Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2010-02-11:
Det er ingen tvil om at kraftsituasjonen i Midt-Norge fremdeles oppleves som urimelig av så vel bedrifter som husholdninger i landsdelen. Det skaper problemer for konkurranseevnen til det lokale næringslivet. Konsekvensene av situasjonen når det gjelder kraftforsyning, er svært alvorlige, både for næringslivet og husholdningene. En slik debatt som vi har her i dag, har vi hatt mange ganger tidligere. Men til tross for utallige opprop, møter og henvendelser fra LO, NHO og fra ulike representanter med Dokument nr. 8-forslag, interpellasjoner og spørsmål ser det ikke ut som om Regjeringen tar situasjonen inn over seg. Regjeringen har i det hele tatt vært veldig passiv når det gjelder å møte den utfordrende kraftsituasjonen i Midt-Norge, og det til tross for at forsyningssituasjonen i denne regionen har vært alvorlig gjennom hele foregående stortingsperiode, og fortsatt er det. En kraftkrise kan medføre produksjonsstans på Hydros aluminiumsverk på Sunndalsøra og på Hustadmarmor og til og med på Ormen Lange-anlegget. Det siste er veldig alvorlig. Det vil nemlig rokke ved Norges tillit som gassleverandør til det øvrige Europa. Det vil ikke bli tilfredsstillende forsyningssikkerhet i Midt-Norge før kraftlinjen Ørskog–Fardal er på plass. Det er vi mange som er enige om, og det ser vi frem til, men vi er nødt til å gjøre noe i tiden frem til det. For uansett vil det frem til den tid være behov for å sette i verk tiltak som kan gi økt kraftproduksjon, slik at vi unngår urimelig høye strømpriser i denne delen av landet, og i ytterste konsekvens at man må ta i bruk de mobile gasskraftverkene for å unngå en strømkrise. Jeg registrerer at statsråden sier at det ikke er høye priser som gjør at man kan ta i bruk de mobile gasskraftverkene, men da registrerer jeg også at det er helt greit at industriarbeidsplasser blir lagt ned, og at det er Regjeringens villede politikk. Økt kraftproduksjon kan skje bl.a. gjennom økt utnyttelse av vannkraftpotensialet i regionen, både i form av utvidelser eller opprustning av eksisterende vannkraftproduksjon. Det er også noe som er viktig å ta med seg. Jeg har vanskelig for å forstå denne virkelighetsbeskrivelsen, og hvilken virkelighet statsråden faktisk lever i. For det er faktisk en helt annen virkelighet enn den vi i Midt-Norge opplever til daglig. Ja, det er faktisk også en helt annen virkelighet enn det hans forgjenger, i samme regjering og fra samme parti, levde i. Jeg trodde aldri jeg skulle si fra denne talerstolen at jeg savner en senterpartistatsråd, men det gjør jeg faktisk. Jeg kan ikke si at Odd Roger Enoksen utrettet så forferdelig mye når det gjaldt denne situasjonen, men han var i hvert fall lydhør. Odd Roger Enoksen var en sympatisk statsråd som utviste stor forståelse for kraftsituasjonens betydning for landsdelen. Han uttalte bl.a. til Adresseavisen i januar 2006 at han erkjente at kraftsituasjonen i denne regionen har vært, og er, som han sa, et av de største mareritt han jobbet med. Jeg kan dessverre ikke si at dagens energiminister utviser like stor forståelse – heller tvert imot. Jeg vil gå så langt som å si at energiministerens uttalelser er ganske så arrogant overfor en hel landsdel. Jeg siterer det energiministeren sa fra denne talerstolen for noen dager siden: «For øvrig er ikke situasjonen den at Midt-Norge er i en spesiell situasjon i forhold til Norge for øvrig.» Det har vi også hørt gjentatt i dag. Hva skal til for at Regjeringen iverksetter tiltak som forbedrer situasjonen, eller som kompenserer for de ulempene midtnorske strømkunder og vårt næringsliv opplever? Enoksen stilte seg også positiv til en handlingsplan for å hindre forsyningskrise i kraftforsyningen til Trøndelag og Møre og Romsdal tilbake i 2006. Han sa også at han arbeidet med en handlingsplan og ønsket å fremme denne for Stortinget i løpet av høsten 2006. Den lenge lovte handlingsplanen ble imidlertid ikke lagt frem i løpet av hele foregående stortingsperiode. Det er derfor interessant å stille spørsmålet om når denne handlingsplanen blir lagt frem. Nå har Regjeringen brukt over fire år på å utarbeide handlingsplanen. Jeg hørte også representanten Marthinsen i sted si at man la frem en foreløpig handlingsplan. Vi har ikke sett noe til de konkrete tiltakene. Er det slik at man trenger fire år til, eller er det slik at Regjeringen faktisk har en reell vilje til å møte Stortingets opposisjonskrav om en handlingsplan?