Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2018-11-13:
Venstres Abid Q. Raja sa i sitt innlegg tidligere i debatten at Arbeiderpartiet vakler i sitt standpunkt. Det er grunn til å lytte når Venstre-folk snakker om å vakle i politikken. I helga ble det markert at det var 100 år siden første verdenskrig tok slutt. Dessverre skulle det gå bare 20 år før Europa på nytt ble kastet ut i en blodig verdenskrig. Etter andre verdenskrig var Europa forandret – det var et nytt Europa som fra 1945 skulle bygges opp igjen. Landene som i generasjoner hadde kriget mot hverandre, skulle i stedet samarbeide og handle. Land som handler med hverandre, går ikke til krig. Det var erfaringene fra mange kriger som gjorde at landene i Europa stokket kortene på nytt og bestemte seg for å bygge opp et demokratisk og framtidsrettet Europa. Derfor er handelspolitikk viktig. At land handler og samhandler med hverandre, er viktig. Men det må selvsagt være innenfor et regelverk, og det må være et regelverk som aksepteres og respekteres. Etter andre verdenskrig: oppbyggingen av Europa, ny atlantisk forsvarsallianse, vi fikk NATO. Jeg skulle likt å vite hvor mange ganger det i de 70 årene som er gått, er sagt fra denne talerstolen at USA er vår viktigste partner eller vår viktigste allierte. Ja, USA er viktig. USA er veldig viktig. Oppryddingen – for å bruke et sånt begrep – i Europa og den rollen USA tok, var viktig, og er viktig. Men verden har endret seg. USA har endret seg, og Europa har endret seg. Derfor kan vi ikke bare fortsette å si akkurat det samme som vi sa for 70 år siden. Etter min mening må vi i større grad erkjenne at våre nordiske naboland og Tyskland er svært viktige partnere for Norge. Og de blir viktigere og viktigere. I stadig flere saker ser vi at Norge og Tyskland er på lag – store Tyskland og vesle Norge. Ja, faktisk er det slik at Tyskland ikke sjelden taler Norges sak i EU. Arbeiderpartiet er for internasjonal handel, for internasjonalt samarbeid og for EØS. Men det betyr ikke at vi ukritisk er for alt som kommer fra EU. Når vi er sterkt uenige, må vi kunne si nei. Derfor kommer Arbeiderpartiet til å stemme imot de fem direktivene og forordningene som utgjør jernbanepakke IV. EØS-partiet Arbeiderpartiet kommer til å gjøre det. Grunnen til det er at vi er sterkt imot at all jernbanetrafikk må konkurranseutsettes. Jeg hørte samferdselsministeren i innlegget sitt – eller om det var i replikkordskiftet – tidligere i dag framstille det nærmest som at vi selv kan velge om vi vil konkurranseutsette jernbanetrafikken eller direktetildele til operatører. Men det stemmer ikke. Det er kun unntaksvis og i svært spesielle situasjoner en kan direktetildele kontrakter i stedet for å konkurranseutsette. Det har departementet selv redegjort for i informasjon til Stortinget. Vi skal lese referatet nøye og gå igjennom hva samferdselsministeren sa, men jeg tror han gikk ganske mye lenger enn det er rom for slik direktivene skal tolkes. Så vil jeg til slutt si noen ord om den såkalte mobilitetspakken, som hvis den blir vedtatt, vil få dramatiske konsekvenser ved at det vil medføre en sterk liberalisering av det såkalte kabotasjeregelverket. Kabotasje innebærer at utenlandske transportører kan kjøre nasjonal transport i et annet land. La meg også presisere at det i mobilitetspakken gjelder både lastebil og buss. Det er mye oppmerksomhet rundt lastebilnæringen, og det er bra, men det gjelder altså rutebil- og busstrafikk også. Med de foreslåtte liberaliseringene vil det nærmest bli fritt fram for kabotasjekjøring i Norge. Det vil være dramatisk for norsk transportnæring.