Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-01-21:
Det er ingen tvil om at 2020 og starten av 2021 – som alle håpet skulle bli så mye bedre – har vært krevende. Det er bare å snakke med lærere og skoleledere, og de vil fortelle hvor utfordrende det er å skulle gjøre endringer hele tiden når smittesituasjonen er så uoversiktlig. Så jeg er veldig glad for at vi får diskutert dette godt i dag, og jeg er glad for denne interpellasjonen. Det er lærerne som står i frontlinjen, og som hver dag bærer ansvaret for de prioriteringene vi gjør i denne salen. Prioriteringen har nemlig vært at barn og unge skal skjermes mest mulig, og at vi ønsker å holde skolene åpne. Det har vært prioriteringen. Hver gang man har gjort lettelser i smittevernreglene, har det vært ønsket at barn og unge skal komme først. Man vet også at når man gjør det, vil det føre til økte kostnader for skoler og kommuner. Nettopp derfor er jeg veldig glad for at statsråden har vært tydelig hele veien – også her i dag – på at de kostnadene skal dekkes. Jeg tror det er en grunn til at man nå i Utdanningsnytt kan lese at 60 pst. har fått større respekt for lærerne i løpet av pandemien, og at veldig mange også er fornøyde med hvordan skoler og barnehager har organisert seg i en ny hverdag. Det er fordi man har jobbet beinhardt for å få det til. Da pandemien kom, var det veldig vanskelig å vite hva slags ekstrautgifter man har. Den mest naturlige måten å gå fram på da er å sette seg sammen med partene, med KS, og gjøre grundige beregninger. Det var de beregningene som lå til grunn for at man i 2020 fikk over 20 mrd. kr ekstra, og at man i år har bevilget 8,6 mrd. kr ekstra. Det er mer enn man først estimerte. Hvorvidt man har brukt mer enn 8,6 mrd. kr de første ukene nå i januar, har ikke jeg sett noe regnestykke på. Men jeg forventer, som statsråden sa, at man hele tiden gjør disse beregningene, og at dersom det koster mer, skal det dekkes. Jeg er enig i at det er forskjell i virkelighetsforståelse, for når man har fått økte overføringer fra staten, som KS er enig i dekker merutgiftene, er det veldig urovekkende for oss her å høre lærere og skoler fortelle at pengene ikke når fram. Det er også ganske urovekkende at koronaen av og til brukes i noen kommuner – slik jeg har forstått det – litt som en unnskyldning for at man nok en gang kutter i skolebudsjettet. Det er bl.a. sett i byer som Bodø, Tromsø, Trondheim og Oslo, hvor man nå gjør kutt. Hvis kommunene må gjøre kutt i den ordinære driften av skolene fordi de har vanskeligheter med å få budsjettene til å gå i balanse, er det én ting. Men dersom man ikke betaler lærerne for overtid og ekstrajobbing og ikke betaler for vikarer under en pandemi, er det et veldig stort problem, og jeg forventer at statsråden, som hun har varslet, er tydelig på dette overfor kommunene. Jeg skulle ønske at alle her, som har ordførere, er like tydelige overfor dem, for selv om vi er i en krisetid, kan ikke lokaldemokratiet opphøre. Det ville være ganske problematisk dersom vi på Stortinget skulle begynne å øremerke midler til hver eneste kommunal sektor når vi har en pandemi som slår så ulikt ut. Det er det vi må anerkjenne – at det ikke er én løsning. Når det er sagt, mener jeg at vi må se på om vi skal bevilge mer dersom kommunene ikke får dekket sine kostnader. Jeg håper alle her unngår å så tvil om at det er det man skal gjøre. Sår man tvil om det, er det vanskeligere for skoler og kommuner å vite og da tørre å prioritere f.eks. flere vikarer. Jeg er litt nysgjerrig på regnestykket som jeg opplever at interpellanten, Tvedt Solberg, har brukt i en del debatter. Senest i går sa representanten at kommunene ikke har fått dekket utgiftene sine, og at 50 pst. av kommunene ikke har blitt kompensert for tapt foreldrebetaling i SFO og barnehage. Men det er jo ikke riktig, for i tilleggsproposisjonen i november ble kommunene kompensert for dette. Det er heller ikke slik at man baserer seg på estimater fra oktober. Man har jo nettopp bevilget 8,6 mrd. kr i år fordi man visste at det kunne skje større endringer i skolen, og at det ville føre til økte kostnader. Men vi skal være ydmyke, for det er lærernes opplevelse som er viktig. Det er det vi legger til grunn når vi nå diskuterer hva man skal gjøre. Da handler det om penger og om å sikre at de kommer fram til skolene, men det handler også om, som statsråden var inne på, at man kanskje gjør mer for å avlaste lærerne, både ved å få inn flere vikarer – kanskje lærerstudenter – og ved å være åpen og ærlig om at man ikke forventer at alt med f.eks. fagfornyelsen går som planlagt. Dette er en vanskelig situasjon, men vi skal gjøre vårt beste for å hjelpe lærerne og skolene i den situasjonen de står i.