Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-16:
La oss først heve blikket litt. Mitt utgangspunkt for svaret på dette spørsmålet er at innenfor utdanningssektoren finner man først og fremst løsningene på klimaproblemene – den største utfordringen er ikke at utslippene fra denne sektoren er så store – det er de som sitter på skolebenken i dag, det er de forskningsmiljøene som vi har ansvaret for, som vi er helt avhengig av har kunnskap og kompetanse og kan legge hodene sine i bløt og finne forslag til løsninger på hvordan vi kan redusere klimautslippene framover. Det er det jo ikke alle sektorer som har. Under behandlingen av klimameldingen ble det enighet om at det i 2020 er realistisk å redusere utslippene i Norge med 15–17 millioner tonn CO2-ekvivalenter i forhold til den referansebanen som ble presentert i nasjonalbudsjettet for 2007, når skog er inkludert. I tråd med prinsippene om sektoransvar i miljøvernpolitikken ble det i klimameldingen, St.meld. nr. 34 for 2006–2007, fastsatt egne utslippsmål for fire hovedsektorer. Regjeringen jobber kontinuerlig med å følge opp klimaforliket. Utfordringene er imidlertid ikke at klimaforliket ikke følges tilstrekkelig opp. Utfordringene er at selv om klimaforliket var et stort skritt framover for klimapolitikken, er tiltakene i forliket trolig ikke nok i forhold til klimamålene våre. Regjeringen søker derfor stadig etter måter å utvide klimaverktøykassen på. Derfor nedsatte Regjeringen faggruppen Klimakur 2020 allerede få måneder etter at klimaforliket ble vedtatt i Stortinget i 2008. Klimakur-rapporten, som nå lages av SFT og andre etater, vil i februar gi den mest omfattende meny av nye virkemidler og tiltak som noen sinne er presentert i Norge. Klimakur-rapporten skal vise hvordan Norge kan klare å nå klimamålene. Etter at Klimakur er lagt fram i februar vil Regjeringen vurdere de ulike forslagene nøye. Etter Klimakur vil Regjeringen derfor legge fram for Stortinget en vurdering av klimapolitikken og behov for endrede virkemidler. I Kunnskapsdepartementet er hovedtyngden av tiltak innen klimapolitikken – som jeg var inne på innledningsvis – rettet inn mot opplæring, kunnskapsformidling og holdningsdannelse. I læreplanen for Kunnskapsløftet tas bærekraftig utvikling opp i kapitlet «Det miljøbevisste menneske» i den generelle delen. Miljø og bærekraftig utvikling tas også opp både i naturfag og samfunnsfag. Departementet har gjennom den nasjonale handlingsplanen for utdanning for bærekraftig utvikling aktivisert skoler, ansatte og elever i arbeidet med bærekraftig utvikling og aktiviteter som bidrar til reduserte klimagassutslipp. Det siste har vi mange gode eksempler på. Våren 2008 ble det laget en kunnskapsstatus som understreker at mange skoler har et lite tilfredsstillende fysisk miljø og dårlig standard på skoleanlegg. Rehabiliteringsbehovet ved skoleanlegg var fremdeles stort, og Regjeringen foreslo derfor i statsbudsjettet for 2009 å utvide og endre tilskuddsordningen som i sin tid ble etablert i tilknytning til oppstart av grunnskolereformen. Derfor ble det innført et nytt åtteårig rentekompensasjonsprogram for rehabilitering av skoleanlegg som eies av kommuner og fylkeskommuner. Det ble satt i verk med en ramme på 15 milliarder kr. To av disse milliardene ble faset inn på statsbudsjettet for 2009, og ytterligere 2 milliarder kr er, som kjent, faset inn i statsbudsjettet for neste år. Det er også gjort endringer slik at private skoler kan delta i dette. Rehabilitering av skoleanlegg i denne størrelsesorden vil bidra til redusert energibruk og en mer miljøvennlig drift av skolene. Jeg gjør også oppmerksom på tiltakspakken, de ekstraordinære vedlikeholdsmidlene som kommunene har fått. En stor andel av dem har gått til rehabilitering av skoleanlegg, og også til denne typen forbedring, både oppvarming og ventilasjon f.eks. Også i barnehagen handler det om miljø på mange måter. Jeg vil her trekke fram at mange barnehager deltar i arbeidet med Grønt Flagg, der formålet er å stimulere til bærekraftig utvikling gjennom miljøopplæring og miljøpraktisering. I 2008 deltok mer enn 50 000 skoler og barnehager i et internasjonalt opplegg. Norske barnehager har for øvrig lang tradisjon i å arbeide miljørettet gjennom lokalt utviklingsarbeid. Rammeplanen for barnehagens innhold og oppgaver legger også vekt på barnehagens ansvar for å gi barn grunnleggende innsikt i og forståelse for natur, miljøvern og samspillet i naturen. Statlige virksomheter under mitt ansvarsområde har i flere år fulgt opp retningslinjene om Grønn Stat. Her legges det bl.a. vekt på å arbeide systematisk med å integrere miljøhensyn i driften, bl.a. kartlegge miljøvirkningen av egen drift. Som representanten Aspaker vil legge merke til, er det når det gjelder barnehager og skoler, først og fremst i bygningsmassen det er mulig konkret å oppnå reduserte utslipp, bedre energieffektivitet og nye miljøløsninger. Men jeg vil uansett understreke det jeg startet med, nemlig at det viktigste innenfor opplæring, helt fra barnehagen og til den siste professor, er å bidra til at vi stadig er sultne på kunnskap, og at vi stadig utvikler kunnskap sånn at vi har bedre miljøløsninger i framtiden. Sånn sett vil utdanningssektoren være en plussektor som bidrar til reduksjoner ikke bare på eget område, men også på veldig mange andre samfunnsområder.