktig i denne sammenhengen.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-03-05:
Hvis vi ikke hadde kombinert dette med en gjennomgang av kravene til båsfjøs, hadde jeg sett de innvendingene som representanten Kongshaug her kommer med. Det er helt åpenbart at det vi nå gjør, må og skal kombineres med skjerpede krav, slik at nettopp den problemstillinga som representanten Kongshaug er opptatt av, som jeg synes er en helt legitim problematisering knyttet til viktigheten av å fokusere på dyrevelferd, ikke blir reell, fordi vi gjennom skjerping av de ordinære kravene sørger for at dyrevelferden opprettholdes.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-03-05:
At en sterk bruk av investeringsvirkemidler overfor det økologiske melkemiljøet ville kunne ført til en raskere endringstakt fra båsfjøs til økologisk, tror jeg er lett å se, hvis man valgte å gjøre det. Samtidig må jeg nok si at det å definere båsfjøs som noe som ikke er i stand til og egnet til å ivareta dyrevelferden, er problematisk, siden vi faktisk skal ha båsfjøs i Norge i en lang periode framover. Vi er nødt til å sørge for at båsfjøsene i Norge også holder en høy dyrevelferdsmessig standard, for uansett er det faktisk 16 år fra 2008 til 2024. Så nær sagt å resignere på vegne av dyrevelferden i båsfjøsene kan ikke jeg gjøre, for jeg er ansvarlig for at også de fjøsene skal holde en høy dyreetisk og dyrevelferdsmessig standard. De kravene skal skjerpes. Nå er dette altså en sak som må ses i forhold til den økologiske produksjonen.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-03-05:
Først vil jeg gi honnør til representanten Hansen for å ta opp spørsmål knyttet til dyrevelferd. Det mener jeg er et viktig tema. Dette er et spørsmål som slik sett fortjener et skikkelig svar. Jeg er, som representanten Hansen, opptatt av dyrevelferd, og det å lese om saker som den representanten Hansen her refererer til, er ikke hyggelig lesning. Jeg arbeider nå med en ny lov om dyrevelferd. Høringen om loven ble avsluttet den 18. februar, og det har kommet inn 138 høringssvar. Det er ingen tvil om at dyrevelferd er et tema som engasjerer mange. Inntil videre har vi et annet regelverk å forholde oss til. Det er slik at den type produksjon som representanten Torbjørn Hansen her tar opp, ikke er lovlig i Norge i dag. Men vi har pr. i dag ikke bestemmelser i norsk lovverk som kan nekte omsetning eller import av produkter som kommer fra dyr som lider på grunn av dårlig dyrevelferd. I den konkrete saken som representanten Torbjørn Hansen viser til, må jeg derfor først og fremst oppfordre importører, butikker og ikke minst forbrukere i Norge til å ha et bevisst forhold til dyrevelferd og velge produkter fra dyr der dyrevelferden er ivaretatt i produksjonen - inntil videre. I lovforslaget som nå har vært ute på høring, er det imidlertid lagt opp til at Norge kan regulere omsetningen av produkter fra dyr ut fra hensynet til dyrevelferd. Hensikten er nettopp å kunne hindre at produkter fra dyr som har blitt utsatt for vanstell eller uforsvarlig aktivitet, blir omsatt på det norske markedet. Det er grunn til å tro at slike bestemmelser kan få direkte innvirkning på dyrs velferd ved endring av driftsformer. Jeg tar sikte på å fremme forslag til ny lov om dyrevelferd for Stortinget i løpet av 2009, en lov som gir hjemmel for å regulere nettopp omsetning av produkter ut fra hensynet til dyrevelferden. Dersom dette forslaget blir vedtatt av Stortinget, vil vi i framtiden kunne bestemme at slike produkter ikke skal omsettes her i landet.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-03-05:
På første del av spørsmålet er svaret ja, det er min intensjon. Når det gjelder andre del av spørsmålet, deler jeg vel i praksis representantens bekymring, for det er helt åpenbart at kontrollutfordringa her er betydelig. Når vi snakker om produkter som kommer fra andre siden av jordkloden, som i dette eksempelet, er det åpenbart at muligheten for å ha en god kontroll er betydelig svakere enn hva den er i Norge. Så det er ingen grunn til å legge skjul på at det ligger en betydelig utfordring i å kontrollere at dyrevelferden er på plass i forkant av at produkter blir sendt til Norge.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-03-05:
Som jeg sa i mitt aller første svar, oppfordrer jeg sterkt alle som er involvert i disse prosessene, til å ta ansvar - et etisk, dyrevelferdsmessig ansvar. En naturlig oppfølging for min del, og som ligger i mitt svar til representanten Hansen, er at jeg vil ta et sånt initiativ overfor dem en vet er involvert i denne typen import, denne typen produksjon.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-03-05:
Jeg vil stille landbruks- og matministeren følgende spørsmål: «Dagbladet har i artikler 25. februar og 26. februar beskrevet grov dyremishandling i forbindelse med utenlandsk produksjon av merinoull fra sau. Metoden omtales som mulesing. Flere norske klesbedrifter selger klær som er produsert på denne måten. Hva kan Regjeringen gjøre for å hindre at produkter solgt til forbrukere i Norge er laget i prosesser som må beskrives som åpenbar dyremishandling, og hva kan Regjeringen foreta seg i denne konkrete saken?»
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-03-05:
Jeg vil takke for svaret. Jeg synes det er positivt at Regjeringen har den holdningen til dyrevelferd som statsråden her gir uttrykk for. Som statsråden var inne på, inneholder forslaget til ny dyrevelferdslov som har vært på høring, en forskriftshjemmel hvor Kongen kan begrense, stille krav til eller forby omsetning og bruk av produkter fra dyr som er omfattet av denne loven. Det er altså mulig for Regjeringen å forby omsetning og import av ullprodukter som er basert på denne type dyremishandling. Da er det jo nærliggende å spørre statsråden om han anser det som sannsynlig at Regjeringen vil nedlegge et slikt forbud mot import av denne typen ull, og i så fall hvordan man skal kunne kontrollere at slik import ikke foregår, for det er åpenbart et vanskelig tema - det er vanskelig å vite hva slags produkter som er produsert hvor.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-03-05:
Det er dessverre en stund til denne loven muligens blir vedtatt - det er jo i 2009. Mitt spørsmål til statsråden er hva han vil foreta seg nå i den situasjonen som opprører mange forbrukere, og som har vært grundig belyst i Dagbladet. Hvis vi går tilbake til 2003, hadde daværende landbruks- og matminister Lars Sponheim et initiativ som gjaldt import av pelsvarer. Han tok kontakt med næringen og hadde en dialog knyttet til måter å få stoppet den typen import på i samarbeid med næringen. Da er mitt spørsmål om statsråden vil ta et slikt initiativ her, for her er jo risikoen åpenbar. Det er medieoppstuss rundt en sak i en kort periode, så forsvinner det, og så fortsetter kanskje importen, gjerne fra importører som legger vekt på lavprissegmentet. Vil statsråden ta et initiativ her for å sikre at handelsnæringen og importørene stanser den typen import som det her er snakk om?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Det er riktig, som representanten Leirstein sier, at vi nå har en finanskrise som kanskje er i ferd med å utvikle seg til en større økonomisk krise. Den utvikler seg i negativ retning, men akkurat hvordan den utvikler seg, hva som skjer, hvordan den vil slå ut, og hvilke virkemidler som vil sikre full sysselsetting, som er det viktigste for Regjeringen, er vanskelig å si. Derfor trenger vi litt tid, som er varslet i Stortinget før, og vi kommer tilbake til det i februar. Om skatteendringer blir en del av det, er det for tidlig å si noe om. Det som har vært helt klart, er at vi ikke skal utelukke noen endringer, heller ikke på dette feltet, i tiden som kommer, men skattelettelser er ikke det som er det mest naturlige å gripe fatt i først for denne regjeringen. Dét vil jeg understreke.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Jeg kan godt forstå at en fagforeningstopp i den nevnte bedriften i Drammen er opptatt av egne arbeidsplasser – det forstår jeg godt. Når det er sagt, er jeg av den oppfatning at formuesskatt, slik den er lagt opp i Norge, rettes mot de enkeltpersonene som eier bedriftene. Den retter seg ikke mot bedriftene som sådanne. Dermed er det enkeltindivider som rammes, og denne bedriften og mange andre som får økt formuesbeskatning, er store bedrifter, hvor eierne har store formuer. Det er laget regneeksempler som disse professorene har kommet fram til, hvor den reelle verdien på bedriften kan være på 400 mill. kr, og det er under 1 pst. i formuesbeskatning. Så en del av disse fagforeningsfolkene har nok latt seg skremme litt av representanten Sanner og andre fra borgerlig side med at det er voldsomt dramatiske endringer som nå foreslås.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Først en kommentar til starten på det representanten Syversen sa, nemlig at også formuesbeskatning kan innrettes på en mer progressiv måte, dvs. at de som har mest, betaler mest. I Norge har det vært for mange med lav formue som har betalt formuesskatt. Det har vi gjort noe med, og det tror vi er bra – ikke minst gjelder det mange pensjonister. Og at de i Norge som har mye i formue, de som er rike betaler mer, mener jeg vi kan leve med. Så til det med avskrivningssatser. De viktigste tiltakene som uansett vil komme med hensyn til å møte den økonomiske krisen vi er på vei inn i, vil være å sikre flest mulig arbeid. Det er ikke sikkert at avskrivningssatser på maskiner kommer høyt opp på listen, fordi det er flere hender i virksomhet og flere mennesker i jobb som er det viktigste. Da er det ikke sikkert at den type virkemidler er de som treffer best akkurat her.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Hva formuesbeskatningen kommer til å være om et år, dvs. 31. desember 2009, er vanskelig å vite. Da vil verdien på veldig mange av de bedriftene Sponheim snakker om, antakeligvis være betydelig lavere, og man vil også få betydelig lavere formuesbeskatning. I tillegg har vi økt bunnfradraget ganske kraftig, som også vil hjelpe mange små og mellomstore bedrifter, slik at de i mindre grad vil bli rammet med vårt opplegg. Egentlig vil alle få lettelser. Det er de rikeste, de eierne som har mye, som vi først og fremst skjerper beskatningen av. Jeg er overbevist om at det vil gå bra også neste år med de forholdene jeg nå har pekt på.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
De milliardene Svein Flåtten viser til, handler om miljøinvesteringer. Det har vært en del debatt rundt det, hvordan dette skal håndteres i forhold til regnskapsregler osv. Jeg er av den klare oppfatning at det regelverket som er nødvendig, er på plass, men det som gjenstår, er at rederiene må overbevise sine egne revisorer om at deres egne investeringer når det gjelder satsing på miljøet, er troverdige og realistiske. Dermed vil de få dette godkjent og håndtert på en ordentlig måte.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Det er fristende å kommentere at representanten Gjermund Hagesæter vel har holdt mer elegante innlegg enn dette, som egentlig var en oppramsing av de fleste skatter og avgifter. Jeg lurer nesten på om det var noen skatter og avgifter som Fremskrittspartiet kan ha glemt å sette ned, for her fikk vi jo hele ramsen. Men det jeg egentlig skal spørre om, er hvorfor Framskrittspartiet, som ofte sier at de er et parti for folk flest, prioriterer å gi de største skattelettelsene til folk som tjener over 500 000 kr, og at folk som tjener over 1 mill. kr, får seks og en halv gang så stor lettelse som folk som tjener mindre enn 200 000 kr. Tror Fremskrittspartiet at folk flest tjener mer enn 1 mill. kr i året?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Etter å ha hørt representanten Flåttens innlegg er jeg ikke i tvil om at han er opptatt av næringspolitikk, men skattesystemet brukes i fordelingspolitikken. Også Høyre er opptatt av det. Da har jeg lyst til å sitere fra Programdebatthefte 2, der dere har diskutert partiprogrammet, hvor det står: «Det er også viktig å være klar over at når formuesskatten eventuelt fjernes helt, så vil en del personer med betydelige formuer kunne bli nullskatteytere ved at de verken betaler formuesskatt eller inntektsbeskattes, fordi den skattefrie avkastningen fra aksjeinvesteringer er tilstrekkelig inntekt. For Høyre er det viktig at alle bidrar. Det er ikke rettferdig dersom de aller rikeste slipper unna uten å betale skatt. Dersom formuesskatten fjernes helt må man derfor vurdere andre tiltak som hindrer at noen blir nullskatteytere.» Det jeg lurer på, er om representanten Flåtten synes det er greit at det er mange nullskatteytere i Norge, og i tilfelle hvilke skatter vil han forsøke å iverksette hvis han ikke ønsker nullskatteytere?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Man ønsker å fjerne arveavgiften helt. Man vil ikke ha formuesskatt. Det finnes mange som har formuer i Norge som ikke har inntekt. De lever på formuene sine. Hvordan skal de beskattes når man også er imot eiendomsskatt?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-12-02:
Det hadde vært fristende å stemme imot forslaget til presidenten, men slik er det. Jeg registrerer at når posisjonen legger fram sitt skatteopplegg, og i det den har lagt inn i innstillingen til Odelstinget, er man opptatt av skattenivået fra 2004. Vi er, som representanten Aasen selv var inne på, i en situasjon der vi har urolige tider, og det er klart at i urolige tider bør man kanskje vurdere å komme med en type motkonjunkturpolitikk, som noen land gjør. Storbritannia, hvor Arbeiderpartiets søsterparti sitter i regjering, har presentert skattelettelser for å møte de utfordringene man står overfor i britisk økonomi. Jeg registrerer som sagt at representanten Aasen er veldig opptatt av å beholde skattenivået fra 2004. Er det slik at uansett hva regjeringspartiene skal jobbe med av tiltak framover mot våren for å møte den krisen vi er oppe i, avviser man blankt å se på skattenivået eller på konkrete skatteløsninger som kan stimulere til en bedre hverdag for våre bedrifter, eller vil man være åpen for å vurdere den typen endringer når man nå kommer med den tiltakspakken som Regjeringen har varslet, og eventuelt andre tiltak fram mot sommeren 2009?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-12-02:
Representanten var inne på at det er usikre tider, det er finanskrise. Jeg registrerer at Regjeringen har vært opptatt av – og nå jobber med – en tiltakspakke. Vi vet at veldig mange bedrifter sliter om dagen. Det får vi meldinger om hver enste dag, og vi ser nå at veldig mange mindre bedrifter har problemer. Og spesielt i Distrikts-Norge – hvor disse bedriftene mange steder er den store arbeidsplassen – vil det kunne få ganske fatale følger hvis hjørnesteinsbedriften eller andre får store problemer. I det arbeidet som Regjeringen nå gjør med tiltakspakken, lurer jeg på om Senterpartiet har klare krav, klare ideer og en klar retning på hva som vil være fornuftig å komme med som en håndsrekning til bedriftene i Norge, og om ikke skattelette overfor bedriftene vil være noe Senterpartiet er opptatt av i en slik situasjon.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-12-02:
La meg først si at det er gledelig at representanten Marianne Aasen ikke utelukker skattereduksjoner i forbindelse med nedgangskonjunkturen som vi nå får, men jeg kan ikke helt skjønne hva man vet i januar/februar, som man ikke vet nå – bortsett fra at det antakeligvis vil gå enda dårligere. Ellers er det interessant at en representant fra Arbeiderpartiet bruker professorer og sjefsøkonomer som sannhetsvitner når man skal begrunne skatteøkningen for de familieeide bedriftene. Det er jo ikke slik at dette først og fremst rammer de rike, det rammer de 700 000 arbeidsplassene som er i de unoterte selskapene, som i veldig stor grad er familieeide. Jeg registrerer at i VG i går sier en hovedtillitsvalgt og fagforeningstopp at «økt arveavgift kan ødelegge for verdiskapning og føre til salg, nedleggelser og færre arbeidsplasser – særlig i krisetider». Hva er det som gjør at en representant fra Arbeiderpartiet er så dundrende uenig med en fagforeningstopp i dette spørsmålet?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-02:
Til det siste må det være lov å si at hvis disse fagforeningsfolkene lar seg skremme av representanten Sanner og andre fra borgerligheten, som representanten Aasen nå sa, er de sannelig lettskremte – det må jeg virkelig si. Til det Aasen var inne på: På den ene siden er man fornøyd med å ha skjerpet formuesbeskatningen for noen. Samtidig understreker man på den andre siden hvor mange som har fått redusert formuesbeskatning, og at de bør glede seg. Denne dualismen med hensyn til formuesbeskatningen er interessant. Mitt spørsmål går imidlertid på noe annet. Når Regjeringen nå skal vurdere en krisepakke eller en stimuleringspakke – ettersom man ser det – og det er avskrivningssatser: Hører dette, sett fra representanten Aasens side, inn under rubrikken «uakseptable forslag»?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-02:
Med den siste lovnaden om en ny tannhelsereform kunne det være fristende å spørre om det løftet kommer i samme kategori som varm lunsj til skolebarn. Men det skal jeg la være. Siden representanten Holmås var innom sumpområder: Jeg så i dagspressen at han også hadde utstyr for den slags, nemlig gummistøvler, ganske solide så det ut til, da han presenterte krav for en ny regjeringsdeltakelse fra SV. Jeg har tenkt å gå tilbake til valgkampen før sist stortingsvalg. Da slo SV til lyd for økte avskrivningssatser. Det begunstiger jo de «steinrike», som representanten Holmås benevnte noen før her i sitt innlegg. Så mitt spørsmål er: Hvorfor vil man begunstige disse man betegner som «steinrike», via økte avskrivningssatser?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-02:
Hvis forutsetningene i replikken fra Reidar Sandal hadde vært riktige, kunne nok svaret vært det han ønsker. Men for det første er det ikke slik at vi går imot de lettelsene i f.eks. arveavgiften som Regjeringen har foreslått. Dem støtter vi. Men vi har altså gått imot skjerpelsen overfor dem som representantene Sandal, Holmås og alle andre fra de rød-grønne karakteriserer som «steinrike» eller har gitt andre passende karakteristikker. Det gjør vi ikke først og fremst av hensyn til disse personene. Det gjør vi rett og slett fordi vi ser hvilket kart vi har foran oss, hvilket terreng vi har foran oss. Uavhengig av hva man mener om innretningen på formuesbeskatningen og arveavgiften er tiden ikke inne nå til å sørge for skatteskjerpelser, som igjen kan gå ut over arbeidsplasser og dermed gi økende arbeidsledighet.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-02:
Jeg velger å tolke det som en meget vennligsinnet handling, og jeg skal benytte tiden til å utdype. Som man vil se av budsjettinnstillingene, fra regjeringsskiftet og fram til i dag, har altså vi i Kristelig Folkeparti ligget noenlunde på samme nivå som regjeringspartiene når det gjelder skatter og avgifter. Det er også ut fra en vurdering av hva som er et rimelig nivå. Nå skal det også sies at to tredjedeler av de skattelettelser som forrige regjering kom med, beholdt nåværende regjering. Det skulle man jo ikke tro når man hørte retorikken før siste valg – men sånn ble det nå faktisk. Men det vi ikke kan si oss fornøyd med, er innretningen som denne regjeringen har hatt på sin skattepolitikk, hvor alle som bidrar aktivt med sin kapital, nærmest stemples som en pariakaste. Det eneste det bidrar til, er at det går ut over arbeidsplasser og norsk næringsliv.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-02:
Man bør jo fortløpende tilstrebe en riktig fordeling av skattenivået – hvem som eventuelt skal betale mer, eller hvem som skal betale mindre, skatt. Det vi har sagt i denne sammenheng, er at det vanskelig kan være et dårligere tidspunkt å komme med skatteskjerpelser, som i sin tur vil ramme arbeidsplasser og dermed gi økt ledighet. Det er vel derfor også representanter fra regjeringspartiene nå sier at de vil vurdere hvordan skatte- og avgiftsopplegget eventuelt bør endres i sin stimulerings- eller krisepakke. Men jeg vil si at når det gjelder formuesbeskatningen, føler jeg et veldig sterkt slektskap med Senterpartiet, som har foreslått at man ikke skal ha formuesskatt på arbeidende kapital. Det er akkurat det samme forslaget som Kristelig Folkeparti har, og jeg vil i grunnen anbefale både Arbeiderpartiet og SV å lytte mer til Senterpartiet på det punktet framover enn de har gjort hittil.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-02:
Ja, det har vi. Men jeg vil ikke forveksle rettferdighet med at man skal såkalt flå dem som skaper verdier i dette landet, som jeg har inntrykk av at enkelte andre representanter har som en slags definisjon på en riktig fordelingsmessig skatteprofil. Like lite som Senterpartiet mener at kapital som er i bedriften, bør formuesbeskattes, like lite mener Kristelig Folkeparti det. Det er nettopp fordi vi ønsker å bidra til at vi har et oppegående næringsliv. Folk som ønsker å satse, skal bli belønnet for det og ikke straffet. De skal få slippe å høre at det de bidrar med i det norske samfunnet, er omtrent ingenting, bortsett fra at de unndrar seg beskatning, slik representanten Holmås ved gjentatte anledninger pleier å stemple disse.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-02:
Jeg vil vel si at når det gjelder personer som eventuelt skatter opp til 80 pst. av sin inntekt, kan man ikke si at de ikke bidrar inn i skattesystemet i Norge. Det tror jeg de fleste vil være uenig i som en definisjon. Ellers får jeg bare si at fra Kristelig Folkepartis side er det flere utgangspunkt for hva en god skattepolitikk er. Det er selvfølgelig nødvendig å få inn inntekter til staten for igjen å kunne bruke dem på fellesskapet. Vi skal ha en rimelig god fordeling, det er jeg helt enig i. Men vi skal også sørge for å en skattepolitikk som bidrar til at vi har et næringsliv i dette landet, at det er folk som er villige til å satse sin egen kapital på å bygge arbeidsplasser og sørge for at andre på den måten kommer i sysselsetting. Det er et perspektiv som jeg skulle ønske nåværende regjering og regjeringspartier hadde hatt litt mer for øye enn tilfellet er.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-02:
Jeg synes representanten Grønhovd holdt et veldig godt innlegg og redegjorde for at det kunne bli tid for justeringer også innenfor skatte- og avgiftsopplegget når krisepakken kommer om et par måneder. Det var i grunnen veldig mye god sentrumspolitikk i det som representanten Grønhovd presenterte. Så i den gode sentrumsånd vil jeg utfordre representanten på følgende: Dersom hun skulle gitt råd til Regjeringen om hva man burde gå inn for av målrettede skatte- og avgiftslettelser overfor næringslivet, hva ville stå øverst på hennes og Senterpartiets prioriteringsliste?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-02:
Noen hver har jo lagt merke til en viss glidning de par siste ukene i – hva skal vi si – motstanden i SV mot å se på skatte- og avgiftsnivået i forbindelse med en tiltakspakke. Blant annet har nestleder Lysbakken gått fra å være knallhard motstander mot ethvert forslag i den retningen til å justere kursen til å være ikke helt avvisende, bl.a. på gårsdagens pressekonferanse med herr Holmås. Mitt spørsmål er: Dersom finansministeren vil se på skatte- og avgiftsendringer for å motvirke en sterkere konjunkturnedgang enn nødvendig og for å berge arbeidsplasser, hva anser hun vil være mest virkningsfullt?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-12-02:
Det har sikkert ikke gått representanten Aasen hus forbi at vi nå daglig får nyheter om bedrifter som får problemer. Folk blir permittert i ganske stort omfang, ser det ut til. Vi hører også om bedrifter som ikke klarer seg lenger; man må melde oppbud og går konkurs. Det kan ikke være noen tvil om at egenkapitalen og egenkapitalsituasjonen i bedriftene er ganske avgjørende for deres evne til å klare seg igjennom dårlige tider. Man skal være en dårlig spåmann for ikke å gjette at dette kommer vi til å få stadig flere nyheter om. Så er det også slik at det skatteopplegget som i dag vedtas av flertallet, isolert sett bidrar til å skjerpe beskatningen av egenkapitalsituasjonen i bedriften, og isolert sett bidrar til at de har en dårligere evne til å klare dårligere tider. Det er ikke sikkert det er dramatiske endringer, men for en bedrift som er på kanten av å klare seg eller ikke, kan små endringer være ganske avgjørende for om de kan klare seg. Er representanten enig i at beskatning av egenkapital og eiernes kapital, som helt klart henger sammen med hvor mye de må ta ut av bedriften, isolert sett kan være avgjørende for om en del bedrifter klarer seg eller ikke?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-12-02:
Vi har fått en interessant tilståelse fra finansministerens talsmann i Stortinget i dag, og det er det han har gitt uttrykk for tidligere, nemlig at skatten enten skal gå oppover, eller den kan i perioder flate ut litt. Så vil han på et tidspunkt gå opp mot 100 pst. Det betyr at alle skal betale alt i skatt. Det må være den ultimate fordeling i samfunnet. Men det mener selv ikke Heikki Holmås er et ønske å komme med. Det betyr at det må ligge en slags erkjennelse av at på et eller annet tidspunkt blir skatten så høy at skattegrunnlaget forsvinner, og dermed er det ingenting å fordele, og da er det ingenting til å ta vare på alle oss som blir gamle en gang. Han gav uttrykk for at det ligger et stykke unna 100 pst. Jeg håper han kan bekrefte at det ligger ganske langt unna 100 pst., hvis vi skal ha verdier som vi i det hele tatt kan beskatte, som gjør at vi kan løse alle de offentlige oppgavene vi trenger å løse framover. Hvor langt unna 100 pst. ligger det?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-12-02:
Jeg har forståelse for at det ikke er så lett å bli kastet inn i en skattelovdebatt, som er noe av det vanskeligste og mest sammensatte som Odelstinget behandler. Men jeg synes representanten klarer det veldig bra. Jeg har også lagt merke til at hennes parlamentariske leder på bakerste benk også er veldig fornøyd så langt! Men det er også slik at Senterpartiet ved sin stemmegivning er helt avgjørende for at vi får en skatteskjerpelse på egenkapitalen i bedrifter, og ikke det motsatte. Det er litt uklart hva Senterpartiet egentlig står for. For eksempel sa næringskomiteens leder, Ola Borten Moe, etter at statsbudsjettet ble diskutert her i salen på torsdag, og før vi nå skal avgjøre skattespørsmål, at det er nødvendig å stimulere egenkapitalsituasjonen og skattelettelser i norske bedrifter, som kan fremme investering og omstilling i mer miljøvennlig retning – altså det motsatte av det vi gjør nå. Det vitner om at Senterpartiet ikke er helt fornøyd med situasjonen, eller ikke helt vet hva de vil. Er det slik at det på en måte er næringslivets senterparti som nå slåss mot det røde senterparti, og at det foreløpig er det røde som vinner?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-12-02:
La meg først si at representanten har skjønt veldig mye når han sier at Venstre har et radikalt forslag om omlegging fra rød til grønn skatt. Hvis en ser det i sammenheng med en veldig sterk og god politikk for nyskaping og bedrifter, kombinert med en prioritering av forskning, forstår en at dette er i en dynamisk, grønn retning, som vi trenger. Så er det ikke tvil om at det å skille mellom direkte skatt på egenkapitalen i bedriftene og skatt på bedriftens eiere blir kunstig, fordi skatt på bedriftens eiere fører til at man må inn i bedriftene for å kunne betale den skatten. Det har man ikke mulighet til å velge bort. En rød-grønn skatteomlegging går nettopp ut på at bedriftseierne og bedriftene kan velge bort en skatteskjerpelse i feil retning miljømessig ved å ha den rette atferden, og kan dermed opprettholde et høyere overskudd ved å ta en riktig miljøbeslutning. Det er hele poenget, å tjene penger på å bli grønnere. Det er den grunnleggende forskjellen i tankegangen.