Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-11-03:
Jeg skal i mitt svar til interpellanten gå igjennom noe av det arbeidet som gjøres på dette feltet i justissektoren, men jeg har innledningsvis lyst til å understreke at hvis vi skal lykkes, er dette arbeidet, som interpellanten peker på, helt avhengig av at alle aktører og en stor bredde av samfunnet tar tak i det. Slik sett syns jeg det er prisverdig at det interpelleres om slike spørsmål i Stortinget, og at noe av det viktigste vi som politikere faktisk kan gjøre, er å sette dette på den politiske dagsordenen, noe interpellanten gjør. Det skal han ha honnør for. Det sier jeg også fordi Regjeringa ser svært alvorlig på rasistisk motivert vold, og understreker at arbeidet mot dette må være svært høyt prioritert. Som det har framgått også gjennom sommeren med hensyn til de veldig alvorlige episoder vi har hatt, har både jeg, flere regjeringsmedlemmer og også påtalemyndighet og politi understreket hvor viktig det er at vi kommer til bunns i disse straffbare handlingene. Og jeg må si meg fornøyd med politiets innsats på dette området, særlig når det gjelder de alvorlige straffesakene vi har sett – skudd mot asylmottak og også en del andre – hvor politiet faktisk har lyktes i etterforskningsarbeidet. Man har satt mye inn på å komme til bunns i dem, og arbeidet har i stor grad hatt alles støtte. Vold er et uttrykk for grove krenkelser av grunnleggende menneskerettigheter, som det er en offentlig oppgave å bekjempe. Volden har mange ansikter, og denne sommerens hendelser, der flere personer har vært utsatt for vold og trakassering på bakgrunn av hudfarge, har gitt oss en kraftig påminnelse om at vi som samfunn står overfor en svært alvorlig utfordring. Vold som retter seg mot personer med utgangspunkt i hvem de er, eller hvordan de ser ut, rammer ikke bare det enkelte offeret. Det er derfor det er så viktig å gripe inn, det er derfor det er så viktig å forebygge, og det er derfor det er så viktig å få en oppklaring. Dette er vold som skaper redsel og utrygghet hos alle med samme bakgrunn, og spørsmålet om det blir min tur neste gang, reiser seg uvegerlig. Hatkriminalitet undergraver det demokratiske samfunns grunnleggende prinsipp om at alle mennesker er likeverdige. Derfor skal også denne kriminaliteten straffes hardere. Når volden øker mot utsatte grupper, skapes det en redsel, en atmosfære som gjør at den enkelte blir redd for å leve ut og ta del i den frihet som er så sjølsagt for alle oss andre i vår del av verden. Vi skal ikke ha et slikt samfunn, et samfunn som ikke blir for alle, og der noen stenges ute. Paradoksalt nok rammer det ofte yngre, og det rammer ofte svært sårbare grupper som kanskje har langt større behov for trygghet og ro rundt sin egen situasjon, særlig de som bebor asylmottak. La meg imidlertid understreke at det ville være galt utelukkende å konsentrere debatten alene rundt hvordan vi skal ta gjerningspersonen, og hvor strengt vedkommende skal straffes. Vi har bestemt at politiet skal inn i sakene, men samtidig hviler det et stort ansvar på oss alle. Offentlige myndigheter kan ikke bekjempe denne volden alene. Uten et aktivt engasjement fra alle deler av samfunnet samt en felles enighet om at vold som uttrykksform er uakseptabelt, er det tvilsomt om vi kan klare å redusere slik vold. Rasistisk motivert vold er en ekstrem måte som diskriminering kommer til uttrykk på. Den er meget synlig. Det er imidlertid også viktig å sette søkelyset på den rasismen og den diskrimineringen som ikke gir så store fysiske konsekvenser, og som er mer eller mindre skjult. Denne formen for diskriminering kan gi grobunn for de mer ekstreme utslagene av rasistisk vold. Jeg er derfor redd for at den vedvarende negative fokuseringen som ofte rettes mot innvandrere og asylsøkere, bidrar til å øke fremmedfiendtlige holdninger i befolkningen. Manglende forståelse for hverandres synspunkter, holdninger og uttrykte verdier kan gi grobunn for frykt og feilaktige oppfatninger. Tiltak for å styrke integrering og samhandling vil derfor være en viktig del av arbeidet for å forebygge vold og hat mellom ulike grupper i befolkninga. Vi må derfor legge til rette for å etablere møtepunkter for sosial og kulturell utveksling, der det åpnes for å styrke positive holdninger og oppfatninger om hverandres liv og atferd. Men dette betyr ikke at alle som måtte kjenne frykt for det som er fremmed for dem, eller som måtte ha feilaktige, negative oppfatninger av innvandrere eller asylsøkere, er potensielle voldsutøvere. Vi må skille mellom den alminnelige engstelsen, selv om den ofte kan være ubegrunnet, og det alvorlige og ekstreme som rasistisk motivert vold er. Men fremmedfrykt, feilaktige oppfatninger om hverandre og manglende samhandling kan bidra til å skape grobunn for eller bidra til å legitimere hatvolden. Det er dette som er alvorlig, og det er dette som er utfordringen. Så litt til det rettslige vernet. Personer med annen etnisk opprinnelse, rase, hudfarge mv. er strafferettslig vernet mot krenking fra andre gjennom bestemmelsene i straffeloven, bla. §§ 135a og 349a. § 135a omfatter i korte trekk forhold knyttet til diskriminerende uttalelser om en person på grunn av trosbekjennelse, rase, hudfarge, nasjonal eller etnisk opprinnelse eller seksuell legning. Straffeloven § 349a omfatter forhold knyttet til å nekte en person varer, tjenester eller adgang til offentlig forestilling eller oppvisning eller annen sammenkomst på bakgrunn av vedkommendes trosbekjennelse, rase, hudfarge, nasjonale eller etniske opprinnelse eller seksuelle legning. Jeg vil i denne sammenheng vise til at det er vedtatt – men ennå ikke trådt i kraft – en ny lovbestemmelse, ny straffelov § 77 bokstav i, som går ut på at handlinger som har sin bakgrunn i andres trosbekjennelse, hudfarge, nasjonale eller etniske opprinnelse mv. skal vektlegges i skjerpende retning i straffeutmålingen. Så til registrering av hatkriminalitet. Politiet skal arbeide målrettet og kunnskapsbasert mot rasistisk vold. Det er derfor viktig, som også interpellanten tar opp, å få oversikt over omfanget av slik type vold. Politiet har siden høsten 2006 hatt en ordning for å registrere saker der motivet for handlingen vurderes å være hatrelatert – merking av saker initiert av Regjeringa. Denne merkingen skjer ved aktivisering av en elektronisk rutine i forbindelse med saksbehandlingen. Merking skjer uavhengig av statistikkgruppe, og aktiviseres av politiets personell når det ut fra saksbehandlers skjønn er grunn til å tro at det straffbare er hatmotivert. Det knytter seg imidlertid særlige metodiske utfordringer til denne form for registrering. Dels refererer disse metodiske spørsmålene seg til spørsmål om operasjonalisering av begrepet og dels til det faktum at forekomst av hatkriminalitet ikke kan måles ved alene å telle overtredelser av det enkelte straffebud. Det siste skyldes at hatmotivasjon, som forutsettes målt, bare unntaksvis utgjør et straffbarhetsvilkår. Materialet må derfor undergis en bearbeiding før tallene kan gi uttrykk for forekomst og omfang av hatkriminalitet. Politidirektoratet har derfor igangsatt et analyseprosjekt for å få en bedre oversikt over den registrerte hatkriminaliteten. Prosjektet vil også evaluere registreringsordningen og vurdere eventuelle tiltak for å bedre denne. Prosjektets mål er å sørge for at politiet registrerer slik kriminalitet på en tilfredsstillende måte. Vi ser at denne registreringen kan legge til rette for en effektiv og målrettet forebygging og bekjempelse av hatkriminalitet samt sikre at voldsofrene møtes på en profesjonell måte. Parallelt med dette analyseprosjektet gjennomføres det en publikumsundersøkelse hvor den enkelte blir spurt spesielt om hun eller han har vært utsatt for hatmotivert kriminalitet som vold og trusler. Dette er viktig for å fange opp det vi ikke klarer å registrere, ikke evner å registrere, og det som faktisk ikke kommer for myndighetenes ører og øyne. Målet med denne undersøkelsen er bl.a. nettopp å komme fram til mørketall i forhold til politiets egen statistikk på området. Etter hvert som politiet får større materiale målt over flere år, og også utvikler bedre kriterier for hvordan dette registreres, vil politiet kunne få et langt sikrere kildemateriale. Så litt – ut fra hvor langt tiden strekker til – til det interpellanten tar opp om Internett. Riksadvokaten besluttet i 2001 at ansvaret for første fase av etterforskningen av rasisme på Internett skal sentraliseres til Kripos. Ordinær etterforskning av disse sakene skal imidlertid utføres av det lokale politidistrikt under lokal påtalemessig styring. Politiets datakrimsenter ved Kripos overvåker Internett i den hensikt å avdekke kriminell virksomhet på nettet. Som kjent, er det også innført en mulighet bl.a. for barn til å melde fra på Internett med en såkalt rød knapp, som nå er virksom. Man har særlig fokus rettet mot enkelte kriminalitetstyper, og en av disse er rasisme. Gjennom politiets Internett-side kan publikum på en enkel måte tipse Kripos om hendelser man mener inneholder rasistisk motiverte handlinger. Politiets Internett-sider er for øvrig under revisjon, og den nye versjonen vil inneholde en forbedret og enklere mulighet for varsling til Kripos om mulige rasistisk motiverte forhold. Kripos samarbeider i disse sakene med Politiets sikkerhetstjeneste, og dersom tips knytter seg til et høyreekstremistisk miljø, vil dette bli fanget opp av PST som også har egne medarbeidere aktivt på nettet. Politiets hovedoppgave er å forebygge og bekjempe kriminalitet. Politiet følger derfor på ulike måter med på kriminell atferd eller annen uønsket atferd fra grupper og enkeltmennesker. Ytterliggående grupperinger gis særlig oppmerksomhet, men også mer sporadisk rasistiske elementer forsøkes fulgt. Mye av den metodikken man etablerte på 1980- og 1990-tallet overfor ekstremistiske grupper, bl.a. der barn og ungdom var involvert, er et arbeid som også videreføres i større eller mindre grad. Kampen mot hatkriminalitet handler ikke bare om lovparagrafer og etterforskning. Det handler om verdier. Det handler om at alle mennesker er like mye verdt, uansett hudfarge eller seksuell legning. Og det handler om å sette nettopp dette grunnleggende demokratiske prinsippet høyt. Derfor vil vi fortsette å ha høy prioritet på saker som handler om dette.