Kari Økland (Kristelig Folkeparti), 2000-06-07:
Det er gått ganske nøyaktig to år siden Riksrevisjonen oversendte den ene av de to rapportene denne innstillingen bygger på, til Stortinget. Behandlingen ble i imidlertid utsatt i påvente av nye planlagte rapporter vedrørende Nytt Rikshospital. For å få saken ytterligere belyst har komiteen holdt åpne høringer. Komiteen har også vært på befaring på det nye rikshospitalet og har kunnet konstatere at vi har fått et praktfullt bygg med en ypperlig beliggenhet. Og formodentlig viser det seg også å være funksjonelt og hensiktsmessig nå som det er kommet i bruk. Byggingen av nytt rikshospital har vært et stort og komplekst byggeprosjekt med omfattende helsepolitiske og økonomiske ringvirkninger, dette til tross for at det nye sykehuset opprinnelig ble planlagt med mindre kapasitet enn det gamle – forutsetningen var jo at fylkeskommunene i helseregion 2 skulle bygge ut sin kapasitet tilsvarende, ja forventede driftsinnsparinger var faktisk en vesentlig faktor for Stortingets beslutning om å bygge et nytt rikshospital. Men utviklingen har gått sin gang, både helsepolitisk og medisinsk, noe som tilsa behov for endringer og utvidelser underveis i byggeprosjektet. Under hele beslutningsprosessen har det vært en betydelig politisk drakamp om hvor stort det nye rikshospitalet skulle være. Stortinget har derfor selv et betydelig ansvar for at den siste utvidelsen ikke ble besluttet før høsten 1996. Mens utvidelsene vedtatt av Stortinget i 1994 og 1995 kunne gjennomføres med liten omprosjektering og mindre grad av ombygginger, utløste utvidelsene vedtatt i 1996 vesentlige overskridelser både kostnadsmessig og med tanke på ferdigstillelse og innflytting, konsekvenser som man i ettertid har sett var kraftig undervurdert. Ombyggingene/utvidelsene ble en stor tilleggsbelastning for en allerede hardt presset prosjektorganisasjon. Ombyggingene omfattet dessuten tunge og sentralt plasserte funksjoner i det opprinnelige prosjektet som var under bygging eller nesten ferdige. Dette førte til at arealer måtte omprogrammeres og omprosjekteres. Det ble nødvendig å sette foreløpig stopp på enkelte byggearbeider mens dette foregikk, og byggeplassen ble urasjonell. Etter utvidelsene i 1994 og 1995 gav Statsbygg uttrykk for at ytterligere utvidelser av sykehuset kunne medføre store og uforutsette kostnadsøkninger. Stortingets vedtak om utvidelse i 1996 ble imidlertid gjort uten at det samtidig ble vedtatt en kostnadsramme og uten at det forelå byggeprogram. Stortinget ble ikke informert om at det heller ikke forelå byggeprogram eller skisseprosjekt da den økonomiske rammen for 1996-utvidelsen ble fastsatt av Finansdepartementet til å være tilstrekkelig. Den informasjonen Stortinget har fått fra Regjeringen vedrørende utvidelsen i 1996 og fram til 1998, har vært at arbeidene gjennomføres i samsvar med planer og budsjetter. Daværende statsråd Høybråten bekreftet under de åpne høringene at alle rapporter frem til august/september 1998 tilsa at man var i rute, og at man kunne flytte inn på den planlagte innflyttingsdato høsten 1998. Komiteen er derfor kritisk til at Statsbygg ikke syntes å ha hatt tilstrekkelig oversikt over framdriften i prosjektet og dermed ikke kunne holde overordnet myndighet tilstrekkelig orientert. Det overordnede prosjektansvaret for Nytt Rikshospital er delt mellom Sosial- og helsedepartementet som oppdragsgivende departement, og Arbeids- og administrasjonsdepartementet som har etatstyringsansvaret for Statsbygg. Sosial- og helsedepartementet har ansvaret for prioritering av byggeprosjektet, størrelse og kvalitativ utforming og forhold knyttet til departementets behandling av byggesaken. Arbeids- og administrasjonsdepartementet har det konstitusjonelle ansvaret for feil begått av Statsbygg i forbindelse med planleggingen og gjennomføringen av byggeoppdraget. Dessuten har Finansdepartementet et selvstendig ansvar for de økonomiske rammene som er gitt. En enstemmig komite er av den oppfatning at verken Arbeids- og administrasjonsdepartementet eller Sosial- og helsedepartementet i tilstrekkelig grad har ivaretatt sitt ansvar for å følge opp prosjektet Nytt Rikshospital, og konstaterer i likhet med Riksrevisjonen at de ulike aktørene ikke har hatt god nok oversikt over framdriften og kostnadene i prosjektet. Kontrollordninger som ville sikret at de alvorlige svakhetene ved økonomiforvaltningen ble avdekket i tide, har manglet. Med tanke på framtidige store byggeprosjekter er det viktig å gjennomgå de ulike sider ved byggingen av nytt rikshospital slik at man kan dra nytte av de dyrekjøpte erfaringene i denne saken – bl.a. at funksjonsansvaret bør kjøpes samlet, og at det stilles krav om ekstern kvalitetssikring forut for stortingsbehandling. For øvrig viser jeg til gjennomgangen av saksordføreren og anbefaler komiteens tilråding.