Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2020-06-04:
Det har rent mye vann i havet siden Kristelig Folkeparti som opposisjonsparti fremmet et representantforslag våren 2013 om styrking av jordvernet. Vårt forslag den gangen var å sette en øvre årlig grense for omdisponering av dyrket mark til 3 800 dekar. Det er ganske fornøyelig å rekapitulere hvordan daværende landbruks- og matminister Trygve Slagsvold Vedum fra Senterpartiet argumenterte sterkt og energisk mot det representantforslaget fra Kristelig Folkeparti. I sitt svarbrev til næringskomiteen skrev Slagsvold Vedum bl.a.: «Dagens mål for jordvernet ble drøftet og fastsatt ved utarbeidelsen og behandlingen av meldingen om landbruks- og matpolitikken, som vi la fram i desember 2011. Målet er nå å begrense omdisponeringen av dyrka jord til under 6 000 dekar per år, som er en konkretisering av det foregående målet. Dette er etter min oppfatning et ambisiøst mål, tatt i betraktning de høye tallene som forelå på 1990-tallet og fram mot 2005, og tatt i betraktning utbyggingspresset vi opplever i sentrale områder. Vi ønsker derfor ikke å endre på dette målet nå, uten at det foreligger vesentlige endringer i forutsetningene som lå til grunn da målet ble satt.» Representantforslaget fra Kristelig Folkeparti ble deretter behørig nedstemt av de rød-grønne regjeringspartiene den 19. juni 2013, altså som en av de aller siste sakene Stortinget behandlet mens den rød-grønne regjeringen satt ved makten. Lysten til å gjøre jordvern til valgkampsak for de rød-grønne i 2013-valget var faktisk så fraværende at de også vant en kampvotering om hvorvidt representantforslaget fra Kristelig Folkeparti skulle vedlegges protokollen eller få merkelappen «bifalles ikke». Voteringsoversikten viser at 54 representanter fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV stemte for «bifalles ikke», mens 46 representanter fra Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti stemte for at representantforslaget skulle vedlegges protokollen. Partier som våren 2013 kontant avviste et representantforslag fra Kristelig Folkeparti – for øvrig et forslag som på en oppsiktsvekkende god måte traff det oppnådde resultatet av regjeringen Solbergs jordvernpolitikk fram mot 2020 – gjør seg i dag høye og mørke med ramsalt kritikk av regjeringspartiene. I en slik setting er det å grave litt i Stortingets rikholdige arkiv noe som setter ting i en historisk sammenheng, og som strekker seg lenger tilbake enn til 1. oktober 2013. At opposisjonspartier som da satt i regjering, så bryskt og bombastisk avviste forslaget om å skjerpe det daværende jordvernmålet på 6 000 dekar omdisponert dyrket mark, framstår slik sett i et underlig lys. Om de samme partiene i dag, i sin nåværende modus som høyrøstede opposisjonspartier, med opplagte løsninger på det aller meste, er i stand til å oppleve det som pinlig, ja, det er jeg faktisk usikker på. Sikkert er det iallfall at nåværende landbruks- og matminister har en helt annen tilnærming. Hun erkjenner på vegne av regjeringen behovet for å ta jordvernstrategien opp til ny vurdering når de endelige tallene for måloppnåelse foreligger våren 2021. I motsetning til den romslige holdningen som den rød-grønne regjeringen hadde til jordvern, forutsetter det likevel en grundig utredning av samfunnsmessige konsekvenser ved en eventuell ytterligere skjerping av måltallet til under 4 000 dekar omdisponert dyrket mark per år.