Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-06-18:
Nok en gang har statsråden kommet til Stortinget for å anbefale oss å godta et forhandlingsresultat som visstnok skal skape gode rammevilkår for landbruket. At oppgjøret er dårlig for landbruksnæringen, pleier vi normalt sett ikke å få servert av statsråden, men blir nok, som i år, å finne i grunnlagsmaterialet for neste års oppgjør. Det er en merkelig seanse å observere når partene i landbruksoppgjøret kommer frem til enighet. Da fylles champagneglassene, og lovordene spres i rikt monn. Man skulle tro at alt var vel. Men etter et par dager kan vi lese om stor frustrasjon blant bøndene i ulike aviser. Da er ikke alt så rosenrødt lenger. Når Fremskrittspartiet påpeker mangelen på samsvar mellom målsettinger og bruk av virkemidler, blir vi bestandig møtt med at alt blir mye verre med Fremskrittspartiet. Statsråden er den fremste målbærer av dette poenget, uten å kunne vise til praktisk erfaring. Hva er det egentlig som skjer under dagens rigide regime? La oss se litt nærmere på målsettinger og resultater: Regjeringen har hatt som målsetting at landbruket skal ha en inntektsutvikling og sosiale vilkår på linje med andre grupper. Resultatet er at avstanden til andre grupper øker. Regjeringen prøver ved hjelp av bo- og driveplikt og delingsforbud å innfri målsettingen om drift og bosetting over hele landet. Resultatet er over 34 000 tomme landbrukseiendommer.Regjeringen har den samme målsettingen ved bruk av BU-midlene. Allikevel har fraflyttingen fra distriktene og til sentrale strøk bare økt, og rekrutteringen til yrket svikter. Gjennomsnittsalderen i landbruket er nå på 50 år. - Sånn kunne jeg fortsatt lenge, for tegnene er tydelige, og resultatene snakker for seg selv. Statsråden har selv uttalt at enhver bonde som gir opp, er et nederlag. Allikevel fører statsråden en politikk som medfører at i perioden fra stortingsvalget i 2005 og fram til statsråden må pakke snippesken og forlate kontoret neste år, har 10 pst. av de bøndene som var i landbruket da han tiltrådte, gitt opp produksjonen - 10 pst.! Jeg kan vanskelig se at det er noe å slå seg på brystet for. Konsekvensen av den nye avtalen er ifølge beregninger at det legges ned over tre gårdsbruk hver dag resten av året og neste år. Skal det være resultatet av en god næringspolitikk? Jeg synes dette tydelig viser at den planøkonomiske tilnærmingen som Regjeringen legger til grunn overfor landbruket, er feilslått. Fremskrittspartiet ønsker en ny tilnærming i landbrukspolitikken. Vi ønsker å fjerne en politikk der man bestemmer pris og omfang av produksjon, eller hva som skal produseres. Restriksjoner på driftsformer bør liberaliseres, slik at bøndene blir likestilt med det øvrige næringsliv. Jordbruksbyråkratiet bør reduseres betraktelig. Støtteordninger og reguleringer må gradvis reduseres, eventuelt kombineres med kompensasjonsordninger som i en periode gir støtte til dem som på en negativ måte blir vesentlig berørt av endringer i landbrukspolitikken. Det samme vil gjelde for skatter og avgifter, slik at produsentene kan konkurrere på like vilkår, uten annen innblanding fra det offentlige enn hva som måtte fremkomme av helse- og miljøkrav samt krav til dyrevern. Vi ønsker å styrke eiendomsretten til bøndene ved å fjerne prisreguleringsordningen og delingsforbudet. Det faktum at landbrukseiendommer ikke kan forvaltes og omsettes fritt til markedspris når kjøper og selger er enige, viser bare hvor lite eiendomsretten betyr for denne regjeringen. Det er synd at Regjeringen og statsråden ikke tar inn over seg de negative konsekvensene av sin politikk. Det er synd at Regjeringen fører en politikk som gjør at norsk landbruk ikke er i stand til å være konkurransedyktig den dagen en ny WTO-avtale skulle komme på plass. Det er synd at Regjeringen velger å føre en politikk som gjør matvarer i Norge betydelig dyrere enn i våre naboland. Fremskrittspartiet kan ikke være med på en politikk som samtlige produsenter og forbrukere vil tape på. Det avtaleutkastet som vi nå skal ta stilling til, vil nettopp få det som resultat, og vi vil derfor stemme imot. Nå er det på tide med nytenkning. Det har vi kommet med gjennom våre forslag i saken. Vi ønsker et bærekraftig landbruk, der man fokuserer på muligheter og ikke på restriksjoner.