Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2008-10-24:
I sin fyldige redegjørelse fokuserte utenriksministeren innledningsvis på situasjonen for vårt naboland og EØS-partner Island. Situasjonen for Island er alvorlig. Vi må derfor fra norsk side nå vise handlekraft og hjelpe vårt broderfolk i denne svært vanskelige situasjonen. Selv om Regjeringen de siste dagene later til å ha skjønt alvoret i denne situasjonen, kommer reaksjonene lovlig sent, og det kan stilles spørsmål ved om det som gjøres, er tilstrekkelig. Det har allerede gått flere uker siden man fra russisk side var på banen og tilbød økonomiske hjelp for å få Island ut av uføret. Russerne har for tiden enorme valutareserver og ingen vanskeligheter med å bidra. Et lån til Island på eksempelvis 35 milliarder kr, som har vært antydet, vil kunne medføre både økonomisk og politisk avhengighet av Russland. Dette kan igjen få store geopolitiske konsekvenser og også påvirke norske og norske alliertes interesser i nordområdene. Det ene er selvfølgelig tilgangen på fiskeriressurser samt olje og gass i nord. Det andre er endringen i det strategiske bildet ved å gjøre et viktig NATO-land økonomisk avhengig av en økonomisk stormakt utenfor alliansen, som i tillegg fra tid til annen har et anstrengt forhold til denne. Island har vært medlem av NATO siden 1949, men har aldri hatt et eget forsvar. Etter at amerikanerne forlot Keflavikbasen for få år siden, har landet derfor vært helt avhengig av sine NATO-allierte. Island var med sin beliggenhet av stor strategisk betydning under den kalde krigen. Nå er det imidlertid kampen om naturressursene i området som er det viktigste, og det er ingen hemmelighet at russerne ønsker en svært aktiv deltakelse i denne kampen. Fra Fremskrittspartiets side vil vi likevel først og fremst vise solidaritet og samhold med vårt broderfolk på Island for å få i gang det økonomiske maskineriet i landet. Vi skal imidlertid ikke legge skjul på at vi ser med økende uro på de geopolitiske konsekvensene som kan komme i kjølvannet av denne situasjonen, dersom Island kommer i et avhengighetsforhold til Russland. Vi tar derfor til orde for at Norge tilbyr vårt broderfolk på Island et tilsvarende lån som det som er tilbudt fra russerne. Utenriksministeren berørte også krigsutbruddet i Kaukasus i sin redegjørelse. Jeg er enig i utenriksministerens beskrivelse av situasjonen som svært dramatisk «når to stater i Europa havner i fulle krigshandlinger over omstridte politisk og territorielle spørsmål». Årsaken til denne konflikten er komplisert og sammensatt og har mange sider. Jeg vil gi honnør til utenriksministeren og Regjeringen som i dette spørsmålet har vist evne til å se de ulike sidene i saken, og som har hatt et balansert syn på hva som er årsaken til konfliktens utbrudd. Utenriksministeren sier at Georgia ikke er uten ansvar for at konflikten fikk et slikt resultat. Det er likevel grunn til å understreke at provokasjoner fra Georgia ikke på noen måte legitimerer russernes eskalering av konflikten med bruk av våpen. Arbeidet for å finne ikke-militære løsninger burde heller vært intensivert fra alle parter, slik at den russiske militæraksjonen kunne vært unngått. EU og Sarkozys innsats for å få i stand en fredsavtale fortjener så absolutt vår honnør og støtte. Konflikten i Kaukasus var også hovedtema under høstsesjonen i Europarådets parlamentarikerforsamling, der saken ble debattert i over to dager. Det ble også fremmet forslag om å frata Russland medlemskap i organisasjonen, noe vi fra vår side tok avstand fra. Jeg er enig med utenriksministeren i at både Georgia og Russland må etterleve de forpliktelsene landene har som medlemmer av organisasjoner som Europarådet. Vi vil imidlertid understreke at dialog mellom partene gjennom fora som eksempelvis Europarådet kan være avgjørende både for å dempe konflikter og for å minne dem om hvilke forpliktelser de har som medlemmer av slike organisasjoner. Forslag om utestengning og isolasjon av medlemsland er derfor ingen vei å gå og må eventuelt bare vurderes som absolutt siste utvei.