Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2007-02-16:
Vi skal i dag behandle innstilling fra familie- og kulturkomiteen om samtykke til godkjennelse av beslutning i EØS-komiteen nr. 93/2006 av 7. juli 2006 om innlemmelse i EØS-avtalen av direktiv 2005/29/EF av 11. mai 2005 om foretaks urimelige handelspraksis overfor forbrukere. Det bør også nevnes at saken har vært innom utenrikskomiteen, som har sluttet seg til sakens hovedinnhold og vist til de enkelte partiers merknader. Direktivets formål er å innføre et forbud mot urimelig handelspraksis og å sikre en mest mulig presis og samordnet oppfatning og tolkning av hva begrepet innebærer. Direktivet omfatter bare markedsføring og handelspraksis som er egnet til å påvirke forbrukernes økonomiske interesser. Regler om reklame som anses uetisk, smakløs eller uanstendig, faller utenfor direktivet. Direktivet er også avgrenset mot regler basert på helse- og sikkerhetsmessige hensyn, og får bare anvendelse for forhold næringsdrivende imellom. Direktivet er et totalharmoniseringsdirektiv, dvs. at alle EU/EØS-stater må ha samme regler. Medlemsstatene i EU/EØS skal vedta de lover og forskrifter som er nødvendige for å etterkomme direktivet, innen 12. juni i år, og de skal settes i verk senest i desember. Urimelig handelspraksis er i dag regulert i markedsføringsloven. Loven skal sikre at næringsdrivende opptrer redelig overfor hverandre og forbrukerne, og forbyr generelt handlinger som er urimelige eller villedende. Direktivets sentrale bestemmelse har klare likhetstrekk med forbudet mot urimelige markedsføringstiltak i vår lovgivning, men det er også ulikheter, som innebærer at det er behov for lovendringer. Som eksempel på behov for lovendringer kan nevnes at direktivets bestemmelser om aggressiv handelspraksis ikke har parallell i markedsføringsloven. Selv om Forbrukerombudets og Markedsrådets praksis med hensyn til å anvende urimelighetskriterier overfor aggressiv markedsføring må antas å ligge nær direktivets standard, må en bestemmelse om aggressiv handelspraksis trolig tas inn i markedsføringsloven. Det knytter seg en del usikkerhet til hvordan direktivets bestemmelser vil bli tolket, hvilket nivå felles standarder etter hvert vil legge seg på, og om dette vil føre til en mindre restriktiv tolkningspraksis enn den som er etablert i Norge. Dette gjelder særlig mulighetene til å ta hensyn til sårbare grupper, spesielt barn og unge. Det er klar praksis etter markedsføringsloven for strengere tolkning av loven når markedsføringen retter seg mot barn og unge, og det er uklart om direktivet gir grunnlag for en oppfølging av norsk praksis. Alle partier er derfor enige om å be departementet jobbe videre med å opprettholde den restriktive praksisen når det gjelder markedsføring rettet mot barn og unge, herunder et fortsatt forbud mot reklame rettet mot barn i norske TV-sendinger. For å konkludere: Det er behov for å endre våre lover og forskrifter, men alle partier er enige med departementet i at direktivet vil bidra til å sikre en felles europeisk standard for urimelig handelspraksis og i det vesentlige er i samsvar med norske interesser. Komiteen slutter seg derfor til departementets forslag om å gi samtykke til godkjenning. For øvrig antar jeg at Kristelig Folkeparti og Venstre vil redegjøre for sine særmerknader i saken.