trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2015-03-04:
De største utslippsreduksjonene for CO2 fra norsk industri og norsk næringsliv har ikke kommet på bakgrunn av den typen krav, de kom på bakgrunn av en avtale som ble gjort mellom industrien og regjeringen – bl.a. sist gang vi satt i regjering – for å bidra til disse reduksjonene. De positive virkemidlene har vært størst. Det at vi har hatt et NOx-fond som har bidratt til at det har vært penger til investeringer i ny teknologi i skipsfarten, har medvirket til at arbeidet med utslippene har kommet et steg lenger. Det er faktisk de positive virkemidlene som har bidratt mest knyttet til CO2-utslippene. Når det er en global utfordring med klimautslippene, er det viktig at de tingene vi gjør, henger sammen med det resten av verden gjør. Når vi er en del av det avtalesystemet vi har, f.eks. på næringslivssiden, er det sånn at hvis vi reduserer våre utslipp i Norge, vil vi ikke nødvendigvis totalt sett få en reduksjon globalt. Derfor er det viktige vi gjør på disse områdene, å bidra til den teknologien som gjør at alle bedrifter i et område beveger seg i riktig retning, og kan være et eksempel fremover.
Erna Solberg (Høyre), 2015-03-04:
Jeg mener at formålet med konkurranseutsetting ikke bør være at man skal spare på pensjon. Jeg mener det bør være at man skal kunne gi bedre tjenester, at man kan bruke pengene i kommunen på en måte som gjør at de svakeste innbyggerne får bedre tjenester i årene fremover. Det er viktig å sikre at alle – både de som jobber i privat sektor, og de som jobber i offentlig sektor – har gode pensjonsforhold. Da jeg satt i regjering sist, ble vi derfor enig med partene om en obligatorisk tjenestepensjon som et element i det å få til en pensjonsreform som sikret at alle i Norge som er i jobb, får mer pensjon enn det bare folketrygden ville gitt dem. Men det er en utfordring at pensjonsstrukturen i offentlige pensjoner og i private pensjoner kan være ulik, og for enkeltpersoner kan det være sånn at når man konkurranseutsetter, er noen i en situasjon hvor de på grunn av måten de offentlige pensjonsordningene er utformet på, vil få mindre pensjon. Men det er jo ikke sånn at det er hovedregelen for alle. I mange sammenhenger vil det være et spørsmål om hvor man er i pensjonsopptjeningsløpet. Men det viktigste er at kommunene må få lov til å ta sitt ansvar og sørge for å bruke pengene sine sånn at de som trenger f.eks. omsorgstjenester, får et best mulig tilbud.
Erna Solberg (Høyre), 2015-03-04:
Jeg synes det er en utfordring at det er så store forskjeller mellom private og offentlige pensjonsordninger per dags dato. Det er et tema som alle vet ikke ble løst gjennom pensjonsreformen. Jeg mener at det hadde vært bra for Norge om vi hadde funnet en løsning på det i årene fremover, men det er selvfølgelig noe vi er nødt til å diskutere nøye med partene, hvis det skal skje. Men mitt svar til representanten Lysbakken er spørsmålet: Vil SV i fremtiden være med og se på at overganger mellom offentlig og privat sektor skal kunne gjøres lettere for alle grupper, sånn at vi faktisk kan bidra til at ikke pensjonsreformen bidrar til enda større pensjonsulikheter i fremtiden? Jeg mener jo at vi bør være opptatt av alle kvinner, ikke bare de kvinnene som jobber i offentlig sektor.
Erna Solberg (Høyre), 2015-03-04:
Jeg mener at vi har et stort ansvar for å sikre alle i Norge gode pensjonsvilkår, og at det er bærekraftig for fremtiden. Det er blitt større ulikhet i pensjonsvilkårene etter at pensjonsreformen ble innført, og som vi har et bredt flertall bak. Det ligger som en grunnleggende utfordring. Vi trenger også mobilitet i arbeidslivet i årene fremover, mellom offentlig sektor og privat sektor. Jeg synes SV lager dette til en veldig snever bit. Vi kan ikke alle være ansatt i offentlig sektor og ta del i offentlig sektors pensjonsordninger fremover. Da må vi tenke igjennom hvordan vi sikrer gode pensjonsforhold for alle, og det synes jeg ville være et tema det hadde vært interessant å høre SVs synspunkter på.
Erna Solberg (Høyre), 2015-03-04:
Jeg skjønner at alle innbyggerne i Norge er opptatt av pensjonsrettighetene sine. Det synes jeg er helt naturlig at man er. Og så er spørsmålet: Skal vi da i fremtiden akseptere at det er så store forskjeller for enkeltgrupper som det er, mellom det de får i offentlig sektor og det de får i privat sektor? Jeg opplever at en av bekymringene våre fremover er at hele folketrygdreformen i hovedsak nå tas ut for de unge som jobber utenom offentlig sektor. Det kommer til å skape en ubalanse i dette forholdet i årene fremover, som vi er nødt til å adressere sammen med partene i årene som kommer. Dette kan ikke isoleres bare til et spørsmål om når man konkurranseutsetter, for det bidrar også til hele fleksibiliteten og spørsmålet om å bevege seg f.eks. innenfor akademia, mellom det å jobbe på universitet og det å jobbe i næringslivet og kunne modernisere våre institusjoner på den måten, fordi pensjonsforskjellene blir veldig store. Det er et stort, sammensatt og komplisert spørsmål, og jeg håper at Arbeiderpartiet er villig til å se at det er et stort, sammensatt og komplisert spørsmål.
Erna Solberg (Høyre), 2015-03-04:
Vi har ikke gått inn og vurdert de enkelte forslagene fra produktivitetskommisjonen. Vi har sagt at dette er en interessant diskusjon, men vi jobber med en større reform knyttet til jernbane – på samme måte som man har hatt større reformer tidligere, hvor f.eks. enkeltgrupper har blitt flyttet ut av statens tjenestepensjonsordning over i det private, men hvor de også har fått betydelig større lønnsfleksibilitet i de samme bedriftene. Det er litt av det som skjedde under all moderniseringen som foregikk på 1990-tallet, hvor bedrifter ble flyttet fra å være forvaltningsbedrifter eller tjenesteytere i offentlig sektor, til å stå selvstendig og utenfor pensjonsordningene, men også fikk bedre lønnsvilkår og større frihet i lønnsdannelsen enn det man har innenfor det offentlige systemet. Dette er avveininger som gjøres i de ulike selskapsstrukturene man har.
Erna Solberg (Høyre), 2015-03-04:
Det ligger i opplegget fra forrige regjering at man skal komme tilbake til disse spørsmålene senest i 2017, hvor det bl.a. også skal gjøres en evaluering av AFP-ordningen, slik som den er utformet. Det er klart at regjeringen da vil ta et initiativ overfor partene og snakke om det. Når vi skal ta det, tror jeg vi skal snakke med partene om, rett og slett fordi dette er rettigheter som offentlig ansatte har hatt over lang, lang tid, og de tilpasningene må vi ha en god diskusjon om. Som jeg sier, dette er komplekst, det er vanskelig. Og så er det ikke alltid slik at fordi man konkurranseutsetter, får man dårligere pensjonsrettigheter, eller at lønn og pensjon totalt sett blir dårligere. Det er avhengig av hvor man er i livsløpet, fordi den spesielle utformingen av pensjonsordningene i offentlig sektor gjør at slutten av arbeidslivet betyr så mye for hva man får utbetalt i pensjon, fordi opptjeningsrammene er forskjellige. Hvis man er ung arbeidstaker, kan det altså være motsatt – at man faktisk tjener mer på sine pensjonsrettigheter hvis man jobber innenfor en privat virksomhet.
Erna Solberg (Høyre), 2015-03-04:
I utgangspunktet er det regjeringen har foreslått, å rydde opp, bl.a. ved å sørge for at lotterivirksomheten får klare rammebetingelser. Utfordringen var at den forrige regjeringen ga flere tillatelser til lotterivirksomhet, på siden av enerettsmodellen, noe som vi fikk en ESA-sak om. Det er viktig å huske at den forrige regjeringen ikke laget et regelverk, men at det handlet om politisk skjønnsvirksomhet med hensyn til hvem som fikk tillatelse. Det medførte at enerettsmodellen ble utfordret av ESA, som en konsekvens av de vurderinger den forrige regjeringen gjorde – på siden av enerettsmodellen de valgte å si ja til. Når man ikke har et klart regelverk for når man skal si ja og når man skal si nei, og likevel sier ja til noen, skaper det trøbbel for det norske samfunnet og for enerettsmodellen. Det har vi gjort – ved å sørge for at vi nå skal få en ordning med et lotteriregelverk hvor det gis mulighet for andre. Men det vil alltid være til gode formål – til frivillighet, til innsats for gode formål – når man har lotterivirksomhet i Norge, og ha mulighet til å søke ut fra et ryddig, gjennomsiktig og godt regelverk som vi mener er robust også i forhold til ESA, i motsetning til den forrige regjeringens politikk, som jo skaffet oss en sak som gjorde at regjeringen måtte gå inn og rydde opp betydelig.
Erna Solberg (Høyre), 2015-03-04:
Den forrige regjeringen lot være å ha et regelverk og prinsipper som var gjennomsiktige når det gjaldt hvilke beslutninger de tok. Lotteritilsynet sa ja til en søknad fra Postkodelotteriet – regjeringen sa nei til en søknad, uten at det var gjennomsiktighet, uten at det var like rammebetingelser og uten at kravene som måtte være, var oppfylte, for at man skulle kunne se hvilke beslutninger og hvilket beslutningsgrunnlag regjeringen hadde. Det førte altså til en sak i ESA. Vi mener at en del formål, som f.eks. å bekjempe barnedødelighet i Afrika, bør få lov til å få penger fra lotterier i Norge. Vi har sørget for at miljøet og internasjonal miljøaktivitet også kan få penger og være et formål for lotterivirksomheten i landet. Det er denne typen organisasjoner som står bak, og som skal få overskudd fra f.eks. Postkodelotteriet, som kan være én av søkerne. Men det skal være et regelverk som sørger for at det er gode formål og veldedige formål som skal få penger, knyttet til den begrensede ordningen for lotterivirksomhet som regjeringen har åpnet for.
Erna Solberg (Høyre), 2015-03-04:
Regjeringens overordnede mål med spillpolitikken er å sørge for at de som har lyst til å spille spill, skal gjøre det innenfor ordentlige rammer. Derfor har vi sørget for at de som spiller poker, får en ordentlig og begrenset ramme for å gjøre det. Vi er veldig opptatt av avhengighetsproblematikken knyttet til dette, og derfor har vi satt veldig tydelige grenser. Det er også derfor vi har bestilt en utredning knyttet til spillavhengighet og den nye lisensordningen, for å kunne følge med på hvilken problematikk det gir, også knyttet til kriminalitet. Spill i Norge er først og fremst en inntektskilde for de mange organisasjonene i frivilligheten og i det sivile samfunnet. Vår nye lisenspolitikk – i form av å tillate fem lotterier – er helt innenfor den typen finansieringskilde. Men en har altså åpnet for at også andre gode formål – noen av dem er formål utenfor landets grenser, f.eks. et viktig område som det å jobbe for å bekjempe barnedødelighet – kan få ta del i lotterivirksomhet i Norge.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
Den svenske samfunnsøkonomen Laura Hartman måtte gå fra jobben som forskningsleder i det svenske Studieförbundet Näringsliv och Samhälle da hun dokumenterte at privatiseringa og kommersialiseringa i svensk eldreomsorg hadde ført til dårligere tjenester og en storstilt utbyttefest for private eiere, i likhet med hva annen forskning viser. Under den borgerlige regjeringa i Sverige fikk en håndfull store, internasjonale konsern hånd om all privat eldreomsorg. I Norge ser vi litt samme tendens. Det som starter som lokalt baserte private tiltak innen velferd, blir etter hvert overtatt av de store konsernene. På slutten av den borgerlige regjeringstida i Sverige var det flere politikere fra Moderaterna, Høyres søsterparti, som offentlig begynte å stille spørsmål om denne privatiseringspolitikken hadde ført dem i riktig retning, eller kanskje i gal. Når skal Høyre begynne å stille samme spørsmål? Fins det ikke grenser for privatisering og kommersialisering innen disse sårbare velferdsområdene? Og hvor vil statsministeren sette grensen?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-03-04:
Kvalitet handler ikke alltid om om det er privat eller offentlig, men pasienter, eller beboere, som innvilges fast opphold på norske sykehjem, har i snitt fem-seks aktive diagnoser når de får plass. Brukerne kommer ofte, i tillegg, rett fra sykehus og inn på sykehjem på korttidsopphold – og de er like syke som de var for ti år siden da de lå på en indremedisinsk avdeling på et norsk sykehus. Mitt spørsmål til statsministeren er: Hva vil statsministeren gjøre for å sikre at vi har nok bemanning og nok kompetanse – og øke her – og at det ikke er et blindspor for leger å ta videreutdanning og bruke tiden sin på norske sykehjem, at dette heller blir framhevet som en god vei å gå for å bli en spesialist i allmennmedisin, enn å miste den måten å ta utdanning på?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-03-04:
I pasient- og brukaromboda si årsmelding for 2014 er det dokumentert at sjukeheimstilbodet har store og alvorlege manglar som fører til at enkeltmenneske ikkje får nødvendig helsehjelp, og at grunnleggjande rettstryggleiksgarantiar er sette til side. Pasient- og brukaromboda etterlyser konkrete tiltak for å sikra at sjukeheimstilbodet i Noreg samsvarar med pasient- og brukarrettigheitslova sine grunnleggjande formål. Statsministeren var inne på å auka kvaliteten og få eit nytt register, men ein kjem ikkje utanom grunnbemanninga. I saka frå Dagsrevyen var det éin hjelpepleiar på 19 pasientar, men dette er jo normalen òg ute i det offentlege tilbodet. Mitt spørsmål er: Meiner statsministeren at ein bemanning med éin hjelpepleiar på 19 pasientar om natta er ein akseptabel bemanning, som sikrar kvaliteten i tilbodet?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-03-04:
«Tilskotsordninga til frivillig interkulturelt arbeid i lokalsamfunn og innvandrarorganisasjonar er frå 2015 overført frå fylkeskommunen til 20 kommunar. I Hordaland har Bergen kommune overtatt forvaltninga. Endringa betyr at berre tiltak i Bergen vil no få støtte. Stiftinga Grannehjelpa – Frivilligsentralen i Kvam – mister dermed si støtte til å drive internasjonal kvinnegruppe. Vil statsråden endre tilskotsordninga slik at frivillig integreringsarbeid i kommunar som Kvam også vil få støtte?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-03-04:
Eg er på ein måte litt forundra over svaret, fordi eg kan godt forstå at statsråden og regjeringa vil målretta integreringsarbeidet der utfordringane er størst, altså i store kommunar som har mange innvandrarar. Det er heilt greitt og heilt flott, men eg kan ikkje forstå at dette skal gjerast ved å ta vekk moglegheita som alle kommunar har behov for, nemleg til å driva eit godt integreringsarbeid i alle lokalsamfunn og i alle kommunar. Viss ein ser på korleis ordninga har fungert, er det veldig mange kommunar som har fått støtte, som har gjort eit godt arbeid. Vil statsråden sjå på dette igjen for at òg små kommunar kan få støtte til slikt arbeid?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-03-04:
For Hordaland fylke sin del har eg vore inne og sjekka kven som fekk støtte frå denne ordninga i fjor, utanom Bergen kommune, og støtta var spreidd på mange viktige tiltak i fleire kommunar i Hordaland. Eg kan nemna tiltak i Askøy kommune, Bømlo Frivilligsentral, Vaksdal Frivilligsentral, Øygarden Frivilligsentral, Voss Internasjonale Kvinneklubb, som er eit internasjonalt kvinneforeiningsprosjekt på Sotra, og KnarvikMila. Tilbakemeldinga er at her har ein fått mykje godt integreringsarbeid for pengane. Alle desse prosjekta som eg har nemnt no – og fleire til – vil altså ikkje få støtte til integreringsarbeid dei neste åra fordi regjeringa skal laga ei såkalla målretta ordning. Er integreringsarbeid mindre viktig i småkommunar, sidan all støtte no vert kutta?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-03-04:
Årlige tilsyn avdekker at det begås lovbrudd ved to av tre norske sykehjem. Dette er ikke en debatt om privat eller offentlig drevne sykehjem, det er en debatt om en stor offentlig utfordring. Aller størst er den i kommunal sektor. I min kommune, Gjøvik kommune, som Arbeiderpartiet alltid har styrt, har vi tilsvarende eksempler som det Jonas Gahr Støre viser til, hvor et omsorgsdistrikt med sykehjem og hjemmetjeneste deler på én sykepleier om natten, så dette er ikke en ukjent utfordring. Så har jeg vært på Oppsalhjemmet i Oslo, som drives av Norlandia Care. De har en egen pårørendeskole, og de har en legedekning vi i Gjøvik kommune bare kan drømme om ved sykehjem og i omsorgstjenesten. Men dette med tilsyn og pårørendes deltakelse tror jeg er en av nøklene for å skape mer åpenhet, få større deltakelse og mer kunnskap om hva som skjer i norsk eldreomsorg. Hva vil regjeringa gjøre for å få en mer enhetlig tilsynsordning? I dag spriker dette i alle retninger, fra dem som har gode tilsyn lokalt, til dem som ikke har det i det hele tatt.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Hovedbildet av norsk eldreomsorg er jo bra. Samtidig vet vi at det er en del ting som ikke er godt nok, og Norsk senter for menneskerettigheter har gjort en gjennomgang som viser en del alvorlige funn på sykehjem, bl.a. underernæring, som rammer altfor mange eldre, altfor mange tilfeller av feilmedisinering, grov bruk av tvang osv. Det den rapporten og veldig mange andre peker på som nøkkelen til å få gjort noe med dette, er økt bemanning. Det er illevarslende når vi ser, skal vi si, begynnelsen på et nytt klasseskille, der noen som har penger til det, kan kjøpe seg til bedre omsorg enn andre. Det gjør at vi i SV tenker nytt rundt spørsmålet om bemanningsnorm på sykehjem. Det er noe både SV og Høyre har vært imot før, men som jeg opplever at regjeringen nå har signalisert en vilje til å tenke rundt. Men vi har ikke helt greid å få svar fra regjeringen på hva det er som nå utredes, for det står «norm/veileder» i regjeringserklæringen. Det er to veldig forskjellige ting. Derfor vil jeg gjerne spørre om det er aktuelt med en nasjonal bemanningsnorm for sykehjem.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
I fjor gjorde statsministeren en kjempeinnsats for å bidra til mobilisering til 8. mars-togene rundt om i landet. Det var veldig vellykket, og vi fikk de største markeringene siden midt på 1970-tallet. Mitt håp er at hun kan bidra til sånn mobilisering i år også, og derfor vil jeg gjerne sette et spørsmål på dagsordenen som angår særlig mange kvinner. Det er den pensjonsdumpingen som skjer innenfor barnehager, innenfor eldreomsorgen, innenfor renhold og en rekke andre kvinnedominerte yrkesgrupper når offentlige oppgaver privatiseres og konkurranseutsettes av borgerlige politikere rundt om i landet. Mange la merke til historien om to hjelpepleiere nylig, på Rødtvet sykehjem i Oslo, Karin Rones og Anne Karin Nilsen, som få uker før de skulle gå av med pensjon, fikk beskjed om at de mistet pensjonsrettighetene sine på grunn av konkurranseutsetting. Akkurat den situasjonen ble heldigvis ryddet opp i av Oslo kommune etter stor medieoppmerksomhet, men veldig mange andre opplever denne dramatiske endringen av egne levekår og utsikter for alderdommen på grunn av privatiseringspolitikken. I oktober i fjor ville tidligere finansbyråd fra Høyre i Tromsø kommune at kommunen skulle omorganisere rengjøringsetaten. Da sa hun til Nordlys: «I og med at de ansatte dermed ikke lenger jobber i kommunen, men i et aksjeselskap, vil de kunne miste sin pensjonsordning. Der har kommunen en mulighet til å spare penger.» I en undersøkelse fra Norsk Sykepleierforbund i 2013 kommer det fram at om lag halvparten av kommunepolitikerne fra Høyre og Fremskrittspartiet synes det er greit at kommersielle aktører vinner anbud fordi ansatte får dårligere lønn og pensjon. Synes statsministeren at det er en grei måte å spare penger på i norske kommuner?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Det er jo bra at statsministeren har et ønske om at det ikke er på denne måten det skal spares penger i kommunene, men likevel er det altså på denne måten at en god del borgerlige flertall – og Høyre er stort sett alltid involvert når denne typen politikk gjennomføres – velger å spare penger. Det får konkrete, dramatiske resultater for virkelige mennesker der ute, for barnehageassistenter, for renholdere, for hjelpepleiere som har jobbet et langt liv i fellesskapets tjeneste, som dessuten veldig ofte er kvinner, og som bærer velferdsstaten på sine skuldre. Da er det et nasjonalt spørsmål hvordan vi skal hindre at deres betingelser dumpes. I dag er det sånn at noen grupper har en lovfestet rett til å beholde sin pensjon ved konkurranseutsetting, f.eks. sykepleiere. Hvis statsministeren mener alvor med at denne pensjonsdumpingen ikke er akseptabel, burde vi jo endre loven sånn at også hjelpepleierne og renholderne har muligheten til å få sikret sin pensjon. Vil regjeringen være med på det?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
«Fremskrittspartiets Per Sandberg har uttalt at det multikulturelle samfunnet «har spilt fallitt», og at «islam flytter grenser» i samfunnet. Dette er totalt i strid med Sundvollen-erklæringen som sier at «Innvandring er en kilde til mangfold, nye impulser og kulturell utveksling», og at «innvandring har bidratt til økonomisk vekst». Er statsråden enig med sin nestleder i disse synspunktene, og hvis ja, mener statsråden det er forenlig med regjeringserklæringen og godt inkluderingsarbeid?»
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Det var mange fine ord, og en oppramsing av en rekke integreringsutfordringer og -prinsipper som det er bred enighet om på Stortinget, men det var ikke det jeg spurte om. Det jeg spurte om, var statsrådens syn på de uttalelsene som nestlederen i hennes eget parti har kommet med om at dette flerkulturelle fellesskapet som statsråden har ansvar for, «har spilt fallitt». Grunnen til at det er interessant å få vite hva inkluderingsministeren mener om det, er jo at Fremskrittspartiet nå har de to statsrådene som har ansvar for integrering, inkludering og bekjempelse av fordommer. Da er det vanskelig å forstå at det skal være greit for et parti å si én ting her og noe helt annet når det er nestlederen som uttaler seg offentlig. Da er det også nødvendig å spørre inkluderingsministeren om hun er enig med Per Sandberg i at det flerkulturelle samfunnet har spilt fallitt – ja eller nei?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Statsråden tar feil – jeg har ikke nevnt en eneste konkret sak verken når det gjelder bosetting eller andre viktige ting som statsråden jobber med. Det var ikke det som var mitt spørsmål. Mitt spørsmål var: Hva mener statsråden om Per Sandbergs uttalelser om at det flerkulturelle samfunnet har spilt fallitt? Det er det nødvendig å få vite hva inkluderingsministeren mener om. Jeg hører at Solveig Horne sier at hun jobber på grunnlag av Sundvolden-erklæringen, men den sier noe helt annet enn det Fremskrittspartiet kommuniserer når de er utenfor regjeringslokalene! Derfor vil jeg bare ha en tydeliggjøring av hvor statsråden står. Er det at statsråden sier at hennes arbeid skjer på grunnlag av regjeringserklæringen, det samme som å si at hun er uenig med Per Sandberg, eller har statsråden tenkt å ri to hester? Mener statsråden at det flerkulturelle samfunnet har spilt fallitt, eller er statsråden uenig i et sånt utsagn?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2015-03-04:
Etterretningstenesta kom med si vurdering av sikkerheitstruslane i 2015, og den blei nyleg lagd fram. I den rapporten framheva ein sikkerheitstruslane knytte til Russland og Russlands forsøk på å styrkje si stilling i tidlegare sovjetstatar. Det blir òg påvist ein aukande trussel i det digitale rom, og både Kina og Russland blir nemnde som dei mest aktive aktørane bak nettverksbaserte etterretningsoperasjonar retta mot Noreg, men ikkje minst framhevar ein trusselen frå den ekstreme islamismen. ISIL, Al Qaida og andre islamistiske terrorgrupper opererer i Syria. ISIL har kjempa til seg kontrollen over store område i Irak og Syria. Det har skapt nye fristader for terrorisme i regionen, og det har auka terrortrusselen i regionen, men òg mot vestlege land. Desse truslane angår langt fleire enn Forsvaret. Løysingane ligg i stor grad hos sivile instansar. Me må aktivt motverke farleg radikalisering i utsette ungdomsmiljø. Me må stanse finansieringa av denne terrorismen. Me må stanse rekruttering frå Noreg til terrorgrupper som ISIL, Nusrafronten, Al Qaida og fleire andre. Me må vere villige til å bidra militært til å styrkje utsette lands forsvarsevne mot terroristbevegelsar. Me må drive etterretning for å identifisere farlege personar som kjem heim etter å ha fått ideologisk indoktrinering og krigserfaring i terroristgrupper. Me må gi kommunar råd om korleis dei skal stille seg når personar som kjem heim frå slike krigsområde, kan utgjere ein sikkerheitsrisiko. Det er i Noreg tatt initiativ til tiltak på fleire område, men mitt spørsmål til statsministeren er: Har me i tilstrekkeleg grad god koordinering og innsats i møte med den ekstreme islamismen og terrortrusselen, eller er det spesielle utfordringar som enno ikkje er adresserte systematisk nok, og med stor nok tyngd?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2015-03-04:
Eg vil takke for det gode svaret. Statsministeren nemner det militære bidraget til Irak som regjeringa har fått samtykke frå Stortinget til, og eg vil gjerne høyre kva statusen er for det oppdraget. Så veit vi at jødar var blant terrormåla ved terroraksjonen både i Paris og i København no på nyåret. Meiner statsministeren at det er grunn til å systematisere og forsterke den førebyggjande innsatsen mot antisemittisme og styrkje beskyttelsen av jødiske institusjonar i Noreg? Når vi ser kor spesifikk trusselen var både i Paris og i København, er det eit naturleg spørsmål å stille.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-03-04:
Takk for det – jeg holdt på å si takk for sist til statsministeren. Hva er det vi sier? Det var en ærlig og rett fram diskusjon. Jeg har lyst til å komme tilbake til det som var et av utgangspunktene for hovedspørsmålet, nemlig Etterretningstjenestens vurdering av sikkerhetstrusler i 2015 og spørsmålet knyttet til Russland, hvor bl.a. deres forsøk på å styrke sin innflytelse i tidligere sovjetstater er særskilt nevnt. Forsvarsministeren har i veldig klare ordelag sagt noe om forholdet til Russland, nemlig at det aldri blir det samme igjen. Det er et sterkt uttrykk for en uro når vi er naboland til Russland. Vi ser det som har skjedd med Boris Nemtsov. Vi vet ikke hvem som står bak, men vi vet hvilken risiko de som stiller seg i en slik situasjon som han har gjort, løper. Mitt spørsmål er da: Hvordan ser statsministeren på vårt forhold til Russland?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
Det er eit viktig spørsmål som er reist av representanten Hareide. Eg vil understreka at det er ein krevjande situasjon Noreg står i når det gjeld trusselen frå ekstreme islamistiske miljø og andre. Regjeringa har vår fulle støtte til å handtera den situasjonen. Samtidig viser trusselbiletet frå E-tenesta og PST at vi står overfor fleire truslar, bl.a. cybertruslar og digitale truslar. Den tidlegare sjefen for Cyberforsvaret skal ha sagt at sektoransvarsprinsippet ikkje gjeld i det digitale rom, fordi han ser at utfordringane er store. Aftenposten har fortalt at Cyberforsvaret har mista store delar av investeringsbudsjettet sitt. NSM og Cyberforsvaret er dei viktigaste kompetansemiljøa vi har til å nedkjempe digitale angrep. E-tenesta skriv eksplisitt at nettverksbaserte operasjonar utgjer ein betydeleg trussel mot norske mål. Spørsmålet mitt er korleis statsministeren vil styrkja føresetnadene våre for å kunna handtera digitale truslar, samtidig som me ser at Cyberforsvaret får vesentlege kutt i budsjetta sine.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-03-04:
Fleire og fleire personar reiser ut av Noreg for å delta i krigsliknande handlingar i utlandet. Dei kjem heim som ein trussel mot samfunnet vårt. Éin ting er oppgjera som kan skje i rettssalane, noko anna er den oppfølginga av desse personane og miljøa rundt dei som også må skje. Dette er eit spørsmål som blir stadig viktigare. Det er det vist til tidlegare her også. Sikkerheitstenestene skal ha ros for at dei er så opne om temaet. Når vi får informasjon, kan vi ta ansvar. Statsministeren har tidlegare sendt brev til norske kommunar om oppfølginga av personar som kjem heim frå Syria. I Aftenposten den 2. februar i år kunne vi lese at norske kommunar ikkje blir varsla dersom ein heimkomen Syria-farar er ein terrortrussel, men dei kan bli varsla viss vedkomande ikkje utgjer nokon fare. Kommunane har ei viktig oppgåve i dette. Kva vil statsministeren gjere anna enn å sende brev, for å sikre at kommunane blir sette i stand til å følgje opp desse personane på ein god måte?
Trine Skei Grande (Venstre), 2015-03-04:
Det kan ofte virke som om ting og utfordringer rundt oss er nye, men det er alltid elementer i dem der vi kan bruke lærdom vi har fra tidligere. Vi som var unge på 1980-tallet – som også opplevde den privatiseringsdebatten vi hadde tidligere her i dag – opplevde også rekruttering til nynazisme, der foreldrenes fortvilelse var ganske lik den fortvilelsen mange foreldre har i dag, som opplever at barna deres blir rekruttert til ekstremisme. Jeg syns at regjeringa har lagt fram en bra handlingsplan, og jeg syns at kommuner som Oslo har begynt å få gode undervisningsopplegg. Men mekanismene er ganske like. Det handler ikke bare om dem som drar ut for å krige, det handler om rekruttering til ekstreme ideologier. Og vi vet ganske mye om det. Historien har lært oss mye om hvordan ungdom blir rekruttert til ekstremisme. Det handler både om utenforskap, det handler om følelsen av at man ikke er en del av det fellesskapet vi andre føler vi er en del av, og det handler om foreldre som blir håpløse. Hvordan skal vi klare å bruke det vi har lært fra før, inn i de nye utfordringene?
Trine Skei Grande (Venstre), 2015-03-04:
Statsministeren har vært prisverdig klar på behovet for det grønne skiftet, faktisk så klar at hun har fått kritikk fra de gamle oljekameratene i Arbeiderpartiet og Senterpartiet for å være det. Men her er jeg på statsministerens parti. Her er det viktig å få gjort de store endringene i samfunnet for å møte de utfordringene vi står overfor. Det er bra at statsministerens eget parti også har satt ned et eget utvalg for å se på hvordan det grønne skiftet skal møtes. Vi trenger en ny og aktiv klimapolitikk som både reduserer klimagassutslippene og får til den grønne omstillinga i Norge. Jeg er enig med statsministeren i det hun sa i Dagens Næringsliv den 17. februar om at det er nødvendig for å beholde de velferdsordningene vi har i dag, og løfte Norge videre. Driverne i dette er ikke bare de ytre rammevilkårene som oljepris og det at vi ser at nye energier kommer inn. Det er også skatte- og avgiftssystemet vårt, det er hvordan vi får til forenklinger, hvordan vi gjør det enklere å starte bedrifter, hvordan vi satser på forskning, innovasjon og samferdsel. I dag ser det ut som om i hvert fall to tredjedeler av de rød-grønne ikke mener at dette er viktig. Mye tyder på at statsministeren mener at dette er viktig. Derfor er min utfordring til statsministeren: Hvilke konkrete tiltak ønsker statsministeren å sette i gang på kort sikt for å få til det grønne skiftet som jeg håper at hun både ønsker og mener er nødvendig for Norge å få til?
Trine Skei Grande (Venstre), 2015-03-04:
Jeg har lyst til å forfølge statsministerens innfallsvinkel, for undersøkelser gjort nå både i USA, Sverige, Danmark og Finland, viser at nesten 50 pst. av de jobbene vi kjenner i dag, kommer ikke til å finnes om 20 år. Det betyr en enorm omstilling av samfunnet, det betyr en enorm endring av næringslivet vårt. Skal vi klare å erstatte dem med nye, miljøvennlige jobber, som kommer til å være langvarige og kan bringe Norge videre, trenger vi en grønn strategi for å skape de arbeidsplassene. Så har vi sett at når vi bruker skattesystemet, sånn som vi gjorde på elbiler før, eller den eksplosjonen som vi ser innen hybridbiler bare etter statsbudsjettet i høst, fungerer det veldig effektivt for å skape innovasjon, nytenkning og de gode klimaløsningene. Så mitt spørsmål til statsministeren er: Hun liker å bruke ordene «vekstfremmende skattelettelser». Er hun villig til å bruke skattesystemet vårt for å få de vekstfremmende skattelettelsene til også å bli grønne?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
SV deler fullt ut engasjementet mot voldelig islamistisk ekstremisme, og vi er også svært bekymret for den voksende antisemittismen i Europa. Der er det mye konkret som går an å gjøre, f.eks. burde de jødiske institusjonene i Norge kunne ha en egen kontakt i PST. Det er ikke det jeg har tenkt å spørre om. Jeg har tenkt å spørre om høyreekstremisme og følge litt opp det Trine Skei Grande var inne på, for høyreekstremisme er ikke bare noe som hører fortiden til. Norge har opplevd et av de verste terrorangrepene begått av høyreekstreme i moderne tid i Europa, og vi har lite kunnskap om disse nye miljøene, både i Norge og i andre land. Jan Tore Sanner har sagt til NRK i januar at regjeringen vil opprette et senter for forskning på høyreekstremisme. Det er veldig bra, men det er fortsatt ikke finansiering på plass, og det er ikke klart hva slags form dette prosjektet skal ta. Vil statsministeren ta grep og sørge for at finansiering og lokalisering kommer på plass i løpet av våren, sånn at vi kommer i gang med dette veldig viktige arbeidet?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Statsministeren pleier ofte å si at det ikke ble gjort nok på klimafeltet av tidligere regjeringer – det er jeg for så vidt enig i – men da er det ganske spesielt at det står følgende i regjeringens nye klimamelding: «Som beslutningsgrunnlag for konkrete tiltak og virkemidler er det nødvendig med ytterligere vurderinger av konsekvensene.» Regjeringen har altså lagt fram en klimamelding uten noen nye tiltak. I tillegg har man gjort et fiffig grep for i praksis å avskaffe nasjonale klimamål – dette til tross for at regjeringen fikk to omfattende rapporter fra Miljødirektoratet i 2014. Før det hadde man Klimakur, som var en svært omfattende utredning av hvilke klimatiltak som må og kan gjennomføres i Norge. Jeg er sikker på at Norge til sammen har 10 kg med offentlige utredninger av klimatiltak. Mitt spørsmål til statsministeren er: Hvilke utredningssvar er det regjeringen trenger før den forplikter seg til et grønt skifte som er mer enn stortingsmeldinger, og som faktisk kutter utslipp i Norge, helt konkret?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
«Likestilling handler først og fremst om rettferdighet. Men likestilling er også god økonomisk politikk og gir økt verdiskaping i samfunnet. Kvinners inntog i arbeidslivet har betydd mye mer for norsk økonomi enn oljefondet noen gang vil bety. Samtidig ser vi at regjeringen med sin skattepolitikk gir langt større skattekutt til menn enn til kvinner. Hvilke konsekvenser mener statsråden at den økonomiske politikken til regjeringen får for økonomisk fordeling mellom kvinner og menn i Norge, og dermed likestillingen?»
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Jeg vil takke for svaret. Det er til å undre seg over at hvis statsråden holder fram et progressivt skattesystem som bra for likestillingen, hvorfor det da er sånn at regjeringen gjør skattesystemet mindre progressivt hver gang de har sjansen. Da er det på sin plass å spørre hva statsråden tenker om det statsbudsjettet regjeringen styrer etter i innværende år. I høst la regjeringen fram sitt første helhetlige statsbudsjett. Store deler av det gikk gjennom, spesielt på skattepolitikken. Mener statsråden selv at budsjettet førte til mer eller mindre likestilling mellom menn og kvinner i Norge?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Hvis jeg hørte statsråden riktig, sa statsråden nettopp at SV tar til orde for et ikke-kjønnsnøytralt skattesystem. Det er veldig oppsiktsvekkende. Jeg kan ikke huske selv eller erindre at noen andre i SV noen gang har foreslått noe sånt. Tvert imot er det vi peker på, at de endringene man gjør i skattesystemet som det er i dag, har svært ulike konsekvenser for kvinner og for menn, og at grep man gjør i skattesystemet, har en påvirkning på likestillingen. Derfor må jeg si at statsråden ikke svarte på spørsmålet mitt: Førte statsbudsjettet for inneværende år til mer eller mindre likestilling i Norge? Jeg får vel prøve å være enda mer konkret for at statsråden skal skjønne mitt poeng: Vil kutt i skatt for de med høyest formue og inntekt føre til at menn eller kvinner kommer best ut? Altså: Er det menn eller kvinner som kommer best ut når man kutter i skatt for dem med høy inntekt og formue?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-03-04:
Norge er et mangfoldig land, derfor har vi også et mangfold av kommuner – store og små. I folketallet er norske kommuner på snittet i Europa. I areal er de blant de aller største. Regjeringen har satt i gang en prosess med mål om en kraftig reduksjon i antall kommuner. Regjeringen kaller reformen demokratireform – demokrati, folkestyre. I en sånn sammenheng er det forunderlig at det Høyre frykter mest i denne reformen, er folket. Jeg står her med et brev, sendt fra Høyres sentralledelse rundt til Høyres ordførere og lokale folkevalgte, med en instruks om hvorfor man ikke bør ha lokale folkeavstemninger. La meg sitere en liten del av brevet: «Folkeavstemninger i denne type spørsmål utarter ofte til synsing, usakligheter og splittelse i lokalsamfunnet og kan føre til at det blir tatt en beslutning som ikke er kunnskapsbasert.» Som partileder er Erna Solberg ansvarlig for dette brevet. Vil statsminister Erna Solberg bekrefte at hun mener at folkeavstemninger fører til synsing, usakligheter, splittelse og beslutninger som ikke er kunnskapsbaserte?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-03-04:
Jeg skjønner at statsminister Erna Solberg ikke ønsker å kommentere det brevet som hun er ansvarlig for, som partileder, at har blir sendt ut fra Høyres sentralledelse. Men jeg velger i alle fall å lese litt mer fra det brevet. Det er veldig mye som står der, bl.a. at hvis det mot formodning skulle bli flertall for å høre på folket gjennom en lokal folkeavstemning, må Høyre lokalt stille to krav. De to kravene fra Høyres sentralledelse er som følger: «1. Det bør være minimum 75 % valgdeltagelse.» Da er det viktig å huske på at valgdeltagelsen ved et lokalvalg vanligvis er på rundt 64 pst. Det var den i 2011. Dette var krav nr. 1. Krav nr. 2 er at det bør minimum være 60 pst. flertall hvis Høyres lokale politikere skal velge å høre på rådet. Da er spørsmålet til statsministeren: Stiller statsminister Erna Solberg seg bak dette kravet om at det skal være minimum 75 pst. deltagelse og minimum 60 pst. flertall hvis man skal velge å høre på folket?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-03-04:
Da er det grunn til å konkludere med at statsministeren tar avstand fra en sentral del av det brevet som Høyres hovedorganisasjon har sendt ut. Det synes jeg er klargjørende, for dette er jo i realiteten et sentralt diktat fra Høyre til sine folk i kommunene om å undergrave ønsker om lokal folkeavstemning om kommunesammenslåing. For bare et par uker siden hadde Stortinget en debatt om lokaldemokrati, der en sterkt understreket betydningen av lokal folkeavstemning, og det er ikke minst viktig når det gjelder selve eksistensgrunnlaget til en kommune. En lokal folkeavstemning vil gi bredde og legitimitet til en avgjørelse, enten den blir ja eller nei. En undersøkelse fra desember i fjor viser at et stort flertall, hele 64 pst. av folket, ønsker folkeavstemninger om kommunesammenslåing. Så når statsministeren nå har tatt avstand fra den ene delen av brevet fra Høyre, kan hun da også bekrefte at heller ikke den andre delen – altså det sentrale diktatet om å undergrave lokale folkeavstemninger – er gjeldende?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-03-04:
Hvor langt denne regjeringen kommer til å gå når det gjelder konkurranseutsetting og privatisering, og hvilke konsekvenser det kan få bl.a. for pensjonsrettigheter, kommer til å være noen av de viktige spørsmålene framover. Det kommer til å gjelde mange områder. Samferdselsministeren har sagt at drift og vedlikehold av jernbanen må konkurranseutsettes. Der får han støtte av produktivitetskommisjonen – Rattsø-kommisjonen – som også sier at de synes det er en god idé, og de lager på en måte oppskriften for regjeringen når det gjelder en del privatisering og konkurranseutsetting. Men da sier produktivitetskommisjonen at en betingelse for å gjøre det er at man da må gjøre noe med pensjonsrettighetene. Man må redusere de pensjonsrettighetene som de som jobber med drift og vedlikehold av jernbanen, i dag har. Deler statsministeren den holdningen, både til konkurranseutsetting av drift og vedlikehold av jernbanen, og at man da må gjøre noe med pensjonsrettighetene til de ansatte?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
Jeg synes nok det er et ganske eiendommelig brev som statsministeren har ansvaret for å ha sendt ut til sine partifeller. Hvis det er slik at Høyre er bekymret for at folket ikke har kunnskap nok til å delta i en folkeavstemning, da må Høyre gå seg selv etter i sømmene, for Høyre og regjeringa har jo bedt om at kommunene skal gjøre jobben sin, og det skal skje i et høyt tempo, men regjeringa gjør jo ikke jobben sin. Jan Tore Sanner var svært høyt på banen og sa: flere og større oppgaver. I stedet har regjeringas spesialitet blitt å ta oppgaver bort fra kommunesektoren. Så nå har statsministeren en gyllen anledning til å si hvilke store, nye oppgaver som kommer, og dermed også dempe litt på den store usikkerheten som er hemmende der ute.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Statsministeren trakk fram enkeltmennesker og svake grupper som en slags argumentasjon mot folkeavstemning, hvis jeg forsto det riktig. Jeg vil minne om at undersøkelser viser at tjenester er bedre i små kommuner enn i de største, og at kvaliteten på tjenestene kommer til uttrykk i innbyggernes tilfredshet og deres syn på tjenestene. Da er det jo underlig at «størst er best» er det viktigste slagordet i kommunereformen. SV mener at det er viktig at folk får ta del i og si sin mening om helt avgjørende forhold i sine liv, som f.eks. hvordan kommunene skal se ut og hvordan de demokratiske rammene for lokalsamfunnet skal være. Mitt spørsmål er: Ser statsministeren bedre måter å involvere folk på i denne typen spørsmål enn ved folkeavstemning, og hva skal det i så fall være?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Det er ikke bare i kommunene at kvinnfolks pensjoner blir salderingspost. Vi ser også at regjeringen fører samme politikk, f.eks. gjennom å sende rengjøringen i Forsvaret ut på anbud og på den måten forsøke å rane de lojale menneskene som gjør en god jobb med renhold innen Forsvaret, for framtidig pensjon. Mitt spørsmål er: Hvis statsministeren mener at pensjon ikke er en grei måte å spare offentlige utgifter på, vil statsministeren da støtte forslag som hindrer den typen pensjonsran som vi ser er i emning, både i Kommune-Norge og blant renholderne i Forsvaret?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
«Hvilke konsekvenser ser statsråden for seg at endringene i arbeidsmiljøloven vil få for likestillingen i Norge?»
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Likestillings- og diskrimineringsombudet har i sin høringsuttalelse pekt på at forslaget til endring i arbeidsmiljøloven vil ramme kvinner spesielt, bl.a. fordi kvinner i størst grad jobber innenfor områder der midlertidighet allerede er et problem. I tillegg er diskriminering knyttet til graviditet et stort problem i dagens arbeidsliv. En helt ny omfangsundersøkelse som blir presentert av Likestillings- og diskrimineringsombudet i dag, viser at 55 pst. av kvinner og 22 pst. av menn har opplevd én eller flere former for diskriminering knyttet til graviditet eller foreldrepermisjon. Hvordan ser statsråden at økt bruk av midlertidighet vil virke inn på den diskrimineringen som gravide kvinner og menn som skal ut i foreldrepermisjon, utsettes for i dag?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-04:
Det aller viktigste vernet for gravide vil være at man har en kontrakt, og at man har et arbeid å gå til også når man får kul på magen og har en endret livssituasjon i vente. Derfor lurer jeg på: Ser statsråden at det finnes likestillingspolitiske argumenter mot å la arbeidsmiljøloven åpne opp for flere midlertidige stillinger, spesielt med tanke på dem som har en kontrakt som går ut samtidig som terminen nærmer seg?
Terje Breivik (Venstre), 2015-03-04:
Vellukka innovasjon og teknologiutvikling er ofte tufta på solid engasjement og sterk økonomisk støtte frå statlege organ. Felles for dei tre mest sentrale verkemiddelorgana me har – Innovasjon Noreg, Investinor og Argentum – er at ingen kan seiast å vera særleg retta inn mot det grøne skiftet og grøn vekst. Internasjonalt er trenden at grøne obligasjonar og grøne investeringsfond set nye rekordar. Argentum er i liten eller ingen grad til stades her. Investinor har gjort ei investering i ei ny miljøbedrift sidan april 2011, og heller ikkje Innovasjon Noreg kan seiast å ha spesiell merksemd retta mot grøn vekst, trass i at me no i nok eit statsbudsjett har styrkt miljøteknologiordninga. Så spørsmålet er kort og godt: Vil statsministeren vera med på ein gjennomgang av det offentlege verkemiddelapparatet, sånn at me i større grad kan retta det inn mot dei nye miljøvenlege arbeidsplassane me skal leggja til rette for i åra som kjem?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-03-04:
La meg aller først understreke at Arbeiderpartiet er for omstilling. Vi har alltid vært det, og vi kommer alltid til å være for omstilling. Derfor har vi også foreslått en rekke tiltak i Stortinget, og vi har vært med på en rekke forslag, nettopp for å underbygge nye muligheter i en kanskje litt mer krevende framtid. Vi har foreslått teknologinøytrale meravskrivninger for investeringer i fornybar kraft. Vi har støttet opp om grønn datalagring. Vi har foreslått bedre nettariffer for kraftforedlende industri, sånn at de kan få bedre rammebetingelser. Vi hadde en sterkere innsats på miljøteknologiordningen og ikke minst energi- og klimateknologifondet enn regjeringen. Vi har ikke fått gjennomslag for det. Men jeg går ut fra at regjeringen kanskje vil komme tilbake til Stortinget med disse forslagene. Så til det som er bekymringen. Oljenæringen inneholder en stor mengde av den nasjonale formuen gjennom kompetanse. Hvordan vil statsministeren sørge for at de bedriftene og den kompetansen kan utvikles på en vei mot lavutslippssamfunnet? Hvordan vil hun foreslå tiltak nettopp for å skape trygghet for de menneskene som er i den bransjen i dag?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2015-03-04:
Jeg er glad for at samarbeidspartiene i fellesskap har startet det grønne skiftet. Det er derfor viktig fremover å være konkret. Det snakkes mye om transportsektoren – om vei og bane. Men maritim sektor – som jeg vil peke på – kan fremover ta betydelige andeler av utslippsreduksjonen og kan ta en globalt ledende rolle innenfor grønn skipsfart og det grønne skiftet. Å utvikle en renere skipsfart er som et kinderegg med trippelgevinst: Det er bra for miljøet, det er bra for norsk verdiskaping, og det vil bli lønnsomt. Norge bør ha en visjon om å etablere verdens mest effektive og miljøvennlige sjøtransport i norsk farvann. Gjennomsnittsalderen til de norske fergene og hurtigbåtene er på nærmere 30 år, og mange av dem er rene utslippsbombene. Spørsmålet mitt blir: Vil regjeringa benytte denne muligheten til – i en tid da deler av den maritime næringa sliter – gjennom offensive virkemidler å stimulere til et grønt skifte ved å fornye ferge- og hurtigbåtflåten?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-04:
Mellom 1970 og 1990 gjennomførte norsk industri en fabelaktig renselsesprosess hvor de kuttet alle utslipp dramatisk. Virkemiddelet for å gjennomføre dette var ikke internasjonal kvotehandel med svovel, nitrogen, fosfor og annen forurensning. Det var ikke fleksible mekanismer. Det var en utvetydig og kontant gjennomføring av norske krav til kutt. Resultatet var en mye mer effektiv og mye mer konkurransedyktig norsk industri, og masse innovasjon. Miljøpartiet De Grønne mener at dette er en metodikk som også vil virke innenfor klimaområdet, og vi mener at ambisiøs klimapolitikk er ambisiøs næringspolitikk. Det virker ikke alltid som Høyre mener det samme om å stille klimakrav til norske bedrifter, og spørsmålet er da: Er statsministeren enig i at det er god, effektiv og framtidsrettet næringspolitikk å stille harde klimakrav til norske bedrifter i Norge?