Hans J. Røsjorde (Fremskrittspartiet), 2001-03-22:
Saksordføreren for sakene nr. 2 og 3 har gitt en grundig gjennomgang av hovedintensjonene knyttet til innstillingen som vi nå debatterer. For egen del vil jeg på vegne av Fremskrittspartiet legge til at det som er tatt opp i Dokument nr. 8:43 av forslagsstillerne, er en vesentlig sak. Og når denne saken er brakt fram som et Dokument nr. 8-forslag, bygger det selvsagt på to ting: En rekke begivenheter har aktualisert behovet for å samarbeide, og på den annen side kan det være slik at nettopp det å fremme et forslag kanskje kan øke tempoet i det arbeidet som Regjeringen holder på med. Og når det gjelder det arbeidet som nå gjøres, er det viktig at dette gjennomføres med litt fynd og klem, slik at man kommer fram til resultater som gir et best mulig grunnlag for å få en mer helhetlig håndtering av overvåkingen langs kysten. Dermed er også hovedintensjonene i forslaget oppfylt. Som jeg sa innledningsvis: For å imøtekomme det som ligger i forslaget, kreves det tempo. Men det kreves også en økonomisk bevissthet rundt oppgavetildeling og ressurstildeling. Og det må være et klart mål at man får fram et helhetlig og et lett identifiserbart ansvar med hensyn til hvorledes overvåkingen skal skje. Nå vil jeg gjerne legge til at alle de argumentene som er levert fra statsråd Godal, er relevante argumenter i denne situasjonen. Han peker da også i det brevet som ligger som vedlegg til innstillingen, på det arbeidet som Regjeringen legger til grunn. Jeg har lyst til å peke på at vi kan ønske oss en helhetlig overvåking. Vi kan håpe og tro at vi har systemer som fanger opp det aller meste, og som kan avverge ulykker, men vi kommer altså ikke utenom det helt nøkterne faktum at det å føre et skip er et ansvar som påhviler skipsfører. Og jeg tviler på om det i fremtiden – uansett hva man gjør – vil være mulig å gardere seg mot ulykker gjennom overvåking og muligheter for inngripen. Man må være forberedt på at ulykker kan finne sted. Det kan vi ikke gardere oss mot, og da blir det hele et spørsmål om å avveie overvåking, inngripen og kostnader mot effekten av en grunnstøting. Da er det kanskje minst like viktig at man har mottiltaksmidler ved forlis som gjør at det er mulig å rydde opp raskt og begrense skadene, for jeg tviler på at man på noen måte gjennom hva man nå engang måtte finne på, kan si at man overtar det ansvaret som en skipsfører har. Det vil være, etter min mening, ganske meningsløst. Men det fritar altså ikke staten fra å utøve overvåking på en fornuftig måte og i hvert fall synliggjøre ansvar og ha en beredskap klar. Jeg vil også gjerne peke på at hvis man nå skulle finne på å legge ytterligere oppgaver over på Forsvaret ved en helhetlig tenkning, må det også gjelde finansieringen av dette, for skal dette tas innenfor den ordinære forsvarsramme, vet vi alle hvilke konsekvenser det får – det er en debatt vi vil komme tilbake til i en større sammenheng. Jeg ser ikke noen grunn til, som representanten Rise gjør, å ta innover meg det som gjelder Sårbarhetsutvalget. Det får vi ta i sammenheng med den innstillingen som ligger i komiteen. Vi kan alle ha meninger om det, men det mener jeg vil være riktig å ta i en slik sammenheng. Når det så gjelder forslaget om ekstrabevilgninger til Kystvakten, er jeg enig med saksordføreren i vurderingen av dette. Jeg har også her lyst til å peke på det brevet som foreligger fra statsråden, hvor han redegjør for hvorfor reduksjonen i antall seilingsdøgn fremkommer, nemlig gjennom at fartøyene skal oppgraderes. Det vil i sum gi et bedre utgangspunkt når denne oppgraderingen har skjedd. I likhet med øvrige talere vil jeg da si at dersom det skulle vise seg å bli behov for å tilføre midler, får man ta det når et beløp er identifisert, og da som et tillegg til rammen.