André Oktay Dahl (Høyre), 2010-03-11:
Beklager at det ble sent, men sånn er timeplanen her på huset. I Danmark har det i lengre tid pågått en bandekonflikt i København mellom MC-miljøet, i form av Hells Angels og dens støttegruppe AK 81, på den ene siden og unge med en annen etnisk eller kulturell bakgrunn på den andre. I 2008 ble det registrert ca. 900 bandemedlemmer, mens tallet i 2009 var på 1 250. Skyteepisodene mellom bandene har utvidet seg fra bydelen Nørrebro til andre deler av København. I 2008 var det over 60 skyteepisoder. Siden 1. august 2008 og frem til 20. oktober i fjor har politiet registrert 339 skyteepisoder i Danmark. 109 av dem har vært relatert til bandekonflikten, og disse har kostet seks menneskeliv, 59 har blitt såret og 40 personer med relasjon til bandemiljøet er blitt siktet av politiet. I andre kvartal i 2009 var det 22 skyteepisoder hvor politiet mener det er snakk om oppgjør i bandemiljøet, i tredje kvartal var det registrert 21. I mars 2009 presenterte den danske regjeringen den såkalte bandepakken. Bandepakken gir rom for strengere straffer og en innstramming av utvisningsreglene knyttet til overtredelse av våpenlovgivningen. Gjennom denne pakken har det også blitt bevilget mer penger til å øke mengden av politi i gatene. Politiet i København og på Sjælland følte et behov for å øke innsatsen mot disse bandekrigene, og man opprettet en egen spesialenhet. Denne enheten skal styrke den videre etterforskningen mot de personene som direkte eller indirekte spiller en hovedrolle i konfliktene. Den kalles «Task Force Øst» og vil samarbeide tett med andre instanser i politiet, bl.a. med Politiets etterretningstjeneste. Dette er altså situasjonen i Danmark. I Norge er det tidligere blitt kjent at flere sikkerhetsselskaper opererer med en paramilitær struktur og står bak ulovlig avlytting, overvåking, bruk av vold, trusler og drap og kan antas å stå bak trening av MC-klubbmedlemmer i Norge. Leder ved avdelingen for organisert kriminalitet i Kripos, Atle Roll-Matthiesen, har tidligere uttalt at dette er det samme som skjer i utenlandske broderklubber. I 2007 uttalte han til TV 2 at man ikke ennå har konkrete holdepunkter for å spå en bandekrig i Norge, men at man fra tidligere vet at små, marginale hendelser har utløst store konflikter. Derfor er det grunn til å ta det som nå skjer på alvor, sa han da. Dette budskapet har også blitt gjentatt senere i år. At man oppfatter disse som en trussel, kommer det for så vidt en rekke henvendelser om fra landet rundt. Kripos slår fast at det er kriminelle MC-bander og sympatisører til disse i mer enn 70 kommuner i Norge. Med kriminelle MC-klubber mener politiet såkalte én-prosent-motorsykkelklubber, der medlemmene definerer seg selv som den ene prosenten av befolkningen som har meldt seg ut av samfunnet, med sine egne spilleregler. Dette er blant de mest og best organiserte kriminelle nettverkene i Norge, ifølge Kripos. Mange medlemmer av motorsykkelklubber er selvfølgelig familiefedre – og kanskje noen mødre også – med ærlige jobber og motorsykler som hobby. Det kan være langt fra å være supportgruppe til en direkte støttegruppe. Men blant supporterne finnes også medlemmer som er involvert i kriminalitet – på oppdrag eller bestilling fra moderklubben. Vi så nå nylig at danske Hells Angels har besøkt Arendal flere ganger og gjort seg kjent med deler av det lokale MC-miljøet. I januar ble en 32 år gammel dansk statsborger varetektsfengslet for det politiet mener er grov vold mot en av gjestene på en lokal pub. En arendalsmann i 20-årene skal ha fått slått ut to tenner – og flere fått skadet andre kroppsdeler. Politiet knytter hendelsen til Hells Angels og har foreslått å nekte medlemmer adgang til utesteder ikledd klubbenes symboler. Politiet i Danmark tror at bandekrigen der startet som en krangel om salg av narkotika, men at det har utviklet seg til også å gjelde andre typer kriminalitet, som menneskehandel, bestikkelser og torpedovirksomhet. Norge har til nå vært forskånet for en sammenlignbar situasjon, men det er grunn – og det vet jeg at statsråden gjør – til å tenke preventivt i forhold til at vårt lille, rike land i fremtiden kan risikere det samme og lære av danskenes positive, negative erfaringer. Norske myndigheter reagerte kontant i etterkant av NOKAS, men vi er på etterskudd – det ser alle – i forhold til organisert vinningskriminalitet fra Øst-Europa. Øst-europeiske bander har stort sett tatt over markedet fra norske ransligaer, og det er en stor trussel. Dem vi kjenner til i dag, har beskrevet seg selv som en fortropp, som en diger sverm av kriminelle. De ler av oss og synes at vi er vasne. Midt i denne situasjonen ser det ut som det er i ferd med å oppstå en ny politikrise, med kutt i årsverk sammenlignet med hva man forutsatte. Vi har diskutert kriminalomsorgen og situasjonen i den, og domstolene varsler bemanningsstopp. Mens politiet til dels har analysert trusselbildet, men mener at vi er på etterskudd, så har man valgt å gjøre soningsforholdene vesentlig mer lempelig for en fangesammensetning som man ikke på forhånd hadde vurdert trusselbildet i forhold til. Det er ingen «quick fix» på dette, og Høyre ber Regjeringen om å ta initiativ til et bredt forlik, sånn at samfunnet slår tilbake før det er for sent og noen av disse gruppene begynner å slåss om markeder, eventuelt samarbeide. Om det er slik at man i budsjettforhandlingene har fått beskjed om at penger må spares, bør det ikke gå ut over en av statens grunnoppgaver. Vi ser at offentliggjøring av skattelister, kobling til nye søkemotorer, sosiale medier o.l. bidrar til å fremme økonomisk, organisert kriminalitet og ID-tyverier, både i regi av øst-europeere og muligens også i regi av MC-bander. I går uttalte If Skadeforsikring at de gir penger fra NOKAS-ranet til tyveriregisteret Ettersøkt. Ifølge If er dette et av de beste midlene som finnes for å hindre spredning av tyvegods, enten de genereres av østeuropeiske bander eller også av MC-bander. If understreket samtidig at de håpet at «rette myndigheter vil legge forholdene til rette slik at de som står bak nettsiden får best mulig arbeidsforhold». Dette viser hvor alvorlig private aktører ser på fremtiden. Tidligere har statsråden avvist å kjøpe fengselsplasser i kriminelles hjemland, f.eks. ved bruk av EØS-finansieringsmekanisme, selv om det er god grunn til å anta at flere kriminelle bak murene i norske fengsel videreforedler allerede godt etablerte nettverk, men også bygger nye. Det er grunn til å tro at importen av denne form for kriminalitet kan medføre flere og grovere voldsepisoder fremover, f.eks. hvis det oppstår kamp om marked eller revir, eller også, som nevnt, hvis de ulike miljøene samarbeider på tvers. Vi er nå også midt inne i en grunnleggende debatt om integrering av mennesker med en annen etnisk og kulturell bagasje enn flertallet i Norge. Det vokser opp et stort antall sinte, unge menn som lever på siden av samfunnet med en annen kulturell bakgrunn. Vi ser at enkelte med til dels fundamentalistiske religiøse/kulturelle holdninger, MC-gjenger og andre kriminelle nettverk søker å rekruttere disse til nettverkene sine. PST sa f.eks. i sin siste rapport at unge norsk-somaliere, norsk-pakistanere, norsk-afghanere og norsk-irakere rekrutteres til voldelig ekstremisme fra utlandet. Her ser man mulige nettverk som kan skape store problemer på kort eller lengre sikt. Det er bakgrunnen for at jeg stiller følgende spørsmål: Hvorledes vurderer statsråden Norges beredskap for å håndtere liknende situasjoner som dem man over tid har sett utvikle seg i vårt naboland Danmark, og de pågående «bandekrigene» der? Hva har vi å lære, og hva har vi ikke å lære av Danmark når det gjelder å løse disse utfordringene?