Monica Mæland (Høyre), 2020-04-24:
Først og fremst: Tusen takk for veldig godt samarbeid med komiteen og med saksordføreren – et viktig og godt samarbeid i denne situasjonen. Jeg er veldig glad for at en enstemmig komité støtter forslaget i proposisjonen om en midlertidig lov om rekonstruksjon for å avhjelpe økonomiske problemer som følge av utbrudd av covid-19. Regler om gjeldsforhandlinger følger altså i dag av konkursloven, men det åpnes i veldig liten grad forhandlinger etter disse reglene. I korte trekk skyldes det at reglene er lite egnet til å gjennomføre en vellykket rekonstruksjon av virksomhetene. Den situasjonen vi nå er i, og de akutte effekter av utbruddet av covid-19 for norsk økonomi, gjør det særlig viktig å få på plass mer effektive gjeldsforhandlingsregler. Det må påregnes at mange virksomheter vil få økonomiske problemer på grunn av svikt i inntektene, og flere virksomheter kan dermed få behov for å finne ordninger med kreditorer som kan hjelpe dem gjennom en vanskelig periode for å unngå konkurs. Forslaget er begrunnet i enpersonsutredningen om rekonstruksjonsregler som var på høring høsten 2016. Det foreslås omfattende endringer i de gjeldende regler om gjeldsforhandling i konkursloven, og det foreslås at reglene gis i en egen midlertidig lov. I den nye loven brukes begrepet «rekonstruksjon» i stedet for «gjeldsforhandling». Det understrekes at et siktemål med forslaget er å gi flere virkemidler til forhandlinger med kreditorer utover ren nedsetting av gjelden. I tillegg foreslås det bl.a. at forhandlinger om rekonstruksjon vil kunne innledes tidligere enn i dag, mens skyldneren fortsatt har midler igjen. Et stort problem med dagens regler er at det ved åpning av gjeldsforhandlinger ofte er lite midler igjen som kan bidra til at man får en løsning for virksomhetene. Med lovforslaget vil det også bli lettere å vedta en rekonstruksjonsplan, og det gis adgang til flere rekonstruksjonstiltak enn i dag, f.eks. det å gjøre om gjeld til aksjekapital ved rekonstruksjon med tvangsakkord. Det åpnes for å kunne gjøre midlertidig unntak fra det offentliges fortrinnsrett for krav på skatt og merverdiavgift, og det åpnes for å få pantesikkerhet for lån til finansiering under rekonstruksjon med prioritet foran alle andre panthavere. I tillegg styrkes skyldnernes beskyttelse mot åpning av konkurs og gjennomføring av tvangsdekning under rekonstruksjonsforhandlinger. Samlet har forslagene til formål å etablere et mer effektivt verktøy for å få ryddet opp i virksomheters gjeldsproblemer og sortere ut hvilke virksomheter som kan være levedyktige. Lovforslaget antas å kunne føre til flere vellykkede gjeldsforhandlinger og et redusert antall konkurser, og dermed at viktige arbeidsplasser kan reddes og verdier kan skapes. Det gjelder generelt, men det får særlig betydning for å redusere risikoen for unødige konkurser i levedyktige virksomheter som er rammet av en akutt svikt i inntektene. Slike virkninger vil være positive både for den enkelte bedrift, for kreditorene, for næringslivet generelt og for samfunnet totalt sett. La meg da kort kommentere noe av det som har vært tatt opp i de tidligere innleggene. Representanten Petter Eide satte spørsmålstegn ved midlertidigheten. Da må jeg være veldig tydelig på at grunnen til at vi veldig fort har fått fremmet dette, er koronasituasjonen. Men denne enpersonsutredningen ble jo i sin tid gjort fordi det generelt har vært et ønske om å få på plass sånne regler, også i Norge. Det er mange andre land som har det, og de reglene vi har, er lite egnet både i en akuttsituasjon og i en normalsituasjon. Så er det slik at man nå ønsker å samle erfaring fra ulike saker, fra ulike deler av landet, og det tar litt tid. Det gjør vi for å kunne fremme en permanent lov, men som da vil bli undergitt permanent og ordentlig lovbehandling – det er en ordentlig lovbehandling, dette også, men altså: da på mer ordinær måte og med ordinære høringer og den type ting. Så det er bakgrunnen for at lengden er som den er. Når det gjelder skatt, er det slik at det offentlige har en fortrinnsrett. Vi sier at det kan gis en fortrinnsrett, men at det offentlige ikke alltid skal ha det. Det handler om at det offentlige også er med på et spleiselag, en dugnad, for å redde arbeidsplasser. Det mener jeg er viktig – det er et viktig bidrag fra det offentlige, og det kommer det offentlige til gode når man redder arbeidsplasser. Jeg vil også si til komiteen at når man har fått på plass § 61 andre ledd nr. 4 om ansattes rettigheter, er det veldig bra, veldig viktig – og en god lov er blitt enda bedre.