Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2015-05-05:
Det er et viktig område representanten Tveiten Benestad tar opp i sin interpellasjon. Fra politisk hold har IKT i skolen gjennom flere år vært et viktig satsingsområde i Norge. Et uttalt mål har vært å ruste kommende generasjoner til å være best mulig egnet til å delta i kunnskapssamfunnet, hvor teknologi i stadig økende grad påvirker hverdagen vår. Da Kunnskapsløftet ble innført i 2006, introduserte man digital kompetanse som en av de fem grunnleggende ferdighetene barn og unge skal tilegne seg gjennom opplæringen. Dessverre ser vi at den digitale kompetansen i lærerutdanningene ikke er god nok. Det er generelt et stort problem at tilgangen på IKT-kompetanse i Norge er for svak. Behovet for folk med IKT-kompetanse er stort i nær sagt alle bransjer. For å få løst dette problemet må vi sørge for at de som skal lære opp framtidens lærere, som igjen skal undervise våre barn, besitter nok kompetanse. Det er viktig av flere grunner, ikke minst fordi IKT-industrien er en av de store verdidriverne i Norge. Det er Norges tredje største næring, med over 70 000 ansatte. Da er det vesentlig at man i alle ledd i skole- og utdanningspolitikken legger opp til kompetanseheving. I NIFU-rapporten «IKT i lærerutdanningen: På vei mot profesjonsfaglig digital kompetanse?» er hovedkonklusjonen at utvikling av profesjonsfaglig digital kompetanse gjennomgående er svakt forankret i ledelsen av lærerutdanningene, og at de fleste utdanningene mangler en helhetlig tilnærming til utvikling av denne type kompetanse. Lærerutdanningenes faglige profil på området er også lite utviklet, og kompetansen hos de faglig ansatte er dessverre svært varierende. Rapporten slår fast at så lenge ikke alle fagansatte i lærerutdanningene er på et tilstrekkelig «digitalt faglig nivå», vil dette gå ut over studentenes mulighet til å tilegne seg en helhetlig pedagogisk tilnærming til IKT. IKT i skolen skal være et viktig verktøy for økt læringsutbytte og utvikling av læringsstrategier. Det er ikke noe mål i seg selv at lærerne skal bruke nettbrett og pc-er i tide og utide, som også interpellanten var inne på. Poenget må være at de skal lære å bruke IKT riktig, til det beste for undervisningen. God kompetanse hos ansatte i skolen, infrastruktur og tilgjengelighet er avgjørende forutsetninger for å lykkes med akkurat det. Fremskrittspartiet vil understreke at læreren er den viktigste faktoren for elevenes læring. Det er derfor viktig at nettopp læreren har den nødvendige kompetansen for å undervise med digitale hjelpemidler og i digitale ferdigheter. Som tidligere nevnt regnes nå digital kompetanse som en av de fem grunnleggende ferdighetene barn og unge skal tilegne seg gjennom opplæringen. Det bør også gjenspeiles i lærerutdanningene. Vi tror imidlertid ikke at det er lurt å gå inn og detaljstyre rammeplanene, og vi mener at det heller ikke er nødvendig. At IKT, som en del av de grunnleggende ferdighetene, skal være en viktig del av lærerutdanningene, ligger etter vår mening implisitt i de nåværende rammeplanene. Det beste virkemiddelet for å få styrket IKT-kompetansen er fortsatt satsing på kvalitet i lærerutdanningene. Lærerutdanningene må prioriteres, og økt samhandling mellom institusjonene, fokus på læring og kvalitet, endringsvilje og mer samarbeid mellom utdanningsinstitusjonene og næringslivet er viktige faktorer for å få til dette. Kanskje er det også grunn til å forvente at strukturreformen innenfor høyere utdanning vil ha positiv virkning på innholdet og kvaliteten i lærerutdanningene, deriblant IKT-kompetansen.