Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Jeg vil takke saksordføreren for et grundig arbeid og for at han har vist at han vet at saken betyr mye for mange mennesker. Vi var – og saksordføreren var med der – på et folkemøte i november 2014 på Vestli, Stovner, der det var lang kø utenfor og stappfullt lokale med hundrevis av mennesker. De som arrangerte møtet, representerte et vel med sameier. Det er 12 000 mennesker som bor i det området, men også flere andre velforeninger i sameier med titusener av mennesker er engasjert i dette og har meldt inn forskjellige ting underveis. Så dette handler om mange mennesker som er bekymret for hvordan utviklingen i deres bomiljø vil være. På det folkemøtet den gangen var i tillegg til Arbeiderpartiet og SV Fremskrittspartiet aktivt støttende til forslagene sameiene gikk inn for. Representanten for Høyre, som var Kapur, var også veldig tilstedeværende og hadde vel mer den tilnærmingen som han også har her i salen – så det er en sammenheng her. Det som skjedde videre, da engasjementet til velforeninger og sameier utviklet seg, var at bydelsutvalgene, særlig i Oslo, i Groruddalen, uttalte seg om dette og ville ha det behandlet samtidig som høringen om eierseksjonsloven, som ikke tok opp dette temaet, var ute på høring. Grunnen til at vi fremmer det og tar det opp her i dag, er at temaet ikke er berørt i NOU-en om endringer i eierseksjonsloven. Bydelsutvalgene gjorde enstemmige, tverrpolitiske vedtak, og det samme gjorde Oslo bystyre. Fra Arbeiderpartiets side har vi i våre merknader, sammen med Senterpartiet og SV, lagt vekt på – og referert til – argumentene fra Oslo bystyre. Oslo er den byen som har flest innbyggere som er berørt av denne problemstillingen, og det er tverrpolitiske, enstemmige uttalelser fra merknader og innspill i høringsrunden fra Oslo bystyre som ble grundig behandlet der. Der påpeker man at det blir problemer i utviklingen av bomiljøet hvis det blir et for stort antall små utleieenheter, som utleiere som ikke bor i området, står for etter å ha kjøpt opp en rekke leiligheter i sameiene. De peker på at det fører til stor sirkulasjon av beboere, at det er ustabilt – det er usikkert hvem som egentlig bor der – at det er mindre vilje til å være med på vedlikehold, enten det er dugnad eller større, kostnadskrevende ting, og at det er belastninger på infrastruktur som det ikke er bygd for – enten det er vann, kloakk, parkering eller andre ting som er tatt opp – i det hele tatt uro og utrygghet i bomiljøene. Det er et tverrpolitisk engasjement. Jeg vil bare understreke at f.eks. nåværende statssekretær Bård Folke Fredriksen, som da var byråd i Oslo, var aktivt ute med store oppslag i Akers Avis om akkurat det samme som undertegnende har sagt om samme sak i samme avis. Så vi har på mange måter stått sammen om å foreslå disse initiativene når det gjelder eierseksjonsloven. Det som er bekymringen, er at det oppstår uro i bomiljøene i området vi satser på gjennom Groruddal-satsingen og i andre områder – vi satser i utsatte områder – fordi utleieandelen øker så sterkt og sirkulasjonen av beboere gjør at man ikke vet hvem som bor der. Denne utviklingen undergraver det vi gjør fra kommune og stats side for å satse på at det ikke skal utvikle seg i feil retning i disse områdene. Hvis det er noen steder vi nå ser at det er grunn til bekymring i Groruddalen, og i områdene med områdesatsinger også andre steder i byen, så er det de områdene som har sameier med en stor andel utleie og utbygging til hybler, det som kalles hyblifisering. Hvis jeg skulle trekke inn noe sted i landet hvor jeg ville sagt: Vi må passe på at vi ikke får den typen utleieområder hvor folk ikke er engasjert i nærmiljøet sitt, som man har sett i drabantbyer i Sverige, er det disse områdene jeg snakker om. Jeg mener at vi bør ta dette veldig på alvor på Stortinget. Derfor har vi ønsket å gi statsråden innspill med de forslagene vi har, under arbeidet med proposisjonen, for dette er ikke behandlet i NOU-en. Det er ikke formet som lovforslag her i dag, men som en retning for hva vi mener statsråden bør fremme, som er det første forslaget vårt. Det andre forslaget vårt er mer konkret og angår at man ikke skal kunne kjøpe flere enn to seksjoner i samme sameie. Dette handler om å gi beboere mer ansvar for og deltakelse i å være med og forme nærmiljøet sitt, og det angår faktisk også hvordan deres eierinteresser kan opprettholdes og ikke rammes av denne typen utvikling av området – i blokker og nærmiljø.