Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-23:
Gass fra Norge har i mange år vært sett på som den store klimaløsningen, den som skal sikre oljeselskapene både nye utvinningstillatelser og de nødvendige utslippskuttene. Vi kan gå tilbake til debatten om bygging av sterkt forurensende gasskraftverk på 1990-tallet, hvor Høyre og Arbeiderpartiet sammen argumenterte for at eksport av kraft fra sterkt forurensende gasskraftverk her hjemme ville gi mindre kullkraft i andre land. Ettertiden ga motstanderne av de sterkt forurensende gasskraftverkene rett. Gasskraftverkene ville ha ført til at vi lå enda lenger unna våre internasjonale klimaforpliktelser, og gasskraftverket som ble bygd på Kårstø, ble så å si ikke satt i drift før det ble revet og lagt ned. Det ble utkonkurrert av fornybar og utslippsfri energi. Gasskraftsaken viste at det ikke er fossil gass som er alternativet til kull. Det er fornybar energi som er alternativet. Det skulle vært interessant å vite hvor mange millioner, ja kanskje milliarder, som ble sløst bort på de sterkt forurensende gasskraftverkene i sin tid – penger som i stedet kunne ha gått til de virkelige klimaløsningene. Men det får vi nok aldri vite. I dag står vi foran en lignende situasjon, bare i enda større skala. EU, som er det viktigste markedet for fossil gass fra Norge, har store planer om en avkarbonisering av økonomien. Deres mål for utslippskutt, satsing på fornybar energi og ikke minst energieffektivisering vil redusere behovet for å importere gass. EUs energi- og klimapolitikk, som bl.a. kommer til uttrykk gjennom den såkalte avkarboniseringspakken, innebærer redusert import av gass. Fossil gass har for høye utslipp av klimagasser når EU skal nå sine framtidige mål. I tillegg ser de på muligheten for å dekke mer av sitt gassbehov med biogass produsert i EU-landene. Det er anslått at disse lavutslippsgassene innen 2050 kan dekke fra 30 pst. og helt opp mot 70 pst. av det totale gassforbruket i EU. I dag dekker disse lavutslippsgassene mindre enn 5 pst. Når EU i tillegg skal gjøre seg mindre avhengig av gass til oppvarming av bygninger, vil det få konsekvenser for den om lag tredjedelen av naturgassen EU importerer, og som kommer fra Norge. Det er god grunn til å utfordre en etablert sannhet – eller en myte, som jeg vil kalle det – om at gass er så miljøvennlig. I en artikkel fra forskningsstiftelsen CICERO før jul sies det: «Verdens CO 2 -utslipp er ventet å stige med 0,6 prosent i 2019 grunnet en kraftig økning i bruken av naturgass og olje, og til tross for en nedgang i kullforbruket. Naturgass har siden 2012 vært hovedårsaken til økningen i globale CO 2 -utslipp.» Glen Peters, forskningsleder ved CICERO, sa: «Den svake utslippsøkningen i 2019 skyldes en uventet nedgang i det globale kullforbruket, men denne nedgangen har ikke vært stor nok til å kompensere for den robuste veksten i bruken av naturgass og olje.» Han sa videre: «Naturgass er et renere fossilt brennstoff enn kull, men ved å erstatte kull med gass gjør man bare at planeten koker litt saktere.» Den europeiske investeringsbanken kom i fjor med en beslutning om å stanse investeringer i nye fossile energiprosjekt. Gass kan være unntatt, men da forutsettes bruk av karbonfangst og - lagring. I de nærmeste årene kan det godt være at gassforbruket i Europa vil ligge omtrent flatt, kanskje til og med øke lite grann, men utviklingen framover er en nedgang dersom EU følger opp sine klimamål og fornybar energi-mål. Eksisterende norsk gassproduksjon vil sannsynligvis få avsetning de nærmeste årene, men ser vi forbi 2030 og tar EUs klimamål på alvor, noe vi bør gjøre, ser bildet annerledes ut. I Prop. 80 S for 2017–2018, som handler om utbygging av Johan Castberg-feltet, men også om norsk petroleumspolitikk, vises det til en studie gjort av Oljedirektoratet av verdiskapingen for leteaktiviteten i perioden 2008–2017. Forventede framtidige salgsinntekter for olje og gass fra funnene ble da anslått til å bli om lag 960 mrd. kr høyere enn forventede utbyggings- og driftskostnader – det var altså 960 mrd. kr mer enn de forventede utbyggings- og driftskostnadene. Spørsmålet er om denne vurderingen står seg i dag, i lys av EUs nye energi- og klimapolitikk og deres behov, eller deres reduserte behov, for import av gass. Vi i SV mener i hvert fall det trengs en ny gjennomgang av norsk petroleumspolitikk i lys av de klimaplanene som EU har.