Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2017-12-19:
Veien til jobb og samfunnsdeltakelse går gjennom kunnskap og kvalifisering, derfor er prioriteringene i dette budsjettet så viktige. Fordi kunnskap har så mye å si for livssjansene dine, ønsker Arbeiderpartiet å investere i alles kompetanse. Vi har i vårt alternative budsjett en offensiv satsing i hele kunnskapskjeden – fra barnehagene til høyere utdanning og forskning. Som enkeltmennesker og som samfunn må vi få den kunnskapen vi trenger for framtiden. Elever, studenter, lærere, rektorer, skoleeiere, foreldre og forskere gjør en god jobb hver dag, men Arbeiderpartiet er ikke fornøyd med regjeringens innsats når det gjelder å forberede mennesker og samfunn på framtidens arbeidsliv. I dette innlegget skal jeg konsentrere meg om høyere utdanning og forskning. Jeg har to grunnleggende kritikker av regjeringen. Det første dreier seg om måten regjeringen over flere år har styrt universitets- og høyskolesektoren. Ostehøvelkuttene beløper seg nå til nær 900 mill. kr akkumulert. Hvis dette fortsetter, bikker vi 1 mrd. kr neste år. Det er vanskelig å se andre effekter av den såkalte avbyråkratiserings- og effektiviseringsreformen enn at den medfører redusert studie- og forskningskvalitet. Dette er en uforpliktende måte å styre på, som snevrer inn institusjonenes handlefrihet, og som skaper uforutsigbare rammer for både universiteter og høyskoler. Hvert år i budsjettforlikene har regjeringspartiene økt effektiviseringskuttet mer enn i det opprinnelige utkastet – i år med 0,2 prosentpoeng. I Arbeiderpartiet er vi også opptatt av å drive sektoren effektivt, men vi synes at regjeringen burde ta ansvar for å prioritere å finne innsparingspotensial i stedet for år etter år å kutte flatt i institusjonene, uavhengig av hvor effektive de er. Sånt går til et visst punkt, men nå mener vi at institusjonene har nådd en tålegrense, og regjeringen bør revurdere denne måten å styre sektoren på. Den andre grunnkritikken min går på at regjeringen ikke tar på alvor alle de unge som ønsker å ta utdanning, og heller ikke sørger for nok studieplasser og nok forskning på områder samfunnet har kritisk behov for å videreutvikle framover. I sommer sto rekordmange kvalifiserte unge søkere uten tilbud om studieplass. Når man har en situasjon med over 70 000 under 30 år som er utenfor studier og arbeid, mener vi i Arbeiderpartiet at det trengs en langt mer offensiv satsing enn det regjeringen er villig til å gjøre. Vi vil opprette 3 000 nye studieplasser med vekt på bl.a. IKT, teknologi og realfag og velferdsstatens profesjoner. Vi sier at investeringen i forskning og utvikling er avgjørende for at vi skal kunne håndtere de store samfunnsutfordringene vi står overfor, men dette er urovekkende svakt fulgt opp i regjeringens statsbudsjett. Det forskes som aldri før, sa representanten som sto før meg på talerstolen. Sannheten er at det er en realnedgang i bevilgningene til forskning. Norge skal være en drivkraft i internasjonal kunnskapsutvikling og ha verdensledende kompetanse. Samtidig er det viktig å gå offensivt inn og prioritere forskning for fornyelse av velferdsstaten og offentlig sektor. Vi foreslår nye program for forskning på IKT og datasikkerhet, samfunnssikkerhet og beredskap, og utvikling av profesjonene. Nå slår til og med mediene opp den kritiske mangelen på kompetanse knyttet til IKT, særlig datasikkerhet og kryptologi. Her synes det knapt som om regjeringen har tatt inn over seg at framtiden er her allerede og banker på. I stedet for å ta et overordnet grep og sørge for rikets sikkerhet, skyves ansvaret nedover på de enkelte institusjonene. Til sist: Det er underlig hvor lite regjeringen bryr seg om å bedre studentvelferden og utdanningskvaliteten. Arbeiderpartiet ser betydningen av et utdanningssystem som ser at resultater henger sammen med at man ser hele mennesket. Vi har lagt inn midler for fortsatt opptrapping mot elleve måneders studiestøtte, 3 000 nye studentboliger, og styrking av forebyggende arbeid med studenters psykiske helse. Vi har foreslått studentombud i hele landet, og til slutt har jeg lyst til å føye til at vi har oppfordret kunnskapsministeren til å ta det overordnede ansvaret for å bekjempe seksuell trakassering i akademia.