Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 1999-12-09:
Kristelig Folkeparti er opptatt av gode og trygge kommunikasjonsårer i alle deler av landet. Samferdselspolitikken har store konsekvenser for folks daglige liv og for næringsvirksomheter i landet vårt. Kristelig Folkeparti er derfor glad for at Stortinget nå vedtar et samferdselsbudsjett med en god distriktsprofil, et budsjett som prioriterer vedlikehold på vegene i distriktene, trafikksikkerhet, krengetog mellom de store byene, bedre merking av farleier langs kysten, et bedre utbygd regionalt flytilbud og gode posttjenester over hele landet. Hvert år går mer en 300 liv tapt i trafikken på norske veger. Mer en 6 000 mennesker blir alvorlig skadet. 600 av disse igjen blir uføre for livet. Dette kan ikke aksepteres. Derfor har Regjeringen i budsjettet for neste år introdusert et langsiktig, men radikalt mål for trafikksikkerheten, inspirert av tilsvarende arbeid i Sverige, med en visjon om null drepte eller alvorlig skadde i trafikken. Nullvisjonen er ikke uoppnåelig. Nullvisjonen peker ut en kurs som betyr prioriteringer med konsekvenser for hele vår samferdselspolitikk, prioriteringer og valg som både vil spare menneskeliv og spare oss for store menneskelige lidelser i årene framover. Det utarbeides en Nasjonal trafikksikkerhetsplan som vil gripe fatt i disse utfordringene. Stortinget har nettopp behandlet og vedtatt en hjemmel i vegtrafikkloven for å forby bruk av elektronisk utstyr i bil som kan forstyrre føreren. Dette vil konkret bety et forbud mot bruk av håndholdt mobiltelefon under kjøring. I sommer har det vært gjennomført en kampanje på E18 i Vestfold, med nedsatt fartsgrense, økt informasjonsvirksomhet og flere kontroller. Dette synes å ha gitt gode resultater. Både dette og forbudet mot forstyrrende mobiltelefonbruk i bilen er gode eksempler på atferdsrettede tiltak som kan bidra til å redusere antall drepte og skadde på vegene våre. Når vi snakker om trafikksikkerhet, konsentrerer vi oss ofte om bilister, og til dels om skoleelever. Syklister er imidlertid en gruppe som står for en voksende del av trafikkulykkene. De oppleves ofte som en trussel både for bilister og fotgjengere og også for seg selv. Bygging av flere gang- og sykkelveger er derfor helt nødvendig. Kristelig Folkeparti er glad for at Regjeringen foreslår en betydelig økning i bevilgningene til bygging av gang- og sykkelveger til neste år. Samferdselsministeren har også gjort komiteen oppmerksom på at mange store investeringsprosjekter avsluttes på riksvegene i 2000, noe som vil gi større rom for mindre investeringsprosjekter, f.eks. gang- og sykkelveger, i 2001. Vi må styrke kunnskapen om de trafikkregler som gjelder i møte mellom bilister og syklister. I dette arbeidet tror vi, i likhet med departementet, at Syklistenes Landsforening kan spille en viktig rolle. Kristelig Folkeparti støtter derfor, sammen med et flertall i komiteen, forslaget om å bevilge 300 000 kr til Syklistenes Landsforening. Foreningen skal bidra til å styrke samfunnets kompetanse knyttet til miljø, trafikksikkerhet og samferdsel med fokusering på sykkelen som transportmiddel. Gjennom budsjettforliket med Arbeiderpartiet er det bevilget 100 mill. kr ekstra til investeringer i vegene våre, fordelt med 25 mill. kr til fylkesvegene og 75 mill. kr til riksvegene. Disse 75 mill. kr blir fordelt på utvalgte prosjekter som i dag er stoppet opp, eller som har en urasjonell framdrift på grunn av lave bevilgninger. Slik sikrer vi en fornuftig og lønnsom bruk av disse midlene. 25 mill. kr ekstra til fylkesvegformål disponeres til forsterkningsprogrammet til utbedring av viktige fylkes-vegruter. Komiteens flertall viser i innstillingen til at Nordland, Hedmark, Oppland og Sør-Trøndelag er de fylker som har flest kilometer med fylkesveger som preges av lange strekninger og dårlig standard. De siste årene har store deler av vegmidlene vært bundet opp i vedtatte store prosjekter, som må gjennomføres når de først er igangsatt. Dette har gått på bekostning av mindre investeringsprosjekter og vedlikehold. Det er et forhold Samferdselsdepartementet ved flere anledninger har gjort Stortinget oppmerksom på. Mange store prosjekter vil nå bli sluttført i denne planperioden, altså i løpet av 2001. Det gir oss flere blanke ark foran arbeidet med Nasjonal transportplan 2002-2011 og muligheter for en mer rasjonell og helhetlig utnyttelse av vegmidlene for hele landet. Det er derfor noe underlig at et stortingsflertall, bestående av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Sosialistisk Venstreparti, forutsetter at departementet følger opp Bjørvika-prosjektet knyttet til et tidligere lagt finansieringsopplegg. Det er verdt å merke seg at flertallet altså ikke vil diskutere et så stort prosjekt som Bjørvika i en helhetlig sammenheng, men forutsetter at det skal gjennomføres, uten å vite rammene i kommende budsjetter og uten å vente på Oslo eller Akershus fylkers vurdering og prioritering av prosjektet i høringen som ennå ikke er avsluttet. Bjørvikatunnelen er et stort og kostbart prosjekt med lav kost-nytteverdi, som også vil binde opp statlige vegmidler i Oslo, på bekostning av resten av landet, og jeg er særlig spent på om Sosialistisk Venstreparti virkelig er villig til å stå for dette. Jeg vil også tillate meg å sitere fra den avgitte innstillingen, side 17, der Arbeiderpartiet sier følgende: «Veginvesteringer må i stor grad gå til å oppruste og vedlikeholde allerede eksisterende vegnett.» Og videre at «det er særlig viktig å fullføre og sikre rasjonell framdrift i vegprosjekter som allerede er igangsatt. Ut fra nærings- og bosettingshensyn er det viktig at fylkesvegstandarden bedres.» Hvor mye ressurser blir det igjen til å bedre fylkesvegstandarden når prosjekter à la Bjørvika skal trumfes igjennom? Jeg vil her også nevne en stor sak som hele komiteen er opptatt av, og som – i alle fall for meg – synes atskillig viktigere enn Bjørvika, nemlig Oslopakke 2. En samlet plan for kollektivutbygging i Oslo og Akershus har virkninger for områder også langt utover disse to fylkene. Kristelig Folkeparti forutsetter at en egen proposisjon om Oslopakke 2 framlegges senest samtidig med Nasjonal transportplan, og slik at de økonomiske rammene avklares i Nasjonal transportplan. Kristelig Folkeparti er opptatt av kostnadsstyring for de investeringene som blir vedtatt, ikke minst på bakgrunn av alle de svært store kostnadsoverskridelsene som vi har sett i de senere år. Jeg vil spesielt henvise til Gul bok for 2000, der Regjeringens arbeid med å bedre styringen av statlige investeringsmidler omtales. For samferdselssektoren er det et vesentlig moment som er lagt inn, nemlig at usikkerhetsmarginen ikke skal være større enn pluss-minus10 pst. for de prosjektene som skal få prioritet. Ellers er det hyggelig med prosjekter som endelig får sin løsning. Et godt eksempel i år er Stokkajuvet i Hordaland. Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med et opplegg for utbygging i løpet av våren, med sikte på at dette skal bli ferdig samtidig med Trekantsambandet. Et annet godt eksempel er veg til Todalen i Møre og Romsdal, som har vært et tilbakevendende tema. Nå går arbeidet videre der også. Regjeringens prioritering av tilrettelegging for igangsetting av krengetog er viktig for å videreføre den gode utviklingen jernbanetransporten er inne i. For år 2000 er det satt av 500 mill. kr til dette formålet. Denne satsingen gjør det mulig å sette inn NSBs nye krengetog, Signatur, på Bergensbanen og Dovrebanen samt på strekningen videre fra Kristiansand til Stavanger i løpet av neste år. I tillegg til at reisetiden vil reduseres mellom de store byene, øker hyppigheten på avgangene på disse strekningene. Resultatet er en betydelig forbedring av både kapasitet og tilbud for gods- og persontrafikken mellom de største byene i Sør-Norge. Dette vil også ha stor betydning for NSB BAs økonomi og framtidige drift. Når det gjelder debatten om Luftfartsverkets organisering og tilknytningsform, ser Kristelig Folkeparti sammen med Senterpartiet og Venstre en del viktige momenter som bør vurderes: tilpassingsevne og rask omstilling ved endringer i etterspørselenmer forretningsmessig styringstørre økonomisk handlefrihetfortsatt samfunnsmessig styring, som er svært viktig Kristelig Folkeparti ber Regjeringen vurdere om Luftfartsverket kan imøtekomme disse krav innenfor dagens organisasjonsform, eller om andre høvelige organisasjonsformer bør vurderes. Så vil jeg til slutt ta for meg et område det er knyttet rike tradisjoner til, nemlig ferdsel på leia langs kysten. En som kjente leia og kystens befolkning godt, var Petter Dass. Han uttrykker seg slik om reisen til Lofoten i Nordlands Trompet: «Legg snekken fra landet, snu stavnen mot vest,sett bent over havet, det lønner seg bestå seile mens vinden vil føye.En mil eller fire vi vanket i sjø,Da skuet jeg Skroven, den fiskrike ø,som hevet seg rett for vårt øye.Der kastet vi anker, så steg vi i land,hvor hjeller i mengde var bygget ved strandog hytter hvor fiskerne lever.» Petter Dass hadde et brennende hjerte for kystens befolkning og havet som ferdselsåre, og han trekkes fortsatt ofte fram som forbilde og inspirasjonskilde i dag. Det er fortsatt slik at hovedtyngden av befolkning og næringsliv henholdsvis bor og er lokalisert nær kysten, og sjøtransporten er svært viktig i denne sammenheng. Sjøtransporten har en dominerende rolle i utenriks- og godstransport og står for 75 pst. av all utførsel fra Norge. Innenriks sjøtransport inklusive olje og gass står for 53 pst. av det totale transportarbeidet innenlands. Kristelig Folkeparti er derfor svært opptatt av å ivareta sikkerheten og framkommeligheten i norske farvann og havner. Velfungerende havner og god infrastruktur for sjøtransport er av vesentlig betydning for effektiviteten i transportsystemet. I forbindelse med behandlingen av Nasjonal transportplan vil Kristelig Folkeparti være særlig opptatt av å styrke sjøtransporten og skape gode tilknytningspunkt mellom sjøtransport og de øvrige transportformer. Det er gledelig at sentrumspartiene og Arbeiderpartiet i forliket har framforhandlet 40 mill. kr utover det framlagte budsjett til havner, fyr og merker. Utviklingen i retning av større fartøy både når det gjelder fiskefartøy og passasjer- og godsfartøy, har gjort at seilingsinnløp og leder etter hvert ikke har tilstrekkelig dybde og bredde. Kystverkets disponeringsplan legger opp til at det i 2000 vil være i gang hele 13 anlegg, og det er gledelig å registrere at det bl.a. er lagt opp til at Risøyrenna i Nordland skal ferdigstilles. Ulykka med hurtigbåten Sleipner har på nytt minnet oss om viktigheten av å sikre leia langs kysten. Kristelig Folkeparti har merket seg at gjennomgangen av kvaliteten i fyrtjenesten som Stortinget bad om i forrige budsjettinnstilling, er gjennomført. Konklusjonen er at vedlikeholdssituasjonen for de flytende merkene synes god, mens det fortsatt er et stort vedlikeholdsbehov ved de faste anleggene. I tillegg vet vi at det er behov for å sette opp nye merker og radarreflektorer. Da kan forliket, med ytterligere 15 mill. kr til fyr- og merketjenesten, være et signal om at Stortinget vil følge opp med bevilgninger, slik at fyrtjenestens prinsipielle hovedmål skal nås: «Det skal ikke forekomme uhell eller ulykker som kan føres tilbake til sviktende fyr- og merketjeneste eller mangelfull navigasjonsvarsling.» Det er ikke så ofte en opplever å få svar før en ber, særlig ikke på den politiske arena. Men desto gledeligere er det når det nå har skjedd med hurtigruta. Ved utløpet av 2001 går den eksisterende avtalen med hurtigruteselskapene ut. Hurtigruta har seilt seg inn i hjertene til kystbefolkningen, og har i dag en unik posisjon innenfor både turist-, person- og godstransport. Den omstilling som er gjennomført for hurtigruta, må anses som svært vellykket, og prosessen skal nå videreføres ved at de to gamle fartøyene skal skiftes ut. Og her er vi ved svaret, som kom før en ventet det. Det er svært gledelig at sentrumsregjeringen her har vist handlingsevne og fått i land en ny avtale om kjøp av transporttjenester fra hurtigruteselskapene i en periode på nye fem år fra 2002. Dagens seilingsmønster skal opprettholdes, og nye hurtigruteskip skal kontraheres. Kystens befolkning kan falle til ro, og aksjonskomiteene kan hvile. Fem år er ikke noe langt tidsperspektiv. Kristelig Folkeparti er derfor innstilt på å se på «hurtigrutesvaret» som svært gledelig, og så arbeide for en mer langsiktig utvikling av hurtigruta i forbindelse med Nasjonal transportplan. Til slutt skal jeg la Petter Dass få det siste ordet. Han uttrykte seg slik, fortsatt i Nordlands Trompet: «Nu vel! La da skipet gli ut av sin havn,så heiser vi seilet i Frelserens navnog lar det på bølgene skride.Og før vi i aften får stjernene se,så håper jeg klippene ligger i le.På det tror jeg trygt vi kan lite.»