Astrid Marie Nistad (Arbeiderpartiet), 2000-11-14:
Eg er glad for at den tidlegare regjeringa Bondevik følgde opp Stortinget si oppfordring om å legge fram ein overordna handlingsplan for arbeidet med menneskerettane. Stortinget gjorde følgjande vedtak då saka om inkorporering av tre sentrale menneskerettskonvensjonar var til behandling våren 1999: «Regjeringa vert oppmoda om å utarbeide ein overordna handlingsplan for informasjon, undervisning og utdanning for å verne og fremje menneskerettane i Noreg.» Eg er glad for at Stortinget får oppfylt kravet om at det må setjast i gang informasjon, undervisning, utdanning og forsking på desse områda. For skal vi makte å styrkje enkeltmenneska si stilling i norsk rett og samfunnsliv, er vi nøydde til å ha kunnskap og kompetanse på alle nivå i samfunnssystemet. At Institutt for menneskerettar får styrkt sin posisjon på området, er viktig for å oppnå det ønskte resultatet. Men eg vil gjerne understreke, som det vert sagt i innstillinga frå utanrikskomiteen, det er ei rekkje frivillige organisasjonar som legg ned monaleg arbeid knytt til desse spørsmåla. Det er difor også viktig å engasjere flest mogleg – frå ulike miljø – for å få breidd og innsikt, kunnskap og forståing om menneskerettane. Difor er det ypparleg at utanrikskomiteen føreslår å etablere viktige møteplassar mellom organisasjonar og profesjonelle miljø på området. Eg er svært glad for at eit av desse miljøa er Røde Kors Nordisk United World College i Fjaler. På denne skulen møtest ungdom frå heile verda for å lære om demokrati, miljø og menneskerettar. Dette er ein unik møteplass for slik læring. Eit anna miljø er Falstad, nasjonalt senter for opplæring og dokumentasjon innan tema om krigens fangehistorie, humanitær folkerett og menneskerettar. Varetektsfengsling har i dei seinare åra vore gjenstand for debatt og kritikk. Høgsterett har vurdert straffeprosesslovens vilkår for varetektsfengsling, og har i ei rettsavgjerd kome fram til at desse ikkje strir mot Den europeiske menneskerettsdomstolens praksis. Men Noreg er møtt med kritikk frå Europarådets torturovervakingskomite for tilfelle der praktiseringa av varetektsinstituttet ikkje er tilfredsstillande. Denne kritikken tek vi på alvor. Norske justismyndigheiter har sett i gang og vil sette i gang tiltak for å kome kritikken frå torturovervakingskomiteen i møte. Som sagt, justiskomiteen har til handsaming bruken av varetektsfengsling. Her diskuterer ein mellom anna høvet til varetektsfengsling og fengsla personar sine rettar. Eg er glad for at fleirtalet i utanrikskomiteen overlèt til justiskomiteen å handsame endringane i straffeloven og straffeprosessloven på dette området. Menneskerettane er universelle. Det vil seie at rettane gjeld for alle, utan omsyn til hudfarge, kultur, religion, statsborgarskap, kjønn, økonomisk posisjon, utdanning eller anna, og utan omsyn til regime eller styresett dei er underlagde. Dette vert viktigare og viktigare å få fram også i vårt land; vi er på veg til å vere eit fleirkulturelt samfunn, då må vi også klare å leve opp til desse universelle rettane. Vår kunnskap og kompetanse må difor spreiast ut til alle, og arbeidet må starte i barnehagar og grunnskule. Det er her vi legg grunnlaget for at vi som bur i landet vårt, respekterer det enkelte mennesket, utan omsyn til bakgrunn. Vi må slå fast og få forståing for at den enkelte sin rett alltid gjeld, i alle situasjonar. Eg er difor glad for at lista vert lagd høgt i desse spørsmåla frå Regjeringas side, når dei understrekar at det ikkje er nok å legge seg så tett som mogleg opp mot minstekrava, men at Noregs internasjonale rolle tilseier at myndigheitene på mange måtar må yte meir på det nasjonale planet enn det som umiddelbart følgjer av dei internasjonale vedtaka.