Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-18:
Dette er en debatt om det reviderte budsjettet, men det er også avslutningen på en stortingsperiode – og forhåpentligvis også på åtte år med borgerlig styre. Budsjettbehandlingen er da også en passende anledning til å oppsummere noen av de viktigste grunnene til at den sittende regjering og det flertallet som vi har hatt på Stortinget lenge, bør skiftes ut til høsten. Hva er egentlig fasiten etter disse årene? Jo, økende ulikhet i makt og rikdom – et samfunnsproblem som vi i dag vet veldig godt først og fremst skyldes at en liten økonomisk elite i dette landet får lov til å dra fra. Det er en utvikling som det nåværende flertallet aktivt heier på ved systematisk å rigge skattesystemet vårt for de rike. For det andre er det en regjering som har bommet på klimamålene for 2020. Til tross for at de hadde åtte år til å nå dem, klarte de det ikke. De har til alt overmål lagt fram en plan for 2030 som ikke inneholder tiltak for mer enn å nå ca. halvparten av målet. Man bommet på 2020, og man har ikke en plan for 2030. Det er også et flertall som mangler en plan for det grønne skiftet, som ikke bare handler om klimapolitikk, men som handler om å sikre at vi har nok å leve av i dette landet, at folk har arbeid å gå til om 10 år, om 20 år. Det er opp til oss å legge en kurs som sikrer arbeid og velstand inn i en framtid som skal være basert på fornybar energi istedenfor fossil energi. Den utviklingen vil flertallet på Stortinget i dag overlate til markedets tilfeldigheter, og kanskje den viktigste politiske motsetningen i norsk politikk akkurat nå er mellom dem som vil ha et grønt skifte på markedets premisser, og dem som vil ha et rettferdig grønt skifte. Det reviderte budsjettet var også regjeringens siste sjanse til å føre en rettferdig krisepolitikk. Pandemien har blitt en forskjellskrise, hvor det er blitt svært tydelig at de få på toppen i det norske samfunnet har skaffet seg makt og rikdom i denne krisen, hvor det har gått så det griner på børsen, hvor regjeringen systematisk har latt være å stille krav til dem på toppen, mens arbeidsfolk har betalt prisen for krisen i de yrkene hvor arbeidsløsheten har vært høyest, i de yrkene hvor de ekstra byrdene har vært størst. For tiden er en del representanter for overklassen i Norge, Sissener og Hegnar f.eks., veldig travelt opptatt med å advare mot et nytt flertall hvor SV får makt. Det er jeg veldig glad for, for de minner folk om to ting. Det ene er at forskjellene i dette landet har blitt for store, og det andre er at SV er det partiet som kan og vil gjøre noe med det. Vi mener det er på tide med en tøff skattepolitikk for å omfordele fra dem som har mest, til vanlige arbeidsfolk og fra økende privat forbruk på toppen av det norske samfunnet til felles velferd. Vi vil prioritere gratis skolefritidsordning for alle, så alle barn får være med, og en tannhelsereform som skal tette det største hullet i den norske velferdsstaten. Og vi vil rydde opp i de mange usosiale kuttene som det borgerlige flertallet har påført folk med lite og folk som er syke i dette landet. Det vil gi et mer rettferdig Norge. Vi har en plan for et rettferdig grønt skifte – den planen som det borgerlige flertallet mangler. Vi har lagt fram et klimabudsjett som viser hvordan målet om 60 pst. kutt i utslippene innen 2030 kan nås – tonn for tonn, tiltak for tiltak, krone for krone. Og vi vil legge fram en oppdatert plan for 70 pst., som vi mener er det målet Norge nå bør legge til grunn. Vi har en plan for den industri- og næringspolitikk som landet trenger for å sikre både at vi når klimamålene, at vi får nye grønne oppgaver til den industrien, de arbeiderne og de ingeniørene som i dag er avhengig av olje. Det er ikke bare den beste klimapolitikken, men den beste industripolitikken, for det er de som vil vente, de som ikke vil handle, som kommer til å gjøre seg skyldig i å skape arbeidsløshet og industridød langs kysten i framtiden. Derfor, fordi vi bryr oss om framtiden til norsk økonomi og norske arbeidsplasser, sier vi at tiden er ute for ny leting etter fossil energi, og det er de som later som om vi kan fortsette som før, som vil gjøre stor skade også på landets økonomiske framtid. Et rettferdig Norge, et rettferdig grønt skifte, en politikk for de mange, ikke for de få er det vi trenger nå.