trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-05:
Representanten Erna Solberg argumenterte for Høyres privatiseringssystem tidligere i denne debatten, og sa at målet var at pasientene skulle kunne velge «der hvor det er kapasitet». Det er et greit mål, men den store debatten er jo hvordan Høyres forslag påvirker kapasiteten. Der mener jeg det fortsatt gjenstår å få klare svar, for vi vet at det er sånn at noen typer inngrep, noen typer behandling, noen typer diagnoser lønner det seg å utføre, mens andre ikke gjør det, og at det i stor grad styrer hvor private kommersielle tilbud etableres – i stor kontrast til de private ideelle tilbudene, som jo nettopp er drevet ut fra en annen type motivasjon. Men hvis man skal kunne gi en mulighet til å utløse offentlig pengebruk på ethvert privat tilbud som har kapasitet til det, vet vi at det vil påvirke strukturene i Helse-Norge, påvirke hva slags type kapasitet som bygges ut, og dermed også hvem som får hjelp. Det vil ikke være de svakeste, marginaliserte, som representanten Erna Solberg snakket om – det vil tvert imot være dem som har de diagnosene som det lønner seg for det kommersielle å behandle. Det vil skape store utfordringer og forskjeller i helsevesenet. Det vil gjøre det vanskeligere å finansiere et godt offentlig tilbud til dem som trenger det mest. I tillegg vil det bety et større press på det viktigste knapphetsgodet vi har i helsevesenet, nemlig folk. Det er jo ikke sånn at det blir en eneste ekstralege eller en eneste ekstra sykepleier eller hjelpepleier fordi om man oppretter flere private tilbud. Men det er sånn at det kan bli en skarpere konkurranse om kompetansen. Der også vil man, hvis vi får stadig flere svært lønnsomme kommersielle tilbud, kunne oppleve at det offentlige blir taperen, og at det vil gå ut over dem som trenger det mest. Høyre har fortsatt et stort forklaringsproblem med hensyn til hvordan man på den ene siden kan ha en retorikk som handler om de svakeste i helsesystemet, og på den andre siden foreslår et system som åpenbart vil forsterke den typen problemer. Den samme selvmotsigelsen kommer i Høyres stadige kanonader mot private helseforsikringer. Jeg understreker at det er helt marginale tall på hvor mange privatpersoner i Norge som tegner private helseforsikringer. Det er arbeidsgivere som gjør det. Det viser at folk flest ikke mener at det er noe behov for det. Men Høyre hadde altså, da de satt med makten forrige gang, et mål om å stimulere til dette gjennom skattelette, og da virker retorikken som man nå kommer med, spesiell og rar.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2012-12-05:
Bruken av private helseforsikringar i Norden har historisk sett hatt eit oppsving når høgresida har hatt makta. I dag ligg Noreg faktisk betydelig bak våre nordiske naboland på dette området, og berre ein liten brøkdel av slike helseforsikringar blir teikna av privatpersonar her i landet. Dette står i kontrast til Høgres påstand om at vi er på full veg inn i eit klassedelt samfunn der folk truleg ser seg nøydde til å ha forsikringar for å få helsehjelp. Sanninga er at dei aller fleste private helseforsikringar vi har i Noreg, er inngåtte av bedrifter som bruker slike ordningar først og fremst for å trekkja til seg attraktivt kompetansepersonell. I 2003 innførte den borgarlege regjeringa, med Høgres finansminister i spissen, skattefritak for bedriftskjøpte helseforsikringar. Då er spørsmålet: Kvifor seier Høgre i dag at ein er imot private helseforsikringar, mens ein i 2003 innførte skattefritak for nettopp å stimulera til kjøp av dei same forsikringane?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2012-12-05:
I 2009 blei det registrert 387 dødsfall i Noreg som direkte følgje av eit langvarig og høgt alkoholinntak. Ved Bergen legevakt viste undersøkingar gjennom eit heilt år at 70 pst. av dei valdsskadde som kom inn, var alkoholpåverka. Folkehelseinstituttet anslår at mellom 50 000 og 150 000 barn lever saman med foreldre som har eit risikofylt alkoholkonsum. Vidare viser forsking at for kvar person som er alkoholavhengig, er det i gjennomsnitt tre personar som slit med reaksjonar og symptom som er knytte direkte til åtferda og problema til den avhengige. No er det snart jul og ei gledeleg høgtid for veldig mange. SIRUS har gjort eit anslag som dessverre viser at 200 000 barn no gruer seg til jul, nettopp på grunn av foreldres alkoholmisbruk. Framstegspartiet har i fleire år avvist restriktive tiltak når det kjem til alkohol, og har tvert imot ønskt ei liberalisering og lettare tilgjenge til alkohol. Så spørsmålet mitt er: Kor mange personar meiner Framstegspartiet må hamna i uføret og mista fridomen sin som følgje av alkohol før dei er villige til å setja i verk restriktive tiltak?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2012-12-05:
Viss ein verkeleg vil noko med alkoholpolitikken i Noreg, synest eg det er ganske tafatt gong på gong å koma med dette med at bøndene skal få selja alkohol frå eige utsal, for i den store samanhengen betyr det veldig lite. Det eg ser at Framstegspartiet ikkje ville gå inn for, er dei restriktive tiltaka for det store salet. Ein foreslår i staden å redusera avgiftene. Det er jo ein tydeleg politisk forskjell mellom å ta i bruk restriktive tiltak på alkoholfeltet og ikkje. Senterpartiet er heilt klar på at vi ønskjer å ta i bruk restriktive tiltak og bruka avgiftspolitikken slik at vi kan redusera konsumet. Det er mange gode grunnar for det. Eg merkar meg at alkohol framleis er eit område det er vanskeleg å snakka om for mange.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2012-12-05:
Først har eg lyst til å seia at eg deler den bekymringa som representanten Sonja Irene Sjøli har uttrykt både her og i fleire andre samanhengar, og synest det er veldig bra at ho er ein pådrivar for å få ei betre svangerskaps-, fødsels- og barselomsorg i Norge. Det er ein del ting som blir påpeika her når det gjeld både følgeteneste, bemanning på klinikkar og barseltilbodet, som vi ikkje er i mål med. Her må det framleis store forbetringar til. Eg er glad for at ein òg nemner tilbodet på dei store fødeklinikkane. Vi er mest opptatt av dei små, men det er òg store utfordringar på dei store. No har ein frå regjeringa si side varsla at ein skal koma med ei sak i forhold til finansieringa av jordmødrer i kommunane. Eg trur det er eit grep som kan føra til at det blir lettare å rekruttera jordmødrer i det kommunale helse- og omsorgstenestetilbodet.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2012-12-05:
Eg er heilt einig i at ei god helsesøsterteneste er viktig. Det same er ei god skulehelseteneste, som òg omfattar andre ting enn berre helsesøster. Men dette er viktig både på helsestasjonen og i skulen. Det er òg ein viktig førebyggjande arena som vi kan bruka endå meir i tida framover når vi skal realisera Samhandlingsreforma. Så er eg ueinig i at vi ikkje vil prioritera dette. Det aller viktigaste for å styrka helsesøstertenesta er jo å ha ein god kommuneøkonomi. Dersom Venstre løyver 10 eller 15 mill. kr ekstra, gir ikkje det mange ekstra stillingar utover i heile landet. Så ein god kommuneøkonomi er viktig for å få dette til, og for at kommunane vil prioritera det, og eg er heilt sikker på at kommunane vil gjera det dersom dei har ein kommuneøkonomi som tillèt det.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2012-12-05:
Representanten Hjemdal frå Kristeleg Folkeparti sa om samarbeidet med Høgre og Framstegspartiet følgjande i Klassekampen 29. november: «Men i helsepolitikk er kanskje dét området hvor det er lettest for oss å finne sammen.» Kristeleg Folkeparti og Hjemdal flaggar altså i denne artikkelen at dei vil vera med på å støtta ein blå helsepolitikk – saman med Framstegspartiet og Høgre. Sanninga er at Høgre og Framstegspartiet ivrar etter å kommersialisera og privatisera omsorgsfeltet. Det har vore med på å pressa ut dei frivillige og ideelle aktørane, sistnemnde med Oslo som eksempel. I tillegg er Høgre og Framstegspartiet tydelege på at dei ønskjer ei liberalisering av alkoholpolitikken, og at dei i mindre grad ønskjer å ta i bruk avgiftspolitikken for å regulera kosthaldsfeltet. Mitt spørsmål er om det er denne politikken der representanten Hjemdal meiner det var så veldig lett å finna saman.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2012-12-05:
Etter å ha høyrt på debatten er det påfallande at opposisjonen, då meiner eg Høgre og Framstegspartiet, ikkje snakkar om førebygging og folkehelsepolitikk i sine innlegg. Det blir berre snakka om behov for behandling, og det nye fokuset er fritt behandlingsval. Eg vil derfor ta opp igjen nokre punkt om førebygging og folkehelsepolitikk og understreka avstanden mellom raud-grøne parti og Høgre og Framstegspartiet på dette området. I replikkordskiftet kunne ein òg får inntrykk av at dette er eit politikkområde der alle opposisjonspartia lett vil kunna finna saman. Det meiner eg er å glatta over nokre politiske realitetar. På kosthaldsfeltet seier regjeringspartia og Kristeleg Folkeparti i komiteens merknader om kosthald at dei «mener staten må ta i bruk prisvirkemidler og avgiftspolitikken aktivt for å bidra til endret atferd». Når det gjeld fysisk aktivitet, seier regjeringspartia og Kristeleg Folkeparti følgjande i komiteens innstilling: «(…) det er grunnlag for å vurdere økt omfang av både kroppsøving og øvrig fysisk aktivitet i skolen sammenliknet med dagens nivå.» (…) På alkoholfeltet er det endå større avstandar. Framstegspartiet vil avskaffa vinmonopolordninga og selja sprit i daglegvarebutikk. Høgre og Framstegspartiet går saman om å liberalisera alkohollova, slik at kommunar skal kunna få gitt løyve til å skjenka alkohol døgnet rundt, og at Vinmonopolet skal ha ope både julaftan, pinseaftan og valdagen. Kristeleg Folkeparti står for ei heilt anna linje, meir i tråd med den førebyggjande raud-grøne helsepolitikken, og vil redusera alkohollovas maksimale skjenketid med ein time. I sommar latterleggjorde fleire Høgre- og Framstegsparti-representantar regjeringas vedtak om å innføra 18-års aldersgrense på solarium, endå vi veit at dette folkehelsetiltaket, som mange andre land allereie har innført, er for å førebyggja føflekkreft – ei svært dødeleg kreftform som rammar mange unge vaksne, og der Noreg i dag ligg i verdstoppen når det gjeld førekomst. Eitt av tre krefttilfelle kan førebyggjast. Vi debatterer berre behandling. Men ved at Høgre, som er imot gratis frukt og grønt i skulen, imot arbeidet for auka fysisk aktivitet i barne- og ungdomsskulen og for å la barn og unge under 18 år fritt få bruka kreftframkallande solarium, viser Høgre sitt sanne ansikt med ein manglande folkehelsepolitikk. I debatten er det bra belyst at blå helsepolitikk vil bety privatisering, verre vilkår for frivillige og ideelle organisasjonar og ei svekking av det offentlege helsetilbodet. Det er ille, men det er reversibelt. Det er verre med folkehelsepolitikken. Manglande, blå folkehelsepolitikk vil føra til meir sjukdom i befolkninga i framtida. Dette er irreversibelt for dei det gjeld, og generelt vil dette vera ein trussel for heile velferdsstaten i framtida.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2012-12-05:
Først til representanten Per Arne Olsen: Det er flott å sjå at Framstegspartiet er opptatt av fysisk aktivitet. Det forslaget han refererte til, var eit forslag som var lagt inn utan budsjettdekning. Det blei heller ikkje stemt mot det, men det blei vedlagt protokollen. Til representanten Bent Høie: Det er eit ganske forunderleg svar, synest eg, som blir gitt til Thomas Breen på manglande finansiering av IKT-satsing. Det er lite truverdig, og det framstår som at den fellessatsinga frå opposisjonen på IKT var eit overbod. Så til slutt om at Høgre skal vera for auka fysisk aktivitet i skulen. Då vil eg be representanten Bent Høie gå inn og sjå i protokollen i samband med representantforslaget frå Framstegspartiet kva skulepolitisk talskvinne sa om det: Dette er ikkje eit prioritert forslag og ei satsing frå Høgre si side.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2012-12-05:
Stortinget har tidlegare i dag debattert helse- og omsorgsbudsjettet, der eg retta fokuset mot folkehelsepolitikk og førebygging. Det er eit gamalt ordtak som lyder: Arbeidet adlar mannen – og kvinnen også. Kanskje det er dette ordtaket som ligg til grunn for den såkalla arbeidslivslinja i norsk politikk. Iallfall er det klare haldepunkt for å hevda at arbeid har samanheng med menneske si helse. Spørsmålet er jo om ein må ha god helse for å arbeida, eller om ein får god helse av å arbeida. Dette spørsmålet har sikkert fleire svar. Lars Grue frå NOVA svarer slik på dette i ein kronikk som står i Helsedirektoratets rapport om folkehelsearbeidet frå 2010: «Det vi imidlertid vet er at det blant personer med nedsatt funksjonsevne er en klar sammenheng mellom det å ha god helse og det å være i arbeid.» Han viser til ei omfattande levekårsundersøking blant personar med nedsett funksjonsevne, som viser at den delen som vurderer si eiga helse som god, er dobbelt så stor blant dei som er i arbeid, som blant dei som ikkje er i arbeid. Han skriv vidare: «Utdanning er den enkeltfaktor som kanskje er viktigst for å forklare hvorfor noen personer med langvarige lidelser/nedsatt funksjonsevne er yrkesaktiv og andre ikke er det.» Det må derfor vera eit mål at flest mogleg med nedsett funksjonsevne får ei solid utdanning. Det er viktig både for den enkelte og for den politiske målsettinga som er nedfelt i arbeidslinja. Arbeid er altså ein viktig sosial helsedeterminant fordi arbeid gir inntekt, sosiale fellesskap, struktur i kvardagen og for mange, meiningsfylt aktivitet. Så er det også slik at førebygging av sjukdom og ein tydeleg folkehelsepolitikk kan få endå fleire til å stå i arbeid. I dag veit vi at psykiske lidingar saman med muskel- og skjelettsjukdomar er den viktigaste årsaka til uføretrygd i Noreg. Ein av fire av dei som er uføretrygda, har ei psykisk liding, og det mest bekymringsfulle er at nye uføretrygdmottakarar med lettare psykiske lidingar, aukar, spesielt i aldersgruppa 20–29 år. Det positive er at både muskel- og skjelettlidingar og lettare psykiske helseproblem er mogleg å førebygge. For eksempel kan tiltak for auka fysisk aktivitet både i og utanfor arbeidslivet bidra til det. Alkohol er ein annan viktig faktor i dette arbeidet. Ei undersøking frå forskingssenteret IRIS i Stavanger peikar på at alkohol kostar næringslivet opp mot 18 mrd. kr i sjukefråvær kvart år. 30 pst. av korttidsfråværet og 15 pst. av langtidsfråværet har si årsak i alkohol. Det er derfor svært viktig med stert fokus på førebygging og det å føra ein aktiv folkehelsepolitikk, spesielt innan psykiske lidingar, muskel- og skjelettlidingar og rus. Elles vil ein ikkje klara å oppnå den klare politiske målsettinga vi har om høg arbeidsdeltaking, lågt sjukefråvær og sterk tilknyting til arbeidslivet for dei aller fleste.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2012-12-05:
I dag kan vi lesa i Bergens Tidende at Erna Solberg og Høgre vil ta navarane, og at Stortinget i dag sa nei til å innføra aktivitetsplikt for unge sosialklientar. Solberg uttala til Bergens Tidende at dei ber regjeringa koma med forslag til krav om at personar som søkjer sosialhjelp, skal ha rett og plikt til å delta på aktivitet så snart det lèt seg gjennomføra, såframt dette ikkje viser seg umogleg, og at ein absolutt hovudregel skal vera at økonomisk stønad fell bort eller blir redusert til gjeldande naudsatsar dersom mottakaren ikkje møter på aktivitet. Eg vil visa til representanten Lundteigen, som på ein god måte illustrerte svakheitene i dette forslaget. Høgres leiar uttala vidare til Bergens Tidende at når Høgre kjem i regjering, så skal dei få dette til. Det er slik, nesten dessverre, at Høgre styrer ei rekkje store kommunar, og i innstillinga kjem det fram at alle partia, unnateke Framstegspartiet, framleis er for at sosialhjelp skal vera eit kommunalt ansvar. I samsvar med dagens lovverk kan altså kommunar, òg dei Høgre-styrte, stilla krav til den enkelte ved tildeling av økonomisk støtte. Det skjer òg i større eller mindre grad i mange kommunar i dag. Høgre-kommunar kan altså innføra aktivitetsplikt i dag dersom dei ønskjer det. Bergen kommune blir styrt av eit Høgre- og Framstegsparti-byråd. Akkurat no ligg det faktisk ein interpellasjon til behandling i Bergen bystyre, der bystyret ber Høgre- og Framstegsparti-byrådet om å fremja ei sak for bystyret for å sjå på moglegheitene for å gjennomføra auka krav om aktivisering av sosialhjelpsmottakarar. Då tenkjer eg at kanskje Høgres leiar og Høgres stortingsrepresentantar i staden for å stå fram i media med krav om å ta navarane, burde snakka med sine eigne folk ute i kommunane, iallfall der dei styrer, dersom dei faktisk meiner det er så avgjerande å innføra krav om aktivisering for å få sosialhjelp.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2012-12-05:
Det er alltid hyggelig å bli utfordret på ideologiske perspektiver fra Fremskrittspartiet. Det tror jeg Fremskrittspartiet liker, og det tror jeg også at arbeiderpartirepresentanter liker veldig godt. Når det kommer til ideologi i helsedebatten, må man starte med hvordan man skal bruke de største pengene i framtiden. Vi i Arbeiderpartiet, som et ansvarlig parti, kan ikke late som om ressursene er utømmelige. Derfor må man ta noen standpunkter når det gjelder hvordan man skal bruke de felles ressursene man har i samfunnet, på best mulig måte. Det betyr også at vi, i motsetning til Fremskrittspartiet, velger å ikke satse på skattelettelser til dem som har mest fra før. Det er hovedprioritet i våre budsjetter. Til neste år legger vi opp til å bruke penger på en måte som gjør at velferden kan styrkes. Vi har et historisk løft i antall pasientbehandlinger på vårt budsjett for neste år. Det klarer vi kun fordi vi evner å prioritere ideologisk, nemlig at vi ønsker å prioritere å bygge ut velferden på et offentlig fundament og ikke gi skatteletter til dem som har mest fra før.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2012-12-05:
Jeg anser representanten Hagebakken som en særdeles klok mann. Hvis han hadde fått bestemme dette helt alene, er jeg sikker på at han hadde klart å komme tilbake til Stortinget innen den tidsfristen han selv nevnte. Så har debatten vist seg å ha mange fasetter. Vi hadde en stor debatt med KS og også interne prioriteringer om hvordan man skal legge opp BPA-ordningen. Det handler om hvor rettigheten skal treffe inn i forhold til antall timer, og det handler om hvordan kommunene skal klare å møte dette. Det handler også om hvordan man skal imøtekomme det som var Stortingets vedtak i utgangspunktet, at dette skal være en provenynøytral ordning. Der må jeg si at vi har hatt mange runder, bl.a. med KS, for å finne ut hvor innslagspunktet for en provenynøytral ordning er, og hvor det bikker over til å bli en ekstra utgift for kommunene. Vi har stor respekt for at kommunene ikke ønsker å få nye oppgaver som vil føre til nye utgifter som ikke dekkes inn. Når det er sagt, er jeg ganske sikker på at vi lander den saken nå i nær framtid. Så får vi se i hvor nær framtid det blir. Jeg tipper at saken i løpet av noen få måneder er ute til høring.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2012-12-05:
Det er sånn at vi nå har et tiår bak oss hvor man har prioritert rus og psykiatri foran somatikken. Det er klart at når man gjennom ti år forfordeler et spesielt helsefelt, får man etter hvert en mulig skjevhet. Det vi nå sier i vårt budsjett, er at vi har en historisk satsing på pasientbehandling uten å prioritere pasientgrupper foran andre. Grunnen til det er flerdelt. Det ene er at det er grunn til å stille spørsmål ved den kvaliteten vi har bygd opp gjennom rusløftet. Får man nok igjen for den satsingen man faktisk har lagt inn i forhold til antall plasser – økning i rusfeltet? Er kvaliteten god nok, eller bør vi nå ta en pause og se på resultater av det vi har gjort, før vi går inn i en ytterligere ny satsing? Mye tyder på at ting kunne vært kvalitetsmessig bedre i rusbehandlingen. Samtidig har regjeringen ambisjoner på andre felt enn rus og psykiatri. Vi ønsker f.eks. at kreftstrategien skal kunne gjennomføres uten å få kritikk fra opposisjonen for at vi har ambisiøse mål om 20 dager fra man oppdager sykdom til man starter behandlingen.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2012-12-05:
Jeg hørte med undring på resonnementet representanten hadde om at man nå har lagt de øremerkede kommunale ruspengene inn i rammen. Hun hadde først et resonnement om 2 500 rusmisbrukere som sto i kø, for så å mene at det var et argument for ikke å legge pengene inn i rammen til kommunene. Men – bare til en oppklaring: Det er vel sånn at Kristelig Folkeparti i framtiden ser for seg at de 2 500 som nå står i kø, fortsatt skal behandles i spesialisthelsetjenesten og ikke i Kommune-Norge – at jeg har gjort en feiltolkning ut fra ditt resonnement i ditt innlegg. Så bare til en oppklaring, hvis du kan svare på det.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2012-12-05:
I mitt første innlegg snakket jeg kun om posisjonens politikk. Nå skal jeg kun snakke om Høyres politikk. Jeg vil starte med den lille visitten representanten Solberg hadde innom salen når det gjaldt kommunebudsjettet. Det er sånn at hvis du velger å bruke mange milliarder på skattelette, blir det mindre penger igjen til fellesskapet. Når det kommer til kommunepolitikk, kjenner vi alle den lite ærefulle historien til representanten Solberg, og hvordan det var i Kommune-Norge da hun styrte. Så er det sånn at jeg varslet en kommentar rundt det linjeskiftet som Høyre nå har lagt opp til i sin politikk. Én ting er fritt behandlingsvalg, som er kommentert av flere, en annen ting er det politiske linjeskiftet Høyre nå legger opp til i økonomisk politikk. Det er sånn at Fremskrittspartiet nå framstår som den som er ansvarlig på opposisjonssiden når det kommer til økonomisk politikk. De har tross alt lagt inn penger til fritt behandlingsvalg. De skjønner at det koster penger. Høyre skal bare kutte i de offentlige sykehusene for å finansiere dette. Det andre gjelder fjorårets debatt om IKT-satsingen til Høyre, da representantene Bent Høie og Jan Tore Sanner nærmest latterliggjorde mine spørsmål om hvordan de hadde tenkt å finansiere IKT-satsingen sin. Vi husker alle da de fire opposisjonslederne gikk ut og lanserte 10 mrd. kr til IKT over fem år. Men så er de ikke sikrere på seg selv enn at de har sendt et spørsmål til Finansdepartementet om årets budsjett, og fått et svar fra fagdepartementet på hvordan dette skal budsjetteres. Der kommer det tydelig fram i svaret som Høyre har fått, at man skal budsjettere med 2 mrd. kr i lån over streken. Man skal budsjettere med økte avskrivningskostnader, og man skal budsjettere med en rentekompensasjon. I sum koster den satsingen 2 220 mill. kr for neste år. Høyre har lagt inn 20 mill. kr. Hva er det? Er det et varsel om at man har avblåst IKT-satsingen? Ja, da synes jeg både velgerne og vi fortjener å få vite om det. Eller er dette et skifte i den økonomiske tenkningen, hvor man ikke lenger tenker ansvarlig økonomisk budsjettering – altså at man prøver å unndra den faktiske kostnaden? Nå i år forlanger jeg et ordentlig svar på hvordan man har tenkt rundt dette. Har man bare neglisjert svaret på spørsmål nr. 137 til Finansdepartementet, eller har man nå tenkt at dette skulle passere under radaren? Dette er en helsepolitisk debatt for budsjettet hvor disse alternativene skal diskuteres, og da mener jeg at dette er et helt sentralt spørsmål vi kan kreve svar på fra Høyre. I tillegg er det også sånn at Høyre i gjentatte debatter har kritisert omstillingstakten ved f.eks. Oslo universitetssykehus, OUS. Hvordan vil det være med omstillingstakten i offentlige sykehus når man skal dekke all satsing på rus med kutt i rammen, man skal dekke inn andre satsinger med kutt i rammen og i tillegg finansiere opp et privat tilbud ute gjennom fritt behandlingsvalg? Hva vil det bety for omstillingstakten ved OUS og andre offentlige sykehus?
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2012-12-05:
Jeg registrerer at etter at jeg stilte et konkret spørsmål – og det er det eneste jeg har stilt spørsmål om i dag – om IKT-satsingen og budsjettteknikken til Høyre, har Høyre vært oppe på talerstolen tre ganger uten å svare på det ene spørsmålet de har fått som er konkret. Det er litt pussig, men jeg antar at det henger sammen med at mens man i fjor prøvde å neglisjere det ved å si at jeg ikke hadde forstått budsjetteknikken, velger man nå ikke å kommentere det, fordi Finansdepartementet har gitt dem et brev som sier akkurat det samme som jeg sa i fjor. Så da får vi undres, om det er slik at Høyre ikke lenger står for en politikk hvor man har budsjetter som henger sammen, eller om man har avblåst IKT-satsingen. Det får velgerne og andre finne ut av når man ikke vil opplyse om det i debatten.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-05:
Jeg har også lyst til å forfølge dette med ideologi. For Fremskrittspartiet er et av de viktigste ideologiske elementene faktisk å starte der det er viktigst, nemlig med dem som sitter nederst ved bordet, de som sliter mest. I den anledning har jeg lyst til å spørre litt om rusomsorgen. Vi ser i disse tider – det er også adressert i budsjettet – at gode, velfungerende rusinstitusjoner taper anbudsprosesser og må kanskje legges ned. Det er rusinstitusjoner som har veldig gode resultater, og grunnen til at de taper er rett og slett at resultatene ikke vektlegges når anbudene legges ut. For eksempel har Phoenix Haga og Nybøle resultater hvor man viser rusfrihet etter tre år – 70 pst. er rusfri etter tre år. Det må, slik Fremskrittspartiet ser det, være et viktig kriterium. Mitt spørsmål blir da: Hvorfor er ikke resultatoppnåelse, nemlig rusfrihet, et viktig kriterium når denne regjeringen skal velge hvem man vil benytte.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-05:
Jeg takker for muligheten til å snakke om en god og verdig eldreomsorg. Jeg har selv lang og god erfaring fra kommunesektoren, hvor vi har benyttet oss av konkurranseutsetting, med det gode resultat at faktisk også den kommunale eldreomsorgen ble mye bedre da vi hadde konkurranseelementet. Det hyggelige resultatet jeg som ordfører den gangen opplevde, var faktisk at vi ble enda mer effektive, vi ble enda bedre i kommunal sektor i vår tjenesteyting, også når det gjaldt eldreomsorgstilbudet. Jeg skal ikke gå i dybden av Oslo-tallene. Jeg kunne her referert til Trondheim, som har usedvanlig dårlige resultater etter å ha gjort det motsatte, og bare satset på kommunal eldreomsorg. De har i dag en av de høyeste andelene når det gjelder mennesker som må dele rom – de kaller det riktignok ikke dobbeltrom, for å unngå statistikken. Men jeg er opptatt av at eldreomsorgen skal være verdig, og at vi gir en god og verdig eldreomsorg til det enkelte individ, og da er jeg mindre opptatt av hvem som betaler lønnen til den sykepleieren som jobber i eldreomsorgen.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-05:
Fremskrittspartiets utgangspunkt i alkoholpolitikken, som i det meste annet, er at det er et lovlig rusmiddel. Derfor må vi kunne satse på informasjonskampanjer, og vi må satse på god rehabilitering. Der har Fremskrittspartiet fremmet mange forslag i denne salen som Senterpartiet ikke har funnet det for godt å støtte. Jeg er litt forundret over at en representant som kommer fra et parti som har en statsråd som tar til orde for at norsk landbruk bør få lov til å selge flere alkoholprodukter fra sine egne gårder, samtidig kan stå her med en viss tyngde og si at tilgjengeligheten er det som må begrenses. Her må Senterpartiet faktisk rydde opp i egen politikk. Jeg vet ikke om det er landbruksministeren vi skal høre på, som ønsker at flere bønder skal selge øl fra sine gårder, eller om vi skal høre på Kjersti Toppe, som ønsker at vi skal begrense forbruket av alkohol så mye at selv den ene desiliteren som forbrukes i denne sal – nei, ikke i denne sal, men i dette huset av de 800 menneskene som går her hver dag, er et viktig moment å få avsluttet.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-05:
Også på dette feltet har jeg faktisk ganske god erfaring selv. Vi konkurranseutsatte mye i min kommune. En av de første tingene vi gjorde, var faktisk å sette oss ned bl.a. med fagbevegelsen og bli enige om hvilke anbudsbetingelser vi skulle ha. Fagbevegelsen var fortsatt uenig i at vi skulle legge ut på anbud, men der ble vi faktisk enige om at pensjonsbetingelser var en del av det vi skulle kreve når vi la ut på anbud. Jeg var også en av de første ordførerne som i sin tid støttet ILO-konvensjonen om at vi skulle ha like vilkår når vi konkurranseutsatte, så jeg har faktisk veldig god samvittighet på dette området. Jeg har veldig tro også på de private løsningene, fordi fremtidens eldreomsorg også handler om kompetente mennesker, og for å få de beste og de flinkeste sykepleierne også i privat sektor, må de private på sikt kunne konkurrere på lønnsbetingelser og pensjonsbetingelser. For å få de beste må de faktisk være konkurransedyktige også på dette.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-05:
Om den merknaden statsråden henviser til, kan det i hvert fall spøkefullt svares at den er skrevet i en språkdrakt som statsråden skal kunne forstå. Jeg har lyst til å henlede oppmerksomheten på de regionale helseforetakene, hvor jeg ikke deler statsrådens syn på at det ikke er noe å spare, at det ikke er noe byråkrati. At dette er et Glava-lag mot både det kliniske personalet og pasientene, er jeg helt overbevist om. Vi ser jo i tall fra både Samdata og andre steder at det er store regionale forskjeller både i ventetid og i det tilbudet pasientene får. Derfor bekymrer det meg litt når statsråden ikke vil ta innover seg at vi kan se opptil 20 pst. forskjell i ventetid når det gjelder diverse sykdommer. Er ikke det noe som bør bekymre statsråden med tanke på å skulle gi et likt tilbud over hele landet? Er statsråden villig til å se på tiltak for å endre disse forskjellene?
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-05:
Jeg må innrømme at jeg har noe mer begrenset tro på oppdragsdokumenter etter at man faktisk har sendt oppdragsdokumenter i syv år og disse forskjellene likevel bare har blitt større. Om man vil forsøke et oppdragsdokument til, så gjerne for meg, men jeg tror ikke det er der løsningen er. Vi må gå til kjernen av problemet, nemlig de regionale helseforetakene. Jeg har lyst til å stille statsråden et spørsmål til når det gjelder det budsjettet vi nå behandler. I innstillingen står det at man «registrerer at Norges engasjement når det gjelder etisk rekruttering av helsepersonell, har gitt resultater». Jeg lurer på hvilke rapporter statsråden kan vise til hvor disse etiske retningslinjene har gitt resultater. Det eneste jeg har registrert av resultater, er at vårt største sykehus er anmeldt for menneskehandel, og det er ikke spesielt god etisk behandling av ansatte.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-05:
Først har jeg lyst til å takke statsråden for at hun engasjerer seg i helsedebatten, ikke minst når det gjelder eldreomsorgen. Hun sier mye fornuftig om Fredericia-modellen. Jeg håper bare hun også får større gjennomslag i eget parti og i egen regjering for dette, noe Fremskrittspartiet har tatt til orde for lenge. Men jeg har lyst til å spørre statsråden litt om alkoholpolitikk. I salen i dag opplever vi at en representant har et mantra, og det er å begrense tilgangen. Samtidig har vi en landbruksminister som reiser rundt og sier at bøndene bør få lov til å ta vare på norsk tradisjon og selge hjemmebrygget øl fra egne gårder, hvilket jeg synes er et godt tiltak. Vi ser også i Europa at alkoholkonsumet faktisk går ned, og det eneste som går opp, er alkoholfritt øl. Denne regjeringen foreslår å øke avgiften på alkoholfritt øl. Mitt spørsmål til statsråden blir da: Hva er den alkoholpolitiske begrunnelsen for å ha store avgiftsøkninger på det alkoholfrie ølet?
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-05:
Jeg oppfatter vel ikke akkurat det som svar på det jeg spurte om. Men jeg skal likevel forsøke å gå over på et annet tema, nemlig prehospitale tjenester, som også Fremskrittspartiet er veldig opptatt av. Vi ser jo at mange lokalsykehus nedlegges, eller, etter regjeringens syn i hvert fall, får et endret innhold. Ikke minst i statsrådens eget hjemfylke, hvor vi har sykehus både i Eid og i statsrådens hjemkommune, får sykehusene et annet innhold enn de hadde tidligere. Samtidig ser vi at kommuner over hele landet regionaliserer legevaktene sine for å få bedre kvalitet og kanskje også mer effektivitet. Det gjør at menneskene får lengre vei til sykehuset når de trenger det. Da mener Fremskrittspartiet at det er behov for å styrke ambulansetjenesten, ikke minst luftambulansen. Mitt spørsmål til statsråden blir da om hun ser det samme behovet. Hvis hun gjør det: Hvorfor vil hun ikke være med på forslag som styrker f.eks. ambulansetjenesten i Sogn og Fjordane?
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-05:
Jeg har altså bedt om ordet til et treminuttersinnlegg for å ta opp noe av det jeg ikke rakk å si i mitt opprinnelige innlegg, og for å kommentere noe av det som har kommet fram i salen. Først til statsrådens andre innlegg: Jeg er veldig glad for at han nok en gang understreker at han respekterer og tror på at vi har et genuint ønske om å gjøre helsevesenet bedre. Det er jo hele poenget. Vi foreslår andre løsninger når vi ser at Arbeiderpartiets løsninger ikke virker. Det er med Arbeiderpartiets løsninger vi har fått de store helsekøene, det er der vi har fått de lange ventetidene, det er der vi ser at systemet er viktigere enn pasienten, og nettopp derfor har Fremskrittspartiet andre løsninger, som vi har gleden av å fremme i dette budsjettet. Jeg er også veldig glad for at statsråden korrigerte det bildet vi satt igjen med; han sa at han ikke hadde sagt det vi trodde vi hørte, om Michelle. Michelle er en flott jente som hver dag kjemper for fortsatt å være rusfri. Det har vært en lang og tøff kamp, som foregår hver eneste dag, og jeg har veldig respekt for både henne og alle i hennes situasjon. Da hun ble konfrontert med hva Gahr Støre hadde sagt i denne sal, sa hun klart og tydelig at hun forsto godt hva øremerking var, og hun sa også klart fra om – hun var ganske overbevist om – at det at øremerking forsvant fra kommunene, ville gjøre tilbudet for henne og andre i hennes situasjon dårligere. Det synes jeg også vi skal respektere. Jeg har også lyst til å henlede oppmerksomheten til den såkalte nysalderingen som nå har kommet, hvor regjeringen – prisverdig nok – foreslår å øke sykehusbudsjettene med 250 mill. kr fordi aktivitetsveksten har vært høyere enn man antok. Det er veldig bra. Men i proposisjonen står det også helt klart at med de 250 mill. kr er det om lag 90 mill. kr mer enn det som er lagt til grunn i Prop. 1 S for 2012–2013 – altså den vi behandler i dag. Det betyr i realiteten at hvis vi vedtar regjeringens budsjett i dag, får vi et budsjett som ligger under det aktivitetsnivået som det legges opp til i nysalderingen. Da hadde det vært interessant å høre hvilke pasientgrupper det er vi skal nedprioritere når budsjettet for neste år er 90 mill. kr mindre enn i år. Helt til slutt har jeg lyst til bare å svare representanten Toppe at hun kan ikke ha fulgt særlig godt med i mitt innlegg. Jeg snakket både om forebygging og om rehabilitering. Jeg er stolt av alle de forslagene vi har på begge feltene, og jeg vil også minne om at det er bare et par uker siden Senterpartiet selv stemte imot vårt forslag om mer fysisk aktivitet i skolen. Så det er et stykke mellom liv og lære i det partiet fortsatt.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2012-12-05:
Det var ikke mye svar på spørsmålet, men jeg skal ikke blande meg inn i det. Stortinget vedtok den 17. juni 2011 å be regjeringen utrede rettighetsfesting av brukerstyrt personlig assistent og raskt komme tilbake til Stortinget med et lovforslag. Representanten Hagebakken, Breens forgjenger i komiteen, uttalte på spørsmål om hva «raskt» innebar at han mente raskest mulig, og i alle fall i løpet av våren 2012. Nå har det snart gått enda et år. Når kan vi forvente å få en sak om rettighetsfesting av BPA, slik Stortinget har bedt om?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2012-12-05:
Stortinget behandlet våren 2009 en stortingsmelding om en sammenhengende svangerskaps-, fødsels- og barselomsorg, og det ble gjort viktige vedtak som skulle bidra til å sikre bedre kvalitet og pasientsikkerhet i fødselsomsorgen. Nå, snart fire år senere, er det ingen bedring i jordmorberedskapen og følgetjenesten, det er stor mangel på jordmødre i kommunene, jordmorbemanningen ved de store fødeklinikkene er ikke økt til tross for en økning i fødselstallet, og i barselomsorgen er det avdekket et betydelig gap fra tidspunktet mor og barn utskrives fra fødeavdelingen til helsestasjonen er satt i beredskap for å følge opp familien. Helsetilsynet sier veldig klart at et brudd i tjenestetilbudet så kort tid etter fødselen truer pasientsikkerheten. Er representanten Toppe tilfreds med regjeringens oppfølging av Stortingets vedtak på disse områdene for snart fire år siden for å sikre bedre og tryggere forhold spesielt for kvinner i distriktene?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2012-12-05:
Dette har vært en interessant debatt. Alle utspillene fra Arbeiderpartiet og de rød-grønne kan tyde på at den viktigste prioriteringen for flertallsregjeringen i 2012 er å finne ut hvem som skal avløse den i 2013. Det samfunnet Arbeiderpartiet sier vi vil rive ned, er det samfunnet Høyre har vært med på å bygge opp gjennom flere år. Høyre har bidratt til å bygge opp en velferdsstat med bl.a. et sosialt sikkerhetsnett og skattefinansierte helsetjenester for befolkningen. Høyre har vært i førersetet for en ansvarlig økonomisk politikk – bl.a. gjennom en fornuftig bruk av oljepenger – for å trygge jobbene og morgendagens pensjoner. Angrepene fra Arbeiderpartiet og de rød-grønne kan tyde på en frustrasjon over regjeringens manglende evne til å få ned helsekøene, få opp kvaliteten i skolen og bygge nye veier, og desperasjon over at tiden nå renner ut for de rød-grønne. Arbeiderpartiets spesielle strategi ser ut til å være en direkte import av det verste fra amerikansk valgkamp. Karikaturer, parodier og skremmebilder skal skape polarisering – de konstruerer skremmebilder som de så argumenterer imot. Det synes jeg er uverdig, og jeg synes det er uredelig. Relativt små forskjeller er en kvalitet ved det norske samfunnet. Det er ikke først og fremst en sosialdemokratisk eller en konservativ verdi, men en norsk og en nordisk verdi som Høyre vil bevare. Det som først og fremst skaper store forskjeller i det norske samfunnet, er at barn går ut av grunnskolen uten å kunne lese og skrive skikkelig, at ungdom faller ut fra videregående skole, at altfor mange faller ut av arbeidsmarkedet på grunn av manglende basisferdigheter, og at det er lange behandlingskøer og manglende tilbud innenfor psykisk helse, rusbehandling og rehabilitering. Høyre er opptatt av å skape muligheter for alle. Vi er opptatt av å få ned helsekøene, få opp kvaliteten i skolen og investere mer i forskning. Vi vil ha et sterkt og godt offentlig finansiert helsevesen der folk får hjelp av høy kvalitet når de trenger det. Det målet kan vi nå dersom vi også samarbeider med ideelle og private sykehus om helsetjenester. Vi må bli partnere for det offentlige og ikke ses på som konkurrenter. Skal vi sikre et samfunn med velferd som virker, må vi tenke nytt. Vi må ha bedre løsninger, ha endringsvilje, og vi må slippe alle gode krefter til og gi pasienter og brukere trygghet, mangfold, kvalitet og valgfrihet. Det gir bedre og raskere hjelp. Det vil skape trygghet og sikre velferden.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2012-12-05:
Jeg skjønner at helseministeren ble indignert over deler av mitt innlegg, men jeg vil be ham gå igjennom referatene både fra debatten i dag, fra en debatt vi hadde her i forrige uke, og også fra finansdebatten, så vil han se at Arbeiderpartiet og de andre rød-grønne partiene mistror og mistolker Høyres forslag helt bevisst. De oppkonstruerer en virkelighet, og så argumenterer de ut fra det. Det gjelder spesielt fritt behandlingsvalg, som vi har foreslått. Vi oppklarer og tydeliggjør gang på gang – uten hell. Men det jeg egentlig ba om ordet for, var det representanten Dåvøy tok opp, nemlig forskningen på ME. Høyre har bevilget 10 mill. kr på sitt alternative budsjett til denne forskningen, og jeg er glad for at helseministeren også ser viktigheten av denne forskningen og støtten til disse miljøene, og at det vil bli fulgt opp på en forsvarlig måte.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2012-12-05:
Økningen i antallet uføre under 30 år var på 10 pst. fra andre halvår i 2011 til andre halvår i 2012. Det er selvsagt altfor mange. Mye av dette skyldes psykiske lidelser. Mennesker med psykiske lidelser uføretrygdes tidligere og er uføre lenger enn personer som har andre sykdommer. Noe av det viktigste vi kan gjøre for å forhindre at flere enn nødvendig støtes permanent ut av arbeidslivet i så ung alder, er å få på plass et tilbud om psykologhjelp som er nært, som er tilgjengelig, og som kan nås raskt. Psykiske lidelser kan behandles, og med tidlig hjelp blir resultatene bedre. Helsedirektoratet slår jo også fast at tidlig intervensjon fungerer. Vi trenger altså flere lavterskeltilbud. Dagens system er ikke egnet til å fange opp dette godt nok. Psykiske problemer står for nærmere 10 pst. av konsultasjonene hos fastleger, men 40 pst. av fastlegene mener selv de har for lite kompetanse på dette området. En doktorgradsavhandling fra 2007 fant at fastleger i stor grad underdiagnostiserte psykiske problemer som angst og depresjon, og det er alvorlig. Derfor har Høyre foreslått en ordning med fastpsykologer i kommunene. Vi vil ha en bedre psykologtjeneste i kommunene med flere allmennpsykologer og bedre tilrettelegging – også gjennom refusjonssystemet – for samordning med fastlegekontorene. Er ordningen god, opptrappingen villet, politisk styrt og støttet av smarte incentiver, vil man lykkes med rekrutteringen. Det er bare gjennom forebygging og behandling at vi kan hjelpe dem som i dag faller permanent utenfor arbeidslivet. Vi så at antallet uføre sank forrige gang Høyre satt i regjering. Med den urovekkende veksten vi i dag ser, er det på tide med nye og bedre løsninger som tar tak i de grunnleggende problemene. Det er altså på tide med en velferd som virker. Jeg vil helt til slutt trekke fram at Høyre-styrte Akershus fylkeskommune har gjort mye for å være tidlig ute og forebygge psykiske lidelser. Vi har subsidiert en full helsesøsterstilling ved alle videregående skoler i Akershus, til tross for at dette er en kommunal oppgave. Det er et svært viktig forebyggende tiltak som gir gode resultater, og det er et eksempel til etterfølgelse.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-12-05:
Jeg kjenner representanten Breen som en representant med et brennende hjerte for rusbehandling. Det er ikke så rart siden arbeiderbevegelsen og lekmannsbevegelsen møtes her – og bør møtes oftere i disse sakene. Representanten Breen sier i sitt innlegg at det budsjettet vi behandler nå, er en forsterkning og en videreutvikling av helsetjenesten. Mitt spørsmål til Breen er: Hvordan skal regjeringen forsterke behandlingen av rusmisbrukere og mennesker med psykiske problemer når disse ikke skal prioriteres foran i køen i forhold til mennesker med somatiske problemer – siden regjeringen ikke ønsker den prioriteringen lenger?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-12-05:
Jeg kan opplyse representanten Lysbakken om at Kristelig Folkeparti stemte imot sykehusreformen, sammen med SV. Da er man oppdatert på det. En av fire kvinner utsettes for voldtekt eller trues med voldtekt. Dette er grusomme tall som vi må ta tak i. Hvis jeg får bruke Lysbakkens ord selv: Ja, vi skal forebygge. Vi skal gi disse kvinnene den beste faglighet, men først og fremst skal vi gi kvinnene friheten tilbake. Vi vet at et av de viktigste tiltakene, sammen med voldtektsmottak, er å få kunnskap når en voldtekt har skjedd. Derfor er en nettportal et av de viktigste tiltakene, hvis vi ser til Sverige, som har bedre erfaring på dette. Nå begynner Sanitetsforeningen selv med en nettportal, for de orker ikke vente på det offentlige. Er det en slik helsepolitikk Lysbakken vil ha, hvor private ideelle går foran, mens det offentlige henger etter?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-12-05:
Jeg er glad for den omtalen som representanten Helseth har av Kristelig Folkeparti. Ja, vi har et varmt hjerte. Vi har et varmt hjerte for ideell sektor og for en offentlig helsetjeneste – ikke et vesen, men en tjeneste. Det er det den skal være, en tjeneste for alle oss i Norge. Jeg kan avkrefte at Kristelig Folkeparti kommer til å være noen fødselshjelper for en blå-blå regjering. Men vi i Kristelig Folkeparti skal – hvis velgerne gir oss tillit – være med og gi Norge en ny regjering som vil føre en helsepolitikk som gir de ideelle en god plass. Det er jo under denne regjeringen – med en rød-grønn politikk – mange ideelle har tapt anbud, som har gjort at ideell sektor har fått vanskeligere kår.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-12-05:
Nei, Kristelig Folkeparti kommer ikke til å støtte en blå-blå helsepolitikk. Kristelig Folkeparti kommer til å være med og lage en ny, god helsepolitikk for landets innbyggere, der vi sammen med bl.a. Fremskrittspartiet vil – som vi sier i dagens innstilling – bruke «økonomiske virkemidler for å fremme et sunnere kosthold», der vi sammen med bl.a. Høyre vil at hovedlinjene i alkoholpolitikken fortsatt skal «ligge fast». Dette er to merknader som representanten Kjersti Toppe og representanten Hjemdal – og henholdsvis Fremskrittspartiet og Høyre – er enige om. Så representanten trenger ikke å tegne et bilde som ikke i det hele tatt er realitet. Vi skal være med og fremme en god helsepolitikk, der vi setter enkeltmennesket i sentrum, og der det offentlige og ideell sektor har gode vilkår.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-12-05:
Hvis representanten klarte å trekke de slutningene, skal jeg gjerne oppklare det. De 2 500 som står i behandlingskø – på grunn av den rød-grønne politikken – skal få behandling i spesialisthelsetjenesten. Men det er mange rusmisbrukere som kommunen har et ansvar for, og de midlene har den rød-grønne regjeringen nå fjernet. Det har gjort at bl.a. heroinprosjektet i Sarpsborg må ha penger fra Fylkesmannen for å bli gjennomført. Det var et prosjekt som fikk midler fra de øremerkede midlene. Det har hjulpet jenter og gutter ut av heroinmisbruk. Det er noe kommunen har gjort tidligere, men i dag må man be om penger fra Fylkesmannen for å få fullført dette toårige pilotprosjektet. Det er rød-grønn politikk. Det er godt vi har en fornuftig fylkesmann i Østfold.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-12-05:
I innstillingen er det en merknad som kom fra regjeringspartiene, og det er lov å si det, siden regjeringspartiene selv har gått ut med det. I den merknaden, som dreier seg om rus, står det at det er «behov for en gjennomgang av den samlede kapasiteten». Mitt spørsmål til statsråden er: Hvordan vil regjeringen legge opp denne gjennomgangen? Vil det være en gjennomgang som skjer i forbindelse med rusmeldingen, Meld. St. 30, Se meg, som vi har til behandling? Vil det være en gjennomgang som skal skje i departementet, som vi kan få inn i stortingsmeldingen? Eller vil det være en faglig gjennomgang som må komme i ettertid av behandlingen av Meld. St. 30? Dette trenger man et klart svar på, for i innleggene så langt har Breen sagt at vi trenger en pause før vi går videre når det gjelder rusbehandling, mens representanten Lysbakken sier at mye gjenstår, og at vi må ha et politisk fokus på dette området når det gjelder rus. Mitt spørsmål er: Når vil denne faglige gjennomgangen komme i forbindelse med Meld. St. 30?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-12-05:
Statsråden sa at de norske kommunene står for nær 50 pst. av de norske helsetjenestene, og at de er viktige aktører. Statsråden la til grunn at det er den enkeltes behov som skal ligge til grunn, og at man også må tørre å gå imot myter. Det er kloke ord. Om de sykeste av våre eldre sa statsråden at man må ha en verdig heldøgns omsorg. Kommunene får 5 mrd. kr i økte midler til neste år. I budsjetthøringen sa Kommunenes Sentralforbund at et sykehjem med 50 pasienter ikke ville kunne forvente flere ansatte i 2013 med dette budsjettforslaget. Mitt spørsmål er: Var det slik kommunalministeren tenkte at de økte midlene skulle brukes i 2013?