trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-26:
Det harmonerer helt utmerket. For i en sånn krisetid som vi er i nå, må man se på, punkt 1: Hva er problemet? Problemet er at man ikke får finansiering eller refinansiering av lønnsomme prosjekter, særlig de bedriftene som finansierte seg enten i obligasjonsmarkedet eller ute, ikke via bankene. Punkt 2: Hva slags virkemidler har vi som vi raskt kan sette i gang for å bekjempe det? Da er det de bankene vi har pr. i dag som har kompetanse på å vurdere enkeltbedrifter og enkeltprosjekter, som må brukes. For staten sitter ikke med den kompetansen pr. i dag. Det er utrolig viktig at vi ser praktisk på det. For hvis vi ikke var opptatt av at de tiltakene vi setter i gang raskt, skulle virke, og at de kan settes i gang raskt, hadde prisen for det vært høyere arbeidsløshet, større problemer for norske bedrifter og arbeidsplasser og sosiale virkninger for folk flest som er helt usosialistisk. Det kan jeg forsikre representanten om. Så til forskjellen mellom disse tiltakene og de forrige tiltakene. Denne typen tiltak som vi nå snakker om, om preferansekapital, og som knyttes til Statens finansfond, er statsstøtte. Det er ikke ulovlig statsstøtte, men det er tiltak som vi må klarere med ESA for å være sikre på dette er innenfor rammen. Vi har jo nå en betydelig jobb framfor oss med å finne balansen i forhold til prising av disse instrumentene. Men den forrige pakken var ikke i nærheten av statsstøtte. Det er ingen land som har knyttet den type betingelser som Fremskrittspartiet, i et populistisk krumspring, kom på i forrige runde.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-26:
Vi er jo ikke i nærheten av å ha globale virkemidler i forhold til de utfordringene vi har, og de aller fleste virkningsfulle pakkene er nasjonale. På andre områder har vi f.eks. veldig dårlig internasjonal koordinering. Ta f.eks. hele denne runden vi hadde om innskytergarantier, hvor EU-land sprakk – hver sin vei – og det var mangel på koordinering. Så jeg må nok si at vi må ha mye større ambisjoner for hvilke internasjonale spilleregler vi skal få på plass i kjølvannet av denne finanskrisen enn det vi har klart å se til nå. Det er riktig at det kommer vedtakspunkter fra G20 og fra rundt omkring der man har ambisjoner, men å veksle det inn i faktisk forpliktende handling kommer til å være en lang vei å gå. Det er ikke noen annen måte å gjøre det på enn å prøve å få det til. Diskusjonen nå, rundt både IMF, det EU selv kan ta initiativ til og det G20 kommer med, er utrolig viktig, og det er viktig at vi er på banen der også.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-26:
Når det gjelder skatteparadiser, eller finansparadiser, som egentlig er et bedre ord, har det i lang tid foregått et internasjonalt samarbeid om det. Der samarbeider vi med de andre nordiske landene om å få til innsynsavtaler med det ene skatteparadiset etter det andre, og vi deltar også på internasjonale arenaer, der vi har sett et temposkifte, f.eks. at man nå har begynt å diskutere om man kan koordinere sanksjoner mot nasjoner og land som fungerer som skatteparadiser, og som nekter innsyn. På det området er det gode samarbeidskonstellasjoner. Vi er aktive og helt i front, og vi veksler dette nå om. I forhold til de betydelige internasjonale institusjonene tror jeg IMF kommer til å være en viktig og sentral aktør i dette. Det er selvfølgelig avhengig av at alle land, også vi, bidrar til de diskusjonene som nå pågår. Vi er ikke et G20-land, men vi har påvirkningsmuligheter i forhold til de landene som deltar, og de nordiske landene og f.eks. Storbritannia har gode relasjoner om de spørsmålene som kan komme.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-26:
Nå synes jeg representanten Flåtten brakte litt forvirring tilbake i debatten, for det virker fremdeles som om Flåtten mener at definisjonen av dynamisk skattepolitikk er at en krone gitt i skattelette gir mer enn en krone tilbake igjen. Det finnes det altså ingen belegg for, og undersøkelsen fra Statistisk sentralbyrå – som det ofte vises til i denne debatten – sier at av en krone snakker vi kanskje om 20 øre i dynamisk effekt, og det er noe helt annet. Det kan jo ikke komme overraskende på representanten Flåtten at jeg svarer politisk. Jeg er leder i Sosialistisk Venstreparti, og jeg er finansminister i en rød-grønn regjering, slik at høyresidens svar, at skattelette løser all verdens problemer, er aldri mitt svar. Men vi ønsker å ha et mest mulig effektivt skattesystem, og det er bakgrunnen for at vi ønsker å ha kunnskap om dette. Det er jo ikke det samme som å si at vi skal bruke store deler av fellesskapets verdier til ytterligere skattelette. Vi ønsker å innrette skattepolitikken på en slik måte at den er så effektiv som mulig. Det er bakgrunnen for dette viktige og vesentlige arbeidet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-26:
Jeg vet ikke hvor langt vi skal dra denne debatten om embetsverket og politisk ledelse. Men det vi skal være veldig glad for – det gjelder både for posisjon og opposisjon – er at vi har så mange dyktige fagfolk som kan belyse spørsmål, og som har viktige faglige innspill i forhold til at fellesskapets ressurser skal forvaltes så godt som mulig. Så er jo det et grunnlag for politiske beslutninger. Det gjør f.eks. at man har handlingsrom for i det hele tatt å ha noe å fordele i budsjettrunder, at man faktisk bevisstgjøres på når man deler ut kroner, og når man ikke gjør det. Så der er det viktig å ha best mulig faglig grunnlag og å få best mulig faglige råd, samtidig som man er seg veldig bevisst hvilke politiske valg man tar og ikke tar. Det er jo vår jobb, eller opposisjonens jobb når de sitter i regjering. Jeg ser ingen grunn til å prioritere noen ytterligere utgreiinger av dette spørsmålet nå. Nå foreslår jeg at denne jobben gjøres og legges fram i budsjettet for 2010. Vi ser på hva som er resultatet, og så kan dette i tilfelle bli et tema igjen til høsten.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-26:
Nei, det er å snu problemstillingen helt på hodet. At skatteskjerpelser en eventuelt innfører, nødvendigvis skulle medføre et tap som betyr at man har en viss prosent som går bort, og at man ikke oppnår det provenyet som er, vil jeg ikke være med på som en generell påstand. Tvert imot tror jeg at for samfunnet som sådant, for arbeidsfolks ønske, vilje og evne, er f.eks. prinsippet om å betale skatt etter evne et veldig viktig og vesentlig prinsipp. Men det vi diskuterer her – det som er utgangspunktet i den undersøkelsen som Statistisk sentralbyrå har gjennomført, og som det vises til i debatten – er om enkelte former for skattelette kan gi en effekt utover effekten av selve skatteletten, f.eks. at flere ønsker å arbeide mer. For eksempel vet vi at skattelette i bunnen som treffer alle de kvinnene rundt omkring som jobber i deltidsstillinger, vil være med på å oppmuntre dem til å øke sin stillingsbrøk. Og det er en viktig effekt.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-26:
Til det siste først: For meg er det vanskelig å forstå at det veldig enkle poenget representanten Holmås har framført når det gjelder kontantstøttens virkning på arbeidstilbudet, oppfattes som å trampe på folk som er hjemme og tar seg av sine egne barn. Det er helt uforståelig for meg at man kan dra det så langt. Det enkle regnestykket for henne som sitter ved kjøkkenbordet og har rett til kontantstøtte, men som lurer på om hun skal ta seg en jobb, er som følger: Først må man ut med det det koster å bruke en barnehageplass, så mister man kontantstøtten. Summen av det er 5 000–6 000 kr i måneden, og så begynner man å tjene penger. Det er det vi diskuterer her. Det handler ikke om verdien av å være sammen med sine egne barn. Jeg har full respekt for folk som velger annerledes enn det jeg selv gjorde da jeg hadde små barn. Spørsmålet er jo hvordan man skal innrette samfunnets politikk – den offentlige politikken – i forhold til dette. Det var det ene. Den andre grunnen til at jeg tok ordet, er at jeg noen ganger blir nesten målløs over frekkheten fra Høyre. Det er helt riktig at vi overtok en skattereform da vi kom inn i regjeringskontorene i 2005. Det dreide seg om budsjettet for 2006. Der var det, av de grunnene som representanten Sanner var inne på, en kraftig skattelette på toppen av lønnsinntektene, fordi man ønsket å harmonisere marginalskatt på kapital og marginalskatt på inntekt. Det jeg og den rød-grønne regjeringen gjorde med det, var å omtrent halvere den for de høytlønnede gruppene. Og at Høyre da ikke har skam i livet, men legger det fram slik at det skulle være et initiativ fra den rød-grønne regjeringen – når vi gjorde så godt vi kunne gjennom endringene i toppskatten og gjennom endringer i formuesskatten for å få til en mer rettferdig fordeling – synes jeg faktisk går langt ut over det som er et saklig innlegg i debatten. Det som nå er den største ulikheten mellom opposisjonen og posisjonen, i tillegg til diskusjonen om skattenivå, er synet på kapital og kapitalinntekter – ikke bare når det gjelder utbytte, men også formue og arveavgift. Det er klart at forslaget fra Høyre om å fjerne formuesskatten er en gavepakke til de absolutt rikeste menneskene i Norge. Det ville gjøre at mange som har betydelige økonomiske verdier, ville ende som nullskatteytere. Det er det samme som står i Høyres eget debatthefte om dette spørsmålet, og jeg mener at særlig i disse krisetider må man sørge for at man betaler skatt etter evne, slik at folk ser at de som har god økonomi, er med på å bidra til felleskassen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-26:
Det som representanten Sanner sier, er feil. Det er riktig at skattereformen, som skulle harmonisere marginalskatt på arbeid og marginalskatt på kapital, betydde at marginalskatten på arbeid gikk ned. Men inntektene består av flere ting, så summen av det som ble gjort når det gjelder arbeidsinntekt, formuesskatt, kapitalbeskatning ellers, er at gjennom vår regjeringsperiode har de med de høyeste inntektene betalt betydelig mer skatt enn det de gjorde under den forrige regjeringen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-26:
Jeg har bare en kort, liten merknad til denne saken. I spørsmålet om rederibeskatning har Regjeringen hele veien lagt til grunn at den andelen av skattekredittene som skulle gå til miljøinvesteringer, skulle kunne kjøres som egenkapital. Det mener vi at vi har hatt rett til. Vi har hatt faglige vurderinger som har støttet vårt syn på det, men revisorene har ikke gjort det – heller ikke internasjonale revisorer har gjort det. Og da kommer man til et punkt hvor spørsmålet blir: Skal man holde ord i forhold til Rederiforbundet? Kostnaden ved det er at incentivet til miljøinvesteringer blir noe redusert. Det er helt åpenbart. Men her er det avveininger av ulike hensyn, og jeg synes det er riktig å holde ord overfor Rederiforbundet, og det er det vi har gjort i denne saken.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-26:
Det var at det ble klart at internasjonale revisorbyråer ikke kom til å godkjenne dette som egenkapital. Da så ikke jeg på hvilken måte vi skulle klare å overbevise revisorer om at dette var å regne som egenkapital. Selv om vi mente det, selv om det var faglig gode grunner til å mene det, virket det ikke som om vi kom til å få gjennomslag blant dem som da er inne og vurderer – det har Flåtten rett i – hva bedriften kan regne som egenkapital.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-26:
Jeg husker ikke nå i farten hvilke revisorfirmaer det er vi snakker om. Men jeg kan gjerne komme tilbake til representanten Flåtten med det. Det som ble veldig klart, var at ledende internasjonale revisorer ikke kom til å godkjenne at dette ble ført som egenkapital. Jeg kan gjerne på en egnet måte komme tilbake til Flåtten med dette. Jeg står ved mine ord til Rederiforbundet i denne saken. Kostnadene ved det er at miljøincentivene ved denne ordningen er dårligere. Det er kostnader som vi får ta, for jeg tror at Rederiforbundet faktisk er – hva skal man si – opptatt av at næringen skal være en miljøvennlig næring. Og så har vi denne saken ute av verden.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Årsaken til at jeg valgte å ta replikk, var representanten Flåttens undring. Først tok han opp dette at jeg startet med ideologi i mitt innlegg. Jeg vil jo hevde at også Høyres standpunkt i denne saken i høyeste grad handler om ideologi. Når det gjelder denne arbeidsgruppen, merker jeg meg at det kan tyde på at Flåtten ikke har lest hele det brevet fra finansministeren Kristin Halvorsen som komiteen har fått, hvor det står at denne arbeidsgruppen ikke bare skal se på dynamiske effekter av skatteendringer for arbeidstilbudet – «også andre sider(…) som virker inn på arbeidstilbudet, bør hensyntas og synliggjøres». Jeg lurer på hvorfor ikke Høyre har det med i sitt forslag. For er ikke representanten Flåtten enig i at det er mange andre forhold i samfunnet som påvirker arbeidstilbudet – f.eks. kontantstøtte, barnepass, barnehagetilbud og andre ting – og som vil frigjøre arbeidskraft? (…)
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Jeg vil gjerne svare representanten Sanner på hvorfor vi går imot å nedsette et utvalg. Jeg vil da oppsummere dagens debatt med å si at det er satt ned et utvalg allerede. De som sitter i det utvalget, jobber med budsjettet og den LOTTE-modellen som er helt avgjørende for statsbudsjettarbeidet. Derfor er det en veldig relevant gruppe med tanke på hva som er dynamiske effekter på et statsbudsjett. Vi skal se på alle ulike typer dynamiske effekter, ikke bare to forhold, skatt på arbeid og skatt på formue, som opposisjonen foreslår. Dermed er det mye bredere anlagt enn det snevre opplegget som opposisjonen går inn for. Dessuten skal de levere dette resultatet til høsten, slik at vi kan bruke det i forbindelse med arbeidet med statsbudsjettet for 2010. Det er flere grunner til at dette skjer, og jeg synes også det er en ideologisk mye renere tilnærming enn det som kommer fra høyresiden, som utelukkende snakker om dynamiske effekter på skatt. De er ikke opptatt av avgift i forslaget sitt. De nevner ikke eiendom, og dermed er det en veldig snever tilnærming, også fordi vi nå har fått fram i debatten at det fins mange andre forhold i samfunnet som påvirker tilgangen på arbeidskraft, enn bare skatt på arbeid og på formue.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Som vi i Fremskrittspartiet i komitébehandlingen og i merknads form har gitt uttrykk for, støtter vi fullt ut forslaget fra Høyre. Vi i Fremskrittspartiet er for så vidt allerede overbevist om at det er positive dynamiske effekter ved redusert skatt på arbeid og formue, noe som bekreftes i flere internasjonale studier som har sett nærmere på skatteendringer i ulike land. For et land som Norge, som har et høyt skattenivå og høyt kostnadsnivå i internasjonal sammenheng, vil skattereduksjon utvilsomt resultere i at norsk næringsliv blir mer konkurransedyktig. Vi vil få mer økonomisk vekst, flere arbeidsplasser og dermed også økte skatteinntekter. Et skatte- og avgiftssystem skal oppmuntre til arbeid og investeringer. Men for å få en objektiv viten og få bekreftet dette i norske fagmiljøer og eventuelt i norsk forskning hadde det derfor vært på sin plass med en bredere faglig vurdering av dette – et utvalg med representanter fra flere ulike fagmiljøer. Det blir lite ambisiøst å henvise til at Regjeringen har nedsatt en arbeidsgruppe kun bestående av representanter fra Finansdepartementet og Statistisk sentralbyrå som skal se på arbeidstilbudsendringer og etterspørselsendringer, og eventuelt andre dynamiske effekter. Jeg vil også minne om alle innspill i høringsrunden komiteen hadde. Samtlige organisasjoner støttet forslaget. Jeg vil spesielt nevne Skattebetalerforeningen, som i sitt høringsbrev bl.a. viser til følgende: Undersøkelser viser at mange vil jobbe mer hvis marginalskatten var lavere. Statistisk sentralbyrås modell tar ikke hensyn til alle effekter. Debatten – som flere innledere har bekreftet – preges ofte av påstander, men begrenset objektiv viten, og at en nærmere utredning dermed kan bidra til en mer konstruktiv debatt. Finansnæringens Hovedorganisasjon støtter forslaget og viser til at forslaget må ses på bakgrunn av at Norge har et relativt høyt skattenivå i internasjonal sammenheng, og dette høye skattenivået medfører store skattekiler, som vrir ressursbruken vekk fra det mest økonomisk effektive. Også HSH støtter forslaget fullt ut og nevner bl.a. at den internasjonale nedgangskonjunkturen og de utfordringer dette innebærer for sysselsettingen og verdiskapingen, gjør at timingen for et slikt utvalg er veldig god. Derfor hadde jeg håpet at regjeringspartiene i denne sak hadde strukket ut en hånd til en samlet opposisjon, bestående av Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Statsråden var for så vidt inne på det i sitt innlegg, og han har også omtalt det bredt i meldingen, dette med vedlikehold av teaterbygg. Nå er det slik at vi har tre nasjonale scener, men to av dem har tilhold i svært gamle bygg. Mindretallet, opposisjonen, har kommet med et forslag – om statsråden kan se på muligheten til å bruke noe av tiltakspakken som er framlagt i forbindelse med finanskrisen, til å skaffe håndverkere til å sette i stand noe av det dårlige utstyret og til det dårlige vedlikeholdet som finnes på de to nasjonale scenene. Jeg lurer på om statsråden kan tenke seg å vurdere dette.
Olemic Thommessen (Høyre), 2009-02-26:
Jeg merket meg at statsråden nok en gang ville ta opp med de store teaterinstitusjonene dette med å bre seg ut med hensyn til samarbeidspartnere og det frie feltet. Det synes jeg er prisverdig. Det har vi snakket om mange ganger før. Det som er en utfordring her, er at disse institusjonene og det frie feltet står i forskjellige tradisjoner, ut fra hvilken estetisk plattform de har. Dette er i veldig stor grad knyttet til at de frie gruppene har vært underlagt dette nyskapingskravet, som Norsk kulturråd har i bunnen for sine ordninger. Noen hevder at det ikke er noe stort problem, men disse gruppene selv og Skuespillerforbundet mener at det legger en ramme for hva de frie gruppene kan jobbe med. Jeg skjønner at regjeringspartiene ikke vil stemme for dette i forslags form her, men jeg har lyst til å spørre kulturministeren om han ikke kunne tenke seg å ta opp denne problemstillingen med Kulturrådet, og grave litt i den for å sjekke om det kanskje er et problem man kunne gjøre noe med allikevel.
Olemic Thommessen (Høyre), 2009-02-26:
Jeg vil bare knytte kommentarer til noen forskjellige spørsmål som har vært oppe. For det første: Når det gjelder amatørteateret, synes jeg at Fremskrittspartiets Karin Woldseth hadde en del gode innfallsvinkler. Vi har i vårt land tradisjon for, dessverre, at innenfor teater har man hatt et veldig skarpt skille mellom amatør og profesjonell. Det er egentlig ikke en ålreit tradisjon. Det er interessant å se forskjellen fra teateret til musikklivet, hvor forskjellen er mye mindre, og hvor den legges mye mindre vekt på i det arbeidet som gjøres. I et teater som skal vokse nedenifra, og som skal gripe publikum, er det ikke noen tvil om at amatørteateret og amatørteaterets muligheter er kjempeviktig. Og når jeg snakker om frie grupper og et utvidet fritt felt, er det nettopp for å åpne for profesjonelt baserte grupper i en arbeidsform som også kan nærme seg amatørteaterets form, som gjør at forskjellen kan bli lite grann mindre. Når vi likevel ikke er med på merknaden til Fremskrittspartiet, har det noe å gjøre med hva vi opplever skal være statens ansvar og ikke statens ansvar. Amatørteateret ligger altså utenfor dette. Statsråden pekte også på at det er viktig at lokale aktører jobber profesjonelt, og det er riktig. Men så fremhevet han nærmest som en motsetning at man først og fremst skulle legge vekt på publikum. Da tror jeg det er grunn til å legge vekt på sammenhengen. Vi ser at der hvor det er en god lokal forankring, der hvor teateret springer ut fra en lokal sammenheng, får man også et stort publikum. Det gjelder ikke bare amatørsituasjonen, det gjelder også i sin alminnelighet. Så til spørsmålet om bevilgninger. Ja, det er riktig at man har bevilget mange flere penger i denne perioden. Høyre har vært med på hver eneste krone. Men det interessante i denne sammenheng burde kanskje være hva som er den forholdmessige fordelingen mellom det frie feltet og de store institusjonene, for det er der vi har et signal om det er endringer i politikken eller ikke. Der er det ikke så godt å se om det faktisk har vært noen endring. Når man har hatt så mye penger å rutte med, kunne man også si at da har man vel hatt mye godt rom for å lage mye politikk. Og en viktig politikk her hadde vært at man kanskje hadde latt det frie feltet forholdmessig sett vokse mer enn hva institusjonsfeltet hadde gjort, i særdeleshet når ingen hadde behøvd å lide i den sammenhengen. Vi tenker oss nær sagt et karriereløp for det frie feltet. Det betyr at basisfinansieringen ikke bare må være en begrenset ordning for frie grupper over tid, men en ordning som bør bygges ut til å kunne ivareta et karriereløp for de frie gruppene fra små produksjoner til fast plass på statsbudsjettet.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2009-02-26:
Statsråden var inne på region- og distriktsoperaene i innlegget sitt. Eg lurer på om den planen som blei laga i departementet i 2002, Nasjonal plan for produksjon og formidling av opera og ballett, er ein plan som statsråden har skrinlagt i sitt departementet. Er det tiltak i den planen som ein ikkje ønskjer å gjennomføre? Fleire har etterlyst tiltak som har lege i den planen, for då vi vedtok å byggje opera, blei det også sagt at vi skulle ha ei parallell satsing på distrikta. No har vi fått ein flott opera på plass. Det er framleis utfordringar, sjølvsagt, med drifta der. Sjølv om region- og distriktsoperaene har fått ein auke i forhold til tidlegare, er det likevel store moglegheiter. Det kan gjerast mykje meir for å forankre dette i heile landet. Derfor blir det spørsmålet til statsråden. Då håper eg at han kan svare med noko anna enn talet på aukane dei har fått, for vi må komme vidare. Kva vil statsråden gjere?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Investering i og vedlikehold av kulturbygg er, og har vært, en veldig viktig satsing for denne regjeringen. Da vi overtok høsten 2005, arvet vi et budsjett hvor Bondevik-regjeringen og daværende kulturminister foreslo 4,3 mill. kr i samlet bevilgning for hele 2006 til kulturbygg. Det har vi økt til 140 mill. kr i 2009. Den gangen ble det gitt tilsagn til kulturbyggene i Kristiansand og i Stavanger, med den følge at med et bevilgningsnivå på 4,3 mill. kr ville det tatt ca. 100 år å oppfylle statens forpliktelser. Så dette er økt formidabelt. Jeg vet ikke hva prosenten blir, fra 4,3 til 140 mill., men det blir noen tusen prosent. I tillegg har vi i tiltakspakken lagt inn nye 70 mill. kr til regionale kulturbygg. Så dette er allerede en del av tiltakspakken. Men jeg er helt enig med spørsmålsstilleren i at det å sette håndverkere i gang med å vedlikeholde og pusse opp, en investering i kulturbygg, absolutt er et tiltak som vi også må vurdere videre, hvis krisen skulle forsterke seg.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Dette er egentlig en ganske interessant problemstilling, som kunne diskuteres mye. Kulturrådets opprinnelige formål var den gangen i veldig sterk grad å sørge for å løfte norsk litteratur, gjennom innkjøpsordningen til bibliotekene. Litteratur er alltid ferskvare. Det skrives ny litteratur – man skriver ikke gamle bøker om igjen på en ny måte, man lager sin egen her-og-nå-opplevelse. Jeg har en viss forståelse for spørsmålsstillerens og opposisjonens tilnærming, at dette med nyskaping kan virke som en begrensende faktor i forhold til hva som har fått støtte. Men jeg mener at Kulturrådet i praksis finner gode løsninger. Det er aktiviteter som får støtte fra Kulturrådet som ikke nødvendigvis trenger å være helt i spissen og avantgardistisk. Vi har også laget noen ordninger som er tilpasset dette mellomsjiktet, f.eks. den fireårige støtteordningen for frie scenekunstgrupper, som gir en slags kombinasjon av langsiktig forutsigbarhet, frihet for institusjonen eller for ensemblet og en fleksibilitet når det gjelder å slippe nye til.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Jeg har ikke gått igjennom den nasjonale planen i detalj, men jeg tror nesten det er vanskelig å finne ting der som ikke er mer utdypende dekket i scenekunstmeldingen. Kjernepunktet i enhver handlingsplan er vel budsjettøkningen, det er tross alt det man driver for rundt omkring i landet. Som jeg sa i mitt innlegg, er den økningen vi har gitt regionoperaene, formidabel. Sammenlignet med Bjørvika-satsingen vil det i kroner og øre likevel bli et mye mindre beløp, men prosentmessig mye kraftigere. Nå er vi snart oppe på det nivået i Bjørvika som vi har funnet skal være et stabilt driftsnivå framover. Vi har tatt opptrappingsplanen – vi er ferdig med den i 2010, forhåpentligvis. Da mener jeg at det neste store løftet innenfor opera først og fremst må være i regionene, innenfor regionsoperaene. Jeg tror at den nasjonale handlingsplanen er mer enn oppfylt i forhold til de målene som ble satt den gangen, og at denne scenekunstmeldingen nå danner et enda sterkere grunnlag for satsingen framover.
Beate Heieren Hundhammer (Høyre), 2009-02-26:
Når man er i mindretall, blir man så lykkelig når mindretallet er så stort som mulig. Derfor kom jeg i skade for å si at det var fire partier som fremmet forslag til I og II. Men det er altså bare Fremskrittspartiet og Høyre som fremmer forslaget. Jeg ble i forkant orientert om at Kristelig Folkeparti og Venstre slutter seg til, og så kan de begrunne det nærmere selv.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Eg er einig med representanten Halleraker i at det er vel mykje reprise i dette. No har ikkje eg bladd igjennom alle innstillingane i samband med bompengeproposisjonar, men eg reknar med at det òg er 24. gong Framstegspartiet legg inn si noko lange standardformulering om bompengar. Og det er jo ein prinsippdiskusjon i seg sjølv, for det er veldig lett å seie at ein er imot bompengar. Det er veldig lett å seie når ein pratar med folk som røykjer, at ein er imot dei store avgiftene på tobakk. Det er lett å seie til ein som skal kjøpe seg eit hus, at ein er imot dokumentavgift. Det er for så vidt også lett å seie at skatten på arbeid er for høg, og mange meiner at ein for all del ikkje bør ha eigedomsskatt i dette samfunnet. Men alt dette er jo ein del av ein større finanspolitisk debatt, og da vil eg seie at det aller, aller viktigaste for alle regjeringar som skal styre dette landet, er det å ha god økonomistyring, slik at ein har kontroll på både kronekurs og renter. Går det over styr, er det jo alle som blir ramma, både næringslivet og enkeltpersonar i dette samfunnet. Så kan vi jo, når det gjeld statsstøtte, diskutere: Kor mykje pengar kan ein tole at ein brukar i statsbudsjettet? For all del, eg ser at det er ein diskusjon som er heilt grei å ta. Da er det jo faktisk slik at i høgkonjunkturperiodar må ein halde att litt, og når det blir lågkonjunktur, kan ein bruke meir pengar. Det gjer jo denne regjeringa no gjennom dei ulike tiltakspakkene. Eg har sagt tidlegare at eg trur at dess relativt større del av statsbudsjettet ein brukar på investering og m.a. infrastruktur og kommunikasjon som effektiviserer næringsliv og samfunn, dess lenger kan ein sikkert tøye denne grensa for kor mykje pengar ein kan bruke. Men uansett vil vi ende opp med ei ramme. Da blir det ein dragkamp – og det må vi vere ærlege på – mellom ulike sektorar og ulike behov i samfunnet som må avvegast mot kvarandre, og da er det jo slik at samferdsel til slutt vil bli sitjande med ei ramme. Vår oppgåve er å få gjort mest mogleg av det som har vore samferdselspolitiske mål innafor dei rammene: få betre framkosten, få ned trafikkulykkene, miljøutsleppa osv. Det faktiske forholdet er at utan denne påplussinga, supplementet av bompengar, ville vi jo fått gjort mindre. Slik vil det òg nødvendigvis vere i tida framover, sjølv om vi kjem til å satse mykje meir på samferdsel. Sjølv om det blir meir av dei statlege pengane, vil ein nødvendigvis kunne få gjort meir viss ein opnar for at bilistane betaler bompengar i tillegg.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Saksordføraren hadde ein veldig grundig gjennomgang av innstillinga og det som da er fleirtalsinnstillinga. Så for min del skal eg vere nokså stutt. Jernbanen er ein sentral del av den noverande Nasjonal transportplan, og det er ikkje grunn til å tru at han vil vere ein mindre sentral del av den kommande transportplanen, som blir lagd fram i mars. Stortinget vil da få rikeleg anledning til å diskutere strukturen på jernbanenettet og tilbringartenesta til flyplassane fram til klubba fell – truleg 11. juni. Gode kollektivtilbod til flyplassane er viktig. Det ein ser, er at tilbodet betyr mykje for korleis folk vel å reise. 62 pst. nyttar kollektivtransport til Gardermoen. Det er eit godt eksempel på at eit godt tilbod kan gi ein svært god effekt. Lågare trafikkmengd gjer det vanskeleg å skape eit like attraktivt kollektivtilbod til Rygge og Torp, som er temaet i dette representantforslaget. Det er likevel gode kollektivtilbod til og frå Torp og Rygge, òg med tog. Torp, som er den største av dei to flyplassane, har no fått ein eigen haldeplass på Vestfoldbanen. Det gir flypassasjerane eit attraktivt togtilbod som mange reisande har valt å nytte seg av. Regjeringa støtta eit forslag frå Vestfold fylkeskommune og foreslo finansiering av den nye haldeplassen i St.prp. nr. 24 for 2007–2008. I år reknar ein med at meir enn 100 000 reisande vil nytte seg av denne haldeplassen. Med dei relativt små trafikkmengdene til Torp og Rygge er det nok lite aktuelt, slik eg ser det, med flytogsamband lausrive frå togtrafikken elles. Men den diskusjonen kan vi fortsetje med når Nasjonal transportplan kjem til Stortinget.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Futten har gått litt ut av denne saka, seier representanten Halleraker. Men utan omsyn til dei opplysingane og dei medieoppslaga som har vore om denne saka i dag, er det jo eit faktum at statsråden i fleire rundar har gitt Stortinget svar og orientering om at dette er ei sak som låg til vurdering i departementet, og at ein ville kome attende til Stortinget med ei sak om dette. Så eg opplever på mange måtar dette representantforslaget frå Framstegspartiet litt som å slå inn opne dører. Allereie den 3. oktober i fjor sa samferdselsministeren at ordninga med ferjesubsidiar til finansiering av bru- og tunnelsamband var til vurdering i departementet. Den 17. desember bekrefta samferdselsministeren dette i spørjetimen, og allereie den 9. januar blei statsråden på nytt nøydd til å formulere den same bodskapen som respons på dette representantforslaget som er grunnlaget for behandling no. Eg må jo seie at eg synest det er noko underleg at statsrådens gjentekne varsling om at denne saka vil kome, ikkje har nådd fram til Framstegspartiet tidlegare. Det er sjølvsagt veldig gode argument for å kunne innføre ei lengre ordning enn dagens ordning på 15 år. Statens innsparingar vil jo vare mykje lenger enn desse 15 åra, og derfor er det ingen store økonomiske utteljingar for staten, sett i forhold til at ein skal oppretthalde ferjene. Det andre er at dette sjølvsagt vil styrkje økonomien i desse ferjeavløysingsprosjekta og bidra til at langt fleire ferjeavløysingsprosjekt kan bli gjennomførte. Vi har opplevd på komitéreiser rundt omkring på Vestlandet og i Nord-Noreg at det er eit sterkt ønske om fleire fastlandssamband. Det er likevel slik at mesteparten av desse ferjesambanda skal over på fylkeskommunane frå 2010, og da vil det i stor grad – uansett dette regelverket – vere fylkeskommunanes oppgåve å vurdere dei enkelte ferjeavløysingsprosjekta. Det er kanskje litt risikabelt for ein innlandskrabbe som meg å stille spørsmålet om alle desse ferjeavløysingsprosjekta er like viktige og riktige, men eg håper jo at fylkeskommunane i framtida framleis kanskje vil vurdere om ikkje eit betre ferjetilbod i mange tilfelle kan vere eit alternativ, sjølv om eg registrerer eit sterkt ønske om å gjere landet meir eller mindre ferjefritt. Eg vil peike på at mange av desse prosjekta med dei lange undersjøiske tunnelane må ein vurdere grundig, for desse tunnelane er krevjande. Det er veldig krevjande å halde dei ved like, og eg ser jo at ein veldig stor del av vedlikehaldsbudsjettet vil gå til å drifte dei undersjøiske tunnelane. Men det har eg full tillit til at fylkeskommunane i framtida vil gjere når det gjeld kvart enkelt prosjekt. På same måte vil ein når det gjeld det som måtte bli att på statens hand, måtte føreta slike konkrete vurderingar, sjølv om det blir mogleg å forlengje ferjeavløysingstilskotet.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
At statsråden har sendt brev, er vi vel kjent med. Men hva vil statsråden gjøre videre for faktisk å løse opp i denne viktige saken for både Nexans og Norske Skog Saugbrugs i Halden? Mener statsråden at det bare å vedlegge forslaget protokollen er en god løsning for de bedriftene som er i denne håpløse situasjonen, og som føler at norske myndigheter ikke har nok trøkk på saken? Når forventer statsråden at denne saken vil komme? Man velger jo til og med å si nei til å påpeke i merknads form at man er opptatt av at den kommer inn i Nasjonal transportplan?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Jeg synes det er ganske spesielt at statsråden kommer opp på talerstolen og sier at dette er den første regjeringen på ti år som tar ordentlig tak i denne saken, og forsøker å late som at det er denne regjeringen som har tatt tak i saken. Det er jo først etter at vi har fremmet dette representantforslaget, at saken kommer til Stortinget og det virkelig blir en debatt om saken. Det er ikke slik at Regjeringen har gjort veldig mye. Så vidt jeg har registrert, er de brevene som er sendt til de svenske myndighetene, sendt etter at det ble stilt spørsmål til statsråden fra flere representanter, og etter at dette representantforslaget var lagt fram. Så jeg synes faktisk at statsråden bør svare på om det er slik at korrespondansen med de svenske myndighetene skjedde etter at dette representantforslaget ble lagt fram i Stortinget, eller om det ble gjort før dette representantforslaget ble lagt fram i Stortinget og representanter fra opposisjonspartiene stilte spørsmål til statsråden tidligere i denne perioden.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Det har vært ganske interessant å følge med på i media, og også for så vidt registrere her fra talerstolen, de forskjellige representantenes argumentasjon når det gjelder dette med bompenger. For det første var representanten Jenny Klinge oppe her og sa at Senterpartiet prinsipielt ønsker veibygging uten bompenger – og i programmet til Senterpartiet står det at bompenger skal være et supplement. Jeg tror ikke så veldig mange lenger opplever at det er et supplement. Eller man hører på Torstein Rudihagen som sier at dette er en viktig del av fellesskapsoppgavene våre, og derfor må man være med og finansiere denne veiutbyggingen i form av bompenger for å få prosjektene tidligere fram. Men jeg har lyst til – fordi jeg registrerer at dette alltid er interessant – å gå litt gjennom listen for å se hvordan forholdet faktisk er. Vi har i 2005–2006 behandlet Atlanterhavstunnelen med en finansieringsramme på 815 mill. kr – 118 pst. skal betales av bilistene, 2004–2005 Bergensprogrammet 5,3 milliarder kr – 71 pst. skal betales av bilistene, 2005–2006 Hardangerbrua 2,2 milliarder kr – 97 pst. skal finansieres av bilistene, 2005–2006 Finnfast 750 mill. kr – 127 pst. skal betales av bilistene, Langåker–Bommestad i 2005–2006 1,2 milliarder kr – 158 pst. skal betales av bilistene, rv. 306 Kirkebakken i Vestfold 310 mill. kr – 196 pst. skal betales av bilistene, Utgårdskilen 26 mill. kr – 133 pst. skal betales av bilistene, revidert Tromsøpakke 216 mill. kr – 39 pst. skal betales av bilistene, rv. 255 Jørstadmoen 252 mill. kr – 150 pst. skal betales av bilistene, Ny Kråkerøyforbindelse 615 mill. kr – 144 pst. skal betales av bilistene, Vegpakke Salten 551 mill. kr – 112 pst. skal betales av bilistene, Haugalandspakka 2,5 milliarder kr – 97 pst. skal betales av bilistene, i samleproposisjonen er det i 2006–2007 satt av 166 mill. kr – 177 pst. skal finansieres av bilistene, Østfoldpakka 1,72 milliarder kr – 118 pst. skal betales av bilistene, rv. 567 i Hordaland 194 mill. kr – 68 pst., E6 Gardermoen – 101 pst., Jondaltunnelen 760 mill. kr – 22 pst. skal finansieres av bilistene, Årnes ferjekai 80 mill. kr – 71 pst. skal finansieres av bilistene, T-forbindelsen 1,4 milliarder kr – 65 pst. skal betales av bilistene, Ryaforbindelsen 250 mill. kr – 71 pst. skal betales av bilistene, Oslopakke 3 54 milliarder kr – 83 pst. skal betales av bilistene, 10,8 milliarder kr skal gå til drift av kollektivtrafikk og 10,8 milliarder kr skal bilistene også betale for å investere i dette. I tillegg betaler bilistene over 50 milliarder kr i skatter og avgifter på bil og i bilrelaterte avgifter, og fortsatt mener man altså at man trenger den type finansiering som bompengene utgjør, i tillegg.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Bakgrunnen for at jeg ikke fikk nevnt E6 Trondheim–Stjørdal, som altså blir finansiert med 108 pst., er at jeg var den siste på lista, og det var ikke mer tid igjen etter 3 minutter til å ramse opp alle bompengeprosjektene. Men nå er det tid. Jeg gleder meg også til å se referatet etterpå, for ettersom jeg registrerte, kjente heller ikke representanten Halleraker noe i det hele tatt til prosjektet E6 Trondheim–Stjørdal. Så man må kanskje passe på at man selv kommer inn på det saken faktisk handler om. Jeg må tilbake til representanten Jenny Klinge, som var veldig opptatt av å få fram at det var mange statlige prosjekter. Ja, det får jeg virkelig håpe, for det er jo hele poenget. Vi ønsker også å få mer statlig finansiering av veiutbyggingen i dette landet, og vi mener at vi klarer det fint med de verktøyene vi har vist til. Vi har et infrastrukturfond, vi omgjør Jernbaneverket og Statens vegvesen til selskaper som kan finansiere bl.a. E6-utbyggingen Trondheim–Stjørdal, på samme måte som de kan gjøre med alle andre prosjekter. Og så får man en statlig fullfinansiering, istedenfor å gå fram på den måten som denne regjeringen gjør. Med nesten 20 milliarder kr har de finansiert det i disse fire årene ved å finansiere nye bompengeprosjekter. Den forrige regjeringen, Bondevik II-regjeringen, hadde prosjekter for rundt 14 milliarder kr. Så det er i hvert fall ikke tvil om at det har vært en kraftig vekst med den rød-grønne regjeringen, i form av at bilistene skal flås enda mer – utover de 50 milliarder kr de allerede blir flådd for. Hvis man tar bort bompengene, er det ca. 50 milliarder kr i skatter, avgifter og moms på bil og bilrelaterte avgifter som man nå tar inn fra bilistene, som man også må ta med i regnestykket. Bilistene betaler langt mer enn det de skulle ha betalt. Hvis man hadde brukt de pengene som man faktisk tar inn fra bilistene, på veiformål, hadde man fått verdens beste infrastrukturnett, man hadde fått verdens beste veinett. Man hadde sannsynligvis kunnet fått både verdens beste jernbanenett og alt annet innen infrastruktur med så mye penger som bilistene allerede betaler inn i form av skatter og avgifter. Altså har man et politisk flertall, samtlige partier med unntak av Fremskrittspartiet, som synes det er helt greit å fortsette flåingen av bilistene med over 19 milliarder kr i de siste fire årenes prosjekt for bompenger.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Det er ikke ofte vi har jernbanedebatter i Stortinget utenom det årlige statsbudsjettet eller det reviderte budsjettet – men det var noen prosjekter i forbindelse med tiltakspakken. Jeg har lyst til å utfordre statsråden på Jernbaneverkets stamnettutredning, som sier: Mer på skinner fram mot 2040 – hvor man er veldig opptatt av at dette er en av de store mulighetene man har her i østlandsområdet. Men det kan kanskje være at stasråden har aversjon mot konkurranse, for det første statsråden gjorde da hun overtok som statsråd i Samferdselsdepartementet, var jo å stoppe all form for konkurranse innen Jernbaneverket. Er det aversjon mot konkurranse og at Flytoget er en bedrift som driver etter markedsmessige prinsipper som et privat selskap, som gjør at statsråden er imot å få gjort denne utredningen så kjapt? Er det dét som er grunnen til at statsråden ikke vil ta opp saken, men sier at vi må vente helt til behandlingen av Nasjonal transportplan 2014–2024?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Det er en ny situasjon at Fremskrittspartiet er den varmeste forsvareren av jernbanen, og at man blir utfordret av både den ene og den andre som prøver å finne gode måter å komme seg unna dette på. Økonomi blir dratt fram som ett eksempel på hvorfor man nå er litt skeptisk til dette, og det at Flytoget selv har sagt at de ikke ønsker det. Men dette handler om at det blir foretatt en utredning, og så får man se hva resultatene blir av det. Når det gjelder det representanten Halleraker sa, synes jeg det er viktig å ha med seg at Jernbaneverket faktisk sier at de er helt enig med oss. De ønsker nettopp at man skal få gjort denne utredningen, og synes det er fornuftig å se nærmere på det. Våre nordiske naboland har også planer og utredninger som faktisk går langt utover ti år – de prater om 20–30 år i planene sine. Så vi synes faktisk det ville være bra å få gjort denne utredningen nå istedenfor å vente og se. Både Regjeringen og representanter for andre partier i denne salen har jo vært svært opptatt av å bygge høyhastighetstog som kjører opp mot 300 km/t, og kanskje også over 300 km/t – selv om jeg nå registrerer at høyhastighetstoget kanskje har blitt lyntog eller et tog som går 200 km/t, for det er jo det man nå etter hvert begynner å snakke om. Så synes jeg også det er veldig spennende å registrere at representanten Langeland har blitt en stor og varm forsvarer av flytrafikken på Gardermoen. Alle som kjenner til SVs politikk og vet hva SVs politikk går ut på, vil skjønne at det at representanten Langeland og SV har blitt et parti som er for mer flytrafikk, ikke minst fra hovedflyplassen, er å dra det langt utover det SV vanligvis forfekter i denne sal. For er det noe SV vil, er det å fjerne flyet og erstatte det med helt andre framkomstmidler, sammen med andre partier som gjerne skulle lagt ned en del av flytrafikken for så å gå over til togtransport til flerfoldige hundre milliarder kroner. Men her kommer vi med et forslag som jeg tror er av helt andre dimensjoner, og som gir helt andre muligheter enn en del av de store visjonene om høyhastighetstog og andre studier som enkelte drar fram. Så jeg synes det er litt trist at de som ofte prøver å framstille seg som offensive når det gjelder jernbanepolitikk, nå faktisk framstår som svært lite offensive ved at de velger ikke å støtte våre forslag, som nettopp går på at man nå ville få gjort disse utredningene og fått en vurdering av dette. Vi mener at det faktisk er et grunnlag for flytoget hvis man gjør de grepene som vi har vist til i vårt representantforslag.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2009-02-26:
For meg som Østfold-representant er dette en viktig sak å komme videre med. Terskelen i Ringdalsfjorden/Iddefjorden berører et særdeles viktig område for næringslivet i Halden-regionen, men også for hele Østfold-samfunnet. Vi blir gjentatte ganger minnet om at dagens farled er mangelfull i forhold til de behov det er for å kunne betjene større fartøyer i dette området. I Halden-regionen har vi verdensledende bedrifter med hensyn til den klimadugnaden som trengs, når det gjelder teknologi og det utstyr som leveres. De trenger bedre dybdeforhold enn dagens, slik at de virkelig kan være med på den dugnaden vi ber om. Komiteen sier i sin innstilling at de har stor forståelse for den problematikken som denne saken reiser. Det er det beste utgangspunktet vi kan ha. Da må dette vise seg gjennom en omforent løsning med svenske myndigheter. For det er jo i forholdet mellom Norge og Sverige vi må finne en enighet. Det er bra at statsråden har skrevet brev til sin svenske kollega, og det er bra at utenriksminister Gahr Støre på bedriftsbesøket på Nexans sa at han ville ta opp problematikken med sin svenske kollega. Men spørsmålet som stilles i Halden-samfunnet, og som stilles fra denne talerstol i dag, er jo svaret på disse henvendelsene. Det er svaret som er avgjørende for å komme videre. Det er en lang og til dels omfattende forhistorie her, og nå er det svaret vi må ha for å komme videre i handling. Det er også viktig i forhold til at saken må være med i den kommende Nasjonal transportplan 2010–2019. I en tid med økonomisk stagnasjon er det også meget viktig at rammevilkårene for næringslivet, herunder framkommelighet, tilrettelegges slik at det ikke er det som stagger bedrifter i å videreutvikle seg og være med på klimadugnaden. Det er det bedrifter som ønsker å være med på, og bedrifter som er med på allerede i dag i denne regionen. Kristelig Folkeparti har lenge hatt et engasjement i denne saken, og derfor har vi etter nærmere vurderinger sammen med Venstre bestemt oss for å stemme for forslaget som Høyre og Fremskrittspartiet har fremmet.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2009-02-26:
Jeg kan gi en kommentar til det siste statsråden sa: Det var kontakt mellom den forrige regjering og den svenske regjering også på denne problematikken, men vi lyktes heller ikke da i å komme til en forståelse. Men statsråden sier at hun har stor forståelse for ønsket om å få til en avklaring, men at hun avventer svar fra den svenske miljøministeren. Nå er det to og en halv uke til NTP blir lagt fram. Hvis vi ser framover, for det er framtiden vi kan styre, er det der vi kan klare å få løst denne saken, som jeg tror vi har et felles engasjement i. Er det slik at statsråden forventer at det svaret da vil foreligge, slik at vi kan sluttbehandle denne saken i løpet av vårsesjonen?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2009-02-26:
Ringdalsfjorden i Halden, som skil Noreg og Sverige, er verken djup eller brei nok. Sundet kan bli utvida med sprenging og mudring, men det føreset eit godt samarbeid mellom myndigheitene på norsk og svensk side. Stridens kjerne er tre forhøgningar på havbotnen som ligg yttarst i Ringdalsfjorden på riksgrensa og gjer innfarten til Halden for grunn. Saksordføraren hadde eit fyldig innlegg om problema som er knytte til desse tersklane, og det er ingen grunn til å gjenta alt det for meg. Det er ingen tvil om at dette er ei svært viktig sak for næringslivet i Halden, m.a. er både kabelfabrikken Nexans og Norske Skog Saugbrugs avhengige av at fjorden blir djupare. Det kan vere krevjande å få til eit samarbeid over landegrensene på ein del område, men i denne saka både håpar og trur eg at norske og svenske myndigheiter kan bli einige om ei løysing som tener utviklinga i distriktet. For ikkje lenge sidan var utanriksministeren på besøk i Halden, og både han og fiskeri- og kystministeren har klart uttrykt at dei vil jobbe for at denne saka kan bli løyst. Elles viser eg til Torstein Rudihagen si stemmeforklaring for kvifor òg vi i Senterpartiet stemmer slik vi gjer.