Erna Solberg (Høyre), 2013-11-26:
Det norske samfunnet skaper store verdier. Vi har gode velferdsordninger som favner bredt, og vi har små forskjeller. Det er mye godt å ta vare på og videreutvikle i vårt samfunn. Vi har likevel noen viktige, langsiktige utfordringer. Det siste året har vi sett at veksten i norsk økonomi har bremset noe opp. Vi ser at arbeidsledigheten har økt det siste året. Og vi har i løpet av i går og i dag fått to rapporter som henholdsvis beskriver mer pessimisme blant befolkningen i Norge og større utfordringer og mer pessimisme blant bedriftene i Norge. Den siste rapporten bygger også mye på det som har vært diskutert tidligere i dag, forholdet mellom kostnadsnivået og produktivitetsveksten de siste årene. Vi har nå møtt veggen, ser det ut som på NHOs rapport, i forhold til kostnadsnivået ikke bare for de delene som ikke er olje- og gassrelaterte, men også for de olje- og gassrelaterte delene av økonomien. Det gjør at bedriftene har blitt mer pessimistiske, og at usikkerheten har blitt større. Det er alvorlige signaler, men jeg har lyst til å si at vi er ikke forsvarsløse. Dersom vi fører en politikk for å styrke konkurransekraften til norske bedrifter, vil dette være med varsler om vanskelige tider, men ikke realiserte vanskelige tider. Og så ser vi positive tegn til utvikling blant våre større handelspartnere og i Europa for øvrig. Vi er avhengig av at vi ikke ser mer svekkelse i Tyskland og Sverige, for å være sikker på at ikke den internasjonale impulsen også blir negativ. For gjør den det, vil vi stå overfor store negative endringer i norsk økonomi i vår nære fremtid. Da er det avgjørende viktig at vi gjør de riktige politiske prioriteringene. Da dreier det seg om å styrke norske bedrifters konkurransekraft. Konkurransekraften vår har gradvis blitt svekket de siste åtte årene. Det er sånn at i den økonomiske politikken må vi stille oss to viktige spørsmål: Hvor mye penger vi skal bruke over statsbudsjettet, og hvordan vi skal bruke dem. Budsjettforliket mellom de fire samarbeidspartiene baserer seg på Høyre–Fremskrittsparti-regjeringens forslag, og det gir gode svar på begge disse utfordringene. Dette er et budsjett som styrker Norges konkurransekraft både på kort og på lang sikt. På kort sikt er budsjettet godt tilpasset den økonomiske situasjonen. Ja, det er litt mer stimulans, fordi økonomien har slakket litt opp. Men samtidig er det vekstfremmende tiltak som bidrar til at vi står mer rustet i konkurransen fremover. På lang sikt gjør det Norge mer robust og skaper nye arbeidsplasser. Vi øker satsingen på kunnskapen i skolen. Vi prioriterer mer penger til forskning og til høyere utdanning. Vi senker skattene for vanlige lønnsmottakere og på eierskap og på arv. Vi bygger mer vei og bedre kollektiv, og vi prioriterer tiltak som setter spor for dem som kommer etter oss. Det var vår politikk i opposisjon, og det kommer til å være vår politikk i posisjon, å sikre norsk konkurransekraft og sikre at fremtiden blir bedre for våre etterkommere. Samtidig er det viktig at vi tetter flere hull i vårt sosiale sikkerhetsnett. Det er også påbegynt i dette budsjettet. Utsatte grupper skal få et bedre tilbud. Vi prioriterer en tilrettelagt og tilpasset skolehverdag for barn i barnevernets omsorg, og voksne med lese- og skrivevansker får et bedre tilbud. Det er ikke de største postene i statsbudsjettet, men det betyr enormt for dem som trenger det, for det betyr at de får en mulighet til å delta i arbeidslivet i fremtiden. I helse- og omsorgssektoren reduserer vi helsekøene ved å bruke ledig kapasitet hos private, og vi prioriterer pasientene innenfor psykisk helsevern, rus og rehabilitering først. Det er der hullet i vårt sikkerhetsnett er størst. Og justissektoren får en kraftig opprustning. Å forsterke det sosiale sikkerhetsnettet henger også nøye sammen med konkurransekraften. Grunnlaget for å få et bedre velferdstilbud i fremtiden er at vi tar vare på vår aller viktigste ressurs, nemlig de folkene som bor i Norge. Da må vi holde arbeidsledigheten lav og sysselsettingen høy. Vi må heller ikke glemme de gruppene som står helt utenfor arbeidslivet. Da må jeg få lov å si: Det er dessverre ikke slik som Jonas Gahr Støre sa tidligere i dag, at alle som ønsker det, er i arbeid i Norge. Mange som ønsker å jobbe, møter barrierer inn i arbeidslivet. Enkle funksjonshemninger gjør det vanskelig å få seg jobb. Vi har startet det arbeidet vi lovet i Sundvolden-plattformen. Dette budsjettet er godt tilpasset de økonomiske tidene, og vi løser de sakene vi sa vi skal løse.