Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2008-06-11:
Økt internasjonalisering og økt mobilitet fører til at politi og rettsapparat må forholde seg til en kriminalitet som i stadig økende grad blir grenseovergripende. Organiserte kriminelle nettverk som opererer i flere land, stiller kriminalitetsbekjempelsen overfor nye utfordringer. Skal vi effektivt kunne bekjempe denne type grenseoverskridende kriminalitet i et felles reisefrihetsområde som det Norden utgjør, krever det at det ikke settes grenser for etterforskning og straffeforfølging i noen av statene - ellers vil slike stater lett bli et fristed for forbrytere og kriminelle nettverk. En samlet komite er tilfreds med at den tradisjonelle utleveringsbegjæringen mellom de nordiske landene erstattes av en nordisk arrestordre. Justiskomiteen har ved flere anledninger, bl.a. da vi behandlet den såkalte politirollemeldingen, påpekt viktigheten av et tettere nordisk politi- og påtalemessig nordisk samarbeid. Nordisk arrestordre vil forenkle og effektivisere straffeforfølgning over statsgrensene. Konvensjonen om arrestordre er en videreutvikling av det nordiske lovsamarbeidet. Konvensjonen pålegger de nordiske statene å avskaffe det nåværende utleveringssystemet og å innføre et overleveringssystem basert på gjensidig anerkjennelse. Det vil medføre at den staten som mottar en arrestordre, skal pågripe og overlevere den ettersøkte til den staten som har utstedt arrestordren, hvis det ikke foreligger særskilte grunner til å avslå. Muligheten til å nekte overlevering av egne borgere vil innsnevres og på det nærmeste bli avskaffet. For å sikre effektiviteten i systemet innføres det også svært korte frister for å etterkomme og iverksette en nordisk arrestordre. Komiteen har merket seg at samtlige høringsinstanser var positive til at nåværende utleveringssystem erstattes med overlevering på bakgrunn av en nordisk arrestordre. På ett punkt har komiteen delt seg i et flertall som består av Arbeiderpartiet, SV og Høyre, og et mindretall bestående av Fremskrittspartiet. Flertallet viser til at siden de nordiske rettssystemene er preget av relativt stor rettsenhet og straffebudene er beskrevet stort sett likt, har avskaffelsen av mulighetene til å nekte overlevering når det gjelder forbrytelser som ikke er straffbare i den iverksettende stat, liten betydning i praksis. Også forskjeller i lovverket vil ivaretas gjennom lov om nordisk arrestordre. Et eksempel på dette er at den seksuelle lavalder er 15 år i Danmark og på Island, mens den er 16 år i Norge. Danmark og Island vil dermed være forpliktet til å overlevere en person til Norge dersom denne har hatt seksuell omgang med en 15-åring. Mindretallet viser også til at man nå i all hovedsak avskaffer muligheten til å nekte overlevering når det gjelder forbrytelser som ikke er straffbare i den iverksettende stat, men at et land likevel kan, ifølge konvensjonen, avslå å fullbyrde en nordisk arrestordre under gitte forutsetninger. På denne bakgrunn fremmer Fremskrittspartiet et eget forslag om at Norge på prinsipielt grunnlag ikke skal kreve en nordmann utlevert dersom handlingen er begått på et annet nordisk lands territorium og ikke utgjør en lovovertredelse etter dette landets lovgivning. Jeg må få lov til å si at jeg synes at dette er en merkelig uttalelse fra det såkalte lov og orden-partiet Fremskrittspartiet. Komiteens flertall, Arbeiderpartiet og SV, har også påpekt dette i en merknad. Konsekvensen kan bli at en norsk statsborger som i et av de andre nordiske landene begår en handling som er straffbar etter norsk lov, kan slippe unna straffeansvar. Vi er av den oppfatning at det blir feil kategorisk å utelukke mulighetene for overlevering, men at det bør vurderes i hvert enkelt tilfelle.