Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-02-04:
Representanten Brørby tar i sitt spørsmål opp et sentralt moment i Opptrappingsplanen for psykisk helse, nemlig hensynet til styrking av tjenestene og det at det skal skje en omstilling. Jeg tillater meg å minne om de premissene som ligger til grunn for opptrappingsplanen. De fylkeskommunale planene var gjennom en omfattende godkjenningsprosess. De ble vurdert av Statens helsetilsyn, og de fikk endelig godkjenning av departementet. Samtlige fylkeskommunale planer var godkjent av departementet før sykehusreformen trådte i kraft 1. januar 2002. De regionale helseforetakene er forpliktet til å videreføre arbeidet med de godkjente fylkeskommunale planene for styrking av tjenestetilbudet innen psykisk helsevern. Utgangspunktet for godkjenningen av de fylkeskommunale planene er St.prp. nr. 63 for 1997-98, Om opptrappingsplan for psykisk helse 1999–2006. Det ble her lagt opp til to hovedstrategier, som Stortinget sluttet seg til, for det første en oppbygging og for det andre en betydelig omstrukturering av tjenestetilbudet. Den siste forutsetningen anses som avgjørende for å lykkes med opptrappingsplanen. Dette vil kunne innebære at sykehjemspregede behandlingstilbud vil bli lagt ned, omstilt eller overført til kommunene. Dette var noen av utfordringene som også Oppland fylkeskommune i sin tid stod overfor i sin planprosess, bl.a. i Hadelandsregionen. Helsetilsynets vurdering av planen for Oppland fylkeskommune var at det burde legges mindre vekt på døgnplasser, og at flere tilbud burde gis poliklinisk og såkalt ambulant. Det er i den sammenheng viktig å påpeke at Stortinget har forutsatt at det særlig skal skje en styrking av kommunenes tilbud til psykisk syke. Kommunenes oppgaver er å etablere et godt botilbud til den enkelte. I tillegg skal kommunene bygge ut nødvendige tjenester som hjemmetjenester og fritids- og arbeidsaktiviteter. Opptrappingsplanen for psykisk helse legger, slik jeg har redegjort for, sterk vekt på omstilling av tjenestetilbudet. Omstilling vil ofte innebære at noe bygges opp og noe bygges ned. Samtidig må hensynet til den enkelte bruker ivaretas, og det må unngås at det gjennomføres nedbygging før erstatningstiltak er på plass. Dette har jeg krystallklart presisert overfor de regionale helseforetakene. Helse Øst har i saken om døgnavdelingen ved Hadeland orientert meg om at hver enkelt av de berørte pasientene i dette tilfellet har fått tilbud om oppfølging etter at dette vedtaket trådte i kraft. Det er også utarbeidet individuell plan for den enkelte. Når det gjelder Petershagen, forutsetter jeg at forholdet til den enkelte pasient ivaretas på en tilfredsstillende måte, med etablering av erstatningstiltak i kommunen eller i spesialisthelsetjenesten, slik jeg har pålagt foretakene. I proposisjonene for budsjettene for både 2003 og 2004 er det presisert at de regionale helseforetakene må vurdere antall døgnplasser opp mot alternativ ressursbruk dersom dette gir bedre tilbud til pasientene. Det ble i denne sammenhengen vist til at hele 80–90 pst. av de samlede ressursene i Norge innenfor psykisk helsevern er knyttet til drift av døgnavdelinger. Mer ambulant og poliklinisk virksomhet fra spesialisthelsetjenesten vil i utgangspunktet også bidra til en bedre understøtting av kommunenes ansvar, slik at hjelpen i større grad kan ytes nær hjemmemiljøet.