Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2019-04-25:
Alle trenger en bolig – en bolig hvor man føler seg trygg, og hvor man trives. Bolig er selve grunnmuren i folks liv, men også den største utgiftsposten. Strømregningen er i perioder en stor utgiftspost for mange. Dette er ikke noe nytt. Diskusjoner og debatter rundt høye strømutgifter har vi hatt så lenge jeg kan huske. Også gjennom denne vinteren har diskusjonen gått. Høye strømpriser er særlig utfordrende for dem med lavest inntekt, og derfor la regjeringen frem et forslag om en ekstraordinær tilleggsbevilgning på 274 mill. kr til økt bostøtte for å bøte på de høye strømprisene gjennom vinteren 2018–2019. Tiltaket omfatter dem som inngikk i Husbankens bostøtteordning per februar 2019. Bostøtte skal være et virkemiddel for å sikre at vanskeligstilte personer har råd til å bli boende i en god bolig, og denne når om lag 90 000 husstander. Økt bostøtte gjennom Husbanken er en effektiv og ubyråkratisk måte å bevilge midler på. Den når frem til mange vanskeligstilte når situasjonen krever det, selv om man gjennom dette ikke når alle som trenger det. Kommunene har derfor en plikt til å vurdere sosialhjelp dersom en husstand får akutt behov for økonomisk bistand, også som følge av høye strømpriser. Reelle utgifter til oppvarming har aldri vært grunnlag for bostøtteberegning. Regjeringen har løpende vurdert og innført forbedringer i bostøtten i forbindelse med de årlige budsjettprosessene. I motsetning til enkelte partier som er mest opptatt av at flest mulig har bostøtte, er Fremskrittspartiet opptatt av å føre en politikk som gjør at folk flest beholder mest mulig av sine egne inntekter, slik at de klarer seg selv uten støtteordninger. Vi vet at støtteordninger fort ender opp med å bli en fattigdomsfelle. En liten ekstrainntekt kan resultere i bortfall av bostøtte, og man blir sittende igjen med en følelse av at man blir straffet økonomisk for å stå på. Legger man til det vi vet om viktigheten av å være en del av et fellesskap, er dette ekstra bekymringsfullt. Flere støtteordninger virker slik og er for mange et direkte hinder for å komme seg ut i arbeid eller delvis stå i jobb sammen med å motta trygd. Vi ser også at mennesker i lavinntektsyrker som tjener så vidt over grensen for bostøtte, har samlet sett mindre å rutte med enn andre med litt lavere inntekt, men som mottar bostøtte. Bostøtten utgjør et betydelig beløp i løpet av et år, et beløp som i tillegg er skattefritt og dermed tilsvarer en god del av andres lønn. Det er også grunn til å minne om at mange av dem som mottar bostøtte, bor i kommunale boliger, hvor kommunene bevisst legger et høyt leienivå med henvisning til at man bare kan søke statlig bostøtte. Enkelte kommuner har i forbindelse med husleieøkning også innført en egen kommunal bostøtte for å kunne skille mellom dem som har høy inntekt, og dem som har lav inntekt, samtidig som de får staten til å delvis finansiere kommunens nye økte inntekter. Det har vært nødvendig å gjøre endringer og forbedringer flere ganger. Mange svakheter som den rød-grønne bostøtteordningen hadde, er fjernet. Større barnefamilier får mer. Boutgiftstaket er økt hvert år siden 2013. Bostøtteadgang for bokollektiv er utvidet, barns inntekt regnes ikke med i inntektsgrunnlaget, og bostøtten beregnes basert på oppdaterte inntektstall fremfor opplysninger fra opptil to år gamle skatteoppgjør. Det siste har ført til at mottakerne får den bostøtten de har krav på, fremfor at mange får store tilbakebetalingskrav som kan være svært vanskelig å håndtere. Kompensasjonsordningen for uføre etter uførereformen ble også gjort varig. Regjeringspartiene har flere ganger sikret enslige minstepensjonister ekstra økninger i pensjon og samtidig sørget for at de som får økt minstepensjon i september 2019, beholder bostøtten. Antallet bostøttemottakere har gått noe ned de siste årene, siden 2011. Dette kan ha sammenheng med at den rød-grønne regjeringen fjernet prisvekstreguleringen som gjorde at satsene for beregning av bostøtte ikke holdt følge med prisveksten og økende boutgifter. Mottakere falt ut av ordningen, selv om de hadde samme støttebehov. Dette har opplagt vært en svakhet ved støtteordningen gjennom flere år. Denne regjeringen har rettet opp denne svakheten, og dermed sikret en jevnlig justering av regelverket. Omleggingene vi har gjennomført, har gjort bostøtten mer målrettet og redusert feilutbetalinger. Bostøtteordningen er fortsatt ikke perfekt, og vi leter etter den optimale løsningen. I mellomtiden gjør vi forbedringer med det mål å nå dem som til enhver tid faktisk trenger det.