trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-02-12:
Det er ingen lov eller forskrift eller regel som har blitt endra – det er praksisen til Nav som har blitt endra. Det er det som er det store problemet. Lat meg ta eit eksempel. Barne- og ungdomspsykiatriske poliklinikkar tilbyr i dag programmet De utrolige årene. Det er vel dokumentert gjennom forsking som ein ekstremt effektiv måte å hjelpe foreldra til å leve med og handtere barn med åtferdsproblem. 5 000 barn har vore ein del av dette programmet sidan dei starta opp på slutten av 1990-talet. Ein har rekna ut at i eit livsløpsperspektiv har dette spart samfunnet for 4,25 mrd. kr – altså ein enorm gevinst, og derfor ein grunn til at helsemyndigheitene satsar på dette. Så strammar Nav og Arbeids- og velferdsetaten inn praksisen. Det er ingen forskrifter, ingen regler, ingen lover som har blitt endra, men dei har endra praksisen. Dermed trekkjer dei teppet under denne typen ordningar. Helseministeren gir, og så tar arbeids- og sosialministeren dette tilbodet bort. Men arbeids- og sosialministeren kan ved ei enkel melding gjere ein forskjell. Spørsmålet mitt er: Medan vi ventar på den heilskaplege gjennomgangen av arbeids- og velferdsforvaltninga, vil arbeids- og sosialministeren gi beskjed til Arbeids- og velferdsetaten om å kunne bruke skjønn, slik at desse familiane kan få denne behandlinga?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-02-12:
Når det gjeld det siste, trur eg vi misforstår kvarandre. Det er ikkje slik at eg oppfordrar ministeren til å oppfordre Nav til feil praksis. Eg oppfordrar ministeren til å gi ei melding om at den praksisen, den innstramminga, eller spesialiseringa som ministeren kallar det i sitt svar, stoppar opp, slik at det blir rom for denne typen program som De utrolige årene, som har vist seg å vere kolossalt positiv. Eg vil nemne professor Willy-Tore Mørch som har sagt til avisa Nordlys at den mest effektive behandlinga av barn med åtferdsproblem, er rettleiing av foreldre. Eit av programma som har verka aller mest, er De utrolige årene. Da er det veldig trist at vi no faktisk er i ein situasjon der den praksisen antakeleg kan vere døden for dette programmet. Da kan arbeids- og sosialministeren vere ansvarleg for at veldig mange foreldre med barn med åtferdsproblem ikkje får den hjelpa dei treng, med dei problema dette medfører for familiane og for samfunnet elles.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-02-12:
For å få rett til opplæringspenger er det et vilkår at man må ha tapt minst 20 pst. av arbeidsinntekten. Dette henger sammen med at opplæringspenger beregnes og utbetales som sykepenger. 20 pst. redusert arbeidsinntekt tilsvarer en normalarbeidsdag. Inntekt må totalt sett være redusert tilsvarende én arbeidsdag per uke, dvs. at inntektstapet kan deles opp slik at det til sammen utgjør én arbeidsdag i løpet av en uke. Dersom opplæringskurset er av kortere varighet, f.eks. 2–3 timer én dag i uken, vil vilkårene ikke være oppfylt. Arbeids- og velferdsetaten har ikke endret sine rundskriv på dette området. I forbindelse med omorganiseringen av saksbehandlingen av opplæringspenger til to fylkesvise forvaltningsenheter, ble det imidlertid oppdaget at det i enkelte saker hadde skjedd feilbehandlinger – i strid med regelverket. Når vilkårene for en ytelse ikke er oppfylt, er etaten forpliktet til å avslå kravet eller stanse løpende utbetalinger. Etaten kan ikke innvilge opplæringspenger uten grunnlag i regelverket, selv om opplæringskurset i seg selv er et godt tiltak. Jeg mener at regelverket for opplæringspenger er hensiktsmessig, og ser ikke noen grunn til å gjøre endringer per dags dato. Arbeidsgiver kan imidlertid være fleksibel og inngå avtaler med arbeidstaker om velferdspermisjon med lønn, og opplæringsinstitusjonene kan også tilpasse sine kurs, slik at foreldre fyller vilkårene for rett til opplæringspenger.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-02-12:
Det er riktig, som representanten Knag Fylkesnes sier, at mange kurs og tiltak er veldig positive. Jeg har selv som forelder fått lov til å delta på De utrolige årene – et fantastisk tilbud til mange foreldre. Samtidig vil jeg understreke at det verken er endret regelverk eller praksis bortsett fra i de tilfellene der praksisen har vært feil. Da er man pliktig til å endre praksis, slik at praksisen er i henhold til regelverket. Jeg håper ikke det er sånn at representanten Knag Fylkesnes ber statsråden fortsette å gi signaler til Nav om at de skal videreføre feil praksis og innvilge opplæringspenger på feil grunnlag. Det ville i så fall være svært uheldig, og jeg vil ikke ta initiativ i det hele tatt til at man skal fortsette feil praksis. Jeg synes det er viktig at man fortsetter med en riktig praksis og lik praksis.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-02-12:
Det er fortsatt slik at regelverket er uendret. Det er oppdaget noen tilfeller med feil praksis. De vil antakelig oppleve at praksisen er innskjerpet når man går over til riktig praksis. Så opplever jeg at representanten Knag Fylkesnes sier at man ikke skal fortsette med feil praksis, men man skal fortsette med riktig praksis. Det er det jeg har lagt til grunn. Da vil noen som har fått feil behandling tidligere, oppleve en innstramming. Men jeg synes fortsatt det er viktig og riktig at vi skal ha riktig praksis. Den skal være lik over hele landet. Det vil jeg legge til grunn, og dermed fortsette å forholde meg til det regelverket som er gjeldende i dag. Samtidig vil jeg også oppfordre arbeidsgiverne til å legge til rette. Vilkårene er ganske klare, ved at du skal ha 20 pst. redusert tid. Har du kortere opplæringstid, ja så fyller du ikke vilkårene. Noen har fått det selv med kortere oppfølgingstid. Det er en feil praksis – jeg er glad for at det er ryddet opp i.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-02-12:
I klimaforliket ble virkemiddelbruken overfor petroleumssektoren kraftig styrket, og det kom på plass sterke insentiver for kraft fra land. Petroleumssektoren er underlagt streng virkemiddelbruk. Hovedvirkemiddelet for å begrense CO2-utslippene fra sokkelen er den høye utslippskostnaden selskapene står overfor gjennom CO2-avgift og inkludering i det europeiske kvotesystemet samlet, med en kostnad på 450 kr per tonn CO2. Dette gir selskapene sterk egeninteresse av å begrense utslippene. Departementet følger opp de pågående utredningene, og har hatt som mål at Utsirahøyden skal forsynes med kraft fra land. Regjeringen vil bl.a. på bakgrunn av de pågående analysene fra rettighetshaverne ta endelig stilling til om en slik løsning bør etableres ved behandlingen av de enkelte utbyggingene. Dette løpet er i samsvar med det som den forrige regjering foreslo i klimameldingen, og som Stortinget sluttet seg til i klimaforliket. Rettighetshaverne på Sverdrup-feltet nærmer seg beslutning om konseptvalg. Operatørene og de øvrige rettighetshaverne drøfter, utreder, vurderer og kvalitetssikrer nå en rekke forhold i forbindelse med konseptvalget. Basert på de rammebetingelsene som er gitt, må selskapene på forretningsmessig grunnlag bl.a. etablere en utbyggingsløsning, herunder vurdere hvilken kraftløsning som er best for den enkelte utbygging. Dette gjelder også for Sverdrup-funnet og feltene på Utsirahøyden. Etter at konseptvalget er tatt, vil materialet fra selskapene bli gjennomgått av Oljedirektoratet. Det gjelder også spørsmålet knyttet til kraft fra land-løsningen. Investeringsbeslutning og innlevering av plan for utbygging og drift er planlagt tidlig i 2015. Sverdrup-utbyggingen vil bli forelagt Stortinget på vanlig måte, og selskapenes tidsplan er rettet inn mot å få utbyggingen behandlet i Stortinget vårsesjonen 2015.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-02-12:
Stortinget har vedtatt at kraft fra land skal vurderes som kraftløsning for alle nye felt – også for Utsirahøyden. For Utsirahøyden har selskapene, etter oppdrag fra Olje- og energidepartementet, brukt store ressurser på et arbeid med en områdeløsning. Regjeringen har ansvar for å følge opp klimameldingen og klimaforliket på en ansvarlig måte, herunder å hensynta tiltakskostnader. Så har jeg merket meg at det stilles spørsmål ved kostnadsestimatene som verserer i debatten. Alle er vi tjent med størst mulig enighet om faktagrunnlaget. Men nå må selskapene arbeide seg fram til et konseptvalg, deretter vil Oljedirektoratet vurdere materialet som kommer fra selskapene. Jeg er opptatt av at vi sørger for at regjering og storting har best mulig beslutningsgrunnlag. Oljedirektoratets vurdering av det arbeidet som er gjort, vil selvfølgelig inngå i det videre arbeidet med utbyggingen av Utsira.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-02-12:
Som jeg sa i stad, merker jeg meg at det settes spørsmålstegn ved noen av de kostnadsestimatene som verserer i debatten, og vi er opptatt av å sørge for at Stortinget får et godt beslutningsgrunnlag når denne beslutningen skal fattes. Når det så kommer signaler om at det er noen kostnadsbilder som ser helt annerledes ut enn tidligere, er det et forhold som regjeringen og forhåpentligvis stortingsflertallet er nødt til å hensynta. De sterke virkemidlene som det var bred enighet om her i denne sal, gjelder fortsatt. Det er svært dyrt å slippe ut CO2 på norsk sokkel. Det er bra, det fører til at alle selskapene på norsk sokkel jobber for å holde nede klimagassutslippene fra sin egen produksjon på sokkelen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-02-12:
Representanten Eidsvoll Holmås adresserer i sitt spørsmål en viktig problemstilling. Kostnadene ved utvikling av disse på sokkelen, både nasjonalt og internasjonalt, er noe jeg er opptatt av. Det er fordi høye kostnader gir lavere verdiskaping og dermed lavere inntekter også til fellesskapet. Gjennom skattesystemet og SDØE betaler staten indirekte en stor del av kostnadene og mottar en stor del av inntektene fra petroleumsvirksomheten. Det er storting og regjering som legger rammene for virksomheten på norsk sokkel. Som representanten selv påpeker, er selskapene ansvarlige for å gjennomføre aktiviteten. Basert på de rammebetingelsene som er gitt, må selskapene på forretningsmessig grunnlag bl.a. etablere en utbyggingsløsning, herunder vurdere hvilken type kraftløsning som er best for den enkelte utbygging. I klimaforliket ble virkemiddelbruken overfor petroleumssektoren styrket, og det kom på plass sterkere incentiver for kraft fra land. For å ivareta miljøhensyn er petroleumsvirksomheten på norsk sokkel underlagt streng virkemiddelbruk. Hovedvirkemiddelet for å begrense CO2-utslippene fra sokkelen er den høye utslippskostnaden selskapene står overfor gjennom CO2-avgiften og det europeiske kvotesystemet. Dette gir selskapene sterk egeninteresse av å begrense utslippene. Kraft fra land til Utsira har vært utredet, under ledelse av Statoil, av samtlige rettighetshavere i Sverdrup-funnet og de tre feltene Edvard Grieg, Ivar Aasen og Gina Krog siden 2011. Kostnadene knyttet til dette arbeidet er delt mellom rettighetshaverne. Det vil som oftest være ulike synspunkter blant rettighetshaverne i forbindelse med store og komplekse utbyggingsbeslutninger. At rettighetshaverne i et partnerskap utfordrer hverandre og kvalitetssikrer beslutningsgrunnlaget, er en sentral del av og en styrke ved vårt forvaltningssystem. Departementet har fulgt opp de pågående utredningene og hatt som mål at Utsira-høyden skal forsynes med kraft fra land. Regjeringen vil, bl.a. på bakgrunn av de pågående analysene fra rettighetshaverne, ta endelig stilling til om en slik løsning bør etableres ved behandling av de enkelte utbyggingene. Dette løpet er i samsvar med det den forrige regjeringen, som representanten var en del av, foreslo i klimameldingen, og som Stortinget sluttet seg til i forbindelse med klimaforliket.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-02-12:
Stortinget har pålagt Olje- og energidepartementet å følge denne prosessen tett. Det gjør direktoratet, og det gjør departementet. Signalene har kommet fra partnerne i lisensen, som kjenner denne saken best. Så har jeg merket meg at det settes spørsmålstegn ved kostnadsestimatene som verserer i debatten, og jeg er helt enig med representanten i at alle er tjent med størst mulig enighet om faktagrunnlaget for beslutningene. Så når selskapene, som nå er i ferd med å arbeide seg fram til et konseptvalg, har fattet dette konseptvalget, vil Oljedirektoratet vurdere materialet som kommer fra selskapene. Den vurderingen vil inngå i det videre arbeidet med utbygging av Utsira-høyden.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-02-12:
Jeg synes det er overraskende at representanten finner det overraskende at vi forsøker å følge opp det Stortinget har vedtatt. Men det får vi bare notere oss. Så gjentar jeg meg selv: Nå må vi vente til konseptvalget faktisk er tatt, og det materialet kommer til Oljedirektoratet. Oljedirektoratet vil da vurdere det materialet som kommer inn, og det vil utgjøre en del av den videre behandlingen av denne saken.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2014-02-12:
Mitt spørsmål går til kunnskapsministeren: «Medfører det riktighet at europastudier ved Universitet i Oslo – som er et tverrfaglig studium som baserer seg på en fordypning i EU, som EØS-rett, EUs institusjoner, Norges forhold til EU samt europeisk historie og språk – skal legges ned fra høsten 2015, og er dette i samsvar med regjeringens mål om å føre en mer aktiv politikk for å ivareta Norges interesser overfor EU, blant annet gjennom EØS-avtalen?»
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2014-02-12:
Jeg ber ikke kunnskapsministeren om å endre loven. Det jeg etterlyser, er et engasjement og en holdning, for kunnskapsministeren har vært opptatt av at flere velger realfag, at vi får flere studieplasser for ingeniører. Mitt spørsmål var egentlig: Hva har regjeringa tenkt å gjøre for å sikre at vi har mange ungdommer som tar den typen utdanning, for dette er en utdanning som Norge trenger? Da kunne jeg ønske meg en mer framoverlent holdning for å få flere ungdommer til å søke studier, sånn at vi kan få ivaretatt våre interesser overfor EU. Det fordrer at man har kunnskap om det som skjer i EU.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2014-02-12:
Det er symptomatisk for statsrådens svar at når jeg spør, ikke om han skal overstyre Universitetet i Oslo, det understreket jeg at jeg ikke er tilhenger av, om han har en aktiv holdning for å få flere studenter til å ta utdanning som gjør at vi får en generasjon som vet mer om EU – det er det jeg spør om – og svaret er at regjeringa har fått en europaminister, må jeg si at det er et ganske tilbakelent svar. Mitt spørsmål er: Hva vil kunnskapsministeren gjøre for at flere ungdommer tar utdanning som gir kunnskap om EU? Og hva vil kunnskapsministeren gjøre for at flere forsker på disse områdene?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-02-12:
Studier som baserer seg på en fordypning i EU – som EØS-rett, EUs institusjoner, Norges forhold til EU samt europeisk historie og språk – er viktige for det norske samfunn, som mange andre studier også er det. Det er imidlertid opp til Universitetet i Oslo selv å avgjøre om europastudier skal legges ned eller ikke, jf. lov om universiteter og høyskoler § 3-3. Departementet eller regjeringen kan ikke overprøve dette, og jeg vil også understreke at jeg heller ikke ønsker en slik mulighet. Vi må respektere den faglige autonomi Stortinget har gitt universitetene og høyskolene i universitets- og høyskoleloven. Når det gjelder europastudier ved Universitetet i Oslo, har Institutt for statsvitenskap foreslått at bachelorprogrammet i europastudier legges ned fra høsten 2015. Fakultetsstyret skal behandle saken i sitt møte 20. mars. Dersom fakultetsstyret gir sin tilslutning til forslaget, vil universitetsstyret behandle saken på møtet i juni. Studieprogrammet er foreslått nedlagt fordi det har svak søkning – faktisk vesentlig svakere søkning enn de andre studieprogrammene ved instituttet. Også jeg skulle ønske at søkningen var bedre, men kan som sagt ikke gripe inn i universitetets autonomi. Jeg ønsker heller ikke en slik mulighet, altså en mulighet til å gjøre det. Instituttet mener imidlertid at dette ikke innebærer en svekkelse av universitetets emnetilbud innenfor EU-relaterte emner. Instituttet vil fortsatt tilby emner ledet av aktive forskere på beslutningsprosesser i EU-parlamentet, kommisjonens rolle, EUs institusjonelle utforming og de administrative prosesser innenfor EU-byråkratiet, forholdet mellom EU og medlemslandene, Norges relasjoner til EU, EUs rolle i internasjonale organisasjoner etc. Representanten Anniken Huitfeldt spør om en nedleggelse av europastudier ved Universitet i Oslo er i samsvar med regjeringens mål om å føre en mer aktiv politikk for å ivareta Norges interesser overfor EU. Stort sett er jeg fornøyd med de studietilbudene som finnes innenfor dette området ved våre høyere utdanningsinstitusjoner. Jeg har stor tillit til at UiO og andre gjør gode vurderinger når de bestemmer seg for hvordan de vil organisere og legge til rette for studietilbud innenfor EU/EØS-området. Når det gjelder regjeringens mål om å føre en aktiv europapolitikk på kunnskapsområdet, dvs. utdanning og forskning, kan jeg forsikre representanten om at det er en problemstilling som jeg tar på største alvor, og som vi jobber veldig aktivt med. Innenfor disse områdene er Norge mer eller mindre fullt integrert i de initiativ og virkemidler som EU har. Vi har en aktiv og fremoverlent strategi for å tilknytte oss og utnytte mulighetene som Erasmus+ gir. Vi planlegger tilslutning til EUs forskningsprogram Horisont 2020. tilleggsproposisjonen som trer i kraft i inneværende år, blir også STIM-EU-midlene, altså stimuleringstiltakene for å få norske forskere til å delta i Horisont 2020, kraftig styrket. Jeg vil også si at departementet og regjeringen har en aktiv politikk for å være til stede på de møter man har mulighet til i EU.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-02-12:
Jeg tror det viktige politiske poenget for meg å understreke her enda en gang til, er at jeg heller ikke ønsker en slik mulighet til å blande meg inn i universitetenes indre autonomi. Det er viktig å gi en klar beskjed til universitetssektoren om at de prioriteringene de ønsker å gjøre for å samle faglige ressurser, for bl.a. å heve kvaliteten som er et viktig mål i sektoren, skal de få lov til å gjøre. Og så er det selvfølgelig viktig at man stimulerer og tenker hvordan man kan få folk interessert i studier som omfatter Europa, men da mener jeg at vi har andre virkemidler og andre måter å få det til på, f.eks. gjennom offentlige forskningsprogrammer, at man har en aktiv forskningsinnsats for å forstå hva som skjer i EU og EUs forhold til det. Det jobber også regjeringen med, og en tydelig markering av det er at man nå for første gang har fått en minister som er ansvarlig for Europa- og EØS-saker.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-02-12:
Kunnskapsministeren har ikke tenkt å foreta seg noe for å styre studentenes utdanningsvalg. Jeg mener at den autonomien som institusjonene har i dag til å opprette mastergrader, skal de ha. Og så mener jeg at et viktig signal fra det politiske Norge er at vi ikke blander oss inn i universitetenes prioriteringer. Jeg har heller ikke tenkt å lage belønningssystemer eller ekstra stipender eller gjøre noe sånt knyttet til europastudier. Jeg mener at det er institusjonenes oppgave å sørge for at studentene søker på relevante programmer. Så mener jeg at vi har mye å gå på når det gjelder å heve europakunnskapen i f.eks. den norske skolen. Det står i læreplanen for videregående skole at elevene skal ha kjennskap til Europa. Der har vi helt sikkert mye å gå på. Vi vil f.eks. vurdere om man trenger læringsressurser, altså ressurshefter som lærerne kan bruke i undervisningen sin om EU og Europa. Men å styre studentenes utdanningsvalg eller universitetene er ikke aktuelt.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2014-02-12:
Jeg stiller følgende spørsmål til kommunal- og moderniseringsministeren: «I nettavisen High North News den 3. februar uttaler statssekretær i Kommunal- og moderniseringsdepartementet Per-Willy Amundsen at ILO-konvensjon nr. 169 fører til segregering. Norge sluttet seg til konvensjonen i 1990, og den trådte i kraft 5. september 1991. Den har sammen med Grunnloven § 110 a vært premissgivende for norsk samepolitikk. Norge har fått positiv omtale for sin holdning til ILO-konvensjon nr. 169. Kan statsråden utdype på hvilken måte ILO-konvensjon nr. 169 fører til segregering?»
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2014-02-12:
Jeg får takke for svaret. Vi har noen eksempler med tanke på Stortingets behandling av Sametingets virksomhet 2012. Innstillingen fra kommunalkomiteen ble offentlig i går. Der går det fram at Fremskrittspartiet har et annet syn på samepolitikken enn flertallet, hvor bl.a. Høyre inngår. Forstår statsråden at det skaper rom for tvil hva som er regjeringspartienes politikk på dette området?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2014-02-12:
Jeg får takke for det også. Det er slik at det er flere eksempler med tanke på innstillingen om Sametingets virksomhet 2012, hvor det er uklarhet hvorvidt regjeringen står samlet om samepolitikken. Det føres en utstrakt dobbeltkommunikasjon med hensyn til hva som er politikken. Er statsråden enig i at en sånn dobbeltkommunikasjon er egnet til å skape usikkerhet om hva som er regjeringens holdning overfor samene?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-12:
Jeg har registrert at det er litt ulike personlige syn i dette spørsmålet. Det er hverken nytt eller overraskende. Regjeringens holdning går imidlertid klart og entydig frem av regjeringsplattformen. Der står det: «Det er viktig og berikende for Norge å ta vare på samisk språk, kultur og tradisjoner.» Videre står det i plattformen: «Norsk og samisk er likeverdige språk.» Og videre: «Regjeringen vil utvikle samisk næringsliv, herunder reiseliv, knyttet til samisk kultur og de tradisjonelle samiske næringer.» Det er ikke tema for regjeringen å vurdere spørsmålet om en utmelding av ILO-konvensjon nr. 169. Hovedprinsippet i konvensjonen er at urfolk har rett til å bevare og videreutvikle sin egen kultur, og at myndighetene har plikt til å treffe tiltak for å støtte dette arbeidet. Etter min mening er dette i samsvar med regjeringens samepolitikk og Grunnloven § 110 a. ILO-konvensjonen handler ikke om segregering. Både samer og nordmenn skal ha rett til å utvikle sin kultur, sitt språk og sine næringer. Staten må imidlertid sørge for at samene som en minoritet får en reell likebehandling. Det er dette ILO-konvensjonen handler om.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-12:
Svaret på det spørsmålet er nei.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-12:
Svaret på det spørsmålet er også nei, for det står entydig i regjeringsplattformen hva som er regjeringens politikk på dette området. Jeg må si jeg er litt overrasket over en representant som kommer fra et tidligere regjeringsparti, et parti som satt i en regjering i åtte år som også besto av tre partier. Jeg var den gangen i Stortinget, og jeg opplevde at de daværende regjeringspartiene ga uttrykk for litt ulike holdninger i litt ulike spørsmål. Det må vi kunne leve med. Jeg er ansvarlig for samepolitikken, jeg gir uttrykk for hva som er regjeringens samepolitikk, og den er også nedfelt i Sundvolden-plattformen. Vi lever godt med å respektere litt mangfold også i den politiske debatten.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-10-08:
På vegne av representantene Odd Omland, Hege Haukeland Liadal, Arild Grande og meg selv vil jeg fremme representantforslag om å sikre opprinnelsesmerking på mat og opprette en dagligvareportal. Jeg vil på vegne av representantene Else-May Botten, Ingvild Kjerkol og meg selv fremme representantforslag om å sikre konkurransedyktige rammebetingelser i meierisektoren. Til slutt vil jeg på vegne av representantene Else-May Botten, Arild Grande, Ingvild Kjerkol og meg selv fremme representantforslag om å lovfeste god handelsskikk for å sikre viktige forbrukerinteresser.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-10-08:
Jeg tror Marianne Marthinsen med fordel bør bruke litt mer tid på å lese budsjettet før hun feller dommen over det, for det er helt åpenbart at det er en del ting hun ikke har fått med seg ennå. La meg bare understreke: Dette er et budsjett med en veldig god sosial profil. Dette er et budsjett som gir mer til dem som trenger det mest. Når vi lovfester brukerstyrt personlig assistanse slik at mennesker kan få en enklere hverdag, når vi sørger for at diabetikere og andre kronikere får tilgang til ny og god medisin, og når vi gir et sårt løft til mennesker som sliter med rus og psykiske lidelser, handler det nettopp om å løfte dem som sitter nederst ved bordet, og som har vært glemt av Arbeiderpartiet de siste åtte årene. Når vi reduserer avgifter, er det også et godt bidrag for å hjelpe dem med dårligst økonomi. Når vi øker stipendet til de elevene som har svakest økonomi, handler det om å prioritere dem som Arbeiderpartiet og SV glemte i sine åtte år. Når vi nå får på plass et tilbud for barn som er utsatt for vold, et tilbud som ikke har eksistert fordi Arbeiderpartiet tidligere ikke har funnet rom for å prioritere det, handler det om å gi et tilbud til en gruppe barn som har opplevd grufulle ting. Så alt i alt er dette et budsjett med en svært god sosial profil. Så er det ikke slik at mesteparten av satsingen i dette budsjettet går til skattelette. Det er faktisk kun en femtedel av de samlede satsingene i dette budsjettet som brukes til skatte- og avgiftsreduksjoner. Resten brukes til satsinger på investeringer i infrastruktur, bedre helsevesen, et styrket politi, kunnskap, forskning og utvikling. Det er sannheten. Det handler også om å legge til rette for at vi kan skape flere trygge norske arbeidsplasser i årene som kommer. Det tror jeg veldig mange arbeidstakere ute i det norske samfunn forventer.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-10-08:
Jeg tror Fremskrittspartiets og Høyres stortingsgrupper ser frem til de kommende forhandlinger med Kristelig Folkeparti og Venstre om å gjøre et godt budsjett enda bedre, og det er selvfølgelig viktig at Kristelig Folkeparti og Venstre får sette sitt stempel på dette budsjettet for å kunne være med og ta ansvar for helheten i det. Derfor merker jeg meg med glede at Hans Olav Syversen og Kristelig Folkeparti har funnet veldig mye bra i dette budsjettet som de er enig i. Det er selvfølgelig også bra at et av områdene Kristelig Folkeparti ønsker å satse mer på, er skolen. Det er et av de viktigste satsingsområdene til regjeringen. Derfor tror jeg vi raskt kan enes om å gjøre enda mer for å heve kvaliteten i skolen. Familiepolitikk er også et spørsmål de fire partiene har mange felles synspunkter på. Når det gjelder klima, mener jeg at regjeringen leverer på mange områder i dette budsjettet. Jeg merket meg at Arbeiderpartiets Marianne Marthinsen hadde sett seg blind på klimaministerens eget budsjettkapittel, men sannheten er den at god klimapolitikk og vår mulighet til å redusere utslipp handler om god kollektivsatsing, handler om god jernbanepolitikk, handler om mer moderne veier, handler om en mer moderne bilpark og handler om at vi nå kommer med mer enhetsstøtte til husholdningene. Det handler om den internasjonale klimainnsatsen som regjeringen øker og forsterker i dette budsjettet. Det handler om satsingen på Klimafondet, det handler om veksten i miljøteknologiordningen, og det handler om gunstigere skatteregler for fornybar energi. Så jeg mener at regjeringen leverer på en lang rekke områder for å forbedre innsatsen for klima og miljø i dette budsjettet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-10-08:
Jeg husker en tidligere Senterparti-leder som sto ute – nettopp i det Distrikts-Norge som Slagsvold Vedum nettopp snakket om – og forklarte hvor viktig det var å redusere formuesskatten nettopp for å styrke verdiskapingen også i distriktene. Det er mulig at Senterpartiet ikke mener det lenger, men denne regjeringen mener det. Når jeg reiser rundt og snakker med bedrifter, uansett hvor i landet de befinner seg – i Nord-Norge, i Innlandet, på Sørlandet, langs Vestlandskysten – så er det tre ting de er opptatt av. Det ene er økte investeringer i infrastruktur. Det leverer denne regjeringen på. Dette er et rekordbudsjett! Hvordan Slagsvold Vedum har klart å få det til ikke å være det, skjønner ikke jeg. Det andre de ber om, er gode, konkurransedyktige rammebetingelser, slik at de kan overleve i konkurransen, som stadig blir tøffere mot utlandet. Det leverer denne regjeringen på. Og med henvisning til Borregaard: En av de tingene Borregaard virkelig tok opp da vi besøkte dem, var en forsterket innsats rettet mot BIA-midlene. Det leverte regjeringen på i fjor, og det leverer regjeringen på i år. Det tredje som bedriftene – uansett hvor i landet de er lokalisert – er opptatt av, er lavere skatter og avgifter, slik at de kan styrke sin egen konkurransekraft, styrke sin egen bunnlinje, styrke sine egne ansatte og kanskje også ansette flere. Det er god distriktspolitikk. Derfor er det viktig at regjeringen både reduserer i skatte- og avgiftstrykket, og at vi satser stort på investeringer i infrastruktur – i forskning, i kunnskap, i et bedre helsevesen, en god kommuneøkonomi. Det er jo ikke riktig å kalle dette for en rasering. Jeg har til og med sett at KS-lederen er ute i dag og roser den satsingen regjeringen har lagt opp til, nettopp fordi det handler om at kommunene får bedre muligheter neste år. Men det betyr jo ikke at ikke kommunene også må prioritere de viktigste oppgavene først.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-10-08:
Jeg ser også frem til at Venstre skal sette sitt preg på dette budsjettet gjennom høsten. Det er ikke veldig overraskende at hjertet til Venstre banker varmt for grønn vekst. Jeg mener at det er mange gode tiltak i dette budsjettet som går i den retningen, men jeg har også lyst til å minne representanten Breivik på at vi relativt nylig har satt ned den grønne skattekommisjonen etter ønske fra Venstre. De svarene foreligger ikke ennå. Det er nettopp gjennom det store og omfattende arbeidet vi vil få svar på hva som er en egnet grønn skatteveksling i en større omlegging av skatte- og avgiftssystemet. Like fullt har vi funnet rom for å gjøre noen lettelser også i dette budsjettet. Vi følger opp det vi har sagt vi skal gjøre når det gjelder enøkstøtte til husholdningene, men vi har sagt at det også skal gjøres om til et skattefradrag, og det krever altså en ESA-godkjenning. I påvente av at vi får til det, vil vi i hvert fall legge frem dette som en støtteordning, noe som kan utløse enøktiltak i husholdningene ganske umiddelbart. Det mener jeg er bra. Det er også flere forslag som bidrar til gunstigere skatteregler for fornybar energi i dette budsjettet, i tillegg til at alle elbilfordelene videreføres. Jeg vil jo anta at det er positivt, sett også med Venstres øyne, med den kraftfulle satsingen som ligger i dette budsjettet på jernbane- og kollektivformål osv., som selvsagt også er en viktig del av omleggingen av økonomien. Samlet sett er dette et budsjett som tar Norge i en ny og vekstfremmende retning, som vi er helt avhengig av hvis vi skal skape nye, stabile, gode arbeidsplasser også for fremtiden, og det er jeg sikker på at vi skal bli enige med Venstre om.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-10-08:
Det var forbilledlig forutsigbart fra Snorre Valen og SV, men det blir ikke riktigere av den grunn. Det er snarere sånn at dette er et budsjett som styrker den sosiale profilen for dem som har behov for det, og det er et budsjett som sørger for at vi kan skape flere arbeidsplasser inn i fremtiden. Det jeg hadde håpet at SV hadde brukt det siste året på, etter at de gikk ut av regjeringen etter åtte år, var å spørre seg hvorfor de ikke selv begynte arbeidet med den helt nødvendige omstillingen av norsk økonomi. Det er en omstilling som denne regjeringen tar på alvor fordi det handler om å trygge folks jobber og trygge norsk økonomi. Da må vi investere i fremtiden. Vi må investere i infrastruktur. Vi må investere i kunnskap, i forskning og i utdanning. Vi må sørge for at vi har konkurransedyktige rammebetingelser for et næringsliv som har et høyt kostnadsnivå, som de likevel skal klare å vinne konkurransen internasjonalt med. Derfor er det viktig at regjeringen reduserer skatter og avgifter. Men vi gjør det både for næringslivet, og vi gjør det for helt vanlige husholdninger. Jeg har lyst til å minne om at etter åtte år med en rød-grønn regjering hvor skattetrykket gikk opp, går nå skattetrykket ned. Det er ikke vanskeligere eller verre for noen. Det er snarere slik at flere får beholde litt mer av sin egen inntekt, og det muliggjør flere investeringer i nye norske arbeidsplasser. Det mener jeg er bra. Noe av det viktigste vi gjør for å redusere fattigdommen i Norge, handler om å sørge for at folk har en jobb å gå til. Det er altfor mange mennesker som gjennom de siste årene har hørt på festtaler om behovet for å lette overgangen fra trygd til arbeid, men som ikke har sett det komme noen virkemidler. Nå kommer de.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-10-08:
Jeg synes det er veldig bra at Rasmus Hansson har fått øye på flere av de miljø- og klimatiltakene som faktisk ligger i dette budsjettet. Jeg kan også bare minne om at vi styrker klimafondet med hele 9 mrd. kr. Det vil bidra til mer penger til viktige tiltak i årene som kommer. Jeg har lyst til å understreke betydningen av olje- og gassektoren for Norge og norsk økonomi. Det er den største enkeltnæringen vi har, som sysselsetter aller flest mennesker. Da er det avgjørende at norske myndigheter er i stand til å føre en forutsigbar og langsiktig politikk for å sikre verdiskapingen for en svært viktig næring. Samtidig har vi i budsjettdokumentene understreket at vi nå antagelig er i ferd med å gå over toppen, og at investeringene i denne næringen kommer til å flate noe ut fremover i tid. Forutsigbarhet og stabilitet er viktig, ikke minst for alle dem som nå opplever å få beskjed om at jobbene deres forsvinner i denne næringen. Fordelen er at vi har lav arbeidsledighet og vekst i økonomien, noe som gjør det enklere å skaffe seg ny jobb. Men jeg vil advare mot å tro at et grønt skifte, som Rasmus Hansson er opptatt av, skal skje så hurtig som Miljøpartiet De Grønne tar til orde for. Det ville vært alvorlig for den viktige næringen olje- og gassindustrien og relatert virksomhet er, og jeg tror de setter stor pris på at regjeringen viderefører stabile, forutsigbare og konkurransedyktige rammebetingelser for en næring som fortsatt kommer til å bety svært mye for norsk økonomi i årene fremover.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-10-08:
Takk for en foreløpig tilbakemelding på statsbudsjettet for 2015. Regjeringen har vært opptatt av å klare å ivareta flere hensyn samtidig i dette budsjettet. Det viktige er at vi klarer å tette det sosiale sikkerhetsnettet, slik at de som sitter nederst ved bordet, får bedre muligheter i fremtiden. Det er en lang rekke gode tiltak i dette budsjettet som trygger deres hverdag. BPA-ordningen, satsing på rus og psykiatri og en lang rekke andre tiltak vil være helt avgjørende for mange mennesker som lenge har opplevd ikke å bli tatt på alvor i det norske samfunnet. Vi har et ansvar for både å gjøre hverdagen enklere i dag og å ta grep for å investere for fremtiden. Mange av disse svarene kommer i dette budsjettet. Vi løser på ingen måte alle samfunnsutfordringer i ett budsjett, men vi har trukket opp en god retning og en ny kurs for å møte de utfordringene det norske samfunnet nå står overfor. De er annerledes nå enn for bare få år siden. Vi vet vi er nødt til å gå igjennom en omstilling. Vi vet at næringsstrukturen vår kommer til å endre seg. Vi vet at todelingen av økonomien har vært en betydelig utfordring for vårt næringsliv. Dette har vi snakket om i veldig mange år. Nå er tiden kommet for å iverksette omstillingstiltak, slik at vi er bedre forberedt på det i fremtiden. Det handler om å gjøre det mulig å skape nye arbeidsplasser, og det handler om å trygge flest mulig av dem vi allerede har. Det handler også om å ha norskeid kapital som tør å investere. Som også statsministeren var innom i trontaledebatten: I en situasjon hvor omstendighetene rundt oss blir mer krevende, vil norskeide bedrifter ta et mye større og mer langsiktig ansvar for bedriftene, for arbeidsplassene og for de norske lokalsamfunnene enn eiere langt borte fra Norge. Derfor er det viktig å stimulere til mer privat, norsk kapital som kan investeres i fremtidens bedrifter. Det legger denne regjeringen til rette for. Det må vi gjøre, hvis vi skal ha nye arbeidsplasser i fremtiden. Det at vi investerer kraftig i infrastruktur, og at vi for første gang på flere tiår kan begynne å redusere etterslepet på vedlikehold, er nødvendig. Det er flott å klippe snorer i nye veiprosjekter, men det er også viktig å holde ved like det vi allerede har bygget. Mange mennesker i dette landet har sett seg lei på at det ikke blir asfaltert nok og vedlikeholdt nok. For første gang går etterslepet ned, og det er jeg veldig godt fornøyd med.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2014-10-08:
Dette er et budsjett for økte forskjeller. Regjeringen prioriterer usosiale skattekutt framfor investeringer for framtiden. Det er umoderne politikk, og det gir et mindre rettferdig Norge. Det grunnleggende spørsmålet vi må stille oss når statsbudsjettet skal sys sammen, er jo dette: Hva er det Norge trenger i dag? Hva er de største utfordringene vi står overfor som samfunn? At de aller mest velstående blant oss har for lite penger, er neppe en av dem. Allikevel, når de store spørsmålene står foran oss, er det dette som er regjeringens svar. Summen av skattekutt er på 8,3 mrd. kr. Halvparten av de skattekuttene går til å redusere formuesskatten, og halvparten av formuesskattelettelsen går til den rikeste prosenten av innbyggerne i Norge. Før budsjettet ble lagt fram, fikk vi høre at det er en god fordeling på skattekuttene. Da virker det på meg som om finansministeren har en annen og litt unorsk forståelse av hva god fordeling er. Regjeringens soleklart største satsing i budsjettet er store skattekutt, der det aller meste av dem går til mennesker som allerede har ganske velfylte lommebøker. Regjeringen sier at den er opptatt av arbeidsplasser. Det er fint, men ved å heve grensen for avgiftsfri netthandel fra utlandet setter regjeringen med et pennestrøk flere tusen arbeidsplasser i handelsnæringen i fare. Det er sikkert hyggelig for dem som handler på nett, men samfunnsdirektøren i Virke har sagt at dette er det mest næringsfiendtlige forslaget han kan huske. Det sier en del. Så skriver regjeringen selv i dokumentene sine at kommunene nå opplever en skattesvikt på 2,1 mrd. kr. Det kompenserer regjeringen ikke for, og da har ikke regjeringen tatt inn over seg alvoret. Kommunenes oppgaver er med det underfinansiert. Det vil si at vi kommer til å se rådmenn over det ganske land som legger fram kommunebudsjetter med forslag til kutt i velferd. Regjeringen overlater kuttoppgaven til kommunene. I tillegg leverer de kutt i øremerkede midler til distrikts- og regionalpolitikk på 230 mill. kr. Vi fikk før valget høre mye om satsingen på fritt behandlingsvalg. Av budsjettet kan vi lese at pengene som skal finansiere dette prosjektet, skal tas av en allerede svak aktivitetsvekst i sykehusene. Barnehagene skulle bli billigere for dem med lavest inntekter, men maksprisen går opp, og satsene for dem med dårligst råd senkes først i august neste år. Bistandsprosenten nås ikke. Antallet kvoteflyktninger reduseres. Arbeidsledige fratas feriepengene. Forsørgertillegget reduseres. Man kutter i stipend til elever i videregående skole. Man kutter i tiltaksplasser. Jeg kunne ha fortsatt. Det vi ser, er konturene av en rekke usosiale kutt som går til å finansiere de store skattekuttene.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2014-10-08:
En femtedel går til skattekutt, sier finansministeren. Det er altså sånn at to femtedeler går til demografi, bare for å dekke opp at vi blir flere gamle, og at vi blir flere folk. Så en svært stor del av det handlingsrommet som regjeringen faktisk hadde da man satte seg ned og skulle begynne å fordele midler, har gått til skattekutt. Med all respekt å melde, profilen i dette budsjettet er mest til dem som har mest. Så ser vi heller ingenting til et grønt skatteskifte. I stedet stimuleres det til mer biltrafikk, drivstoffavgiftene går reelt ned – det er sikkert mange i Fremskrittspartiet som er glad for det – og det er ingen tegn til at regjeringen ønsker å legge om i miljøvennlig retning. Vi får i stedet lavere avgifter på campingvogner, på motorsykler og på snøscootere. Budsjettet er ingen satsing på klima, snarere tvert imot. Det vi ser, er et miljødepartement som er den store budsjettaperen. Man varsler at CCS flyttes ut av landet. Det er et budsjett som ikke leverer tiltak som setter oss i stand til å nå nasjonale klimamål innen 2020. Og det er overhodet ingen sammenheng mellom dette og de store ordene som ble brukt fra statsministeren om klimautfordringene i trontaledebatten. Det er sikkert mye i dette budsjettet som vi kan samle oss om, men mange av de store satsingene egner seg dårlig som svar på de utfordringene vi står overfor som land og som samfunn. I sum tegner budsjettet et bilde av en regjering som har manglende følelse for og manglende kontakt med folk og bedrifter rundt om i landet og de behovene som meldes. Dette er et budsjett som gir altfor mye til altfor få. Det er et budsjett for et mindre rettferdig Norge.
Svein Flåtten (Høyre), 2014-10-08:
Den største ulikheten mellom mennesker finner vi ikke i skattestatistikker og fordelingskurver, slik Arbeiderpartiets talskvinne synes å mene. Den finner vi mellom dem som har en jobb, og dem som ikke har en jobb. Derfor legger dette budsjettet til rette for å skape flere arbeidsplasser og med det forsterke grunnlaget for det gode velferdssamfunnet vi har, men også å sørge for at vi er godt rustet for fremtiden. Det gjør vi først og fremst gjennom en stor satsing på kunnskapssamfunnet, gjennom å satse på forskning og innovasjon og ikke minst et løfte om at norske elever skal lære mer. For enten vi liker det eller ikke, vi som har kommet litt opp i årene: Fremtiden og grunnlaget for fremtidens velferdssamfunn ligger i de unge hodene, i dem som skal lære noe, og i det samfunnet som de skal gå ut i. I tillegg må vi bygge vei og bane – infrastruktur – slik at næringslivet kommer raskere frem, som de er tjent med. Og ikke minst er det også viktig for klimaet. Skattelettelser var et tema i den debatten vi nettopp hadde, men det må lønne seg for folk å ta en jobb. For å få en jobb må det først skapes arbeidsplasser, og da må vi ha et skattesystem som gjør at norske eiere vil investere i norske bedrifter og skape de arbeidsplassene som vi skal leve av i fremtiden. På den andre siden: Hva er egentlig velferdssamfunnet? Jo, det er også å tette hullene i sikkerhetsnettet sosialt, og det gjør dette budsjettet gjennom å prioritere ikke minst dem som har vært lite prioritert, innenfor rus og psykisk helse, og også med økte bevilgninger til helsetjenesten og med moderasjonsordninger i barnehagene – bare for å nevne noe. Så har jeg lyst til å si: Gjennom dette budsjettet følger vi opp det som Høyre og regjeringen har lovet gjennom valgkamp, gjennom regjeringserklæring og ikke minst gjennom samarbeidsavtalen med Kristelig Folkeparti og Venstre. Der ligger det et verdigrunnlag i bunnen som ikke minst ser på at vi må skape før vi kan dele, vi må ha en ansvarlig økonomi, oljepengene må brukes mer i tråd med det som opprinnelig var ment, gjennom investeringer i kunnskap og i infrastruktur, og det temaet som har vært veldig aktuelt her i dag, gjennom vekstfremmende skattelettelser. Jeg tror ikke at vi er enige om alt i utgangspunktet med Kristelig Folkeparti og Venstre, men jeg ser frem til – som alltid med disse to partiene – konstruktive samtaler i Stortinget for å få til gode løsninger.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2014-10-08:
Dagen i dag er ein historisk dag for Noreg. Statsbudsjettet for 2015 er det første budsjettet som Høgre–Framstegsparti-regjeringa har laga frå botnen av. Arbeidet starta allereie for ni månader sidan, og det er ingen tvil om at dette budsjettet er eit ektefødt barn. Her leverer regjeringa på område etter område, slik vi i regjeringspartia har sagt – i valkampen, i regjeringsplattforma og i samarbeidsavtalen med Kristeleg Folkeparti og Venstre – at vi skal levere. Så er vi sjølvsagt lyttande til kva Kristeleg Folkeparti og Venstre meiner her, og vi vil sjå positivt på ønske og krav som kjem frå dei. At Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV er misfornøgde, er jo ikkje på nokon måte overraskande eller skuffande. Det bekreftar tvert imot at vi er på rett veg. Fordi: Vi har staka ut ei anna retning enn det den raud-grøne regjeringa styrte etter i åtte år. Den raud-grøne regjeringa auka skattar og avgifter. Denne regjeringa reduserer skattar og avgifter. Det gjer vi for å sikre norsk konkurransekraft og tryggje norske arbeidsplassar. Og fordi: Vi meiner at folk flest stort sett er betre i stand til å disponere eigne pengar enn politikarane er til å disponere andre sine pengar. Gjennomsnittleg skattelette utgjer 1 600 kr, og dei med den lågaste inntekta får dei største lettane målt i prosent av inntekta. Eit anna område som er viktig for oss, og som også vil tryggje norske arbeidsplassar, er samferdsel. Investeringane i veg og bane er i år rekordhøge og blir ytterlegare styrkte med 5 mrd. kr – til 55 mrd. kr neste år. Det betyr lågare transportkostnader både for bedrifter og for enkeltpersonar. I løpet av åtte år med raud-grønt styre auka helsekøane i Noreg. Det skal vi no snu. I budsjettet for 2015 blir det foreslått ytterlegare 2 mrd. kr i auka løyvingar, slik at fleire kan få behandling til rett tid. Kommunane får også ein betydeleg realvekst og auke i dei frie inntektene. Satsinga på kunnskap og konkurransekraft held fram. Gjenoppbygginga av politiet og beredskapen bli vidareført og styrkt. Regjeringa gjer her det som Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV sa var umogleg, nemleg å la folk flest få behalde meir av sine eigne pengar samtidig som vi investerer for framtida og styrkjer velferda.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2014-10-08:
Jeg ser av nettavisene at finansministeren føler hun har gått høygravid i flere uker, så jeg skjønner at dette må være en lettelsens dag – bokstavelig talt. Etter å ha hørt Gjermund Hagesæter kan jeg si at det er et ektefødt barn som er produktet.(Munterhet i salen) Dette lover godt. (Munterhet i salen) Tre minutter er kort tid til å gi en rask kommentar til et omfattende budsjett. Vi kjenner igjen og er glad for satsinger innenfor helsesektoren, rusomsorgen, og psykiatrien, innenfor skolehelsetjeneste, samferdsel, forskning, høyere utdanning og justissektoren. Når vi nå etter hvert skal gå til forhandlinger om dette budsjettet, er det selvfølgelig noen forhold Kristelig Folkeparti vil legge særlig vekt på. La meg nevne noen: Tidlig innsats i skolen, ikke minst i småskolen. Det tror vi kanskje har den viktigste effekten framover, også for å hindre «drop-out». En aktiv familiepolitikk. Vi merker oss barnehageinnretningen. Prinsippet tror jeg vi er enige om. Så må vi se på innretningen og hvem som skal betale for at noen flere enn i dag får en lavere barnehagepris. Prinsippet er vi enig i, men vi må se på innretningen. Klimaspørsmål var en viktig del av gårsdagens debatt. Jeg har nok problemer med å se sporene av det som ble sagt i går, i det som kom i dag. Her har vi en jobb å gjøre. Noen av avgiftene går faktisk i gal retning, etter vårt syn. Så har vi et ansvar for verden der ute. Ebola-tragedien er bare en påminnelse om det. Jeg ser at regjeringen ber om bistand for å komme opp på 1 pst. Den bistanden skal den få. Avslutningsvis: Vi er opptatt av den sosiale profilen i budsjettet. Skattelettelsene som regjeringen foreslår, gjør at jeg må si følgende, nå når finansministeren skal ha ordet: Det skurrer litt for meg at man gir solide lettelser i topp, mens man f.eks. reduserer trygden til dem som er uføre og har barn. Det skurrer litt i mine ører. Jeg er spent på å høre hvordan det lyder i finansministerens ører.