Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-03-19:
Riksrevisjonens undersøkelse av havbruksforvaltningen viser for det første en ung næring som har hatt en rivende utvikling. Havbruk, hvitfisk og pelagisk sektor, det vi i dag liker å omtale med fellesbetegnelsen «sjømatnæringen», er blitt vår nest viktigste eksportnæring og omtales som en av de tre nasjonale kunnskapsklyngene, ved siden av energi og maritim næring. Vi snakker altså om et av de felt der vi i Norge har tatt de naturgitte fordelene vi har, og utviklet disse til å bli blant de ledende miljøer i verden. Riksrevisjonens rapport påpeker en rekke utfordringer både for næringen og for andre som blir påvirket av den. Det er derfor betryggende at de utfordringer Riksrevisjonen peker på, også adresseres i forvaltningen og i næringen selv. Næringen på sin side kan siden revisjonen fant sted, vise til store forbedringer for mange av utfordringene. Forvaltningen utfordres i rapporten i korthet på at god styring forutsetter klare mål, noe som igjen forutsetter klare målformuleringer. Da er det ikke tilfredsstillende at man ikke kan vise til dette, men det er i alle fall betryggende at man kan peke på arbeidet med en melding som skal få dette på plass. Man må kunne måle hvor man er på veien mot målet, synes å være Riksrevisjonens budskap. Høyre er ikke uenig i det. I sjømatmeldingen som forventes å komme på fredag, må vi kunne forvente å få etablert et regime med klare bærekraftsindikatorer for både havbruk og villfisk. Dette vil være helt nødvendig for å sikre en forvaltning som ivaretar krav til bærekraft og rettssikkerhet for utøverne i og rundt næringen. Et av problemene som beskrives i revisjonsrapporten, er faren for overføring av sykdomsframkallende virus fra oppdrettsfisk til villfisk. I går fikk vi en rapport fra Mattilsynet som viste få funn av denne typen virus på villfisk. Dette er for det første gledelig, men det viktige her er at man også på dette feltet nå har et overvåkingsprogram som et preventivt vern for villaksen. Det viser at man tar det ansvaret man skal ha. I korthet er det slik at Riksrevisjonen trekker opp en del alvorlige utfordringer. Tiden viser at både næringen og forvaltningen har adressert de samme utfordringene. En enstemmig komité sier også at det arbeides godt med dette. Avslutningsvis vil jeg kommentere et tilbakevendende problem vi har opplevd, og det handler i aller høyeste grad om god forvaltningsskikk. Det har vist seg at den rød-grønne flertallsidyllen av og til splittes av behovet for å hegne om egne symbolsaker. Det siste og kanskje mest ekstreme eksempelet er statsrådene Giske og Solhjells hanekamp med selskapet Nordic Mining som offer. Her satte man helt klart god forvaltningsskikk til side for å fremme eget ego og egne symbolsaker. En viktig del av arbeidet til havbruksforvaltningen vil i tiden framover være å utarbeide bærekraftsindikatorer for sjøarealer. Her vil det kreves klar politisk styring. For miljøvernministerens del er vi i Høyre ikke videre optimistiske, særlig ikke etter at vi så SVs siste programutkast om havbruk, der man gikk tilbake på omtrent alle de positive omtalene man har hatt tidligere. Vi tror også at vi kan oppleve flere pressede statsråder på symboljakt i tiden framover. Vi vil bare håpe at dette ikke går ut over det ansvaret statsrådene har for å sikre en god forvaltning. Til det er disse næringene for viktige.