trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Johannes Rindal (Senterpartiet), 2010-12-09:
Høyre er glad i begrepet kvalitet og prøver jevnlig å sette likhetstegn mellom kvalitet og Høyres skolepolitikk. Etter Senterpartiets syn er det viktigste bidraget til kvalitet i skolen å gi kommuner og fylker økonomiske rammer som muliggjør en satsing og videreutvikling av skolen lokalt. Med det som bakgrunn er det interessant å lese Høyres alternative statsbudsjett, som kutter en halv milliard i rammen til fylkeskommunene. Det hadde vært interessant å høre representanten Aspakers forklaring på sammenhengen mellom kutt i rammen til fylkeskommunene og økt kvalitet i videregående opplæring.
Johannes Rindal (Senterpartiet), 2010-12-09:
Det er helt riktig som representanten Thorsen sier, at Senterpartiet er en sterk tilhenger av fagskolene. Som jeg sa i debatten på mandag, er fagskolene unike på den måten at de raskt tilpasser seg skiftende kompetansebehov i samfunnet, og de svarer på viktige utfordringer i samfunnet, spesielt når det gjelder å tilby utdanninger innen helse, eldreomsorg og klima/energi. Senterpartiet støtter omleggingen som ble gjort ved å gi finansieringsansvaret til fylkene. Vi ser og hører selvsagt også tilbakemeldingene på at en del skoler har utfordringer, men det handler like mye om nivået på støtten som hvilket nivå som har ansvaret for å utbetale den. Det er en utfordring som Senterpartiet vil følge tett framover. Men nei, Senterpartiet kommer ikke til å gå inn for en statliggjøring av finansieringen til fagskoler.
Johannes Rindal (Senterpartiet), 2010-12-09:
La meg først si at jeg tror mange partier undervurderer betydningen av å ta engasjert ungdom på alvor når det gjelder å svare på henvendelser. Og en skal aldri undervurdere betydningen av et måltid i stortingsrestauranten og en senterungdomssekk! Men så til spørsmålet. Senterpartiet ser utfordringene i en del småkommuner når det gjelder kompetanse på skole, men det handler i veldig stor grad like mye om den omorganiseringen mange kommuner har gjort, både store og små, i forhold til å innføre tonivåmodell og fjerne skolesjefene. Det er Senterpartiet helt enig i at har vært et stort feilskjær i Kommune-Norge. Så er det også sånn at veldig mange små kommuner klarer å finne mange gode lokale løsninger, f.eks. interkommunale løsninger, for å ivareta kompetansen og videreutvikle skolen. Jeg har selv vært kommunepolitiker i Dovre og vet at regioner definerer felles kompetansebehov og lager planer for å løse de utfordringene gjennom etter- og videreutdanning av lærere.
Johannes Rindal (Senterpartiet), 2010-12-09:
Det er viktig hva vi velger å bruke penger på i skolen. Senterpartiet er ikke katolske når det gjelder ikke å bevilge penger til flere timer. Vi ser også at noe av den styrkingen som har vært bl.a. i norsk, matte og engelsk, har vært nødvendig fordi resultatene og nivået på undervisningen har vært for dårlig, og det har ikke vært nok tid til å gi den undervisningen norske elever fortjener. Jeg opplever at vi med Senterpartiet i regjering klarer å finne nettopp den balansen mellom flere timer, en utvidelse, og det å satse på økt kvalitet innad i den eksisterende skoledagen, som vi også opplever at våre samarbeidspartnere, Arbeiderpartiet og SV, har stor forståelse for og er like opptatt av.
Johannes Rindal (Senterpartiet), 2010-12-09:
Arbeidslivsfaget er en nyvinning i norsk skole, og forsøksordningen ble fra i høst utvidet. Per nå er det 135 skoler i 81 kommuner som er med på forsøket. Etterspørselen har vært stor, tilbakemeldingene har stort sett vært gode, og faget blir evaluert og forbedret underveis. Og etter Senterpartiets syn er arbeidslivsfaget ett av flere nødvendige tiltak for å få en bedre skole. Faget sørger for bedre kontakt med arbeidslivet og en mer praktisk skoledag for mange. Det er mål for ungdomsskolen jeg har opplevd at Kristelig Folkeparti stiller seg bak. Derfor er det forunderlig å registrere Kristelig Folkepartis motstand mot et fag som inneholder noen av løsningene på de utfordringene i norsk skole som Kristelig Folkeparti selv er opptatt av.
Johannes Rindal (Senterpartiet), 2010-12-09:
Jeg kommer riktignok etter Kristelig Folkeparti, men jeg skal snakke om hjem–skole-samarbeid i starten av mitt innlegg og først gi honnør til representanten Eriksen for å ta opp det viktige temaet. Det er også et tema som Senterpartiet er veldig opptatt av. Ikke minst når det gjelder den pågående Ny GIV-satsingen som regjeringa viderefører og styrker fra neste år, mener vi at hjem–skole-samarbeidet er et viktig perspektiv. For vi har en utfordring når det gjelder videregående skole, med tanke på at mange elever da er i en fase av livet der de blir myndige, at mange flytter på hybel, og at voksenkontakten og hjem–skole-samarbeidet kanskje er på sitt aller viktigste. For å gå litt videre på det med frafall: Statsråden var litt inne på overgangsprosjektet mellom ungdomsskolen og videregående. Jeg tror kanskje det er noe av nøkkelen. Som jeg også delvis var inne på i mitt innlegg, er det ikke slik at elever faller fra når de begynner på videregående – kimen til frafall ligger tidligere i utdanningsløpet. Jeg har lyst til å trekke fram mitt eget fylke, Oppland, som hvert år utarbeider en forbilledlig melding som heter «Melding om kvalitet og aktivitet» i videregående opplæring, som jeg vil anbefale statsråden å lese. Der er også antallet elever, eller andelen av årskullet, som enten ikke har søkt eller ikke har takket ja til plass på videregående opplæring, trukket fram. Det er en ganske skremmende høy prosentandel av det årskullet som allerede der forsvinner og blir en del av frafallsstatistikken. Så vil det selvsagt være slik at en del av de elevene begynner på videregående senere, men viktigheten av å satse på koblingen mellom ungdomsskole og videregående er for meg, med bakgrunn i de tallene jeg ser bl.a. i eget fylke, helt avgjørende for å lykkes med å øke gjennomstrømmingen i videregående. Så til Høyre: Representanten Aspaker kunne berolige meg med at det var regionale utviklingsmidler som ble kuttet og ikke satsingen på videregående skoler. Vel, jeg er ikke veldig beroliget, for satsing på kompetansebygging i hele landet er utrolig viktig, og de regionale utviklingsmidlene er ofte koblet mot nettopp å øke utdanningsnivået. Da hjelper det ikke at Høyre kutter dem, ei heller at de er imot regionale forskningsfond. Til slutt: Det forundrer meg at et parti som snakker så varmt om globalisering, tydeligvis synes det er vanskelig at kommuner lokalt klarer å snakke og samarbeide på tvers av kommunegrenser og finne gode løsninger for skolepolitikk lokalt. Men Høyre lever tydeligvis i en verden der kommunegrenser er mer vanskelige å overkomme enn nasjonale grenser.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2010-12-09:
Representanten Aspaker snakket varmt om etter- og videreutdanning i innlegget sitt. I Oslo kutter Høyre i etter- og videreutdanningstilbudet. De fjerner den kommunale stipendordningen og bruker mindre penger enn det som er forutsatt i spleiselaget. Det jeg lurer på, er: Hvorfor kutter Høyre på dette i Oslo, når etter- og videreutdanningstilbudet er så viktig for Høyre sentralt?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2010-12-09:
Jeg deler representantens engasjement for en god grunnopplæring, og jeg ser at Kristelig Folkeparti kutter i budsjettet til grunnopplæringen. Det er et kutt som vil kunne frata elevene timer i norsk, engelsk og matte, som jo er sentrale fag. Og internasjonale sammenhenger viser at det er den type fag som må prioriteres videre. I tillegg vet vi at skolen ber om ro til å gjennomføre Kunnskapsløftet. De ber om at det ikke blir gjennomført dramatiske endringer. Hvis vi skulle fulgt Kristelig Folkepartis ønske om plutselig å redusere antallet undervisningstimer betraktelig, vil det kunne føre til uro og misnøye. Hvorfor vil Kristelig Folkeparti kutte i de viktigste fagene og motarbeide det som skolen selv synes er viktig, nemlig ro i skolen?
Svein Harberg (Høyre), 2010-12-09:
Jeg har tatt med meg en spennende bok. Det er ingen kioskvelter, men for oss i komiteen er det spennende å lese innstillingen og gå gjennom merknadene. Det er slik at av og til blir en forundret. Jeg oppfatter SV som et parti som er opptatt av det enkelte menneskets rettigheter og opptatt av at samfunnet skal ta vare på dem, spesielt når de kommer i vanskelige situasjoner. Jeg er derfor veldig forundret over at det kun er opposisjonspartiene som har tatt opp og påpekt problematikken omkring yrkesskade. Det er altså slik i dag at stipendiater og ansatte ved studiesteder er ivaretatt av yrkesskadeerstatningsordninger, men studentene er det ikke. Hvilken tenkning er det som ligger bak at SV ikke ville støtte en utredning på dette, slik at også studentene kunne bli ivaretatt?
Svein Harberg (Høyre), 2010-12-09:
Statsråden slo fast i sitt innlegg at det store antallet nye studenter på ingen måte må gå ut over kvaliteten i utdanningen. Det er en god konklusjon, og den støtter Høyre fullt ut. Det er imidlertid et faktum at universiteter og høyskoler over tid har tatt opp flere studenter enn det de har fullfinansiering for. Dette er gjort i en annen tid, og helt sikkert i god mening. Så ser vi nå at flere og flere av disse institusjonene varsler om at dette har blitt en utfordring. Senest i Bergens Tidende på mandag denne uken var det et oppslag med rektor ved Universitetet i Bergen som sier at de nå antakelig må kutte noen studieplasser for å opprettholde kvaliteten, fordi det har gått ut over kvaliteten. Jeg registrerer at statssekretær Kyrre Lekve ikke er enig i at det går ut over kvaliteten, men det vet vel rektoren best. Hva vil statsråden gjøre for å gripe fatt i den problemstillingen som stadig flere institusjoner nå melder om den gruppen som ikke har fullfinansiering?
Svein Harberg (Høyre), 2010-12-09:
Da vi startet behandlingen av budsjettet for 2011, var en samlet opposisjon bekymret over at det ikke var lagt inn ressurser til oppgjøret til Opplysningsvesenets fond. Nå kan jeg forstå at regjeringspartiene ikke var med på merknaden – de hadde vel fått en antydning om at det ville komme en sak. Den skal vi behandle litt senere i dag, da starter behandlingen av oppgjøret til Opplysningsvesenets fond. Det er bra at det nå er i gang. Det som komiteen imidlertid påpeker, og som er viktig, er at dette arbeidet fullføres, og at oppgjøret fullføres. Kan statsråden nå bekrefte at dette vil skje raskt, slik at en kan få avsluttet saken om Opplysningsvesenets fond?
Svein Harberg (Høyre), 2010-12-09:
Før Stortinget tok ferie sist sommer, hadde vi også denne saken oppe. Da lovte statsråden at de skulle gå løs på beregningene og utregningene som gjaldt oppgjøret til Opplysningsvesenets fond. Etter det jeg kjenner til, er det god kompetanse, både juridisk og matematisk, i denne byen. Jeg er veldig forundret over at det skal ta så lang tid å regne ut hva dette oppgjøret skal være på. Kan statsråden forklare oss i Stortinget hvorfor det tar så forferdelig lang tid å regne ut et matematisk regnestykke, og hva som er tapet på grunn av det feilaktige vedtaket i Stortinget?
Svein Harberg (Høyre), 2010-12-09:
I dette innlegget vil jeg konsentrere meg om komiteens ansvar for Kirken. Den norske kirke har av Stortinget fått noen klare utfordringer de siste årene. Dette har etter min mening ført til en vitalisering av Kirkens organisasjon, og det har ført til nytenking. Slike utfordringer med slike resultater er av det gode. Nå ser jeg at mange i media de siste ukene i tilknytning til en spesiell sak har antydet at Kirken er håpløst gammeldags, mens andre gir støtte til handlekraft og tydelighet. Nå er det ikke den delen av Kirken vi skal ta oss av, men jeg synes altså at det er på sin plass å minne om at Kirken har tatt på alvor de utfordringer de har fått, og en ny og sterkere demokratisk organisasjon vokser fram. Høyre mener det er viktig å verdsette arbeidet bl.a. med møtegodtgjørelse til medlemmer av de sentralkirkelige råd, og har bevilget penger til dette i sitt alternative budsjett. Kirken har gjort strukturelle endringer samtidig som det løpende arbeidet går sin gang. Særlig viktig har det vært å videreføre arbeidet med trosopplæringsreformen. Kirken skal også her ha honnør for sin innsats, og for oss i Høyre er det svært viktig at regjeringen følger opp med de nødvendige ressurser til videreføring. Budsjettet for 2011 ligger i underkant av den opptrapping som Stortinget har vedtatt. Den største utfordringen har nok Kirken likevel når det gjelder å skaffe nok prester til de tjenesteområder de skal fylle. Skal Kirken makte å være en åpen og aktiv folkekirke, er det viktig med gode og motiverte prester i tjenesten. Signalene vi får om utslitte prester som i tillegg til egne oppgaver må ta vikaroppgaver i ubesatte stillinger, bekymrer oss. Derfor har det vært viktig for Høyre å styrke budsjettet, ikke minst med tanke på muligheten for å etablere en seniorpolitikk som kan gjøre at flere eldre prester står i tjenesten lenger. Vi vet at dette vil avhjelpe en del av situasjonen. Til slutt vil jeg få påpeke at vi synes det er en urimelig stor forskjell på overføringene til Nidarosdomen og Oslo domkirke. Oslo domkirke utfører mange store og viktige nasjonale oppgaver og må tilgodeses med økte ressurser som gjør dette mulig. En samlet opposisjon påpeker urimeligheten. Jeg viser til at Høyre i sitt alternative budsjett har satt av 1 mill. kr ekstra til Oslo domkirke.
Svein Harberg (Høyre), 2010-12-09:
Jeg skal gi representanten Freddy de Ruiter rett i én ting: Historien er skrevet. Jeg tror det hadde vært spennende å sette seg ned og lese den sammen, så hadde vi kanskje også fått felles oppfatning. Grunnen til at jeg ba om ordet, var Aksel Hagens utfordring, og utfordringer tar vi gjerne. For det første registrerer jeg at jeg må ha en enorm gjennomslagskraft, for etter et fem minutters innlegg, der jeg hadde én setning om forskning, mener han at jeg har hatt en voldsom salve mot forskningen. Derimot var det kanskje ikke så lett å høre det jeg sa om debatt om universiteter og høyskoler. Han spør hva Høyre vil. Høyre vil ha den debatten som ledere ved universiteter og høyskoler har etterlyst, som alle opposisjonspartiene har etterlyst, og som også politikere fra posisjonen har etterlyst: en bred og god debatt, der vi finner ut sammen hva Stortinget vil med universiteter og høyskoler i framtiden.
Svein Harberg (Høyre), 2010-12-09:
Vi behandler jo fire saker under ett, og jeg var for så vidt forberedt på at Marianne Aasen skulle ta for seg den saken som hun er saksordfører for. Men jeg registrerer at hun allerede har omtalt den saken jeg er ordfører for også, så da trenger jeg kanskje ikke gå i dybden igjen om hva denne saken inneholder, det er oppsummert. Det er slik at komiteen er veldig glad for at denne saken nå kommer. Dette har vi etterlyst i Stortinget ved flere anledninger. Da vi fremmet forslag om det før sommeren, ville ikke regjeringspartiene være med på det – det er jeg glad for at man er nå. Det viktige nå er at Opplysningsvesenets fond får klarhet i hva de har til gode, og hva de har rett på. Derfor er det viktig at denne saken går fort videre. Nå har jo statsråden og jeg hatt en replikkutveksling på dette før i dag, og da ble noe avklart. Jeg er glad for at statsråden bekreftet at det kommer en sak til Stortinget etter jul om det rent lovmessige. Men jeg har en gang til lyst til å påpeke at det er underlig at det skal ta så lang tid å regne ut hva dette koster. Jeg tror det trengs å legges litt trykk på for å få det ferdig. Stortinget forventer at man i hvert fall innen behandlingen av revidert budsjett får med resten av dette oppgjøret, slik at vi kan legge denne saken død. Det er også dette komiteen understreker er viktig her, at en blir en enig med Opplysningsvesenets fond – en vil ikke ha flere rettssaker – og at det kommer et oppgjør som fullt ut erstatter det tapet som Opplysningsvesenets fond har hatt.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-09:
Senterpartiet er som kjent spesielt opptatt av distriktspolitikk. Dette innebærer selvsagt også at de er interessert i å styrke utdanning og trygging av arbeidsplasser med tilgang til godt kvalifiserte arbeidstakere i både land og by. Det meldes nå fra mange fagskoler i forskjellige deler av landet vårt at de har store utfordringer i forbindelse med omleggingen av økonomien, og at fylkene skal ivareta ansvaret. Fagskolene tilbyr som kjent utdanning fra et halvt år og helt opp til to år. Mye av denne opplæringen er veldig viktig for sårbare distrikter. Vil Senterpartiet tilbakeføre finansieringsansvaret til staten? Og dersom ikke, hva vil Senterpartiet gjøre for å trygge fagskolene?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-09:
Både i dag – og ifølge Vårt Land – er kirkeministeren positiv med hensyn til prestetjenesten. Men overfor Vårt Land fastslo kirkeminister Aasrud: «I Soria Moria-erklæringen lovet vi flere prestestillinger. Det følger regjeringen nå opp. I 2011-budsjettet økes bevilgningene med fem millioner kroner til nye prestestillinger. Denne økningen vil føre til styrking av det kirkelige tjenestetilbudet.(…) De fem millionene dekker åtte nye stillinger. Disse stillingene kommer primært i bispedømmene Borg og Stavanger, der behovet for nye prestestillinger er størst.» (…) For Fremskrittspartiet innebærer en åpen og aktiv folkekirke at presten er til stede. Mener regjeringen at det er de åtte nye stillingene som skal til for å styrke det kirkelige tjenestetilbudet og innfri Soria Moria-erklæringen – når behovet for flere prester er så uendelig mye større? Dette har vi vært kjent med i lang, lang tid.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-09:
Jeg er klar over at prestetjenesten står overfor store rekrutteringsutfordringer. Men det er jo lite trolig at regjeringens økonomiske satsing på prestetjenestene er med på å bidra til å løse opp i dette. For å kunne ansette prester på like linje med andre yrkesgrupper må det finnes penger til lønn. Kirken hevder selv at nyrekruttering til prestetjenesten kanskje er en like stor utfordring som behovet for flere prestestillinger. Det vil altså si at det ikke nytter å rekruttere hvis man ikke har penger til å dekke stillingene. Den norske kirken har i mange år hatt bevilgninger til flere prestestillinger som en av sine hjertesaker overfor regjeringen. Spørsmålet til ministeren er: Dersom Kirken kan vise til god rekruttering, vil statsråden da sørge for nødvendige lønnsmidler, eller har hun et godt råd om hvor pengene skal tas fra?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-09:
Jeg måtte be om ordet, for jeg ble noe forbauset over Bremers kommentar om visdomsordet til Anders Lange, som ble skrevet i 1953. Er det slik å forstå at Arbeiderpartiet ikke er opptatt av god rådgivningstjeneste, gode faglige resultater i skolen og god helse gjennom fysisk aktivitet? Kan det bety at denne aktiviteten skal kuttes nå, når alle innser hvor viktig det er med fysisk aktivitet? Jeg tolker Bremer den veien. Jeg tror ikke han representerer Arbeiderpartiets syn i den saken. Så til de Ruiter om det at Fremskrittspartiet snakker ned resultatene i norsk skole: Tror virkelig representanten at Fremskrittspartiet bruker skoleresultatene i et politisk spill? Jeg er overbevist om at samtlige representanter her har elevenes beste i tankene. Jeg forstår det også sånn at han mener det er lov å være toppidrettsutøver, men en skal ikke få være topp i skolesammenheng – yte godt og være faglig dyktig på skolen. Det kan kanskje hende at en toppidrettsutøver er dårlig i skolesammenheng, og da skal vi være veldig glad for at det er mulighet til å hevde seg på andre arenaer enn skolen. Så for Fremskrittspartiet er det viktig å ivareta alle på en best mulig måte, samtidig som vi må stille krav. Det har kommet kritikk for at det har vært stilt for lite krav til elevene, vi har hatt altfor lave forventninger til dem. Det er mange som har stilt seg spørsmålet om det er sånn at vi nedvurderer våre egne unger. Jeg synes vi må begynne å se dette den andre veien: For meg innebærer det å ha respekt for noen å stille krav. Det er det samme som å respektere noen.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-09:
At stortingsvedtaket om tomtefesteloven ble kjent ugyldig, kom ikke som noen overraskelse på Fremskrittspartiet. Dette ble holdt fram under hele prosessen. Fremskrittspartiet advarte mot å stemme for forslaget som gjaldt tomtefesteloven. Regjeringen viste ingen vilje til å lytte til dette, men valgte den harde veien, noe som kostet skattebetalerne dyrt, og medførte store problemer for OVF. I dag er vi glad for at det er et samlet storting som går inn for at tapet skal kompenseres fullt ut, og at det skal skje i dialog med OVF. Det er det vi fra Fremskrittspartiet legger i at det skal foregå en dialog. At den har vært positiv til nå, er vi selvsagt glad for. Men det som er litt ekstra synd, er at regjeringspartiene valgte å bringe denne saken gjennom to rettsinstanser før de innså at slaget var tapt. Fremskrittspartiet forventer og stoler på at tapet blir erstattet hurtigst mulig, at en møter hverandre med et åpent sinn og søker å få en god dialog, slik at vi får en hurtig avgjørelse når det gjelder tilbakebetaling, for å unngå flere rettssaker, noe også saksordføreren påpekte. Jeg registrerte også at Stortinget skal få til behandling en lovendring i forbindelse med ny gravferdslov og kirkelov. Det er ikke umiddelbart slik som Fremskrittspartiet ønsker, men vi er positive til at regjeringen ordner opp i formalitetene, slik at de er i orden.
Henning Warloe (Høyre), 2010-12-09:
Jeg synes at representanten Rindal holdt et veldig godt innlegg, og så fikk vi jo også et lite innblikk i hvordan vervingen av nye medlemmer til Senterungdommen foregår. Senterpartiet er jo kanskje først og fremst det partiet som holder sin hånd over dagens kommunestruktur og har en stor forkjærlighet for spesielt de aller minste kommunene. Nå har kunnskapsminister Kristin Halvorsen her i Stortinget tidligere uttalt at hun er bekymret for de små kommunene som skoleeiere – kanskje ikke i forhold til budsjetter og økonomi, men i forhold til kompetanse. Vi er flere i komiteen som har hatt mange diskusjoner om viktigheten av at kommunene blir bedre skoleeiere. Hvordan ser representanten Rindal for seg at alle de små kommunene skal kunne klare å ha kompetanse nok når vi nå stiller større krav til dem som skoleeiere?
Henning Warloe (Høyre), 2010-12-09:
Nå har vi hørt forskningsministeren innrømme i dag at forskningsbudsjettet til neste år går ned reelt sett. Det var noe annet vi hørte da budsjettet ble lagt fram. Da ble det skrytt av den store påplussingen også på forskningsbudsjettet, men reelt sett går det altså ned. Så sier statsråden igjen i dag at årsaken til det er endrede valutakurser. Det er mulig jeg har misforstått noe, så det kan statsråden helt sikkert oppklare: Er det ikke slik at hvis regjeringen ville og hvis statsråden – forskningsministeren – hadde fått gjennomslag i regjeringen, kunne regjeringen ha økt budsjettet på forskning, selv om valutakursene endrer seg både her og der? Det er vel egentlig et spørsmål om å ville øke budsjettet, og ikke en matematisk utregning av valutakurser vi snakker om.
Henning Warloe (Høyre), 2010-12-09:
Jeg synes også det er veldig positivt at fiskeriministeren deltar i denne debatten, og at hun er opptatt av forskningen som skjer på den viktige marine sektor. Fortsatt er vi vel der at den norske forskningsinnsatsen innen landbruk er betydelig større enn den som er på marin sektor, til tross for at marin sektor er en av våre aller viktigste og største næringer, også når det gjelder eksport. Mye av sektorens forskning må derfor skje i regi av bedriftene. Jeg lurer på om fiskeriministeren er enig med Høyre i at det må legges til rette for at det blir mer attraktivt for bedriftene i Norge å drive med egen forskning, f.eks. gjennom å utvide og forsterke SkatteFUNN-ordningen, som er den viktigste for bedriftene.
Henning Warloe (Høyre), 2010-12-09:
Jeg hadde tenkt å snakke om noe annet, men jeg skal starte med å svare Aksel Hagen. Jeg tror ikke det er riktig at vi tegner noe dramatisk bilde av situasjonen for forskning og utvikling i Norge, men vi er lei for at Norge går glipp av muligheter til å satse når vi nettopp har de unike mulighetene vi har rent finansielt. Som direktøren for Forskningsrådet sa da budsjettet ble lagt frem: «Regjeringen griper ikke muligheten». Det kan vi absolutt slutte oss fullt og helt til. Så sier Aksel Hagen at det som først og fremst er utfordringen i Norge, er svak forskningsinnsats i næringslivet. Ja, det er riktig det. Vi har en sterk offentlig satsing relativt sett, men vi har en svak næringslivssatsing, og derfor har jo Høyre gang på gang fremmet forslag om å styrke og forsterke og utvide SkatteFUNN-ordningen f.eks., som er en stor suksess blant bedriftene, og som i sin tid ble innført av Bondevik II-regjeringen. Men på det sporet er jo ikke SV i det hele tatt, så hvordan SV har tenkt å styrke næringslivets forskningsinnsats, er fremdeles en gåte. Jeg skal si noe om et tema som har opptatt meg ganske mye, også før PISA-undersøkelsen kom. PISA-undersøkelsen bekrefter bl.a. at det er en stor og bekymringsfull forskjell på gutter og jenter i forhold til hvordan de presterer på skolen. Gutter er i økende grad skoletapere, ikke bare i Norge, men det er nå først og fremst Norge vi da får være bekymret for. Siste PISA-undersøkelsen viser altså at 21 pst. av guttene ligger i kategori 2 eller lavere når det gjelder leseferdigheter – noen forskere sier at da er man funksjonell analfabet – mens bare 8 pst. av jentene ligger på samme nivå. Det er positivt at vi har fått løftet mange, men vi ser altså store, store forskjeller. Jeg hadde dette som et tema i en interpellasjon her i Stortinget i juni i år, og det var påfallende hvordan alle bagatelliserte disse forskjellene som vi i Høyre er bekymret for. Det skjedde i innlegg etter innlegg, og også kunnskapsministeren bagatelliserte disse forskjellene. De var altså ikke bekymringsfullt store. Nå er hun plutselig veldig bekymret og skal koble inn OECD. Som jeg viste til i min interpellasjon, er det sannsynliggjort at vi trenger særskilte tiltak for de guttene som sliter. Nyere hjerneforskning, bl.a., har vist at det er til dels oppsiktsvekkende forskjeller på gutter og jenter. For eksempel er det slik at seks år gamle gutter bare klarer å konsentrere seg halvparten av den tiden som jentene på samme alder klarer. Flere kommuner har forsøkt særskilte tiltak for de guttene som sliter, og har gode resultater. Kautokeino kommune er et eksempel på det. Men disse forsøkene må altså avsluttes, fordi de ikke er tillatt etter norsk lov. Min oppfordring til kunnskapsministeren er å la kommuner og skoler få prøve ut disse forsøkene istedenfor å gå den lange veien om OECD.
Henning Warloe (Høyre), 2010-12-09:
Jeg synes det var kjekt å høre at representanten Tor Bremer nå har moderert sitt syn på den akademiske frihet betydelig. Så det er iallfall noe som hjelper, nemlig en debatt. Men Arbeiderpartiet sliter jo også historisk med at man har et forferdelig instrumentelt syn på forskning og også på en del samfunnsområder. Parallellen til kulturområdet og kunstområdet er veldig slående. Det som bekymrer meg, er: Dette storting behandlet Venstres representantforslag om akademisk frihet den 16. februar i år, og et enstemmig storting ba forskningsministeren om å treffe flere tiltak for å tydeliggjøre kravene til akademisk frihet på instituttsektoren. Ingen ting skjedde etter dette, før Aftenposten begynte i reportasje etter reportasje å avdekke de ulike sakene hvor departementet har gjort forsøk på å overstyre forskningsinstitutter og nettopp den akademiske friheten. Da skjedde det noe, men ikke før Aftenposten skrev om det.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2010-12-09:
Representanten Eriksen og jeg kommer fra en moderne og innovativ landsdel, men vi sliter også på Sørlandet med levekår og likestilling. Da blir jeg litt bekymret når jeg ser at Kristelig Folkeparti og representanten Eriksen ivrer for at barn skal være kortest mulig i barnehage og helst få kontantstøtte, og kortest mulig i skolen, altså ha færre timer. Jeg frykter konsekvensene, både for Sørlandet og for landet for øvrig. Deler Eriksen mitt syn på at dette er en fryktelig gammeldags politikk, som får negative konsekvenser for dem som kanskje aller mest trenger en god oppfølging i både barnehage og skole?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2010-12-09:
Aller først vil jeg gjerne kommentere litt av den foregående talers historieskriving. Nå taler jo historien for seg selv, ved at Høyre vel har gått imot de aller fleste skolereformer opp gjennom tidene. PISA-resultatene viser at vi er på rett vei. Jeg vil spesielt rette en takk til alle som jobber i skolen, til elevene og til foreldrene. Uten felles innsats hadde ikke dette vært mulig. Jeg merker meg også at Finland, med stort fokus på den offentlige skolen, gjør det svært bra, mens Danmark og Sverige, som privatiserer skolen i stor grad, slik Høyre og Fremskrittspartiet ønsker å gjøre det her til lands, gjør det dårligere enn den norske fellesskolen. Framgangen til den norske fellesskolen skjer på tross av at særlig Høyre og Fremskrittspartiet har forsøkt å snakke ned norsk skole i årevis. Karakteristikker som «koseskole» har neppe bidratt til å motivere lærere, øvrige ansatte i skolen, foreldre eller elever. Et av de groveste overtrampene sto Fremskrittspartiets profilerte politiker Sylvi Listhaug for da hun i Dagbladet 21. januar 2008 karakteriserte norsk skole som bl.a. «en verna bedrift» og «smiskeskole». Det er også interessant å merke seg at opposisjonen uavbrutt har forklart tidligere PISA-resultater med de rød-grønne partienes og regjeringens politikk. Er det sånn at det er vår fortjeneste når vi nå ser framgang på disse testene? Nei, svaret er selvfølgelig ikke så enkelt. Først og fremst handler det om at grasrota, dvs. de ansatte, elevene og foreldrene, har løftet skolen i fellesskap. Dessuten har mange skoleeiere tatt et større ansvar for skolen. Dagens rød-grønne regjering har styrket kommunens økonomi kraftig de siste årene, framfor struping og prioritering av skattelette, som var tilfellet tidligere. De økte overføringene har lagt til rette for styrking av skolen. Jeg tror framgangen til en viss grad også kan skyldes regjeringens fokus på bl.a. tidlig innsats, leksehjelp og flere timer, men ikke minst at vi har en regjering som har oppmuntret skolen og grasrota til felles innsats for bedre resultater. Jeg tror vi kan nå enda lenger, og at alle kan strekke seg litt til. Vi har ambisjoner på vegne av den norske skolen, men i motsetning til Høyre og Fremskrittspartiet tror vi at hver enkelt utvikler seg best innenfor rammen av en sterk fellesskole, og at en ikke skal åpne opp for kommersialisering og storstilt privatisering av skolen. Vi vil ikke ha en konkurranseskole, men en skole hvor en tar vare på hverandre, og hvor hver enkelt får utnyttet sine evner på en best mulig måte. Når jeg hører representanten Hanekamhaug bruke idrettsprestasjoner som eksempel på at vi ikke dyrker enere i norsk skole, synes jeg det er merkelig. Den norske skole- og velferdsmodellen viser seg jo nettopp både å gi rom for vekst og å skape vinnere, selv om høyresiden hevder det motsatte. Men i motsetning til konkurransesamfunnet til Høyre og Fremskrittspartiet, som vil skape mange tapere, klarer vi å ha fokus på alle.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2010-12-09:
Jeg vil aller først si at jeg deler representanten Eriksens engasjement for fredssentrene – de gjør et utrolig viktig arbeid. Så til representanten Thorsen fra Fremskrittspartiet: Det eneste jeg gjorde var faktisk å sitere en av hennes partifeller. Jeg kan gjerne ta sitatet om igjen. Det er fra Dagbladet 21. januar 2008, der Listhaug karakteriserer norsk skole som en «verna bedrift» og «smiskeskole». Det burde egentlig tale for seg selv, jeg tror ikke jeg skal gå så mye dypere inn i den materien. Fremskrittspartiet har en ryddejobb hos seg selv. Til representanten Harberg vil jeg gjerne si: Ja, jeg setter meg gjerne ned sammen med Høyre og leser historie. Det skal være meg en stor fornøyelse. Jeg skal ta noen små glimt, og så kan vi gå litt i dybden etter hvert, hvis det er ønskelig. Så vidt jeg husker å ha lest, stemte Høyre i mellomkrigstiden imot enhetsskolen – som var et sterkt virkemiddel mot det klassesamfunnet som nettopp skoleverket på den tiden representerte. En stemte imot utvidelse av grunnskolen ved flere anledninger, jeg tror nesten samtlige anledninger. Men det kan vi gå litt i dybden på. En stemte jo også imot å sikre alle en treårig videregående utdanning eller fagbrev, også kalt Reform 94. Så vi kan sikkert finne mye artig lesestoff hvis vi setter oss ned sammen og leser skolehistorie. Det vil jeg gjerne. Helt til slutt vil jeg bare enda en gang tydeliggjøre forskjellene – den rød-grønne regjeringen og de rød-grønne partienes skolepolitikk kontra særlig Høyres og Fremskrittspartiets. Det er jo det at vi vil ikke ha karakterer langt ned i barneskolen. Vi vil ikke ha rangering, og vi vil ikke ha konkurransefokus, privatisering og kommersialisering. Vi mener at det er dårlige virkemidler for å få en god skole.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2010-12-09:
Et par svar til representanten Hanekamhaug: Er det noe veldig mange av oss er stolte av, så var det det vi gjorde da vi overtok med hensyn til å stoppe den vanvittige veksten som var i antall private skoler, særlig på videregående nivå. Det var tusenvis av skoleplasser, og særlig Bauer-gymnasene – en svensk skolekjede – ønsket å skumme fløten langs kysten. Det fikk vi heldigvis stoppet. Det som også er et faktum, er at Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre stemte mot den nye privatskoleloven. Heldigvis fikk vi med oss Kristelig Folkeparti på det. I dag er det ikke lommeboken som avgjør om man har muligheten til å gå på privatskole, vi dekker 85 pst., og så er det riktignok en egenandel. Men det som er litt påtagelig her, er at Fremskrittspartiet ønsker en statlig finansieringsandel på 100 pst. I tillegg sier de at de er åpne for skolepenger. Det er i hvert fall sagt fra dem her i salen. Så går vi ikke bort fra testing, men vi tester med fornuft.
Tor Bremer (Arbeiderpartiet), 2010-12-09:
Representanten Trine Skei Grande er ofte tydeleg på å understreka sitt sosialliberale grunnsyn. Og ikkje berre fordi det snart er jul, men fordi eg òg faktisk prinsipielt meiner det, så har eg naturlegvis ikkje store innvendingar mot det. Tvert imot vil eg faktisk gi representanten ros for hennar tydelege ideologiske forankring. Men det eg lurer på, er om det er ideologisk grunngitt når Venstre no vil kutta i ei så prinsipiell ordning som gratis læremiddel. Eg vil minna om at det er ikkje tilfeldig at denne ordninga framleis er inne i budsjettet – det er ikkje ei forgløyming heller. Det er framleis slik at det er store sosiale skiljelinjer i det norske samfunnet. Og eg vil tru at spesielt Venstre er einige med Arbeidarpartiet i at dette ikkje må førast vidare inn i skulen vår. Så har Trine Skei Grande spurt elevorganisasjonane om dei vil ha tilbake den behovsprøvde ordninga som har vore før, som betydde tusenvis av kroner til kvar enkelt elev.
Tor Bremer (Arbeiderpartiet), 2010-12-09:
Eg er glad for at representanten Tord Lien er oppteken av Arbeidarpartiet sitt fokus på kvalitet i forsking og høgare utdanning. Det eg fokuserte på i mitt tidlegare innlegg, var at den akademiske fridomen er dårleg eigna som politisk styringsverktøy i samband med budsjetteringa. Men eg har behov for å presisera at den akademiske fridomen naturlegvis er ein premiss for all forsking. Han skal vera sjølve grunnvollen som forskinga kviler på. Mitt poeng, som eg er glad for at representanten Lien gav meg høve til å repetera, er at høgresida brukar den akademiske fridomen som unnskyldning for ikkje å vilja gi styringssignal til sektoren. Elles er eg veldig usikker på kva Høgre eigentleg meiner om den akademiske fridomen, etter å ha høyrt spørsmålet frå representanten Bakke-Jensen til statsråden. Eg vil minna om at finansiering og meir pengar, som høgresida heile tida peikar på, berre er det fjerde viktigaste kriteriet for å heva kvaliteten i sektoren. Representanten Bente Thorsen pussa i sitt innlegg støvet av Anders Lange sine meiningar frå 1953. Det er openbert at han framleis pregar Framstegspartiet sin utdanningspolitikk. Om det er ein udelt fordel for den norske skulen, er eg litt meir i tvil om. Når det er sagt, vil eg minna om at Marcus Thrane og arbeidarrørsla faktisk allereie 105 år før laga det første utdanningsprogrammet. Under høgresida si styring av skulen var tida prega av uro rundt skulen. Det var uro og dårleg økonomi hos skuleeigaren, og det var uro omkring spørsmål knytte til privatisering og kommersialisering av skulen. Ikkje rart at det har ført til dårlegare forhold både for lærarane og elevane. No er den negative trenden snudd. Som alle veit, har Noreg i den siste PISA-kåringa bevega seg frå ein dårleg 19. plass til niande plass i lesing. Vi er godt over snittet i OECD og nest best i Norden. Det er ein tydeleg framgang i matematikk, og OECD peikar på at Noreg er blant dei landa som har størst framgang i naturfag. Talet på elevar med svake leseferdigheiter er på rask veg ned. Det er viktig, fordi det no er ro i skulen. Vi har hatt ein målretta innsats basert på kunnskap om kva som faktisk fungerer. Vi eksperimenterer ikkje lenger med skulen og elevane. Det er definitivt ikkje slik som representanten Aspaker sa, at skulen no går i den retninga som Høgre peikar på. Høgresida vil ha meir konkurranse, privatisering, nivådeling og skulerangeringar. Dette åtvarar forskarar, lærarar, skuleeigarane og elevane mot. Men trur du det hjelper, gode president?
Tor Bremer (Arbeiderpartiet), 2010-12-09:
Eg har to korte kommentarar til Framstegspartiet – først til Tord Lien. Han gjekk på autopilot på talarstolen og ramsa opp alle dei omfordelingane partiet gjer i budsjettet. Det er for så vidt greitt nok, men det har ingenting å gjera med den uspesifiserte og generelle overføringa til drifta, utan mål og meining, som dei står for. Sett på bakgrunn av at Framstegspartiet faktisk brukar 12,2 mrd. kr meir enn regjeringa, inklusiv dei såkalla dynamiske effektane, er det skammeleg lite dei brukar på utdanning. Til representanten Thorsens forsøk på politisk rehabilitering av Anders Lange, vil eg seia at han aldri har vore kjent for omsorg for skulen vår. Tvert imot er det heilt andre verdiar Anders Lange har vore kjent for. Eg trur ikkje han vil gå inn i historieboka som spesielt verdifull for samfunnet. Så mitt velmeinande råd til Framstegspartiet er å lata Anders Lange få lov å kvila i fred.
Svein Gjelseth (Arbeiderpartiet), 2010-12-09:
Det skal vi hugse, president! Kunnskap er ein føresetnad for at Noreg skal lukkast i framtida, og regjeringa har derfor dei siste åra medverka til å opprette mange tusen nye studieplassar over heile landet. Vi arbeider også målretta for å heve kvaliteten i høgare utdanning. I 2011 legg regjeringa opp til 2 200 nye studieplassar. Dette er i tråd med den demografiske utviklinga og tilbakemeldingar frå universitet og høgskular om kva sektoren kan greie å handtere. Venstre overbyr og legg på ytterlegare 2 000 plassar. Mitt spørsmål vert då til Skei Grande: Kvar skal desse plassane opprettast, og korleis vil Venstre sikre at kvaliteten vert god? Eg synest dette luktar kvantitet og ikkje kvalitet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-09:
Ja, absolutt. Vi må nå gå gjennom hva vi har lyktes med når det gjelder lesing. Vi har hatt realfagstrategi samtidig, men antagelig har vi fått til noe når det gjelder lesing som vi ikke har fått til like tydelig når det gjelder realfag, og det må vi se på. Vi vet også at lærere i realfag, og særlig i matematikk, varierer arbeidsmetodene sine mindre enn det som er gjennomsnittet i OECD. En vanlig matematikktime er ofte sånn at læreren går gjennom oppgavene på tavla, elevene regner oppgaver hver for seg, og læreren går rundt og hjelper. En mye større grad av felles refleksjon rundt matematikk er noe som forskerne påpeker at vi har behov for. Da ender vi også med kompetente lærere, mer lærerkompetanse og mer tydelig veiledning om hvordan man skal variere undervisningen. Her har vi en jobb å gjøre. Jeg er helt enig med Tord Lien.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-09:
Jeg vet ikke helt hvor Elisabeth Aspaker vil, men jeg vil dit at nå får PISA-resultatene gi informasjon om norsk skole, om den delen som PISA måler, sammen med andre internasjonale undersøkelser og sammen med de undersøkelsene vi gjør selv. Men vi har heldigvis en skole med et bredt samfunnsmandat, og derfor var det veldig urimelig at PISA-resultatene alene preget overskriftene over norsk skole. Det har foregått mye godt arbeid, men vi har hatt betydelig behov for forbedringer, og det har vi fortsatt. Det la jeg stor vekt på i mitt innlegg. Jeg skjønnmaler ikke det resultatet vi har nå. Det er fremdeles 21 pst. av guttene som leser under nivå 2, og vi vet at det å lese godt er en nøkkelfaktor for å lykkes i videregående opplæring. Det er klart vi har masse å jobbe med. Men det som er så bra, er at vi ser resultater. Vi har færre dårlige lesere nå enn i 2006 – en betydelig nedgang – og også færre enn i 2000. Og så har vi også utfordringer på …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-09:
Vi har en utrolig flott formålsparagraf. Den er til og med vakker. Så når jeg leser den rundt omkring, tror folk at jeg setter i gang med å lese dikt. Jeg prøvde å få opp et lysark med hele formålsparagrafen, men da ble det fryktelig smått. Derfor tok jeg den første setningen – og den er nydelig i seg selv. Jeg tror ikke at vi kommer til å få hele Norge til å pugge hver setning i formålsparagrafen. Jeg tror hovedbeskjeden er det viktigste, nemlig at skolen har et bredt samfunnsmandat, som skal forberede elevene på livet og verden. Det er avgjørende viktig, for det handler om at alle må møte en skole der de kan mestre noe. Det er et utgangspunkt for å stå tryggere og for å respektere andre. Det handler om at vi må ha en skole med et læringsmiljø som er slik at ingen elever gruer seg til å gå på skolen og bli plaget og pint. Det taper de som mobber på, og det taper de som mobbes på. Det dreier seg om(presidenten klubber) å invitere elevene til refleksjon. (presidenten klubber)
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-09:
Jeg var veldig disiplinert nå, president. Jeg jobber med saken!
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-09:
Det er en av de tingene jeg ser på, fordi vi har et godt opplegg når det gjelder videreutdanning. Vi har nå målrettet de statlige kronene og dette spleiselaget med kommunene og lærerne mot at man skal bygge opp formell kompetanse. Vi ser, som representanten var inne på i sitt innlegg, at det er veldig stor forskjell på hvordan kommunene faktisk benytter seg av dette. Noen sier at det handler om økonomi. Det er det en ærlig sak at kommunene gjør. Men det handler ikke bare om det. Det handler også om at vi må få et mer desentralisert tilbud, tettere på der lærerne er – dette er voksne folk, de har familieforpliktelser. Det er en utfordring. Så vi jobber nå med å se på hvordan vi skal tilrettelegge dette, slik at det er lettere for lærerne å benytte seg av det. Vi har en avtale med organisasjonene om at vi skal ha denne utformingen i forhold til formell kompetanse nå, og at det er et spleiselag. Men jeg skal se på fordelingen mellom kommuner og stat.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-09:
Jeg er glad for å få disse spørsmålene, for jeg mener ikke at vi nå bare skal fly rundt og si god jul til norsk skole. Jeg mener at de beste allierte for norsk skole er de som både trekker fram det som er positivt og de områdene der vi fortsatt har utfordringer. Jeg er glad for å få denne anledningen til å si at jeg ikke må bli trukket så langt. For det handler nettopp om at vi må ha en nyansert debatt. Vi har mange utfordringer. Vi kan ikke gi oss. Man kan aldri gi seg. Vi kommer aldri i mål én gang for alle når det gjelder skolepolitikken, for det handler om 600 000 elever. Så til dyslektikerne. Det som er veldig viktig for alle å vite, er at det har ikke skjedd noen endringer i retten til læremidler for dem som har lesevansker. Den endringen som har skjedd, gjelder hvem som betaler for det de trenger av læremidler. Den endringen innebærer at nå er det kommunen som skal betale, og ikke Nav. Så retten til læremidler står fast. Det har ikke skjedd noen endring når det gjelder det.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-09:
Det som er brukt på etter- og videreutdanning i løpet av de siste fem årene, er 4 mrd. kr. Det er et spleiselag mellom staten og kommunene og lærerne selv. Det er ikke småpenger og lommerusk. Det som er hovedutfordringen vår når det gjelder nye grep i forhold til videreutdanning, er å finne formen på det, for der har vi hatt ledige plasser. Så der må vi jobbe med flere ting. Jeg må si at jeg gleder meg til valgkampen, når Høyre skal rundt til Skole-Norge og si at det er disse eplene og bananene som er det store problemet. For når jeg snakker med ungdomsskoleelevene, er de så utrolig opptatt av at man skal spise sunt og drive med fysisk aktivitet, og at det er sammenheng mellom læring og ernæring. At Høyre da skal forklare at de skal på epleslang for å betale for lærerne, gleder jeg meg til. For det er en viktig bit å sørge for at vi har hele, sunne mennesker i norsk skole. Jeg minner om(presidenten klubber) at i Finland har man skolemat – varm skolemat. (presidenten klubber)
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-09:
Det faktum at statsbudsjettet for 2011 er et innstrammingsbudsjett med en inndragende effekt på 0,2 pst, har ikke akkurat preget denne debatten. Jammen er vi heldige, for i veldig mange andre lands parlamenter diskuteres nå utrolig ulidelige og fryktelige budsjett, f.eks. i Storbritannia, som ble tatt fram her som et godt eksempel på hvordan man klarte å verne utdanningssektoren. Vel, de kutter altså i undervisning av studenter på universitetene med 40 pst. De vil nominelt videreføre forskningen, men det er en reell nedgang. Hvis vi skal se bevilgningene til forskning fra denne regjeringen over år, har vi økt i kroner og ører med 50 pst., fra 15 mrd. kr til 24 mrd. kr, og den reelle veksten har vært 27 pst. Det er formidabelt. Men i statsbudsjettet for 2011 har det altså vært trangere enn ellers, og prioriteringene er veldig tydelige. På høgskole- og universitetssektoren er det studieplasser, og på grunnopplæringen er det først og fremst gjennomføring av videregående opplæring som er vår hovedprioritet. Det er avgjørende viktig fordi vi vet at framtidens arbeidsmarked kommer til å være mer krevende når det gjelder utdanning, og det er avgjørende viktig for å kunne utruste flest mulig ungdommer med et godt utgangspunkt for dette. Derfor har vi nå en omfattende satsing og et samarbeid mellom Kunnskapsdepartementet, Utdanningsdirektoratet og fylkene for systematisk å følge elevene fra ungdomsskolen og inn i videregående opplæring. Det er et eget prosjekt som nettopp dreier seg om den overgangen, hvor vi nå er ute i kommuner i alle fylker for å sikre oss at de som sliter mest faglig, får en mulighet til å være med på et prosjekt fra juletider og framover, for å tette noen av de kunnskapshullene de har, slik at de kan komme seg igjennom. Jeg er også veldig opptatt av ungdomsskolen. Det var jeg kort innom i mitt innlegg. Jeg er veldig opptatt av foreldrene, fordi foreldrenes forventinger til ungene er avgjørende for hvor langt de kan få brukt sitt potensial i skolen. Det handler ikke nødvendigvis om at foreldrene har så mye utdanning. Vi vet at også foreldre som er analfabeter, har forventninger og synes at skolen er viktig for å tilrettelegge for lekser osv. De har avgjørende betydning for elevenes innsats. Jeg er også veldig opptatt av læringsmiljø og mobbing. Vi vet at et godt læringsmiljø er med på å utjevne sosiale forskjeller i skolen. Både representanten Hanekamhaug og jeg er veldig opptatt av disse spørsmålene. Nå tar vi en ny runde med Manifest mot mobbing. Vi ønsker oss lokale samarbeidspartnere der, for da tror vi forpliktelsene kommer nærmere. Så har jeg også lyst til å nevne de voksne. Det er mange voksne som ikke har fått noen særlig del i utdanningsgodet. Voksenopplæring er avgjørende viktig. To ord til slutt om kulturskolen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-12-09:
Det er noen som snakker om skoletid og skolefritid. Men vi vet at de barna som går i SFO, eller som har gode tilbud i aktivitetsskoler,(presidenten klubber) også har større læringsutbytte. Og kulturskolen er et satsingsområde i den sammenheng. (presidenten klubber)