Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Det er spennende å følge finansdebatten i et av verdens aller rikeste land, og spørre seg etter hvert som timene går: Er vi i nærheten av det som er de store utfordringene både for Norge og for verden? Jeg kan undres. Når jeg har hørt en del av opposisjonens innlegg, må jeg si at det til tider begynner å bli smått. Vi har hørt betraktninger både om alkoholavgifter og andre vederheftigheter som om det skulle nærme seg verdens undergang. Vi ser det på alle de felt vi slåss for, enten vi sitter i regjering eller i Stortinget. Det er faktisk slik at det er noen hovedlinjer både i dette budsjettet som Regjeringa har lagt fram, og for så vidt i hvert enkelt departements budsjett, som bare avtegner seg som viktigere og viktigere å fokusere på, og få en ny kurs i forhold til, og jeg er glad for at Regjeringa faktisk tar tak. For det første er noe av det jeg oppfatter som det viktigste i dette budsjettet, Regjeringas internasjonale satsing, Regjeringas internasjonale engasjement overfor de fattige som har betydelig mindre ressurser å rå over – ja, som ikke er i nærheten av å ha det fokuset vi har, enten vi tilnærmer oss veiavgifter, alkoholavgifter, sjokoladeavgifter eller avgifter på goder som andre bare kan se meget langt etter. Det andre punktet som jeg mener Regjeringa virkelig tar tak i, er den miljøsatsingen som nå ligger i budsjettet knyttet opp mot teknologi i forhold til rensing, og andre gode og velrettede miljøtiltak som miljøvernministeren har redegjort for, og som jeg for så vidt syns er gode svar på også den foregående talers innlegg. Det tredje punktet som jeg syns budsjettet bør ses i lys av, som svært få har tatt opp, og som også fortjener oppmerksomhet, er i hvilken grad statsbudsjett kan bidra til utjevning mellom folk her i Norge – og for så vidt også mellom folk i Norge og folk i andre land. Jeg vil særlig peke på de grep som nå gjøres når det gjelder fordeling gjennom skattemekanismen, men også de grep – både store og små – som er gjort bl.a. når det gjelder gebyrendringer. Det er med respekt å melde viktig for dem som i dag kommer i en svært sår og vanskelig økonomisk situasjon, at Regjeringa nå tar grep. Regjeringa tar grep overfor dem som utsettes for tvangsforretninger og for det som på mange måter er siste reis inn i en dårlig framtidsøkonomi: når kemneren står på døra for å frata en de eiendelene en har behov for i dagliglivet. Det at Regjeringa i dette budsjettet reduserer disse gebyrene med over 200 mill. kr., er etter min mening en betydelig og velrettet fattigdomssatsing. Jeg vil også – som et nytt element – peke på den dimensjonen som ligger i dette budsjettet, og som jeg syns både finansministeren og det øvrige kollegiet kan være svært stolte av. Det er satsingen på å bygge opp et sosialt nettverk, et sosialt fellesskap – det å kunne bruke penger på dette fellesskapet og ikke på hver og en av oss alene. Det er viktig også i den sektoren jeg sjøl er satt til å styre gjennom Justisdepartementets virksomhet. Kanskje fokuserer vi altfor lite på nettopp dette, for bl.a. å kunne gjøre noe med kriminalitetsbildet. Den satsingen som nå skjer ute i kommunene, gjør nettopp kommunene i stand til å føre en aktiv politikk bl.a. med hensyn til forebygging. Midler har vært prioritert bort i en tid da rammene har vært små. Det gjelder barnehager, og det gjelder integrering. Jeg ser med skrekk og gru for meg et fremskrittspartistyrt Norge, hvor man altså kutter i bevilgninger som gjelder integrering av våre nye landsmenn – også i forhold til kriminalitetsbildet. Jeg vil rope et advarende nei til de kuttene i bevilgningene til skatteetaten og til tolletaten som særlig Fremskrittspartiet foreslår. Man foreslår dramatiske kutt, som ville ha stor effekt når det gjelder hvor mange ansatte som skal drive effektiv kontrollvirksomhet. Det igjen ville forplante seg videre som et stort problem i spørsmål som gjelder avdekking av organisert kriminali-tet, økonomisk kriminalitet og grenseoverskridende kriminalitet – områder der man ellers går svært høyt på banen. Det å kutte 500–600–700 ansatte i de nevnte etatene, som Fremskrittspartiet foreslår, vil gi store virkninger. Da ville vi virkelig ha behov for de store politibevilgningene. Derfor er jeg glad for at Regjeringa satser på dette, samtidig som man satser hardt på å kunne reagere med en godt utrustet kriminalomsorg og et godt utrustet politi når kriminelle handlinger oppstår,.