Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-05-24:
Jeg innser at min kamp for å løse opp i representanten Mathilde Tybring-Gjeddes forvirring antakeligvis er fåfengt. Når hun bruker en retorikk om at det er et skifte og en snuoperasjon, er det et kjent retorisk grep fra Høyre. Er det et skifte? Nei. Og jeg mener at denne typen retorikk nettopp viser at det er et behov for en egen lese-, skrive- og regnegaranti, som Arbeiderpartiet foreslår. En lese-, skrive- og regnegaranti er en særskilt og forsterket innsats på de laveste klassetrinnene for de elevene som er under en kritisk grense når det kommer til lesing, skriving og regning. Hvis man får det til å stå i motsetning til å sørge for at man også skal hjelpe elever som er i 5., 6. og 7. klasse med å nå målene i fagene, knekke lesekoden og få hull på matteboblen, har man lave ambisjoner på vegne av de elevene. Dette er ikke en snuoperasjon. Det er en fortsettelse av den innsatsen som også den rød-grønne regjeringa hadde. Jeg mener at det finnes en relativt usjarmerende konkurranse i skolepolitikken, der man har en slags konkurranse om hvem som skal ha æren for ulike resultater i PISA-undersøkelsene. Jeg husker godt at da det var nedgang i resultatene i enkelte PISA-undersøkelser, mente Høyre-representanter at det var den rød-grønne regjeringas skyld. Hvis det var oppgang i resultatene, var det Kristin Clemets og Kunnskapsløftets ære. Den retorikken fortsetter i dag. Jeg vil bare minne om at begrepet «tidlig innsats» først ble innført under den rød-grønne regjeringa, med Kristin Halvorsen som kunnskapsminister. Det har altså tatt denne regjeringa over fire år å komme med konkrete tiltak. Jeg har også lyst å minne om – for det første – at æren for resultatene i skolen først og fremst ligger hos lærerne. For det andre: Også da den rød-grønne regjeringa gikk av, pekte pilene i riktig retning. Hva hadde man gjort under den rød-grønne regjeringa? Man innførte bl.a. flere undervisningstimer i matte, norsk og engelsk. Man innførte en ny og spesialisert lærerutdanning. Man innførte krav om minimum 100 dagers veiledet praksis for lærerstudenter, som regjeringa nå ikke greier å øke, selv om de utvider lærerutdanningen med et helt år. Man gjorde om systemet med nasjonale prøver til mer oppfølging av den enkelte. Man økte kommunenes inntekter med 60 mrd. kr, som bl.a. førte til 4 500 flere lærerårsverk. Og da den rød-grønne regjeringa gikk av, viste internasjonale undersøkelser som PISA og TIMSS tydelig forbedringer av elevenes læringsresultater. Ingen andre land kunne vise til en så sterk framgang i matte som norske 4.-klassinger. På 5. trinn var vi best i Norden i matematikk. Resultatene i lesing ble forbedret. Vi blir alle glade når resultatene i fagene forbedres, men vi skal heller ikke overdrive disse endringene eller si at det er en voldsom forskjell på resultatene nå sammenliknet med resultatene for 10 eller 18 år siden. For Arbeiderpartiet er det klart at læringsresultatene fortsatt ikke er gode nok. Vi ønsker oss forbedringer, gjennom læringstrykk, tidlig innsats, lese-, skrive- og regnegaranti, en mer praktisk skole, som gjør at flere elever finner seg til rette der, og sterkere fokus på trivsel, elevenes selvbilde, selvtillit og velvære. Helt til slutt: Når det gjelder tillit og tillitsreform, håper jeg de signalene vi får her, fører til at regjeringspartiene kan være positive. Når lærerne ønsker seg sterkere lovformuleringer og flere tiltak, viser vi da tillit til lærerne ved ikke å gi dem det de vil ha? Nei.