trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-01:
Det hender eg lurer på om det finst grenser for frekkheit i det politiske livet, men etter å ha følgt Høgre, og særleg Børge Brende, sin innsats i denne saka, må eg berre konstatera at dessverre, det gjer det ikkje. Dette er historia om ei varsla krise. Alle veit at for å få fram ny, permanent energi, tek det minst fire–fem år. Når ein då lèt som om dette er eit nytt problem, og at den nye regjeringa burde løyst dette problemet i løpet av nokre månader, blir det alt anna enn truverdig, særleg når me veit at den førre regjeringa ikkje har noko tiltak å visa til i denne saka. Tvert imot veit me at dei gjorde ein aktiv innsats for å hindra at f.eks. gjevne gasskraftkonsesjonar blei tekne i bruk. Eg ser av innstillinga at dei tidlegare regjeringspartia prøver å dela ansvaret med delar av den dåverande opposisjonen ved å visa til behandlinga av saka om Ormen Lange. Det er sikkert mange som må dela dette ansvaret. Spørsmålet er likevel om Stortinget den gongen fekk nok opplysningar om kva som var situasjonen i Midt-Noreg, og ikkje minst kva som ville bli konsekvensen av utbygginga. Ser ein derimot Noreg under eitt, har det ikkje mangla på åtvaringar. Eg vil minna om at det var for å unngå denne situasjonen at Arbeidarpartiet gjekk inn for å byggja gasskraft då me behandla energimeldinga våren 2000. I dag må me dessverre konstatera at både premissane og åtvaringane frå den gongen har slått til. Eg trur at den neste store miljøkampen i Noreg vil vera knytt til framføringa av høgspentlinjer. Slike linjer, førde fram gjennom sårbare område, er store naturinngrep, og eg trur at det gryande opprøret ein ser mot planane, berre er byrjinga på ein ny situasjon. Sjølv om ny overføringskapasitet kan hjelpa i ein heilt akutt situasjon, hjelper det ikkje å ha overføring frå eitt område med underskot til eit anna område med underskot, som er situasjonen i dag. Den situasjonen me har i Midt-Noreg i dag, er me no også i ferd med å få i Hordaland, der me ser at nye kompressorar til Trollfeltet vil tyna ut det eksisterande straumnettet. Situasjonen i Midt-Noreg, i Hordaland – og i Noreg – er eigentleg den same, nemleg at me over fleire år har bygd opp eit underskot utan å ta utviklinga på alvor. Ny produksjonskapasitet trengst. Eg trur det er viktig med politisk handling, og eg trur det er viktig med eit politisk press. Men når dette kjem frå personar som nett har sete i regjering, og som totalt fråskriv seg ansvaret, er ikkje dette populisme, men eit opplegg for å skapa politikarforakt i Noreg.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-01:
Jeg vil først få tilkjennegi at Fremskrittspartiet kommer til å støtte Høyres forslag. Vi ser av erfaring at løfter om å få et fornybart marked på plass etter at grønne sertifikater ble skrotet av den rød-grønne regjeringen, har tatt så lang tid at det er ingen grunn til å stole på at merknader er nok til at Regjeringen tar signaler fra Stortinget. Vi kommer til å støtte forslag nr. 3 også, selv om vi skulle ønsket at teksten der var generell, slik at alle som ønsket å få konsesjon, skulle få det uten krav om CO2-rensing. I forslaget står det bare Tjeldbergodden. Det er litt smalt, men det kommer også et forslag i saken vi skal debattere etterpå, som vi føler ivaretar det. Men for å vise vår intensjon vil vi støtte Høyre. Så ble jeg litt provosert av innlegget til representanten Ryan. Han var oppe og sa at det er flott med debatt, slik at vi får belyst problemstillingen. Jeg er blitt angrepet av representanten Nordtun, energipolitisk talsmann for de rød-grønne partiene, som sier at nå er det slutt på prat, nå må vi vise handlekraft, mens SV står her og sier at det er flott med debatt. Han sier også at handlingslammelsen som enkelte påstår at Regjeringen viser, er misforstått. Det har altså gått åtte og en halv måned siden de rød-grønne fikk flertall på Stortinget, selv om de har mindretall i folket. Det har gått ca. 20 måneder siden de rød-grønne la fram en 155-punktsplan om alt de var enige om. En skulle tro at også energikrisen i Midt-Norge var avklart der, for det er tross alt et spørsmål som har vært kjent veldig lenge. Til tross for det er det altså ingen konkrete tiltak som er framlagt. Det er ingen rammevilkår som er avklart for de viktige områdene som fornybar energi og gasskraftverk. Vi kan godt anklage Bondevik II-regjeringen for ikke å ha gjort nok. Det gjorde Fremskrittspartiet i hele forrige periode. Vi fremmet et trettitalls forslag som ble nedstemt av alle de andre partiene. Men hvilke tiltak har de rød-grønne partiene å vise til fra forrige periode som ville gjort at dagens situasjon var annerledes? Jeg kommer ikke på noen, bortsett fra ett, og det var forslaget om å innføre et grønt sertifikatmarked fra 1. 1. 2004. Vi ser hvordan det gikk. Den handlekraft som de rød-grønne etterlyser fra Bondevik II, klarer de ikke å vise til selv. Det er nok å vise til gasskraftverk – det er ikke kommet nye investeringsbeslutninger. Det er ikke avklart noe om rensekrav. Gassrør til Grenland kommer tidligst i 2011 – sannsynligvis senere. Grønne sertifikater er avlyst, og industrikraftregimet klarer man ikke å si når kommer. Statnett får ikke bevilgninger. Det eneste som det er rimelig enighet om, er at det skal innføres naturgassavgift. Det er ikke mye til handlekraft! Så til Ormen Lange: SV gir seg selv mye kreditt for det. Jeg har lest innstillingen. Det som er hovedsaken der, er at hvis Ormen Lange medfører krav om bygging av gasskraftverk, ønsker de ikke det. Det er ikke veldig mye annet om at man skal motvirke en kraftkrise i denne regionen. Der tror jeg SV skal lese sine egne merknader en gang til.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-01:
Dette er vel nok et eksempel på at angrep er det beste forsvar. Men det å vise til ting som skjedde i 1991, er for så vidt relevant, hvis man er historieforsker. Men det har skjedd ting siden 1991 også, og det er det Klungland ikke tar med seg i denne saken. Forutsetningen for at markedet skal virke, er jo at det er fri tilgang både på produksjons- og etterspørselssiden. På etterspørselssiden har vi fri tilgang. Man kan kjøpe strøm – man har vel krav på å bli koblet opp til strømnettet også – men på produksjonssiden har man ikke et fritt marked, fordi stortingspolitikere har sovet siden 1991 og sagt nei til stort sett alle kraftutbygginger av betydning. Da kan man heller ikke bli forundret over at markedet til slutt begynner å presse prisene opp – når man altså har en økning i etterspørselen år for år, men ikke en økning i tilbudet. Det har vært mer enn nok av kraftprosjekt som har blitt framlagt for Stortinget, der Arbeiderpartiet og representanten Klungland og resten av flertallet har stemt imot utbyggingen, eller for en halvering – senest nå i Sauda og i Øvre Otta. Det er en masse erfaringer. Vi sier ikke at det frie markedet alltid vil gi de resultatene man ønsker, men det vil sannsynligvis være bedre enn alternativet, nemlig at politikerne skal styre. Det ser vi på elavgiften, den holdes høy til tross for høye kraftpriser. Men det vi så av erfaringene fra det frie energimarkedet, var jo at i de første ca. ti årene var prisnivået lavere enn det hadde vært ti år før energiloven ble endret. Altså: Prisnivået var lavere med et fritt marked enn med et politikerstyrt marked. Men så får man konsekvensene som vi nå har problemer med, at når politikerne har strupet tilbudssiden, går prisene i taket. Det skal ikke jeg benekte. Slik fungerer markedet. Hvis man ikke får lov til å tilfredsstille den etterspørselen som er, går prisene i taket, for da begynner folk å by. Det burde Rolf Terje Klungland også forstå når han sitter i finanskomiteen, og da må han forstå mekanismene som virker her. Da må han istedenfor å si at det er Fremskrittspartiet som ikke har forstått hvordan et fritt marked fungerer, ta konsekvensene av den politikken han selv har vært med og ført i denne sal.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-01:
Jeg har den utsøkte glede å ta opp Fremskrittspartiets forslag.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-01:
Representanten Sørensens innlegg illustrerte godt hvorfor dette problemet er så vanskelig for Regjeringen som det er. Det var en ensidig fokusering på CO2-utslippene som kommer fra et gasskraftverk, til tross for at et gasskraftverk i Norge ville sluppet ut ca. 1/100 pst. av verdens menneskeskapte utslipp pr. år. Ukentlig åpnes det kullkraftverk i Kina, og det er et perspektiv som må settes opp i forhold til en kraftkrise i Norge. Vi vet at CO2-rensekravet forsinker gasskraftverk i Norge, hvis vi ønsker å bygge det snarest mulig. Derfor sier Fremskrittspartiet: Kjør to parallelle løp – ett for gasskraftverk som ikke skal forsinkes av rensekrav, og ett for CO2-rensing, som vil få den samme framdriften uansett. Vi er klar over at dette forslaget ikke er i tråd med Soria Moria, men det er heller ikke Regjeringens aksept av mobile gasskraftverk. Og det er viktig for Midt-Norge at Industrikraft Møre kan ha noe på plass fra 2008. Derfor spør jeg: Vil Regjeringen tillate at det bygges gasskraftverk, uten å pålegge utbygger CO2-kostnader utover klimakvotesystemet, hvis det kan bidra til å hindre en kraftkrise?
Petter Løvik (Høyre), 2006-06-01:
Eg er glad for at statsråden i dag signaliserer at han vil leggje fram ein handlingsplan, slik Høgre har bedt om, sjølv om han ikkje klarer det no i vår. Det hastar med å kome i gang med ein del konkrete, kortsiktige tiltak her. Men det viktigaste signalet vi kan gi no i dag, er signalet om at vi er innstilte på å finne langsiktige løysingar som kan dekkje opp dei problema vi har i Møre og Romsdal og i Trøndelag, og også i andre delar av landet. Vi har ei moglegheit til å få auka overføringskapasitet inn til vårt område. Det er ikkje kurant, og det tek også tid. Det er sjølvsagt også mogleg å seie at vi skal vente med gasskraftproduksjon til vi får fullstendig CO2-handtering. Ja, her er det lagt fram ei svært spennande skisse for eit industrielt opplegg, men det er langt fram til det blir teke avgjerder om dette, og det vil vere farleg å vente så lenge at vi kanskje hiv alle egga i ei korg, og så står vi der utan ei løysing om to år. Ei tilslutning i dag til Høgre sitt forslag nr. 3, om at vi tillèt bygging av gasskraftverk med dagens moderne teknologi og utset den fullstendige reinsinga, er kanskje det viktigaste signalet vi kan sende framover. Så til det andre området som opptek næringsliv og befolkning i region Midt-Noreg og Møre og Romsdal svært sterkt. Det er dette med det urimelege i at det er det området, som skal forsyne store delar av Vest-Europa med gass i framtida, som skal måtte betale ekstra høge prisar. Det bør vere klart for alle i denne sal, og også elles, kva Høgre meiner om den saka. Med dei signala som er komne så langt, håpar eg at det vil vere tilslutning også til vårt forslag nr. 2, som går på at vi avviser at folk i dette området skal betale høgare prisar enn resten av landet i ein periode for å få ned produksjonen. Verken næringsliv eller innbyggjarar er tente med dette, og med dei signala som er komne, håpar eg at vi får tilslag på iallfall det forslaget. Eg anbefaler varmt også forslag nr. 3, som vil vere eit viktig signal om at Stortinget er innstilt på å finne ei endelig løysing på problema med kraftforsyning i Midt-Noreg.
Petter Løvik (Høyre), 2006-06-01:
Det har vore interessant å følgje debatten. Eg trur alvoret i situasjonen har gått opp for dei fleste. Eg er glad for at vi frå Høgre som er forslagsstillarar, iallfall får gjennomslag for at vi får ein konkret handlingsplan, sjølv om det ikkje blir før til hausten. Det som likevel har skuffa meg mest, er dei stadige påstandane frå dei noverande regjeringspartia, både frå statsråden og andre sentrale personar i dei tre partia, som gong etter gong bruker det meste av tida til å skulde på den førre regjeringa. Men det var no, i denne perioden, vi skulle ta stilling til grøne sertifikat. Men i dag igjen kjem påstandane om at dette vil bli så dyrt for forbrukarane – 15 øre pr. kWh, sa Stoltenberg. Eg har aldri sett dokumentasjon på desse tala. Sanninga er at dei raud-grøne partia er imot den ordninga som eit fleirtal på Stortinget tidlegare har gått inn for. Det var i denne perioden vi politisk skulle ta stilling til om vi skulle kunne byggje gasskraftverk, f.eks. på Tjeldbergodden, med dagens moderne teknologi og etter dei krava som blir stilte i resten av Europa. Det er ikkje den førre regjeringa og det førre stortingsfleirtalet som skal seie ja eller nei til dette. Det er det noverande stortingsfleirtalet. Høgre har fremma eit forslag i dag. Det er signalisert at vi vil få motstand også mot det. Så det er ikkje den førre regjeringa, men det er den noverande regjeringa og stortingsfleirtalet som går imot dette. Det var no vi skulle ta stilling og frå Stortingets side seie klårt frå om at vi ikkje kunne akseptere eit eige prisområde, altså spesielt høge prisar, for Midt-Noreg. Alle dei tre regjeringspartia seier at det er unødvendig med eit eige forslag fordi dette står i ein merknad. Men dei fleste av oss har erfaring for at eit vedtak får ei heilt anna tyngd enn ein merknad. Eg blir svært skuffa dersom ikkje eit samrøystes storting er for det forslaget, men det er signalisert at ein dessverre ikkje er det. Med forslaget vårt om ein handlingsplan la vi ikkje opp til konfrontasjon, men til eit samarbeid i Stortinget for å finne ei løysing på problem som vil kunne bli svært prekære i åra framover. Det viktigaste signalet vi kan gi i dag, er at vi vil satse på langsiktige realistiske løysingar – så skal vi alltids klare mellomperioden på ein eller annan måte.
Petter Løvik (Høyre), 2006-06-01:
Det er gledeleg at det er brei einigheit i komiteen og i Stortinget om satsinga på norsk romverksemd og utvikling av denne. Men det er eitt spørsmål som det er litt diskusjon om, og som vi drøfta i komiteen. Det gjeld dei såkalla følgjeprogramma. For at vi skal få full utnytting av den norske medlemskapen i European Space Agency, er det heilt nødvendig at vi også har ein del midlar som vi kan følgje opp med nasjonalt. Det som diskusjonen har gått på i komiteen, er det mindretalet, opposisjonen, har lagt inn ein merknad om der vi ber om at desse ikkje blir reduserte, fordi vi føler at dette kanskje er, iallfall slik bransjen sjølv har nemnt det, noko av det viktigaste for å kunne få full utnytting av ressursane våre. Eg vil gjerne at statsråden kommenterer litt korleis Regjeringa ser føre seg dette framover, sidan stortingsfleirtalet, regjeringspartia, ikkje har gått saman med oss andre om å påpeike viktigheita av dette så sterkt at vi går imot å redusere desse framover. Det er ein heilt avgjerande del for å få full utnytting av den positive innsatsen som skjer i ESA.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-06-01:
Det er nødvendig med ei satsing på fornybar energi. Kristeleg Folkeparti har arbeidd for ein grøn sertifikatmarknad for å styrkje satsinga på fornybar energi. Vi er svært skuffa over at Regjeringa valde å ikkje inngå eit samarbeid med Sverige om ein grøn sertifikatmarknad. Det ville ha hatt mykje å seie for kraftsituasjonen i Noreg, og i Midt-Noreg spesielt. Regjeringa har lenge lova ei alternativ satsing. Ho lèt vente på seg. Det har vore, kanskje, handlingslamming frå Regjeringa som no hindrar utbygging og satsing på fornybar energi. For å styrkje tilgangen på kraft må vi ta i bruk meir av naturgass innanlands og satse på gasskraftverk med CO2-handtering. Gasskraftverk med CO2-reinsing kan erstatte energiformer med høgare utslepp av klimagassar. Bygging av gasskraftverk med CO2-handtering på Tjeldbergodden og i Skogn vil kunne bidra med store mengder kraft til Midt-Noreg. Skal vi lette på den vanskelege situasjonen i Midt-Noreg, må linjenettet også oppjusterast. Forbruksutviklinga har medført at overkapasiteten i overleiingsnett og kraftproduksjonen har blitt redusert, og behovet for nyinvesteringar har dermed auka. Nettinvestering og vedlikehald har dei siste åra vore låge, og lite nytt har vore bygt. Fordi linjenettet er så dårleg oppgradert, har vi eit overføringstap på mellom 10 og 12 pst., og heilt opp til 30 pst. i kalde vintrar. Fleire linjenett vil gjere situasjonen mindre sårbar. Med eit nytt stamlinjenett vil ein også kunne få utløyst vindkraftpotensialet. Det er viktig å sikre ein effektiv konkurranse i kraftmarknaden. Prisauken må ikkje bli høgare enn nødvendig, og forbrukarane sine interesser må tryggjast. Eitt prisområde er viktig, og det er ikkje akseptabelt at f.eks. forbrukarane i Møre og Romsdal skal betale meir for sin straum enn dei betaler andre stader i landet. Vi må betre utnytte avfall som energiressurs. Norsk industri meiner at potensialet for energiutnytting frå avfall er ca. 4 TWh i Noreg. Energiutnytting må derfor vere ein viktig og nødvendig del av vår avfallspolitikk og energipolitikk. I innstillinga som vi behandlar i dag, har komiteens medlemer, med unntak av medlemene frå regjeringspartia, skrive i ein merknad at ein har registrert at det så langt ikkje har kome forslag om eit einaste tiltak som kan bidra til å førebyggje ei kraftkrise. Det einaste Regjeringa så langt har gjort, er å kritisere forgjengaren, men det blir det som kjent ikkje mykje auka kraftproduksjon av. Derfor har ein understreka at så langt har vi inga kraftkrise, men ei avgjerdskrise i Regjeringa. Derfor er det viktig at vi får ein tiltaksplan for å hindre ei forsyningskrise i kraftforsyninga til Trøndelag og Møre og Romsdal.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-06-01:
Som medlem av næringskomiteen synes jeg denne debatten er særdeles viktig og særdeles interessant. Jeg er svært opptatt av de utfordringene industrien og næringslivet i Midt-Norge har i forbindelse med kraftproblematikken, eller mangelen på kraft, som kan komme i framtiden. Det er særdeles store utfordringer for industrien, både i Møre og Romsdal, Sør-Trøndelag og Nord-Trøndelag, som vi nå snakker om. Jeg har lyst til å forsterke det som representanten Ola Borten Moe nevnte, at det er helt uakseptabelt at en utbygging av ønsket og moderne ny industri i Møre og Romsdal når det gjelder Hydro Aluminium på Sunndalsøra, Hustadmarmor og Ormen Lange-anlegget, skal bli truet av mangel på kraft. Jeg har også lyst til å si at da må alle som har vært med på beslutningsprosessene i tidligere regjeringer og fram til nå, være med og ta ansvar. Vi må ta med oss at det også har vært manglende forutseenhet i de tidligere regjeringenes behandling av saken når det gjelder kraftproduksjon i Midt-Norge. Det er store utfordringer også i Sør- og Nord-Trøndelag, først og fremst for eksisterende eller tradisjonell kraftkrevende industri. Vi har i Nord-Trøndelag Norske Skog på Skogn. Vi har Sødra Cell på Follafoss – vi har allerede mistet Elkem i Meråker. Det er klart at det er kjempeviktig for oss også å ivareta de utfordringene som her ligger for de bedriftene, på samme vis som vi må trygge forsyningssikkerhet for f.eks. Orkla Exolon og Elkem Tamshavn i Sør-Trøndelag. Det er altså i hele dette store området store utfordringer som må løses. Jeg har også lyst til å understreke at i den situasjonen er det heller ikke akseptabelt at vi skal oppleve at denne industrien eller husholdningene i området får andre prissettingssystemer enn landet for øvrig. Det er uaktuelt med et eget prisområde, slik jeg forstår komiteen, og det er jeg glad for. Jeg er opptatt av at vi skal komme i gang med nye tiltak fort. Vi har muligheter i Ytre Namdal og Fosen med vindkraft. Vi har muligheter med gasskraft både på Skogn, som ble nevnt av Ola Borten Moe, og på Tjeldbergodden. Jeg har lyst til å understreke at det ikke bør være umulig å få til en gasskraftutbygging både på Tjeldbergodden og på Skogn. Det bør være mulig å få til et godt samarbeid mellom de ulike aktørene som er interessert, og eierne. Helt til slutt har jeg lyst til å si at vi kan ikke unngå å gjennomføre kortsiktige tiltak dersom en krise vil oppstå. Da blir kanskje mobile gasskraftverk nødvendige. Jeg har lyst til å vise til Aftenposten i dag, der det påpekes at det er mulig med mobile gasskraftverk som er miljøvennlige.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-01:
Jeg tror det er veldig viktig for Midt-Norge at vi har denne debatten i stortingssalen i dag. Grunnen til at det er viktig, er at det har spredd seg en betydelig frykt og usikkerhet både blant privatpersoner og i næringslivet. Man lurer faktisk på om det om noen år blir mørkt i husene, og om alle maskinene stopper opp. Derfor er det bra at man får brakt denne saken inn i stortingssalen og får en skikkelig debatt om den, og at man også får olje- og energiministeren på banen. Jeg må si at jeg er litt overrasket over at opposisjonen virkelig tør å snakke om handlingslammelse, når man vet hvor lite som skjedde i den forrige stortingsperioden – til tross for de advarslene som bl.a. SV gav i denne saken. Det er en type frekkhet som jeg må si at jeg ikke hadde trodd jeg skulle få høre i salen. Derimot har vår olje- og energiminister, Odd Roger Enoksen, fra første dag i stolen tatt tak i denne saken, begynt å jobbe systematisk med den for å få opp en del tiltak som skal gjøre at man unngår å komme i denne situasjonen. Som parlamentarisk leder i SV har jeg vært orientert av ministeren helt fra første dag om at dette hadde topp prioritet i Regjeringa og i Olje- og energidepartementet. Derfor tror jeg at når man snakker om handlingslammelse, må det bygge på misforståelser. Jeg syns den grundigheten som olje- og energiministeren legger til grunn, er viktig, at man ikke hopper på lettvinte løsninger, men lager en handlingsplan som også har framtid i seg. Vi vet at Norge som energiland har store muligheter hvis vi tar de rette grepene. Bare i min befatning med Midt-Norge vet jeg at det er en rekke planer på gang for å kunne produsere en mengde TWh, både innenfor bioenergi, innenfor søppel, innenfor energisparing, innenfor vind, osv. Så jeg tror at når vi får presentert handlingsplanen fra departementet, vil vi kunne løse den kraftkrisen som eventuelt kunne ha oppstått. Jeg tror vi skal være nøye med at vi ikke hopper på lettvinte løsninger, men at vi tar veivalg som er bra for miljøet, og som har en langsiktighet over seg.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2006-06-01:
Det har vært interessant å lytte til debatten. Som representant fra Midt-Norge er jeg også glad for at man har en unison oppfatning av at kraftkrisen i Midt-Norge er svært alvorlig på kort sikt. Det var interessant å lese Trønder-Avisa i starten av januar, som slo opp en del tiltak som Statnett kunne ha tenkt seg å iversette. Der ble det bl.a. pekt på et eget prisområde. Det ble pekt på gasskraftverk, og det ble pekt på at man måtte inngå avtaler med industrien for å redusere produksjonen. Jeg er også glad for at Stortinget ikke ønsker å innføre et eget prisområde i Midt-Norge, men jeg kunne godt ha tenkt meg at regjeringspartiene hadde vært mer tydelig på – og i denne debatten også kunne ha avkreftet – at det ikke vil bli iverksatt tiltak mot industrien som gjør at de må redusere sin produksjon. Blir det slik at det blir ett av tiltakene, er jeg redd for at Midt-Norge opplever økt arbeidsledighet, og at man også vil få en økt fraflytting. På dette området har Regjeringen, etter mitt skjønn, vært altfor vag og lite framtidsrettet når det gjelder å komme med tiltak. Statsminister Stoltenberg var i min hjemkommune Verdal den 1. mai, der han sa at nå var det bare å sette spaden i jorden. Det er vel, med respekt å melde, en sannhet med visse modifikasjoner. Det er dessverre slik at den sittende regjering ikke har klart å komme med kortsiktige, konkrete tiltak for å løse den kraftkrisen vi står overfor. Jeg stilte statsråd Enoksen et spørsmål i spørretimen for kort tid tilbake, der jeg også var inne på dette med grønne sertifikater og om de ordningene som Regjeringen har bebudet, vil være like gode som de grønne sertifikatene ville ha vært. Da svarte statsråden klart ja. Det kunne også ha vært greit å få noen signaler fra statsråden om hva de nye tiltakene konkret innebærer. Man har også vært inne på gass. Etter mitt skjønn er det ikke snakk om enten Tjeldbergodden eller gasskraftverket ved Norske Skog i Skogn. Det er snakk om begge deler. Vi har bruk for begge to. Da synes jeg det er litt underlig, når man ser på Tjeldbergodden, at det er gitt konsesjon, men ingen utslippstillatelse. Når vil Regjeringen rydde opp i de forholdene, og når vil Regjeringen komme med en klar utslippstillatelse også for Tjeldbergodden? Det vil være utrolig viktig for å få på plass gode og kortsiktige tiltak for å hindre en kommende kraftkrise.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2006-06-01:
Det synes å være med den framtidige kraftsituasjonen i Midt-Norge som med været, alle snakker om det, men ingen gjør noe med det. Dette har pågått for lenge. Det er mange som må dele ansvaret for den situasjonen som har oppstått, industrien, Statnett, NVE og ikke minst tidligere regjeringer og storting. Nåværende regjering har heller ikke kommet opp med en løsning som kan gi håp. Det var synd at man gav opp å få til de grønne sertifikatene, som også de rød-grønne talte varmt for tidligere. Det var synd fordi mange aktører stod klare med prosjekter som kunne ha vært realisert. Selv om heller ikke dette alene ville ha løst den varslede krisen, ville det i det minst ha gitt tro på at det nytter å planlegge. Når vi nå ikke får de grønne sertifikatene, må vi vente på en rød-grønn erstatningsordning som ingen vet hva går ut på. Uansett, som mange har pekt på, handler det ikke om å ta et enkelt grep for å løse krisen – det handler om å ta i bruk mange. Gasskraftverk er selvsagt høyaktuelt, men på grunn av debatten om bruk av gass de senere årene, vil det være svært uheldig og et stort nederlag om slike verk skulle bli bygd uten CO2 -håndtering. Det samme gjelder bruk av mobile gasskraftverk, som vil være å gå i helt feil retning i en situasjon hvor alle krefter må settes inn for å redde klimaet. Situasjonen påkaller en nasjonal dugnadsinnsats for å møte det alvoret som truer oss. Derfor blir det litt feil når det fokuseres ensidig på Midt-Norge. Dette er et nasjonalt ansvar. Et godt eksempel på det er Norsk Hydros utbygging i Sunndal, som er en av de viktigste årsakene til at problemet vil oppstå. Men Hydro på Sunndalsøra er heller ikke et lokalt anliggende. Hydro selv toer sine hender og hevder at de har sikret energiforsyningen for sin del ved å bygge ut i Finnmark og på Kårstø. Men problemet er jo at den kraften ikke kan overføres til Sunndal. Problemet og ansvaret for å løse dette ligger således ikke bare i Midt-Norge, det er nasjonalt. Et forsøk på å løse det ved å legge større byrder på forbrukerne i Midt-Norge i form av høyere priser, må derfor også avvises. Det er bra at energiministeren vil legge fram en handlingsplan. Den ser vi virkelig fram til. Så får vi alle slutte å skylde på hverandre – det gjelder begge sider. Vi må legge fortiden bak oss, og det hørte jeg vel også statsråd Enoksen si. Vi må få i gang dugnaden! Det må skje ved å stimulere til utbygging av småkraftverk og opprustning av gamle, utbedring og forsterking av overføringskapasiteten, utbygging av vindkraft og tilrettelegging for bruk av bioenergi i langt større utstrekning enn hittil, og ved en gjennomgang av lovverket. Det nytter ikke lenger å gjøre som med været. Nei, det handler nå om å gjøre noe med det!
Ivar Kristiansen (Høyre), 2006-06-01:
Jeg hadde egentlig forventet og håpet at regjeringspartiene i dagens debatt hadde benyttet seg av anledningen til å avklare litt hvordan man velger å tenke fremover for å løse en krise som blir større og større for hver dag som går. Men det er bare å ta til etterretning etter at alle hovedtalspersoner har vært her oppe, at man fortsatt har ryggen vendt mot Midt-Norge og blikket festet bakover til den forrige regjeringen. Jeg kan aldri tenke meg at industrien, befolkningen eller kunder i enhver forstand i Midt-Norge har noen grunn til å føle seg beroliget etter å ha lyttet på dagens debatt. Dagens debatt startet egentlig ganske oppløftende med at saksordføreren klart slo fast at vi ikke kan sitte og se på at det er for lite kraft – jeg tror jeg siterer saksordføreren ganske korrekt – vi må løse dette gjennom bygging av gasskraftverk. Det er bare å slutte seg til saksordførers utsagn. At han også kommer med den tilleggspåstand at vi må være beredt til å ta i bruk mobile gasskraftverk, illustrerer bare hva slags hjørne den nye regjeringen har valgt å male seg inn i. At man samtidig velger massivt å vende blikket bakover og kritiserer den forrige regjeringen, får vi bare ta til etterretning. Men jeg tror at de som hadde grunn til å senke skuldrene litt, bør vende tilbake i full beredskap igjen når det nå gjøres helt klart at selv forslaget som fremmes i dag fra representanten Brende, hvor man «henstiller til Regjeringen om at de ekstra kostnadene ved regulering av produksjonen, ved en eventuell strømkrise i Midt-Norge, må dekkes over sentralnettet», velger regjeringspartiene å stemme imot i dag. Da er det ingen som har spesielt stor grunn til å føle seg beroliget. Bare sagt i en innskutt bisetning her: Man sier nei til en gasskraftløsning som kunne møtt de utfordringene man står foran gjennom å si ja til Tjeldbergodden. Selv grønn sertifikatordning, altså fornybar energiløsning, har man heller ikke vært i stand til å få på plass etter syv måneder. For ordens skyld er det all grunn til også å slå fast at selv Vefsna, som vi tok ut av verneplanen, puttet man øyeblikkelig inn igjen. Så til utenrikskomiteens leder, Olav Akselsen, som lurer på om det finnes grenser for frekkhet i det politiske liv. Man skal selvfølgelig lytte til fagfolk, men jeg tror det må være litt flaut for Arbeiderpartiets hovedtalskvinner og -menn som reiste land og strand rundt og på mange måter vant de nødvendige stemmers overvekt ved å love industrien billig kraft. Det var så enkelt: Med den vilje de rød-grønne partiene hadde i dette spørsmålet, ville saken bli løst i løpet av en ettermiddagsstund. Nå har det gått sju måneder, og jeg tror man må vende blikket og fronten mot Midt-Norge og ikke bakover mot den forrige regjeringen.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2006-06-01:
Jeg tar opp Høyres forslag som er referert i innstillingen og som vi er alene om. Jeg vet ikke om det forslaget vi har sammen med Fremskrittspartiet, er blitt tatt opp. Hvis det ikke er blitt tatt opp, gjør jeg vel ingen urett om jeg tillater meg å ta det opp.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2006-06-01:
Jeg går ut fra at statsråden i forbindelse med statsministerens 1. mai-tale i Nord-Trøndelag har fått med seg at spaden faktisk ennå ikke er stukket i jorden. Har det slått statsråden hvorfor ikke spaden er stukket i jorden? Har det slått statsråden at høye gasspriser gjør at de som skal betale fakturaen, ikke ser at det eksisterer lønnsomhet i gasskraftprosjektene, selv uten CO2-håndtering? Med Regjeringens krav til håndtering av CO2-utslipp får man bare på et enkelt anlegg en prisøkning på kanskje 8–10 milliarder kr ekstra, noe som gir en himmelvid avstand til begrepet «lønnsomhet». Ser ikke statsråden at Regjeringens politikk bare forsterker den strømkrisen som vi går mer og mer i møte? Bidrar ikke statsråden samtidig indirekte til å få fortgang i å få frem det man minst av alt ønsker, nemlig et mobilt eller flere mobile gasskraftverk?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-06-01:
Etter å ha prøvd å følge med litt i den debatten som har gått her i dag, har jeg dessverre følgende melding å gi hjem til Midt-Norge: Det er ingen grunn til å tro at man foreløpig er i stand til å signalisere tiltak som vil løse de problemer som vil oppstå. Det har vært en debatt som har vært veldig underlig, ved at representanter for den forrige regjeringen viser til den nåværende regjerings handlingslammelse, mens representanter for den nåværende regjeringen viser til at den forrige regjeringen burde løst alt på forhånd, slik at de kunne ha kommet til dekket bord. Jeg tror det er på tide at begge parter tar innover seg at her har man et felles ansvar. Kraftkrisen vi går mot i Midt-Norge, er politikerskapt. Det er en handlingslammelse i denne sal som gjør at innbyggerne og industrien i Midt-Norge vil kunne få problemer i tiden som kommer. Her burde man heller grepet den muligheten som er her, til å gå inn i et samarbeid og sørge for at tiltakene er der. Det viktigste tiltaket for Midt-Norge er at man har sagt ja til et konvensjonelt gasskraftverk på Tjeldbergodden. Man må ikke la seg blende, som både denne og den forrige regjeringen har gjort, av framtidige muligheter for CO2-rensing. Man kan faktisk ikke sette seg ned og vente til 2010–2012, mens strømmen forsvinner for industrien og for innbyggerne, og si at ja, det kommer snart CO2-rensing, så da kan det hende vi skal løse problemene deres. Hvem i all verden er det som tror at man vil få mer industrisatsing i Midt-Norge i årene som kommer, når man ser mot Stortinget og den handlingslammelse som denne sal viser når det gjelder å sørge for å løse kraftkrisen? Den kan komme mye raskere enn det man tidligere har trodd, ja, den kan faktisk komme allerede i 2007. Det er nok å se på nedbørsrapportene for Midt-Norge allerede for inneværende år. De er skremmende, nedbørsmengden ligger langt under normalen. Kan hende det er på tide at vi tar innover oss at det haster. Så til forrige periode. De rød-grønne partiene fremmet ikke et eneste forslag i forrige periode som kunne medført at denne strømkrisen kunne vært avverget – ikke ett forslag! Da er det faktisk ganske underlig at man ikke også stiller andre enn Bondevik-regjeringen til ansvar når det gjelder manglende løsninger. I tillegg ser jeg en problemstilling til. Vi går nok mot at vi må koble til mobile gasskraftverk. Det er på tide at man legger til rette for at man ikke bare på Tjeldbergodden har denne muligheten, men også på Aukra. Slik situasjonen er i dag, er det i Midt-Norge – eller i hvert fall i Møre og Romsdal – kun på Tjeldbergodden at man kan koble til mobile gasskraftverk. Det bør det også legges til rette for på Aukra, og det er viktig.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2006-06-01:
Man har gjennom debatten belyst saken som utvilsomt alvorlig. Det er et faktum, og den krever en seriøs behandling. Statsråden har vist til handlingsplanen for Midt-Norge som han kommer til å legge fram. Den skal belyse akkurat de temaene som nå berøres, og ikke minst klargjøre en del usikkerhetsmomenter i det faktagrunnlaget som vi har pr. dato. Handlingsplanen kommer tidlig i høst, og jeg tror da, med respekt å melde for den debatten som nå pågår, at det kanskje er grunn til å avvente denne før man tar i bruk de altfor sterke ordene. Det fortjener Midt-Norge, og det fortjener den alvorlige situasjonen. Derfor er jeg litt forundret over at opposisjonen nå velger å framstå nærmest som bedrevitere, og når de også bruker ord som at det ikke er forsyningskrise, men beslutningskrise, så blir det med respekt å melde useriøst. Som et eksempel: Den foregående regjeringen klarte på fire år å øke vannkraftproduksjonen i Norge med 1 TWh – ikke akkurat mye å skryte av. Fram til i fjor høst ble det ikke gjort noe for å bedre situasjonen, men nå skal det gjøres noe, og handlingsplanen kommer. Jeg ble også litt forundret over Kristelig Folkepartis skyts mot situasjonen dersom man i ytterste konsekvens måtte velge å bruke mobile gasskraftverk. Det var faktisk daværende olje- og energiminister Steensnæs som i forrige periode brakte det alternativet på banen. Derfor synes jeg også at Kristelig Folkeparti burde ha en litt edruelig holdning til akkurat den problemstillingen dersom den dukker opp. Noen peker også på ordningen med grønne sertifikater, som om det skulle være et betydelig bidrag til den situasjonen som er i Midt-Norge. Det er med respekt å melde også å sette perspektivene i situasjonen litt på siden av virkeligheten. Jeg har stor tiltro til den handlingsplanen som energiministeren skal legge fram når det gjelder Midt-Norge, og jeg tror og håper på en konstruktiv opposisjon, som på en måte har fått brukt tiden fram til handlingsplanen kommer, til å ta de populistiske utspillene sine, og at de da er ferdige med det.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2006-06-01:
Debatten tok en liten dreining her. Men i sitt siste forsøk på å svare Klungland gir vel Solvik-Olsen vel egentlig uttrykk for at han ønsker at det skal være fritt fram for å produsere kraft i dette landet, nettopp for å bedre tilbudet. Det er den eneste mekanismen for å få det til å fungere. Og da tror jeg Fremskrittspartiet vil være ganske alene i denne sal om å ha den tanken om en framtidig energiforsyning i Norge. Det er åpenbart at man må foreta reguleringer, og det er åpenbart at man må vektlegge samfunnets syn. Det forundrer meg litt at en som er så markedsliberalistisk som det Solvik-Olsen er, samtidig kan ivre for et grønt sertifikat-marked der en tar penger fra forbrukerne for å subsidiere markedet i den andre enden. Det blir noen paradokser når Fremskrittspartiet taler, som jeg syns begynner å bli ganske sterke. De må jo forherlige dette markedet sitt. I Fremskrittspartiets program står det jo kun om marked. Det blir meningsløst når de tillater seg å vingle sånn som de gjør nå, hvor de på den ene side sier at forbrukerne skal betale, men at vi på den andre side skal ha et fritt marked uten innblanding. Det er greit å bli klar over at de faktisk heller ikke ønsker at samfunnet skal regulere tilgangen på produksjon. Men det er åpenbart et problem at markedet ikke har fungert. Det viser historien fra energiloven kom og fram til nå, spesielt når etterspørselen begynner å bli for stor. Prisen vil måtte være betydelig høyere for å få en kraftoppdekning som er forsvarlig, og det burde Fremskrittspartiet også erkjenne ut fra den historien som faktisk ligger der.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2006-06-01:
Med respekt å melde synes jeg representanten Brende nå begynner å bli litt frimodig og husker nok litt feil også. Det er drøyt å påstå at det var den forrige regjeringen som fikk i gang byggingen på Kårstø. Med litt edruelighet i debatten er det ingen tvil om at det var konsesjonen som ble gitt under den forrige Stoltenberg-regjeringen, som var årsaken til at en hadde byggestart på Kårstø i fjor. Litt realisme er på sin plass. Så til Solvik-Olsen og markedet. Det viktige er at vi i ti år etter at energiloven ble innført, hadde lave priser. Så har vi nå hatt fem–seks år med et voksende prisnivå. Problemet er at til tross for et høyere prisnivå utløser ikke det utbygging av ny kraft. Det er det som er hovedproblemet. Da begynner en å snakke om statlige bidrag, statlige ordninger og incitamenter for å få i gang den kraftutbyggingen, og det jobbes det med. Det er et klart faktum at det å overlate forsyningssikkerheten til markedet alene, ikke fungerer. Det ble påpekt av Arbeiderpartiet allerede ved innføringen av energiloven, som Klungland korrekt har påpekt, hvor Fremskrittspartiet stilte seg avvisende til akkurat det. Men realiteten i dag er at vi ennå ikke har et prisnivå som utløser ny kraftutbygging. Derfor diskuterer vi grønne sertifikater. Derfor diskuterer vi andre incitamenter og ordninger for å få i gang kraftutbygging. Det er realiteten, og det burde man forholde seg til i denne saken.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2006-06-01:
Som statsråden var inne på i sitt innlegg, er vi alle kjent med at forbruket av strøm i Norge har økt langt mer de siste 10–15 årene enn utbyggingen av ny produksjonskapasitet. Dette er en alvorlig utvikling om den får fortsette på samme måte videre framover. Nå er det jo slik at Soria Moria-erklæringen viser til at man skal foreta en evaluering av energiloven der man skal gå gjennom viktige deler av loven med sikte på endringer. Nå ser vi at denne regjeringen til stadighet legger skylden på den forrige regjeringen for de problemer som har oppstått i kraftforsyningssammenheng, men er det slik at Regjeringen også legger skylden på energiloven fra 1990 for den situasjonen som i dag er oppstått når det gjelder underskudd på kraftbalanse, truet forsyningssikkerhet og slike ting? Er det slik å forstå at man mener at energiloven ikke er hensiktsmessig, at man kanskje ønsker vesentlige endringer i den loven og legger opp til det?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2006-06-01:
Jeg må med respekt å melde si at jeg blir veldig provosert når representanten Rolf Terje Klungland kommer feiende inn i stortingssalen og nærmest springer opp på talerstolen og begynner å æreskjelle og rakke ned på alt det Fremskrittspartiet tidligere har gjort når det gjelder energipolitikk, og faktisk presterer å påstå at Fremskrittspartiet ikke har fremmet noen forslag. Det er så feil som det kan bli. Det er vel, når det gjelder energipolitikk, ingen partier i denne sal som har fremmet flere forslag de åtte–ti siste årene enn nettopp Fremskrittspartiet. Representanten Rolf Terje Klungland sier at han har vært her siden 1993 og har fulgt godt med på det som har skjedd, men han kan ikke ha fulgt særlig godt med når han hevder det han hevder vedrørende Fremskrittspartiets energipolitikk. Energiloven kom opp som et tema. Det er ingen tvil om at hvis sertifikatsystemet hadde kommet på plass, ville det betydd at vi hadde fått inn mer kapasitet, kanskje 24 TWh, i det nordiske markedet. Det ville i seg selv virket prisdempende. Får man inn mer kapasitet i et stramt kraftmarked, vil det bety at prisene går ned istedenfor opp. Så også her er det som representanten Rolf Terje Klungland sier, høyst usikkert. Ut fra debatten i dag er det vel ingen tvil om at Fremskrittspartiet har fremmet flere av de forslagene som behandles i denne sal i dag, og med det bevist at vi tar energipolitiske utfordringer på ramme alvor. Vi er genuint opptatt av den situasjonen som Norge er stilt overfor i energimessig sammenheng videre framover. Vi vet at vi har en anstrengt kraftbalanse. Det er slik at mange av de forslagene Fremskrittspartiet har fremmet i en årrekke, har blitt nedstemt nettopp av Arbeiderpartiet og representanten Rolf Terje Klungland. I forrige periode satt han i energi- og miljøkomiteen og var med på å stemme ned flere av forslagene fra Fremskrittspartiet – forslag som ville gitt økt produksjonskapasitet når det gjelder strøm i Norge. Det vet representanten Rolf Terje Klungland utmerket godt er sant.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-06-01:
Det er tre hovedgrunner til at Venstre ønsker en energipolitisk handlingsplan. For det første gir det anledning for Regjeringen til å gjøre klart hva den mener, og til å rydde opp i indre handlingslammende uenighet når det gjelder energipolitikken. For det andre er det behov for planmessig handling i forhold til kortsiktige utfordringer vi står overfor både regionalt og nasjonalt. Og sist, men ikke minst: Det er behov for plan med fokus på muligheter og utfordringer på det energipolitiske området i et mer langsiktig perspektiv. Innen energipolitikken er det behov for og store muligheter for økt kraftproduksjon, og det finnes store muligheter for å spare og for å husholdere bedre med energien. Få land har Norges muligheter på energisektoren. Vi kan og vi bør i et normalår ha netto eksport av kraft produsert av fornybare energikilder og gasskraftverk uten CO2-utslipp. Skal vi komme i denne situasjonen, trengs det beslutninger som kan gi resultater både på kort og på lang sikt. En energipolitisk handlingsplan kan her være et nyttig redskap, og jeg kan forsikre saksordføreren, Terje Aasland, at det at vi er sammen med Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti om å ønske en slik plan, ikke betyr at de fire partiene er enige om alle elementene som bør med i en slik plan. Tvert imot er det vel slik i energipolitikken at Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet i lange perioder i forhold til mange saker har vært de nærmeste naboene. Det har vært interessante lekkasjer fra det såkalte Lavutslippsutvalget. De lekkasjene tyder på at det finnes betydelige muligheter for å redusere utslippene av klimagasser, til overkommelige kostnader. Det viser at de mulighetene vi har for å redusere klimagassutslippene, i høy grad henger sammen med vår energipolitikk og med behovet for en omlegging av energipolitikken. Noen av de stikkordene som går igjen fra det som synes å være konklusjonen til Lavutslippsutvalget, er energiøkonomisering, CO2-nøytral oppvarming, elektrifisering av sokkelen, gasskraft med CO2-håndtering, småkraftverk, vindkraft og annen fornybar energiproduksjon. I lys av dette og disse spennende mulighetene og perspektivene er det god grunn til å følge opp med en energipolitisk handlingsplan, som kan gi tiltak både på lang og på kort sikt. Jeg synes det er skuffende at regjeringspartiene ikke ser det behovet.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2006-06-01:
Statsministeren sa i en spørretime i Stortinget at han gledet seg til å åpne gasskraftverk med renseanlegg på Kårstø i 2007. Da måtte jeg si til statsministeren at det tidligste renseanlegget kunne stå klart på Kårstø, var i 2009. Og da blir det forhåpentligvis åpnet av en annen statsminister! Mitt spørsmål til olje- og energiministeren er: Kan han forsikre om at beslutningen om renseanlegg, CO2-håndtering knyttet til Kårstø, vil bli tatt i inneværende år, slik at en kan få på plass renseanlegg i 2009? Og så har jeg en utfordring til: Snøhvit-anlegget slipper ut store mengder CO2. Uavhengig av hvilke regjeringer som har gitt konsesjon og gitt utslippstillatelse, ligger det en opsjon på at en kan komme tilbake med rensing. Vil statsråden ta initiativ til å gjennomgå hva som må på plass av rammevilkår for å få rensing av CO2-utslippene ved Snøhvit-anlegget?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2006-06-01:
President! Jeg ber om ordet.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2006-06-01:
Takk for det, president! Grunnen til at jeg ikke bad om ordet og ventet til nå, var at da jeg gjorde det forrige dagen, trodde presidenten at jeg skulle ha en replikk på Trond Giske. Derfor ventet jeg nå til statsråden hadde satt seg, før jeg bad om ordet. Jeg har lyst til å ta ordet nå, for det er helt klart at i disse debattene er det behov for at noen beskriver historien slik som den står i Stortingets dokumenter. La meg allikevel først si at jeg synes det er helt utrolig at de forrige regjeringspartiene – ja inklusiv statsråder og statssekretærer – i det hele tatt tør å ta ordet «energibalanse» i sin munn. De foretok seg absolutt ingen ting i forrige periode, og de små tingene vi fikk til etter at de først hadde gått en runde i Stortinget og så måtte komme tilbake, skjedde etter at de hadde blitt dratt i ørene av opposisjonen og av Arbeiderpartiet her i huset. Men grunnen til at jeg tar ordet er den forvrengningen som opposisjonen foretar i forhold til energiloven. Jeg skal derfor sitere fra behandlingen av energiloven. Da sa energipolitisk talsmann fra Arbeiderpartiet, Ernst Wroldsen, i debatten: «For å sikre at vi ikke får kraftmangel på grunn av for sen utbygging, mener Arbeiderpartiet at Statkraft må pålegges et spesielt ansvar for å følge med i utviklingen, og selv bygge ut ny kraft dersom andre aktører ikke reagerer tidsnok.» Videre sa han at vi med den nye energiloven «får et system som sannsynligvis vil føre til senere utbygging enn det vi nå har. Det er klart at det vil bli prisdrivende i seg selv». Fremskrittspartiet, med energipolitisk talsmann Petter Bjørheim, sa derimot:«Når andre partier hevder at den nye energiloven vil føre til høye kraftpriser, er dette en påstand som er politisk motivert.»(…) (…) Ja vel, så var det første gang Fremskrittspartiet hørte om at markedet førte til høyere priser, men det var jammen ikke den siste gangen. Likevel holder altså det partiet på med sin retorikk her fra talerstolen og lurer den norske befolkning til å tro at de har noen løsninger. Fremskrittspartiet har ikke framlagt forslag til én eneste løsning på energisituasjonen i Norge. Det som har vært viktig for Fremskrittspartiet, er å hyle og gape og provosere, og sørge for at de igjen og igjen kom i mindretall her i salen.