trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Forslaget er – og det tror jeg alle forstår – en ny omkamp for å få Norge inn i EU. Den debatten har vi hatt mange ganger, og dette er en snikdebatt eller snikinnmelding eller hva jeg skal kalle det. Det er i hvert fall et forsøk på å få oss inn i EU eller å knytte oss enda nærmere EU, slik at vi de facto blir EU-medlemmer. Jeg vet ikke hvordan representantene fra Venstre og Høyre opplever det, men jeg føler ikke noe skrikende ønske der ute om norsk EU-medlemskap og mindre selvråderett. Man kan si at man skal se bort fra det fordi vi skal heve oss over folket og gjøre det vi mener er riktig, men det bør være en liten miks her – også folket skal være med og vurdere dette. Fremskrittspartiet støtter EØS-avtalen, og vi støtter norsk medlemskap i NATO – NATO for sikkerhet og EØS-avtalen for handel. Det har fungert godt. Representanten Melby var opptatt av at vi skulle se på hvordan Finland, Sverige og Danmark hadde tilsluttet seg EU, men jeg antar at representanten Melby ikke vil se på hvordan det er for Finland og Sverige å ikke være medlem av NATO og utrede hvordan det ville være. Her er det litt inkonsekvens i argumentasjonen. Det er ikke sånn at EØS-avtalen ikke fungerer. Det jeg forstår at regjeringen vil gjøre, er å se om det finnes deler ved EØS-avtalen som vi kan gjøre bedre, eller som kan være annerledes. Det er klart det er en utfordring at vi sitter i Europautvalget og vedtar stadig nye forordninger og ordninger fra EU uten at vi har en reell innflytelse på dem – at vi ikke kan si nei, men må si ja. Det synes jeg er en utfordring, og det synes også Fremskrittspartiet. Så å se på alternativer til EØS bør ikke være noe problem. Det betyr jo ikke at man må se på hvordan EU fungerer. Jeg tror de aller fleste har registrert hvordan EU fungerer, og det er klart at hvis man ønsker å slutte seg til EUs politikk på andre områder, må man gjerne argumentere for det, men ikke med den snikinnmeldingen som vi er blitt enige om, og spurt folket om, at vi ikke skal ha. Det er ikke det folket har sagt, og da forholder vi oss til folket. Man sier at det var i 1994, og at man trenger å se på om avtalen ikke fungerer så godt. Er det ikke derfor regjeringen kanskje skal se på hvor godt den fungerer – men ikke definere at den ikke fungerer? Det er en litt underlig måte å se dette på. Fremskrittspartiet ønsker ikke å støtte noen av disse forslagene, for vi ser dem som en snikinnmelding i EU eller kanskje en måte å gå til sine egne velgere på. Jeg vet ikke hvordan Venstres og Høyres velgere stiller seg til dette, men den tilbakemeldingen jeg får fra våre velgere – eller ellers i samfunnet – er i hvert fall ikke at det er behov for å gi fra oss enda mer nasjonal selvråderett.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Jeg skal bruke mitt innlegg til å snakke om vår egen merknad i saken. Fremskrittspartiet mener at vi totalt sett burde jobbe for å redusere EØS-midlene som vi betaler inn. Vi mener at det er noe som regjeringen burde prioritere og se om man kan få til, altså totalsummen av det som overføres. Som representanten Fasteraune sa i sitt innlegg: Noen trenger faktisk å ha selvråderett til å se på sin egen nasjonale utvikling. Det tror jeg er helt avgjørende, at vi aksepterer at andre land får utvikle seg på den måten de ønsker. Det tar litt tid å få det demokratiske styresettet som man ønsker at Polen skal ha. De kommer etter etter hvert, som alle andre land i Europa har gjort, gjennom samarbeid og å vise tillit til hverandre. Det har vist seg opp gjennom historien at å presse et land til å endre sin nasjonale kultur, sin nasjonalarv og sin nasjonale måte å drive sin egen politikk på, ikke fører noe sted. Det fører til fiendskap, helt unødvendig fiendskap. Det man burde bygge på, er det som binder landene sammen, og det er ganske mye når det gjelder Polen og Norge. Arbeidskraftutvekslingen, vårt behov for polsk arbeidskraft, er vesentlig, men ikke bare arbeidskraft, også det vi ser nå det siste, med flyktninger som kommer fra Ukraina, der grensene åpnes. Vi trenger samarbeidet med Polen også innenfor det feltet, og egentlig burde vi skryte av Polen. Markedsadgang er noe annet. Vi trenger markedsadgang til Polen, og vi trenger ikke minst samarbeid i NATO. Hvorfor ser vi ikke på de positive sidene? Jeg har utfordret utenriksministeren før: Dersom det er slik at vi skal pålegge andre land hvordan de skal utvikle sine land, og kreve at de skal ha det akkurat som oss, er det krevende for Polen, for de har et veldig konservativt, religiøst land, i motsetning til Norge. Men vi gjør ting vi også som kanskje andre protesterer på. Noen vil hevde at vår oljeproduksjon er klimauvennlig, og at man burde presse Norge til å avslutte sin oljeproduksjon. Vi husker historiene om selfangst og hvalfangst – vi kunne bli presset på det. Når man snakker om medier: Vi har offentlig finansierte medier i Norge. Vi har sågar en statskanal, som vi finansierer, og vi synes det er helt normalt og riktig, men vi skal protestere på den pressefriheten og ytringsfriheten vi mener foregår i Polen. Ja, kanskje foregår det slik vi tror, men kanskje vi skal se på vårt eget system også, hvordan vi pålegger, finansierer og indirekte påvirker når det gjelder våre egne medier, for det er noen medier som ikke får støtte fordi regjeringen og Stortinget ikke liker dem. Det burde vi også være oppmerksomme på, og derfor skal vi være litt varsomme. Jeg vil i denne situasjonen, når vi ser disse flyktningene som kommer over grensen mot Polen, oppfordre Venstre og SV til å trekke forslagene og ta den diskusjonen en helt annen gang og ikke i dag, for det er veldig upassende.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2022-03-01:
Som flere har sagt, er det unektelig litt merkelig å diskutere diplomatisk boikott av OL etter at hoveddelen av lekene er over – Paralympics gjenstår jo, men likevel. Samtidig har de siste ukene dessverre igjen aktualisert forholdet mellom idrett, idrettsarrangement og politiske reaksjoner. Uansett timingen på denne debatten, mener jeg at det er viktig å snakke i klartekst og tydelig om den negative utviklingen når det gjelder menneskerettigheter i Kina. Vi må protestere mot interneringen og undertrykkingen av muslimske uigurer. Vi må protestere mot den systematiske indoktrineringen av hundretusenvis av barn i Tibet. Vi må protestere mot det kinesiske regimets stadig strammere grep om befolkningen i Hongkong. Ja, listen over menneskerettighetsbrudd i dagens Kina er dessverre lang. For kort tid siden ble den såkalte World Watch List for 2022 publisert av organisasjonen Open Doors. Den avdekker hvordan kinesiske myndigheter også strammet inn grepet overfor landets nærmere 100 millioner kristne. Blant annet er 3 000 kirker stengt ned i forbindelse med pandemien, og lite tyder på at de vil åpne igjen i etterkant av krisen. Vi ser det samme fra tibetanske kloster og muslimske moskeer. Kristelig Folkeparti støtter at Norge viderefører en aktiv dialog med kinesiske myndigheter, samtidig som en aldri må unnlate å ta opp Kinas brudd på grunnleggende menneskerettigheter. I dag morges møtte jeg representanter for uigurene her i Norge, Tibet-komiteen og Hongkong-komiteen. Vi fikk sterke historier, og det ble vist til ufattelige lidelser og systematiske overgrep og overvåking. Vi fikk også konkrete saker til oppfølging mer post OL, som vi vil følge opp videre. Samtidig som vi støtter fortsatt kontakt og dialog, anser og anså vi at det ikke er klokt å stille opp innenfor de propaganda-rammene som vi visste at kinesiske myndigheter la opp til rundt OL. Kristelig Folkeparti har vært klar på at det ikke var noen grunn til at den norske regjeringen skulle kaste politisk glans over det stadig mer totalitære kinesiske regimet, og vi oppfordret regjeringen til å droppe planlagte Kina-reiser under OL. Regjeringen er, som nevnt tidligere i dag, i henhold til Grunnloven gitt et særlig ansvar for utenrikspolitikken. Det tilsier en varsomhet fra Stortinget når det gjelder å instruere regjeringen i den typen spørsmål. Kristelig Folkeparti vil derfor ikke stemme for representantforslaget, slik det foreligger. Men vi er fortsatt like klare i vår oppfordring: Det var og er fortsatt en dårlig idé å kaste politisk glans over det stadig mer totalitære kinesiske regimet gjennom å stille opp under OL.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-03-01:
Dokument 8-framlegget frå Venstre som her blir debattert, var eit viktig og relevant framlegg då det blei lagt fram, og det har ikkje blitt mindre relevant og aktuelt slik verda og Europa har utvikla seg dei siste vekene, for ikkje å seie de siste dagane. Eg gjer meg i alle fall nokre tankar når eg høyrer representantar stå her i denne salen, og snakke mest om at EØS-avtalen står fast, at vårt forhold til Europa og EU står fast og ligg fast slik det har gjort sidan EØS-avtalen blei skipa i 1994. Formelt sett er det korrekt, men i praksis er det ganske langt frå sanninga, for Europa og EU utviklar seg med enorm fart. EU er no drivande innanfor i alle fall to av dei aller største og viktigaste områda som skal og må prege norsk politikk i åra framover. Det eine er handteringa av klima- og naturkrisa, og det andre er sjølvsagt den tryggleikspolitiske situasjonen i Europa. Begge desse områda er avgjerande for oss alle. Eg trur vi alle saman klarare og klarare har sett kor felles vår lagnad er i Europa, om vi skal lykkast med å løyse og kome ut av desse utfordringane, at det i historias lys vil stå i eit litt merkeleg skjær når det viktigaste konkrete punktet i merknaden frå Arbeidarpartiet og Senterpartiet her er at vi skal prøve å søkje unntak frå delar av bestemmingane i den fjerde jernbanepakka til EU. Då trur eg vi bokstaveleg tala er inne på eit sidespor i historias store gang i Europa. Difor er den debatten som Venstre har løfta med desse framlegga, viktig. Eg kan òg roe representanten Christian Tybring-Gjedde. Han meiner dette er snikinnmelding – eg trur han brukte det omgrepet – i EU. Det er i alle fall tidenes dårlegaste forsøk på ei snikinnmelding opent å fremje eit representantforslag i landets nasjonalforsamling der ein ber om å få opna ein brei offentleg diskusjon om vårt forhold til Europa som ikkje berre handlar om korleis vi kan bli mindre kopla på, men òg om korleis vi kan bli tettare og meir kopla på. Ei snikinnmelding er dette definitivt ikkje. Dette er eit forsøk på å starte ein brei, offentleg debatt om korleis vi kan bli tettare knytt til den verdsdelen vår lagnad ugjenkalleleg høyrer i lag med.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Det representantforslaget vi nå skal behandle, er fremmet av Venstre. Det foreslås for det første å fryse utbetaling av EØS-midler som går direkte til polske myndigheter, og det er også forslag om å be om at utbetalinger til polsk sivilsamfunn skal skje gjennom Batory-stiftelsen. I merknadene begrunnes det bl.a. med at «siden den nåværende nasjonalkonservative polske regjeringen kom til makten i 2015, har den forsøkt å akkumulere makt ved å svekke sivilsamfunn, opposisjon, medier og justissektorens uavhengighet.» De henviser også til den polske regjeringens uavbrutte forsøk på å undergrave rettsstaten, som «nådde et foreløpig høydepunkt i oktober, da den polske konstitusjonsdomstolen uttalte at Polen framover kan se bort fra viktige grunnprinsipper i EU-lovverk.» Det er en samlet komité som deler forslagsstillernes bekymring over situasjonen i Polen. Det er en utvikling der som går i feil retning på mange områder. Vi viser til utenriksministerens redegjørelse om viktige EU- og EØS-spørsmål for Stortinget i november i fjor, der utenriksministeren varslet at departementet vil foreta en full gjennomgang av programsamarbeidet med Polen for å sikre økt overvåking og kontroll med Norges bidrag. Dette ser vi på som svært viktig. Komiteen mottok også brev fra utenriksministeren den 7. januar i år, hvor hun skriver at hun vil informere Stortinget på egnet måte om denne prosessen. I samme brev kommenterer hun også et av premissene som ligger til grunn for forslaget om å suspendere utbetalingene til Polen. Hun presiserer der at EØS-midlene er fordelt på tematiske programområder i henhold til en meny fastsatt av norske myndigheter ved Utenriksdepartementet. Hun skriver videre at midlene ikke er en støtte til den sittende regjeringen i Polen som sådan, og hun skriver at hun kan forsikre om at regjeringen tar den negative utviklingen i Polen på alvor og følger årvåkent med på den. Komiteen mener det er nødvendig og riktig. Venstre og SV fremmer de to forslagene som lå i representantforslaget, og jeg regner med at de vil redegjøre for dem. Resten av komiteen støtter ikke de to forslagene, og komiteen foreslår at forslagene vedlegges protokollen. Til slutt: Det oppleves som litt spesielt å ha denne diskusjonen i dag – i en tid der Russland bryter folkeretten, har gått til angrep på Ukraina, og flyktninger strømmer over grensen til Polen. Det er som sagt en samlet komité som er bekymret over utviklingen og at situasjonen i Polen er uholdbar på mange måter, men det må da være mulig å stille spørsmål ved om det er akkurat nå man skal ta opp de forslagene som ligger her i dag. Europa kommer til å stå overfor en rekke utfordringer i tiden som kommer, og vi ser allerede en humanitær krise som eskalerer. Da må man også velge tid og sted, tenker jeg, men det får forslagsstillerne vurdere.
Åse Kristin Ask Bakke (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
For oss i Arbeidarpartiet er det viktig å hegne om einerettsmodellen. For å verne om han, høyrer det òg til i debatten at ein må konstatere det faktum som har blitt godt diskutert i dag, at det er ulovlege utanlandske selskap som opererer i den norske marknaden. Vi ser at det er utbreidd, og difor blir det som nemnt òg føreslått tiltak, bl.a. med DNS-blokkering. Der er det eit arbeid i gang, og det er synd at fleire parti snur før ein har fått kunnskap av det arbeidet. Eg vil oppmode skeptikarar og motstandarar av einerettsmodellen til å sjå nøyare på følgjande: I 2015 tok stortingsrepresentantar imot eit brev frå 16 av Noregs største organisasjonar, kor dei bad Stortinget vidareføre einerettsmodellen som den beste løysinga for å avgrense omfanget av speleproblem. Her deltok eksempelvis Norges Idrettsforbund, Raudekrossen, Redningsselskapet, Frelsesarmeen og Kreftforeningen. Brevet var eit svar på dåverande høgreregjeringa sitt arbeid med å greie ut ein lisensmodell. Fjørtoft-utvalet, regjeringa sitt strategiutval for idrett, leverte si innstilling sommaren 2016, og av ho går det fram ei tydeleg tilråding om at einerettsmodellen må bestå, og at lisensordning ikkje blir tilrådd. Det var nok knytt stor spenning til kva spelmodell Høgres landsmøte i fjor skulle lande på. Heldigvis landa ein på einerettsmodellen, som førre statsminister Solberg oppmoda landsmøtet til å stemme for for ikkje å skape meir usikkerheit rundt finansiering av frivilligheit, idrett og kultur på veg ut av pandemien. Ho sa: Lat oss sleppe å ha den debatten på kvart einaste cup som blir arrangert utover hausten. Der må eg seie meg einig med den førre statsministeren, Solberg. Ho har rett i at idretten sikkert ville diskutert dette, og at det kunne blitt ubehageleg. Ein ting er at det hadde blitt ubehageleg rundt cupane, men òg for framtidige cupar. Eg konstaterer at både Solberg og – her – representanten Pettersens utsegner har bekrefta at ein står ved einerettsmodellen, og at han betyr mykje for breiddeidretten over heile landet. Men då er det viktig at ein er for alle dei tiltaka som òg gjeld. Mange organisasjonar har som sagt teke til orde for å bevare einerettsmodellen, og Marit Bjørgen, Astrid Uhrenholdt Jacobsen og Birgit Skarstein åtvara i VG etter Høgres landsmøte og sa følgjande: «Norsk spillpolitikk skal sikre at inntektene fra pengespill kommer hele samfunnet til gode. Den skal støtte opp under idretten og frivilligheten, men den skal også forebygge at folk blir spillavhengige og hjelpe dem som sliter. Økte skatteinntekter eller profitt kan ikke skygge for dette viktige målet.» Overskrifta var: «Norge trenger breddeidrett og frivillighet. Ikke mer pengespill.» Og det er det vanskeleg å vere ueinig i.
Åse Kristin Ask Bakke (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Eg takkar for ein god debatt. Eg føler behovet for å klarere nokre ting heilt på tampen. Det har vore ein god diskusjon om stoda til einerettsmodellen, og heldigvis er det eit fleirtal for å bevare einerettsmodellen. Men vi veit også kva konsekvensane blir av å ikkje styrkje einerettsmodellen og eventuelt ha ei lisensordning – dei er mange. Om noko er usikkert, veit vi iallfall frå andre land at det som vil auke, som vi ser det i andre land, er reklame frå kommersielle selskap. I ei oversikt frå ein fagsjef i Norsk Tipping, Nikolaisen, publisert i 2019, går det fram korleis marknadsføringa og reklame for pengespel har eksplodert, og eksempel på innstrammingar er mange. I Sverige blei det brukt over 7,4 mrd. kr. Danmark fekk eit kraftig auka reklametrykk, og danske medlemer av EU-parlamentet ville ta opp forslag om å forby pengespelreklame i Europa. Italia innførte forbod mot sportsspelreklame frå og med 2019, og Spania ønskte å sidestille bettingreklame med tobakksreklame. Eg har enno ikkje møtt nokon som ønskjer seg auka spelreklame på tv i Noreg, og det kjem eg nok heller ikkje til å gjere. Til slutt vil eg kommentere litt på det at vi skal vidareføre og òg styrkje einerettsmodellen. Vi har ein god del tiltak for nettopp å styrkje han og sørgje for at han heller ikkje blir trua. Vi snakkar ein del om Norsk Rikstoto og deira spelportefølje. Representanten for Senterpartiet la godt fram at i merknads form har Arbeidarpartiet og Senterpartiet funne fram til ei løysing om at ein skal sjå på spelporteføljen, men òg sjå det opp mot einerettsmodellen. I den samanhengen synest eg det er synd at Sosialistisk Venstreparti går saman med partia på høgresida i forslaget som opnar direkte for det. I SVs eige partiprogram er dei for å bevare einerettsmodellen og å redusere spelavhengigheit. Vi veit at meir spel aukar konkurransen, som igjen kan true einerettsmodellen og ikkje minst auke rommet for spelavhengigheit, noko eg håpar at alle her i salen verkeleg vil arbeide for å førebyggje. Takk for debatten.
Åse Kristin Ask Bakke (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Dataspel er i dag noko heilt anna enn då dei første konsollane kom på 1970-talet. Dette er det mange barn og unge brukar store delar av kvardagen sin på, og dataspel er òg ein arena kor dei lærer og møter venar. Gaming, som det kallast, er den viktigaste fritidsaktiviteten for veldig mange barn og unge. Intensjonen i dette representantforslaget er positiv, og eg er glad for at det er ei brei politisk einigheit om at ein ønskjer å byggje opp alt det positive ved den digitale spelkulturen. Likevel må eg seie at eg stussar litt over dei partia som har styrt i åtte år, at dei ventar til dei er i mindretal før dei engasjerer seg i dette. Representantforslaget sparkar òg inn opne dører, for ein del av tiltaka som blir føreslått, er jo allereie sette i gang, og andre tiltak har regjeringa allereie varsla. For Arbeidarpartiet er det ikkje noko nytt å anerkjenne dataspelkulturen. Allereie i 2008 la dåverande kulturminister frå Arbeidarpartiet fram det som kanskje var verdas første stortingsmelding om dataspel. For første gong blei dataspel løfta som kultur og anerkjent som næring, og sidan då har det vore ein del av vår politikk. Då dataspelstrategien blei lagt fram i 2019, var det difor fint å sjå at den tok opp i seg mange av dei forslaga som òg vårt landsmøte har stilt seg bak. Dataspel er òg kultur. Det blir òg i stadig større grad brukt i samband med læring. I tillegg er e-sport ein veksande idrett, som regjeringa i Hurdalsplattforma seier at ein ønskjer å leggje til rette for, i tråd med verdiane i den norske idrettsmodellen. Samtidig er det viktig at vi jobbar med dei negative sidene ved dataspel, for vi veit at det i nokre spel er element som liknar på lotteri og pengespel. Dette tek vi på alvor og er glade for at regjeringa er så tydeleg på at ein ønskjer å innføre eit reglement for lotterimekanismar òg i dataspel. Eg vil i den samanhengen vise til behandlinga av den nye pengespellova, som vi nettopp har debattert. Her peikar ein samla komité på utfordringane som er knytte til regulering av lootbokser, og føreset at regjeringa jobbar vidare med ei god regulering. Barn og unge skal føle seg trygge og inkluderte i møtet med dataspel og dataspelkultur. Å heve kompetansen på dataspel og dataspelkultur meiner vi difor er viktig, og det fokuserer vi allereie på. Når det kjem til skulen, veit vi at spel i stadig større grad blir brukt i undervisning. Vi veit òg at ei rekkje vidaregåande skuler tilbyr e-sportlinje. E-sport er i dag ikkje definert i den nasjonale tilbodsstrukturen, men er ein del av programfaget Toppidrett. Med den fleksibiliteten som i dag ligg i tilbodsstrukturen, står fylka fritt til å lage tilbod, som me ser at mange allereie gjer. Dette er fylka sitt ansvar, og vi vil sjølvsagt ikkje detaljstyre kva kommunane skal ha av tilbod.
Tage Pettersen (Høyre), 2022-03-01:
Jeg har bare behov for å gjenta atter en gang at for Høyres del står vi trygt bak enerettsmodellen, bare for å poengtere det. Rikstoto er 40 år i år, EØS-avtalen er 26 år i år, og plutselig er det behov for å gjøre noe med lovverket for å kunne sikre Rikstoto en lisens til å drive enerettsspill på hest i Norge. Man foreslår derfor i loven at man skal ha en statlig styring gjennom retten til å oppnevne et flertall av styrets medlemmer. Flere jurister har vært ute og sagt at dette ser de på som svært problematisk med tanke på EØS-retten, og selv SVs Kathy Lie har oppfordret til søksmål for å få klarhet i denne saken. Da har jeg lyst til å spørre statsråden om hva begrunnelsen er. Hvilken endring er det som har skjedd, siden dette plutselig er et krav vi må stille til Norsk Rikstoto?
Tage Pettersen (Høyre), 2022-03-01:
Det var for så vidt ikke svar på spørsmålet. Uavhengig av hvem som har lisensen, var spørsmålet: Hvilken endring er det som har skjedd de siste 40 årene, som gjør at det er behov for den presiseringen eller endringen i loven nå? Men la meg stille et annet spørsmål og gå over til lotterier for små veldedige organisasjoner. Hvordan kan det framstilles som et problem at små lotterier for organisasjoner som f.eks. Blindeforbundet, digitaliseres når det gjelder salg og trekning, som de har etterspurt? Vi debatterte det også i forrige periode, og da var flere av de rød-grønne partiene for så vidt enig i at det var på tide å gå i den retning. Eller hva er utfordringen for paragraf 7-lotteriene ved å slå sammen flere av lisensene, så lenge man forholder seg til det samme totale taket? Hvordan ser statsråden at de to tingene kan være problematisk med hensyn til EØS-retten?
Tage Pettersen (Høyre), 2022-03-01:
Jeg har behov for å si at jeg er litt forundret over så mye tid som Arbeiderpartiets representanter bruker på de utenlandske spillselskapene og enerettsmodellen. Det er kun ett parti i denne salen som er uenig med resten av oss i det spørsmålet, så det er jo et underordnet tema i denne pengespilloven. Derfor ble jeg også litt forbauset da statsråden sa at partier som satt i den forrige regjeringen, ser ut til å løpe fra ansvarlighetslinjen. Høyre står bak fem forslag som er fremmet i denne loven. Ellers står vi inne i det som ligger i loven, og ikke minst i formålet med loven, som jeg tok opp i mitt første innlegg. Det første forslaget vårt handler om styresammensetningen i Rikstoto, som har fungert i 40 år. Jeg tror ikke det truer den norske enerettsmodellen, og det er også juristene uenige om der ute. Det andre forslaget vårt handler om å digitalisere lotteriene for mindre, veldedige organisasjoner, noe SV også har tatt til orde for i denne debatten, selv om de ikke er med på forslaget. Jeg kan ikke se at det truer enerettsmodellen på noen som helst måte eller er uansvarlig. Det tredje forslaget er å si nei til DNS-blokkering. Høyre har ikke snudd der. Høyre har sagt nei til DNS-blokkering så lenge det har vært debattert i denne salen, i forrige stortingsperiode, så vi står på det samme standpunktet som vi har stått bak gjennom de fire siste årene. Det fjerde forslaget vårt handler om en av paragrafene, § 26, der vi sier at «vi ber regjeringen komme tilbake til Stortinget», fordi bl.a. Justisdepartementet, med mange andre, har betenkeligheter med deler av de elementene som ligger der nå. Vi sier ikke at vi er uenige, men vi sier at det er for dårlig utredet i forhold til en del av de bekymringene som er reist. Det siste forslaget vi fremmer, går på § 7-lotteriene, hvor vi ber om å se på muligheten for å slå sammen en eller flere av de fem lisensene innenfor taket på 1,2 mrd. kr – vi skal ikke omsette for flere kroner – og innenfor EØS-retten. Ingen av de fem forslagene er å løpe fra ansvarlighet, og vi står bak hovedlinjene i pengespilloven. Det er behov for å si det.
Tage Pettersen (Høyre), 2022-03-01:
Solberg-regjeringen lanserte i 2019 Norges første dataspillstrategi, Spillerom – Dataspillstrategi 2020–2022, for å løfte dataspill som selvstendig kulturuttrykk, kunstform, næring og fritidsaktivitet. Vi som er forslagsstillere i denne saken, viser til at det er viktig at tiltakene i strategien følges opp og videreutvikles av den nye regjeringen. Dataspill har de siste årene utviklet seg til å bli en av de aller største fritidsinteressene blant barn og unge. Derfor er det nødvendig at dataspill og e-sport får den statusen de fortjener, på linje med mer tradisjonelle fritidsinteresser og idretter. Det handler bl.a. om behovet for flere arenaer for å drive med dataspill og e-sport ute i kommunene. I tillegg mener vi at e-sport og dataspill bør inn i skolen som et verdifullt pedagogisk verktøy i undervisningen. Høyre har programfestet en tydelig satsing på dataspill og e-sport, som følges opp med dette representantforslaget. Det ser ikke ut til at det er uenighet i komiteen knyttet til viktigheten av dataspill og e-sport, men fra vår side mener vi at regjeringen er for passiv og i for stor grad lener seg på dagens tilskuddsordninger fra bl.a. NFI, Norsk filminstitutt, og Frifond. Når det gjelder bruk av dataspill i skolen, viser de til at det er fylkeskommunen som har ansvaret for videregående opplæring, og at det er opp til fylkene selv å vurdere om man ønsker å innføre mer dataspillbasert undervisning. Men vi kommer ikke utenom at rammene for innholdet i skolen i stor grad besluttes nasjonalt. En av de høyeste tersklene for mange unge er tilgangen til lokaler og utstyr. Derfor la Solberg-regjeringen i fjor fram veilederen Møteplasser for dataspill og datakultur. Jeg er imidlertid litt skuffet over svaret fra kulturministeren på akkurat dette forslaget. Hun viser i stor grad til bibliotekenes rolle. Den er viktig, men jeg tror ikke den er tilstrekkelig. Se til byer som f.eks. Sarpsborg, som har etablert et fantastisk tilbud på Ungdommens Kulturhus, eller Spillhuset i Bærum, som to gode foregangseksempler. Det er rom for å være mer offensive enn det regjeringspartiene legger opp til i denne saken. Avslutningsvis vil jeg uttrykke glede over at vi tross alt har funnet sammen i komiteen og stiller oss bak forslaget om å følge opp veilederen og vurdere hvordan man ytterligere kan bidra til å gjøre det enklere for kommunene og andre der ute som ønsker å etablere inkluderende møteplasser for denne gruppen. Jeg tar med dette opp de forslagene Høyre er en del av, inkludert forslag nr. 6, som ved en inkurie hadde falt ut av innstillingen.
Tage Pettersen (Høyre), 2022-03-01:
Jeg tror statsråden og jeg er langt mer enige i denne saken enn vi var i den forrige, og jeg har lyst til å takke for et godt innlegg. Jeg har lyst til å ta utgangspunkt i det som har blitt en enstemmig tilråding fra komiteen om å følge opp veilederen for å gjøre det enklere å utvikle attraktive, tilgjengelige og inkluderende møteplasser. Statsråden sa selv at noe av det viktige er å få på plass flere fysiske arenaer. Og i debatten er også rapporten Møteplass Datakultur trukket fram, hvor ungdommen selv nettopp sier at de ønsker at disse arenaene skal integreres i større grad med arenaer for annen type aktivitet. Spørsmålet til statsråden blir om hun har vurdert eller vil komme til å vurdere at denne type arenaer i større grad kan inkorporeres som deler av krav for bl.a. å få statlige midler i forbindelse med utbygging av idrettsanlegg, kulturhus eller andre steder hvor offentlige, statlige penger bidrar.
Tage Pettersen (Høyre), 2022-03-01:
Denne saken er jo en av mange hvor komiteen legger fram en tilråding vi faktisk står samlet bak. Selv om vi bruker litt ulike ord i merknadene, oppfatter jeg at vi alle er glade for at regjeringen Støre følger opp regjeringen Solbergs arbeid på dette området. I proposisjonen foreslås det å styrke fedres rett til foreldrepenger og at vi får en mer rettferdig foreldrepengeordning, hvor fedre med opptjent rett til foreldrepenger må få muligheten til å ta ut åtte uker med foreldrepenger uten at det stilles aktivitetskrav til mor. I tillegg til de nevnte endringene foreslås det en endring i bortfallsregelen ved tette barnefødsler og en mindre endring i kontantstøtteloven, som innebærer at ytelsen forkortes med en måned i forbindelse med overgangen til barnehage. Høyres mål er en god, rettferdig og mer fleksibel foreldrepengeordning. Fra oktober i fjor er det innført fri utsettelse av foreldrepenger, slik at foreldrene selv kan bestemme når de tar ut foreldrepenger innen barnet fyller tre år, og vi har programfestet at vi vil arbeide for å gi fedre selvstendig opptjenings- og uttaksrett i forbindelse med foreldrepermisjon. Lovforslaget vi behandler i dag, støtter dermed opp om dette. I vår merknad trekker vi fram at EUs direktiv om et balansert arbeids- og privatliv gir anledning til å utsette innføringen av to permisjonsuker til 2. august 2024. Dette følger vi opp med en oppfordring til regjeringen om å vurdere en innføring av de siste to ukene på et tidligere tidspunkt enn fristen som er satt. Dette er en oppfordring jeg vil anta at de fleste av oss helt sikkert vil stille seg bak. Helt avslutningsvis vil jeg trekke fram at formålet med EU-direktivet er å legge til rette for et mer balansert arbeids- og familieliv og fremme likestilling av kvinner, ikke minst deres deltakelse på arbeidsmarkedet og en mer lik fordeling av omsorgsansvaret. Det er et mål jeg håper og tror vi alle kan stille oss bak.
Tage Pettersen (Høyre), 2022-03-01:
La meg også starte med å understreke viktigheten av saken som vi nå behandler. Endringene i barnevernloven er viktig for mange. Årlig er det rundt 2 000 barn og unge som er i målgruppen, hvorav mange nå kan få en bedre hverdag enn de ellers kunne ha fått. Så mener Høyre at vi ikke går langt nok i dag. Vi mener at vi burde si ja til en pliktbestemmelse for å unngå at det i for stor grad vil bero på den enkelte saksbehandlers skjønn om barnet får en helsekartlegging eller ikke. Men jeg vil gi honnør til regjeringspartiene for å fremme et forslag om å utrede en plikt til tverrfaglig helsekartlegging, og en samlet komité står bak dette forslaget. Det har vært et veldig stort engasjement i denne saken. I tillegg er de fleste av høringsinstansene enige i sine tilbakemeldinger, både til departementet og til oss i komiteen, men jeg mener at flertallet burde ha lyttet i enda større grad enn man har gjort. UNICEF-komiteen skriver at de mener at det er flere tungtveiende argumenter som taler for at barnevernstjenesten skal ha en plikt til å henvise til helsekartlegging for målgruppen. SOS-barnebyer uttrykker at det bør foreligge en plikt hos både barnevernstjenesten og Bufetat til å gjennomføre helsekartlegging, og Barneombudet trekker fram barnevernloven, Grunnloven § 104 og barnekonvensjonen, som alle er krevende å etterleve ved omsorgsovertagelse hvis man ikke sikrer helsekartlegging hos barn med behov. Barneombudet skriver: «Uten en pliktbestemmelse vil det i stor grad bero på den enkelte saksbehandlers skjønn om barnet får en helsekartlegging. Det vil da være en stor risiko for at det legges vekt på ikke-relevante hensyn, som for eksempel tid og ressurser til å skrive en henvisning og å følge opp helsekartleggingen. Dette vil medføre en risiko for ulike vurderinger mellom saksbehandlerne.» De instansene jeg mener det er ekstra viktig å lytte til i denne saken, er dem som står i dette hver eneste dag. Da tenker jeg selvfølgelig på barna og de unge selv, og ikke minst på de mange fosterhjemmene. I mai 2021 la Fosterhjemsforeningen fram sin undersøkelse hvor over 1 000 fosterhjem svarte. 40 pst. mente de ikke fikk nok informasjon om barnets psykiske helse og fungering før en plassering, og 30 pst. mente de ikke fikk nok informasjon om barnets somatiske helse før en plassering. Alt dette taler for at Stortinget nå burde ha tatt steget helt ut og gått inn for en pliktbestemmelse i dag. Men la oss da håpe at regjeringen raskt kommer tilbake med den utredningen som de får bestilt her i dag. Jeg tar med dette opp de forslagene Høyre er en del av.
Tage Pettersen (Høyre), 2022-03-01:
Jeg får først takke statsråden for at hun skryter av at vi har gjort en god lov enda bedre – eller foreslått å gjøre en god lov enda bedre – gjennom arbeidet i Stortinget. Et av de store temaene vi alle har vært inne på, er pliktbestemmelsen. Vi er alle glad for at det er et flertall for å utrede dette, selv om noen av oss ønsker å gå lenger allerede i dag. Flere av høringsinstansene, ikke minst Barneombudet, er veldig tydelige på at utfordringen i dag er at det ligger for mye skjønn hos den enkelte saksbehandler, med stor risiko for ulike vurderinger for det enkelte barnet. Norges institusjon for menneskerettigheter er en annen instans som trekker fram dette. Spørsmålet til statsråden blir: Hva vil statsråden gjøre fram til en utredning er klar, og fram til en eventuell pliktbestemmelse er fattet av dette Stortinget, for å sikre at saksbehandlerne der ute faktisk har kompetanse til å foreta den vurderingen de har ansvar for, på en god måte, med tanke på barnets beste?
Tage Pettersen (Høyre), 2022-03-01:
Det er først nå loven har vært til behandling i Stortinget, så det er først nå vi på Stortinget kan ha noen meninger om det og for så vidt også høre høringsinstansene, og det er jo det Stortinget gjør når vi behandler en lov. Jeg håper at også nåværende regjerings stortingsgruppe av og til kan finne ut at verden kanskje ser litt annerledes ut enn det regjeringen foreslår i sine utredninger. Statsråden svarte meg ikke på hva hun vil bidra med for å heve kompetansen hos saksbehandlerne mens hun selv nå sitter og skal utrede denne pliktbestemmelsen, som var spørsmålet mitt i sted. Men jeg kan jo stille spørsmål nå om framdriften på dette utredningsarbeidet. Hvor raskt tror statsråden hun kan komme tilbake til Stortinget med en sak, som et enstemmig storting i dag ber om?
Margrethe Haarr (Senterpartiet), 2022-03-01:
Som representantforslaget understreker, har en stor andel av befolkningen et forhold til dataspill, og dataspill er en viktig sport og fritidsinteresse for mange. Det er derfor viktig at vi gjør grep for å løfte den digitale spillkulturen. Jeg synes det er veldig bra at representantforslaget har løftet engasjementet, og at vi har fått en god diskusjon i komiteen med tanke på spill – selv om de fleste av forslagene som er kommet, allerede er ivaretatt. De siste årene har Stortinget behandlet strategier og stortingsmeldinger som omhandler tematikken, som det jobbes med, og som også skal bli fulgt opp videre. Det er mange barn og unge som har dataspill som fritidsinteresse, og utviklingen av møteplasser og sosiale arenaer også for dem som spiller dataspill, vil være avgjørende. Oppfølgingen av veilederen Møteplasser for dataspill og datakultur vil derfor være et viktig arbeid framover. Statsråd Trettebergstuen har gjennom sitt svar på representantforslaget godt svart ut det arbeidet hennes departement gjør innenfor feltet, og gitt tydelige kommentarer på de ulike forslagene, med gode innspill fra de andre departementene. Som statsråden påpeker i sitt svar, følger regjeringen allerede opp flere av forslagene, og andre er allerede dekket under eksisterende ordninger. Det arbeides allerede med en ny strategi for dataspillpolitikken, som vil være klar i løpet av året. Jeg håper at statsråden tar med seg det engasjementet og de innspillene som er kommet i dette representantforslaget. Det er tydelig at tematikken opptar ministeren, og det er godt å se at både ministeren og regjeringen følger opp tematikken godt og allerede er i gang med flere av forslagene som er lagt fram.
Margrethe Haarr (Senterpartiet), 2022-03-01:
I denne saken foreslås det en rekke endringer som har til hensikt å styrke fedrenes rett til foreldrepenger. Dette står en samlet komité bak, og det er veldig positivt. Senterpartiet er opptatt av at begge foreldrene skal være likestilte som omsorgspersoner, og vi mener at det at begge tar permisjon og er hjemme med barnet, styrker relasjonen mellom foreldre og barn og gir barna de beste forutsetninger for gode oppvekstvilkår og trygge relasjoner. Et fleksibelt regelverk som bedre kan tilpasses foreldrenes situasjon, mener vi utgjør et viktig og prinsipielt standpunkt. Lovendringene tar hensyn til alle forhold som kan påvirke uttak av foreldrepenger, noe som vil forenkle byråkratiet for flere parter. Avslutningsvis vil jeg bemerke at den tiden når barna er så små og har behov for denne tette og gode oppfølgingen og relasjonsbyggingen med sine foreldre, går fort. Det er derfor meget gledelig, i et likestillingsperspektiv, at disse endringene kan føre til at begge foreldrene oppnår en større balanse i den viktige småbarnsfasen.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Ja, departementet har fremmet flere sterkt inngripende forslag til styringen av stiftelsen Norsk Rikstoto. Først og fremst er det retten for departementet til å oppnevne flertallet i stiftelsens styre. Vi er blitt kontaktet av flere i denne saken, også juridiske eksperter, som det ble påpekt av Høyre, om det EØS-rettslige, men også om hvordan lovforslaget er i overensstemmelse med stiftelsesloven. Da lurer jeg litt på: I hvilken utstrekning har departementet vurdert forholdet til nettopp stiftelsesloven, og hvilken juridisk ekspertise har blitt benyttet i denne vurderingen?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Ministeren virker veldig skråsikker i sin sak. Derfor lurer jeg litt på hvorfor det da er denne motstanden mot Fremskrittspartiets forslag om å ha en gjennomgang av norsk spillpolitikk og en evaluering av dagens ordning og ikke minst å se til våre naboland og hvorfor de har suksess med en lisensordning. Mitt siste spørsmål blir da til ministeren: Hvorfor er det så utrolig stor motstand mot å evaluere ordningen – hvis ministeren allerede er så skråsikker på at dette er en dårlig løsning for Norge?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Først og fremst vil jeg takke representantene som har fremmet et forslag som har skapt utrolig stort engasjement der ute. Det er tydelig at digitale spill er i vinden. Komiteen har også jobbet godt i denne saken, så jeg kommenterer først litt om komitéarbeidet og går så over til Fremskrittspartiet. I 2019 lanserte regjeringen Solberg Norges første dataspillstrategi. Det var en viktig begynnelse, og det å ha dataspill som en egen post på statsbudsjettet var heller ingen selvfølge før. Representantforslaget redegjør for at dataspill som aktivitet omfatter en stadig større andel av barn og unge og inkluderer mange som ikke nødvendigvis fanges opp av eller ønsker å holde på med tradisjonelle, organiserte fritidsaktiviteter. Forslaget beskriver også utviklingen av en stadig større og organisert e-sportsektor, og videre vises det til at dataspill synes å være lite helhetlig behandlet i bl.a. skoleverket. Komiteen har vurdert flere av de konkrete forslagene, og under høringen 20. september kom det veldig mange gode innspill fra ulike aktører og organisasjoner. Kulturdepartementet har også varslet at de i løpet av 2022 ønsker å lage en ny strategi for dataspillpolitikk – som allerede er påbegynt, etter hva jeg forstår. Det er bra. Som saksordfører er jeg veldig glad for at komiteen klarte å bli enig om i hvert fall ett av forslagene. Jeg hadde et stort håp om flere, for mange er egentlig enige her, kunne det virke som. Men jeg synes det er bra at hele komiteen kan stå bak i hvert fall ett forslag. Imidlertid er det slik at Fremskrittspartiet tidligere har fremmet et forslag om en nasjonal e-sportstrategi. Det har vi også fremmet forslag om i denne saken, men dessverre får vi ikke flertall for det. Det synes jeg er trist når det bl.a. er Vestland fylkeskommune som kommer med innspillet, der Arbeiderpartiet er med og styrer, som i sin tid støttet forslaget fra Fremskrittspartiet der. Så dette synes jeg er lite grann trist. Ellers ønsker jeg å ta opp de andre forslagene som Fremskrittspartiet er en del av, og jeg vil også varsle at vi er medforslagsstiller til og støtter det løse forslaget som blir fremmet av Høyre.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Ministeren vet hvor glad jeg er i å snakke om Bergen, så jeg lar selvfølgelig heller ikke denne sjansen gå fra meg. Jeg skal ikke si at det var verdens første, men det var i hvert fall Norges første e-sportlinje som – selvfølgelig – ble etablert i Bergen, ved Garnes i Arna. Det var et stort og viktig steg i riktig retning. Det var også oppstarten til det arbeidet som bl.a. Fremskrittspartiet – og kanskje særskilt Frank Willy Djuvik – har tatt initiativ til, for at Vestland som fylke skulle få en egen e-sportstrategi. Derfor hadde også ministerens egen kollega, som er utvalgsleder i kultur, et innspill til oss om å få på plass en nasjonal e-sportstrategi. Da lurer jeg litt på hvorfor ministeren er så negativ til en nasjonal e-sportstrategi, som Fremskrittspartiet foreslår. Er det bare fordi forslaget er fra Fremskrittspartiet?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Jeg synes det er veldig positivt at ministeren var klar for en digital spillstrategi, men jeg hadde jo håpet at man allikevel kunne gå for en egen e-sport-strategi, nettopp av de årsakene som ministeren her selv påpeker, med forbundet og den eksplosjonen i type aktivitet, men også det utrolige mulighetsrommet som Norge har for å posisjonere seg tidlig for å befeste en rolle her. Men er det sånn å forstå at ministeren allikevel vil vurdere dette når man lager en plan for den digitale strategien?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Ja, dette er en god dag, og det er først og fremst en god dag for landets barn, for fedrene, men også for likestilling. Selvfølgelig er det en god dag for Fremskrittspartiet også, som har fastslått dette i sitt program, men som også for et år siden fremmet dette forslaget, der vi sto ganske alene den gang i denne sal om å gi fedre denne rettigheten. Men nå, etter bare et år, er det faktisk en enstemmig komité som går inn for endringen. Det er jo sånn av og til at Fremskrittspartiet må foreslå ting noen ganger, og så debatteres det, og så er det håp om at folk snur. Og ingenting gleder meg mer enn at man faktisk har tatt fedres likestillingsutfordringer på alvor og nå retter opp denne feilen, for det handler faktisk om likestilling. Det er nemlig slik at mange familier i dag går glipp av foreldrepenger til far, og mye av det skyldes gammeldagse og utdaterte holdninger tidligere hos partiene på venstresiden, som nå heldigvis har korrigert seg. Det er faktisk veldig viktig å ta inn over seg at likestilling også omhandler problematikk for menn. Dette har vi påpekt i en rekke saker, også det som gjelder fedres rett til foreldrepermisjon. Heldigvis er det gjort mange gode forbedringer de siste årene, og i dag kommer vi et viktig og riktig skritt videre. Jeg håper at det er med på å gi mer frihet til familiene, men også at man nå er med på å gi barna først og fremst en rett til begge foreldre. Det er den enkelte familie som best selv kan avgjøre hva som er riktig for den. Derfor håper jeg at dette er et lite, men godt skritt på riktig vei for å gi foreldrene generelt mer frihet i sin hverdag til å bestemme over eget familieliv.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Jeg er veldig glad for at vi har denne saken til behandling i dag. Komiteen ga også i siste periode veldig stor oppmerksomhet til nettopp denne typen problematikk. Litt av bakgrunnen for det var bl.a. den omfattende CARE-studien som ble gjennomført, og som viste veldig gode resultater hva gjaldt dette. Jeg synes selvfølgelig det er bra at vi klarer å komme fram til noe enighet her, og så er det en nyanseforskjell. Jeg er veldig glad for at Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre gikk sammen om noen felles forslag, men når vi ser at det ikke får flertall, er den andre løsningen som ble skissert her oppe i sted, i hvert fall bedre enn ingenting. Allikevel synes jeg det er litt skuffende at man ikke kan støtte forslaget fra Fremskrittspartiet som handler om at man bør evaluere denne helsekartleggingsordningen, nettopp fordi det var et veldig stort engasjement i denne saken, og det var veldig mange høringsinnspill som påpekte utfordringer og ikke minst problematikk tilknyttet en slik kartlegging. Så jeg hadde håpet at i en sak som vi egentlig i utgangspunktet er så enige om, kunne man også være enige om at man bør se på styrker og svakheter ved ordningen når den er trådt i kraft. Men det blir vel som i en rekke andre saker: at Fremskrittspartiet må fremme det noen ganger til, og så får man eventuelt en sånn evaluering. Men i det store og hele er jeg i dag veldig glad for at komiteen igjen har klart å komme til noen felles enigheter, selv om vi primært kanskje ville ha inntatt en litt annen rolle allerede nå. Med det vil jeg i hvert fall takke for et godt og konstruktivt samarbeid i komiteen. Jeg tar opp forslaget fra Fremskrittspartiet.
Kathy Lie (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-01:
Jeg er glad for at vi holder fast ved det Fremskrittspartiet kaller monopolet, nemlig enerettsmodellen. Selv om en del nordmenn likevel spiller på ulovlige spill, er ikke løsningen på denne utfordringen å kaste enerettsmodellen på båten, slik som Fremskrittspartiet foreslår. Siden det ble nevnt her at SV oppfordrer Norsk Rikstoto til å saksøke staten, vil jeg bare si at det ikke er slik at vi går rundt og oppfordrer folk til å saksøke staten. Det er nok en litt fri fortolkning av Nationen. Vi har bare sagt at det kunne vært interessant med en rettslig vurdering. Det er litt nyanseforskjell på det. Det siste jeg har lyst til å nevne i denne saken, er spørsmålet om DNS-blokkering. I 2018 ble det fattet et anmodningsvedtak i Stortinget om å be regjeringen stanse ulovlige pengespill ved å innføre DNS-blokkering av nettstedene deres. SV støttet dette forslaget. DNS-blokkering er ikke en del av dagens vedtak, men det har likevel skapt debatt. I saken står det at regjeringen vil utrede hvordan en DNS-blokkering kan utformes, og gjennomføre en ny høring på dette, og det er vi fornøyd med. Men i debatten har det vært løftet fram noen utfordringer rundt virkning og effekt. Vi har også mottatt bekymringer rundt sensurering av internett og ivaretagelse av personvern ved at folk omdirigeres til Lotteritilsynets sider, og at dette kan loggføres. Noen har også vist til at DNS-blokkering ganske lett kan omgås for dem som virkelig vil. Vi har likevel ikke stilt oss negative til DNS-blokkering, fordi det også vises til at dette kan være en terskel som hindrer særlig nye spillere i å gå inn på ulovlige pengespills nettsider. Vi støtter at dette utredes nærmere, og så oppfordrer vi regjeringen til å inkludere de nevnte utfordringene i arbeidet med utredningen.