Michael Tetzschner (Høyre), 2016-06-07:
Det har vært en rekke innlegg i samme retning, som har konkurrert i å si hvor praktfull denne endringen i reglementet er, men det har vært en så merkverdig argumentasjon at jeg tenkte jeg i hvert fall skulle holde et kort innlegg for å minne om at det også finnes visse mothensyn. For det første tror jeg man har kommet i skade for å overføre en del av resonnementene fra skattelovgivningen – hva skattemyndighetene skal bry seg med for å beregne riktig inntekt. Det er ikke det spørsmålet som er oppe her. Representanten Hansen var nettopp inne på at det åpenheten skulle gjelde, var bindinger som kunne tenkes å virke inn på representantenes stemmegivning, altså noe som rett og slett ville påføre dem begrensninger i utøvingen av representantskjønn. Da vil man forstå at det å ha en aksje eller to eller det å være spaltist – med mindre man skal minne offentligheten om at man skriver såpass godt at man får noe på trykk på den måten, og at man får betalt for det – ikke er aktuelt i den sammenhengen. Jeg vil anta at representanten Solhjell ikke ville føle at hans uavhengighet gikk fløyten om han hadde større inntekter av det. Det ville for øvrig være ham vel unt. Solhjell brukte seg selv som et eksempel, og jeg har sett at han ikke søker gjenvalg. Jeg vil tro at han har mye å hente ved å prøve virkeligheten utenfor dette rommet, og at han kanskje også vil returnere som en bedre representant. Det jeg vil si om dette forslaget, er at det er et utmerket stykke arbeid hvis man legger vekt på symbolpolitikken i politikken. Men det er ikke virkningsfullt hvis man virkelig er ute etter det som representanten Hansen var ute etter, nemlig å være åpne om forhold som kan bety bindinger for representantene. Da vil jeg også minne om at hvis det var virkelig substansielle forhold man var ute etter å regulere, kunne man jo ta for seg hvorfor offentlighetsloven ikke gjelder for stortingsrepresentantene. Inhabilitetsreglene gjelder ikke, og det er det meget gode grunner til at de ikke gjør, men da må man ikke argumentere som om dette er et ledd i en meroffentlighet. Jeg vil også si at det er underlig at man heller ikke har kunnet finne frem til en bagatellgrense. Det betyr jo at det blir mye ekstra arbeid for å registrere interesser som det ikke knytter seg noen som helst offentlig interesse til. Og da har man åpnet et nytt frontavsnitt, nemlig: Hva skjer hvis man glemmer å få innregistrert endringer som man knapt har tenkt på, nettopp fordi de er så betydningsløse? Da kommer man selvfølgelig i avisen. Det er jo ikke slik at man utrydder muligheten for mistenkeliggjøring. Nei, da blir man selvfølgelig mistenkeliggjort fordi man ikke har vært à jour med innberetningen til de funksjonærene som vi må ansette for å holde rede på dette. Jeg vil igjen si at forslaget sikkert er utmerket symbolpolitikk, men det er lite egnet til virkelig å hegne om representantenes uavhengighet. Hvis man først skal begynne å få oversikt over den, er det helt andre bindinger som det kunne vært interessant å få på bordet, nemlig hvor mye subsidier man mottar, hvor mange barn man har i skolen eller i barnehagen, som også er avhengig av offentlige overføringer i betydelig grad. Hvis vi først begynner med den mistenkeliggjøringskarusellen, får vi mye å gjøre. Men det er klart at så lenge vi har SV her i salen, får vi slike forslag som dette.