trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2015-03-19:
Når ulykken inntreffer og katastrofen eller krisen er et faktum, er behovet for støtte og samtaler stort. Mange er på det mest sårbare tidspunktet i sitt liv, og det utfordrer oss som samfunn på hvordan vi skal gi en oppfølging som gir trygghet og omsorg, slik at folk får den hjelpen de faktisk trenger. Når tidligere livserfaring og mestringsevne ikke er tilstrekkelig for å håndtere situasjonen, er behovet sterkt for å ha et apparat med dyktige og kompetente personer rundt seg som er forberedt og kan gi kunnskapsbasert hjelp. De aller fleste har i løpet av sitt liv opplevd å miste en som sto dem nær, og gjennomgått sorg. Sorg har ingen diagnose – det er ingen sykdom – men kan likevel bety stor smerte for vedkommende som opplever den. Nærmere 45 000 mennesker sliter mer enn normalt med å takle sorgen. Vi kunne se på Nyhetskanalen på mandag at mange som har mistet et barn eller en nær og kjær, blir sykmeldt med en psykiatrisk diagnose fremfor å få den hjelpen de faktisk har behov for, og anerkjennelse av sorgen. Senter for Krisepsykologi i Bergen har i en årrekke bistått mennesker som opplever kriser og traumer, spesielt tap av nære. I forbindelse med norske og internasjonale katastrofer har de bistått bedrifter, kommuner og statlige myndigheter med planlegging og gjennomføring av oppfølging for ulike grupper. De har omfattende erfaring med å gi hjelp og utvikle kunnskapsgrunnlag gjennom forskning og med å spre denne kunnskapen gjennom bl.a. arrangering av kurs for flere ulike yrkesgrupper, som helsepersonell, lærere, ledere, prester, og for vanlige folk bl.a. gjennom en god og informativ nettside. Hele landet sørget etter terroren 22. juli. Flere overlevde og var nær på katastrofen, flere mistet nære og kjære. Senter for Krisepsykologi var med på å iverksette akuttiltak gjennom sitt fagmiljø og med sin kompetanse på kriser og komplisert sorg. Helsedirektoratet har inngått en intensjonsavtale med Senter for Krisepsykologi for å samarbeide og nytte senteret som et nasjonalt kompetansemiljø. Som helseministeren har orientert om, er senteret organisert som et aksjeselskap. Det har derfor ikke vært mulig å gi direkte økonomisk støtte til senteret fra offentlige myndigheter. Fremskrittspartiet har gjennom år kjempet for å styrke psykisk helse. I regjering blir det nå gjennomført. For å redusere ventetidene har regjeringen bl.a. gjeninnført den gylne regelen om at psykisk helse og rus hver for seg skal ha større vekst enn somatikk i alle helseregioner, etter at regelen ble fjernet av den rød-grønne regjeringen. Det er ingen tvil om at Senter for Krisepsykologi innehar en betydelig kompetanse som har kommet – og vil fortsette å komme – fellesskapet til gode. Men som statsråden tydelig har gjort rede for, er senterets organisasjonsform i dag til hinder for å ta vurderingen som interpellanten etterspør. Spørsmålet om et slikt nasjonalt senter og lokaliseringen av dette, ikke minst, er det sikkert flere også som vil mene noe om. Modum Bad kan også være et aktuelt navn å spille inn i så henseende.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2015-03-19:
Vi er nok langt på vei enige i beskrivelsen av problemene, men når det gjelder virkemidlene, har nok historien vist oss at vi er ganske uenige. Jeg vil gjerne fortsette litt der representanten Toppe avsluttet. Det sies fra flere hold at dette er også et familieanliggende. Ja, det er det ingen som helst tvil om, men storsamfunnet må i mye større grad på banen her for å hjelpe dem som sliter. Da er det forebygging, forebygging og forebygging som er det aller, aller viktigste. Vi har hatt mange år med debatt om frukt og grønt i skolen. Det finnes vel knapt en sak som er blitt så latterliggjort av de nåværende regjeringspartiene, særlig da de var i opposisjon – og frukt og grønt var noe av det første som forsvant da de kom i posisjon. Det samme når det gjelder skolemåltid – debatten rundt det ble også en debatt som mer eller mindre fikk et populistisk preg fra dem som var imot en sånn type tiltak. Men når interpellanten viser hvor viktig dette er, og hvor viktig sosiale forskjeller også er som en variabel som virker inn på disse problemene, er det all mulig grunn til å peke på frukt og grønt og fysisk aktivitet i skolen som utrolig viktige virkemidler for å få ikke bare mer læring, men også bedre folkehelse hos våre barn og unge, og også i framtiden. Dette handler om prioritering, det handler om å sette folkehelse først, det handler om å sette tidlig innsats først, det handler om å prioritere frukt og grønt i skolen, og det handler om å prioritere mer fysisk aktivitet i skolen – ikke latterliggjøre den typen virkemidler. Da handler det om å prioritere det framfor reparasjon, framfor å vente og se – som det fortsatt er for mye av – framfor latterliggjøring av frukt og grønt, og om å likestille fysisk aktivitet i skolen med fag som f.eks. matematikk og andre teoretiske fag, som det har vært veldig mye fokus på. Jeg gjorde et lite tankeeksperiment rett før jeg gikk opp på talerstolen. Høyresiden er jo veldig opptatt av såkalte dynamiske skatteeffekter, skatteeffekter som de fleste forskere vil hevde ikke eksisterer, i hvert fall ikke i stor grad, når det gjelder f.eks. å redusere formuesskatten for de aller rikeste her i landet. Men tenk hvilke dynamiske helseeffekter og læringseffekter en kunne hatt hvis en hadde brukt noen av de ressursene som denne regjeringa bruker på å sponse Norges aller rikeste, på frukt og grønt i skolen og på mer fysisk aktivitet i skolen! Tenk hvilken produktivitetsvekst det ville føre med seg, og hvilke dynamiske effekter det ville føre med seg! Så dette handler faktisk om politisk prioritering også, ikke bare om fine ord.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2015-09-30:
Jeg foreslår Bente Thorsen som nytt medlem og Bård Hoksrud som nytt varamedlem.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
På vegne av representantene Magne Rommetveit, Anna Ljunggren, Ruth Grung, Eirik Sivertsen, Marit Nybakk, Karianne O. Tung, Torstein Tvedt Solberg og meg selv har jeg æren av å sette fram et representantforslag om lovhjemmel for lavutslippssoner.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-18:
På vegne av representantene Terje Breivik, Iselin Nybø, Kjell Ingolf Ropstad, Torill Eidsheim, Ingunn Foss, Sivert Bjørnstad, Åse Michaelsen, Terje Aasland, Odd Omland og meg selv har jeg gleden av å framsette et representantforslag om strategi for utbygging av fiberkabler og grønne datasentre.
Trond Helleland (Høyre), 2015-12-18:
Jeg har gleden av å framsette et representantforslag på vegne av Jonas Gahr Støre, Harald T. Nesvik, Knut Arild Hareide, Marit Arnstad, Trine Skei Grande og meg selv om et felles løft for god integrering. Jeg ber også om at forslaget behandles etter Stortingets forretningsorden § 39 c, hvor det står at det skal «legges ut til gjennomsyn for representantene i minst én dag og deretter føres opp på dagsordenen til behandling».
Trond Helleland (Høyre), 2015-12-18:
Det er for så vidt bra at representanten Lysbakken tok ordet, for da fikk jeg anledning til å rette opp en åpenbar feil fra tidligere i dag. Da glemte jeg nemlig å referere at Harald T. Nesvik også var en av forslagsstillerne, sånn at alle partier, bortsett fra SV og Miljøpartiet De Grønne, er med på dette forliket. Det har vært forhandlinger i ukevis. Alle partier, inkludert SV og Miljøpartiet De Grønne, var invitert med fra starten av, da vi startet på innstrammingsforslag. Så ble vi enige om å gå videre med integrering og kommunesituasjonen. Dette er nøye forhandlet fram mellom 161 av 169 representanter på Stortinget. Hadde det vært et knapt flertall, kunne jeg forstått Lysbakkens innvendinger. Her er det en bred innstilling som alle partier står bak unntatt SV og Miljøpartiet De Grønne – som får hele julen og langt ut på nyåret til å studere dette. Men vi insisterer på at dette skal behandles i Stortinget første dag etter ferien.
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-12-18:
Jeg er frustrert av både den forrige og denne regjeringen når det gjelder tiltak mot luftforurensing i de store byene. Dette med lavutslippssoner har ligget på bordet i mange år. Den forrige regjeringen gjorde ingenting. Nå har vi i hvert fall fått et vedtak på Stortinget om at vi skal få muligheten til å innføre lavutslippssoner. Det som er viktig, er at det er nok bredde for kommunene, slik at de selv kan velge innretningen på den. Jeg forutsetter at regjeringen faktisk leverer denne saken. Jeg la merke til at det ble lagt fram et Dokument 8-forslag nå i dag, så Stortinget må følge med slik at vi sikrer at dette går igjennom. Men vi har flere tiltak. Vi kan stille miljøkrav til taxinæringen. Det ser jeg er godt i gang. Så har vi det siste ‒ som heller ikke Arbeiderpartiet har vært med på ‒ at en må få mulighet til å kreve dieselbilforbud, og at tungtransporten kjører rundt de store byene på de mest forurensede dagene. Der er heller ikke Arbeiderpartiet på plass, slik at vi kan få gjort de nødvendige vedtakene.
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-12-18:
Nå har vi en enighet om at vi skal få opp et demonstrasjonsanlegg også på havvind. Det må vi følge opp videre. Når det gjelder Statkraft, er det fortsatt en sterk motor for utviklingen av fornybar energi, både i Norge og internasjonalt. Når det gjelder beslutningen i Storbritannia, er den todelt. Vi begrunner dette med endringen i budsjettet. Men det er også endringer i rammebetingelsene i Storbritannia, hvor man altså trekker tilbake den offensive støtten man har hatt tidligere. Når det gjelder selve vedtaket, er dette en prioritering innenfor en større budsjettavtale som Venstre er med på og tar ansvar for.
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-12-18:
Ganske enkelt fordi vi allerede har vedtatt at vi skal ha lavutslippssoner. Jeg legger til grunn at regjeringen kommer med den saken, og at den har den nødvendige kvalitet når den kommer til Stortinget. Å legge vedtak etter hverandre gjør ikke det ene viktigere enn det forrige. Det er den ene begrunnelsen vi har. Dette er vedtatt. Det skal komme. Det var sendrektighet i den forrige regjeringen. Nå trenger vi å presse det igjennom denne regjeringen slik at byene får det virkemiddelet og kan ta det i bruk. Ellers var det ikke feil i det jeg sa. Jeg sa at Statkraft ikke har vært prioritert fra Venstres side, men vi er med og tar ansvar innenfor en helhetlig budsjettavtale for alle delene i den budsjettavtalen.
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-12-18:
Først vil jeg si at jeg setter pris på representantens benevnelse av viktigheten av kulturminnevern. I forliket er det også en styrking på det feltet. Men spørsmålet mitt gjelder klimagassutslipp. Som representanten også sa, ligger en stor del av utslippene i transportsektoren. I transportsektoren må vi sannsynligvis ned 40 pst. fram mot 2030. Senterpartiet har i denne budsjettdebatten brukt mye av sine krefter på å slåss mot den miljøavgiften som vi nå innfører, nemlig en miljøavgift på flyreiser. For to år siden sloss man like hardt mot en økning i mineraloljeavgiften, som den gangen var det man fikk gjennom. Da blir mitt spørsmål: Hvilke miljøavgifter på transport er Senterpartiet for?
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-12-18:
Jeg er enig med representanten Eidsvoll Holmås i at oppfølgingen av Paris-avtalen kommer til å få store følger for norsk olje- og gassindustri. Det må det – enten vi vil det eller ikke – fordi prisene vil bli lavere. Derfor står vi også overfor en stor økonomisk utfordring. Vi trenger virkelig et grønt skifte i norsk økonomi i årene framover. Et viktig virkemiddel for å få til det – både å få ned klimagassutslipp og å få til et skifte – er et grønt skatteskifte. Det vil si at det må bli dyrere å forurense, men vi må samtidig bruke den inntekten til å gi skatteletter som gjør det lettere for folk å gjøre grønne valg, men som også blir et bidrag til et grønt skifte. Da blir mitt spørsmål: Er SV enig i at når man øker miljøavgiftene, skal man samtidig sørge for at man gir skattelette til folk flest og norske bedrifter?
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-12-18:
Vi skal ned minst 40 pst. i utslippskutt fram mot 2030 sammen med EU. En stor del av disse utslippskuttene må komme fra transportsektoren. Ifølge Miljødirektoratet må så godt som alle nye biler som selges i 2025, altså om ti år, være nullutslippskjøretøy. Enova er det virkemidlet vi har for å få dette til. Det er Enova som nå må lage og støtte opp under den infrastrukturen som er nødvendig for at man skal ta imot over 100 000 nye nullutslippskjøretøyer hvert år. Da blir mitt spørsmål: Er statsråden villig til å ta grep om Enova, slik at de både lager støtteordninger for å bygge opp denne infrastrukturen og ikke minst lager den planen vi trenger for å vite hvilken infrastruktur vi må ha på plass i løpet av de neste ti årene?
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-12-18:
Jeg vil også benytte anledningen til å gratulere med ny statsrådpost ‒ og en viktig sådan. Jeg syns – til representanten Aasland – at vi skal fortsette en tradisjon, at vi, om ikke ved framleggelsen av budsjettene så ved vedtakene av budsjettene, får gode klima- og miljøbudsjetter. Det er tross alt de som er det viktigste. Litt tilbake til statsrådens forrige rolle. Mye av den miljøpolitikken som gjennomføres i Norge og som særlig kommuner og lokale myndigheter driver med, er oppfølging av beslutninger som er tatt i EU og oppfølging av EU-direktiver, enten det er vanndirektiver eller om luftforurensning, og også noen direktiver som vi burde ha innført, men som vi ikke har ennå. Mitt spørsmål blir om hvordan statsråden ser for seg oppfølgingen av disse direktivene og betydningen av det, men også hvordan han som statsråd i Norge kan påvirke disse prosessene innad i EU.
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-12-18:
Til det helt siste: I budsjettforliket er det også et verbalvedtak som går på det å forsterke innsatsen mot lokal luftforurensning, men jeg klarte ikke å finne det nå. Ellers må jeg si at jeg gleder meg til å ta tak i naturmangfoldmeldingen, for det er en mulighet for Stortinget til å forsterke innsatsen slik at vi virkelig kan få en brems og en stopp i tapet av naturmangfold/biologisk mangfold i Norge. Jeg ser på dette budsjettet – hvor det er en styrking på noe over 200 mill. kr i avtalen – som kun en oppstart i den budsjettmessige innsatsen som en må ha, og som må forsterkes i årene framover for å nå de målene som vi setter oss. Også den innsatsen som gjelder kulturminnevernet, må være en start på et større prosjekt og en større innsats i årene framover. Så tilbake til klimaet. I dag la SSB ut tallene for utslipp av klimagasser i Norge 1990–2014. Utslippene har gått litt ned, med 400 000 tonn, 0,8 pst., men for å nå klimaforlikets målsetting i 2020 gjenstår det fortsatt 6,2 millioner tonn. En må altså opp i over 1,2 millioner tonn reduksjon hvert eneste år for å nå dette målet. Da må innsatsen forsterkes, særlig innenfor transportsektoren. Industrien må gjøre det arbeidet de gjør, de må fortsette å redusere. Så må vi ha en helt annen innsats også innenfor olje- og gassektoren. Det er mange også i denne debatten som berømmer olje- og gassektoren fordi man har en høy CO2-avgift og gjør tiltak for å redusere utslipp. Men i 2014 var det igjen olje- og gassektoren som hadde en økning på over 6 pst. Skal vi nå målene, må en innenfor olje- og gassektoren ha en reduksjon av konkrete utslipp fram mot 2020. Men dette gjelder først og fremst transportsektoren, og det gjelder å få opp distribusjonen. Nå har vi gjort biodrivstoff konkurransedyktig – biogass er konkurransedyktig. Jeg var selv i Ås i går og åpnet en ny biogassreaktor. De jobber også med å selge den første til Slovakia, så her skjer det mye. Elbil må en bygge opp en infrastruktur for. For å få til dette skiftet raskt er det arbeidet med Grønn skattekommisjon som kommer til å være helt avgjørende, for økonomiske incentiver virker. Det er hva vi gjør i statsbudsjettene for å gjøre det dyrere å forurense, samtidig som en gjør det enklere å ta de grønne valgene, som er helt avgjørende for å nå målet i 2020. Dette må skje med stor tyngde i neste års budsjett.
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-12-18:
Jeg skulle egentlig bare takke for debatten og prøve ikke å si noe som forlenger den. Jeg vil også minne om de tingene som vi faktisk har blitt enige om. Det er gjort noen store vedtak i Stortinget i det året som har gått. Det er åtte partier som har vært enige om at vi skulle knytte oss til EUs mål om 40 pst. reduksjon innen 2030. Det er åtte partier som uttrykker en støtte til Paris-avtalen og de forpliktelsene som ligger der, og går god for at det også skal bli en forsterkning over tid. Det er åtte partier som også bekrefter at målsettingene for klimaforliket og 2020-målene – og da utslippsmålene – ligger fast. Alt dette forplikter i årene framover ved at en virkelig må forsterke innsatsen – og forsterke den betydelig. Der ligger også uenighetene. Jeg tror vel alle har erfaring med at både miljø- og klimakampen er nettopp det: en kamp, og i hvert fall Venstre er villig til å stå i den framover. Men jeg vil si at dette forslaget, og forliket, er et godt tiltak for det året vi går inn i. Og så må jeg få tid til å ønske en god jul før jeg går fra talerstolen.
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-12-18:
Dette er et veldig viktig og godt forslag. Jeg slutter meg til det mange har sagt om kirkenes betydning både historisk, arkitektonisk og som kulturminner og kulturbærere i Norge. Her setter vi i gang et arbeid for å få en strategi for en stor andel av kirkene i Norge. Det er særlig viktig når vi tar det brede spekteret helt fra steinkirker fra middelalderen, fredede etter-reformatoriske kirker og særlig viktige kirker etter 1650. Det er viktig å få på plass en strategi for å vite omfanget av arbeidet vi trenger å gjøre for å få til vedlikeholdet, og hva som da skal være de ulike aktørenes ansvar, hva som skal være kommunenes, og hvor stor andel av dette staten skal ta. La det være helt klart at fra Venstres side mener vi at staten skal ta et større ansvar enn bare å ha en rentekompensasjonsordning. Grunnen til at vi ikke går med på forslag om et kirkelig kulturminnefond, er at jeg er usikker på om det er riktig format. Jeg synes det til og med vil være underlig at vi etablerer et eget kulturminnefond for kirker samtidig som vi har et kulturminnefond ellers som ikke er et fond, der nettopp partiene som her altså foreslår et kirkelig kulturminnefond, gikk bort fra det gamle fondet for kulturminner og gjorde det til bare å være en post på statsbudsjettet hvor vi bevilger en sum penger. Jeg tror det kanskje er det vi også bør gjøre når vi kommer tilbake med planene, og når vi vet hva vi må gjennomføre for å følge opp strategien som skal komme. Det refereres mye til kommunene. Ja, vi trenger helt sikkert å ha innsats og støtte til kommunene. Vi skal huske på at kommunene ikke bare har de fredede og viktige kirkene å ta vare på, de har alle kirkene de skal ta vare på. Nå er det mange av dem som ble bygget på 1950- og 1960-tallet, som også sårt trenger vedlikehold. Mye av innsatsen kommunene har, må også gå inn mot de kirkene. Jeg synes dette er et veldig godt initiativ. Det er viktig, og jeg er helt sikker på at dette er starten på noe som kommer til å få stor betydning i årene framover. Jeg er også helt sikker på at når det gjelder selve finansieringen, kommer vi til å få rikelig anledning til å diskutere det når strategien er på plass.
Audun Otterstad (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Den 17. mars behandlet Stortinget representantforslaget fra Ola Elvestuen med flere om å gi kommuner konkrete virkemiddel for å redusere luftforurensing og klimagassutslipp. Venstre fikk flertall med alle partiene, bortsett fra Høyre og Fremskrittspartiet, for at kommuner skal kunne begrense bilbruken på riksveier i perioder med høy luftforurensing. Komiteen samlet seg heldigvis om at regjeringen skal fremme et forslag og sikre kommuner hjemmel i veitrafikkloven til å opprette lavutslippssoner. Representanten Elvestuen har bred erfaring fra både byråd og bystyre og kjenner godt til utfordringene med luftkvalitet fra sitt virke i Oslo, vil jeg tro. Spørsmålet blir derfor om representanten Elvestuen er fornøyd med framdriften i saken, og at vi ni måneder etter vedtaket ikke har fått noe tilbake fra regjeringen. Mener representanten at vi bør ta initiativ til behandling i Stortinget utenom regjeringen via et Dokument 8-forslag?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-18:
Vi har vært gjennom mye i denne innstillingen. Tidligere i høst har vi også vært enige om ganske mye. En av de tingene vi har vært enige om, er satsing på fornybar energi. Vi har hatt en sterk ambisjon på dette området. Vi har pekt på potensialet som ligger i havvind. Vi har bedt om en strategi for å bringe havvindsatsingen videre. Vi har vist til at europeiske land forventer investeringer opp i mot 1 000 mrd. kr til havvind de neste ti årene. Hva gjør så regjeringen, Kristelig Folkeparti og Venstre en sein nattetime? Jo, de velger å plukke 5 mrd. kr fra Statkraft, noe som gjør at selskapet for noen dager siden besluttet å legge planene om havvind til sides. Den største industrielle motoren vi har på fornybar satsing, må altså kapitulere på havvind, ikke fordi det er vanskelig, ikke fordi de ikke ønsker det, men fordi regjeringen, Kristelig Folkeparti og Venstre er vinglete, uforutsigbar og ute av stand til å holde løftene de har gitt om kapitaltilgang. Er det et godt eksempel på den klima- og energipolitikken vi må ha framover?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-18:
Jeg vil også benytte anledningen til å gratulere Bru med posisjonen som fraksjonsleder for Høyre. Det skal bli interessant å kunne samarbeide i komiteen i tida framover. Representanten var inne på spørsmålet om oppfølgingen av Paris-avtalen i sitt innlegg. Det blir et viktig tema, og da er det svært viktig at de tiltakene som blir iverksatt, særlig på nasjonalt hold, har legitimitet, at de er godt fundert, og at vi vet at de har god klimaeffekt. I høst valgte regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre å innføre en seteavgift, eller passasjeravgift, på fly. Det er en avgift som ilegges en sektor som allerede er innunder kvoteplikt, nemlig luftfarten, og det er en avgift som ikke er knyttet til drivstoffet, som jo egentlig er problemet. Det er en rent fiskal avgift, som ikke har noe annet formål enn å reparere budsjettbalansen til budsjettpartnerne. Synes Høyre at det er en seriøs oppfølging, som skaper legitimitet omkring Paris-avtalen og klimaproblematikken?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-18:
Fremskrittspartiet har jo latt seg forlede av Venstre til å innføre en flypassasjeravgift som er helt meningsløs. Det er altså slik at den vil oppfattes av folk som et nokså underlig klimatiltak, all den tid det ikke er drivstoffet som faktisk prises. Hadde det enda vært drivstoffet! Men når avgiften er like stor, enten en reiser fra Oslo til Bangkok, eller en reiser fra Bodø til Svolvær, kommer ikke folk til å forstå den type avgift. Nå er det slik at vi har Grønn skattekommisjon, og hos den ligger det enda flere avgiftsforslag som Fremskrittspartiet sikkert må ta stilling til, bl.a. en kjøttavgift. I dag har vi altså underskudd på storfekjøtt, vi importerer kjøtt som produseres med over dobbelt så mye CO2-utslipp, og det å redusere norsk produksjon for deretter å øke importen vil være svært dårlig miljøpolitikk. Er det slik at vi risikerer at Fremskrittspartiet også vil la seg forlede til å bli med på en slik type avgift? Og hvordan ser Fremskrittspartiet på en mulig klimaavgift på kjøtt?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-18:
Med dette vil jeg ta opp de forslagene Senterpartiet har fremmet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-18:
Det er et interessant spørsmål, for jeg tror at diskusjonen om oppfølging av våre forpliktelser kommer til å være en diskusjon som ikke bare handler om de konkrete teoretiske tiltakene som blir foreslått, men også om hvilken legitimitet og styrke man kan ha bak tiltakene som foreslås. Svakheten med Grønn skattekommisjon er at den ikke tar høyde for fordelingsmessige effekter, både geografisk og sosialt, og det er et problem. Hvis man har tenkt å ture fram med grønne skatter uten å se på de fordelingsmessige effektene de har, kommer det til å bli svært vanskelig. Når det gjelder landbruket, tror jeg det har mye å bidra med og kommer til å ha et stort ansvar for å få ned utslippene. Men en kjøttavgift – for det første har utenlandsk produksjon av kjøtt langt høyere CO2-utslipp, og for det andre er 60 pst. av norsk landbruksareal gress. Man kan ikke ha kylling og svin på gress. Man kan ikke ha planteproduksjon på gress. Det betyr at hvis man skal utnytte beiting i Norge, må man faktisk ha sau eller storfe på de arealene. Da må man faktisk også produsere rødt kjøtt. Det å legge til en avgift da blir pussig.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-18:
Jeg vil først ta det første som representanten spør om, nemlig spørsmålet om oppfølging av klimaavtalen. Senterpartiet mener åpenbart at landbruket skal ta sin andel, men la oss nå ikke overdrive. Landbruket står for 9 pst. av klimagassutslippene nasjonalt. Veitrafikken alene står for 19 pst., og samferdselssektoren samlet står for 30 pst. Det er klart at det kan nok være opportunt og behagelig å gyve løs på en liten gruppe bønder framfor å terge på seg en stor gruppe bilister, men veitrafikken står faktisk for over det dobbelte av det hele landbruket slipper ut. Når det gjelder utjevningstariffer, kan man se litt ulikt på det. Den ordningen er utformet på en slik måte at desto høyere bevilgningen er, desto flere nettkunder vil man nå. Sjøl om et utvalg mener at man bare skal nå de helt marginale, er Senterpartiet opptatt av at fordelingsvirkningen er viktig, også når man klarer å nå flere av dem som har høy nettleie – også de som ligger under de punktene som et utvalg måtte mene er riktig.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-18:
Først må jeg si at jeg setter pris på representantens kommentar når det gjelder kulturminnearbeidet, og det er min oppfatning at vi snart må komme oss videre, for 2020 nærmer seg. Jeg har et håp om at vi når komiteen behandler budsjettet til neste år, vil kunne se en større grad av bredde og enighet i komiteen om å styrke det området. Når det gjelder klima og nasjonal oppfølging, tror jeg det er svært mange tiltak som må på plass, både innenfor landbruk, innenfor transport og også når det gjelder andre sektorer. Senterpartiet er svært skeptisk til flyplassavgiften, for det er bare en ren fiskal avgift som ilegges uavhengig av hvor mye drivstoff man faktisk bruker. Hadde det vært en drivstoffavgift, skulle vi nok ha gått mer grundig inn på det. Kriteriet for avgiften må ikke bare være at forurenser skal betale. Det må også være at man kan endre teknologi. Hadde man lagt på en drivstoffavgift og samtidig premiert biodrivstoff også innen luftfart, kunne man sett en teknologiendring, og da hadde det vært interessant. Da ville det vært mulig å vurdere. Det er det vi har gjort med bilavgiftene, som jo har fungert bl.a. når det gjelder antallet elbiler.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-18:
Energistatsråden har en viktig rolle i oppfølgingen etter Paris med å styrke utbyggingen av og drivkreftene for fornybar energi. Det er på mange måter en koordinerende rolle også overfor andre statsråder, f.eks. kommunalministeren når det gjelder bygninger, og på andre områder. Det gjelder både solenergi, vannkraft og vindkraft. Han må sørge for at Fosen blir bygd ut. Statsråden bør sørge for at vi kobler oss på havvind. Statsråden sa i tidligere replikksvar at han var opptatt av at Enova må styres på en seriøs måte. Det er det lett å være enig i at er viktig. Spørsmålet er hva statsråden synes om styringen en har hatt av Statkraft i høst, der en da har valgt å frata selskapet så mye kapital. Synes han det er en seriøs måte å styre en stor industriell aktør innen fornybar energi på?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-18:
Jeg vil også få lov til å ønske den nye statsråden lykke til. Det er et bredt og mangfoldig område som han har fått ansvaret for. Akkurat nå er det mye knyttet til oppfølging på klimasida. Men det er viktig å huske på at porteføljen er mangfoldig og omfatter bredden av hele miljøfeltet. Da vil enkelte kanskje tro at Senterpartiet skal spørre om rovdyr. Det skal vi ikke gjøre denne gangen. Men jeg har lyst til å utfordre statsråden litt på tenkning rundt kulturminner. Som jeg sa i mitt innlegg, mener jeg at det er det temaet som vi stadig glemmer. Det er behov for et løft, både når det gjelder Kulturminnefondets budsjett, Riksantikvaren, kirkevedlikeholdet og også når det gjelder ordninger på skattesida overfor private eiere av kulturminner. Vi har satt oss noen mål som vi er langt ifra å oppfylle, og spørsmålet er om statsråden ser nødvendigheten av å ha et mer tverrpolitisk løft for å kunne ivareta de målene og prøve å komme i land med 2020-målene til 2020.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-18:
Det var representanten Grimstad som fikk meg til å ta ordet, for hvis regjeringspartiene og Venstre og Kristelig Folkeparti var så dårlig orientert om Statkrafts planer for vindkraftanlegg på Fosen som det representanten fra Fremskrittspartiet her legger til grunn, har de kanskje tatt en avgjørelse om å plukke bort 5 mrd. kr i kapital i villfarelse. Det er riktig at Statkraft i vår ga uttrykk for at de ikke kom til å investere. Det medførte stor debatt, også blant stortingsrepresentantene. Men så er det slik at det i ettertid både har kommet inn en utenlandsk investor, og Statkraft har sagt at de ønsker å vurdere en investering på nytt. Så det har kommet positive signaler fra Statkraft, og det er jo de positive signalene som nå skal manifestere seg, forhåpentligvis i januar. Det er de signalene regjeringspartiene og Venstre og Kristelig Folkeparti setter på spill med en helt uansvarlig eierpolitikk, der de uten videre plukker 5 mrd. kr vekk fra selskapet uten noen som helst begrunnelse – noe vi så langt vet har ført til at Statkraft ikke kommer til å satse på havvind, et område hele energi- og miljøkomiteen mener det er viktig å satse på. Men der ønsker man altså ikke at den store industrielle motoren i Norge på fornybar energi skal kunne være med på en satsing framover. Da hjelper det nesten lite med de demonstrasjonsanleggene som Stortinget ønsker skal utvikles. Representanten Aasland nevnte jernbane, og da så jeg at det var litt risting på hodet blant representantene fra regjeringspartiene. Da de rød-grønne kom inn i regjering, altså etter sist gang Høyre satt i regjering, var investeringene til jernbanen på 1 mrd. kr. Da vi gikk ut etter åtte år, var de på over 6 mrd. kr. Vi satset altså nesten 1 mrd. kr hvert eneste år på jernbane. Samferdselsministeren skryter stadig av at økningen har vært 50 pst. på jernbanen i den perioden denne regjeringen har sittet. 30 av de 50 prosentene var det den rød-grønne regjeringen som la fram i sitt siste budsjett i 2013. Det var kjempet fram av de rød-grønne partiene, og så ble det videreført av Solvik-Olsen – og det er utmerket.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-18:
Jeg vil bare få lov til å rette opp en åpenbar misforståelse fra statsrådens side. Senterpartiet har i alle fall aldri sagt at Fosen-prosjektet ikke vil kunne realiseres. Vi har aldri lagt det dødt. Det er mulig at representanten Grimstad var litt inne på det, men vi har ikke sagt det. Det vi har sagt, er at regjeringen har satt prosjektet i spill på en uansvarlig måte ved å ribbe selskapet for kapitaltilgang rett før en investeringsbeslutning skal tas. Det er intet mindre enn en uansvarlig eierpolitikk, som har skjedd i seine nattetimer for å få i hop en vanskelig budsjettbalanse, dessverre – og med manglende forståelse for hva dette betyr av industrielle muligheter. Da vil jeg få lov til å ønske forsamlingen en god jul og takke for debatten.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Vi får komme tilbake til havvind senere i debatten, men det som representanten nettopp sa, var feil. Det er klart at mens vår regjering tilførte 14 mrd. kr i ny egenkapital for nettopp å ha langsiktighet, lovde denne regjeringen, med Venstre og Kristelig Folkeparti som støttespillere, 10 mrd. kr over flere år, og valgte i forhandlingene selv å si nei til å la Statkraft beholde 5 mrd. kr i egenkapital. Representanten må bære et betydelig ansvar for at han nå dropper den største havvindsatsingen. Hva er vitsen med demonstrasjonsprosjekter hvis en dropper det som fremmer teknologisk utvikling og læringskurver, nemlig storstilte prosjekter i britisk område? Jeg har 13 sekunder igjen. Jeg skal stille spørsmålet: Hvis det er slik at det haster med å få på plass lavutslippssoner, hvorfor i all verden stemmer Venstre mot et forslag der vi krever at regjeringen slutter å trenere saken, og at den legger fram en egen sak for Stortinget med tiltak for å bedre luftkvaliteten i byene i løpet av vårsesjonen 2016?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Jeg er glad for at representanten fra Arbeiderpartiet sier at det er opplagt at Arbeiderpartiet trenger å utvikle flere konkrete politiske tiltak i klimapolitikken i Norge, for Høyre har unektelig et poeng når de stiller spørsmål om hva Arbeiderpartiet egentlig ønsker å gjøre. For å si det enkelt: Da vi fremmet forslag på bakgrunn av Miljødirektoratets anbefalinger for hvordan målene skulle nås i 2020, stemte Arbeiderpartiet imot nesten alle forslagene. Det var noen få av dem som vi fikk flertall for, og dem har vi jobbet videre med å følge opp og fått regjeringen til å jobbe videre med. Men nesten alle de andre stemte Arbeiderpartiet imot. Jeg vil si det slik: Flere av de tiltakene som Arbeiderpartiet stemte imot, har Venstre senere fått gjennomslag for sammen med regjeringen. Med andre ord har det vært lettere å få med seg regjeringen på en del klimatiltak enn det har vært å få med seg Arbeiderpartiet. Nå mener jeg likevel at det som Venstre har fått til, er altfor lite, men jeg synes ikke dette er spesielt oppløftende for Arbeiderpartiet. Så spørsmålet er: Hvis vi fremmer nye forslag, som er faglig baserte, vil Arbeiderpartiet stemme for dem?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Bra!
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Jeg synes det er fascinerende og litt trist at Senterpartiet nå overlater til EU å redusere norske klimautslipp, men det får være deres problem – det blir vårt alles. Men jeg vil gripe fatt i det Tina Bru – gratulerer – sa i innlegget sitt. Hun sa at EU – og dermed Norge, som ønsker å tilknytte seg – har en ambisiøs klimapolitikk innenfor rammene av Paris-avtalen. Det er faktisk feil, og hun kan umulig ha lest artikkel 17 i avtalen, som jeg derfor leser for henne: «The Conference of the Parties(…) Notes with concern that the estimated aggregate greenhouse gas emission levels in 2025 and 2030 resulting from the intended nationally determined contributions do not fall within least-cost 2 °C scenarios but rather lead to a projected level of 55 gigatonnes in 2030 and also notes that much greater emission reduction efforts will be required than those associated with the intended nationally determined contributions(…) (…) (…) Hvis ikke en av de fire største utslipperne skal gå hjem og kutte mer utslipp, hvem skal da gjøre det?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Jeg tenkte jeg skulle snakke om skog og biologisk mangfold. Vi har ikke én art å miste, og vi har tusenvis av arter som er på rødlisten vår – vi har nylig fått presentert ny rødliste – og flere arter har blitt mer utrydningstruet enn de har vært tidligere. Vi er i en situasjon der mange forskere hevder at vi står foran den største utryddelsen av arter som vi har sett siden dinosaurene ble utryddet – bortimot utryddet. Det jeg derfor skal spørre om, dreier seg om det som er det viktigste vi kan gjøre for å ta vare på biologisk mangfold i Norge, nemlig å ta vare på skogen. I innstillingen er det et flertall – Kristelig Folkeparti og Venstre samt Sosialistisk Venstreparti og de andre opposisjonspartiene – som viser til at «i dag vernes bare 2,7 pst. av den produktive skogen, mens forskerne mener vi trenger å verne minst 10 pst.» Synes representanten at regjeringen i sitt framlegg til en naturmangfoldmelding bør sørge for en plan som verner 10 pst. av skogen?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Jeg vil bare minne representanten om at den regjeringen som nå sitter, er Kristelig Folkepartis favorittregjering – kanskje bortsett fra en regjering de ville ha deltatt i selv. Det er denne regjeringen Kristelig Folkeparti valgte etter valget. Dette er en regjering som lovte masse, både på skogvern og på mange andre områder, før valget. Man skulle ha forsterket klimainnsats. Men summa summarum, etter tre budsjetter og to og et halvt år i regjering, er det dramatiske kutt i klimabistanden til utlandet og utradering av fornybar energi-satsingen, som hele Stortinget var enige om den gangen den rød-grønne regjering satt. Det er en dramatisk underbudsjettering på barskogvernet, som representanten selv var inne på i sitt innlegg, og det er en regjering som ikke har lagt fram ett betydelig klimatiltak – alle sammen har blitt tvunget fram enten av vår del av opposisjonen, eller av representantens del av opposisjonen. Spørsmålet er: Vil Kristelig Folkeparti være med på å sikre at vi får 10 pst. barskogvern inn som en del av den nye naturmangfoldmeldingen?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Det vil jeg gjerne – jeg tar opp forslagene fra SV.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
La meg begynne med å si at den nye klimaavtalen åpner for bruk av kvoter. Den legger ikke opp til økt bruk – det står ikke eksplisitt det i avtalen noe sted. Tvert imot pålegger den i artikkel 17 landene å gå tilbake og oppdatere sine utslippskutt i tråd med at behovene er mye, mye større enn de innrapporterte planene fra de ulike landene er. Det er en av de tingene som regjeringspartiene i denne debatten har nektet å ta inn over seg. Jeg mener at det er et problem at den regjeringen vi har, har vært for opptatt av å si at vi skal løse dette gjennom kvotekjøp i utlandet, i stedet for å ta tak i de utslippsreduksjonene som det er helt nødvendig å gjennomføre her i Norge. Vi har en regjering som – ifølge sine egne fagetater – har forpliktet seg til å prøve å redusere utslippene til 47 mill. tonn innen 2020, men som ifølge Miljødirektoratet ikke ligger an til å nå disse utslippsmålene innen 2030 engang. Det er hovedproblemet.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Det er helt riktig som Oskar J. Grimstad påpeker, at det som ble framlagt i oljemeldingen, ikke er SVs primærstandpunkt. Nå fremmer jeg det som er vårt standpunkt, nemlig at vi mener det er behov for en helt annen omstilling av oljenæringen – over i et grønt fornybarsamfunn – enn det som det brede flertallet her på Stortinget legger opp til. Jeg mener – som jeg sa i mitt innlegg – at det brede flertallet har lagt seg på en veldig negativ linje for Norge. Vi har blitt veldig ensidig avhengige av oljeinntektene og sysselsetting i oljenæringen. Nå ser vi at når krakket kommer, er vi fullstendig uforberedt. Når det gjelder langsiktighet i næringslivet, vil jeg bare si at Oskar J. Grimstad er ikke den rette mannen til å snakke. Så seint som i denne regjeringsperioden lovet Oskar J. Grimstad, sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, Statkraft at de skulle få beholde 10 mrd. kr til nye investeringer i fornybarprosjekter, og så seint som i dette budsjettet endte de opp med å kutte, slik at man ender opp med å kutte 90 mrd. kr av Statkrafts prosjekt innenfor offshore vind i Nordsjøen.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Det korte svaret på det er ja, og jeg kunne stoppet der, men jeg vil likevel fortsette ved å utdype to ting og påpeke én ting som jeg synes det er synd at Venstre ikke klarer å få til, og som jeg synes det hadde vært greit at Venstre var bedre til å innrømme, nemlig at Venstre er med på et statsbudsjett for tredje gang, men i dette statsbudsjettet legges det overhodet ikke opp til at det skal være dyrere å ta i bruk fossile produkter. Elavgiften økes, men bensin- og drivstoffavgiftene økes ikke. Det betyr at dette er det motsatte av det grønne skiftet, ved at en gjør det dyrere med rein, fornybar energi, men en gjør det ikke dyrere med fossil kraft. Det synes jeg er dumt, men jeg er enig i prinsippet om at når vi øker miljøavgiftene, må vi gjøre to ting samtidig. Vi må enten bruke det til å støtte opp under miljøvalg og gjøre dem billigere, eller vi må gi brede skatteletter for folk flest, for vi vet at skal man få folk med på et grønt skifte, må de ikke oppfatte at dette er usosialt, men at det bidrar til fordeling.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Jeg leste avisen i går. Jeg synes det er fascinerende å se hvordan Tord Lien i Klassekampen utbasunerte at oljeprisen skal opp igjen, mens VG på sin side skrev hvordan oljeprisen nå har nådd et krakk, og at vi er i et krakk. Jeg skal la være å spørre oljeministeren om akkurat dette, og inviterer han heller til å komme i et senere innlegg og drøfte noen av de langsiktige utfordringene for oljeprisen og oljenæringen i Norge. Jeg vil heller spørre om en ting som har vært viktig for Stortinget det siste året. Det handler om elektrifisering av Utsira. Elektrifisering av Utsira var vedtatt av Stortinget at skulle skje innen 2022. Så vidt jeg har forstått, skulle Statoil ha valgt konsept i løpet av 2015 for hvordan man skal gå videre med dette, men det har ikke skjedd. Jeg vil derfor spørre Tord Lien: Hva gjør olje- og energiministeren for å sikre at Stortingets vedtak om elektrifisering innen 2022 blir fulgt opp, og for kvalifisering av elkjeler istedenfor gasskjeler?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Jeg vil også gratulere statsråden med den nye tittelen – og den nye jobben. Dette blir gøy! Det jeg skal spørre om, er oppfølgingen av klimaavtalen. Det er et helt kapittel i klimaavtalen som handler om hva vi skal gjøre før 2020 – «Enhanced Action». Vi må gjøre mer før 2020. Det er noe som stresses gjennom hele klimaavtalen, og det er noe som har vært stresset av opposisjonen her gjennom hele denne stortingsperioden. Man ligger for langt bak målene i klimaforliket, som går ut på at vi skal kutte ned til 47 millioner tonn CO2-utslipp innen 2020. Derfor vil jeg gjerne spørre statsråd Vidar Helgesen om de nasjonale ambisjonene for utslippskutt: Hva er det operative målet statsråden mener det er riktig at vi skal oppnå av kutt i 2020? Når får vi planen og tiltakene for hvordan vi har tenkt å nå dem, og erkjenner statsråd Helgesen at man etter 2,5 år i regjering ikke er i nærheten av å nå de målsettingene som Stortinget har vedtatt?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
La meg begynne med å si at jeg synes at jobben som Tine Sundtoft gjorde i Paris, var veldig god. Selv om jeg var uenig i noen av de forhandlingsutgangspunktene som Norge hadde, mener jeg at hun gjorde en god jobb, og det fortjener hun all ære for. – Så er det sagt. La meg da begynne med å si at den nye klimaministerens bakgrunn jo er det internasjonale og verden, og jeg synes vel at litt av problemet med norsk klimapolitikk, og i og for seg øvrig miljøpolitikk i denne regjeringens periode, er at en har vært veldig opptatt av verden og lite opptatt av Norge. Vi har nå fått en ny klimaminister som arver det som etter min oppfatning er et mørkt kapittel i norsk naturverns historie. I 27 av 28 plansaker – sist jeg talte – som har vært på regjeringens bord, der miljøinteresser har vært truet, har miljøet blitt nedprioritert: Uansvarlig oljeomlasting til Høyres økonomiske bidragsytere er blitt tillatt. Det er åpnet for omfattende snøscooterkjøring som truer den stille naturopplevelsen. Det er åpnet for at kobbergruveavfall skal dumpes i Repparfjorden, og gruveavfall skal dumpes i Førdefjorden og ødelegge livet på havbunnen og være til skade for fiskearter på rødlisten. Det kommer en naturmangfoldmelding – ja, den er nå allerede kommet – fra den nye ministeren. Vi har ikke et dyr å miste, vi har ikke en art å miste. Naturen er truet, og ikke på grunn av ett galt vedtak eller én feil utbygging – nei, problemet er at bit for bit blir naturen ødelagt og artene utryddet i et tempo vi ikke har sett siden dinosaurene ble utslettet. Derfor er vi nødt til å satse på det brede arbeidet for å hindre de tiltakene som bit for bit ødelegger naturen. Vi har i vårt budsjett en større satsing på naturmangfold, større satsing på skogvern og større satsing på kulturvern. Vi fremmet sågar i går et forslag til lov om grunnlovfesting av allemannsretten, som jeg håper at Stortinget i neste stortingsperiode vil slutte seg til. Vi har fått en ny klimaminister som selv har sittet i den regjeringen som ikke har lagt fram ett betydelig grep for å redusere norske klimautslipp – alt er presset fram av opposisjonen, enten av oss, av Arbeiderpartiet eller av sentrumspartiene – og som ikke har vært i stand til å legge fram forslag til troverdige grep for å bedre luftkvaliteten i byene, slik at vi for tredje vinter med Høyre-styre går inn i en vinter uten ett betydningsfullt nytt grep for å bedre luftkvaliteten. Vi kunne gjort luftforurensende biler vesentlig dyrere, vi kunne gitt kommunene rett til å innføre lavutslippssoner og høyere bompenger på forurensende biler og høyere gebyrer på piggdekk, men regjeringen trenerer alt. Konsekvensene er at friske blir syke, syke blir sykere, og de sykeste hjerte- og lungesyke dør. Derfor er mitt spørsmål: Når flertallet nå stemmer ned forslagene om at vi må få en melding til Stortinget om å få gjennomført disse tiltakene våren 2016 – når kan statsråden love oss de tiltakene for bedre luftkvalitet?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-18:
Til Tina Bru: Oljeindustrien planlegger for 4 graders oppvarming. Det er klart at i et sånt scenario vil det selvfølgelig være plass til veldig mye mer olje. Det er ingen jeg har sett, f.eks. IEA, som planlegger for et 1,5-gradersscenario, og jeg vil utfordre olje- og energiministeren til, på faglig grunnlag, å legge fram en beregning for Stortinget for å se hvordan norsk olje og gass ville passet inn i et 1,5-gradersscenario. Til Jan-Henrik Fredriksen: Erik Solheim ble utpekt til «champion of the world» for sin innsats for å se klima og utviklingspolitikk i sammenheng. Jeg forventer ikke at representanten husker det, men det er altså sant. Den tredje tingen er luftkvalitet. Der var det en usannhet fra Jan-Henrik Fredriksen. Han sa at det var den rød-grønne regjeringen som ble dømt. Utslippene var i den rød-grønne perioden, men det man ble dømt for, var at den mørkeblå regjeringen ikke var villig til å legge fram en plan for hvordan man skulle få utslippene under kontroll.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-12-18:
Jeg kan forsikre representanten om at Arbeiderpartiet har mange konkrete forslag som vi er opptatt av å bringe inn i klimadebatten. Det er helt opplagt at vi trenger å være mer konkrete i våre tiltak og i vår tilnærming til utslippsreduksjoner. Et godt eksempel er transportsektoren. Det er flott med en gradvis omstilling av hvordan en innretter avgifter, men det er ikke nok. Det er langt unna at transportsektoren f.eks. vil ha redusert sine utslipp med 40 pst. i 2030 med det som nå foreligger. Det må sterkere virkemidler til for å nå de målene, og det er vi interessert i å diskutere sammen med de andre partiene her på Stortinget og binde oss til. Men jeg registrerer at det er lettere å utfordre Arbeiderpartiet gjennom en replikk enn å komme med en antydning om et klimaforlik, og så sette oss ned rundt bordet og utfordre hverandre – for det avviser jo Høyre kategorisk. Det er jeg forundret over. Når det gjelder klimanøytralitet i 2030, er det en del av klimaforliket fra 2012. Jeg forventer at regjeringen faktisk kommer til å levere på det i løpet av kort tid, slik at vi innfrir de forpliktelsene vi har ...(presidenten klubber) (presidenten klubber)