Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2015-06-15:
Jeg er helt enig i at vi har utfordringer for å få til en helhetlig, sammenhengende og forutsigbar planlegging, utbygging, vedlikehold og samordning av infrastrukturprosjekter her i landet. Det er vel ingen som er uenig i det. I flere år har det vært snakket om ulempene ved stykkevis og delt utbygging av vei, jernbane, havner og farleder. Likevel er det akkurat det som skjer. Vi bygger ut stykkevis og delt også i dag, uavhengig av regjeringsfarge. Det er det flere grunner til, men medvirkende grunner er planleggingsprosessen i forbindelse med NTP, den politiske vedtaksprosessen lokalt og sentralt, og at samfunnsøkonomisk lønnsomhet er mindre i fokus enn våre lokale prioriteringer, som vi alle blir målt på. Skal vi gjøre noe med utfordringene, må vi derfor også se på hvordan vi tilrettelegger for og gjør de politiske vedtakene. Når jeg har sittet og hørt på debatten her i dag, høres det imidlertid ut som at stykkevis og delt utbygging er historie. Det er forunderlig å høre på det, for når vi ser på de sakene som blir lagt fram, ja så er de stykkevis og delt opp, som f.eks. Bypakke Nedre Glomma, som var delt opp i flere stykker da den kom fra ministeren enn da den ble sendt inn. Stoltenberg-regjeringen satte jernbanen på dagsordenen fra 2005, etter år med nedprioritering. Vi mer enn doblet bevilgningene til jernbanen og gjennomførte flere utbyggingsprosjekter av dobbeltsporet jernbane på de åtte årene i regjering, bl.a. i Vestkorridoren, på Jæren og langs Mjøsa. Vedlikeholdet ble økt, noe som var og er helt nødvendig etter år med nedprioritering. Det har gitt et bedre tilbud til innbyggerne på disse strekningene. I dagens NTP, som Stoltenberg-regjeringen utarbeidet, er det tatt ytterligere grep for å sikre en planlegging og utbygging med flere større utbyggingsprosjekter og en prosjektfinansiering av jernbaneinvesteringene som skulle gi en helhetlig, forutsigbar og sammenhengende utbygging. Transportetatene fikk krav på seg til å effektivisere, slik at plantiden ble halvert i forhold til i dag, mindre samferdselsprosjekter skulle kunne settes i gang uten Stortingets vedtak, for å skape raskere framdrift, og vi ville i større grad la staten ta styring over planene for å få framdrift i utbyggingene, slik vi gjorde med Gardermobanen. Alt dette er tiltak som ville imøtekommet kravet om å bygge ut helhetlig og sammenhengende og gjennomføre prosjektene raskere – hvis de blir gjennomført. Poenget med disse reformtiltakene var å kunne tilby passasjerene en jernbane som er driftssikker, går og kommer til tiden og er rask og effektiv. Det har vi fortsatt ikke på alle strekninger i dag, som f.eks. på Østfoldbanen, der jeg pendler. Signalfeil, manglende materiell, manglende togpersonale og kø på banen er begrunnelser vi får for forsinkelser og innstilte tog. Jeg har ikke tro på at regjeringens hovedgrep i reformen – konkurranseutsetting og ytterligere oppstykking av de virksomhetene som har ansvaret for jernbanen – er svaret på disse problemene. Tvert imot. Ett eller flere nye selskap med samme togsett som NSB, vil ikke gi et bedre togtilbud enn det vi har i dag. Det er infrastrukturen som er hovedutfordringen, i tillegg til gamle togsett. Det er derfor behov for å bruke enda mer penger på å bygge ut dobbeltsporet jernbane på de strekningene som ikke har det i dag, og få opp farten til høyhastighet på 250 km/t, slik det er vedtatt i Nasjonal transportplan. Det er behov for å bruke enda mer penger på vedlikehold av jernbanen, slik at driftsproblemene blir minimalisert. Det er behov for å få i gang det nye signalsystemet, som er til utprøving. Og det er behov for å kjøpe inn flere nye togsett. Dette vil bedre driftssikkerheten på jernbanen og gi et bedre tilbud. Så er jeg enig i at det også er behov for organisatoriske forbedringer. Jeg vil imidlertid oppfordre statsråden til å utrede dette nærmere og se på flere løsninger, istedenfor å rushe gjennom en reform, slik regjeringspartiene og Venstre og Kristelig Folkeparti gjør nå. Jeg vil peke på et alternativ: NSB ble delt i 1996 – for over 20 år siden. Jernbaneverket og NSB er nå to forskjellige virksomheter og bør etter min mening fortsette å være det. Men en felles overbygning over NSB og Jernbaneverket, der felles oppgaver og nødvendig samordning kan gjøres, bør imidlertid utredes, for det er behov for mer samordning i transportsektoren – ikke mer oppsplitting. Utfordringen vår er å bygge ut et helhetlig, sammenhengende, effektivt, trafikksikkert og bærekraftig transportsystem for landet, der vi ser vei, bane, havner og lufthavner i sammenheng, og ikke planlegger og bygger ut disse hver for seg, som nå. Derfor bør det mer samordning til og ikke mer oppsplitting, slik det legges opp til i dag.