Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-05-29:
Jeg kan iallfall si meg enig med saksordføreren i én ting, og det er at dette er en av sakene i Stortinget hvor det er klarest fronter. Saken ser ut til å ha låst seg ganske kraftig. Det sukkes litt i finanskomiteen når det kommer nye forslag om formuesskatt, så iallfall det er klart. Det argumenteres fra de rød-grønnes side, og i og for seg av saksordføreren, for at fellesskapet må finansieres. Formuesskatten er en særdeles skadelig måte å finansiere det på. Det argumenteres med fordelingsvirkninger som er meget uklare. Hvis man går inn i materialet og vil se, vil man se at fordelingsvirkningene av den skatten heller ikke er særlig gode. Dette er en særnorsk skatt på norske arbeidsplasser, eid av nordmenn som er bosatt i Norge. Man kan forstå den, den som vil. Torger Reve var på landsmøtet i Høyre. Han sa at det ikke lenger var debatt i akademiske miljøer om hvor skadelig formuesskatten sånn sett var. Han la vekt på at aktive eiere, mangfoldig privat eierskap, var en særdeles viktig del av det å utvikle framtidsrettede næringsklynger i Norge. Staten kan ikke ta alle roller, og den kan i særdeleshet ikke ta mangfoldets rolle, f.eks. å finansiere alle mulige nye ideer der ute – noen av dem kan komme til å bli framtidige bein vi skal stå på når det gjelder velferdssamfunnet. Dette er formuesskatten ganske effektiv i å angripe. Jeg registrerer at rød-grønne representanter går rundt og gråter når bedrifter i Norge selges ut av landet. De gråter når lokalmiljøer rammes av at private eiere ikke stiller opp når bedrifter går dårlig, og de gråter når gründere må selge sine ideer til utlandet. Da etterlyser man tålmodig privat eierskap – man skulle hatt mer tålmodig privat eierskap. Det har jeg sett en rekke ganger. Men hvordan skal man kunne være tålmodig når man får en skatt på opptil 1,1 pst. av verdier som ikke gir avkastning? Da blir man ikke særlig tålmodig. Hvis det er noen som er villig til å kjøpe det, så selger man fortere enn man klarer å skrive under kontrakten. Det er måten vi driver eierskapet ut av landet på. Og hvis man følger det Torger Reve sa, er det en uhyre skadelig skatt med tanke på framtidige, sterke næringsklynger. Jeg kan ta et eksempel om en gründer som har en riktig god idé, som blir verdsatt høyt, og som mange har lyst til å være med på. Da vil den gründeren etter hvert måtte skatte av verdier som ikke gir avkastning, for de fleste vil gå inn og bruke overskuddet som man eventuelt genererer, til å utvikle bedriften videre. Hvis han har vært så uheldig og tatt med seg utenlandske eiere, som ikke vil ta ut utbytte, men som heller vil bruke det på å utvikle bedriften, må gründeren etter hvert selge seg ut og la utlendingene overta, eller la andre eiere overta. Det kan jeg ikke se fornuften i. Vi har i og for seg et ganske godt eksempel fra utlandet. Apple er et rimelig godt kjent selskap, det bør det også være i Stortinget. Steve Jobs betalte ikke ut én dollar i utbytte så lenge han satt som eier og som administrerende direktør i Apple. Det gikk så langt at de opparbeidet en kontantbeholdning på 100 milliarder dollar, og verdien på selskapet var 500 milliarder dollar – og det gikk over en 20-årsperiode, eller noe sånt. Nordmenn kunne ikke ha skapt denne ideen – for samme hvor mye vi ville ha drømt om det, så ville en nordmann ikke hatt råd til å gjøre det samme. Det kan man forstå hvis man vil – jeg forstår det ikke. Med dette tar jeg opp de forslagene som Høyre er med på i innstillingene.