Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
La meg begynne med å si at jeg synes saksordføreren kom med en god redegjørelse for hva dette handler om, og inntil han gikk inn i politikken synes jeg det var en meget god redegjørelse. Jeg synes også representantene Henriksen, Korsberg og Elvestuen har adressert denne saken på en god og informativ måte. La meg likevel si at det vi i dag først og fremst behandler, er en kundereform. Rundt oss, både i Norge og i Europa, er kraftsystemene i endring. Teknologien endrer seg, politikken endrer seg, markedene endrer seg. Det skjer i Norge, og det skjer i Europa – et Europa som vi når det gjelder energipolitikken og kraftsystemet, blir tettere og tettere integrert med. Det er ikke bare viktig at vi fra myndighetenes side svarer på disse endringene, men gitt den store oppslutningen arbeidet mot å redusere klimautfordringene har, så er dette også noe vi er nødt til å legge til rette for, det å produsere og bruke mer fornybar energi er åpenbart også en del av svaret på å håndtere klimautfordringene. Nettselskap har to kundetyper. Den ene kundetypen er strømkunden, enten det er i industrien, i næringslivet eller det er vanlige folk i husholdninger. Den andre kundetypen som nettselskapene har, er kraftprodusentene. En av de endringene vi ser rundt oss, er at mens man aldri har hatt et lovmessig monopol, men et de facto monopol i en region på produksjon, transmisjon og distribusjon av kraft, ser vi nå at det blir et større mangfold også på produsentsiden. Så også det er et viktig element, også der er det viktig at man beskytter mot utnyttelse av monopolsituasjonen. Vi er faktisk nødt til å legge til rette for et større mangfold av produsenter, ikke bare industrielle, men også produsenter i husholdningene. I årene som ligger foran oss, vil man investere i størrelsesordenen 100 mrd. kr i overføring av kraft i Norge. Det er i form av opprusting av nett som allerede er i bruk, det er ikke minst også for å etablere ny kraftkapasitet, altså ny overføringskapasitet, men det er også for å innføre AMS, som på lang sikt vil gjøre strømsystemene våre smartere, sånn at vi kan hente ut mer verdier av kraftsystemene og bruke energi bedre. Som representanten Henriksen var inne på, handler dette om å øke fokuset nettopp på denne viktige nettutviklingen. Ved å skille ut monopolvirksomheten tror vi fra regjeringens side at det vil stimulere sterkere til å gjøre rette investeringer til rett tid, ikke bare for å legge til rette for økt bruk av fornybar energi, men også for å legge til rette for økt produksjon av fornybar energi. Dette er hensynet som ligger bak vårt forslag. Så til distriktene: Lavest mulig nettleie, altså det å kunne bruke strømmen til en lavest mulig kostnad, er selvfølgelig en fordel overalt, for industri og næringsliv overalt, men fordelen er jo størst i distriktene. Det er i distriktene, altså utenfor de mer tettbygde, sentrale strøk av landet, at nettleien er høyest og dermed legger en størst demper på næringsutvikling og vekst. Jeg har aldri lagt skjul på at dette forslaget også vil medføre noen flere fusjoner, og det har jeg hele tiden sagt at jeg mener er en heldig bieffekt, men det er altså ikke målsettingen med forslaget. Så har jeg lyst til å si at jeg er glad for at vi har et betydelig flertall i Stortinget i dag for selskapsmessig skille. Noen av disse kostnadene man peker på, kommer av det selskapsmessige skillet, mens andre deler av de kostnadene man peker på, kommer av det funksjonelle skillet. Det jeg opplever at man glemmer i debatten om kostnader her, er at det også er betydelige inntekter på den andre siden. Dette er store, komplekse spørsmål, som de enkelte selskapene vet mest om hvordan vil bli håndtert i praksis. Men vi har orientert Stortinget om NVEs rapport 28/2015 om utvikling i nøkkeltall for nettselskap med fokus på nettariffer i et av våre brev til komiteen i anledning denne saken, og den redegjør altså grundig for at det er adskillig mer kostnadseffektivt å drive med funksjonelt skille.