Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Før valget lovte særlig Høyre en kursendring på skoleområdet. Spenningen var derfor stor da Høyre høsten 2013 inntok Kunnskapsdepartementet og la fram sine første budsjettendringer. Men på tross av at Høyre og Fremskrittspartiet forsynte seg med fire ekstra oljemilliarder, ble det ingenting ekstra til skolesatsing. Økningen ble dekket av andre skolekutt. Uttaket fra vår felles oljekonto gikk til de aller rikeste i form av solide skattekutt. For vanlige folk dekket ikke skattekuttet engang de eplene som Erna Solberg og Siv Jensen hadde tatt fra ungene. Høyres og Fremskrittspartiets svar var at først høsten 2014 ville vi se hva regjeringspartiene virkelig sto for. I dag vet vi hvordan et slikt budsjett ser ut. Igjen er det en rekord i bruk av oljepenger – aldri før har vi betalt så mange av våre løpende regninger med oljepengebruk. Men igjen er det andre enn barn og unge, lærere og ansatte i skolen som får pengene. Den eneste skolesatsingen i budsjettet er å følge opp Stortingets enstemmige ønske om mer til etter- og videreutdanning for lærere. En økning på 142 mill. kr får bred støtte i Stortinget i dag. Andre satsinger fantes rett og slett ikke – ingenting til tidlig innsats for barn som sliter, ingenting for å redusere størrelsen på klassene, ingenting for å hjelpe flere gjennom videregående skole, ingenting for å styrke kampen mot mobbing. I brev til Stortinget opplyser kunnskapsminister Røe Isaksen at den totale økningen til grunnskole og videregående skole er lavere enn økningen til etter- og videreutdanning til lærere. Det vil si at selv Røe Isaksen klarer å regne ut at det øvrige budsjettet sånn sett har et realkutt. Høyre holdt i budsjettforslaget løftet om en kursendring, en kursendring fra en årlig solid opptrapping av skolesatsingen under de rød-grønne, flere timer i barneskolen, ekstra lærere i ungdomsskolen, program for skoleledelse og mye mer, til en kurs hvor pilen peker nedover. Røe Isaksen var den store taperen i regjeringens indre kamp om budsjettkroner. Igjen gikk de store pengene til skattekutt til de rikeste – mellom 8 mrd. og 9 mrd. kr. 30 pst. var foreslått gitt til den rikeste tusendelen i Norge. Det skulle altså brukes nesten 100 ganger mer på skattekutt enn på satsing på grunnskole og videregående skole. Bare skattekuttet til noen få av de rikeste i Norge tilsvarte hele skoleøkningen i regjeringens budsjettforslag. Heldigvis vil et enstemmig storting i dag solid avvise regjeringens forslag til kunnskapsbudsjett. Stortinget sier nei til kutt i borteboerstipendet, nei til studieavgift for utenlandsstudenter, nei til kutt i voksenopplæringen, nei til kutt i de frivillige organisasjonene og nei til Høyres og Fremskrittspartiets forslag om kutt i folkehøyskolene. Fortsatt står noen få kutt igjen, men Kristelig Folkeparti og Venstre skal ha ros for å ha fått bort mange av Røe Isaksens, Høyres og Fremskrittspartiets nedskjæringsforslag. Arbeiderpartiet sier nei til regjeringens skattekutt, og uten å øke skatter og avgifter med en eneste krone utover 2013-nivå har vi en helt annen satsing på skole og utdanning: mer til tidlig innsats for de yngste barna, gratis kjernetid i SFO i satsingsområder, økt innsats mot mobbing, økt innsats på yrkesfag, bedre utstyr og økt lærlingtilskudd, øremerking av skolehelsetjenesten, satsing på studiekvalitet i høyere utdanning, flere studentboliger og økt innsats for å hjelpe studenter som sliter psykisk – for å nevne noen av sakene. Budsjettforliket mellom Kristelig Folkeparti og Venstre bringer budsjettet mer i retning av det Arbeiderpartiet har valgt å prioritere i sitt alternative opplegg. Jonas Gahr Støres ord om at det Kristelig Folkeparti og Venstre har brukt tre uker på å få Høyre og Fremskrittspartiet med på, kunne man fått til på tre timer med Arbeiderpartiet, gjelder i hvert fall på utdanningsområdet. Her er det Høyre og Fremskrittspartiet som utgjør et ytterpunkt i norsk politikk, et ytterpunkt som ikke har støtte her i stortingssalen. Det kan norske elever, lærere og alle som er opptatt av skole og utdanning, være glade for. Likevel er det grunn til bekymring, og det skyldes at den aller viktigste skoleinnsatsen gjøres av kommuner og fylkeskommuner over hele landet. Med det budsjettet som regjeringspartiene la opp til, men også med det budsjettet som vedtas med Kristelig Folkepartis og Venstres støtte, vil vi utover høsten, før jul, se kutt i mange kommuner, lærere som ikke får det nødvendige handlingsrommet til å hjelpe elevene, som ikke har tid til å se den enkelte, som ikke har tid til å følge opp. Arbeiderpartiet tror ikke på at det er lærerens kunnskap som er den største mangelen i norsk skole. Det er lærerens tid, og der setter vi også inn våre penger.