Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2019-02-12:
Denne saken viser høyrepolitikkens sanne ansikt. Høyre har en merkelig logikk. Deres skattepolitikk innebærer – og de hevder selv – at rike folk skal bli motivert til å jobbe hardere ved å få enda mer penger. Mens i sosialpolitikken ser vi at logikken har den helt motsatte effekten når det gjelder folk som allerede har utfordringer i livet sitt. De skal bli motivert av å få mindre penger og kutt i de ordningene som kan bistå. Dette henger selvfølgelig ikke sammen, men høyresidens ideologiske skylapper står i veien for at man kan finne løsninger som tåler møtet med virkeligheten for hverdagsmenneskene i Norge. Det som er verre, er at når vi hører historiene og ser utslagene for enkeltmennesker som blir rammet av disse kuttene, så bryr ikke Høyre seg noe om hva folk forteller. Man har til det kjedsommelige fra denne talerstolen og fra høyresidens representanter gjentatt utdrag fra rapporter, utdrag fra statistikker som skal underbygge at Høyre har truffet planken. Men vi møter menneskene som blir rammet av det, og hører historiene om hvordan det oppleves, hvordan dette slår ut. Stortingspresidenten som nå presiderer, er glad i å spille tuba, og akkurat nå kunne jeg gjerne tenkt meg å ha hatt en tuba for å få høyresiden til å våkne opp. For hva i all verden er det som skal til for at man får opp øynene og ørene for det som nå fortelles blant de folkene som blir rammet? Hadde det vært sånn at de som går på arbeidsavklaringspenger og som nå blir rammet, som kanskje havner på uføretrygd, faktisk ønsket å bli uføretrygdet, hadde vi ikke fått de reaksjonene vi i dag ser, da hadde alt vært såre vel. Men dette er folk som ønsker å jobbe, det er folk som ønsker å få livet sitt i gang, men som opplever at det stikkes kjepper i hjulene for dem. Regjeringen svekker Nav og kutter i Navs ressurser, som kunne ha bidratt til at folk faktisk kom i arbeid og fikk livet i gang. Heidi Nordby Lunde fra Høyre forklarer det med at det er en fordel for alle at det er kortest mulig periode med arbeidsavklaringspenger. Ja, det kan alle være enig i. Særlig de som er midt oppi det, ønsker fortest mulig enten å komme seg i arbeid eller komme i gang med sitt nye liv. Får man den hjelpen som skal til, får man den kompetansen, den etterutdanningen, de tilbudene som skal til for å håndtere de utfordringene man har, er det ikke noe som er bedre for hver enkelt og for storsamfunnet enn at den perioden er kortest mulig. Men regjeringen bruker bare pisken og tror at det å ha ensidige kutt, uten å stille opp, er det som skal til. Der går det et tydelig ideologisk skille mellom høyresiden i politikken og venstresiden, som sier at vi skal ikke bare stille krav, vi skal også stille opp. Vi skal stille opp for de enkeltmenneskene dette er snakk om, med det tilbudet som skal til for at man kan komme seg på føttene igjen. Jeg må dessverre også i denne debatten spørre om hvor i all verden det har blitt av Kristelig Folkeparti. De stemte jo sammen med oss mot disse innstramningene, fordi de antagelig så det samme som oss, så hvordan dette ville kunne slå ut. Men i dag er de ikke engang til stede i salen. Har de gitt opp saken? Har de endret syn? Eller får de ikke lov til å si hva de mener, fordi de har blitt et gissel i den nye flertallsregjeringen? Med ensidige kutt uten å stille opp med gode tiltak er regjeringens politikk en fattigdomslinje, ikke en arbeidslinje.