Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-10-04:
For fattige i Norge var trontalen en skuffelse, noe statsministeren fulgte opp i dag. Som så mange ganger tidligere satser Regjeringen på å hjelpe fattige alle andre steder enn her hjemme i Norge. Bekjempelse av fattigdom i Norge ble ikke nevnt med ett ord, selv om det i valgkampen var et hett tema som regjeringspartiene heftig debatterte. Hvor blir det av gjennomføringen av disse valgløftene? Det blir patetisk når statsministeren i svar til Siv Jensen i dag sier at for å hjelpe folk ut av fattigdom må en først og fremst gi dem arbeid. Vel, det er nok viktig. Mitt spørsmål blir da: Skal de 200 000 minstepensjonistene som lever under EUs fattigdomsgrense, begynne å arbeide? Er det slik at en 80 år gammel minstepensjonist må ut i arbeid for å slippe å leve et liv i fattigdom? Siden den rød-grønne regjeringen overtok, har det blitt stadig flere fattige. Ja undersøkelser viser at en stadig større del av de som mottar minstepensjon som alderspensjonister eller uføretrygdede, blir fattigere. I budsjettet for 2007 og i forbindelse med årets trygdeoppgjør foreslo Fremskrittspartiet å løfte denne gruppen og de som mottar uføretrygd, opp til et nivå som ligger over EUs fattigdomsgrense. Men nei, de rød-grønne syntes tydeligvis at minstepensjonistene kunne klare seg med langt mindre. Det viser seg nok en gang at Fremskrittspartiet hadde rett. Flere og flere av minstepensjonistene havnet i kategorien fattige på grunn av nivået på pensjonen. Det er etter mitt syn uverdig at verdens rikeste land behandler alle de som var hjemmeværende husmødre eller som av andre grunner ikke opparbeidet seg tilleggspensjon under oppbyggingen av dette landet etter krigen, på en slik måte. Det burde både av moralske og økonomiske grunner være grunnlag for Stortinget for å heve minstepensjonen slik at den kommer over fattigdomsgrensen som EU har satt. Jeg hadde håpet at dette var en del av løftene i trontalen. Dessverre tok jeg feil. En annen og særdeles viktig gruppe som ofte kategoriseres som fattige, og som dessverre ofte havner utenfor loven, er rusmiddelmisbrukere. Den viktigste måten å løfte denne gruppen ut av rushelvetet på, er å gi dem et tilbud om avrusing. Selv her har Norge klart å skape kø, noe som betyr at når noen er motivert til å komme seg ut av rusen, og dermed kanskje ut av fattigdommen, ja så har ikke Regjeringen råd til å hjelpe de svakeste på dette feltet heller. Jeg synes det er beklagelig at Regjeringen heller ikke satser på å hjelpe disse ut av fattigdom og det rushelvetet de lever i. Offentlige avgifter og gebyrer er i stor grad med på å ramme fattige i dette landet, og kanskje enda verre – skape flere fattige av dem som kunne ha hatt muligheten til å klare seg selv. Men heller ikke her varsler de rød-grønne noen ny politikk. En av de første tingene denne regjeringen gjorde etter sin inntreden i regjeringskontorene, var å heve matmomsen. Selv om dette gjorde lite utslag for dem som har industrilønn, rammer slike avgiftsøkninger dem som har minst i samfunnet, kraftigst. I Norge har vi et utall av høye avgifter som alle lider av. Dessverre er det de som har minst, som rammes hardest, og ofte er det disse avgiftene som avgjør om en havner som fattig når en er i denne risikogruppen. Én sak er avgifter som rammer usosialt. En annen sak er skyhøye gebyrer som kreves inn, og som ofte kan være med på å ramme dem som enten er fattige, eller som står i fare for å havne under fattigdomsgrensen. Et slikt gebyr som jeg hadde håpet at Regjeringen hadde kommet med forslag om å redusere eller fjerne, er inkassogebyrene. Ofte er det disse skyhøye gebyrene som sender folk utfor stupet, når de har kommet i en vanskelig situasjon. Nå er det selvfølgelig slik at folk skal betale regningene sine, men ved å påføre dem store gebyrer gjør man ikke situasjonen noe lettere. I tillegg kommer selvfølgelig høye salærer fra inkassoselskapene, som til alt overmål beskattes med 25 pst. moms, noe selvfølgelig skyldneren må betale. Samlet gjør dette at svært mange som kunne klart seg selv, havner på skattebetalernes bord på grunn av at staten har krevd så mye av dem at de ikke klarer å bære byrden. Jeg hadde håpet at alt snakket om fattigdom i valgkampen ville gitt konkrete resultater i denne trontalen, men dessverre ser det ut til at de rød-grønne vil fortsette å føre en politikk som til nå har gitt stadig flere fattige i dette landet, når man ikke har valgt å gå i motsatt retning.