Carsten Dybevig (Høyre), 2004-03-25:
Høyre støtter forslaget om innføring av et subsidiært legalpant på 5 pst. av alle pantsatte verdier. Innføring av en legalpantregel, kombinert med en økning av rekvirentansvaret, medfører at utgifter til bobehandlingen blir fordelt mellom de næringsdrivende og det offentlige. Legalpantet vil få betydning for panthaverne i tilfeller der det pantsatte formuesgodet er belånt med mer enn 95 pst. av formuesgodets beregnede verdi eller det et salg av formuesgodet innbringer. I så fall vil legalpantet «gå ut over» den panthaveren som har dårligst prioritet. Formålet er å sikre midler til en forsvarlig behandling av konkursboet, både for å kunne finne frem til mulige skjulte midler og å avdekke eventuell økonomisk kriminalitet. Legalpantet skal bare dekke nødvendige boomkostninger, og subsidiært bare benyttes når boets øvrige midler ikke er tilstrekkelige til å dekke boomkostningene. Dagens situasjon er at flere konkursbo beklageligvis avsluttes uten nevneverdige undersøkelser, grunnet manglende midler til bobehandling. En skikkelig gjennomgang av konkursboene vil kunne avdekke om det i de «tomme boene» i virkeligheten er midler som kan omstøtes eller på annen måte gjøres tilgjengelige for kreditorene. I de senere år har det vært en økning av antall konkursbo som innstilles etter konkursloven fordi det ikke finnes midler i boet til å dekke fortsatt bobehandling. Økningen i antall innstillingsbo skyldes nok for en stor del den vide pantsettelsesadgangen som panteloven åpner for. Det er heller ikke særlig oppløftende at det tok 15 år fra Utvalget for etterkontroll av konkurslovgivningen, det såkalte Falkanger-utvalget, ble nedsatt, til Stortinget fattet vedtak om å tilføre konkursboene mer kapital. Det er i Norge en utstrakt adgang til å pantsette verdier. Dette gjør at det er lite frie midler til bobehandling. 5 pst. utgjør et maksimalbeløp som kun får praktisk betydning hvis boet for øvrig mangler midler. NHO, Rederiforbundet og Finansnæringens Hovedorganisasjon har alle uttrykt skepsis til forslaget om 5 pst. legalpant. Av hensyn til virkningen for næringslivets finansieringsbehov generelt og for skipsfarten spesielt foreslås en begrensning på 700 ganger rettsgebyret for særskilt verdifulle panteobjekter. Med et rettsgebyr på 740 kr vil 700 R tilsvare 518 000 kr. Med en slik begrensning i legalpantet imøtekommer vi de kritiske bemerkningene fra næringslivet, og dette vil få betydning for eiendeler som skip, offshoreinnretninger, faste eiendommer og fly. Rekvirentansvaret ble i forskrift begrenset til 20 000 kr. Beløpet har stått uendret siden 1989. Det er hensiktsmessig å knytte rekvirentansvaret til grunngebyret i rettsgebyrloven, slik at det automatisk justeres ved endringer i grunngebyret. Rekvirentansvaret settes derfor til 50 R. Med et rettsgebyr på 740 kr vil 50 ganger rettsgebyret utgjøre i overkant av 37 000 kr. Det er en nødvendig økning som er noe større enn en ren prisjustering tilsier, bl.a. fordi bobestyrerne etter lovendringen i 1999 har fått noen flere oppgaver. I 2003 var det 10 500 kr igjen for bostyrer å jobbe for, fratrukket rettsgebyret. Dette gir i meget liten grad bostyrerne mulighet til å foreta en hensiktsmessig bobehandling og til å forfølge mistanke om økonomiske misligheter. Det finnes pantsatte objekter i noe over halvparten av konkursboene. For de resterende konkursboene er det bare rekvirentansvaret og eventuelle andre frie midler som kan brukes til bobehandling. Dersom man ikke øker rekvirentansvaret, slik Fremskrittspartiet foreslår, betyr det i realiteten at det ikke blir noe forbedring i de såkalte tomme boene. Formålet med lovreformen er å skaffe mer midler til bobehandling. Det synes som om saksordføreren og Fremskrittspartiet har til hensikt å ikke tilføre boene mer midler, med de konsekvenser dette gir for en skikkelig bobehandling. Det blir ikke opprettet et fond for boomkostninger basert på gebyrplikt hos de næringsdrivende eller innført en obligatorisk forsikringsordning som ville pålegge eierne eller styremedlemmene et personlig ansvar for utgifter til bobehandling. Slike forslag ville gi en svært uheldig virkning for næringslivet.