Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-06-04:
Jeg er fristet til å ta utgangspunkt i det som ble sagt om representanten Gullvåg og det å være trangsynt når det gjelder hvordan man vurderer spørsmålet om statlig og annet offentlig eierskap. Det vil i hvert fall være nyttig – noen ganger når man argumenterer ut fra mer ideologiske prinsipper, erfarer jeg ofte at Regjeringa og de rød-grønne partiene blir beskyldt for nærmest å ha et slags ideologisk mantra og ikke se realiteten i saken – å snu problemstillingen og spørre: Hva er bakgrunnen for at man nå ønsker å privatisere? Hva er de gode argumentene for dette i dag? Er ikke det like mye knyttet til ideologiske føringer – uten at jeg trekker det så langt at jeg benevner det som trangsynt eller dess like? Det å gå til det skritt å gjøre det som mindretallet her ber om, vil i så måte kreve gode begrunnelser – i en tid da vi ser at selskapet opererer på den måten det gjør, og ut fra den nytteeffekt som eieren i dette tilfellet har. Regjeringa og nærings- og handelsministeren ser det som en viktig oppgave å påse at forvaltningen av Entra er i overensstemmelse med Stortingets forutsetninger – det er grunnlaget for denne saken – og det er den, etter min oppfatning, i dag. Entras virksomhet er i høy grad rettet mot hovedformålet, som er å dekke statens behov for kontorlokaler. Jeg mener også det er grunn til å konkludere med – slik også flere talere har gjort før meg – at etableringen av Entra som et eget selskap har vært veldig vellykket. Dette gjøres det nærmere rede for i stortingsmeldingen. Entra har vist en solid verdiutvikling siden etableringen. Analyser viser at selskapet har redusert kostnadene målt pr. kvadratmeter, økt inntektene pr. kvadratmeter og redusert andelen ledige lokaler i porteføljen. Så til enkelte punkter. Komiteens flertall mener at utvikling av eiendommer og utleie til andre offentlige leietakere og private skal bidra til å oppfylle Entras hovedformål. Dette er i tråd med hva som er uttrykt i stortingsmeldingen, og det er viktig at dette er klart. Entra ble etablert for å skape større fleksibilitet når det gjaldt å dekke statens behov for lokaler. Selskapet skulle arbeide på ordinære vilkår i et konkurranseutsatt marked. Kjernevirksomheten ved etableringen var knyttet til utleievirksomhet overfor statlige og offentlige leietakere. Så lenge Entra kan gi staten tilbud om lokaler i leiemarkedet, ser jeg ikke grunn til å legge konkrete føringer for hvem selskapet ellers skal leie ut til. For det første skiller ikke private konkurrenter i utleiemarkedet mellom eiendommer for statlige leietakere og for andre leietakere. Og for det andre kan Entra, ved å arbeide mot et privat marked, hente nyttige erfaringer som de statlige brukerne senere kan få nyte godt av – som også representanten Borten Moe var inne på. Hovedformålet tilsier imidlertid at så lenge en statlig kunde er villig til å betale den leien Entra måtte kreve, bør de statlige kundene ha førsterett. Selskapets bruk av midler til eiendomsutvikling må også anvendes slik at Entra over tid er best mulig rustet til å møte statlige virksomheters behov for lokaler. I den sammenheng ser jeg ikke bort fra at det fra tid til annen kan være nødvendig å selge enkelte eiendommer med en dominerende andel private leietakere. Som jeg var inne på i sted, resultatene til Entra så langt viser at selskapet har vært konkurransedyktig. Min vurdering er at selskapet har et godt grunnlag for fortsatt lønnsom utvikling, og at Entras interesse for å levere kontorløsninger til staten er forankret i en forretningsmessig logikk. Statlige og andre offentlige leietakere er attraktive i markedet på grunn av sikker betalingsevne. Entra har på sin side en særlig kompetanse i å forstå og møte behovet fra denne typen kunder. Jeg vil også vise til at Entra Eiendom selvfølgelig påvirkes av uroen i eiendomsmarkedet. For å styrke selskapets soliditet har Regjeringa derfor i revidert nasjonalbudsjett foreslått at Entra ikke skal betale utbytte for 2008, og at det bevilges en ramme på 1 milliard kr i ansvarlig lån til selskapet. Slike lån vil eventuelt bli gitt på markedsmessige vilkår. Nærings- og handelsdepartementet legger i stortingsmeldingen opp til at Entra skal kunne videreutvikle seg uten spesielle bindinger, så lenge selskapet bygger på en klar og langsiktig forretningsidé om å betjene det statlige markedet på konkurransedyktige vilkår. Staten vil være tjent med en videreutvikling av Entra, i takt med de behov offentlig sektor vil ha for å leie lokaler. Jeg er også enig med komiteens flertall i at det ikke er behov for å pålegge ekstra restriksjoner knyttet til hva slags type eiendommer Entra engasjerer seg i. Merknaden fra flertallet i komiteen om at det er viktig at Entra fortsetter å være et heleid statsaksjeselskap, slutter jeg meg selvfølgelig fullt ut til. Dette er i tråd med innholdet i meldingen. Statlig eierskap sikrer at selskapet drives etter formålet. Mange statlige institusjoner har Entra som viktigste leverandør av kontorlokaler. Det har en egeninteresse for fellesskapet – som flere har vært inne på – og for staten å ha hånd om en så viktig leverandør, selv om selskapet opererer i et konkurranseutsatt marked. Ikke minst teller det at selskapet står overfor klare eierforventninger om å bidra til å utvikle gode løsninger for lokaler til offentlig sektor. Jeg ser det ut fra dette som naturlig at Entra fortsetter som et heleid statsaksjeselskap. Til slutt: Det er ingen ulempe at man i det offentliges – og fellesskapets – navn bidrar til å kanalisere noe av det overskuddet vi ser i en del av markedet, til fellesskapet – til benyttelse for fellesskapet.