trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-16:
Lars Sponheims kreative måte å løse problemet med lange barnehagekøer på er å si at man først må sørge for at alle skal få barnehageplass, og så skal man senke prisen. Han prøvde seg først på en lekse om hvordan markedet fungerer. Det er helt klart at målet vårt med å senke prisen er å få fram det reelle behovet og få vite hvor mange mennesker det er som faktisk etterspør en barnehageplass. Det Lars Sponheim foreslår, er å heve prisen, slik at færre skal etterspørre barnehageplass, slik at færre skal ha råd til barnehageplass. Tenk om Venstre hadde brukt den samme politikken overfor kollektivtrafikken i Oslo! Da hadde de sagt at nå er det så store køer på T-banen fra Stovner og fra Vestli at nå hever vi prisene, for det viktigste for oss er først å sørge for at alle får plass, og så skal vi sørge for å senke prisene. Det blir den samme problemstillingen, og det er en problemstilling som – beklager, det holder ikke mål.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-16:
I forrige periode satt Dagfinn Høybråten i en regjering som slo fast at statsbudsjettets utgifter og veksten i dem skulle utgjøre en stadig mindre andel av den samlede økonomien i landet. Med andre ord: Forskjellen mellom den velstanden vi så utvikle seg blant private, og som mange, mange folk merket, og det nivået og den kvaliteten vi hadde i offentlig sektor, skulle bli større og større. Dette var i strid med Kristelig Folkepartis program, som sa at vi skulle ha en balansert utvikling mellom privat og offentlig sektor, og det er stikk i strid med vårt regjeringsprogram, som sier at veksten i de offentlige utgiftene over statsbudsjettet skal være større. Da er mitt spørsmål til Kristelig Folkeparti vedrørende den økonomiske politikken framover: Kommer Kristelig Folkeparti til å velge mer skattelette, slik som det stod i Sem-erklæringen, eller vil de velge mer fellesskap, slik det står i Soria Moria-erklæringen?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-06-16:
Jeg tror Fremskrittspartiet må ta mål av seg til å holde orden i egne regnestykker, sånn at de får helheten til å gå i sammen. Når jeg bad om ordet, var det til noe som kanskje kan heve blikket noe utover alle de pengene de snakker om. I innstillinga til revidert nasjonalbudsjett står det: «Disse medlemmer mener at en ansvarlig og langsiktig forvaltning av oljeformuen må fokusere på maksimal økonomisk vekst.» I et historisk lys syns noen av oss at en slik enøyd fokusering på økonomisk vekst er både smått og materielt og internasjonalt ganske egoistisk. I Senterpartiet ser vi det slik at vekst ikke er å forbruke mer, men å forvalte bedre. Det vi har behov for, er snart å få greie på hva Fremskrittspartiet vil med Norge. Hvor er solidariteten med land som har det vanskeligere, og hvor er solidariteten med neste generasjon? Kan representanten beskrive lite grann hovedpunktene i prosjektet til Fremskrittspartiet?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-06-16:
Senterpartiet er enig med Høyre i at det er enorme utfordringer i næringspolitikken. Stadig flere bransjer i Norge blir utsatt for en mer og mer brutal internasjonal konkurranse fra land som har helt andre lønns- og arbeidsvilkår, miljøstandarder osv. Det er tydelig nå at det siger inn på Høyre at næringsnøytralitetens tid i næringspolitikken er forbi. Det er interessant å høre at det ikke skal være Høyre imot å gjeninnføre et industrikraftregime. Mine spørsmål er: Vil denne gledelige nyorienteringa fra Høyre også innebære at det blir en gledelig nyorientering når det gjelder de selskaper som er nødvendige å ha for å kunne realisere et industrikraftregime? Er det nå også slik at Høyre vil akseptere at Statkraft skal være et heleid offentlig selskap, slik at vi kan bruke Statkraft som et virkemiddel for å sikre et industrikraftregime?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-06-16:
Det skjer en veldig interessant utvikling i Kristelig Folkeparti. Som flere har vært inne på, er det veldig gledelig det som står i innstillinga, hvor Kristelig Folkeparti og Venstre vil gi Regjeringa honnør for å ha prioritert å styrke kommuneøkonomien. Jeg regner med at det også vil få konsekvenser framover, at en kan videreutvikle de felles holdningene som Kristelig Folkeparti legger til grunn sammen med Regjeringa. Samtidig velger representanten å gå til angrep på regjeringspartiene i forhold til den skattelette som de gav i forbindelse med korrigeringen av statsbudsjettet for 2006. Det vil jo innebære en enda sterkere kritikk av sin egen regjerings skatteforslag, for der var jo fordelingsprofilen enda dårligere. Mitt spørsmål er: Kan vi nå forvente at Kristelig Folkeparti i større grad vil prioritere en progressiv inntektsbeskatning, slik at en derigjennom kan få en bedre fordelingsprofil framover?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-06-16:
Det er riktig at Senterpartiet har et våkent øye for skogbruket. I mitt innlegg nå nevnte jeg i den sammenhengen en nøkkelarena, nemlig avsetning av de verdiene som skapes i skogbruket. Vi har fokus på det for å sikre markedet for skogsprodukter, sikre et marked som blir utsatt for stadig tøffere konkurranse, og vi går inn for de nødvendige virkemidler der, eksempelvis Industrikraft, som jeg vet Fremskrittspartiet er motstander av. Når det gjelder skogbruksbeskatning, har vi i dag fått gjennomsnittsbeskatning, slik vi hadde tidligere. Det er en betydelig framgang i forhold til det som kunne vært alternativet. Når det gjelder gevinst på salg av eiendom, avgifter på bil og det hele, ble det avklart i forbindelse med statsbudsjettet for 2006. Det kommer til å bli diskusjoner om dette framover. Det er viktige spørsmål representanten tar opp, og Senterpartiet vil ta dem inn i den helhet som framtidige budsjett vil innebære.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-06-16:
Først til historiebeskrivelsen: Senterpartiet var med på økninger i formuesskatten og av likningsverdiene, samtidig som vi var med på økning av grunnfradragene når det gjaldt formuesskatt. I sum innebar det at det store flertall som har formue her i landet, ikke fikk økt formuesskatt – i rettferdighetens navn! Det vi står overfor når det gjelder boligbeskatningen, kommer til å bli et viktig tema framover. Det er mange viktige elementer i det som må diskuteres. Jeg kan forsikre representanten om at Senterpartiets standpunkt når det gjelder beskatning av bolig – og da snakker vi om beskatning av vanlig boligstandard, vanlig hyttestandard – står fast. Det er ikke Senterpartiets politikk å beskatte vanlige folks boliger. Det er et sentralt gode, og det har i hele etterkrigstida i Norge vært stimulert til at en skulle eie sin egen bolig. Det har vært et gode som skulle tas vare på, og det kan jeg forsikre at det også skal være framover. Derimot: Når det gjelder luksusboliger, er det riktig å legge opp til økt skatt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-06-16:
Senterpartiet har en fast hånd inn i Regjeringa med hensyn til våre verdier. Det er en fast hånd i forhold til det vi har gått til valg på, og vi er fornøyd med det. Det var fire punkter som ble tatt opp. Når det gjelder helseforetakene, spesialisthelsetjenesten og psykiatrien, kan jeg bare forsikre om – både for Regjeringas vedkommende og for Senterpartiets vedkommende – at dette er av de områder som vi fokuserer sterkest på fram mot budsjettet i 2007. Det er krevende. Påplussingene fra Kristelig Folkeparti er ikke spesielle og vil ikke forandre situasjonen for helseforetakene. Det er et mye mer omfattende tema enn det som Kristelig Folkeparti har lagt opp til. Når det gjelder kirkebygg og vedlikehold av dem, er det et kommunalt ansvar. Nå har Kristelig Folkeparti berømmet Regjeringa for det de gjorde, så det bør jo være rimelig godt ivaretatt. Biodiesel og biobensin er områder hvor det ikke er stor forskjell mellom Regjeringa og opposisjonen. Når det gjelder private høgskoler, er en del gjort.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-06-16:
I forhold til alternativet er Senterpartiet meget godt fornøyd med det selskap vi er i i dag. Vi er meget godt fornøyd med det. La oss bare nevne skatte- og avgiftspolitikkens hovedinnretning i forhold til skatt etter evne. Representanten Sponheim har gjort seg til talsmann for en skattepolitikk som totalt bryter med det som har vært Venstres liberale linje tidligere, ved at en til de grader gir skattelettelser til dem som har størst evne til å betale. Det blir referert til representanten Jagland, fra Buskerud, og jeg kan forsikre representanten Sponheim om at når det gjelder et område som i Buskerud er helt sentralt, nemlig næringspolitikken – treforedlingsindustrien – er det et samspill og et samarbeid mellom Senterpartiet og Arbeiderpartiet som er svært tett og svært godt, og som kommer til å gi store resultater i forhold til det som ville vært alternativet. Vi er godt fornøyd så langt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-06-16:
Representanten Lundteigen er enig både med finansministeren og med Landsorganisasjonen. Vi er enig med finansministeren i at sjokolade- og sukkeravgiften er nøytral i forhold til norsk produksjon og importproduksjon. Det forventer jeg også at representanten er enig i, for det er et objektivt faktum. Punkt 2: Vi er enig med Landsorganisasjonen når det gjelder konkurransesituasjonen for norsk næringsmiddelindustri, kanskje spesielt sjokoladeindustrien, fordi det er et område som også blir utsatt, som en del av de vareproduserende næringene, for en stadig større og mer brutal internasjonal konkurranse. Det er nok et område hvor det må stilles spørsmål ved om hva vil vi med næringsmiddelindustrien i Norge. Det hadde vært gledelig om representanten fra Fremskrittspartiet her var med på å stille det spørsmålet og se på hva som var nødvendig å gjøre, slik at vi kunne ha en næringsmiddelindustri som er moderne og effektiv, og som også innbefatter at vi har et importvern på en del av de råvarene som den industrien er avhengig av.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-06-16:
Fremskrittspartiets finanspolitikk er klar: både–og – sterkere vekst i privatforbruket og økt bruk av penger over statsbudsjettet. Sum effekt: Mange titalls milliarder, flere blir etterspurt i arbeidsmarkedet, økonomien vil etter hvert løpe løpsk. En må dempe vekstimpulsene. Hva har en igjen? Jo, pengepolitikken. Hva er så sentralbankens rolle? Fremskrittspartiet sa i Innst. O. nr. 101 for 2002-2003 at loven skulle endres slik at «foreleggelsesplikten burde oppheves». Det skulle altså ikke lenger være Fremskrittspartiets ansvar hva sentralbanken v/sentralbanksjefen gjorde. Behendig har en frigjort seg fra sentralbankens ansvar. Eller er det nå slik at Fremskrittspartiet har skiftet standpunkt til sentralbankloven § 2, hvor en altså foreslo at «foreleggelsesplikten burde oppheves»?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-06-16:
Høyres finanspolitiske talsmann snakket om næringspolitikk, så også Høyres leder. Høyres leder sa at aktiv næringspolitikk ikke må bli en ideologisk slagmark, og det kunne da være interessant å ta en liten ideologisk lakmustest på Høyre. Jeg ønsker ikke nå å få noe svar som er knyttet til forskning og utvikling. Der byr Høyre over alle, så det er greit. Spørsmålet mitt er knyttet til næringsnøytraliteten og de ulike bransjenes situasjon. Høyres finanspolitisk talsmann sa at det ikke var imot Høyres interesse å gå inn for et industrikraftregime framover. Det var for Senterpartiet en gledelig nyorientering fra Høyre, og jeg ber om en bekreftelse fra Høyres leder på om det nå også er Høyres politikk. Videre: Er det da slik å forstå at også Høyre vil videreføre Statkraft organisasjonsmessig, slik at en kan gjennomføre dette standpunkt?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Det er riktig at vi no behandlar ein revisjon av inneverande års budsjett. Trass i det køyrer Framstegspartiet vidare i kjent stil. Utgiftene blir auka sterkt, med nesten 2,3 milliardar kr utover forslaget frå Regjeringa. Inntektene skal skjerast ned med nærare 4,6 milliardar kr. Det fører til at ein må skaffe inndekning for nye 6,8 milliardar kr. Framstegspartiet gir full gass i den økonomiske politikken, og faren for skadeverknader er svært stor. Dei aller fleste fagøkonomar meiner det. Sentralbanksjefen var faktisk på same sporet då han møtte finanskomiteen den 22. mai. Spørsmålet mitt blir derfor: Gjer representanten Leirstein seg aldri ein tanke om at Framstegspartiets politikk vil auke renta og setje arbeidsplassar i fare, til størst skade for folk flest?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
I innstillinga som vi no debatterer, uttalar Kristeleg Folkeparti at vi har å gjere med ei administrasjonsregjering som ikkje har det målet for auget å endre politikken. Det blir òg slått fast at på mange område har Regjeringa ikkje augekontakt med valløfta sine. Dette er synspunkt som Kristeleg Folkeparti ytra i lag med Høgre og Venstre. Ein annan plass i innstillinga uttalar Kristeleg Folkeparti, utan tilslutning frå Høgre, at partiet vil «gi Regjeringen honnør for å ha prioritert å styrke kommuneøkonomien». Spørsmålet mitt til representanten Syversen blir derfor: Kor ligg Kristeleg Folkeparti sitt hjarte – i det harde utfallet mot Regjeringa, eller i den rosande omtala av satsinga på velferd for barn, unge og eldre?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-06-16:
Det virker nesten som om Karl Eirik Schjøtt-Pedersen er bekymret for at de fire ikke-sosialistiske partiene skulle klare å skape et nærmere samarbeid. Hvis komiteens leder hadde lest igjennom opposisjonens forslag, ville han sett at de fire ikke-sosialistiske partiene står sammen om langt flere forslag i denne innstillingen enn Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet klarte i de fire foregående årene. Høyre er opptatt av å utforme vår egen politikk. Vi er opptatt av å skape et samfunn med muligheter for alle, og vi er opptatt av å utforme reformforslag som vi er rede til å gjennomføre etter 2009. I mellomtiden ønsker vi å bruke tiden til å skape et bedre samarbeidsklima mellom alle de fire ikke-sosialistiske partiene. Og Schjøtt-Pedersen vet også veldig godt hvor grensene for Høyre går, særlig i forhold til Fremskrittspartiet i den økonomiske politikken. Men jeg registrerer samtidig at vi trekker i samme retning på mange områder, bl.a. når det gjelder en mer offensiv og fremtidsrettet næringspolitikk.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-06-16:
Det er litt underlig at en representant for de rød-grønne partiene stiller spørsmål om næringspolitikk, når man tilhører en regjeringsfraksjon som mener at man ikke har behov for noen verktøykasse i næringspolitikken, men kan klare seg med et smykkeskrin. Vi har det siste året sett veldig tydelig at det som skulle bli en aktiv næringspolitikk, er blitt en passiv næringspolitikk. I forbindelse med revidert nasjonalbudsjett foreslår Høyre å bevilge over 100 mill. kr til næringsrettet forskning, bl.a. reiseliv. Det betyr mye for de konkrete bransjene som representanten bl.a. var innom. Det er ikke slik at Høyre er imot et industrikraftregime. Poenget er at vår regjering, i likhet med mange regjeringer tidligere, undersøkte muligheten for å få dette til med ESA. Vi fikk det samme svaret som den forrige energiministeren fra Senterpartiet fikk da Senterpartiet var med på å avvikle selve industrikraftregimet. Jeg ønsker representanten lykke til, og så får vi se når forslagene blir lagt frem for Stortinget.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-06-16:
Jeg tror nesten ikke at representanten Holmås kan ha lest Høyres budsjettforslag. Realiteten er at vi fremmer mange forslag for å gi mennesker som har falt utenfor arbeidsmarkedet, en ny sjanse. Vi øker bl.a. antall tiltaksplasser for yrkeshemmede, med 1 000 plasser. Vi fremmer forslag om å gi barn i skolen, særlig barn som kommer fra ressurssvake hjem, 50 mill. kr ekstra i leksehjelp. I dette budsjettforslaget er det ikke slik at Høyre fremmer mange forslag om skattelette. Men vi går imot Regjeringens forslag om å øke skatten på sparing, som jeg gjennom mitt innlegg har dokumentert rammer mange enkeltmennesker, bl.a. trafikkskadde som har fått tilkjent store engangsforsikringssummer. Vi vet også at Overformynderiet forvalter penger til foreldreløse barn – ofte gjennom livrente. Jeg tror kanskje SV bør se litt på konsekvensene av sine forslag for de gruppene de er bekymret for, bl.a. forslaget om å øke skatten på sparing.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-06-16:
I mitt innlegg konstaterte jeg at forrige gang Arbeiderpartiet styrte, var vi inne i en negativ spiral med høyere rente, sterkere krone og høyere skatter, som bl.a. rammet familier og bedrifter i konkurranseutsatt sektor. Jeg frykter at vi kan komme inn i en ny slik spiral nå. Men jeg håper at Arbeiderpartiet viser standhaftighet denne gang, slik at Arbeiderpartiet fortsetter en ansvarlig kurs fremover. Representanten Aasen Agdestein vet også meget godt at Høyre har noen veldig klare grenser når det gjelder samarbeidet med Fremskrittspartiet. Det viste vi i forrige periode. Realiteten er at vi gjennom samarbeidet i Stortinget klarte å få vedtatt budsjetter som gav gradvise rentereduksjoner, og som bedret rammebetingelsene for bedriftene i konkurranseutsatt sektor. Det er nok en del områder Høyre kan kompromisse på, men når det gjelder kjernen, nemlig ansvarligheten i den økonomiske politikken, vet representanten Aasen Agdestein at der har ikke Høyre noe å gi, for vi er opptatt av hva det betyr både for familiene, bedriftene og arbeidsplassene våre.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-06-16:
Jeg blir litt bekymret hvis jeg har gledet representanten Lundteigen for mye. La meg heller svare på følgende måte: Vi deler åpenbart den virkelighetsforståelse at våre bedrifter møter økende konkurranse fra landene rundt oss. Da er tiden inne til å satse mer på næringsrettet forskning. Da er tiden inne til å satse mer på grunnforskningen. Da er tiden inne til å satse mer på skolen. Men jeg registrerer at representanten Lundteigen er i et selskap der man ikke ser behovet for å ha en verktøykasse i næringspolitikken, men finner det tilstrekkelig å ha et smykkeskrin. Jeg er ikke helt overbevist om at det er en situasjon som Lundteigen føler seg komfortabel med, men det får vi kanskje mulighet til å diskutere senere i dag. Når det gjelder et industrikraftregime, er mitt svar at vi får se hva Regjeringen kommer med. Jeg har registrert at en statssekretær fra Arbeiderpartiet har vært ute og sagt at det ikke er sikkert at vi får det til, for det kan hende at ESA setter ned foten. Representanten vet at tidligere regjeringer har jobbet offensivt og målrettet for å få dette til. Men vi avventer dette og ser hvilke forslag som blir lagt på bordet. Men når det gjelder en offensiv næringspolitikk, er Høyre i fremste rekke.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-06-16:
Jeg synes kanskje statsrådens innlegg bar preg av en litt presset finansminister, og at innlegget hadde egnet seg best på SVs landsstyremøtet for å overbevise tvilende SV-folk. Uten en skikkelig vurdering har Regjeringen i dette revidert nasjonalbudsjett foreslått å øke skatten på sparing ved å fjerne skattefordelen for individuell pensjonssparing og livrente. Dette rammer mange enkeltmennesker. Vi vet at over halvparten av dem som sparer i individuelle pensjonsordninger, tjener under 400 000 kr. Vi vet at en del av dem som sparer i livrente, er trafikkskadde som skal leve av avkastningen på erstatningssummen gjennom et langt liv. I går kunne TV 2 forklare oss hvilke brutale konsekvenser Regjeringens forslag får for trafikkskadde, som over natten mister en tredjedel av det de skal leve av gjennom et år. Dette fremstår som et ganske iskaldt gufs fra SV. Mitt spørsmål er om statsråden i dag vil erkjenne at man ikke har utredet og sett skikkelig på konsekvensene av sine forslag, og om man vil åpne for en ny vurdering av disse forslagene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-06-16:
Jeg ønsker på tampen å knytte noen kommentarer til forslag nr. 89, som jeg har fremmet på vegne av Venstre, Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet, hvor vi «ber Regjeringen foreta en ny vurdering, inkludert en offentlig høring, av forslaget om å avvikle skattefavoriseringen av individuelle pensjonsavtaler(IPA) og livrente», og ønsker en ny vurdering i forbindelse med statsbudsjettet for 2007. (IPA) Når vi tar opp dette forslaget, er det to hovedgrunner til det. For det første hviler vårt pensjonssystem på tre pilarer. Det er folketrygden, det er de kollektive ordningene eller obligatorisk tjenestepensjon, og det er privat eller individuell pensjonsforsikring. Høyre har vært veldig opptatt av at disse tre pilarene også skal ivaretas i det nye pensjonssystemet. Vi oppfatter det slik at pensjonsforliket hviler på disse tre pilarene, og vi blir meget provosert over at Regjeringen med et pennestrøk fjerner det ene beinet i pensjonssystemet. Det andre er at Regjeringen, uten å utrede, uten en offentlig høring, har lagt frem et forslag som får dramatiske konsekvenser for enkeltmennesker. Det er dokumentert at det var feil da finansministeren hevdet at dette var ordninger først og fremst for de rike, for det er faktisk slik at over halvparten av dem som sparer i individuell pensjonsforsikring, tjener mindre enn 400 000 kr i året. Det er også dokumentert at når det gjelder livrente, har 40 pst. en nettoinntekt på under 250 000 kr – disse tallene kommer fra Vital og Storebrand – og over 50 pst. har en skattbar formue på under 250 000 kr. Statsråden har erkjent at forslaget ikke har vært skikkelig utredet. Etter at TV 2 i går avdekket at en sterkt funksjonshemmet ung kvinne vil få redusert sine årlige utbetalinger med 30 pst., ja hun vil faktisk få 90 000 kr mindre å rutte med i året, har statsråden erkjent at dette har man ikke sett skikkelig på. På vegne av de fire partiene vil jeg derfor konkludere med at vi ønsker at forslaget skal oversendes Regjeringen uten realitetsvotering. Statsråd Kristin Halvorsen har sagt at hun vil se nærmere på konsekvensene av forslaget. Jeg forutsetter da at man ikke bare ser på denne enkeltsiden som TV 2 har brakt opp i går, men at man også ser på det noe bredere enn de enkeltskjebnene som mediene tar tak i. Så jeg vil be om at forslaget oversendes, men jeg er veldig tydelig på at Høyre ser på dette som en viktig del av pensjonsforliket, og vi er veldig opptatt av hvilke konsekvenser dette får for enkeltmennesker. Jeg gleder meg til å lese statsbudsjettet for 2007, hvor jeg forutsetter at Regjeringen har foretatt en grundigere vurdering av sine forslag.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-06-16:
Jeg ser av merknadene at Høyre, sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, slutter seg til Regjeringens hovedmål for den økonomiske politikken om arbeid til alle, rettferdig fordeling og bærekraftig utvikling. De understreker også at et sterkt og konkurransedyktig næringsliv er en forutsetning for å nå disse målene, og at en satsing på norsk næringsliv må være en hovedpilar i den økonomiske politikken. Det synes jeg er bra, og det slutter jeg meg til. Jeg antar at også representanten Sanner er enig i at ulike bransjer i Norge har ulike utfordringer, og at det også må få konsekvenser for virkemiddelbruken. Jeg viser i den sammenheng til det engasjement tidligere næringsminister Brende hadde når det gjaldt norsk treforedlingsindustri, og hans engasjement for Elkem i Meråker. Mine spørsmål til representanten Sanner i den forbindelse er: Hvilke aktive virkemidler har Høyre for å sikre gode, målrettede rammevilkår for norsk kraftintensiv industri? Og: Er Høyre tilhenger av å innføre et industrikraftregime som bedrer rammevilkårene for norsk kraftintensiv industri?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Høyre er ofte bekymret for den måten den sittende regjeringen bruker budsjettet på. De mener at dette er noe mer ekspansivt og vil medføre en økt fare for renteøkning. Også nå uttrykte representanten Sanner bekymring for Regjeringens evne til økonomisk styring. Samtidig er Fremskrittspartiet inkludert i det borgerlige alternativet som ønsker et maktskifte i 2009. Og mange steder i denne innstillingen går også de fire partiene sammen. Hvordan mener representanten Sanner, som står for en ansvarlig økonomisk politikk, at det vil være mulig å samarbeide tett med et parti som så til de grader vil sette hus og hjem i fare, for å bruke et av Høyres mest brukte begreper i valgkampen?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
De fleste har registrert at den politiske retorikken fra SV har stilnet betraktelig etter at Finansdepartementets embetsverk overtok styringen av SVs finanspolitikk. Nå er det blitt slik at til tross for at staten aldri har hatt større inntekter – vi har aldri hatt bedre råd enn nå – har SV fått akkurat like dårlig råd som Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti. Mine spørsmål til representanten Holmås er derfor: Mener han at finansministeren styrer Norges finanspolitikk i tråd med SVs partiprogram og valgkampløfter? Hvilke konkrete endringer i budsjettet ville han ha foretatt, dersom SV hadde hatt rent flertall på Stortinget? Sagt med andre ord: Hvilke finanspolitiske kamper har SV tapt i regjering og i Finansdepartementets embetsverk?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Først må jeg minne finansministeren om at det er representantene som spør, og finansministeren som svarer. Jeg refererer her til spørsmålet fra representanten Leirstein. Jeg ser at når det gjelder IPA og livrenter, skal man rette opp en angivelig urettferdighet med en ny urettferdighet, som igjen skal rettes opp med en rettferdig lov, som skal komme for å rette opp de urettferdigheter som kom med den loven som Kristin Halvorsen innførte. Dette er litt komplisert, denne typen politikk. Man prøver å rette opp en urettferdighet med en ny rettferdig lov, og så finner man ut at den også er urettferdig, og så lager man en lov som skal rette opp den urettferdigheten som den første loven har skapt. Mitt spørsmål til finansministeren gjelder Statens pensjonsfond – Utland som i dag er verdens største forvaltningsfond. Det er et stort paradoks at til tross for at kapitalforvaltning er en betydelig aktivitet for Norges Bank, velger Regjeringen nesten utelukkende å benytte kapitalforvaltere lokalisert i utlandet for å forvalte norske folks penger. Fremskrittspartiet har i flere år argumentert for å få denne forvaltningen til Norge. Så mitt spørsmål til finansministeren er om hun for fremtiden vil pålegge forvaltningen av Statens pensjonsfond – Utland å lokalisere sin virksomhet til Norge og skape de hundrevis av arbeidsplassene som vi i dag skaper i utlandet.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Representanten Lundteigen fra regjeringspartiet Senterpartiet uttalte litt tidligere i debatten at vi må redusere privat forbruk og private investeringer, fordi den totale aktiviteten i norsk økonomi ble for høy. Det var interessant. La oss anta at representanten Lundteigen er på linje med Regjeringen, det er ikke så ofte, men la oss anta det. Hva er da bakgrunnen for å satse så mye på såkalt aktiv næringspolitikk og f.eks. å bevilge 1 milliard kr til Innovasjon Norge, eller å satse på økt turisme – rett og slett få fart på næringslivet, som Hill-Marta Solberg også skrøt av tidligere – hvis det allerede blir investert for mye i norsk økonomi og privat forbruk er for høyt? Ville det ikke da vært klokere å kutte all støtte til Innovasjon Norge, så man slapp å få den private veksten og det offentlige kunne ta over?
Svein Flåtten (Høyre), 2006-06-16:
Representanten Holmås var svært opptatt av skatt på sykdom i sitt innlegg. Da vil jeg gjerne henlede hans oppmerksomhet på den største enkeltsaken i revidert budsjett, som er beskatningen på privat sparing. På grunn av manglende utredning har verken Regjeringen, statsråden, SV eller andre partier som er i posisjon, fått øye på noen tusen trafikkskadde som med denne beskatningen får sine levevilkår dramatisk forverret og redusert i forhold til forutsetningene. Er representanten Holmås komfortabel med at dette er tilfellet for en slik svak gruppe?
Svein Flåtten (Høyre), 2006-06-16:
Representanten Lundteigen vil gjerne dempe veksten i det private forbruket i fremtiden, sier han. En av måtene det skal gjøres på – forstår jeg – er å øke skattene på vanlige folks hus og hytter. Representanten Lundteigen har tidligere vært en ivrig talsmann for at folks vanlige boliger ikke skal være noe skatteobjekt, og svært mange vil fortsatt huske hans definisjon av vanlige boliger – jeg skal ikke gå nærmere inn på det nå! I tillegg til at Lundteigen i budsjettet i fjor var med på å øke formuesverdiene på folks boliger, er han nå motstandsløst med på å øke kommunenes mulighet til å utskrive ytterligere skatter. Hva er grunnen til at Senterpartiet, og representanten Lundteigen, helt har skiftet kurs på dette området?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2006-06-16:
Det er med bekymring vi nå går inn i sommermånedene med tanke på rusmisbrukerne. Sommeren er den travleste tiden på året innenfor rusbehandling. Stengingen av M3, en avdeling for avrusing av rusmisbrukere i Oslo, fra 1. mai, samt stengning av ikke mindre enn 37 behandlingsplasser i Follo i juli, kan medføre at rusmisbrukere som trenger hjelp, ikke får plass. Kristelig Folkeparti foreslo i forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett en økning på 50 mill. kr til rusbehandling i helseforetakene og 12 mill. kr til private rusbehandlingsinstitusjoner, som f.eks. P22, som driver med avrusing nettopp i Oslo. Hvordan har Regjeringen tenkt å forhindre at rusmisbrukerne i hovedstaden kommer til lukkede dører i sommer? Slik som situasjonen er nå, kommer det til å skje.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2006-06-16:
Forleden dag fikk jeg en mail fra LO i Trondheim, der de bl.a. skrev følgende: «LO i Trondheim forventer at Stortinget bidrar til å løse de økonomiske problemene ved St. Olavs Hospital mhp. drift og investeringer i fase II nytt sykehus, slik at man møter de helsebehov befolkningen har.» LO i Trondheim viser til situasjonen akkurat nå, med uavklarte forhold rundt balansekravet, at psykiatrimidler salderer det somatiske underskuddet, og at styret har vedtatt å nedlegge en sengepost ved sykehuset. I tillegg viser de til skjevfordelingen av Helse Midt-Norge, som jo er en realitet også for Helse Vests vedkommende. De påpeker videre at dersom byggetrinn II ikke blir realisert, «vil det være en katastrofe for tilliten hos fagbevegelsen og befolkningen» i regionen. Regjeringen har sagt nei til samtlige forslag fra opposisjonen om å gi mer midler til de to nevnte helseregionene i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Mitt spørsmål er følgende: Har Arbeiderpartiets parlamentariske leder et råd om hvilket svar jeg bør gi til LO i Trondheim?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2006-06-16:
Jeg er opptatt av skjevdelingen mellom helseforetakene, der Helse Vest og Helse Midt-Norge kommer dårligst ut. Utfordringen framover blir å utjevne skjevdelingen mellom regionene slik at vi får en rettferdig fordeling. Det er viktig at de vedtak som fattes i Stortinget, følges opp, og at det i denne saken skjer så fort som mulig, og jeg tenker på St.meld. nr. 5 for 2003-2004. Både pasienter og ansatte i de aktuelle helseforetakene opplever skjevdelingen urettferdig, og problemene med dette har også forsterket seg i det siste. Vi foreslo derfor sammen med Høyre i forbindelse med behandlingen av revidert i dag å rette opp skjevdelingen med ytterligere 49 friske millioner. Dessverre blir det ikke flertall for dette. Det gjenstår en del opprettinger før oppfølgingen av St.meld. nr. 5 er gjennomført, og det er nå behov for en ny gjennomgang av beregningen av basistilskuddet sammenholdt med en helhetlig oversikt over eksisterende budsjetter og regnskaper i helseforetakene. Dette vil kunne danne grunnlaget for en felles forståelse av utfordringene som finnes i sykehussektoren, og det vil være riktig å se på fordelingen ut fra en helhetlig vurdering av dagens situasjon. Befolkningsstørrelse og alderssammensetning, men også nasjonale prioriteringer sett i lys av nye oppgaver som er tilført helseforetakene de siste årene, bør inngå i en helhetlig gjennomgang av inntektsfordelingen. Det er i denne forbindelse viktig å minne oss selv om bakgrunnen for sykehusreformen, tror jeg. Årene før sykehusreformen måtte Stortinget nesten hvert år bevilge ekstra penger til fylkeskommunene for å dekke underskuddene, og det oppstod dermed uklare ansvarsforhold. Fylkeskommunene hadde eieransvaret, mens ansvaret for finansieringen ble stadig mer statlig, og hensikten med reformen, eller noe av den, var bl.a. at underskuddene og tilleggsbevilgningene skulle bli mindre. Det er viktig at helseforetakene fokuserer på budsjettbalanse, aktivitetsvekst og effektivitetsvekst i henhold til det oppdrag de får i styringsbrevene fra sin eier. Staten må på sin side skape forutsigbarhet, bl.a. ved å ordne opp i forhold rundt åpningsbalanse, refusjonssatsene ved den innsatsstyrte finansieringen, balansekrav osv. Det er vanskelig for Stortinget å vurdere om ventelister er resultatet av høye kostnader eller for lave bevilgninger. Sannsynligvis vil alle helseforetakene og ikke minst pasientene være tjent med stabile overføringer basert på nasjonale prioriteringer, framfor stadige inndekninger, underskudd og forskyvning av budsjettbalanser. Men først må grunnlaget for finansieringen komme helt og fullt på plass. Kristelig Folkeparti imøteser Regjeringens innsats for å få dette til.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
SV har i alle år prøvd å framstå som det partiet som skal ta fra de rike og gi til de fattige. Det motsatte skjedde jo i statsbudsjettet for 2006. SV vil jo bekjempe fattigdommen, noe som også står i Soria Moria-erklæringen. Mener Heikki Holmås at det er færre fattige i Norge nå, etter at SV har vært i regjeringskontorene i nesten ett år? Og kan Heikki Holmås fortelle meg hvorfor SV og de andre regjeringspartiene ikke støtter Fremskrittspartiets forslag om at de fattige skal få økt sosialhjelpssats i julemåneden desember og sommermåneden juli? Så litt om inflasjon og renten: Mener Holmås at det blir inflasjon og høyere rente av å gå til anskaffelser i utlandet? Blir det f.eks. inflasjon av å kjøpe nye transportfly til Forsvaret fra USA samtidig som vi kvitter oss med de gamle Hercules transportflyene, noe som årlig kan spare oss for vedlikeholdskostnader?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2006-06-16:
Senterpartiet liker å bli betegnet som skogbrukernes og distriktenes parti. Før valget opptrådte Senterpartiet som skogbrukernes venner, og var for at avkastning på skogbruk skulle kvalifiseres som kapitalinntekt. Men nå som de er i regjering, er de imot. Videre har de nye skattereglene medført at bønder og grunneiere får en skikkelig skattesmell ved salg av eiendom. I tillegg til det har Norge det høyeste avgiftsnivået for biler i Europa. Regjeringen har etter at Senterpartiet kom inn i regjeringskontorene bl.a. innført økte engangsavgifter på traktorer og mindre lastebiler som i stor grad er firehjulsdrevne, som uten tvil er helt klart mer nødvendige i Norge enn i andre europeiske land, og som burde vært mye billigere i Norge. Mener representanten Lundteigen at det jeg nevnte nå er bra distriktspolitikk? Kan representanten Lundteigen fortelle hvorfor man ikke har gjort noe med dette i revidert?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2006-06-16:
I revidert budsjett fjerner vi egenandelene på fysioterapi, som Bondevik-regjeringen foreslo. Jeg synes det er patetisk å høre representanten Dåvøy og representanten Syversen snakke om satsing på rus når det er helseforetakene som har dette ansvaret, og Kristelig Folkeparti foreslo en halv milliard mindre til helseforetakene i statsbudsjettet for 2006. Hva er det som har gjort at Kristelig Folkeparti nå plutselig snur og velger å bruke mer penger på helse? Revidert budsjett er på en måte en justering av en utvikling, og det har ikke vært noen spesielt sterkere utvikling innenfor helse. Hvis Kristelig Folkepartis budsjett hadde blitt vedtatt når det gjelder helse, hadde en måttet redusere aktiviteten i forhold til i 2005.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Kristelig Folkeparti har mye bra politikk. Veldig mye av det som er i revidert, ligger tett opp imot det som regjeringspartiene har, og det synes jeg er bra. Jeg har et spørsmål til representanten Syversen som jeg håper kan bli oppklart. Kristelig Folkeparti foreslo nå i revidert å gjeninnføre kompensasjonsordningen for el-avgift for elektrifisert skinnegående transport. Dette er en ordning som Bondevik-regjeringen foreslo å avvikle i sitt eget budsjett i 2006. Da er spørsmålet: Er det én politikk fra opposisjon og én politikk fra posisjon?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-06-16:
Trass i iherdige og optimistiske forsøk har eg ikkje greidd å få auge på sentrumsprofilen hos den raud-grøne regjeringa. Kristeleg Folkeparti har føreslege ei rekkje tiltak i revidert budsjett, bl.a. meir til oppretting av skeivfordelinga mellom helseføretak, meir til styrking av samhandling når det gjeld spesialisthelsetenesta, kommunehelsetenesta og psykiatri, tilskot til private kyrkjebygg, midlar for å hindra kyrkjeforfall, tilrettelegging for auka bruk av biodiesel osv. Me har òg føreslege auka løyvingar for å retta opp dei stygge kutta for private høgskular. Faktisk er situasjonen den at NLA Lærerhøgskolen i Bergen, som utdanar høgt ettertrakta lærarar og førskulelærarar for offentleg sektor, står i fare for å leggja ned, for dei kutta som vart gjorde i budsjettet, var så stygge. Bekymrar ikkje dette representanten Lundteigen? Har Senterpartiet heilt gjeve opp å gje den raud-grøne regjeringa ein sentrumsprofil?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Representanten Sponheim stilte mange spørsmål. Så har han iallfall vist at han er bedre til å stille spørsmål enn han er til å gi svar. Prosessindustrien innbringer over 130 milliarder kr i eksportinntekter til den norske stat. Historisk sett har Venstre og representanten Sponheim vært imot at de skal få kraft til konkurransedyktige priser. Vi vet at det vil ramme mange lokalsamfunn. Venstre og representanten har vært imot petroleumsvirksomhet i nord, som er viktig for landsdelen. De går imot nettolønnsordningen for sjøfolk, som vil bevare norske arbeidsplasser. Det eneste forslag representanten Sponheim har fremmet, er om at enhver skal ha sin høne. Er representanten fornøyd med å surfe på flertallsvedtak, eller hva vil han gjøre for Norge – foruten kyllingpolitikken til Venstre?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2006-06-16:
Eit av Regjeringa sine mål i samferdslepolitikken er å få ned transportkostnadene knytte til ferjedrift. Ikkje minst er dette viktig for næringslivet. Dette arbeidet er Regjeringa i gang med gjennom auka rabattordningar, og det er også sett i gang eit utgreiingsarbeid når det gjeld forsøk med gratis ferje. Med respekt å melde kan ein vel ikkje seie at Bondevik II-regjeringa og dåverande samferdsleminister Skogsholm var særleg opptekne av dette. Det er derfor med ei viss undring eg registrerer at Venstre i førre veke fremma eit forslag om snarleg oppstart av gratis ferjeforsøk, samtidig som Regjeringa har varsla at dette arbeidet er i gang. Så mi utfordring, eller spørsmål om ein vil, til Venstre sin leiar er: Vil Venstre no leggje seg på ei slik linje, som fortrinnsvis har vore Framstegspartiet si linje, at når Regjeringa varslar saker, så vil Venstre umiddelbart fremme konkrete forslag i Stortinget relaterte til Regjeringa sitt arbeid, i staden for å seie noko positivit om eller støtte det arbeidet Regjeringa held på med?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Jeg liker egentlig ikke å innrømme slike ting, men jeg har jo egentlig alltid hatt litt sansen for Sponheim og partiet Venstre, selv om han av og til blir litt snurt når det han omtaler som dårlig humor, går ut over ham selv. Jeg ser jo også både av programmet og merknadene til dagens reviderte nasjonalbudsjett at det er mange bra ting, men der Venstre på ingen måte kan sies å være den beste gutten i klassen. Det var jo i forrige periode man sultefôret kommunene, og kommuneopplegget gjorde mange folk frustrerte rundt omkring. Men nå registrerer jeg at det er en annen pip i fløyta. Nå er det samling om å satse på kommunene. Spørsmålet mitt til representanten Sponheim er da: Er dette å betrakte som et litt mer varig linjeskifte i den økonomiske politikken, der Venstre går vekk fra høyresidens mas om lavere skatter og i årene framover vil fortsette den entydige hyllesten til Regjeringens økonomiske opplegg til kommunene, slik vi ser i merknadene til dagens RNB?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-16:
For det første har jeg en utfordring å komme med til Fremskrittspartiet. Jeg må si det er veldig overraskende å se Fremskrittspartiets opplegg i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. De har et forslag om en påplussing på under 7 milliarder kr og sier at de bare reviderer budsjettet. Men fra statsbudsjettet ble lagt fram og til nå har Fremskrittspartiet kommet med et antall forslag som har en kostnad på titalls av milliarder kroner, uten at de kan gjøre rede for det, og uten at de foreslår det selv i revidert nasjonalbudsjett. Det er altså helt umulig for velgerne å vite hva Fremskrittspartiet egentlig prioriterer, for de klarer ikke engang å gjøre rede for det selv i revidert. Så til sykehusutstyr. Ja, det er riktig som Fremskrittspartiet sier, at forskjellige måter å bruke penger på i økonomien vil ha forskjellig effekt. Hvis man kjøper inn utstyr fra utlandet, vil det være mindre press enn ellers, men det er ikke uten noe, for har du nytt utstyr, skal du ha ny opplæring, nytt vedlikehold, nye rutiner osv. Alt har dessverre en virkning på norsk økonomi, men i litt forskjellig grad.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-16:
De endringene vi foreslår i IPA og livrente, henger sammen med at vi nå innfører obligatorisk tjenestepensjon for alle ansatte, også de 600 000 som ikke har hatt det før, og for selvstendig næringsdrivende med like gode vilkår. Det betyr at vi har en betydelig skattesubsidiering av de pensjonsordningene som opptjenes i arbeidslivet. Vi har flyttet noen av de pengene vi bruker til det, fra IPA-ordningen og livrenteordningen. Den siste kan ikke sies å være en pensjonsordning, men en skattesubsidiert spareordning. Det er helt entydig at det er de som har høyest inntekt, som har den største effekten av denne måten å spare på. Det er slik at de 20 pst. rikeste i Norge vil få 60 pst. av den skatteskjerpelsen som gjennomføres i forbindelse med IPA, og at det er 4 pst. på de 30 pst. med lavest inntekt. Det er selvfølgelig fordi man kan spare forskjellig beløp. De som har lave inntekter, sparer små beløp.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-16:
Nei, Regjeringen vil ikke revurdere sin familiepolitikk. Vi kommer til å holde høyt trykk på utbygging av barnehager, men vi kommer selvfølgelig til å følge veldig nøye med på at vi holder en god pedagogisk standard også i barnehagene. Kvaliteten er ekstremt viktig i denne sammenhengen. Hvis jeg kan bruke resten av tiden til å konkludere på svaret på replikken fra Høyre, som jeg vet at også Kristelig Folkeparti er opptatt av, nemlig IPA og livrente, har jeg lyst til å si følgende: Nei, de forslagene som vi har foreslått og varsler i revidert nasjonalbudsjett, er alvorlig ment. Fordelingsvirkningen av dem er generelt gode. Enkelte av de som har store sparebeløp, f.eks. trafikkskadde eller andre som har fått erstatning, kan komme ut på en måte som ikke er tiltenkt. Å gå gjennom de ordningene for trafikkskadde og andre med store erstatninger, som i utgangspunktet skal ha fått utmålt sine erstatninger ut fra den framtidige formuesskatten de skulle betale, skal jeg gjøre fram til 2007-budsjettet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-16:
Jeg kan selvfølgelig ikke forskuttere hva som kommer i budsjettet for 2007. Representanten Sponheim har helt rett. Det at vi har en så gunstig økning av bruttonasjonalinntekten mens budsjettet står fast gjennom hele året, også på bistandssiden, og så faller prosenten, er en stor utfordring. Vi vet at mange av dem som har de største kostnadene ved at olje- og gassprisen er høy, som vi tjener godt på, er fattige land. Dette er en stor utfordring som jeg selvfølgelig kommer tilbake til i forbindelse med budsjettet for 2007. For øvrig synes jeg at representanten Sponheim skal glede seg over at viktige miljøforslag er kommet i dette reviderte nasjonalbudsjettet – forslag som Venstre tydeligvis ikke fikk gjennomslag for da de selv satt i regjering. For eksempel har vi nå fått avgiftsfritak på bioetanol, som har gjort at den første pumpen nå er etablert – meget nær meg selv. Dette gir muligheter for en mye mer miljøvennlig miljøpark, og det tror jeg Venstre og vi er skjønt enige om at vi trenger.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-16:
Nei, det vil jeg ikke, fordi Norges Bank forvalter dette og kjøper de tjenestene de trenger, ut fra hva de synes er hensiktsmessig. Hvis vi skulle kvotere eller favorisere en norsk finansnæring, mener jeg at vi ville ha brukt de oljepengene vi har på bok, dårlig. Det er prioritert at avkastningen av oljefondet skal skje ut fra visse regler for å sikre best mulig avkastning og ut fra de etiske retningslinjene som er der. Nye retningslinjer utover det kommer Norges Bank ikke til å få av meg.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
For det første er det slik at jeg mener at representanten Jensen kanskje ikke har hørt godt nok etter, fordi jeg nevnte sykehusene, og vi gjør noe når det gjelder sykehusene. Vi har styrket bevilgningene til sykehusene i statsbudsjettet for 2006, og vi styrker bevilgningene til sykehusene i revidert budsjett, som behandles i dag. Så begge de to budsjettene vi har lagt fram, har innebåret styrking av sykehusene. I tillegg fjerner vi egenandeler, og vi har innført nye vaksiner for norske barn. Denne regjeringen har valgt å satse på sykehusene. Vi har bevilget mer penger enn tidligere både til sykehus og til annen type helsevesen. Det kan vi gjøre, fordi vi velger annerledes enn de borgerlige. Vi velger fellesskap framfor skattelette.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
Det vi gjør når det gjelder skattlegging av individuell pensjonssparing og livrente, henger sammen med omleggingen av hele pensjonssystemet. Det som skjer i den omleggingen, er for det første at vi får en bedre og sterkere folketrygd. For det andre innfører vi tjenestepensjon for alle, slik at alle nå vil ha tjenestepensjon i tillegg til folketrygden. Og for det tredje innfører vi nå også økte og bedrede vilkår og også økt skattestimulering av pensjonssparing for selvstendig næringsdrivende. Det er pakken med økt adgang til skattestimulert pensjonssparing for selvstendig næringsdrivende og tjenestepensjon som gjør at det er fullt ut forsvarlig å avvikle de skattestimulansene som tidligere var i individuell pensjonssparing. Det er lang og god erfaring for at favorisering av én type sparing ikke øker den samlede sparingen i samfunnet, men derimot bidrar til at noen får urettmessig store skattelettelser. Her snakker vi om at de som har de aller største inntektene, får de største lettelsene gjennom disse ordningene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2006-06-16:
For det første mener jeg det er veldig positivt i den grad man kan greie å skaffe bred enighet om store og viktige reformer. Derfor er det bra at det er grunnlag for å si at vi kan få bred enighet i Stortinget om en del av de reformene som det nå jobbes med. Der er jeg glad for at Kristelig Folkeparti bidrar. Når det gjelder historieskrivningen, er det litt avhengig av når man starter. Selve arbeidet med pensjonsreformen ble startet under den forrige arbeiderpartiregjeringen, i 2000. Så inngikk man et bredt og godt pensjonsforlik her i Stortinget, der Arbeiderpartiet og mange andre partier deltok. Nå følger vi det opp. Det er mye som gjenstår, og vi jobber med det. Når det gjelder arbeidet med en ny organisering av hele velferds- og fattigdomskampen, var hele ideen med velferdskontrakter noe som kom på Soria Moria. Jeg kan ikke se at det er noe som den forrige regjeringen arbeidet med. Men det er helt utmerket dersom vi kan få til enighet mellom flere partier og mellom Regjeringen og opposisjonen om denne måten å tenke på. 700 000 kr er et begrenset beløp. Det er jeg enig i. Jeg tror at når det gjelder budsjettarbeid, har det så langt vist seg at det er vanskelig å få til endringer i Stortinget. Men jeg tror det kan være dialog på andre måter, f.eks. om pensjon og velferdsreform, som gjør at opposisjonen likevel vil bli tatt med på råd.