Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-11-30:
Utarmet uran er et tungmetall som benyttes i en del panserbrytende ammunisjon som kjerne for å gi prosjektilet høy vekt per millimeter tverrsnitt. Poenget er med andre ord ikke metallets radioaktive egenskaper, som bare er en ulempe og derfor søkes minimert gjennom utarming, men derimot den høye tettheten som muliggjør et tungt prosjektil selv med relativt lite kaliber. Man ville fått like god virkning dersom uran var blitt erstattet med et annet tungmetall med samme eller høyere tetthet, men dette er et teknisk og ikke minst et økonomisk spørsmål, særlig i militær bruk og sammenheng. Vi har, som flere har vært inne på, ikke utarmet uran i noe norsk ammunisjon. Det er i første rekke av en del større nasjoner dette blir brukt, og spørsmålet som interpellanten tar opp om eventuelle giftvirkninger av prosjektfragmenter som etter bruk blir liggende i bakken, er, som flere har vært inne på, uavklart. Debatten har imidlertid stor likhet med påstanden om overhyppighet av kreft hos mennesker som bor nær radaranlegg. Det vil si at det er meget vanskelig å få opinionen til å forholde seg nøkternt og realistisk til statistikk og fakta i sånne sammenhenger, som det har vært nokså vanskelig å oppdrive. Så er spørsmålet: Hva med det såkalte Golf-syndromet, eller Irak-syndromet, som også andre har vært inne på, som rammet de amerikanske soldatene som deltok i Golfkrigen? Her er også utarmet uran blitt trukket frem som en av synderne. Symptomene på Golf-syndromet var bl.a. slapphet, hodepine, hukommelsestap og søvnforstyrrelser. Ingen av soldatene som ble mest utsatt for utarmet uran, har fått påvist blodkreft. Det er imidlertid blitt påvist små mengder uran i nyrene uten at dette har gitt seg utslag i form av nyresykdom. Jeg tror det er all grunn til å understreke at de krefttilfellene og helseplager som er blitt dokumentert etter de nevnte krigene, både blant militært personell og sivilbefolkning, må ses i sammenheng med at oljelagre og oljeraffineri ble satt i brann. Kjemiske fabrikker og lagre ble bombet, og dette førte til en omfattende forurensning fra en rekke farlige stoff, som vi ennå ikke helt har sett ettervirkningen av. I tillegg ble Golf-soldatene gitt nye og til dels også lite testede vaksiner. Likevel er det all grunn til å gi honnør for at tematikken blir tatt opp i interpellasjonen i dag, og for at interpellanten viser til at det er sivile som rammes. I tillegg har både Hellbillies og Egon Olsen blitt dratt frem i debatten her. Jeg savner bare Dynamitt-Harry, som virkelig var fagmann på dette området. Men la det ligge i denne sammenhengen. Dette våpenet dukket opp da russerne på 1970-tallet bygde pansrede kjøretøy som NATO-landene ikke klarte å trenge igjennom. Jeg deler oppfatningen om at det ikke er noen ny konvensjon hvor de berørte blir overkjørt av land som ikke anvender utarmet uran. Her må Norge bruke sine kjente kanaler gjennom de systemene vi deltar i – NATO-alliansen og samtaler med våre allierte. Vi må stille opp og bruke alle de mulighetene vi har på disse områdene for å ta opp dette spørsmålet, særlig ved bruk av de multilaterale kanalene gjennom NATO. Så langt er det vel bare Storbritannia og USA som vedgår at de faktisk har brukt utarmet uran. Det er nok flere som anvender dette som kjerne i våpen. Men klarer vi å overbevise USA og NATO, er det langt mer effektivt enn å få 150 land, som uansett ikke bruker slik ammunisjon, til å skrive under en ny konvensjon, en ny erklæring – det finnes mange andre erklæringer på dette området fra før av. Jeg deler både interpellantens og utenriksministerens konklusjon, at mer forskning må til. Så får vi jobbe med å begrense – og helst hindre – anvendelse gjennom våre bilaterale kanaler.