Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2009-03-23:
Forslagsstillerne har tatt til orde for at det er nødvendig å utarbeide en strategi for å gi aktive bønder større muligheter for å eie de arealene de driver. De etterlyser en prinsipiell og åpen debatt om dette og ønsker bl.a. at debatten skal ta opp eventuelle følger som er mellom konsesjonsplikt, boplikt, priskontroll og odelsrett på den ene siden og leiejord på den andre siden. Slik sett er denne debatten stort sett basert på samme grunnlag som forrige sak på dagens kart. Også jeg mener at det er verdifullt for den som driver landbruk, og for samfunnet, at bøndene eier den jorda de driver. Dette bidrar i de aller fleste tilfeller til en langsiktig tenkning knyttet til drift og investeringene i eiendommen, og det har vært ett av flere hovedmål i eiendomspolitikken i mange år. Den strukturrasjonaliseringen som har funnet sted de siste årene, med en økning i leiejordsandelen, kan på sikt bidra til å svekke denne langsiktige tankegangen. Det er derfor nødvendig å ha et våkent øye for hva som skjer. Samtidig er det en viktig samfunnsoppgave å bidra til at aktive næringsutøvere gis tilgang til produksjonsarealer, enten denne tilgangen sikres ved virkemidler som bidrar til overdragelse av jord til eie, eller ved leie av jord. Mange bønder foretrekker i dag leiekontrakt framfor kjøp av tilleggsjord, og de kan ha høyst rasjonelle grunner for sitt valg. Med bakgrunn i dette er jeg tvilende til hva som kan komme ut av å legge arbeid i en egen strategi for å sikre bønder større muligheter for å overta til eie. Er ikke yrkesutøverne selv i det konkrete tilfellet nærmest til å foreta dette valget? Hvorfor skal de hindres i å velge selv hvis vi gjennom andre virkemidler kan oppnå sikkerhet for at jorda også som leiejord forvaltes godt i et langsiktig perspektiv? Det er bl.a. viktige spørsmål som jeg hadde forutsett at forslagsstillerne hadde tatt med i vurderingene. Det er ikke godt å forstå hvor forslagsstillerne vil hen med dette forslaget. Jeg oppfatter innspillet fra forslagsstillerne nærmest som et spørsmål om hvor stor leieandelen bør være. Etter min mening er det et spørsmål som det er grunn til å tenke over, men jeg har vanskelig for å se for meg at vi er tjent med å finne et eksakt balansepunkt som ivaretar både behovet for fleksibilitet for aktive næringsutøvere og behovet for langsiktig tankegang. Jeg tror ikke at det finnes et slikt balansepunkt som entydig kan defineres, og jeg mener heller ikke at det er Stortinget som bør ta standpunkt til dette. Vi står overfor et sammensatt spørsmål, og det er grunn til å vise varsomhet med å ha absolutte svar. Jeg vil også vise til seniorforsker Ola Flaten ved Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning, som bl.a. sier følgende om leiejord i innlegg i Nationen den 9. februar i år: «I vår heimlige debatt får man inntrykk av at leiejordproblematikken er særnorsk. Men andre land har også mye leiejord, innbefattet land med atskillig færre eiendomsreguleringer enn oss.» Etter min mening kan ikke utfordringene løses ved å tvinge fram salg av eiendommer. En slik løsning vil i alle fall uthule eiendomsretten. Vi står, som jeg sa, overfor sammensatte spørsmål, og det er grunn til å vise varsomhet med å ha absolutte svar. Når dette er sagt, vil jeg presisere at heller ikke jeg liker utviklingen når det gjelder økningen av andelen av leiejord. For å kunne stimulere til driftsopplegg basert på langsiktighet med sikkerhet for produksjonsgrunnlaget over tid ønsker jeg derfor i forbindelse med forslag til endringer av reglene om bo- og driveplikt å foreslå endringer i reglene om driveplikt. Forslaget tar, som flere har nevnt, utgangspunkt i at driveplikten skal være varig, og at eiere som ikke ønsker å drive selv, kan leie bort på avtaler med minst ti års varighet. Jeg legger også til grunn at slike avtaler må være skriftlige, og at de må føre til driftsmessig gode løsninger. Jeg mener også at delingsbestemmelsen – der forholdene regionalt og lokalt tilsier det – bør kunne brukes med fornuft, slik at det gis delingstillatelse der det gjennom delingen oppnås en god rasjonalisering.