Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-11-21:
Enkelte skoleforskere har av og til sagt at det er ikke alltid skoleforskningen blir tatt i bruk i skolen. Jeg vil si som representant for Venstre at det er ikke alltid skoleforskning blir tatt i bruk i Regjeringen. Den sittende regjering har faktisk sørget for at vi har fått en meget interessant forskningssak – i regi av NTNU, som har gjort jobben – som forteller at det er en helt entydig sammenheng mellom det alminnelige kompetansenivået hos lærerne på en skole, og det du får som resultat ved skolen for alle elever. Når man har en så entydig forskning, og når man vet hvilken dramatisk forskjell det er i kompetanse mellom alle lærere fordelt på fylker i Norge – fylker som Oslo, Akershus og Sør-Trøndelag med veldig høy kompetanse, fylker som Nordland og Telemark, for å nevne noen, med lav kompetanse – er det helt ufattelig at regjeringspartiene heller ikke i dag kan stemme for forslag som har som ambisjon faglig kompetanseheving i alle fag. Nok en gang er Venstre med på forslag, denne gang sammen med Fremskrittspartiet, om at det må defineres fagkrav for å kunne undervise alle elever i alle fag. Det blir altså nedstemt, og som oftest blir det nedstemt med den begrunnelsen at Norge er et grissgrendt land, hvor det er mange som er ufaglærte. Det er et helt ufattelig resonnement. Selvfølgelig er det mange ufaglærte, men har man ambisjoner, løfter man mennesker. Det er den lange linjen i norsk skolehistorie at man løfter, at man har ambisjoner. Det er ikke noe urimelig å løfte. Dette forslaget fremmer Venstre sammen med Fremskrittspartiet på nytt, og det blir nedstemt. Det betyr at det politiske flertall ikke tar på alvor den innsikt man har fått gjennom forskningen, om det som faktisk gir grunnleggende kvalitet i skolen. Og samtidig, nok en gang, i en situasjon da alle er opptatt av at vi har gode lærere, stemmer man for jeg vet ikke hvilken gang ned forslag om å lage forpliktende rekrutteringsplaner for lærere i både grunnskole og videregående skole. Og selvfølgelig stemmer man ned å ha ambisjoner for systematisk videreutdanning for alle lærere i alle fag. Gledelig nok står i dag alle de fire opposisjonspartiene sammen om det. Poenget med å si dette er at hvis man trekker skolepolitikken i lange linjer, våger jeg å si følgende: Fra Bondevik II-regjeringen startet med å sette kunnskap og Kunnskapsløftet på plass, har vi fått den gledelige utvikling at SV har forlatt partiprogrammet fra 2005, hvor man ikke liker karakterer, og hvor man ikke liker nasjonale prøver, og har nå et programutkast som begynner å nærme seg utgangspunktet for Bondevik II-regjeringens kunnskapsløft. Fra Venstre og Høyre begynte å samarbeide med Kristelig Folkeparti om skolen i Oslo, har man beveget seg fra til dels svært dårlige resultater til gode resultater, i en by som i samme periode har beveget seg fra 27 pst. til 37 pst. språklige minoriteter. Men så tar man altså ikke konsekvensen av det, fordi lærdommen fra alle disse løftene, som faktisk er å drive sosial inkludering, det er å ha læringsmål på vegne av alle elever, ha læringstrykk, ha lærere som er gode til å måle det de lærer bort, og som kan følge opp. Nøkkelen til det igjen er å sette klare mål for å kunne undervise i alle fag – også et forslag her i dag – det er å rekruttere gode lærere, og det er å gi systematisk videreutdanning til alle lærere i alle fag, ikke bare til noen lærere i noen fag, som nå er Regjeringens linje. Og så er det selvfølgelig å gjøre det som Høyre og Venstre står sammen om, å innføre en obligatorisk skolelederutdannelse, ikke bare satse på det, men si at dette er helt nødvendig for å få til et resultat. Og jeg vil tilføye: Sammen med det å ha en kompetent ledelse på etatsnivå i kommunene, helt uavhengig av hvordan kommunene har organisert seg, er dette viktige forutsetninger for å komme videre. Gledelig nok er hele komiteen enig om det forslaget som går ut på å se på spørsmålet om skolebidragsindikatorer, altså få enda mer innsikt om det som Regjeringen skal ha ros for at den satte i gang, nemlig den forskningen som viser at høy kompetanse hos lærerne allment gir gode resultater sett på skolenivå. Men det som da gjenstår, det er når det skal bli kraft og trykk ved å gjennomføre det som langsomt siger på plass. Hvis det skal være noen glede ved å være opposisjonspolitiker i denne perioden, er det å se at seigt og systematisk press gir resultater. Det er ikke alltid det kommer med lykkelige tilrop, men det kommer som resultat av press. Den gode siden ved norsk politikk av og til er at vi er så tett på hverandre at den alminnelige fornuft ikke kan bekjempes, den må rett og slett sige inn. Statsråden er jo kommet til det punkt at han kan snakke pent om Oslo-skolen selv om Høyre sitter der, men jeg har alltid prøvd å si at Venstre også sitter der – og også noen andre. Kan man ikke da glede seg over det som gir resultat! Og for å trøste statsråden – jeg er sikker på at han kan det – vet vi også at et fylke som Sogn og Fjordane har oppnådd gode resultater fordi man jobber seigt, systematisk og skikkelig langs mange av de linjene som jeg nå har snakket om, så det er ulike veier fram til målet. Men det blir ingen skole uten å ha faglige ambisjoner i alle fag, styrke lærerne og kunne rekruttere lærere. Nok en gang blir vi altså nedstemt, men vi kommer aldri til å gi oss. Jeg får holde meg til Anundsens uttrykksmåte. Venstre står på! Det nytter!