trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2013-01-23:
Jeg takker igjen for svaret. Vi vet at tallet på passasjerer som har blitt skadet av å ha hoppet av toget der det ikke er perrong, er større enn det antallet som er registrert. Det fortalte de på Jernbaneverket da vi var på besøk der. Mange som blir skadet, våger ikke å anmelde det eller gi beskjed – de føler kanskje at de ikke burde ha hoppet av der terrenget ikke var egnet for det. I 2010 var det 122 perronger som ikke var lange nok for NSBs tog. 48 av disse skulle ha vært utbedret innen utgangen av 2012. Derfor undrer jeg på om statsråden vet om dette er effektuert, om disse 48 stasjonene er utbedret, eventuelt hvor mange som står igjen?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-01-23:
«Sikkerhet er viktig på jernbanenettet. Dagens signalanlegg er gammelt, og det er problemer med å få tak i deler og folk med kompetanse til å håndtere det. Jernbaneverket prøver nå ut nytt ERTMS-signalsystem, som brukes i mange land i Europa, på en kort strekning i Norge for å høste erfaringer. Dette kan bety at sikkerheten og jernbanen i Norge vil være svært sårbar, frem til testingen er ferdig og tatt i full bruk på hele jernbanenettet. Kan statsråden forsikre om at dagens gamle anlegg ikke er noen sikkerhetsrisiko?»
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-01-23:
Det er hyggelig at statsråden har fått med seg at Fremskrittspartiets representanter er opptatt av sikkerheten på jernbanenettet. Det tror jeg alle som er passasjerer på jernbanenettet, også er veldig opptatt av. Men etter å ha stilt de fire spørsmålene jeg har stilt, er jeg fortsatt litt usikker på hvorvidt man bør være trygg eller ikke på de svarene som statsråden har gitt, både når det gjelder brann, lengde på stasjoner, helse, miljø og sikkerhet og dette anlegget. Driftsstabilitet er utrolig viktig, og vi ser at det er noe av det som er det store problemet. Problem med signalanlegget er ofte feilen som gjør at togene ikke kommer fram. Det er en håpløs situasjon å fortsette med. Når en skal sette i gang denne teststasjonen fra 2015, vil det sannsynligvis ta litt tid å ha den i drift før man begynner å bygge ut. Når forventer statsråden at vi har på plass et nytt signalanlegg som gjør at folk kan være trygge på at togene kommer og går når de skal?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-01-23:
Jeg er glad for svaret fra statsråden om ERTMS – en må passe på at det blir riktige bokstaver her. Det er et kjempeviktig skritt, et kvantesprang, for jernbanenettet vårt når vi får det på plass. Vi vet at det er snakk om helt opp imot både 10, 15 og kanskje 20 mrd. kr for å få dette på plass på hele jernbanenettet. Vi holder også på med intercityutbygging og diskuterer alt vi kan, for å se hvordan man skal få det til. Vi venter i spenning på hva regjeringen kommer til å legge fram en gang i februar eller mars måned, når NTP blir lagt fram for Stortinget. Men jeg har lyst til å utfordre statsråden: Har statsråden sett for seg noe tidsperspektiv på hvor lang tid hun har tenkt å bruke på å få på plass dette viktige signalanlegget over hele landet? Danmark har veldige ambisjoner, de vil gjøre det i løpet av få år. Men så langt jeg oppfatter, er ambisjonen her at vi skal bruke mange år – statsråden sa vel i sitt forrige svarinnlegg også at det vil ta mange år.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2013-01-23:
«Jeg viser til artiklene i Østlendingen 15. januar hvor Nav avviser søknad fra en sterkt svaksynt om å få tilgang på kurs som kan dokumentere hans datakunnskaper. Han mener at kurset kan gi oppdrag som servicearbeider eller datainstruktør, men er selv skeptisk til jobbmulighetene i et stramt arbeidsmarked. Nav har avvist søknad om kurs, da de ikke ser det sannsynlig at han vil komme ut i jobb med inntekt. Jeg mener Nav bør se på mulighetene og ikke avvise ham på grunn av hindringer. Hva mener statsråden om denne type saker?»
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2013-01-23:
Jeg takker for svaret, som jeg tolker litt positivt, dit hen at det er viktig at Nav ser på muligheter. I det tilfellet som jeg viser til – man må trekke fram enkelttilfeller for å belyse en sak – er det en 40 år gammel mann som er i sin beste alder, og som ikke tidligere har hatt mulighet til denne typen utdannelse, altså innen data. Han er, som mange andre, en person som er spesielt flink – det er jo noen som utmerker seg spesielt på det området. Han har hjulpet mange, han har bistått mange og mener selv han kan ta noen serviceoppdrag. Haken er at han ikke kan komme i full jobb. Det skal mye til å komme i full jobb når man ikke har vært ute i arbeidslivet, er blitt 40 år gammel og er nærmest blind. Jeg synes derfor det er merkelig at ikke Nav vil se på muligheten for å gi ham denne kompetansen som kan synliggjøre hva han virkelig kan. Det vil jo i neste rekke føre til bedre muligheter for arbeid. Er ikke statsråden enig i det?
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2013-01-23:
Det forstår jeg veldig godt. Jeg tror statsråden og jeg er veldig enige, spesielt om at folk må få lov til å prøve seg i arbeidslivet. Det første skrittet er å få den formelle kompetansen i orden, få et papir på hva man kan. Det var det denne personen ønsket. Han ønsket et kurs som kunne være et bevis på hva han virkelig kunne, og hvor han kunne få oppdatert sine kunnskaper for å få muligheten til å prøve seg – kanskje til og med med selvstendig virksomhet. Det er ikke noe i veien for at de med nedsatt funksjonsevne kan drive enkeltmannsforetak og jobbe seg inn i markedet. Jeg etterlyser et initiativ fra Nav, at de griper muligheten til å inspirere dem som kommer til Nav, til å ta utdanning som kan føre til arbeid, kanskje hjelper dem med en plass et sted, og hjelper dem med å få arbeidserfaring. Denne personen har jo til og med ikke kunnet få jobb i Blindeforbundet på grunn av manglende kompetanse. Han er en person som kan bidra, og som vil bidra i noen grad, men som ikke tør å håpe for mye selv. Så jeg håper at statsråden vil oppfordre Nav til å se på sånne saker med litt andre øyne enn det de har gjort her.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-01-23:
Høy yrkesdeltakelse og lav arbeidsledighet er viktige mål i norsk arbeids- og velferdspolitikk. Å delta i arbeidslivet gir veldig mange goder, og arbeidslivet er en sentral inngangsport til fellesskap og deltakelse i samfunnet. Arbeid gir inntekt, og det er en sosial arena. Regjeringen er opptatt av å føre en aktiv arbeidsmarkedspolitikk og legge til rette for at personer som er i ferd med å falle ut av eller står utenfor arbeidslivet, får arbeidsrettet bistand. En viktig del av dette er å gi målrettet og individuelt tilpasset bistand til personer med nedsatt arbeidsevne. Alle som henvender seg til Nav, og som ønsker eller trenger bistand til å komme i arbeid, har rett til å få vurdert sitt bistandsbehov. Brukere som har fått fastslått at de har et bistandsbehov, har rett til å delta i utarbeidelsen av en konkret plan for hvordan de kan komme i arbeid. Som ledd i dette arbeidet gjøres det en behovsvurdering og en arbeidsevnevurdering. Arbeidsrettede tiltak er sentrale virkemidler for å komme i arbeid. Tiltakene skal bidra til å styrke tiltakdeltakernes muligheter til å få eller beholde arbeid. Jeg er derfor helt enig med representanten Giltun i at det er viktig å se på mulighetene. Samtidig må deltakelse i tiltak vurderes som nødvendig og hensiktsmessig for at deltakerne skal kunne skaffe seg eller beholde inntektsgivende arbeid. Ansvaret for å iverksette arbeidsrettede tiltak er delegert til Arbeids- og velferdsetaten. Jeg kan derfor ikke gå inn i den konkrete saken som representanten Giltun viser til. Generelt vil jeg imidlertid understreke at når det skal vurderes om et tiltak er nødvendig og hensiktsmessig, legges det bl.a. vekt på kriterier som helse, egnethet og arbeidsmuligheter, i tillegg til brukerens motivasjon. Deltakelse på arbeidsrettede tiltak er ikke en rettighet, men kan tilbys av Nav når det øker muligheten for å komme i arbeid. Behovet for arbeidsrettede tiltak er stort, noe som betyr at etaten må gjøre visse avveininger ved tildeling av tiltak.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-01-23:
Det er mange som er motivert til å ta ulike kurs innenfor Nav. Noen får sine ønsker oppfylt, men ikke alle, for det skal gjøres en konkret vurdering av om tiltaket bidrar til at det blir lettere å få vedkommende ut i arbeid. Når det gjelder det generelle som representanten er inne på – at ikke alle med nedsatt arbeidsevne kan delta 100 pst. – mener jeg at det er et usedvanlig viktig mål. Når vi ser på dem som går på uføretrygd i dag, er ni av ti 100 pst. uføre. Her er mulighetene langt flere enn dem vi utnytter i dag. Det er langt flere av disse som kan komme delvis ut i arbeid. Det vil derfor være et mål for Nav i tiden som kommer, og også for den nye uførepensjonen som skal gjøre det lettere å kombinere uføretrygd og arbeid. Jeg har respekt for at representanten trekker fram enkelttilfeller, men jeg kan ikke saksbehandle hvert enkelttilfelle fra Stortingets talerstol – det vil ikke være riktig.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-01-23:
Det er viktig at de som ønsker å bidra, får muligheten til å bidra. Derfor er dette viktig både for Nav og for alle de attføringsbedriftene som gjør et veldig viktig arbeid med å kvalifisere flere for arbeidslivet. Dette er absolutt et viktig mål, men det er som sagt ikke alle som får oppfylt sine ønsker. Det skal gjøres en konkret vurdering av om det kurset som man ønsker, bidrar til at man kommer i arbeid. Så brukerne skal lyttes til, men det å delta på kurs er altså ingen rettighet innenfor Nav.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-01-23:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «I avisen Nationen av 19. desember 2012 kunne vi bl.a. lese om sprik på over 200 pst. i gårdstaksering. Tre takster på samme gård var henholdsvis 2,7 mill. kr, 4,5 mill. kr og 5,6 mill. kr. Dette er urovekkende både for selger, kjøper og eventuelle finansinstitusjoner. Hva vil statsråden bidra med for at vi kan være sikre på at en takst er så riktig som mulig?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-01-23:
Jeg takker for redegjørelsen, eller hva vi skal kalle det. Det er jo merkelig at en person som ber om en takst på et helt enkelt, ordinært gårdsbruk som dette er, der det ikke er noe som tilsier at det skulle være vanskelig å taksere, og der man, som statsråden sier, har en rekke rundskriv og et regelverk å forholde seg til, får tre takster som spriker med over 200 pst. – fra 2,7 mill. kr til 5,6 mill. kr, altså over det dobbelte. Da må det være noe som er feil. Enten er det noe feil med regelverket – at det ikke er klart nok – eller er det takstmennene som ikke er gode nok, eller må det være noe som ikke kommer fram i denne reportasjen. Men jeg har også hørt om andre, litt liknende tilfeller, der takster kan sprike forholdsvis mye. Det gjør det jo urovekkende både for den som skal selge, den som skal kjøpe, og de finansinstitusjonene man som regel må ha, for å finansiere et sånt kjøp.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-01-23:
Jeg er helt enig i at statsråden ikke skal ha noen myndighet til å regulere dette. Men spørsmålet mitt bunner i om ikke statsråden ser med bekymring på at en takst på en gård kan sprike så mye. Når et eller annet gjør at taksten blir så varierende, kan det være med på å ødelegge markedet både for dem som vil selge, og dem som vil kjøpe. Man blir litt urolig for om taksten egentlig er riktig. Man får en takst, og så er kjøperen usikker på om det er riktig takst. Tør jeg investere i dette? Og selgeren er usikker på om han får det gården egentlig er verdt i henhold til de rundskriv, regelverk etc. vi har. Det spørsmålet bunner i, er om statsråden er bekymret for dette. Det er i hvert fall ikke noe positivt, synes jeg. Når det henvises til det tv-programmet, var jo det en form for konkurranse, hvor de kom utenfra – fra en annen bygd, en annen by eller en annen del av Norge – og skulle taksere. Det er kanskje litt annerledes enn dette, men jeg skjønner statsråden.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-01-23:
De takstene som det vises til i artikkelen, er foretatt av private takstmenn og ligger utenfor mitt ansvarsområde. Mitt ansvarsområde, som landbruksminister, gjelder søknader om konsesjon etter konsesjonsloven. I tilfeller hvor det gjelder kjøp av landbrukseiendom, skal kommunen vurdere om «den avtalte prisen tilgodeser en samfunnsmessig forsvarlig prisutvikling». Det foreligger flere rundskriv som forteller hvordan denne prisvurderingen skal foregå. Jeg mener hensynet til forutberegnelighet for selger og kjøper i konsesjonssaker er godt ivaretatt gjennom disse rundskrivene. Kommunen plikter også å vise i vedtaket hvordan prisen er vurdert. Takstmenn har et profesjonsansvar, bl.a. er de ansvarlige for at takstene de avgir, er riktige i forhold til markedet og gjeldende regler. Når kjøpet gjelder konsesjonspliktig landbrukseiendom, regner jeg med at takstmenn tar utgangspunkt i de retningslinjene som gjelder i slike saker. Etter det jeg er kjent med, har landbruksmyndighetene gjennom årene stilt opp når takstmennene og deres organisasjoner har hatt behov for opplæring i verdsettingsmåten i konsesjonssaker. Jeg regner med at takstmennene fortsatt vil ta kontakt med landbruksmyndighetene når det er behov for det.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-01-23:
Det har gått et tv-program, som representanten Bredvold sikkert også har sett, om taksering av privatboliger og leiligheter. Der ser man hvor store sprik det er på privatboliger og leiligheter. Og en landbrukseiendom er det jo mye mer komplekst å verdsette enn en privatbolig. Så lenge det er private takstmenn som gjør vurderingene, kan vi ende opp med at det blir ulike vurderinger, enten det er en landbrukseiendom eller en vanlig privatbolig. Det må vi nok leve med. Men det må jo være et stort ønske fra takstmennenes side at de har best mulig kunnskap om markedet, og at de også har best mulig kunnskap om konsesjonslovgivningen, sånn at de får mest mulig presise takster. Det hadde vært en fordel, men jeg som statsråd har ingen myndighet til å gå inn å regulere private takstmenns vurdering av de ulike objektene.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-01-23:
Jeg tror ikke jeg og representanten Bredvold er så grunnleggende uenige i dette spørsmålet. Det hadde selvfølgelig vært en fordel for dem som er i dette markedet, at det var mest mulig jevne takster. Så er det nok noen takstmenn som er mer konservative enn andre – av den eldre sorten og den yngre sorten – og mange ulike grunner for at det blir som det blir. Den innrammingen som vi har nå innen gjeldende konsesjonslov, er f.eks. hvor stor andel du kan verdsette boligdelen til, og hvor mye jorda kan forrente seg – ut fra en jordbruksfaglig vurdering – så vi har noen innramminger på det. Men det er klart at innenfor de innrammingene er det ganske stort skjønn, og jeg tror mange av oss har lagt merke til at det er ganske store ulikheter. Så får vi håpe at takstmenn og andre jobber godt sammen, sånn at det blir en mest mulig riktig prisfastsetting i forhold til det markedet etterspør, og de rammene vi som myndigheter har satt.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-01-23:
La meg først og fremst takke for støtten et samlet storting har gitt uttrykk for. Det er en styrke ved vårt land at vi står samlet i denne type krisesituasjoner. Det styrker vår evne på mange måter. Det styrker ikke minst vår evne til å gi omsorg og varme til de menneskene som er rammet, de som lever i uvisshet, og de som er rammet direkte av terroranslaget i In Amenas. I tillegg styrker det vår evne til å stå opp mot terror. Det styrker vår evne til å være faste i å avvise at vi skal tvinges til å endre vår atferd, vårt levesett og måte å være på som et resultat av terroristenes trusler og aksjoner. Det gjør oss også enda bedre i stand til å trappe opp innsatsen mot terrorisme. Som flere har understreket, handler det om mange typer virkemidler. Det handler om politiske virkemidler, det handler om økonomiske virkemidler, det handler om sosial utvikling, det handler om statsbygging, og det handler selvfølgelig også om bruk av sikkerhetstjenester og militære maktmidler. Dette er et arbeid vi er i ferd med å trappe opp, både den internasjonale og den nasjonale innsatsen. Vi har i denne krisen sett betydningen av både Etterretningstjenesten og PST, og vi ser også hvor nært knyttet de problemene vi opplever i internasjonal terrorisme, er til mangelfulle statsdannelser, mangel på demokrati og frihet, og at det bidrar til å skape grobunn for terrorisme. Det justerer bredden i tiltak og virkemidler som må settes inn for å bekjempe ekstremisme og terrorisme. Norge er mer avhengig av internasjonal handel enn de aller fleste andre land. Norge har en liten, åpen økonomi. Vi har skipsfart, vi har lange handelstradisjoner, og vi har som energinasjon også virksomhet i veldig mange land. Det gjør at vi er spesielt interessert i tiltak som kan styrke samarbeidet og innsatsen mot internasjonal terror. Blant de temaene som jeg skal drøfte bl.a. med statsminister Cameron, er hvordan vi som to energinasjoner kan få til et enda bedre samarbeid, utveksle informasjon, beredskap og kunnskap om hvordan vi kan forebygge og hindre lignende terroraksjoner i framtiden, men også håndtere dem dersom det igjen skulle oppstå lignende situasjoner. Vi ønsker selvsagt kontakt også med bedriftene, både de store og de små. Det er også mange små bedrifter som opererer i utlandet. En av de tingene vi skal gjøre etter denne krisen, er å gå gjennom alle rutiner og alt arbeid vi gjør fra myndighetenes side for å rådgi og veilede norske bedrifter. Det er norske bedrifter som til syvende og sist må ta ansvaret for de prosjekter, investeringer og beslutninger de gjør ute, men de skal få den veiledning og bistand fra norske myndigheter som vi er i stand til å gi dem. Men mitt viktigste budskap i dag er at jeg takker for støtten fra et samlet storting. Det gjør oss enda sterkere til både å vise omsorg og også å stå opp mot terroren og alt den står for, i kampen for våre verdier.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2013-01-23:
Jeg vil også takke statsministeren for en grundig redegjørelse. At den internasjonale terrorismen har rammet oss så brutalt, gir oss alle god grunn til ettertanke. Vi må fordømme dem som på denne nedrige måten direkte angriper uskyldige norske og utenlandske familier. Vi må også fordømme og motarbeide dem som i sin dumskap støtter opp om slike kriminelle handlinger, enten det er nordmenn eller andre. Vi skal slå ring rundt ytringsfriheten, men ytringsfriheten må ikke få lov til å bli misbrukt. Kampen mot den økende internasjonale terrorismen må føres på mange ulike måter – ikke bare militært, men først og fremst politisk. Det internasjonale samfunnet må stå sammen om dette framover. Gjennom å bidra til politisk utvikling, økonomisk utvikling og utvikling av demokrati kan utvikling av slik terrorisme over tid forhåpentligvis endres eller stoppes. Vi må i alle fall aldri miste troen på dette. Men i sin ytterste konsekvens kan det selvsagt være nødvendig å bruke motmakt. Grenseløse terrorister som bruker avanserte våpen mot uskyldige mennesker over hele verden, må stoppes om så med våpen. Den internasjonale familien må arbeide i lag for å motarbeide dette både politisk, økonomisk og militært. Norske familier og Statoil er brutalt rammet. Vi har alle sammen i de siste dagene levd med og følt med alle dem som har blitt så hardt rammet, og som har gjennomlevd, og gjennomlever, usikkerhet og sorg. Våre tanker går først og fremst til de uskyldige familiene som har stått overfor denne meningsløse terroren og volden. I slike tilfeller er det viktig at arbeidsgiver, det politiske systemet, venner, familie og lokalmiljøet stiller opp og støtter dem som er rammet. Det er en viktig del av det norske samfunnssystemet å stille opp i slike alvorlige situasjoner. Vårt inntrykk er at Statoil ved sin ledelse og organisasjonen ellers har gjort det man har hatt mulighet til for å ivareta egne ansatte og deres familier. Denne formidable innsatsen skal ha vår honnør. Jeg er både glad og stolt over at dette er gjort på en både profesjonell og nær måte. Det politiske systemet har også stilt opp. Regjeringen og store deler av det offentlige Norge med statsministeren og utenriksministeren i spissen har gjort en formidabel jobb. Jeg vil gi ros for rask oppfølging, deltakelse, medfølelse, informasjon og trygg ledelse i denne krisen. Avslutningsvis vil jeg ytterligere framheve betydningen av at regjeringen og Statoil både i ord og handlinger satte i høysetet hensynet til gislene og de ansatte man ikke kunne gjøre rede for. I en slik situasjon er det et stort informasjonsbehov, men det viktigste er at korrekt informasjon blir gitt til rett tid. Måten som dette ble håndtert på, vil jeg nok en gang gi ros for.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2013-04-10:
Jeg har den glede å fremme et representantforslag fra representantene Kjell Ingolf Ropstad, Øyvind Håbrekke og undertegnede om et verdiløft i skolen.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2013-04-10:
I det første svaret sa statsministeren at det hele tiden dukker opp nye og kreative saker i dette temaet. Men disse historiene vi har fått om Ryanair er jo ikke noe nytt. Dette er historier vi har hørt om lenge, i flere år. Mitt første spørsmål handler om følgende: Når selskaper som har rykte på seg for å ha uryddige arbeidsforhold for ansatte, etablerer seg i Norge, hvordan sjekker regjeringen dette, hvordan har man kontroll, og hvordan har man tilsyn med sånne typer selskaper? Så har jeg også lyst til å gi statsministeren mulighet til å svare litt mer utfyllende på om han i hvert fall ser det som problematisk at Norge med Statens pensjonsfond utland investerer 600 mill. kr i dette selskapet som så dårlig tar vare på arbeidstakeres rettigheter.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2013-04-10:
Jeg tror nok det var flere som stusset da Arbeiderpartiet annonserte at de nå skulle gå til valg på den nye skolepolitikken. Når man har sittet i regjering i åtte år, har man hatt all mulig grunn til å vise hva skolepolitikken er. Det er flere timer, det er på vei mot heldagsskolen, selv om forskere sier at hvis det er økt læring man ønsker, er dette feil ressursbruk. Mange av de gode resultatene statsministeren viste til, er et resultat også av Kunnskapsløftet Bondevik-regjeringen innførte, hvor man fikk et større fokus på teoretisk læring. Mitt spørsmål til statsministeren er: Hvis man nå mener at man nå må jobbe for den nye skolepolitikken, hva er det da i den eksisterende skolepolitikken regjeringen har ført i åtte år, man mener man ikke er fornøyd med?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2013-04-10:
På vegne av representantene Siv Jensen, Per Sandberg, Gjermund Hagesæter, Åge Starheim og meg selv har jeg gleden av å framsette forslag om ikke å tillate bruk av burka, niqab eller andre heldekkende plagg i det offentlige rom.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2013-04-10:
På vegner av representantane Morten Ørsal Johansen, Åge Starheim og meg sjølv har eg gleda av å fremme eit representantforslag om omlegging av finansieringa av kommunesektoren og behovsstyrt statleg finansiering av grunnleggande velferdstenester.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-04-10:
Jeg har på vegne av representantene Harald T. Nesvik, Torgeir Trældal, Bård Hoksrud og meg selv den glede å fremme representantforslag om rammevilkår for norsk skogbruk og treforedlingsindustri.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-04-10:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Undersøkelser fra Landbrukets brannvernkomité viser at ca. 70 pst. av brannene i landbruket skyldes feil på det elektriske anlegget. Hvordan ser statsråden for seg at vi kan redusere antall branner innenfor landbruket, branner som ofte får svært tragiske konsekvenser?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-04-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er kanskje litt skuffet over at han ikke ser framover. Jeg har tatt opp lignende spørsmål tidligere, både med den forrige landbruksministeren og den før det også. Det har egentlig ikke skjedd noen ting, synes jeg. Man har lovet at man skal se på saken, men det er fortsatt mange branner med mange dyrelidelser og økonomiske tap. Hvis jeg husker riktig, brant det fra 2006 til 2011 for drøye 2 mrd. kr. Det er stor økonomi i dette også – så vi kunne spart både dyrelidelser og økonomi. Jeg tror at for en del av de bøndene som opplever å miste besetningen sin i brann – la oss si at f.eks. 400 griser brenner opp – er det klart at det gjør noe med dem som driver gården også. Derfor hadde jeg håpet at statsråden kunne vært litt mer konkret på hvordan statsråden ser for seg at vi kan redusere antall branner innenfor landbruket.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-04-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er ingen tvil om at i de fleste brannene – opptil ca. 70 pst. – så er det det elektriske systemet det er noe feil ved, og som utløser en brann. Det er heller ingen tvil om at det er den enkelte bonde som har ansvaret for dette, men den enkelte bonde er ikke utdannet som elektriker. I hvert fall er det svært få elektrikere som er bønder, for å si det sånn. Derfor må det noen konkrete saker til, og jeg tror at hyppigere kontroller i hvert fall er én av dem. Vi kan ikke fortsette med så store dyretragedier som de vi har om dagen, og det er ikke få. Derfor ønsker jeg at statsråden må være sterkt på banen her og komme med krav som den enkelte bonde kan iverksette – innenfor rimelighetens grenser.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-04-10:
TV 2 har ved en rekke innslag i den senere tid fokusert på situasjonen ved norske akuttmottak. Bare i 2013 har Helsetilsynet opprettet tre tilsynssaker etter bekymringsmeldinger fra ansatte. Det er konkludert med uforsvarlighet i tjenesten i Stavanger, mens de to øvrige tilfellene ikke er avgjort enda. Men denne situasjonen er ikke ny. Allerede i 2008 advarte Helsetilsynet mot situasjonen ved landets akuttmottak, og da var deres hovedkonklusjoner bl.a. at pasienter med uavklarte tilstander måtte vente i flere timer før de ble undersøkt av lege, at mange akuttmottak ikke hadde lik oppfatning av i hvilke situasjoner man skulle tilkalle ekstra ressurser, og at man rett og slett uttrykte bekymring for om det var faglig forsvarlig i travle perioder ved mange av landets akuttmottak. Daværende helseminister Brustad ga klart uttrykk for og varslet nye tiltak, men ingenting har skjedd. Da helseminister Gahr Støre ble utfordret på dette, møtte han disse ganske alvorlige advarslene fra ansatte i sektoren selv med påstander om svartmaling. Det er en kjent teknikk å beskylde en politisk opposisjon for å svartmale en situasjon man selv ikke er enig i, men når statsråden så til de grader går i konflikt med overleger og ansatte i sektoren som advarer mot en situasjon, synes jeg det er langt mer alvorlig. Derfor vil jeg gjerne at statsministeren redegjør for hva han mener er forsvarlig bemanning ved norske akuttmottak, og hvordan regjeringen har tenkt å løse den situasjonen som nå har oppstått.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-04-10:
Statsministeren innledet med å si at regjeringen drev et kontinuerlig arbeid, ba om å få avdekket disse forholdene, slik at man også kunne gjøre noe med det. Da blir mitt veldig enkle oppfølgingsspørsmål til statsministeren: Hva har regjeringen gjort siden 2008 for å bedre den faktiske situasjonen ved landets akuttmottak?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-04-10:
Mye av denne debatten handler om hva slags leger som gjøres tilgjengelig for pasientene ved akuttmottakene – ikke om man blir fraktet til et stort eller et lite akuttmottak. Det viser nettopp de tilsynssakene som nå er åpnet. Både ved Ahus og i Stavanger, der det ikke akkurat kan sies at det er små akuttmottak, har man åpnet tilsynssak fordi man ikke har gjort jobben sin på en forsvarlig måte, og fordi man mangler overlege tilgjengelig når akuttpasientene kommer inn. I tillegg har helseministeren sagt rett ut at han mener det ikke er realistisk å ha overleger i front på alle akuttsykehusene. Det er klar tale. Men det forteller også pasientene og ansatte ved landets akuttmottak at man ikke kan forvente kvalifisert og kompetent personell til stede ved et akuttmottak fordi regjeringen ikke vil prioritere det. Er statsministeren enig i at det er en riktig måte å bemanne akuttmottakene på?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-04-10:
La meg først forsikre statsministeren om at en ny regjering på ikke-sosialistisk side vil føre en ansvarlig økonomisk politikk, så han trenger ikke ligge søvnløs av den grunn. Jeg har ikke lyst til å spørre ham mer om de interne samarbeidsutfordringene i den rød-grønne regjeringen, men faktisk stille et åpent spørsmål knyttet til eksisterende avtaler som Norge har sluttet seg til. Det er mange mennesker og miljøer i vårt land og i andre land som uttrykker bekymring og deltar i en debatt om eksisterende avtaleverk. Derfor har jeg lyst til å spørre statsministeren om han mener at det eksisterer et handlingsrom innenfor eksisterende avtaler som gjør det mulig for Norge i denne situasjonen å foreta tilpasninger, endringer, i tråd med nasjonale interesser?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-04-10:
Det var ikke et spørsmål, president!
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
En god akuttberedskap er en vesentlig og viktig del av et godt helsevesen, og derfor er det viktig at det er mye oppmerksomhet rundt det, slik at vi hele tiden kan sikre at vi har en så god akuttberedskap som overhodet mulig. Derfor har også regjeringen vært opptatt av å få fram fakta, Helsetilsynet har gjort sin jobb ved å avdekke det som er av mangler og svakheter, og det er hele tiden et kontinuerlig arbeid med å forbedre det som avdekkes. Nettopp fordi vi ber om å få avdekket feil, får vi også klarhet i hva som svikter, og da er vi også i stand til å gjøre noe og sørge for at det blir bedre. Men samtidig er det viktig ikke å tegne et bilde av norsk akuttberedskap som er unyansert eller feilaktig. Det er f.eks. slik at en viktig del av akuttberedskapen er at når en akutt situasjon oppstår og ambulansen kommer, er det første som skal gjøres, å vurdere hvor pasienten skal fraktes. Da er det slik at 90 pst. av pasientene fraktes til akuttmottak der det er en erfaren lege til stede. Så det bildet som er tegnet av at det er veldig vanlig at man bare møter en turnuslege, er ifølge helseforetakene feil. Det andre er at vi har fått en veldig god spesialisering, som gjør at ofte når det er veldig alvorlige situasjoner, fraktes man ikke til det nærmeste akuttmottaket, men til det som er best kvalifisert til å håndtere din akutte situasjon. Det er også grunnen til at vi har gode tall når vi ser på internasjonale tall, når det gjelder akutte lidelser som f.eks. hjerteinfarkt og hjerneslag. Der ligger Norge helt i toppen målt på overlevelse, bl.a. fordi vi har en god akuttberedskap og sørger for at folk kommer til de riktige sykehusene. For det tredje har vi også satt i gang et arbeid med å gå gjennom hele spesialistutdannelsen og se på hvordan vi skal innrette den, også når det gjelder om vi skal forbedre den med hensyn til akuttmedisin.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Det er gjort flere ting. Det er for det første tatt opp i alle foretaksmøtene med de regionale helseforetakene våren 2008, med utgangspunkt i de tilsynsrapportene som Helsetilsynet hadde lagt fram. Der ble foretaksmøtene bedt om at de regionale helseforetakene satte i verk systematisk gjennomgang av akuttberedskapen. Den er gjennomgått, og det er gjennomført mange forbedringer, bl.a. når det gjelder å styrke legekompetansen ved akuttmottakene, styrke det som heter hastegradsvurdering – som handler om å vurdere hvor folk skal når sekundene teller – og å få til mer regelmessig trening og kompetanseheving. I tillegg er det altså satt i gang et arbeid med å gå gjennom spesialiststrukturen, utdanning av leger, for å se om vi også skal gjøre noe med hensyn til det. Summen av dette er at der vi har internasjonale sammenlignbare tall, har Norge blant de høyeste overlevelsessannsynligheter når akutte lidelser inntreffer. Hjerneslag og hjerteinfarkt er blant det vi har sammenlignbare tall for, og der er vi vesentlig bedre enn før og bedre enn andre land.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Norske akuttmottak kan bli bedre. Det er derfor vi hele tiden også gjennomfører tiltak for å styrke dem. Men sammenlignet med andre land og sammenlignet med hvordan det var tidligere i Norge, er de tallene vi har for norske akuttmottak når det gjelder f.eks. overlevelse når man får akutt innleggelse, bedre nå enn før og bedre enn i andre land der vi har sammenlignbare tall. Det at vi har noen av verdens høyeste overlevelsesrater f.eks. for hjerneslag, som er en akutt lidelse som folk i stor grad døde av før, er et uttrykk for at iallfall noe i norsk akuttberedskap fungerer, bl.a. når det gjelder spesialisering – at man sendes dit man har best mulighet for å få god behandling raskt, ikke nødvendigvis til det nærmeste sykehuset, men til et sykehus som har god kompetanse. Det er gjennomført en lang rekke tiltak. Det skal gjennomføres flere. Et viktig tiltak er at vi har styrket sykehusøkonomien. Jeg mener én grunn til at vi må advare mot den kommersialisering/privatisering noen tar til orde for, er at det vil svekke de offentlige sykehusene, som må ha ansvaret for akuttmottak – det vil de kommersielle sykehusene aldri ta. Gir vi penger til de kommersielle sykehusene på bekostning av de offentlige, blir det dårligere akuttmottak og beredskap i Norge.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Vel, det første man møter, er ofte ambulansen. Der starter gjerne behandlingen, og der starter også vurderingen av hvor pasienten skal. 90 pst. av pasientene fraktes ifølge Helsedepartementet og helseforetakene til sykehus, der det er erfarne leger på plass. Der det ikke er erfarne leger på plass, som er i mindretall blant mottakene der pasientene kommer, har man en kjede, folk på bakvakt, som mobiliseres, og som normalt vil være på plass når pasientene kommer på sykehuset. Det er altså gjennomført betydelige tiltak, både i foretaksmøtene i 2008 og i oppdragsdokumentene i 2009, der bl.a. dette med tiltak i forbindelse med legekompetanse, hastevurdering, trening og kompetanse har vært av det som er gjennomført, og som vi fortsatt styrker og bygger ut. Der vi har sammenliknbare tall mellom land, tyder det på at norsk akuttberedskap er god. Norge er blant de få landene som nå systematisk kartlegger feil og mangler og offentliggjør det – ikke fordi vi tror at norske sykehus er feilfrie, men fordi når vi får feilene på bordet, kan vi også gjøre noe med dem.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Norge har valgt å ha mange akuttmottak og desentralisert struktur. Det betyr at noen akuttmottak er små – de har mindre kapasitet til å håndtere kompliserte og alvorlige lidelser enn de store. Derfor er det også slik at er man utsatt for en veldig alvorlig ulykke, lidelse eller sykdom, blir man ikke fraktet til det nærmeste, lille akuttmottaket. Man blir fraktet til det store, der det er mye kapasitet, og der man har mye større sjanse for overlevelse. Det er den vurderingen som blir gjort i ambulansen eller i ambulansehelikopteret. Skadde ved alvorlige trafikkulykker på Østlandet blir ofte normalt fraktet til Ullevål og kjører forbi mange akuttmottak på veien, nettopp fordi på Ullevål har man den beste kompetansen som sørger for at folk overlever. Der hvor det ikke er erfarne leger på tilstedevakt, vil det være bakvakt, som kan tilkalles og mobiliseres. De vil ofte normalt være på vakt når pasienten kommer, fordi de mobiliseres når ambulansen begynner å kjøre. Jeg sier ikke at alt er bra i norsk akuttberedskap, men jeg sier at mye er bra. Så skal det som er mangler, stadig forbedres.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Det har over flere år vært gjort et arbeid med å bedre norsk akuttberedskap. Jeg har vist til flere av de tiltakene som er gjennomført, som er tatt opp både i foretaksmøter med de regionale helseforetakene og i oppdragsdokumenter. Det har gått over flere år. Det pågår nå, og det vil pågå i tiden framover. Det handler bl.a. om å styrke legekompetanse. Det handler om å få enda bedre vurdering av hvor pasienter skal fraktes for å øke sannsynligheten for best behandling raskest mulig, og det handler om mer trening og øvelse, noe som pågår løpende, også under denne helseministeren. I tillegg er det slik at den alminnelige styrkingen av helseforetakenes økonomi, ved at helseforetakene nå går i balanse og kan gjennomføre store investeringer, styrker også akuttberedskapen. Er det noe jeg er urolig for, er det forsøkene på å kommersialisere/privatisere norsk helse. Et av problemene vil da være: Skal man forholde seg til en økonomisk ramme, som jeg oppfatter at også partiet Høyre mener, mener man at kommersielle sykehus automatisk skal få finansiering, på bekostning av de offentlige, som må gjøre en del dyre ting, som de private og kommersielle sykehusene aldri kommer til å gjøre. Det handler bl.a. om de mest kompliserte lidelsene, og det handler om kronikerne. Det handler også om akuttberedskapen, som er dyr, krevende, og som kommersielle sykehus aldri vil drive. Så hvis man tenker tanken på å innføre et finansieringssystem, slik Høyre har gått inn for, der man skal ha automatisk finansiering av kommersielle sykehus, og at offentlige sykehus skal forholde seg til rammer, ville det gå ut over sykehus som St. Olavs hospital, Ahus, Ullevål og andre, som nettopp har det tunge og dyre ansvaret for akuttberedskap. Så vi har styrket og kommer til å styrke akuttberedskapen. Vi sier ikke at den er feilfri, men vi sier at mye er gjort, og at enda mer skal gjøres. Men det er å gå i veldig feil retning å legge opp til et helsevesen der man gir forrang i finansieringen til kommersielle sykehus, som da vil ta de lønnsomme lidelsene, ikke ta de tunge oppgavene og ikke ta beredskapen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Det viktigste målet på om vi har gjennomføringskraft i helsevesenet, er om folk blir friske av å komme på norske sykehus. Sannheten er at de blir mer friske nå enn før. Sannheten er at de blir mer friske på norske sykehus enn på sykehus i de fleste andre land. Der vi har internasjonalt sammenlignbare tall, er det sånn at Norge, fra å ligge på omtrent gjennomsnittet i 2005 når det gjelder overlevelse på kreft, hjerneslag og hjerteinfarkt, ligger nå absolutt i toppen. Det er knapt noe annet land i verden hvor det er mer sannsynlig at du overlever hjerneslag og hjerteinfarkt enn i Norge. Det er altså slik at mens vi før lå middels på kreftoverlevelse, ligger vi nå helt i topp. Det viktigste målet på gjennomføringsevne er om vi faktisk sørger for at folk får behandling. Så sier jeg ikke at vi er fornøyd med å være blant verdens beste – og på noen områder verdens beste – jeg sier at vi skal bli enda bedre. Men å høre at vi ikke gjør noe, blir absolutt feil. Så er det ikke å snakke om noe annet å påpeke at Høyre foreslår et system for å finansiere sykehus som vil undergrave de offentlige sykehusene. De forholder seg til den samme økonomiske ramme, men vil altså lage et system der man automatisk skal tilføre kommersielle sykehus penger på bekostning av de offentlige. Det blir dårlig akuttberedskap av det.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Jeg har nevnt flere ting som har skjedd siden 2007, bl.a. at vi har tatt dette opp med alle de regionale helseforetakene, at de har gjennomgått sine rutiner og forbedret sine rutiner. Jeg har også nevnt at vi er midt oppe i et arbeid med å gjennomgå spesialistutdanningen. Det har altså skjedd under denne statsråden. Det er nedsatt en egen arbeidsgruppe, og de vil komme med sin vurdering ganske snart. Da vil man bl.a. se på hvordan dette kan forbedres med tanke på legebehov, spesialistutdanning, i akuttberedskapen. Det er gjennomført ting, og det er også tiltak under utarbeidelse som snart vil komme til behandling. Så det er altså ikke riktig å si at det bare skjedde noe i 2008 – det har skjedd noe siden 2008 også. Det andre er at den generelle styrkingen av sykehusene er også et bidrag til å styrke akuttberedskapen, pluss at vi har sett at på mange områder der vi kan måle resultater av akuttberedskap, har Norge hatt framgang og får gode resultater.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Jeg tror jeg har vært inne på det flere ganger: Det er slik at en akuttberedskapskjede starter i ambulansen. Da starter også mobilisering av nødvendig personell, og man avgjør hvor pasienten skal fraktes. 90 pst. av akuttmottakene skjer ved mottak der det er erfarne leger til stede. Der det ikke er erfarne leger til stede, er det bakvakter – og det er mulig å mobilisere dem – og normalt vil de være på plass når pasienten kommer. Det at det åpnes tilsynssak, er et uttrykk for at systemet egentlig fungerer. Selv i store og velfungerende akuttmottak, som har gjennomgående gode resultater, kan det skje feil. Da er det viktig at vi avdekker feilene. Norge har mer åpenhet – mer registrering av feil – enn så godt som noe annet land når det gjelder mangler i helsevesenet, og det er nettopp de feilene som gjør at vi hele tiden forbedrer oss. Vi er midt oppe i arbeidet med spesialiststruktur. Her vil Helsedirektoratet legge fram sine anbefalinger før sommeren, og så vil vi vurdere de forslagene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Det er tryggere å være pasient ved norske sykehus og ved norske akuttmottak enn i de fleste andre land, og det er – etter de tallene vi har – også tryggere nå enn tidligere. Det betyr ikke 100 pst. sikkerhet for at det aldri begås feil. Jeg tror ikke det finnes ett eneste helsevesen, ett eneste ledd i noe helsevesen noe sted i verden, der man kan si det er 100 pst. sikkert at det ikke begås feil. Det er også grunnen til at det er så viktig at vi har åpenhet om feil, og at vi ikke forsøker å skjule feil. Det er bra at ansatte i helsevesenet melder fra, og at vi får tilsynssaker, slik at vi hele tiden kan forbedre ett av verdens beste helsevesen. Det er nettopp det som er utfordringen vår: Selv om vi får til veldig mye, og veldig mye er veldig bra, er det åpenbart slik at det hele tiden er rom for å forbedre seg. Når vi har bedt Helsedirektoratet gå igjennom bl.a. spesialiststrukturen, og at de kommer med sin rapport før sommeren, er jo det nettopp en del av det arbeidet som har pågått over flere år, og som gjør at vi hele tiden får et bedre helsevesen, selv om det ikke er feilfritt.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Alle som arbeider i Norge, skal ha gode lønns- og arbeidsvilkår. Arbeidsmiljøloven omfatter dem som arbeider i landet vårt, og det er myndighetenes oppgave å bidra til å sikre at bestemmelsene og lovverket følges. Det er grunnen til at vi har ønsket velkommen masse utenlandske arbeidstakere til Norge. Det er bra i mange bransjer og næringer, også i flybransjen. Det er samtidig grunnen til at denne regjeringen har vært veldig opptatt av å iverksette omfattende tiltak mot sosial dumping: å hindre at det kommer utlendinger og jobber i Norge, undergraver norske lønns- og arbeidsvilkår. Vi har gjennomført to omfattende handlingsplaner med innsynsrett, solidaransvar, styrket arbeidstilsyn og mange andre tiltak og styrket arbeidsmiljøloven, og alt det har nok bidratt til å begrense omfanget av sosial dumping i Norge vesentlig i forhold til hva vi hadde hatt uten alle disse tiltakene. Men det avdekkes stadig mangler og hull og nye kreative måter å forsøke å unngå norsk regelverk på. Det har vi bl.a. sett eksempler på – i hvert fall har det kommet fram påstander – innenfor luftfarten. Det er grunnen til at vi har tatt de henvendelsene vi har fått fra Parat, LO og andre, på det største alvor. Det er også grunnen til at vi bl.a. i forbindelse med diskusjonen om Norwegian for en tid siden, varslet at vi ikke ville gjøre det som ble foreslått, nemlig å nedsette et offentlig utvalg, fordi vi mente at det ville ta for lang tid. Men vi igangsatte en utredning som Arbeidsdepartementet og Samferdselsdepartementet nå jobber med, nettopp for å se på hvordan vi kan bedre og styrke regelverket rundt arbeidstakeres rettigheter i luftfarten. Det er noe komplisert siden det er diskusjon om tilhørighet, regelverk og fri bevegelighet av arbeidskraft, men at vårt ønske er å få regler som sikrer ryddige arbeidsvilkår også for ansatte i luftfarten som jobber i Norge, er helt åpenbart. Det er derfor vi har satt i gang det arbeidet. Det har vi hatt dialog med organisasjonene om, og jeg ønsker også å fortsette å ha dialog med organisasjonene om hvordan vi best mulig kan sikre det.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Det aktuelle brevet ble besvart av mitt kontor 24. september i fjor. I svaret ble det vist til at det er Samferdselsdepartementet som skal håndtere denne saken. Samferdselsdepartementet har i flere møter og også i offentligheten understreket at de er i gang med det. Det er også derfor denne utredningen er igangsatt, for det er Luftfartstilsynet som har ansvaret for oppfølging av arbeidsmiljøloven i luftfarten. Det har vært møter og kontakt, men jeg vil forsikre meg om at de også skal ha nye møter og ny kontakt med både Parat og andre organisasjoner, bl.a. fra LO, som har tatt opp disse temaene. Vi har gjennomført to handlingsplaner mot sosial dumping, vi har nå varslet den tredje, og vi har varslet et eget arbeid knyttet til luftfart, så det er gjennomført tiltak, og det vil bli gjennomført ytterligere tiltak også på dette området, i nær dialog med de ansattes organisasjoner. Når det gjelder investeringer, tror jeg at det er riktig at vi følger den formen som Stortinget har lagt opp til, nemlig å vente på Etikkrådet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Først til det første spørsmålet, om hvordan vi fører tilsyn. Det er arbeidsmiljøloven som gjelder. Det er strenge krav til arbeidsmiljø og ryddige arbeidsvilkår i Norge. Det gjelder alle, så det er ikke noe som det stilles spørsmål ved, men det er håndhevingen av det som er viktig. Det er Luftfartstilsynet som fører tilsyn – i tillegg til det tilsynet som Arbeidstilsynet normalt fører – og de avdekker saker. Vi har styrket tilsynsfunksjonene. Så melder selvfølgelig også fagforeningene og de ansatte fra, og så blir det saker. Noen ganger kan det også ende i rettsapparatet. Så vidt jeg skjønner, er det snakk om her at det kan bli varslet rettssak. Da er det domstolen som eventuelt må avgjøre. Norske lover skal følges, og mener man at de ikke følges, har man domstolene til eventuelt å sørge for at de håndheves. Jeg vil ikke som statsminister mene noe presist om de enkelte sakene, for det er viktig at vi håndterer dem på en riktig måte med tanke på tilsyn og eventuelle rettssaker. Men generelt: Vi har et strengt regelverk – det skal vi håndheve – og vi har styrket håndhevingen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2013-04-10:
Grunnen til at regjeringen har varslet at vi nå skal gå gjennom regelverket, har varslet en egen utredning – og har gjort det bl.a. på grunnlag av henvendelser fra flere ansatteorganisasjoner – er nettopp at vi ikke er sikre på om regelverket i dag er godt nok, ellers hadde vi ikke varslet en utredning. Poenget er at utgangspunktet er at alle som jobber i Norge skal ha gode lønns- og arbeidsvilkår, og at arbeidsmiljøloven gjelder for alt arbeid utført i Norge. Så oppstår det grensetilfeller, f.eks. knyttet til flyselskaper som har utenlandske ansatte – hvor mange døgn de bor i Norge osv. Da må man gå gjennom regelverket, først for å se om det håndheves og praktiseres godt nok. Det har vi bl.a. Luftfartstilsynet til å gjøre, og domstolene i ytterste tilfelle. Så må vi se om regelverket er godt nok. Begge deler gjør vi nettopp fordi vi er opptatt av at i Norge skal det være ryddige og gode arbeidsvilkår, ikke sosial dumping.