Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-06:
Det er nesten slik at jeg ønsker at Terje Aasland skal bli energiminister i den neste fremskrittspartiregjeringen – et meget godt innlegg. Han er den eneste som foreløpig har forstått poenget med denne interpellasjonen, etter min oppfatning. Det er jo ingen uenighet om at CO2-renseanlegg må utvikles før en bygger det, og alle er enige om at dette koster penger. Det er ikke det debatten har gått på, i hvert fall ikke fra min side. Det vil koste fryktelig mye penger. Fremskrittspartiets poeng er at man ikke må sløse vekk pengene i denne prosessen ved at man bygger teknologiske dinosaurer som er utdatert allerede før de står ferdig, fordi man på død og liv skal klare å innfri målsettingen om et fullskalaanlegg innen en viss dato, som er basert på et politisk kompromiss og ikke en gjennomgang sammen med teknologer og industrien. På Mongstad, som Fremskrittspartiet støtter fullt ut, har man lagt opp til dette løpet. På Kårstø gjorde man det ikke. Der var det et resultat av et politisk kompromiss, der informasjonen åpenbart var for dårlig. Dessverre viser debatten her i dag hvordan symbolpolitikken er blitt styrende i klimapolitikken, og det er ubegripelig trist. Så klarer jeg ikke å la være å bli litt overrasket over at Kristelig Folkeparti og Venstre sitter og gråter sine modige tårer fordi et krav som de selv ikke fikk gjennom i sin regjering, ikke blir innfridd av den sittende regjeringen. Tore Nordtun var inne på masse klimatull, vil jeg rett og slett kalle det. Det er åpenbart at vi må ta en lengre samtale, så jeg skal ikke gå inn på det nå. La meg bare likevel slå fast et par fakta. Rensing på Kårstø vil ikke ha noen betydning for norske forpliktelser i denne Kyoto-perioden, slik som Regjeringen har lagt opp sin politikk. I St.prp. nr. 1 understreker Regjeringen selv at Kårstø ikke vil være en del av en verdikjede. Flere tegner sin egen virkelighet og later som om Fremskrittspartiet er imot alt som heter CO2-rensing. Det er ikke poenget. Poenget vårt er at Kårstø-prosjektet ikke er godt. Et annet poeng som jeg gjorde veldig tydelig, er at teknologiutvikling ikke var det sentrale elementet for Regjeringen i utgangspunktet. Det bekreftet også energiministeren i spørretimen 18. oktober i fjor. Når SV snakker om at Kårstø skal være et teknologiutviklingsprosjekt, har de misforstått hva Regjeringen selv har sagt. Hvis denne debatten understreker og påpeker at Regjeringen nå har snudd, at de sier at ok, vi skyver på datoer for å få et best mulig prosjekt og ser det i sammenheng med Mongstad, og hva som realiseres først, er ett fett, så lenge det blir godt og billig, så billig at andre ønsker å kjøpe det, ja da er mitt poeng med interpellasjonen oppnådd. Det som er det vesentlige her, er: Hva kan vi få til for framtiden? La oss ta et kjapt regnestykke: Hvis en utsetter Kårstø f.eks. i sju år og regner at kvoteprisen i den tiden er 100 kr pr. tonn, og en skal rense 1 mill. tonn, vil det bety at hvis en utsetter det, koster det 700 mill. kr i kvotekjøp. Hvis en skal rense dette til 700 kr pr. tonn, bruker en 4,9 milliarder kr i den samme tiden. Hvis en da sier at ok, vi utsetter det, det blir for dyrt, har en altså 4,2 milliarder kr til å drive forskning og utvikling for. Og hvis en f.eks. kjøper dobbelt så mye kvoter som det en egentlig er forpliktet til, har en fortsatt 3,5 milliarder kr mer til å drive teknologiutvikling for, og en har akkurat det samme globale CO2-regnskapet. Dette har ikke noe med å redusere i Norge eller ikke, men det har med å få god bruk av pengene.