Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2000-02-22:
På tross av saksordførerens mange gode ønsker er Fremskrittspartiet betenkt over at et Dokument nr. 8-forslag som ble levert inn for mer enn et år siden, ikke kan behandles innenfor en akseptabel tidsramme. Jeg vil kort, før jeg går videre på den opprinnelige saken, komme inn på saksordførerens utsagn: Når får vi den første rettssaken om manglende undervisning? Jeg beklager at saksordføreren ikke er klar over at vi allerede har ganske mange av dem. Jeg er skuffet over at flertallet i denne saken, i den komiteen som behandler Dokument nr. 8-forslaget, ikke har vært villig til på et tidligere tidspunkt å gå inn på egen hånd og vise initiativ, men har ønsket å vente på en generell melding om lærerrekruttering. Det som kanskje gjør det verre for meg, er at hadde denne generelle meldingen enda vært behandlet i komiteen som behandler forslaget, kunne jeg med god vilje og sola i ryggen hatt en viss forståelse for samordning. Men dette overgår det meste, etter min mening. Fremskrittspartiets forslag om lønnsdifferensiering går på fleksibilitet og aksept for lønn som et rekrutteringsmiddel. Det har saksordføreren helt rett i. Men dette var jo også Høyre og SV intenst opptatt av i valgkampen, hvor millionene rullet fortere enn pannekaka i eventyret. SV har sågar gått til det skritt å kalle sine gode venner både i Lærerlaget og i Lærerforbundet for feige – og det offentlig! Fremskrittspartiet har derimot i denne saken oppført seg med en relativt stor grad av konduite, men det er jo ikke uvanlig for dette partiet. Lærer er en utvannet fellesbetegnelse for flere yrkesgrupper innen skolen. En førskolelærer er f.eks. lærer for 6-åringer, men ufaglært arbeidskraft for 7-åringene. En høyskoleutdannet lærer er lærer i alle fag i grunnskolen, uansett hvilken fagkrets vedkommende har studert. En universitetsutdannet adjunkt kan undervise i spesialfag, en fagarbeider med pedagogisk seminar er lærer innen fagopplæring på videregående nivå, og en lektor som har sju års universitetsutdanning, er også lærer i dette systemet. Er det noe rart at vi har rekrutteringsproblemer? For eksempel er lektorene i dag en yrkesgruppe med meget høy gjennomsnittsalder, over 50 år. Man ble også gjort oppmerksom på for ti år siden at denne gjennomsnittsalderen var høy. Dette er, som jeg har nevnt tidligere, en gruppe lærere med meget høy utdannelse, sågar med spesialisering i et hovedfag. Det sier seg selv at dersom ikke denne gruppen f.eks. får aksept for sin utdannelse og faglige dyktighet i form av høyere lønn enn en allmennlærer, vil denne yrkesgruppen være tapt for vår skole om 10 til 15 år. Vi har dermed tapt mye på kvalitet. Ønsker flertallet dette? Fremskrittspartiet ønsker i fremtiden en lønnspolitikk basert på kunnskap, utdannelse, faglig dyktighet og den enkelte skoles målsetting og definerte behov for kompetanse. Dette krever en viss form for intellektuell innlevelse og forståelse, men det burde ikke være umulig. Kvalitet – både god og dårlig – kan måles gjennom resultater. La meg kort spørre: Er mobbing et uttrykk for en inspirerende skole, eller er det et symptom på en skole i oppløsning? Gode lærere på alle nivå med solid faglig kompetanse må være et krav, men det koster penger. Vil flertallet være med Fremskrittspartiet og gi dyktige lærerkrefter det løftet de fortjener gjennom et differensiert lønnssystem? Og hva mener Høyre med sin merknad om «mer fleksibel lønnspolitikk»? Er dette bare ord uten innhold, fordi representanten Lønning faktisk for bare noen få dager siden brukte nær sagt alle tilgjengelige midler til forskning?