Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
Saken som vi har til behandling i dag, er en viktig sak, og det er viktig at vi som storting tar inn over oss at saken også reiser en del problemstillinger, særlig knyttet til det personvernmessige. Representanten Stensland viste i sitt innlegg her til hva som står i Den hippokratiske ed om taushetsplikten. Likevel vet vi at snoking i pasientjournaler og, jeg holdt på å si, de lovbrudd som skjer i de sammenhenger, er noe man ikke har kontroll på. Det er viktig at man får kontroll på den virksomheten. Det er forbudt, og det skal fortsatt være forbudt. Pasientjournalloven er et svært viktig skritt videre i det sømløse pasientforløpet for at den enkelte skal få riktig helsehjelp til riktig tid og på riktig måte. Derfor er det viktig at man kan utveksle nødvendige helseopplysninger også på tvers av virksomheter, så lenge pasienten har muligheten til å kunne reservere seg, selvfølgelig. Da er det også viktig at man sørger for at pasienten får de nødvendige opplysninger om hvilke muligheter man har til å reservere seg. Jeg legger ikke skjul på at jeg har veldig sans for at hovedregelen skal være et aktivt samtykke. I alle tilfeller der det er praktisk mulig å få til, er det det som må være hovedregelen i det vi holder på med, både innenfor helseregisterloven og innenfor pasientjournalloven. Det fanger også loven opp i seg, at det er det som er hovedregelen, mens i en del sammenhenger er det slik at man har en mulighet til å reservere seg. Jeg vil særlig rette oppmerksomheten mot bl.a. helseregisterloven når det gjelder hvorfor det er viktig at vi har aktivt samtykke som hovedregel. Det er særlig knyttet til forskning. Når det gjelder forskning og de som skal bruke den type informasjon som blir opprettet i våre helseregister, er vi nødt til å sikre oss at den type informasjon ikke kommer på avveie. Det gjelder i hele kjeden. Det gjelder ikke bare blant helsepersonellet, for blant helsepersonellet har vi mulighet til å kunne iverksette en del reaksjoner dersom man bryter loven, men det gjelder overfor dem som skal forske. Dersom man skal kunne ha tilgang til personopplysninger i forskningen, og kan gå tilbake og personidentifisere disse dataene, må loggføring og sporbarhet gjelde i alle ledd som har tilgang til denne informasjonen. Når det gjelder helseregister og samtykke til reservasjon, dreier denne saken seg ikke om du skal ha en lås på døra og at det skal være vanskelig å gå inn. Nei, det er hvor mange låser du har når det gjelder det sikkerhetsmessige, som på mange måter er debatten her. Har vi den tryggheten som skal til for å kunne ha personidentifiserende opplysninger og kunne forske på det? Der er det viktig det som helseministeren har uttalt tidligere, og som også har vært sagt i denne salen, at loven trer ikke i kraft for virksomhetene før man har et sikkert system på plass. Verktøyet må ligge der før man kan iverksette disse tingene, nettopp av hensyn til personvernet og pasientens interesser. Men det er også i pasientens interesse at man kan dele informasjon på tvers av virksomheter, for det dreier seg om at man skal få den rette helsehjelpen. Det må vi også ta inn over oss. En del har stilt spørsmål her, og det var vel representanten Tove Karoline Knutsen som viste til problemstillingen med private helseinstitusjoner. Men når man vedtar en lov, gjelder ikke den bare for offentlig sektor. Pasientjournalloven vil også gjelde private virksomheter – det samme vil helseregisterloven. Det med loggføring og journalføring etc., alle disse tingene vil man måtte følge i enhver virksomhet. Men jeg vil be om at helseministeren i tiden som kommer har særlig fokus på at man er sikker på at verktøyet ligger der, at sporbarheten og loggføringen ligger der, og at vi får iverksatt enda strengere tiltak mot snoking i pasientjournaler. Det er særlig viktig når vi utvider omfanget av journalen på tvers av flere virksomheter. Da må disse tingene ligge i bunnen.