Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-05-06:
Først av alt vil jeg benytte anledningen til å takke utenriksministeren for redegjørelsen. Han var i redegjørelsen innom mange forskjellige områder, men jeg vil også poengtere at han i redegjørelsen i stor grad tok for seg det historiske – hvor vi har vært, og hva vi har gjort – og svært lite kom inn på mulighetene som ligger innenfor EØS-avtalen, om hvorvidt vi bruker dem, og hva som er målsettingen for å komme videre. Jeg tror det er viktig at vi kommer i gang tidlig. Målsettingen vår må være å komme så tidlig som overhodet mulig inn i prosessen innenfor EØS-samarbeidet, slik at vi kan få være med og påvirke, istedenfor å sitte på utsiden og se på hva som kommer til oss, og her i huset nærmest kappspringe om å implementere EØS-direktiver så fort at vi selv knapt nok vet hva vi har vært med på å vedta i enkelte sammenhenger. Den kritikken går ikke til Regjeringen, men til oss selv i dette hus. Av og til er det grunn til å stoppe opp – særlig komiteene – for å drøfte igjennom hva disse EØS-direktivene vil innebære, hvordan de vil påvirke oss og hvilke muligheter de gir oss. Lisboa-traktaten gir oss også store muligheter og store utfordringer. Men vi må se mulighetene og ikke bare problemene. Jeg vil i den forbindelse vise til at bl.a. undertegnede, representanten Else-May Botten og representanten Svein Roald Hansen fra Arbeiderpartiet var til stede i IMCO-komiteen i EU-parlamentets høring om tjenestedirektivet og implementeringen av det. Vi fikk sågar faktisk anledning til å legge fram det norske standpunktet i den saken. La oss håpe at det kommer flere slike muligheter, for det viser faktisk at vi kan få være deltaker i prosessene, og det er viktig, istedenfor bare å stå på utsiden og snakke om historikken. Kanskje det viktigste i tiden framover, både med hensyn til EØS-avtalen og vårt forhold inn mot EU-systemet, er å jobbe mot en utvikling av proteksjonisme som jeg tror kan komme, og vil komme. Det faktum at en del land ønsker å beskytte sitt eget næringsliv i en situasjon der finanskrisen har kommet inn over en, og man ser store utfordringer internt i sitt eget land, kan lett føre til at man ser etter muligheter for å igangsette proteksjonistiske tiltak. Dette må man sørge for at ikke skjer, nærmest for enhver pris, fordi det vil kunne påvirke handelen vår også med EU i lang, lang tid framover. Hvis vi skal ha troverdighet på dette feltet, må vi heller ikke stille oss selv i en situasjon der det er vi som er med på å trigge dette. Selv om jordbruksprodukter er holdt utenfor EØS-avtalen, er det åpenbart at en del områder vil kunne påvirkes av en del grep vi gjør innenfor den sektoren. Jeg skal ta ett eksempel på dette: Det har nå kommet innspill om at siden tollen – altså importvernet knyttet til melk og melkeprodukter i Norge – nå er blitt så lav i forhold til det skyhøye norske prisnivået, kan det faktisk lønne seg å importere melk og melkeprodukter fra våre naboland. Og svaret enkelte da gir, er at vi må øke tollen. Dette er en utrolig farlig vei å gå! For hva er det da fare for vil skje i neste omgang, når vi selv skal eksportere fisk, og EU er vårt desidert viktigste område? Hvis vi bruker denne argumentasjonen for å beskytte våre produkter, er det all grunn til å tro at vi er inne i en runddans som ingen av oss ønsker å komme inn i. De siste minuttene vil jeg bruke til å svare et par representanter. Først til representanten Slagsvold Vedum: Fremskrittspartiet er for EØS-avtalen. Vi står for EØS-avtalen, og dersom representanten Slagsvold Vedum har behov for lesehjelp, skal jeg yte det, fordi det er Fremskrittspartiets politikk. For det andre: Representanten Gustavsen påsto i sitt innlegg at Fremskrittspartiet ikke var interessert i å legge av kapital til framtidige generasjoner. Dette er direkte feil. I forbindelse med inneværende års budsjett gikk faktisk Fremskrittspartiet inn for å bruke mindre penger enn Regjeringen, nettopp for å motvirke eventuelle renteøkninger, og vi har nettopp fått en renteøkning. Og videre: Det er fornuftig å investere realkapital i samferdsel i stedet for å la transportsektoren forfalle. Det er dyrere å ta det igjen i ettertid.