Jorunn Gleditsch Lossius (Kristelig Folkeparti), 2020-04-30:
Vi kan ikke lukke øynene for de likestillingsutfordringene vi står overfor, og som redegjørelsen til kultur- og likestillingsministeren viser. Vi vet at kvinner utsettes for vold og overgrep. Vi vet at kvinner og menn diskrimineres i arbeidslivet, at kvinner tjener mindre enn menn og mye sjeldnere innehar lederstillinger. Vi vet at jenter og gutter behandles forskjellig og får ulike muligheter ut fra hvilket kjønn de har. Vi vet også at kvinner opplever et enormt press på å komme seg raskt tilbake i jobb etter fødsel, et press som kommer fra alle kanter, også politiske partier. Det er ikke likestilling. For min del handler likestilling mest av alt om synet på mennesket, menneskeverdet. Menneskeverdet er viktig for oss i Kristelig Folkeparti. Likestilling og inkludering må starte fra før fødselen av ved at barn ikke sorteres bort på grunn av egenskaper, og ved at foreldre som venter barn med spesielle behov, får den støtten og den hjelpen de trenger for å forberede seg. Den glemte likestillingskampen er kanskje vår tids aller største og viktigste likestillingskamp i Norge. Den handler om de som hver eneste dag hvert år gjennom hele livet opplever mangel på frihet og begrensede muligheter – ikke på grunn av mangel på drømmer eller visjoner, men på grunn av alle de samfunnsskapte barrierene. Jeg snakker om funksjonshemmede. Hver eneste dag diskrimineres og stenges funksjonshemmede ute fra samfunnet. Det er rett og slett blitt så vanlig at vi knapt ser det. Jeg kaller det hverdagsdiskriminering, for historiene handler om hverdagen til folk. Det handler om Ida, som ikke kan gå på nærskolen sin på grunn av trapper, det handler om Jonas, som fikk beskjed om å søke uføretrygd den dagen han hadde fullført journalistutdannelsen sin – ja, 100 000 funksjonshemmede ønsker å jobbe, men står uten arbeid – det handler om Kristine, som ikke kan dra på kino fordi assistanseteamene ikke strekker til, og det handler om Fredrik, som ikke kan reise kollektivt fordi toget rett og slett ikke er bygd for slike som ham. Ja, altfor mange funksjonshemmede kan fortelle om at de har blitt satt igjen, blitt frakjørt av bussen eller har blitt stående igjen på perrongen. Hva forteller disse historiene om oss som samfunn, og hvilke signaler er det vi sender ut? Kristelig Folkeparti vil ha et samfunn med plass til alle, der alle i størst mulig grad kan leve frie og selvstendige liv. Vi mener at alle mennesker er unike og uendelig mye verdt, uavhengig av egenskaper, uavhengig av funksjonsevne. Derfor må det gis rom for mangfold i likestillingspolitikken. Politikken som føres, må sette mennesket i sentrum og sørge for samfunnsmessig likestilling av alle mennesker, uavhengig av utgangspunkt. Samtidig må vi bare erkjenne at dette handler også om holdninger. Det er nemlig slik at funksjonshemmede først og fremst blir sett på som pasienter eller brukere, ikke som likestilte borgere med fulle rettigheter. Når barn kan gå hele grunnskolen uten å møte noen i rullestol, sier det seg selv at det allerede fra skolen av etableres holdninger om at funksjonshemmede er spesielle. Ja, lærer skolebarna våre nok om hvordan det er å leve med funksjonshemning? Ofte ser vi at personer med funksjonsnedsettelse ikke gis nok oppmerksomhet i likestillingsdebatten. De taper altfor ofte kampen om oppmerksomheten i møte med andre grupper. Kristelig Folkeparti mener at det må legges bedre til rette for at flere mennesker med nedsatt funksjonsevne kan være yrkesaktive. I et likestillingsperspektiv er det derfor viktig at det offentlige driver aktiv rekruttering av mennesker med nedsatt funksjonsevne til arbeidslivet. Det må sikres reell mulighet til utdanning for alle, uavhengig av tilretteleggingsbehov. Likestilling for personer med funksjonsnedsettelser handler også om friheten til egen bolig, og det krever tiltak, bl.a. gjennom målrettet bruk av startlån, heving av boutgiftstaket på bostøtte og andre målrettede tiltak. Vi har alle et ansvar for å redusere menneskeskapte barrierer som stenger mennesker ute fra aktiv deltakelse, og vi politikere kan ikke være med på å la likestillingsdebatten ha tapere. Vi må sørge for at alle grupper høres i en likestillingsdebatt, også de funksjonshemmede.