Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-06-19:
Når det gjelder kriminalomsorgen, har mye av fokuset i behandlingen av revidert budsjett dreiet seg om ulike sider av Vardåsen-prosjektet. Ved bevilgningsvedtakene i dag er det lagt grunnlag for at vi raskt starter det praktiske arbeidet med å etablere fengselsdrift i det anlegget som Forsvaret nå fraflytter. De 30 millionene som ligger inne som investeringsmidler, er en god start både til kjøp av anlegget og til å starte ombyggingsarbeidene. Vi vet alle at sluttregningen på investeringssiden vil bli høyere – Statsbygg har beregnet dette til 110 mill. kr – og det vil jeg komme tilbake til. Det er også slik at anlegget vil etablere 40 åpne soningsplasser til høsten – det vil komme opp på 110, bl.a. ved bruk av dublering tidlig neste høst – og så vil de lukkede plassene komme deretter. Men som sagt: framdrift – det vil jeg komme tilbake til. For ordens skyld: Vi har ikke noe annet fengselsprosjekt som er så billig å realisere pr. plass, og som gir tilsvarende god kvalitet i sluttproduktet. Et fullstendig nytt anlegg ville kostet vesentlig mer. Jeg er også glad for den utvikling som skjedde lokalt, ved at man stilte kritiske og undrende spørsmål, tok seg tid til å ta informasjon og vurdere den, og fikk en enstemmighet i kommunestyret. Det er svært bra, og det lover godt. Jeg har lyst til å understreke at nye Kongsvinger fengsel som skal etableres i det tidligere forsvarsanlegget, er et godt og viktig prosjekt både på kort og lang sikt. Det kortsiktige perspektivet er knyttet til rask etablering av soningsplasser som kan ta unna av soningskøen i ombyggingsperioden. Det er ekstremt viktig for å kunne redusere veksten i soningskøen framover. Det langsiktige perspektivet er delvis at den nye anstalten vil bidra til høyere totalkapasitet, og delvis at anstalten kan utvikles slik at den også kan tilby kriminalitetsforebyggende tiltak under straffegjennomføringen. Ulike soningsregimer gir mulighet for individuell tilpasning og til mer fokus på utslusing og løslatelseskvalitet enn i dagens Kongsvinger fengsel. Slikt er med på å forebygge gjengangere. De ansatte vil få flotte rammebetingelser rundt sin profesjonelle innsats. Det er kombinasjonen av denne kortsiktige gevinsten og den langsiktige kvalitetsforbedringen som gjør dette opplegget til et vinn-vinn-konsept. Gjennomføringen av prosjektet vil innebære mange utfordringer både i framdrift og i løsninger. Realiseringen er avhengig av lokal entusiasme, både i kriminalomsorgen og i kommunen. De som nå får prosjektansvaret, må få handlefrihet til å levere innenfor de politiske rammene som er lagt. De vil klare det, men ikke uten å bli slitne – men slik er det med dugnader. Etableringen av nye Kongsvinger fengsel er ikke bare et godt enkelttiltak, men også et element i en langsiktig strategi for å møte kapasitetsutfordringene i kriminalomsorgen. Alle er enige om at vi må ha tilstrekkelig straffegjennomføringskapasitet dersom vi mener alvor med kriminalitetsbekjempelsen. Da må vi satse på ulike tiltak i en helhetsstrategi. Et viktig tiltak er full framdrift i prosjektet for det nye store fengselet i Halden. 250 fengselsplasser vil bidra godt. Et annet viktig tiltak vil være å etablere samfunnsstraffen som et troverdig alternativ for den mindre alvorlige kriminaliteten. Dersom påtalemyndighet og domstoler velger å ta ut en større andel av straffevolumet i form av samfunnsstraff, vil vi få en større flerfoldighet i kriminalitetsbekjempelsen og et redusert behov for dyre fengselsplasser. Det er vel summen av disse tiltakene, samfunnsstraff, konfliktmegling, § 12-soning og økt antall soningsplasser, både åpne og lukkede, som blir svaret. Det er riktig at Regjeringen har plikt til å fortelle Stortinget hva vi tenker om dette når vi skal legge fram et budsjett. Det er også slik at vi må være fornuftige og rasjonelle når vi gjør det. Vi må velge de tiltakene som faktisk gir den beste effekten i forhold til investerte kroner. Vi må velge de tiltakene som gir den beste effekten i forhold til god rekruttering. Jeg skal selvfølgelig følge opp det rekrutteringsforslaget som ligger i komiteens innstilling om et desentralisert opplegg. Og vi må kunne vurdere ulike prosjekt, hva som i sum vil gi en sikker framdrift, både på kort og lang sikt. Dette har Regjeringen plikt til å avveie og vurdere, og det vil jeg selvfølgelig komme tilbake til. La meg også si at det har vært mye trykk i Stortinget denne våren på soningskøene, både på køenes lengde og på innholdet i soningen. Det som jeg personlig synes har vært det gledelige med denne saken, er at det har vært mulig å få til en tverrpolitisk mobilisering, spesielt i det øyeblikket da det så ut som om man på Kongsvinger i grunnen hadde mer lyst på et helseprosjekt enn et fengsel. Da var det vilje til å gå inn og satse, slik at man lokalt kunne få sjansen til å vurdere dette som det prosjektet det var. Denne samarbeidslinjen, som ble fulgt av flere partier, tror jeg både lokalt og sentralt har vært med på å få fram dette prosjektet. Når vi har drevet med politikk en stund, vet vi at det er lett å få ting til å skjære seg. Det er fort gjort. Og så vet vi at det er ganske mange som må løfte i flokk og dra sammen for at det ikke skal skjære seg. Jeg vil avslutte dette innlegget med å si meg glad for at mange har vært villige til å ta i et tak, slik at vi kan få på plass Vardåsen-prosjektet og den fengselskapasiteten det vil gi.