Anders B. Werp (Høyre), 2010-11-18:
Takk til interpellanten for å ta opp et særdeles viktig og prinsipielt tema. Jeg hører statsrådens svar. Dessverre går statsråden nesten ikke inn i det hele tatt og begrunner hvorfor staten kjøper dette. Hva er regjeringens prinsipielle grunnlag for å bruke 1,7 mrd. kr gjennom et statseid selskap for å statliggjøre en stor skogeiendom? Jeg hører statsråden si at en av begrunnelsene er at det skal styrke Statskog som skogeier. Jeg trodde Senterpartiet sto for dette at privat eierskap til skog er å foretrekke framfor offentlig. Jeg trodde Senterpartiet sto for en politikk basert på tillit til skogeiere, at de kan forvalte sine eiendommer til beste for seg selv og sine etterkommere ut fra prinsippet om frihet under ansvar, og at man ikke trenger å gå veien om statlig eierskap for at disse arealene skal forvaltes på best mulig måte. Det berører statsråden overhodet ikke i svaret på hvorfor Statskog skal gå inn som eier. Men vi merker oss altså at staten som eier av skog har større tillit enn private. Det går ikke an å legge noe annet i det svaret, sett fra regjeringens side. Videre sier statsråden at dette kjøpet også skal styrke lokale skogeiere. Javel, hvordan? Det hører vi ingenting om. Det nevnes makeskifte. Ja, det vil Høyre være med på, at makeskifte i f.eks. vernesaker er positivt, men her snakker vi om et omfang som langt går utover makeskifte i forbindelse med barskogreservater og andre fredningstiltak. Tenker man da på at Statskog skal selge skog for å styrke næringsgrunnlaget til private grunneiere som har tilgrensende eiendommer? Hvilken pris skal staten da ta? Da er det vel kanskje vanskelig å tenke seg at staten selger skog til tilliggende private skogeiere i form av aksjeselskap, for det er jo konsesjonsplikt på skog som selges til private grunneiere, når det ikke er aksjeselskap. Hvilken verdisetting skal Statskog legge til grunn da? Det blir interessant å se. Men dette berører statsråden overhodet ikke. Det er jo også en underliggende selvmotsigelse at begrunnelsen for kjøpet er at Statskog som skogeier på den ene siden skal styrkes, mens man også begrunner det med at det skal styrke lokale skogeiere. Dette henger etter mitt syn ikke sammen. Vi hører også at en begrunnelse for kjøpet er at det skal styrke tilrettelegging for allmennheten. Hva menes med det? Hvilke styrkede rettigheter for allmennheten er det ved at staten er eier i forhold til at det er privat eierskap? En stor del av denne skogen ligger i Buskerud. Det er Børresen skog. Jeg kjenner eiendommen godt, og det er forbilde på hvordan en privat eid skog tilrettelegger for allmennheten med jakt, fiske, friluftsliv, samtidig som man ivaretar næringsinteressene for skogen. I tillegg har den skogeiendommen en tilleggsutfordring i form av at den har en vannkilde som forsyner nesten 140 000 innbyggere i Nedre Buskerud med drikkevann. Med de restriksjoner har allikevel den private eieren klart å balansere alle disse hensynene på en fortrinnlig måte. Og hva kan staten gjøre bedre når det gjelder dette? Det hører vi ingenting om. Statsråden påstår, i hvert fall ut fra det jeg legger i svaret, at dette kjøpet ikke vil ha noen innvirkning på verdsetting av skog for øvrig, og tillegger det – vi hører også representanten Aasland si det samme – en endring i konsesjonsplikten, frafall av konsesjonsplikt for aksjeselskap. Vi har en flertallsregjering. Hvis man hadde opplevd den lovendringen i 2003 som et politisk prinsipielt problem, hadde man vel endret det. Men det har vi ikke sett noe til. Det er en viktig interpellasjon, et viktig spørsmål. Jeg ser fram til å høre nærmere ut fra komiteens behandling hvilke begrunnelser som ligger i dette kjøpet, og hva staten faktisk legger i de fordelene man kan få igjen i forhold til et privat eierskap.