trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Tore Sanner (Høyre), 2004-12-17:
– Jeg har lyst til å si at jeg er uenig med Fremskrittspartiet og Siv Jensen når de i innstillingen og også i innlegget i dag mener at det reduserer betydningen av å holde igjen i budsjettbehandlingen. For det er helt opplagt at konsekvensene for økonomien er de samme. Hvis man mener at man skal bruke sviktende skatteinntekter som et argument for at man skal kunne blåse opp utgiftssiden enda mer under den ordinære budsjettbehandlingen, er jeg helt uenig i en slik tilnærming, men det overrasker vel neppe heller representanten Jensen. Det er viktig at nysalderingen forblir en siste justering av budsjettet og ikke et oppsamlingsheat for gode ønsker. Det krever disiplin, og det krever en vilje til samarbeid fra hele Stortinget. Jeg er enig med representanten Hill-Marta Solberg i at det har vært en spesiell nysaldering, men det har da gått bra. Og det har først og fremst gått bra fordi Fremskrittspartiet har opptrådt ryddig også ved behandlingen av nysalderingen. Det som er spesielt, er Arbeiderpartiets opptreden i forbindelse med nysalderingen. For det er Arbeiderpartiet og regjeringspartiene som har budsjettavtale for 2004. Det vi har opplevd nå, er konturene av et mindre ansvarlig og mer populistisk arbeiderparti. Arbeiderpartiet har i alle år gjort en dyd ut av at de ikke skal bruke en krone mer av oljefondet enn det regjeringspartiene gjør. I nysalderingen velger Arbeiderpartiet å bruke 1,5 milliarder kr mer oljepenger enn det regjeringspartiene gjør. I avtalen med Fremskrittspartiet om budsjettet valgte vi å kompensere for skattesvikten til kommunene med 2,2 milliarder kr. Det skyldes at vi har en helt ekstraordinær situasjon, hvor vi mener at det har vært riktig å gjøre det. Men at Arbeiderpartiet da velger å kompensere for en skattesvikt som man kjente til da regjeringspartiene og Arbeiderpartiet forhandlet om revidert nasjonalbudsjett, mener jeg er ganske oppsiktsvekkende. Med det opplegget som vi presenterer, får kommunene en god kompensasjon, ved at det også er andre forhold som har trukket i positiv retning for kommunene, bl.a. knyttet til lav prisstigning, lav rente og et billigere lønnsoppgjør, som gjør at kompensasjonen blir slik vi beskriver det i innstillingen. La meg til slutt si at vi har også blitt enige med Fremskrittspartiet om å bevilge 75 mill. kr i tilknytning til den spesielle situasjonen i Finnmark. Det kommer som en konsekvens av at kommunalminister Erna Solberg har tatt et initiativ overfor Finnmark fylkeskommune. Men vi har vært opptatt av at de pengene skal gå til å skape nye og varige arbeidsplasser, og at vi ikke skal bruke dette som et virkemiddel for å endre politikken. Det er noen vesentlige forskjeller på regjeringspartiene og Fremskrittspartiet på den ene siden og Arbeiderpartiet på den andre, ved at vi har en mer åpen tilnærming til hvordan disse pengene skal brukes, mens Arbeiderpartiet legger opp til ganske vesentlige endringer av politikken, endringer som går mer i retning av å bevare gamle strukturer enn av å legge grunnlag for å skape noe nytt. Da vil jeg ta opp forslaget fra regjeringspartiene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2004-12-17:
Jeg mener at det er all mulig grunn til å påkalle ansvarlighet. Det har vi gjort gjennom hele denne fireårsperioden. Og vår politikk virker. Nettopp den politikken som regjeringspartiene har ført, har bidratt til at vi har snudd en utvikling med stigende arbeidsledighet, fallende økonomisk vekst og pessimisme under regjeringen Stoltenberg til en situasjon hvor Norge preges av optimisme, økt sysselsetting, fallende arbeidsledighet og sterkere økonomisk vekst. Jeg mener i aller høyeste grad at det har vært riktig å føre en ansvarlig økonomisk politikk. Og Arbeiderpartiets opptreden under nysalderingen mener jeg gjør det ekstra nødvendig å påpeke nødvendigheten av ansvarlighet også i tiden som kommer. Når man lytter til Hill-Marta Solberg, hører man to ting: Hun sier på den ene siden at egentlig burde det ikke vært bevilget en eneste krone til kommunene i nysalderingen. Men fordi regjeringspartiene og Fremskrittspartiet har konkludert med at vi fant det riktig å kompensere 2,2 milliarder kr på grunn av fallende skatteinntekter, som også ble kjent etter at budsjettet ble lagt frem, mener Arbeiderpartiet at da skal man bruke 3,4 milliarder kr. Den logikken henger rett og slett ikke på greip. Og det gjenstår for Arbeiderpartiet å svare på om man nå har lagt seg på en ny linje, hvor man skal bruke mer oljepenger enn det regjeringspartiene har lagt opp til. Representanten Jens Stoltenberg har i alle sine taler gjort det til et stort poeng at Arbeiderpartiet ikke bruker mer oljepenger enn regjeringspartiene legger opp til. Men i nysalderingen legger Arbeiderpartiet opp til å bruke nesten 1,5 milliarder kr mer av oljefondet, som begrunnes med at regjeringspartiene har etterbevilget noe i nysalderingen. Det er også all mulig grunn til å sette spørsmålstegn ved om Arbeiderpartiet egentlig er så veldig opptatt av situasjonen i kommunene i 2004, i og med at man ikke tok opp det som et diskusjonstema da vi forhandlet revidert nasjonalbudsjett. Da hadde Arbeiderpartiet muligheten, og da hadde vi også hatt muligheten til å dekke det inn. Men jeg forstår at Arbeiderpartiet kommer under et krysspress når man skal sette seg ved bordet til Sosialistisk Venstreparti, for Øystein Djupedal har jo høylytt gitt uttrykk for at han er glad for at vi nå har fått en tredje budsjettrunde. Så dette er vel også en konsekvens av det nye sosialistiske alternativet: at Arbeiderpartiet blir mer populistisk og mindre ansvarlig enn det Arbeiderpartiet vi kjente før.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-17:
Som sagt er det to spesielle forhold ved årets nysaldering som det hadde vært interessant å høre finansministerens syn på. Det ene gjelder akkurat det samme spørsmålet som Hill-Marta Solberg tok opp, men sett fra en litt annen vinkel. Det er altså åpenbart ansvarlig å bruke 2,2 milliarder kr uten inndekning når det foregår i nysaldering og foregår i en avtale med Fremskrittspartiet her i huset. Jeg vil vel anta at hadde finansministeren vært finanspolitisk talsmann i Stortinget og det hadde skjedd, så ville han ha sagt at dette var harrypenger. Samtidig vet jeg at Per-Kristian Foss ved ulike anledninger her i huset har sagt at det å ta opp nye spørsmål i nysalderingen er en uting. Her tar man altså 75 mill. kr til Finnmark – et prisverdig og godt tiltak, for all del – men altså uten inndekning. Man har altså flere forslag uten inndekning. Den første og helligste regel i finanspolitikken, har jeg forstått, er at enhver utgift må dekkes av en inntekt, og det er ikke tilfellet her. Er dette harrypenger? Det må jeg tillate meg å spørre Per-Kristian Foss om.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-17:
Jeg forstod gjennom en kort, liten passiar med Høyres finanspolitiske talsmann at det under den sittende regjering ikke lenger heter harrypenger, det var under foregående regjeringer. Det heter nå prebenpenger. Det er jo interessant, men jeg skal ikke stille spørsmål om prebenpenger heller. Det som er poenget, og som framgår av finansministerens svar, er at det er fullt mulig, hvis saken er omtalt og offentlig debattert, ikke lenger å definere den som en ny sak. Den kan da med full tyngde legges inn i nysalderingen, selv om den overhodet ikke er omtalt tidligere. Det var det finansministeren svarte på min replikk. Det er jeg glad for. Det betyr at nysalderingen i realiteten åpner for en ny budsjettbehandling av saker som ennå henger igjen. Det er jeg glad for, for jeg mener at situasjonen i Øst-Finnmark er så spesiell at det er riktig å gjøre det. Jeg er også glad for at finansministeren fastslår at siden saken er offentlig debattert og omtalt, er det å betrakte som helt greit. Jeg registrerer også at han har et delvis offensivt forsvar for hvorfor man bruker 2,2 milliarder kr, uten inndekning, for å kompensere i kommuneøkonomien. Det er jeg også glad for. Det er altså etablert en ny praksis på to helt avgjørende felter i løpet av denne debatten og med denne innstillingen, og det er jeg glad for.
Morten Lund (Senterpartiet), 2004-12-17:
President, det er tilgitt! Skattesvikten er stor, og 3,4 milliarder kr av den faller på kommunesektoren. Årsakene kan man snakke mye om og diskutere. Det er i hvert fall ikke kommunesektorens skyld at disse skatteinntektene faller bort, men det er altså den som får deler av tapet. Flertallet har blitt enige om at summen av skatteinntektene og rammetilskuddet for 2004 kan være 1,2 milliarder kr mindre enn det som ble lovt for ett år tilbake. Det er mye penger. Men så har flertallet regnet seg fram til at lågere rente, billigere lønnsoppgjør og lågere prisstigning utgjør denne differansen. Spørsmålet er da: Hvis det blir høgere rente, et mer kostbart lønnsoppgjør og dyrere varer, vil kommunesektoren et annet år få dette kompensert i tilsvarende avslutning av årets budsjettbehandlinger?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-17:
Vi kan jo ikke alle huske alt like godt hele tiden. Men for å friske på representanten Ballos hukommelse må jeg minne om følgende: Det er riktig at Jens Stoltenberg var i Vadsø i 2001, men temaet var ikke kystkrise, temaet var frykten i Vadsø for nedleggelse av fylkeskommunen, flytting av fylkesmannsembetet og nedleggelse av statlige arbeidsplasser. Det Arbeiderpartiet svarte på den frykten, var at vi videreførte fylkeskommunen, vi gjorde det klart at Finnmark fylke og fylkesadministrasjonen skulle videreføres, og man gav sikkerhet for at statlige arbeidsplasser knyttet til Vegkontoret ble videreført som før. Det har Vadsø vært svært tilfreds med. Det er også riktig at jeg var fiskeriminister i 1996–1997. I løpet av det året ble det innført en finansieringsordning for fiskeflåten som gav mulighet for 50 pst. tilskudd i Finnmark, antallet oppdrettskonsesjoner i Finnmark ble økt med 50 pst., bevilgninger til fiskerihavner ble økt med 40 pst., og den fiskeindustrien som stod stille i Berlevåg og Mehamn, kom i gang etter at vi skreddersydde løsninger, slik jeg sterkt har appellert til fiskeriministeren om å gjøre. Jeg håper at det kan bidra til Ballos hukommelse ved en senere anledning. Så må jeg si, i likhet med representanten Solberg, at jeg er svært forundret over å høre Høyres finanspolitiske talsmann. Det minner meg mest om en som prøver å reparere dyden. Hva er så situasjonen? Høyre har altså gått inn i en budsjettavtale med Fremskrittspartiet hvor man for det første løser en budsjettfloke ved å foreta bevilgninger på budsjettet for inneværende år, hvor man hadde budsjettavtale med andre, slik det har vært påpekt. Men på det tidspunkt man inngikk denne budsjettavtalen, øker man da bevilgningsbruken i 2004 med 2,2 milliarder kr utover det Regjeringen har lagt fram. På det tidspunktet var det altså slik at den argumentasjonen som Sanner nå brukte, skulle han kunnet brukt om seg selv. Men så er det slik at flere partier i Stortinget har kommet til at det er riktig å gi full kompensasjon for kommunene i forhold til den skattesvikten som har vært. Man gjør i prinsippet akkurat det samme som regjeringspartiene gjør, når man mener at beløpet bør stå i forhold til den utfordringen som ligger der, og da blir det plutselig et stort prinsipielt problem for Sanner at man gir en bevilgning på budsjettet for 2004. Jeg forutsetter at lederen av finanskomiteen har en viss innsikt i logikk, og jeg håper og tror at han av seg selv ser at det er en total, logisk brist i hans argumentasjon. Det er vel gjerne slik at her er det en ulik vurdering av hvordan situasjonen i kommunesektoren er, hvorvidt man skal prioritere å løse de oppgavene som kan bidra til å gi eldre et bedre velferdstilbud, bidra til å gi et bedre skoletilbud. Jeg konstaterer at Høyre og Fremskrittspartiet i opplegget for 2004, men ikke minst i opplegget for 2005, prioriterer skattetiltak, som har som konsekvens at f.eks. eldretjenester legges ned og skoletilbud legges ned, sterkt i motstrid til det man tidligere har sagt. Men det er et valg man gjør.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-17:
Først en kort merknad til finanskomiteens leder, Siv Jensen: I siste instans er det et spørsmål om prioriteringer mellom hva man ønsker å gjøre i kommunesektoren for å styrke skoletilbud, eldreomsorg osv., og hva man ønsker av andre ting på budsjettet. Der kan jo ikke Fremskrittspartiet snakke seg rundt at man har valgt et opplegg for kommuneøkonomien i det året vi går inn i, som knapt er nok til å dekke merkostnadene som følge av endringene i befolkningens sammensetning. Det må man ta ansvar for når man nå ser de kuttene som vil komme. Så til slutt til representantene Ballo og Robertsen: Situasjonen i Finnmark er slik at jeg tror det er lite formålstjenlig å file på hvem som sa hva, og hvem som gjorde hva, på nøyaktig det og det tidspunktet. For egen del kan det være veldig greit å vise tilbake til f.eks. den situasjonen vi hadde i 2001, og at vi faktisk gjorde Vardø til omstillingskommune fordi et hovedproblem på det tidspunktet var nedleggelse av statlige arbeidsplasser. Senere har denne nye krisen i fiskeindustrien oppstått, som vi mener at det er nødvendig å sette i verk tiltak for. Så kanskje vi heller burde samle oss om disse tiltakene(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-17:
… Og så vil jeg få slutte meg til det generelle ønsket som er uttrykt i salen.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-12-17:
Det normale under skiftende regjeringer har vært at endringer i kommunenes skatteinntekter i forhold til budsjettert ikke kompenseres. Det foreligger to historiske unntak fra det. Det ene står Arbeiderpartiet for, hvor man trakk tilbake midler som kommunene hadde fått, som følge av høyere skatteinntekter enn forventet. Det andre eksemplet er dette. Jeg skal ikke kommentere det utover å si at jeg tror ikke det bør bli en vane at man benytter nysalderinger til så pass omfattende endringer, men det må legges til at endringene i kommunenes skatteinntekter – for den saks skyld også i statens skatteinntekter – som følge av de forhold jeg har redegjort for, har vært større i år enn tidligere. Så det gir en begrunnelse for å gjøre noe. Jeg unnlater likevel ikke å være litt overrasket over at man tar så skarp avstand fra dette og kaller det nyskaping og er overrasket over alt som skjer i nysalderingen – men så går man enda lenger. Jeg skulle tro at de som da nå har uttrykt skepsis til denne fremgangsmåten, kanskje forholdt seg litt mer moderat til det, men Arbeiderpartiet gjør altså det motsatte. Det virker nesten som man er glad for å få lov til å bruke en milliard eller halvannen mer av oljeinntekter. Det oppfatter jeg som en ny linje.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-12-17:
Hvis jeg ved avslutningen av forrige replikk kom i skade for å si at Arbeiderpartiet brukte mer av skatteinntekter, er oljeinntekter selvfølgelig det riktige uttrykket. Men det er fortsatt en ny linje. Jeg registrerer at vi har blitt kritisert en rekke ganger av Arbeiderpartiets leder for å bruke for mye oljeinntekter. Nå er altså Arbeiderpartiets svar på det å bruke enda mer. Representanten Djupedal har gjort det til en spesialitet å sitere uttalelser jeg ikke har gitt, og å angripe uttalelser jeg skulle gi i en mulig fremtid. Det er en umulig debattform. Jeg deltar ikke i den type debatt – om løsrevne, påfunne sitater. Jeg kan gjerne legge til at bevilgningen til Finnmark ikke er et nytt forhold. Det har vært fremholdt senest i innlegg fra representanten Schjøtt-Pedersen at forholdene i Finnmark hele tiden har vært vanskelige, ikke minst i Kyst-Finnmark. Jeg vil kanskje legge til et moment som representanten Schjøtt-Pedersen ikke var inne på, nemlig bortfallet av russetorsk, som selvfølgelig har gjort at ressurstilgangen har blitt vanskelig. At man tar opp det forholdet, har jeg betydelig sympati for. Vi har derimot noe mindre sympati for at ressurssituasjonen i Nord-Norge – eller sysselsettingssituasjonen for den saks skyld – skulle være vesentlig avhjulpet ved å arrangere en konsert i Tromsø.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-12-17:
Nei, jeg er ikke forundret over hva SV og Senterpartiet gjør. Jeg er forundret over hva Arbeiderpartiet gjør, og det er noe annet. Jeg registrerer at for å skape enighet mellom tre selvannonserte fremtidige mulige regjeringspartier har man altså funnet grunn til denne gang å bruke mer av oljeinntekter enn stortingsflertallet og regjeringspartiene gjør. Det oppfatter jeg som et nytt signal fra Arbeiderpartiet. Jeg skjønner jo at man ikke kan skrive ut nye skatter i desember, det hadde kanskje vært i overkant, men det er altså alternativet hvis man ikke vil bruke mer av oljepengene. Og Arbeiderpartiet velger nå å bruke mer av oljepengene. Men la meg bare avslutningsvis si at jeg er enig med representanten Solberg i at den normale håndteringen av endringer i forhold til prognoser når det gjelder skatteinntekter for kommunene, er ikke å kompensere det. Og det normale er ikke at nysalderingen er en ny revidert behandling. Derom er vi enige.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-12-17:
Ved vurderingen av kommunesektorens behov for økte inntekter vil man selvfølgelig alltid ta hensyn til den inntektssituasjonen som har vært i det foregående år. Men la meg legge til at det også ble stilt spørsmål i et innlegg her om hvorvidt det er Statistisk sentralbyrås og Finansdepartementets modeller det er noe galt med – det var fra representanten Djupedal. De gjennomgås selvfølgelig faglig, kontinuerlig. Men jeg har redegjort for at her er det vel faktisk bedriftenes disposisjoner – særlig har jeg lagt vekt på dette med fremføringsadgangen, dvs. bedrifters adgang til å trekke fra underskudd man har hatt tidligere, mot overskudd, som har vært benyttet mer aktivt i 2003 enn tidligere. Slike atferdsendringer er ikke som følge av endringer i skattereglene, for det har ikke vært gjennomført endringer som påvirker fremføringsadgangen. Slike atferdsendringer er det vanskelig, for ikke å si helt umulig, å forutse i modeller.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-12-17:
Det er jo synd i en slik tilstundende juletid å frata representanten Djupedal to gleder, men han har ikke grunn til å glede seg over noen av de forholdene han oppsummerte. Det at forhold har vært offentlig debattert og omtalt, er i seg selv ikke grunnen, det må være de faktiske forhold. Situasjonen i Finnmark er alvorlig, det er det bred enighet om. Det at det bevilges offentlige midler til næringsutvikling i fylker, eller i deler av fylker, er ikke noe nytt. Det som mer er nytt, er kanskje at også konserttilskudd tas som en del av nysalderingen, konserttilskudd som iallfall ikke har begrunnelse verken i næringssituasjonen eller i helsesituasjonen internasjonalt, for å si det forsiktig. La meg bare, tross alt, avslutningsvis få lov til å ønske finanskomiteens medlemmer og i særdeleshet finanskomiteens leder en riktig god jul og et godt nytt år – siden dette er siste replikkrunde, så vidt jeg forstår.
Christian Holm (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-17:
De feilaktige skatteanslagene er bare ett av flere elementer i en sterkt økt uforutsigbarhet i kommunene. Det var på mange vis et framskritt da kommunene for en del år siden innførte langtidsplanlegging av økonomien – og man kan jo i parentes bemerke: i motsetning til Stortinget. Kommunene fikk en helt annen oversikt over konsekvensene av den politikken som til enhver tid ble ført. I løpet av få år har dette i praksis blitt redusert til en ren øvelse. Som ordfører i en kommune som lever under betydelig økonomisk press, har jeg erfart at forutsigbarheten i de økonomiske rammevilkårene er så godt som borte. Kommunen har styrt klar av den svartelisten som man helst skal styre klar av, men man har en følelse av å leve fra hånd til munn – eller fra brev til brev fra finansministeren. Jeg synes det er bemerkelsesverdig at en regjering som snakker så mye om effektivitet i kommunene, kan sitte rolig og se på at denne utviklingen akselererer, og også bidra til at den akselerer. I tillegg til de feilaktige skatteanslagene kan man nevne momskompensasjonen og det byråkratiet som må bygges opp rundt det. Kommunene har fått et helt nytt regime for beregning av selvkost der det er aktuelt, som krever helt andre økonomiske støtputer enn det de er i stand til å ha, i slike ulvetider som kommunene er inne i. Jeg må si at det forundrer meg at lokale ordførere, rådmenn og økonomisjefer har vært i stand til å forutse en utvikling som Finansdepartementet og statsrådene ikke har vært i stand til å forutse. Nå er man i kommunene ikke så opptatt av de modellene som brukes. Der har gjengs oppfatning vært at det har vært hensiktsmessig med disse skatteanslagene, fordi det får tallene til å se bedre ut. Jeg forventer at man går inn i dette, med de store konsekvensene denne uforutsigbarheten har for Kommune-Norge. Jeg tror Stortinget må ta innover seg at dette er en uholdbar situasjon i kommunene. Man må kunne stole på at de økonomiske forutsetningene, de forventede inntektene som legges til grunn når Stortinget behandler statsbudsjettet, faktisk blir gjeldende som et minimum for det året man skal inn i. Representanten Hill-Marta Solberg pekte tidligere på at det åpenbart er lettere å komme med pengene i ettertid enn å sikre kommunene økonomiske rammevilkår som gir dem mulighet for å møte de utfordringene som kommer, på forhånd. For kommunene er det så visst ikke lettere. For kommunene er dette sterkt kompliserende. Jeg håper at det er en praksis man kan komme bort fra.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-17:
Finnmark har i det siste vært omtalt mer enn normalt er, også her i nasjonalforsamlingen, etter at situasjonen, spesielt i Vardø, ble omtalt først i TV 2, så i NRK og deretter i Akersgata. Dermed har det også blitt en sak nå i desember i nasjonalforsamlingen. Det er grunn til å påpeke at Finnmark gjennom mange år har vært igjennom en utvikling der en del enkeltkommuner har kommet svært uheldig ut. Vardø har tapt 20,7 pst. av bosettingen det siste tiåret. Men dette er ikke, som noen har vært inne på, et fenomen bare i Øst-Finnmark. Hasvik i Vest-Finnmark har tapt omtrent det samme – 18,9 pst. Måsøy har tapt 21,3 pst., Gamvik har tapt 22,4 pst., og Loppa har tapt rundt 16 pst. Samtidig ser vi at Alta har hatt en økning på over 8 pst. i den samme tiårsperioden, som er mer enn landsgjennomsnittet. Hvis vi går til Båtsfjord, ser vi at fra 1993 til 2003 hadde kommunen en viss økning i bosettingen. Den virkelig store nedgangen kom det siste året. Det betyr at bildet i Finnmark er mye mer differensiert enn det man kan få inntrykk av ut fra denne debatten. Det er heller ikke slik at den krisen som beskrives, spesielt i Vardø, oppstod i desember 2004. Det er interessant å kunne gå tilbake – og vi trenger ikke gå så veldig langt – til 2001, da Stoltenberg var i Vadsø. Man kunne lese følgende i Nordlys den 27. februar 2001: «Stoltenberg hadde ingen konkrete løfter med seg i kofferten. Skuffet måtte partikollega Leif Seipijærvi, bystyremedlem i Vadsø, innse at forventningene ikke ble innfridd.– Det blir vanskelig å drive valgkamp etter dette. Vi hadde håpet på noen sterkere signaler. Inspirasjonen til videre Ap-arbeid er borte, sier han.» Så beskrives en situasjon der den samme Seipijærvi sier: «Det er ikke lenge siden det ble bygd 40 hus årlig her i Vadsø. Nå bygges det maks tre. Det er klart dette går ut over alle. Det er ingen optimisme her nå. Husprisene faller. Det er nesten umulig å få solgt hus her nå.» Man har altså hatt en situasjon i en rekke kommuner i Finnmark hvor man uavhengig av om vi har hatt en arbeiderpartiregjering eller Bondevik som statsminister, har sett mye av det samme. Når man hører på Karl Eirik Schjøtt-Pedersen, høres det ut som om Arbeiderpartiet står for en helt annen fiskeripolitikk enn det Regjeringen gjør. Men for finnmarkinger flest er det vanskelig å se noe særlig forskjell på den fiskeripolitikken som ble ført med Karl Eirik Schjøtt-Pedersen som fiskeriminister, eller for den saks skyld som finansminister, og den politikken som Regjeringen fører nå. Men det er gledelig dersom Arbeiderpartiet mener alvor med å gi helt nye signaler med hensyn til hvordan fiskeripolitikken skal være. I så fall gjennomfører man en politikk som man ikke stod for da man selv satt i regjering, og beskrivelsen av situasjonen i de samme kommunene var ganske lik den gang, da regjeringen Stoltenberg satt med makten.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-17:
Karl Eirik Schjøtt-Pedersens siste innlegg illustrerer på en god måte hvorfor problemene i Finnmark over tid kan bli så pass omfattende i enkeltkommuner som de blir. Hvis det er slik at man i opposisjon skal være opptatt av å løse problemer som man ikke engang innrømmer fantes da man satt i regjering, er det naturligvis komplett umulig å ha en kontinuitet, uavhengig av hva slags regjering som sitter her, som medfører at hjelpen når fram til enkeltkommunene. Karl Eirik Schjøtt-Pedersen hevdet at det var «å friske på» hukommelsen å hevde at distriktsopprøret hadde lite med fiskeriene å gjøre. Jeg har i den forbindelse lyst til å sitere noe av det som ble sagt i 2001, kort tid før regjeringen Stoltenberg gikk av. Dette stod i Nordlys den 11. september 2001: «Ledelsen i Arbeiderpartiet har møtt signaler og utspill fra grunnplanet med sentral arroganse. Redselen for å bruke penger har vært påtakelig. Tiltak som krever småpenger har blitt avslått. Finansminister Karl Eirik Schjøtt-Pedersen har latt seg styre av byråkratene i Finansdepartementet og dermed gjort AP til et bokholderparti, sier lederen i Troms Fiskarfylking, Robert Hansen. Han er også 12. mann på AP-lista i Troms.» I samme avis kan man lese: «Nord-Norgesekretær Hans-Johan Dahl i Norsk nærings- og nytelsesmiddelarbeiderforbund sier Stoltenbergs reaksjon på finnmarksopprøret viser at Ap-ledelsen ikke evner å fange opp viktige signaler.» Schjøtt-Pedersens innlegg i dag bekrefter jo at man selv tre år etter ikke har fanget de signalene. Det gjør at det er grunn til å være urolig for framtiden, for hvis det er slik at man ikke blir opptatt av det som gis av beskrivelser lokalt med hensyn til virkemidler, vil man heller ikke i framtiden kunne løse det, selv med en ny regjering. Det som blir helt nødvendig, er å analysere den forskjelligheten som er i de ulike kommunene. Det jeg nevnte om Båtsfjord, er jo interessant, at en kommune som i utgangspunktet har en relativt solid fiskeindustri på land, ikke bare klarer å opprettholde bosettingen i en tiårsperiode, men sågar å øke den inntil den bedriften ikke lenger klarer å drive, kanskje på grunn av lokale forhold med en konkurs og en forsikringssak. Det å gi en beskrivelse generelt av Kyst-Finnmark som om hele kysten er i ferd med å gå i oppløsning, er jo som å spille piano med boksehansker. Det er lite egnet. Vi er nødt til å finne virkemidler som er målrettede, som når enkeltkommunene, slik at vi kan hjelpe dem på en hensiktsmessig måte.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2004-12-17:
Ingen skal seia at ikkje Høgres finanspolitiske talsmann har lært leksa si. Men eg trur at han må dempa nivået på røsta litt, for det er noko som ikkje stemmer. Eg har rett og slett problem med å ta Jan Tore Sanner på alvor i denne debatten. For det første seier han at kommunane er vanstyrte. Så snakkar han om at no må vi ha disiplin i pengebruken, og så rettar han ein åtvarande peikefinger mot Arbeidarpartiet og seier at vi kunne ha kome i revidert nasjonalbudsjett i år, for då forhandla vi med Regjeringa om å bruka meir pengar. Vi meiner faktisk at vi skulle ha gjeve kommunane meir pengar til neste år, slik at dei kunne ha halde ved lag skulen og omsorgstilboda, for det er til neste år problema er. Men når ein ikkje ville løyva dei 3,5 milliardar kr som Arbeidarpartiet ville, men berre 800 mill. kr, som regjeringspartia og Framstegspartiet vil, så er det nødvendig for inneverande år å gjera noko for å kompensera for skattesvikten. Og det er vi med på. Men det er ikkje Arbeidarpartiet sitt ønske at vi ikkje skulle løyva meir pengar til kommunane som dei har bruk for til neste år. Det er det som kunne ha avhjelpt problemet. Og så å koma og snakka om avtalen for inneverande år med Arbeidarpartiet! Eg synest det er heilt ufatteleg, når dei gløymde ikkje berre å orientera oss, men å snakka om at dei hadde inngått ein avtale med Framstegspartiet for dette året på 2,2 milliardar kr. Då forstår eg godt at Per-Kristian Foss ikkje ønskjer noko særleg snakk om korkje disiplin, nyordning eller nyskaping og på ein måte hevar røsta litt til slutt og seier ja, ja, ein konsert i Tromsø er ikkje det som skal til for å løysa problemet. Eg synest det på ein måte er så uverdig å snakka slik til eit storting som er kjempeoppteke av å gjera noko for Finnmark, skapa nye arbeidsplassar, leggja til rette for at kommunane kan få gjera det dei skal gjera i forhold til tenester, omsorg og skule til neste år. Den problemstillinga vi står overfor, er nemleg at det ikkje er nok pengar i kommunane til neste år. Og så har altså Regjeringa brukt 80 milliardar kr i oljepengar! Det har aldri i løpet av desse tre åra vore brukt så mange oljekroner som det denne regjeringa har gjort.
Raymond Robertsen (Høyre), 2004-12-17:
Representanten Schjøtt-Pedersen påstod at hans kollega fra Finnmark Olav Gunnar Ballo hadde dårlig hukommelse, men jeg tror det kan være flere på Finnmark-benken som har dårlig hukommelse, bl.a. Karl Eirik Schjøtt-Pedersen. Han snakker som om det da han og Arbeiderpartiet satt i regjering, var rosenrødt i Finnmark og i kongeriket Norge. Jeg kan opplyse at jeg var innbygger i Finnmark da Karl Eirik Schjøtt-Pedersen var fiskeriminister, og det var det året på 1990-tallet folketallet gikk mest ned i Finnmark. Jeg tror det kan være greit å holde seg til historien. Det er mange politikere som har snakket om mulighetene i Finnmark. Det har vært en total mangel i debatten. Man snakker om petroleumssektoren, om reiseliv, om ny fiskerinæring. Man omtaler mulighetene i Finnmark, man blir optimist av det man hører. Det er interessant i forhold til dem som ønsker å være et alternativ til denne regjeringen – jeg vet ikke om de er så enige om at det er petroleumsnæringen man skal satse på. Nå får jeg også klarhet her i at å satse på fiskerinæringen er noe man er totalt uenige om. Jeg blir ikke beroliget når det gjelder hva Finnmark kan vente seg hvis det mot formodning skulle bli et annet flertall i Stortinget. Jeg skulle ønske at dette fremtidssynet ble formidlet andre steder enn bare i Stortinget. Regjeringen har bevilget 1 mill. kr til markedsføring av tiltaksordninger. Slik som enkelte representanter i denne salen har snakket om Finnmark de siste ukene, har de pratet ned markedsverdien og lysten til å investere i Finnmark betydelig. Det er riktig at det i enkelte kystkommuner er meget vanskelig. Men det er også riktig å påpeke at i noen kommuner i Finnmark går det veldig bra. Der har du en vekst som man knapt ser maken til i landet. Det bildet er veldig unyansert. I tillegg tror jeg det er veldig viktig at Regjeringen og regjeringspartiene har gjort mye for Finnmark i denne perioden. Både Vardø og Hasvik, som er nevnt her, er omstillingskommuner. Over 35 nye statlige arbeidsplasser er opprettet i Vardø, i tillegg til at rammebetingelsene for industrien er forbedret betydelig, noe som var den direkte årsaken til at det igjen ble aktivitet i Båtsfjord – ifølge dem som startet opp igjen. I tillegg vedtok vi på tirsdag å utvide tiltakssonen, bl.a. med nedskriving av studielånsordningen. Når Regjeringen nå skal sette av 75 mill. kr til oppfølging av en henvendelse Erna Solberg har gjort til fylkeskommunen, skal pengene etter vår mening ikke disponeres i Stortinget. I motsetning til Arbeiderpartiet, som alltid har en plan, alltid har en oppskrift fra Oslo på hvordan Finnmark skal komme på fote, som man har prøvd å formidle og har gitt i over 50 år, med det resultat vi alle kjenner, ønsker vi at lokale aktører, lokale bedrifter, lokale investorer, lokale myndigheter skal komme med forslag til hvordan man kan komme videre innenfor disse kommunene. Det er ikke sånn at politikerne i Stortinget er de beste til å fortelle i detalj eller gi en kakeoppskrift på hvordan krisen i Finnmark skal løses. I den forstand forteller man ting som ikke er sanne.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2004-04-28:
På vegne av Henrik Rød, Øystein Hedstrøm, Arne Sortevik, Thore A. Nistad og meg selv legger jeg fram forslag om å be Regjeringen fremme endringer i vegtrafikkloven, slik at det blir forbud mot å transportere skolebarn og ungdom stående i skolebuss.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2004-04-28:
Jeg har et spørsmål til nærings- og handelsministeren: «SIVA har som mål at det etableres produksjonsbedrifter rundt om i landet. Ved salg av kapasitet hvor de ikke selv ønsker å stå som eier, skulle en tro at det ble lagt til grunn to prinsipper: at salg skjer til høystbydende, og at det blir tatt hensyn til om den skal brukes til produksjon. I Sulitjelma i Fauske kommune ble SIVA-bygget solgt, og der tok en ikke hensyn til noen av delene. En produksjonsbedrift(ZACO AS) som hadde høyeste bud, fikk ikke tilslaget. (ZACO AS) Er dette forenlig med EØS-reglene og formålet med SIVA?»
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2004-04-28:
Jeg takker for svaret. Zaco AS hadde planer om produksjon av PET-flasker i denne bygningen. Den andre bedriften hadde ingen planer om produksjon, noe som strider mot SIVAs utgangspunkt. Jeg har dokumentasjon fra dette firmaet om at de har bydd 500 000 kr for dette bygget. Salget ble på 475 000 kr, altså en differanse på 25 000 kr. I tillegg bad firmaet Zaco i brev av 1. september 2002 om å få oppbevare en del utstyr i bygget til salget var avklart. Dette utstyret ble solgt sammen med bygningen. Det synes jeg er temmelig opprørende. Vil ministeren ta tak i og rydde opp i dette?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2004-04-28:
Jeg har selvfølgelig forståelse for at man ikke kan omgjøre slike salg. Men når differansen er liten og det mangler en finansieringsplan fra den ene, burde det være kontakt med forespørsel om en slik finansieringsplan. Jeg har forstått at det ikke har skjedd. Jeg regner med at det bør gjøres i framtiden. Og som jeg også nevnte: Det kan da ikke være akseptabelt at utstyr som var tillatt lagret i bygningen, ble solgt til det nye firmaet?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-04-28:
Jeg vil på vegne av Ulf Erik Knudsen og meg selv fremme forslag om midlertidig utsettelse av gjennomføringen av monopol på drift av gevinstautomater, for å sikre de frivillige organisasjonenes inntekter inntil ESA har avsluttet saken.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-04-28:
På vegne av representanten Øyvind Vaksdal og meg selv fremmer jeg forslag om å lage en samlet plan for eventuell bygging av vindkraftanlegg i Norge.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2004-04-28:
Jeg har et spørsmål til finansministeren. Regjeringen har lagt fram et forslag til skattereform. Det er et forslag som er dobbelt usosialt. Det er usosialt fordi det blir mindre penger til pensjoner, til eldreomsorg, til skole og til andre viktige oppgaver vi bør finansiere i fellesskap i årene som kommer, og det er usosialt fordi de mest velstående får aller mest skattelettelse. Departementets egne tall viser at de 10 pst. rikeste får 27 ganger mer i lettelser i skatten enn de 10 pst. som har minst. Det er usosialt. Arbeiderpartiet mener at det er viktigere med penger til god pensjon, trygg eldreomsorg og god skole enn lavere skatt til dem som har aller mest fra før. Jeg var overrasket over hvor usosialt forslaget var, inntil jeg leste et intervju med statssekretæren i Finansdepartementet, som sa at profilen er god, og at Arbeiderpartiet er for opptatt av sosial fordeling når det gjelder skatt. Mitt spørsmål er: Er finansministeren enig med statssekretæren i at Arbeiderpartiet er for opptatt av sosial fordeling?
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2004-04-28:
Vi hadde et vesentlig mer sosialt opplegg på 1990-tallet. Vi kommer til å stemme for en omlegging av skattesystemet, men for en sosial omlegging, ikke for usosiale skattelettelser, slik Regjeringen nå legger opp til. For øvrig er det typisk Høyre alltid å være for det Arbeiderpartiet var for for ti år siden, men aldri være for det Arbeiderpartiet er for nå. Noe av det mest usosiale i forslaget er at man åpner for å innføre en skatt, en avgift, på omsetning av leiligheter i borettslag. Mitt spørsmål er: Kan Regjeringen nå utelukke at det innføres en dokumentavgift på omsetning av leiligheter i borettslag? Det at det nå er usikkerhet om hva Regjeringen mener om det, mener jeg er uheldig. Regjeringen bør gjøre det helt klart at det er utelukket å innføre en dokumentavgift på omsetning av leiligheter i borettslag. Kan finansministeren svare ja eller nei på det?
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2004-04-28:
For det første kan det diskuteres om det er riktig å bruke begrepet «skattereform» på det som Regjeringen nå har lagt fram, fordi det er relativt små systemendringer, mens det er mye av store skattelettelser. De er tallfestet, og Regjeringen skryter av alle de skattesatser som skal reduseres, og alle dem som skal få lavere skatt. Det som ikke er tallfestet, er hvor disse pengene skal hentes fra, hvem som skal betale, hvem som skal få mindre. Men man viser til en lang liste, som summerer seg totalt sett til om lag 6 milliarder kr, som er det beløpet Regjeringen mener man skal hente inn i økte skatter fra en rekke mennesker, slik som pendlerfradrag, fagforeningsfradrag og økt skatt på borettslagsleiligheter når de omsettes. Da er det forståelig at mange i Stortinget synes det er rart. Man er veldig god til å tallfeste alle godbitene, men man nekter altså å tallfeste finansieringen, minusene, i forslaget til endringer av skattesystemet. Det er jo derfor man stiller spørsmål. Vi har en regjering som er veldig konkret på noen områder, men nekter å være konkret på de mer problematiske og vanskelige områdene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2004-04-28:
Jeg tror det er nødvendig å minne finansministeren på at han er i Stortingets spørretime. Det betyr at stortingsrepresentantene stiller spørsmål til finansministeren, og så skal finansministeren svare. Det er ikke slik at finansministeren er her for å stille spørsmål til Stortinget. Det er ikke slik Stortingets spørretime er. Det som er problemet, er at Regjeringen nå avdekker en grunnleggende selvmotsigelse i sitt budskap, for når Fremskrittspartiet gikk inn for å bevilge mer penger til veier, svarte Per-Kristian Foss: Nei, vi kan ikke bevilge mer penger til veier, for da blir det mindre penger til skattelette. Når Arbeiderpartiet sier: Vi kan ikke bruke så mange penger på skattelette, for da blir det mindre penger til veier, pensjon og skole, svarer Regjeringen: Nei, det er ikke noe problem, for hvis vi reduserer skattesatsene, blir det økte skatteinntekter. Nå må altså Regjeringen bestemme seg. Er det slik at lavere skattesatser gir lavere skatteinntekter? Selvsagt er svaret på det spørsmålet ja. Da er det en sammenheng, og da kan vi ikke bruke de samme pengene to ganger. Når Regjeringen bruker 12 milliarder kr ekstra på lavere skatt, blir det mindre penger til viktige formål som veier, forsvar, pensjon og eldreomsorg. Dette er et ganske viktig spørsmål å få et klart svar på.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-28:
Ja, og på de gale stedene. En skattereform som bidrar til økt vekst, gir muligheter for en bedre fordelingspolitikk og for sterkere satsing på viktige velferdsordninger. Jeg er overrasket over Arbeiderpartiets reaksjon på skattereformen, tatt i betraktning to ting. Det ene er at Arbeiderpartiet i Stortinget har stilt seg – riktignok i et forlik med andre partier, men dog – bak behovet for en skattereform, altså en erkjennelse av at dagens skattesystem ikke er tilstrekkelig og ikke rettferdig. Allikevel er man nå den viktigste forsvarer av dagens skattesystem. Det andre er at man reagerer voldsomt på en forsiktig nedsettelse av marginalskattesatsen under 50 pst., som var der marginalskattesatsen lå som et resultat av skattereformen i 1992, der Arbeiderpartiet var en pådriver. Jeg kjenner ikke igjen 1990-årenes arbeiderparti i reaksjonene på den skattereformen vi har lagt frem bl.a. som følge av et forslag fra Arbeiderpartiet selv, riktignok fra 1990-tallet.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-28:
Forslaget fra Regjeringen ligger til behandling i Stortinget, og fra vår side sier vi at en del spørsmål er uavklart når det gjelder finansieringen av reformen. Vi ønsker å studere en del av fradragsordningene nærmere, bl.a. fordi en del av dem har uheldig sosial innretning, dvs. at de benyttes mer av folk med høyere inntekter enn av folk med lavere og midlere inntekter. Derfor er dette viktig for finansieringen av reformen. Så jeg vil ikke her og nå begynne å forskuttere hvilke svar vi skal gi på ulike deler av gjennomføringen av skattereformen i de enkelte budsjetter fremover.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-28:
Jeg er også overrasket, for Arbeiderpartiet har da vitterlig stilt seg bak en vurdering av samtlige fradrag, om de virker sosialt og etter forutsetningen. Fremtredende representanter i Arbeiderpartiet satt i Skauge-utvalget og har sluttet seg til en vurdering av alle fradragsordninger, med bejublende uttalelser i ettertid også. Jeg er overrasket over at Arbeiderpartiet nå verner et skattesystem som de har bedt om å få en reform av. Jeg sitter fortsatt igjen som et stort spørsmålstegn i forhold til hva Arbeiderpartiet vil gjøre når de nå har sagt at delingsmodellen er usosial, men likevel argumenterer som om man vil opprettholde delingsmodellen i dagens system.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-28:
Jo, det mener Regjeringen, og det mener jeg. Det viktigste som gjøres i forbindelse med fordeling i denne reformen, er faktisk å rette opp den skjevheten som er mellom dem som bare har lønnsinntekt, og dem som har muligheter for å fordele sin inntekt slik at mesteparten tas ut som kapitalinntekt, med betydelig lavere skattesats, til privat forbruk. Det blir det heretter slutt på etter denne modellen. Jeg har registrert at hr. Djupedal også er en sterk tilhenger av det som kalles aksjonærmodellen, og at han samtidig ikke vil senke skattesatsene for lønnsinntekter slik at de kommer på linje med utbytte tatt ut til privat forbruk. Da kan man ikke fjerne delingsmodellen. Det gjenstår som et problem som SV ikke har gitt noe svar på.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-28:
Heller ikke her har representanten Morten Lund tatt poenget. Skal vi fjerne delingsmodellen, som jeg også har oppfattet at Morten Lund er en sterk motstander av, må vi gjøre noe med forskjellen mellom skattesatsene. Ellers gjenstår et stort delingsproblem, som fører til sosial urettferdighet. Da må man gjør noe med det. Uttrykket «skavanker i skattesystemet» synes jeg er ganske lite treffende på den analyse som Morten Lund ellers har hatt av skattesystemet, nemlig at når hoveddelen av inntektene betales av menn, betales også hoveddelen av skattene av menn, og derfor faller også hoveddelen av skattelettelsene på menn. Det synes jeg er en meget spesiell analyse. Man kunne ha analysert formuesskatten etter samme metode. Man ville da ha funnet ut at det er en meget likestilt skatt, for der er det samskatt mellom ektefeller eller partnere. Slik sett fordeles den likt på kjønnene. Men noen interessant skattepolitisk analyse er det jo ikke.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-28:
Jeg ser iallfall ingen grunn til at årsavgiften på bil, f.eks., skal reduseres fordi man lokalt et sted i landet – eller kanskje flere steder – ønsker å forsere et veiprosjekt ved å bruke avgifter. Jeg kan ikke se noen sammenheng mellom de to forholdene. Jeg registrerer at det er en viss motstand lokalt mot å bruke bommer. Men jeg registrerer også at det i Fremskrittspartiet, iallfall på Vestlandet, har bredt seg en viss grad av pragmatisme. Ordfører Søviknes, f.eks., sier at i valget mellom å vente eller å fremskynde et prosjekt er det kanskje bedre å satse på noen grad av brukerbetaling. Jeg tror bilistene aksepterer det når de ser prosjektene komme – og komme tidligere frem i køen enn de ellers ville gjort. Ellers er jo de samlede veiavgifter og bilavgifter også med på å betale andre ting enn bare veiutgifter. Som kjent fører nok trafikk og bilisme til andre samfunnskostnader enn bare bygging og vedlikehold av veier.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-28:
Dette gir meg anledning til å minne om det som tidligere hovedstyremedlem i FrP Torgeir Høien sa, at hver gang man i Stortinget klarer å øke en utgift, reduserer man mulighetene for å gi skattelettelser. Det er visse sammenhenger i politikken som gjør at man ikke kan si ja takk, begge deler, hele tiden. Jeg tror dette er noe man bør legge seg på minne, og jeg har i og for seg registrert at Fremskrittspartiet i de budsjettforhandlinger der man har stått nær Regjeringen, på mange måter har prioritert. Da er det mitt inntrykk at man ikke har prioritert reduserte bilavgifter, men man har redusert på andre viktige områder, ikke minst for å få et budsjett som henger i hop. For øvrig er det ikke en riktig gjengivelse representanten gir av mitt innlegg, når hun sier at man tar inn bilavgifter for å bruke pengene på andre områder. Det er ikke en riktig gjengivelse av hva jeg sa.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-28:
Jo, jeg er bekymret for hele kostnadsnivået i hele norsk næringsliv, og som representantens spørsmål indikerte, er det andre faktorer enn bare bompenger som teller i det samlede kostnadsnivå. Det er viktig å holde kostnadsnivået nede på et konkurransedyktig plan, også i forhold til andre land. Da er det å redusere transportkostnader en viktig del av det. Det gjør man bl.a. ved å bygge nye veier, som gjør at transporten kan komme frem, på tilsvarende måter som de gjør i våre naboland. Det har noe med vekt og størrelse på biler å gjøre, og det har selvfølgelig noe med transporttid å gjøre, som igjen går tilbake til lønnskostnader. Så slik sett er det å bygge veier et bidrag til å få kostnadene ned på sikt. Når man bruker uttrykket om at bomstasjoner «dukker opp», er det vel ikke fullt så enkelt. Det forutsettes da at de har lokal støtte, også fra Fremskrittspartiets politikere, som av og til kan se at en midlertidig betaling av en avgift kan være prisen verdt i forhold til å få en bedre standard på veiene.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-28:
Igjen: Når en sak ligger i Stortinget, er det kanskje jeg som bør spørre hva representanten selv mener. Mener representanten at alle fradrag skal bevares, eller ser representanten mulighet for at noen fradrag i skattesystemet kan endres, fjernes eller legges om til en tilskuddsordning? Siden det er ett spørsmål igjen, er det vel en mulighet til å svare på det. Jeg kan si at fradraget for eldre og uføre ser jeg det ikke som aktuelt å fjerne, fordi det vil innebære en skjevhet i beskatningen av pensjonister som, hvis man bare fjerner det, ikke er forsvarbar. For øvrig er det galt at innslagspunktet for toppskatt er fastlåst. Da har ikke representanten lest sitt dokument. Det er skattesatsen på toppskatten som må kobles til skattesatsen på utbytte tatt til privat forbruk. Det er noe annet enn innslagspunktet.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-28:
Representanten Djupedal har alt et forklaringsproblem her og nå. Hvordan han kan lese i mine tanker det han nettopp har gjengitt, er meg en gåte. Det ligner ikke på noe av det jeg har tenkt, for å si det slik – heller ikke om skatt. Fantasien er ganske stor når det gjelder å tillegge oss oppfatninger, men jeg registrerer at representanten Djupedal ikke har noen oppfatning om en sak som ligger i Stortinget. Jeg venter med spenning på hva SV kommer til å foreslå av økte, reduserte eller fjernede fradrag. Vi har sagt at vi vil komme tilbake til dette i hvert enkelt budsjett fremover, for å finansiere en samlet skattepakke på en sosial måte som gir skattelettelser til alle inntektsgrupper.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-28:
Jeg kan bekrefte at representanten Bjørlo Lysbakken står fritt til å diskutere absolutt alle fradrag. Representanten Bjørlo Lysbakken og hans parti står også fritt til å mene hva man vil om absolutt alle fradrag som er lagt inn. For øvrig er fremgangsmåten helt parallell til den som Arbeiderpartiet fulgte ved behandlingen av skattereformen i 1990–1992: først en melding om prinsippene i en skattereform og dernest en konkretisering av de ulike satser, fradragsbeløp o.l. i en egen proposisjon i tilknytning til statsbudsjettet. På samme måte går vi frem nå.