Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-12-01:
For Arbeiderpartiet er det absolutt viktigste med dette forslaget til ny lov om finansavtaler at det etableres et sterkere vern for forbrukere gjennom f.eks. styrking av kundens erstatningsrettslige vern. Finanssektoren har gjennomgått store strukturelle og teknologiske endringer etter at gjeldende lov i sin tid ble vedtatt. Det tilbys stadig nye produkter, som for oss forbrukere kan framstå som både komplekse og uoversiktlige. Siden dagens finanslov kom i 1999, har Norge vært gjennom en finanskrise, en periode med oversalg av ulike finansielle investeringsprodukter, slik som aksjefond med høy risiko med innslag av mindre forsikringselementer. Gjennom perioden med pandemi det siste halve året ser vi også at digitaliseringen forsterkes på veldig mange områder. Både nasjonalt og på europeisk plan har man sett et behov for å endre risikoplasseringen i avtaleforholdet til kundenes fordel. En mer aktiv tilsynsmyndighet og skjerpede lovkrav er derfor helt nødvendig. Et viktig formål med den nye loven er nettopp å sikre god balanse i forholdet mellom tjenesteyter og kunden. Forbrukerens rettigheter må tydeliggjøres, og tjenesteyterens plikter må være konkrete og oversiktlige. At finansforetakene har vesentlig mer kunnskap enn forbrukeren om tjenestene som tilbys, er naturlig, og det kan være vanskelig for forbrukeren å oppdage eventuelle interessemotsetninger. Forbrukeren – det vil si du og jeg, president, altså vanlige folk – kan ha dårligere forutsetninger for å vurdere risiko, kostnader og avkastningspotensial for en del finansielle tjenester, og det kan være lite rom for prøving og feiling. Noen beslutninger, som opptak av lån til kjøp av bolig og valg av pensjonsprodukt, tas få ganger i livet og kan få stor betydning for privatøkonomien. I dag er det slik at forskrift om markedsføring av kreditt forbyr markedsføring av kreditt ved dørsalg. Arbeiderpartiet mener det er nødvendig å innføre tilsvarende forbud mot markedsføring av kreditt i sosiale medier på internett. Under høringen kom også dette fram som et poeng fra flere av instansene som uttalte seg. Det er hovedsakelig gjennom sosiale medier og tv at usikret kreditt blir markedsført. Gjennom sosiale medier kan man i mye større grad enn tidligere spisse markedsføringsstrategier direkte rettet mot potensielt sårbare mennesker som kan komme inn i varig gjeldsproblematikk via slike tilbud. Vi vet videre at sosiale medier er plasser hvor svært unge mennesker, også barn, er aktivt til stede. Arbeiderpartiet mener det er behov for et slikt forbud og vil be regjeringen utforme et lovforslag. Digitaliseringen har gjort at bruk av elektronisk signatur er blitt mer og mer vanlig. Dette er et effektivt verktøy, men mange tvister har også vist at eldre lovverk ikke klarer å regulere alle typer grensetilfeller. Arbeiderpartiet mener det er viktig å sikre at forbrukeren får et godt vern som tar inn i seg ulike nye problemstillinger knyttet til bruken av slike verktøy. Det er viktig å konkretisere at det ikke har vært meningen å gjøre forbrukerens ansvar strengere i den nye lovgivningen. I forslaget til lovtekst starter § 3-20 med å ramse opp hva en kunde kan holdes ansvarlig for, nemlig en beskrivelse av at banken kan kreve at kunden dekker tapet banken har tatt hvis kunden har gjort noe som banken mener er uansvarlig. Arbeiderpartiet mener man bør bruke et motsatt utgangspunkt og tydeliggjøre at finansinstitusjonen i utgangspunktet er den som må ta tap hvis kunden er svindlet. Dette mener vi både er god forbrukerpolitikk og et godt rettslig standpunkt. Det opprinnelige forslaget kan videre forstås slik at det gis hjemmel for en enda strengere erstatningspraksis enn vi har i Norge i alle andre erstatningstilfeller. Dette mener Arbeiderpartiet ikke er en ønsket politisk utvikling. Til slutt vil jeg benytte anledningen til å takke særlig Forbrukerrådet og øvrige høringsinstanser for gode tilbakemeldinger og godt samarbeid i saken.