Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2007-03-26:
Representanten Sundsbø har teke opp ei veldig viktig sak – og med ein høgst relevant innfallsvinkel. Kultur og frivilligheit er i seg sjølv viktig. Kulturens eigenverdi er det aller viktigaste. Han er viktig for kvar enkelt av oss, og han er viktig for oss som samfunn. Han har stor betydning for folkehelsa, og slik sett er kultur og frivilligheit også god helsepolitikk. Når vi da har tidenes satsing på kultur, er det bra for folkehelsa, og alle som er opptekne av god helse, bør òg vere opptekne av kultur og frivilligheit. Eg trur det er lett å vere einig i at det å delta i og oppleve kunst og kultur, det å delta i frivillige lag og organisasjonar absolutt er å føretrekkje når det i tillegg til all gleda vi finn i det, òg kan spare oss for framtidige helseplager. Frivillige sjølve er av dei som vel kanskje aller mest er bevisste på og opptekne av at dei også spelar ei viktig rolle i forhold til folkehelsa, bl.a. er veldig mange engasjerte i førebyggjande arbeid av ulikt slag. I innlegget sitt var statsråden inne på mange viktige satsingsområde for Regjeringa. Vi har mange tiltak i budsjetta som er vedtekne, og vi skal lage ei eiga stortingsmelding om frivilligheit. Eg meiner vi er godt i gang og i rute med å styrkje frivilligheita. Den innfallsvinkelen som Sundsbø har teke her i dag, bør òg gjenspegle seg i stortingsmeldinga om frivilligheit, meiner eg, fordi det er ein så viktig tilleggsdimensjon til det frivillige arbeidet elles. Dei frivillige organisasjonane gjer ein uvurderleg innsats. Vi må prøve å leggje best mogleg til rette slik at flest mogleg får ta del, anten det er innafor idretten eller andre delar av det frivillige arbeidet. Vi treng å gjere det reint praktisk, men vi må òg gjere det økonomisk. Når vi styrkjer Frifond-ordninga til barn og unge, når vi løyver pengar til fleire frivilligheitssentralar, når vi vil lette kvardagen for organisasjonane gjennom eit eige frivilligheitsregister, og når vi på mange andre måtar styrkjer arbeidet dei frivillige organisasjonane gjer, må vi håpe og tru at det bidreg til meir aktivitet for fleire, og at helsa for folk og samfunn blir betre av det. I tillegg meiner eg at det at Kommune-Noreg no opplever ei betre helse enn på lenge, også er viktig sett ut frå kva som gagnar folkehelsa. Mange kommunar er – etter regjeringsskiftet – mykje betre i stand til å stimulere til aktivitet og hjelpe lag og organisasjonar i lokalmiljøet enn det dei var for eit par år sidan. Dersom vi f.eks. greier å gje eit tilbod om kulturskule til alle barn som ønskjer det, og med ei låg foreldrebetaling, vil det gje oss mange nye og flotte kulturutøvarar innan ulike genrar, men det vil ikkje minst gje desse ungane ein livskvalitet som er god å ha, også for å ta vare på folkehelsa. Det same gjeld prioriteringar av kulturkort for ungdom og studentar. Den kulturelle skulesekken, som bør utvidast til også å gjelde vidaregåande utdanning – og barnehagen, for den sakas skyld – eller annan aktivitet i lokalsamfunnet. Eg oppfattar det slik at Framstegspartiet var bekymra for at staten vann fram i automatsaka i EFTA-domstolen for kort tid tilbake, det høyrdest i alle fall slik ut, utan at det skal vere eit stort poeng i dag. Det at staten vann fram der, er kanskje det viktigaste bidraget for å betre folkehelsa til dei kanskje 70 000 som i dag lir av speleavhengigheit. Så her har vi nok ein ulik innfallsvinkel til kva som er bra folkehelsearbeid. Det er bra at statsråden og Regjeringa er opptekne av det interpellanten her har teke opp. Eg ser fram til stortingsmeldinga om frivilligheit og det vidare arbeidet for ein heilskapleg frivilligheitspolitikk som også gagnar helsa til kvar og ein av oss.