Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2015-02-03:
Opplæringsloven er en omfattende lov og en sterk rettighetslov som sikrer elevene rett til utdanning fra de begynner i 1. klasse til de er klare for videre studier og jobb etter videregående skole. Etter loven har alle rett og mulighet til å sikre seg studiekompetanse, fagbrev eller svennebrev. Men sjøl om loven gir rettigheter, er det ikke alltid at livet blir sånn at en rettighet også oppleves som en reell mulighet – livet går ikke i rette linjer for alle. Denne saken kan egentlig synes å være en liten teknikalitet. Konkret handler forslaget vårt om å fjerne ordet «sammenhengende» i opplæringsloven – ikke rare endringa, men noe som faktisk kan gi hundrevis av elever en mulighet til å komme ut av Nav-systemet og inn igjen i skolesystemet. Forslaget er altså en gavepakke, egentlig, til kunnskapsministeren, som – i likhet med oss alle – er bekymret over frafallet i videregående opplæring, og det er en gavepakke til arbeids- og sosialminister Eriksson, som er bekymret over alle dem som står uten jobb, og står i fare for å falle varig ut av arbeidslivet. Innstillinga viser bred enighet om betydninga av en slik regelendring. Til tross for den rørende omfavnelsen av forslaget, er det slik at regjeringspartiene m.fl. likevel ikke vil stemme for. Jeg syns det er litt uforståelig og litt skuffende. Jeg skjønner at det er bekvemt for regjeringa å skyve forslaget foran seg for kanskje å foreslå det sjøl i en stortingsmelding, men jeg undrer meg likevel over at regjeringspartiene og støttepartiene, som i forrige periode var så forarget for at deres forslag ble nedstemt eller vedlagt protokollen, nå ikke tør å vedta et eneste lite forslag fra opposisjonen, enda en er enig. En kunne jo i det minste ha turt å be regjeringa prioritere dette og komme tilbake med en sak – det er det vi ber om. Og jeg synes representanten Thorsen ga gode tall på hvor mange som ikke fullfører videregående opplæring. Men nei da, det virker som om forslaget nå skal ligge i en skuff til en sjøl kan fremme det og se det i en sammenheng. Jeg har ikke noe imot skuffer, særlig ikke hvis en er flink til å sortere og rydde i dem, men det er fryktelig å vite at mens forslaget ligger i en skuff, vil det være hundrevis av elever som får livet sitt satt på vent til de får voksenretten. I arbeidet med denne saken har jeg snakket med mange lærere i videregående skole som ser disse ungdommene, og jeg har truffet mange elever som har falt ut av skolen. Jeg møtte ei jente på Gjøvik videregående som hadde begynt igjen på yrkesfag. Hun sa: Det er så fint at jeg har fått dette tilbudet nå. Skulle jeg ventet til jeg var 25, så kan det hende at det ikke hadde blitt noe av. Da kunne jeg kanskje vært gift, hatt unger, osv. Dette handler om ungdommenes liv. Mens vi prater om frafall og river oss i håret over hvorfor ikke flere gjennomfører videregående, går tida. I innstillinga står det henvisninger til at elever kan få tilbud om å endre på hvordan de tar ut ungdomsretten. Ja, det vet vi, og det er vi glad for, men det gjelder kun i spesielle tilfeller: hvis du blir gravid, hvis du blir sjuk, osv. Det er ikke dem som det allerede gis unntak for i dagens regelverk, jeg er opptatt av. Dette gjelder dem som har gjort feilvalg, som har stilt seg sånn at de ikke får tatt ut de tre åra de har krav på – sammenhengende. Det er jo fortørnende at vi, som er systemeiere, skal sitte og ri reglene så hardt at vi skyver ut ungdom som vi faktisk kunne hatt innenfor, mens vi samtidig river oss i håret over at så mange ikke fullfører videregående innen fem år. Jeg vet at det er mange fylkeskommuner som strekker seg langt for at elevene skal få gå ferdig løpet sitt, og det er gjerne fylkeskommuner som allerede i dag jobber godt med opplæring. Vi har hentet vårt forslag fra Oppland fylkeskommune, som har gjort dette vedtaket, og det er sagt av flere representanter at det er ikke sikkert dette er det beste forslaget. Nei, men det er ett forslag, og det er et forslag som virker. I tall betyr det vedtaket som Oppland fylkeskommune har gjort, at 918 elever fikk såkalt ny rett i 2014 – omtrent det samme som i 2012. Og så er det slik at det er 101 ungdommer som søkte – en må jo ikke ta dette tilbudet, men av de 918 var det 101 ungdommer som søkte om å få benytte seg av tilbudet, og av dem igjen var det 66 elever eller lærlinger som takket ja til tilbudet de fikk. Vi vil at alle fylkeskommuner skal gjøre som Oppland. Vi vil at det er flere enn de 66 i Oppland som skal få mulighet til å gjøre ferdig videregående opplæring og komme videre i livet. Dette er ikke til hinder for andre gode tiltak, men ett år er lenge, og vi skylder ungdommene å skynde oss. Med dette tar jeg opp Senterpartiets forslag.