Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-05-23:
En god naturmangfoldspolitikk må innebære en nødvendig balanse mellom vern og bruk av naturen, mellom ekspertvelde og lokal kunnskap, mellom sentrale påbud og lokal forvaltning. Et samarbeid og en balanse er helt nødvendig dersom arbeidet for velfungerende økosystem skal få tillit og forståelse og oppslutning hos flere enn biologer og miljøbevegelse. Derfor må målet være å sikre både vern og bærekraftig bruk av naturen. Vi må ikke la en reservattenkning få lov til å styre naturmangfoldsarbeidet, men vi er nødt til å kombinere vern og bevaring med en bærekraftig bruk og forvaltning. Det er allerede vernet betydelige areal i Norge. Det bør ikke være nødvendig med nye, omfattende vern, etter Senterpartiets oppfatning. Unntaket er marin sektor, der Senterpartiet mener det er grunnlag for å be om en plan for marine verneområder og en handlingsplan for å bedre situasjonen for sjøfugl. Senterpartiet ønsker også en oppdatert forvaltningsplan for Norskehavet framlagt i inneværende stortingsperiode. Når det gjelder skogvernet, mener Senterpartiet at situasjonen har bedret seg betydelig de siste tjue årene. Det er langt mer såkalt gammelskog i Norge i dag enn det var for tjue år siden. Det er blitt både mer areal av gammel skog, mer død ved, mer grove, gamle trær og mer lauvskog i Norge. Skogbruket fortjener ros for den jobben hver enkelt skogbruker har gjort for å bidra til økt antall arter og større populasjoner av arter i skogen. Skogbruket fortjener ros for det arbeidet med miljøsertifisering som har vært gjennomført. Senterpartiet ser ingen som helst grunn til å være med på å sette faste mål på 10 pst. for vern av produktiv skog og forbud mot hogst i såkalt gammelskog. Vi ser heller ingen grunn til å innføre noen meldeplikt for private grunneiere for hogst i egen skog. Jeg må si at jeg er høyst forundret over at partier som Høyre og Fremskrittspartiet kan være med på et mål om 10 pst. vern av skogen og sterke bindinger knyttet til private skogeiere og den private eiendomsretten. I et klimaperspektiv gir det mer gevinst om vi bruker skogen enn om vi verner den. Det ser ut til å bli fornektet av flere partier i denne salen ‒ jeg ser det nå når jeg ser utover – men det er bekreftet ganske nylig i en studie som er gjort av Miljødirektoratet og Landbruksdirektoratet, at det er tilfellet. Derfor må også hensynet til biologisk mangfold avveies mot klimaperspektivet. Det betyr at vi bør satse på å videreføre frivillig skogvern og ikke legge inn nye restriksjoner, og så må vi ta skogen i bruk når det gjelder klimaarbeidet. Senterpartiet ser heller ingen grunn til å lansere nye, store planer om nasjonalparker nå. Vi har allerede etablert en rekke parker, og flere er under arbeid. Stortinget ber regjeringen ferdigstille det arbeidet. I den forbindelse vil jeg sterkt anmode statsråden om å ta hensyn til kommentarene som Kragerø kommune har kommet med når det gjelder etableringen av Jomfruland nasjonalpark. De har bedt om at en tar hensyn til at det faktisk er et kulturlandskap, og at det er avhengig av skjøtsel og beiting for å kunne ivaretas. De har også uttrykt ønske om en lokal representasjon i forvaltningen av nasjonalparken. Jeg tror at å ta den typen kommentarer til følge vil være helt nødvendig for å få den aksept som trengs om denne nasjonalparken. Den er ikke i et ubebodd område ‒ det er et levende lokalmiljø. Nesten en tredjedel av artsmangfoldet i norsk natur er avhengig av et levende kulturlandskap. Da snakker vi ikke bare om utvalgte kulturlandskap der det gis penger til slått og skjøtsel, da snakker vi om det alminnelige kulturlandskapet som er helt avhengig av husdyrhold og beiting. På meg kan det virke som om noen i miljøbevegelsen tror at norsk landbruk ikke har noen rolle i det. Det må de i tilfelle lenger ut på landet med. De aller fleste melkekyr, storfe, sau og lam i Norge tilbringer det meste av sommerhalvåret utendørs og gjør nettopp den jobben for artsmangfoldet i kulturlandskapet. Det er ikke bare de økologiske bøndene som gjør det. Her snakker vi om hele det norske landbruket. Derfor må man også snakke jordbruk når man snakker kulturlandskap. Derfor må også barrierer som rovdyrpolitikken, nedgangen i aktivt husdyrhold og vern i seg sjøl adresseres dersom man ønsker å ivareta artsmangfoldet i kulturlandskapet. Når det gjelder lokal forvaltning, er vi glad for at en samlet komité understreker kommunenes sentrale rolle i arealforvaltningen og derfor også i arbeidet for naturmangfoldet. Senterpartiet kan ikke se at det er noe grunnlag for å lage statlige retningslinjer for kommunene i dette arbeidet. Med det vil jeg ta opp Senterpartiets forslag.