Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 2000-03-02:
En av de største utfordringene i det norske samfunnet er å skape økt oppslutning om demokratiet. Ved det siste kommunevalget var det i mange kommuner bare under halvparten av dem som hadde stemmerett, som gadd å bruke stemmeretten sin. Det er mange årsaker til det. En av årsakene tror jeg er at folk opplever at vi politikere bruker mye tid og energi på å framstå som mer uenige enn det vi er. Og det er dessverre litt av det i den debatten som vi har i dag. Det gjelder spesielt det som har med lønn å gjøre. Alle partiene sier i dag at lønn er viktig. Vi i Arbeiderpartiet mener jo egentlig at vi politikere ikke skal blande oss inn i lønnsspørsmålene og lønnsoppgjørene. Likevel går vi altså sammen med Regjeringa og sier bl.a. at for at skolene skal få kvalifiserte søkere til læreryrket, er det «viktig at lønnsnivået i de pedagogiske yrker oppfattes som tilfredsstillende». Dette er et viktig signal. Men hva sier da representanter for Høyre og SV? Jo, siden vi ikke stemmer for deres forslag, et forslag som er fremmet med forbehold om at de på denne måten ikke tar stilling til lønnsoppgjørene og lønnsforhandlingene – det er jo et ganske viktig forbehold – så sier de at vi egentlig er imot økt lønn til lærerne. Da er man ikke med på å styrke lærernes sak, og man har på en måte lagt grunnlaget for en ganske håpløs debatt. Men jeg understreker: Det er et flertall – et bredt flertall, der Regjeringa er med – som gir et klart og viktig signal om at lærerne bør få bedre lønnsforhold. Helt håpløse er vi politikere ikke, og jeg vil gjerne understreke at med de vedtakene som vi gjør i dag, legges grunnlaget for en kraftig økt satsing på skolen. Det som kanskje er det aller viktigste vedtaket i dag, er at vi har fått regjeringspartiene med på at Regjeringa skal komme tilbake med et konkret forslag om en timeressurs til hver skole. Og hvis vi skal oppfylle intensjonene i det vedtaket, er det klart at det vil koste penger. Vi i Arbeiderpartiet og SV mener i tillegg til det at vi burde bevilge penger til en utviklingspott til hver skole, og ikke minst – som også statsråden var inne på i sitt innlegg – at vi nå snart må få gjort noe med inneklimaet i skolen. Statsråden sa at man skulle få fortgang i dette nå, og det er virkelig på høy tid. Det er fire år siden Stortinget bad Regjeringa utarbeide bestemmelser i lovverket for å ivareta det fysiske arbeidsmiljøet for elever i tråd med de bestemmelsene som gjelder for vanlige arbeidstakere. Statsråden har hatt denne saken liggende på sitt bord helt siden han tiltrådte for to og et halvt år siden. Da vi i Arbeiderpartiet sist gang tok opp saken i den muntlige spørretimen den 12. januar, utsatte statsråden saken til etter at rapporten som skulle evaluere den etter hvert så berømte forskrift for miljørettet helsevern i skoler og barnehager, var lagt fram. Den rapporten kom like etterpå, den kom for en måned siden, og den viser at bare 5 pst. av skolene oppfyller kravene i denne forskriften. Selv om mange skoler og mange kommuner er i gang, vil det, ifølge Regjeringas egen evaluering, ta 10-15 år å oppfylle kravene dersom man ikke bevilger ekstra penger. Nå kan det ikke lenger finnes noen unnskyldning for å vente. Konklusjonen i rapporten er helt klar. Den viktigste enkeltårsaken til at bestemmelsene ikke overholdes, er manglende økonomi til å utbedre forholdene. Rapporten anbefaler faktisk at det lages en kostnadsoversikt. Det er et forslag som vi i Arbeiderpartiet har fremmet tidligere, og vi fremmer det også i denne debatten, et forslag om at Regjeringa legger fram en oversikt over kostnadene ved å ruste opp skolene slik at de oppfyller kravene i denne forskriften, og der vi forutsetter at stat og kommune går inn i et partnerskap og blir enige om både organisering og finansiering for å kunne oppfylle disse forpliktelsene. Statsråden lovet at han skulle gjøre noe med oppfølginga av forskriften, men jeg håper han ikke begrenser seg til det. Jeg håper at han også tar innover seg det vedtaket som ble fattet for fire år siden, at vi ønsker at elever skal få lovfestet rett til et godt arbeidsmiljø. Disse tingene burde nå komme på plass så snart som mulig. Foreløpig er det ikke flertall for det forslaget som Arbeiderpartiet og SV har fremmet sammen, men overfor regjeringspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet vil jeg understreke at det aldri vil være for sent å snu i denne saken, og en god anledning for Regjeringa vil være når den legger fram kommuneøkonomiproposisjonen.