Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-05-11:
Det er svært positivt at det går an å føre en debatt om Oslo uten å gi en særlig begrunnelse for det. Det er også svært positivt at man i hovedsak kan føre en debatt om Oslo uten å opptre på Stortingets talerstol som om man står på Oslo bystyres talerstol. Det har ofte hendt i Oslo bystyre at man har oppført seg som om man har stått på Stortingets talerstol. Selv er jeg av den overbevisning at skal man løse problemer som er felles, må man av og til la den politiske stridsøksen hvile og finne de omforente løsningene. Det har statsråden invitert til på sin måte, og også representanten Rise på sin måte. Jeg skal kommentere noen, etter min mening, viktige punkter ved det. Når det gjelder bolig, har Venstre levert sine bidrag i dugnaden, både med et Dokument nr. 8-forslag og et privat forslag i Oslo bystyre, og det er min påstand at selv i Oslo sentrum er det fullt mulig å bygge billigboliger for ungdom i etableringsfasen og for nyskilte. Det krever ingen subsidiering, men det krever at man lar være å auksjonere bort tomter. For auksjonerer man bort en tomt, presses prisen på en slik måte at den må utbygges til et helt annet formål. Men det er fullt mulig – selv i Oslo sentrum er dette mulig. Jeg synes det er positivt det statsråden sier om dette. Når det gjelder rus, har representanten Rise fokusert på et avgjørende punkt. Det er ingen tvil om at Oslo kommune har 50 pst. av landets rusmiddelmisbrukere med 12 pst. av folketallet. Det må være dårlig gjennomtenkt å mene at de kan tvangssendes bort – det skal jeg bare forbigå på den måten. Men det å påpeke at det trengs midler, enten vurdert gjennom kriteriesystemet eller i et permanent hovedstadstillegg, det er åpenbart riktig hvis man skal møte disse menneskene. Så skal jeg ta opp et poeng som etter min mening blir svært avgjørende, og jeg henvender meg spesielt til statsråden fordi hun gjennom sin virksomhet som stortingsrepresentant har vært engasjert av integreringsspørsmål. Integreringen knyttes jo gjerne til den fagkomiteen jeg sitter i, og til skole, men det økonomiske grunnlaget er helt avgjørende. Jeg synes det har vært usedvanlig lite fokus på at man i Oslo-skolen har en voldsom spredning, kanskje større enn noe annet sted i landet, og i grunnskolen har man opp til 30 pst. fremmedspråklige. Dette har to forhold. Én bit av det er de pengene som Oslo får for å gi norskopplæring, morsmålsopplæring osv. Det beløpet har ikke holdt tritt med det som var forutsetningen, at man skulle få refundert 90 pst. av kostnaden. Men viktigere enn det, noe som jeg ber statsråden om å vurdere, er å se på om skoleverket er godt nok rustet til å lykkes med integreringen. I Oslo-skolen finner man de mest glitrende eksempler på at det lykkes, men man finner også i denne storbyen de mest bedrøvelige eksempler på fiaskoer som sprer seg som ringvirkninger i landet vårt. Vi er ikke tjent med at det fortsetter. Vi er tjent med at det også på dette punktet blir en konsentrasjon for å løfte, slik at man får den innsatsen man trenger. Så til slutt: Hvis statsråden vil unngå et pengesluk på veier i Bjørvika, så er det bare å frigi Havnevesenet. Der ligger jo tomtene, som ikke er prissatt, og forvaltes etter den siste rest av føydalfyrstedømmet og planøkonomi i norsk eiendomsforvaltning. Så det er bare å slå seg løs på en sånn måte, for da slipper man å putte 3 milliarder kr i et hull i Bjørvika. Med dugnad og spleis så kan man klare det, det er et kjent distriktspolitisk prinsipp, og i byen kan man også klare det hvis man får lov.