trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Etter å ha lyttet til innledningen på denne debatten og hørt komitélederen og nestlederen i Fremskrittspartiet, Per Sandberg, snakke om samferdsel lurer jeg på om representanten Sandberg i det hele tatt har fått med seg at den måten overbudene på samferdselssektoren blir finansiert på, ikke er der lenger. Etter tidenes kanskje beste høykonjunktur i norsk økonomi går vi nå inn i en urolig tid, hvor finanskrise og andre ting slår inn over Norge. Men svarene, argumentene og beløpene fra Fremskrittspartiet er kliss like, enten det går nedover i norsk økonomi, eller det går oppover. Da er ikke troverdigheten til den økonomiske politikken, som tross alt skal finansiere alle de veiene og den jernbanen vi ønsker oss i dette landet, spesielt stor. Jeg har sammenlignet det med følgende: Når jeg tjuvlåner hagla til svigerfaren min på hytta i Numedal – jeg er en elendig skytter – treffer jeg av og til blinken. På samme måte fortsetter altså Fremskrittspartiet med sin økonomiske politikk når det gjelder å finansiere veier og jernbane. Det går altså ikke an, med respekt å melde, å bruke nedgangstidene som et argument for å eksperimentere med den økonomiske politikken når folk er urolige for arbeidsplassene sine, en eksperimentpolitikk som skal være med på å bidra til å finansiere de veiene og den jernbanen som Fremskrittspartiet ønsker. Det andre poenget er at det egentlig bare blir en teoretisk øvelse, for det største opposisjonspartiet må jo samarbeide med noen for å få sin politikk igjennom. Det blir etter all sannsynlighet Høyre. Der er jo vetoet, ultimatumet, satt. Det er helt uaktuelt å basere den økonomiske politikken på Fremskrittspartiets eksperimentelle linje. Det betyr at en framtidig eventuell borgerlig regjering vil ha klin like mye penger og like stort handlingsrom i den økonomiske politikken som dagens regjering. Det betyr at man vil ha like mange penger å fordele til veier og til jernbane. Da trenger man ikke være ekspert eller professor for å skjønne hva som da blir prioritert. Da er det bare å se til forrige stortingsperiode hvor Fremskrittspartiet gjorde opp budsjettet med den borgerlige Bondevik-regjeringen i tre av fire år. Da var det ikke jubel eller hallelujarop rundt omkring i landet når det gjaldt veier og jernbane. Jeg er stolt over å tilhøre en regjeringsfraksjon – Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV – som innenfor økonomisk forsvarlige rammer, i en voldsom høykonjunktur, har klart å si at det er noe som er viktigere enn andre ting. Det er bl.a. å satse på veier og jernbane, og jeg er spesielt stolt av at vi nå har et jernbanebudsjett det begynner å smake fugl av. Det er ikke på langt nær nok – det vet jeg som pendler på Drammensbanen hver eneste dag. Vi er langt fra der vi ønsker å være, men innenfor et opplegg der vi ikke setter arbeidsplassene til folk flest i fare, har vi klart å prioritere veier og jernbane. Det skal bli svært interessant å se hvordan Fremskrittspartiet vil møte seg i døren når de skal samarbeide med de andre borgerlige partiene innenfor samferdselspolitikk i neste periode.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Det har vært en hektisk førjulsdag i Stortinget i dag, så jeg fikk bare med meg på et halvt øre at flere representanter fra Fremskrittspartiet, inkludert komitelederen, mener at jeg ikke har hjernekapasitet nok til å se at det er forskjell på 2008 og 2009. Vi har tydeligvis truffet et meget ømt punkt når flere av oss fra regjeringspartiene påpeker at de nok mer er en intellektuell og teoretisk øvelse alle forslagene og bevilgningsforslagene fra Fremskrittspartiet, inkludert dem på samferdselssiden, og at de aldri noen gang kommer til å møte det virkelige liv Norge. Selvsagt er det forskjell på 2008 og 2009. Det er derfor statsbudsjettet, som ble behandlet tidligere i høst, har 14 ekstra oljemilliarder inni seg. Vi så da vi behandlet budsjettet før det ble lagt fram, helt fram til slutten av september – 26. september var den siste gangen det ble behandlet før man la det fram – at mer urolige og dårligere tider i norsk økonomi ville komme. Så har vi opplevd i løpet av høsten at ting har gått om ikke fra vondt til verre, men i alle fall forverret seg betydelig. Når ting forandrer seg, er det ikke overbud å si at hør nå her, nå er det viktig å ha fokus på arbeidsplasser, på å få folk i jobb, nå må vi ha mer impulser i norsk økonomi. Poenget mitt var bare å påpeke at når du gjennom alle år med ekstrem høykonjunktur, hvor alle har vært i jobb, hvor det har gått for fulle mugger overalt, har foreslått omtrent de samme tingene som du foreslår når det er finanskrise, har du et lite problem med å forklare hvorfor dette var så lurt i fjor, hvis det er lurt i år. Det synes jeg vi fortsatt har til gode å få en god forklaring på. Så har jeg også fått med meg at representanten Svendsen fra Fremskrittspartiet ikke vil bli belært av meg og andre i den økonomiske politikken når det gjelder finansiering av bl.a. veier og jernbane. Nei, jeg har ikke noe behov for å belære fremskrittspartifolk. Det har de Høyrefolk til. Jeg bare refererer til hva Høyre-folk sier. De sier meget klart fra om at det er helt uaktuelt å føre den typen økonomisk politikk som finansierer alle overbudsforslagene innenfor jernbane, veier og andre samferdselstiltak. Det kunne være interessant å høre hva Høyres fraksjonsleder, Trond Helleland, mener om denne saken, om han mener at dette er interessante inndekningsforslag, og om han er enig med sin egen partiledelse, som sier blankt nei, det er helt uaktuelt å drive en økonomisk politikk innenfor samferdselssektoren og andre sektorer i en eventuell framtidig borgerlig regjering på den måten Per Sandberg og andre foreslår det skal gjøres på. Det er derfor jeg har tillatt meg å si at dette er en teoretisk øvelse. Forslagene kommer aldri til å se dagens lys, hvis ikke Fremskrittspartiet ser for seg to ting. Det ene er et evig liv i opposisjon, for det er jo ingen andre partier her på Stortinget som vil ta i disse forslagene med ildtang. Det andre er at de går tilbake så til de grader på sine overbud og valgløfter at de må møte velgerne i etterkant og si beklager, dette ble det ikke noe av.
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-11:
I februar i år opplevde vi en stor dag i Østfold, nemlig at den nye Rygge sivile lufthavn, eller nå kalt Moss Lufthavn Rygge, ble offisielt innviet av landets samferdselsminister, Liv Signe Navarsete. Det var en stor dag, fordi dette var et prosjekt som hele østfoldsamfunnet hadde jobbet sammen om gjennom mange år. I dag morges hadde jeg gleden av å få overrekke statsråden over 7 000 underskrifter på et opprop som tok til orde for at Moss Lufthavn Rygge må få de samme konkurransevilkår som andre flyplasser i landet. Ikke minst står kravet om å fjerne det såkalte passasjertaket veldig sentralt. Hva er nå dette passasjertaket? Det påstås fra de rød-grønne at dette ble innført i forrige regjeringsperiode. Den påstanden blir ikke mer korrekt om den gjentas gang på gang. Det som lå i de opprinnelige konsesjonsvilkårene, var at det var en varslingsplikt for selskapet når de passerte 750 000 passasjerer. Ved siden av det lå antall flybevegelser på 21 000 til grunn. Mange vil sikkert huske at det tidligere var en lang politisk kamp knyttet til åpningstidene for Rygge, hvor Regjeringen ble satt under meget sterkt politisk press og til slutt måtte gi seg og tillate en halv time utvidet åpningstid morgen og kveld. I etterkant av den behandlingen og det gjennomslaget vi da fikk til slutt, etter at saken var anket og brakt inn her i salen, løp SV-ere rundt her på huset og skrøt av at riktignok måtte de sluke denne kamelen og være med på utvidelse av åpningstiden, men i den rød-grønne regjering hadde de fått gjennomslag for at passasjertaket skulle være absolutt og stå fast. Så disse konsesjonsreglene er betydelig skjerpet med den rød-grønne regjering – dessverre. Jeg er i tvil om statsråden har tatt inn over seg alvoret i situasjonen. Det er faktisk fare for at hele flyplassen og selskapet som står bak, går konkurs hvis ikke Rygge får de samme konkurransevilkår som andre flyplasser i dette land. Således har statsråden et meget stort ansvar dersom hun ikke snarlig medvirker til at Rygge kan overleve som en god flyplass for Østfold og det sentrale østlandsområdet. Jeg vil derfor utfordre statsråden til å bli atskillig klarere enn det hun var i sitt svar på replikken fra Arne Sortevik i debatten tidligere, som jeg i realiteten opplevde var en politisk helgardering – ikke ett ord om i hvilken retning en avgjørelse ville gå, ei heller om når en avgjørelse ville komme. Det utfordrer jeg statsråden til å si noe mer konkret om senere i debatten.
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-11:
Jeg noterte meg med interesse at statsråden i sitt siste innlegg nå henviste til de store investeringene som Avinor står overfor i flyplasssystemet vi har i Norge. Da er det kanskje på sin plass å minne om at av de 900 mill. kr som er investert i den nye Moss Lufthavn Rygge, er det ikke en eneste krone som er bevilget av Stortinget. Dette er 100 pst. privat kapital. Derfor synes jeg det er et poeng å minne om at både Rygge og Torp i årene fremover vil kunne være både gode alternativer og gode supplementer til Gardermoen. I det perspektivet burde en kanskje også se noe nærmere på de investeringene en har sett for seg på Gardermoen i årene fremover med tanke på en eventuell tredje rullebane. Jeg ser ikke at det i overskuelig fremtid er særlig behov for det når vi har to andre meget gode og tjenlige flyplasser som kan ta av for trafikkveksten i årene fremover. Så til spørsmålet om Rygge og rammebetingelser. I innstillingen som foreligger til behandling nå, fremgår det på side 103, forslag nr. 21, et konkret forslag fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti om at dette såkalte passasjertaket skal oppheves. Da er det interessant å registrere at flere representanter, ikke minst fra mitt eget fylke, Østfold, springer rundt og sier at ja da, de er veldig for å avvikle dette passasjertaket, men vi registrerer samtidig med stor interesse – det er nokså oppsiktsvekkende – at de kommer til å stemme imot å faktisk gjøre det. Det er det som på godt norsk kan kalles dobbelt politisk bokholderi, eller sagt med andre ord, å føre velgerne i eget fylke bak lyset. Det er kanskje på tide at denne sporten blir avslørt i all offentlighet. Jeg vil også minne om at Haldens arbeiderpartiordfører, Per Kristian Dahl, har vært meget tydelig overfor sine egne partifeller og sagt at hvis de stemmer imot dette, bør de ikke renomineres til Stortinget. Det er en intern sak som de får ta i Østfold Arbeiderparti, men jeg synes det var en meget sterk uttalelse. Ellers er det slik at i disse konsesjonsvilkårene har man fastsatt 21 000 flybevegelser, og så langt har ikke Rygge oppnådd kanskje mer enn en fjerdedel av de flybevegelsene. Det kan vel ikke være slik at det er greit at flyene skal få lov til å lande og ta av fra Rygge bare de er tomme? Det blir i beste fall molbopolitikk av verste skuffe.
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-11:
Jeg tegnet meg nå for det første for å komme med en uforbeholden beklagelse, og for det andre vil jeg komme med en spontan begeistring. I et tidligere innlegg kom jeg i skade for å forskuttere at Østfold Arbeiderpartis tre representanter på østfoldbenken kom til å stemme imot forslag nr. 21 på side 103 i innstillingen. I et senere innlegg gjorde representanten Irene Johansen oppmerksom på at hun faktisk kom til å støtte dette forslaget, hvilket jeg da reagerer med en spontan begeistring på. Så jeg beklager at jeg kom i skade for å forskuttere at hun kom til å stemme i overensstemmelse med det hun hadde gjort i transportkomiteen. Jeg er veldig glad for at hun nå har endret mening. I tråd med det som har vært praksis så langt i denne stortingsperioden, er vi vant til at de rød-grønne stemmer samlet, i flokk og følge, her i salen. At det ikke skjer i denne saken, er veldig, veldig gledelig. Det betyr at denne avstemningen faktisk kan komme til å bli meget, meget spennende.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Jeg er i stand til å glede meg over at denne regjeringen nå oppfyller de målene som stortingsflertallet har felt ned i Nasjonal transportplan for denne perioden, hvilket gjør at vi nå står på terskelen til jernbanens renessanse her til lands. Slik sett har altså denne statsråden sikret seg en plass i samferdselshistorien. Jernbaneinvesteringene går nå opp i 3,2 milliarder kr årlig. Og når vi beveger oss inn i neste transportplanperiode, kommer nye jernbanemilliarder og nye viktige prosjekter. Jeg er usigelig glad for at utbyggingen av Vestfoldbanen gjenopptas til våren, og at dobbeltsporprosjektet Barkåker–Tønsberg har funnet sin løsning. Jeg er også tilfreds med at vi har fått planleggingsmidler til strekningene Holm–Holmestrand–Nykirke og Farriseidet–Porsgrunn, slik at vi i årene framover kan få en kontinuerlig utbygging av Vestfoldbanen – altså den intercitystrekningen på det norske jernbanenettet som har størst vekstpotensial. Utbyggingen av dobbeltspor på Vestfoldbanen vil øke kapasiteten på jernbanen og etter hvert også forkorte reisetida så mye at vi med disse investeringene legger til rette for en helt ny bo- og næringsutvikling på vestsiden av Oslofjorden. Det var dette høyrepartiene i sin tid ikke ville være med på. De har sannelig ikke lagt mange pinner i kors for jernbanen – i hvert fall ikke så lenge de satt i regjeringskontorene. Det er først nå, etter noen års ettertanke og kontemplasjon, at de borgerlige har oppdaget togets fortreffelighet som transportmiddel – først og fremst for persontransport i de mest folkerike delene av landet, men også for gods over lengre distanser. Det er bra, og vi får håpe det varer. Jeg la merke til at representanten Halleraker tidligere denne uken skildret situasjonen under Bondevik II-regjeringen. Han forklarte at hans regjering var nødt til å holde kostnadsnivået nede i offentlig sektor, og nå siterer jeg Halleraker direkte: «At vi da ikke hadde penger til alle gode formål, kan man jo beklage, men slik var det.» Hallerakers beskrivelse er etter min oppfatning ganske korrekt. Bondevik II-regjeringen holdt samferdselsbevilgningene på et lavmål og skar ned kommunebudsjettene i en slik grad at vi nå sliter med etterslepene. Verst var de ulempene Bondevik II-regjeringen påførte statsforvaltningen, bl.a. gjennom avviklingen av statlig produksjonsvirksomhet. Når mange nå later til å ha glemt sin egen fortid og tillater seg å kritisere Regjeringen for at den ikke gjør nok, er det godt å ha folk som representanten Halleraker, som minner oss om hvordan det en gang var.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Jeg må si jeg er litt forundret over at representanten Engeset blander seg bort i Arbeiderpartiets nominasjoner. Man skulle tro han hadde nok med nominasjonene i sitt eget parti. Tradisjonelt har nesten all debatt om transportpolitikken i denne salen dreid seg om infrastruktur. Jeg kan faktisk ikke minnes en eneste politiker som har satt merke etter seg når det gjelder krav om økte midler til drift og vedlikehold. Derimot finnes det dem som har fått bauta for en veistump. Like fullt skal også vi huske at de fleste veiene og jernbanestrekningene er bygd, og at vi skal bruke dem i ganske mange år framover. Vedlikeholdet av infrastrukturen har vært forsømt, etterslepet har vokst, og behovet for økt vedlikeholdsinnsats er ganske stort. Følgelig har Regjeringen økt bevilgningene til drift og vedlikehold ganske kraftig. Likevel trengs det enda mer om vi skal hindre at vei- og jernbanenettet forvitrer i årene som kommer – ikke bare på grunn av etterslepet, men også fordi det koster mer å vedlikeholde avansert infrastruktur. Kravene øker, og konsekvensene blir store når signalanlegget på Skøyen stasjon bryter sammen eller vi får en brann i Oslotunnelen. Når 80 000 mennesker i Oslo-området ikke kommer seg på jobb, inkludert stortingsrepresentantene, merkes det langt inn i Stortingets korridorer. I budsjettproposisjonen viser Samferdselsdepartementet til at Statens vegvesen gjennomfører årlige undersøkelser av publikums tilfredshet med driftsstandarden på veinettet. Ikke overraskende viser disse undersøkelsene at publikum er lite tilfreds med både vinterdrift og standarden på asfaltdekkene. Tilfredsheten har gradvis falt siden Bondevik-regjeringen avviklet Vegvesenets egen produksjonsvirksomhet og konkurranseutsatte veiarbeidsdriften. Entreprenørene bekrefter da også dette som publikum har oppfattet. Standarden på veiene, vinter som sommer, er blitt dårligere, tross betydelig økning i bevilgningene under denne regjeringen. Det er naturligvis flere årsaker til det, men den viktigste er de organisatoriske endringene som ble gjort i 2003 med nedleggelsen av Vegvesenets produksjonsvirksomhet. Det er nå konsekvensene viser seg: Vi har ikke fått de forutsatte gevinstene av omleggingen. Driften av veiene er tvert om blitt langt dyrere enn ventet, dels som følge av kontraktregimet. Konkurransen om oppdragene er begrenset. Utviklingen trekker faktisk i retning av en ren markedsdeling med tilnærmet monopol i ulike deler av landet. Veiforvaltningen er blitt byråkratisert. Oppsynet er blitt dårligere. Summen av dette blir selvfølgelig dårligere veistandard til en høyere kostnad. Tida er åpenbart inne til å se nærmere på de erfaringene vi har høstet i løpet av denne femårsperioden. Det får vi anledning til når transportplanen skal revideres.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Jeg la merke til at representanten Korsberg var storsinnet nok til å dele gleden over det storartede resultatet som Regjeringen har oppnådd gjennom forhandlingene med EU om utkastforbudet, med representanten Sørfonn. Innledningsvis var hr. Korsberg opptatt av små og mellomstore bedrifter og deres kår, og det er prisverdig. Men jeg har lagt merke til at når det kommer til stykket, er ikke interessen like stor. Jeg har bl.a. merket meg at når det gjelder informasjonstjenestene, som er veldig viktig for små og mellomstore bedrifter, er ikke Fremskrittspartiet like entusiastisk med hensyn til den plikten som det offentlige har for å yte informasjon overfor denne delen av næringslivet. Jeg merket meg at man ønsker at Narviktelefonene og Bedin skal avvikles, og at man da skal avvikle disse gratis tjenestene overfor næringslivet.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Det er bemerkelsesverdig at Venstre i sin innstilling går inn for å avvikle nettolønnsordningen for sjøfolk i en periode hvor vi kommer til å få en svikt i arbeidsmarkedet og har behov for nær sagt hver eneste arbeidsplass vi kan oppdrive. Har Venstre vurdert konsekvensene av det de nå går inn for, eller er det slik at de ønsker å snu om på konkurranseforholdet mellom offshorenæringen og fiskerinæringen i og med at de støtter forslaget om å øke fiskerfradraget til 150 000 kr i året? Jeg ber representanten Kongshaug forklare dette nærmere.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Jeg la merke til at representanten Kongshaug mente at det ikke var noen umiddelbar fare for at Venstre med det første kommer til å fremme forslag om å avvikle nettolønnsordningen. Det er i og for seg fortrøstningsfullt. Men nå er det slik at Venstre i sine budsjettmerknader også går inn for å avvikle den nåværende formen for jordbruksoppgjør og erstatte det med en hybrid. Gjelder det også på lang sikt, eller er det mer aktuelt med henblikk på det kommende jordbruksoppgjøret?
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Jeg har stor forståelse for at representanten Kongshaug har et behov for å ufarliggjøre det faktum at han står sammen med Høyre og Fremskrittspartiet i et forslag om å gå løs på deltakerloven og råfiskloven. Det kan selvfølgelig være et uttrykk for troskyldighet, når representanten Kongshaug sier at han bare vil justere visse punkter i lovverket. Men jeg går ut fra at når han nå er med på et slikt forslag, har han også et klart bilde av hva i dette lovverket han ønsker å modernisere og fornye. Det har garantert hans samarbeidspartnere, for den politikken de fører, går hele tida og systematisk i retning av avregulering, liberalisering og større markedsretting av lovverket, slik vi kjenner det fra innstillingene gjennom år. Representanten Kielland Asmyhr har i dag vist at han kjenner seg mer i slekt med Milton Friedman enn med Keynes. Det er for så vidt ikke overraskende, for det har vært Fremskrittspartiets politikk til alle tider. De har en klokkertro på markedet og markedsløsninger som vi andre selvfølgelig har vanskelig for å skjønne, spesielt i en situasjon hvor den internasjonale finanskrisen har demonstrert markedets utilstrekkelighet. Nå mer enn noen gang er det viktig – det erkjennes i de fleste land og av de fleste, bortsett fra Fremskrittspartiet – og nødvendig at myndighetene griper inn overfor markedet, regulerer markedets virksomhet på en slik måte at vi hindrer markedskreftene i å ødelegge norsk økonomi. Derfor er vi nødt til å bruke offentlig sektor bevisst for å skape arbeid til de menneskene som blir arbeidsledige som følge av at markedet svikter.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-11:
Aller først har jeg lyst til å takke for at vi skal få et godt år, et nytt år med begeistring. Jeg er begeistret allerede nå, men vi har noen utfordringer som det må være lov til å peke på uten at vi blir satt i bås om at vi driver og sutrer. Transport er viktig for oss. Vi er et mobilt folk. Vi lever i en verden der vi opplever at avstandene blir stadig mindre, og da er transport viktig. En av de to største utfordringene vi står overfor, er klimautfordringen. Også det mobile folket må ta dette inn over seg. Som daglig togpendler gjennom Østfold er jeg opptatt av å være med på å bedre togtilbudet gjennom dette fylket. I Østfold er det bred enighet om Østfoldpakke fase 1, som består av tre elementer, E6, E18 og jernbanen vår. Ferdigstillelsen av E6 kunne vi feire med Hans Majestet Kong Harald for noen uker siden. Når det gjelder E18, er det nødvendig at det tas en beslutning om trasévalget fra østfoldgrensen og i retning Oslo. Planene ligger klare for E18 fra Morenen Kjøpesenter og østover, det er bare penger det står på. Vi har foreslått 80 mill. kr som en oppstartsbevilgning i vårt alternative budsjett. Men planene ligger der. Til neste år vil vi ha nok folk til å bygge veien, spørsmålet er bare om dette kan være en av de strekningene som Regjeringen tar med i sin tiltakspakke. På denne veistrekningen går 25 pst. av godstrafikken til landet og ut av landet. Det er en viktig veistrekning og en nødvendig veistrekning å få på plass. Det var nødvendig at statsråden i oktober kom med det løftet hun gjorde når det gjelder dobbeltsporet for strekningen Ski–Oslo. Fra Østfolds side er det en klar forventning om at dette da ligger inne i NTP. Når det gjelder jernbanen, har vi også en annen utfordring i fylket vårt, og det er dobbeltsporet gjennom Moss. Vi hadde 5 mill. kr dette året til planlegging. Det gjenstår 25 mill. kr. Dette er kontrastenes støy: I går kveld bevilget Moss formannskap 14 mill. kr, men i dag vil vi dessverre ikke få flertall for å bevilge de nødvendige 25 mill. kr her i denne salen. Jeg forventer at arbeiderpartirepresentantene og SV-representantene kan svare på hvorfor de ikke kan være med på denne bevilgningen til et prosjekt som det er tverrpolitisk enighet om, og som vi har jobbet for i mange år.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-11:
Passasjertaket for Moss Lufthavn Rygge er en viktig sak. Slik konsesjonsvilkårene er i dag, setter de en sterk begrensning for videreutvikling av lufthavnen på Rygge. Slik Kristelig Folkeparti ser det, må dette rettes opp snarest mulig, slik at vi kan få en videreutvikling av denne lufthavnen. Statsråden sa i replikkordskiftet og også i sitt siste innlegg at hun skal se på det som kommer, og at hun skal ha en konstruktiv dialog. Det er bra å høre, men vi trenger en konstruktiv beslutning, og det er at dette taket fjernes. I Østfold har vi også en fiskerihavn, Utgårdskilen fiskerihavn på Hvaler. Dette er en viktig fiskerihavn. Vår neste fiskerihavn er i Lindesnes. Det foreligger planer om utbygging av fiskerihavnen. De har ligget en stund, men det har vært få bevilgninger til fiskerihavnen i denne regjeringsperioden. Det er et viktig ønske fra min side at de planene som foreligger for fiskerihavnen, kan være blant de tiltakene som Regjeringen vurderer når de nå skal lage en tiltakspakke. Her foreligger det planer, og det er viktig for fiskerne våre å ha nærhet til et fiskemottak. Hvis det er et annet fylke jeg skal avlegge et lite besøk i dette innlegget, blir det Telemark. Bratsbergbanen utgjør et viktig tilbud, et viktig kollektivtilbud mellom Grenland og Notodden som bør opprettholdes. Også Eidangertunnelen vil være viktig å få på plass, slik at vi får ned reisetiden nokså drastisk på jernbanestrekningen. E134 er en viktig vei ikke bare for frakt av varer, men veien er også viktig for lokalsamfunnet. Som det er sagt tidligere i debatten, har Telemark en dårlig veistandard. Det er dokumentert. Derfor er det viktig at også Telemark blir ivaretatt på dette området. Helt til slutt varsler jeg at Kristelig Folkeparti kommer til å stemme for forslag nr. 24, som er fremmet av Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre, og som går på bybaneprosjektet i Bergen og samordning med jernbanen.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-11:
Først vil jeg si at Holten ikke er stortingsrepresentant lenger, men det er Hjemdal. Dette dreier seg ikke om noen omkamp om Moss Lufthavn Rygge. Vi forholder oss til de retningslinjer og rammebetingelser som ble lagt, og det som står i kontrakten. Som representanten Borghild Tenden sa i sitt innlegg, ønsker Venstre å si nei til en tredje rullebane på Gardermoen. Det er et synspunkt som undertegnede slutter seg til, selv om vi som parti ennå ikke har tatt stilling til det – men i denne sammenhengen ser jeg på denne saken som klimapolitiker. Som en av dem som forhandlet fram klimaforliket, er det for meg viktig at vi ikke kommer til den dagen da vi sier ja til en tredje rullebane. Men skal vi klare å stå imot det – som Langeland hørte av mitt innlegg, er vi et mobilt folk; vi kommer til å ville fly – må vi også legge til rette for at folk kan fly på en mest mulig bærekraftig måte.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-11:
Finanskrisen har vist oss en regjering som har vært på etterskudd med helt nødvendige tiltak mot den stigende arbeidsledigheten. Regjeringen har nektet å justere et budsjett som alle visste bygde på altfor optimistiske forutsetninger. I går ble det sagt slik: «Stortinget har i syv uker behandlet et budsjett som var utgått på dato den dagen det ble vedtatt». Det er ingen ringere enn en tidligere statssekretær ved Statsministerens kontor på 1980-tallet som sa dette. Kristelig Folkeparti fremmet et forslag i finansinnstillingen om en tiltakspakke mot arbeidsledighet som innebar en økt bruk av oljepenger på nesten 5 milliarder kr utover Regjeringens forslag. Pakken ville gått til nødvendig bygging og vedlikehold av veier, jernbane, skoler og sykehjem. Næringslivet skulle også få bedre avskrivingsregler. Dessverre ble denne pakken nedstemt av de rød-grønne, selv om den inneholder de samme elementene som Regjeringens pakke, som er varslet framlagt i månedsskiftet januar/februar. Jeg tror få skjønner hvorfor det er smart å vente med pakken når ledigheten vokser for hver dag som går. Kristelig Folkeparti er utålmodig, og pakkens størrelse og hovedinnretning må avklares så raskt som mulig, og senest i løpet av en ukes tid. Kristelig Folkeparti er innstilt på å gi sin støtte til en omfattende pakke hvor satsing på offentlige investeringer er hovedvirkemiddelet. Kristelig Folkeparti vil understreke at vi må bruke denne muligheten til å løse også de klimautfordringene vi står overfor. Økte avskrivningssatser, særlig på maskiner og utstyr og på miljøvennlige investeringer bl.a. i byggesektoren, er eksempler på målrettede virkemidler for å motvirke investeringstørke i næringslivet. Bedre rammebetingelser for fornybar energi vil både gjøre det interessant å bygge ut Norges store fornybare ressurser og skape de gode grønne arbeidsplassene. Det vil også kunne gi positiv effekt i forhold til målsettinger i klimaforliket. Energieffektivisering vil ifølge både FNs klimapanel og Det internasjonale energibyrået være tiltak som raskt kan gi oss de største utslippsreduksjonene når det gjelder klimagasser. Dette må stimuleres. Det er også avgjørende at den pakken Regjeringen legger fram, inneholder tiltak for en betydelig utbygging av jernbane og gang- og sykkelveier. I går mottok statsminister Jens Stoltenberg et brev fra Norges Bondelag, der de tar til orde for at økte avskrivningssatser for driftsbygninger i landbruket må være en del av Regjeringens tiltakspakke. Dette forslaget er i tråd med Kristelig Folkepartis forslag som behandles her i dag. Men også våre rød-grønne kollegaer i Troms og Nordland har tatt til orde for det samme, så Kristelig Folkepartis politikk er her målrettet, og den er god. Det kan det ikke være noen tvil om.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-11:
Kristelig Folkeparti skal stemme for forslag nr. 24. Det varslet vi i debatten.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Samferdsel er eit viktig politisk verkemiddel når det gjeld å ta i bruk heile landet, både i forhold til busetnadsstruktur og ikkje minst i forhold til lokal næringsutvikling. Som næringspolitikar er eg sjølvsagt oppteken av at infrastrukturen legg til rette for dette. Budsjettdebatten om samferdsel er på mange måtar ei underleg øving. År etter år blir denne debatten brukt til å sende helsingar heim til jul. Det skal eg òg gjere. Alle har jo ein vegstump eller andre utfordringar innanfor samferdselsområdet. I motsetnad til opposisjonen er eg veldig glad for at me har ei regjering som tek Nasjonal transportplan på alvor. Det er behov for ei kraftig satsing på dette området, ikkje minst med tanke på den vanskelege tida som norsk næringsliv og norske arbeidsplassar opplever i desse dagar. Eg vil bruke denne anledninga til å takke statsråden for at ho til slutt klarte å finne nokre millionar til grunnerverv på jernbanestrekninga Larvik–Porsgrunn. Det var viktig. No er det mitt håp at den finansielle pakka som Regjeringa skal leggje fram i månadsskiftet januar/februar, også vil ha i seg planleggingsmidlar til den same strekninga, slik at ein snart kan setje spaden i jorda for dette prosjektet. Ei anna jernbanestrekning, Bratsbergbanen, som Telemark fylkeskommune driftar med statleg tilskot, står no i fare for å bli lagd ned til sommaren på grunn av at staten avsluttar sitt kjøp av tenester på denne strekninga. Eg er klar over at fylkeskommunen sjølv ønskte denne løysinga i 2004, men slik eg forstår Telemark fylkeskommune, har ikkje dei økonomiske musklar til å drifte dette tilbodet vidare aleine. Bratsbergbanen er det einaste fungerande offentlege kommunikasjonsmiddelet mellom Grenland og Notodden. Derfor er denne jernbanestrekninga viktig for både industri, skule og sjukehus. I desse tider, da det er behov for å satse på både infrastruktur og næringsutvikling, er det mitt håp at statsråden på ny vil vurdere å finne ei løysing, anten saman med Telemark fylkeskommune eller andre partnarar, slik at dette viktige togsambandet ikkje blir lagt ned. Med fare for å bli teken med i sutreklubben våger eg likevel å minne om at Telemark og Buskerud er dei to fylka med riksvegar som lir mest når det gjeld vegstandard. Det kan bli dokumentert at Telemark og Buskerud har kome heilt i bakleksa, og det er ein lang veg fram for å nå eit tilfredsstillande nivå. Ikkje overraskande har eg tru på denne regjeringa. Politikk handlar om å prioritere. Det er god distriktspolitikk, god næringspolitikk og god helsepolitikk å satse meir på å betre infrastrukturen.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Det meste er vel sagt i debatten, som på mange måtar har vore føreseieleg. Men eg må jo seie at eg stussar litt når representanten Christian Tybring-Gjedde står her på talarstolen og seier at Regjeringa legg fram eit «lurebudsjett» for å få ned renta. Akkurat som om Regjeringa skal prøve å lure sentralbanksjefen! Eg har faktisk større tillit til sentralbanksjefen enn som så – at han ikkje lèt seg lure. Representanten Hans Frode Kielland Asmyhr hevdar med høg røyst at Framstegspartiet er det partiet som er nytenkjande og kjem med flest moderne forslag. Det kan kanskje vere rett. Det er iallfall ingen tvil om at Framstegspartiet er det partiet som leverer inn flest forslag i denne salen, men om dei er realistiske og nytenkjande, er eg jammen usikker på. Eg skal nemne eit par eksempel: Framstegspartiet meiner at det private næringslivet har altfor dårlege kår med dagens regjering. Dei peiker på at m.a. små og mellomstore bedrifter betaler unødig mykje pengar i skattar og avgifter, og at dei blir hemma av altfor mykje byråkrati. Representanten Gullvåg tok tidlegare i debatten ein replikk på representanten Korsberg, der han tok opp akkurat det spørsmålet som eg no vil reise. Det er slik at for å samordne offentleg informasjon til næringslivet når det gjeld etableringar, krav til bedrifter eller informasjon om EU, er det oppretta to instansar. Den eine heiter Bedin, og den andre er Narviktelefonene. Det er to instansar som yter gratis tenester til næringslivet – eg understrekar gratis tenester til næringslivet. Framstegspartiet er det einaste partiet som vil ta frå næringslivet desse viktige informasjonstenestene. Da må ein begynne å lure på kva som er hensikta med det. Kvifor meiner Framstegspartiet at dette skal vere tenester som bedriftene må ut og kjøpe i marknaden? Det er jo ein kostnad for bedriftene. Svaret frå representanten Korsberg, at næringslivet får reduksjonar i skattar og avgifter står seg ikkje, når motstykket i finansieringa er kutt i landbruket på 6 milliarder kr – som elles er brot på inngåtte avtalar – kutt i bistanden med milliardbeløp, og så brukar dei 31 milliardar kr meir av oljepengane i sitt budsjett enn det Regjeringa legg opp til.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-12-11:
Det var en gripende beskrivelse av begeistringens kraft som representanten Faldet kom med. Vi vet begge at Næroset i Hedmark satser på begeistring, så jeg oppfatter det nesten slik at representanten vil flytte dit når perioden er slutt. Men for oss andre er jo kommunikasjon helt sentral for verdiskaping. Hedmark har noen helt sentrale ferdselsårer, og det må bli et helt annet trykk på utviklingen av dem enn i dag. Det er ikke bare Hedmark som er avhengig av det. Store deler av Nord-Vestlandet og Midt-Norge er også avhengig av at varer kan passere Hedmark uten for mye forsinkelser. Hedmarks plassering nær Oslo kan gi grunnlag for bosetting og kompetanseutvikling om kommunikasjonene fungerer godt. Tog er et viktig tilbud der jernbanen går. Dobbeltspor til Hamar og et langt bedre tilbud til Stockholm via Kongsvinger er selvfølgelig temaer i den debatten, men for store deler av Hedmark vil diskusjonen dreie seg om vei. Hedmark har spredt bosetting og næringsliv, det er et transittfylke, og det huser noen av de største turistdestinasjonene i landet. Det er vei som må gjøre jobben for de fleste av disse. E6 er selvfølgelig topprioritet. Selv der klarer nå Regjeringen å somle det til. Det kommer nå kraftige varselrop fra Statens vegvesen om at den kontinuerlige utbyggingen mellom Gardermoen og Kolomoen står i fare på grunn av sommel fra miljøvernministerens side. Trasévalg og løsninger må avklares. Det må skje før nyttår, ellers blir planleggingstiden for kort, og prosjektet vil pådras unødige kostnader og tidstap. Hvorfor presenterer ikke Regjeringen løsningen man går for nå? Vil man virkelig la sommel og krangel i de lukkede rom sette den kontinuerlige utbyggingen i fare? Rv. 2 er en annen livsnerve der Regjeringen ligger på etterskudd – med 65 mill. kr, ifølge tabellen på side 89 i innstillingen. Er det slik at jo rødere et distrikt er, jo dårligere blir oppfølgingen? Regjeringen signaliserer ny start på rv. 2 høsten 2009, men følger ikke Høyres eksempel med å bevilge penger. Rv. 2 er en hovedåre mot Stockholm og en viktig del når det gjelder utbyggingen av Det nordiske triangel. Og med den landbrukspolitikk som denne regjeringen driver, har jeg inntrykk av at hele Romerike er på tur til Charlottenberg hver lørdag. Veien er i hvert fall sprengt, også på lørdag. Det hører med i dette bildet at togtilbudet på Kongsvingerbanen er svært dårlig. Hele Sør-Hedmark er avhengig av vei – og rv. 2. Trysils utvikling som turistdestinasjon kan hemmes kraftig av kapasitetsproblemer på rv. 3 fram til Elverum. Trysil er Norges største turistdestinasjon. Hvorfor ikke tenke OPS for å utvikle rv. 3? Ting kan løses på mange måter. Det bør denne regjeringen snarest innse. Hedmark har ingen tid å miste.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-12-11:
Det var representanten Borten Moes første innlegg som fikk meg til å ta ordet. Jeg tror han sa noe slik som at det legger det norske eierskapet til jord åpent for storkapitalen, uten bindinger, da han snakket om å fjerne reguleringene i landbruket. Nå er vel ikke tøv et parlamentarisk uttrykk, men man må jo kunne si at dette er så langt unna virkeligheten som det går an å komme. Og jeg tror faktisk Borten Moe vet det, for han har jo markert seg litt som en opposisjonell i sitt eget parti i det siste når det gjelder en del av disse temaene. Det Senterpartiet unngår å svare på og ta en debatt på, er jo resultatene av den politikken som Senterpartiet har stått i førersetet for de siste 40 år. Den har gitt nedleggelser, fraflytting og pessimisme i landbruket, og svært mange bruk står nå tomme. Dette er ren skremselspropaganda fra Senterpartiet, og de unngår å komme inn på det som er resultatene av egen politikk. Vi kan jo se litt til Sverige, som faktisk har et uregulert marked, og se hva som skjer der. Det ble faktisk undersøkt av en forsker på UMB noen år siden. Jeg ser landbruksministeren smiler. Det er kanskje fordi svensk landbrukspolitikk er ganske forskjellig fra den norske. Men de har faktisk et marked som ikke regulerer. I Sverige er ni av ti kjøpere innenbygdsboende, ni av ti selgere er utenbygdsboende, og for hver annen selger er det én kjøper. Altså får man også til en viss strukturrasjonalisering som vi faktisk er ute etter i Norge. For skognæringens del ble det en betydelig aktivitet i hogst da man fjernet reguleringene. Det ble tolket dit hen at i Sverige betyr skognæringen så mye at man faktisk ikke hadde råd til å sitte med den type reguleringer som vi har i Norge. I Sverige får man til at innenbygdsboende ekspanderer, og man får til den strukturrasjonaliseringen som vi er ute etter. Så det er reguleringene som skaper de utfordringene vi har i Norge. I Norge er dødsbo på tur til å bli den største eiergruppen, og det er jo ikke akkurat det som skaper veldig mye optimisme. Så sa også Borten Moe at næringen var uten bindinger. Jeg vet vel knapt om noen næring som har så mange uformelle bindinger rundt eierskapet som landbruksnæringen. Når offentlige reguleringer kommer i tillegg, blir virkningen ganske sterk. Jeg syntes det var viktig å få tilbakevist dette, for det er mye skremselspropaganda uten noen binding i virkeligheten som rår i debatten.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
Nå er vi inne i den årlige hallelujarunden fra representanter fra de rød-grønne partiene, og vi hører rosen av den rød-grønne regjeringens samferdselssatsing. Vi hører også fra statsrådens side at det i hvert fall ikke var noe bedre under den forrige regjeringen. Det får vi bare notere oss. Men problemet er jo at folk ikke merker noe forskjell! Folk der ute merker ikke noen forskjell etter den såkalte satsingen som denne regjeringen har kommet med. Det er en utfordring ikke bare for de rød-grønne partiene, men for hele det politiske Norge. Vår oppgave er jo at folk skal merke forskjell når Stortinget fatter vedtak. Vi kan f.eks. se på mitt eget fylke, Akershus. Der er det en rekke prosjekter som står i kø. E18 vestover er et prosjekt som burde ha vært løst for mange år siden. Som det har vært nevnt tidligere her, har det skjedd en del på E6 i Akershus og sydover mot Østfold, men det er grunn til å minne om at E6 nordover gjennom Romerike også har betydelige kapasitetsproblemer i rushtiden. Det er også en utfordring, som representanten Gundersen nevnte, med rv. 2. Rv. 2 er jo et prosjekt som man burde ha fullført med én gang. Det som gjør at ting blir så dyrt her i Norge, er at vi ikke fullfører prosjekter når vi har satt dem i gang. Rv. 4 er et annet prosjekt som vi absolutt må få i gang rimelig kjapt. Så registrerer vi at denne regjeringen mener at finansiering av samferdsel er et personlig ansvar. Finansiering av samferdsel er et personlig ansvar for hver enkelt av oss innbyggere. Det ser vi fordi andelen bompenger øker dramatisk. La oss f.eks. ta E18 vestover, hvor det nå har kommet opp en bomring ved Blommenholm lenge før prosjektet der skal startes opp. Det er klart at innbyggerne der ikke akkurat blir positivt innstilt til statlig politikk når man pålegger dem den typen kostnader uten at man ser resultater. Så er det viktig at vi nå snart får en løsning på E6 langs Mjøsa. Her må nå Regjeringen handle. Vi kommer i en situasjon nå hvor prosjektet stopper opp, anleggsmaskiner må flyttes. Det påfører prosjektet betydelig ekstrakostnader. Sånn kan vi ikke ha det i et land(presidenten klubber) som roper etter midler. (presidenten klubber)
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
Jeg kunne ikke unnlate å høre representanten Truls Wickholm si i sitt innlegg at han er stolt over Regjeringens brannslukking i Oslotunnelen. Alternativet er jo å stenge hele Oslotunnelen fordi signalanlegget bryter helt sammen. Så til representanten Wickholms begrep om penger. Wickholm stiller spørsmål ved hvilke penger Fremskrittspartiet benytter når vi sier at bompenger ikke er offentlige penger og en del av den offentlige kassa. Vi betaler alle inn til det offentlige over skatteseddelen. Da er det minste man kan forlange, at vi får offentlige goder tilbake for det. Det kan ikke være sånn at vi først betaler skatt, og så skal vi betale for alle offentlige goder i tillegg etterpå. Men det gjør vi innenfor samferdselssektoren. Vi betaler vår andel gjennom skatteseddelen, så betaler vi bompenger, og så betaler vi også veiavgift. Ta f.eks. det området der jeg bor, på Romerike. Der har nå vi bompengestasjoner i alle retninger. Bare man skal ut og kjøre noen kilometre, må man betale bompenger. Vi får nå på E6 nordover et system med antennepunkter, hvor vi skal betale bompenger etter hvor langt vi kjører. Det er ikke rart at vanlige folk reagerer på dette, fordi man nå vanner ut det som er det offentliges ansvar, betydelig. Så er jeg klar over at Truls Wickholm ønsker at alle bompenger som blir krevd inn, skal gå til å bygge opp kollektivtrafikken. Han har jo ingen grenser når det gjelder å kreve inn bompenger, og hva de skal brukes til. Jeg er spent på, når Regjeringen nå kommer med forslag til Oslopakke 3, hvor grensen for dette egentlig skal gå. Jeg er også bekymret over en del av de uttalelsene rundt Oslopakke 3 som nå kommer fra representanter fra Statens vegvesen. Jeg tror at bl.a. når det gjelder E18 vestover, vil det komme betydelige endringer. Jeg registrerer også at Gorm Kjernli snakket varmt for dobbeltsporet, og at han brukte ordene «venter spent». Det er klart at hvis representanten fra Arbeiderpartiet nå ikke vet om det kommer penger til dobbeltsporet i NTP, føler jeg meg svært bekymret over det.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
Jeg må si at det kom forholdsvis mange tvilsomme påstander mot opposisjonen i Borten Moes innlegg. En skulle nesten tro at representanten Borten Moe har et inntrykk av at opposisjonen på ingen måte har noen forståelse for hvordan verden ser ut utenfor dette huset. Det vil jeg ta sterkt avstand fra. Senterpartiet blir jo sett på som et bondeparti – det får vi komme tilbake til i et senere innlegg – hvor landbrukspolitikken er det viktigste politikkområdet her i landet. Men jeg mener at Senterpartiet burde være like opptatt av alle de små og mellomstore bedriftene som er ute i Bygde-Norge. Når representanten Borten Moe får seg til å si at Regjeringens budsjett er godt tilpasset den økonomiske situasjonen vi er i, må jeg be ham om å stikke fingeren i jorden. Hvilken tiltakspakke vil Borten Moe komme med til små og mellomstore bedrifter i Distrikts-Norge?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
Det gledet meg at statsråden i innlegget sitt sa at han skulle ha sterkere fokusering på forbrukerinteressene. Jeg tror det blir helt avgjørende for norsk landbruk framover å ha en betydelig markedsretning i forhold til hva forbrukeren ønsker, og da tror jeg også at bonden vil få godt betalt. Leder i Norsk Bonde- og Småbrukerlag, Ole-Anton Teigen, har uttalt til VG at norske forbrukere som handler i Sverige, er illojale. Jeg har sendt et spørsmål om det til statsråden som han ikke vil svare på ved å vise til ytringsfriheten. Nå har man satt i gang de såkalte justeringsforhandlingene for jordbruksoppgjøret. Det er nå blitt satt på vent, fordi man har sett at markedskreftene virker også innenfor jordbruket. I disse forhandlingene vil altså de norske prisene øke i forhold til i utlandet. Synes statsråden det er en bekvemmelig situasjon?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
Jeg registrerer at Ola Borten Moe og flere av de andre talerne fra den rød-grønne side sier at Regjeringen har levert til næringslivet, bl.a. i forhold til eksportnæringen. Men dette er ikke noe som har kommet på løpende bånd fra Regjeringen. Dette er noe som har kommet først etter at næringslivet og opposisjonen har bedt Regjeringen om å komme med tiltak. Så har Regjeringen, etter å ha tenkt seg grundig om – om dette er noe som det er verdt å høre på – kommet med tiltak som andre har vært i forkant med å etterspørre. Så registrerer jeg at Ola Borten Moe går tilbake på sine lovnader om skattelettelser, og sier at det vil øke importen, og derfor ikke vil være heldig. Dette blir som da finansministeren satt i Redaksjon EN og sa at vi ikke kunne ha skattelettelser, for da satte folk penger i banken. Da har man stor tiltro til det norske folks selvdisiplin nå rett før jul! Jeg vet ikke om Ola Borten Moe de siste ukene har vært ute i byen, men hvis han hadde vært det ville han sett at vi nå har fått januarsalg i desember, før jul. Da er det noe alvorlig galt i norsk økonomi, og da må man ha betydelige stimulanser. Rentenedsettelse er én ting. En betydelig skattelettelse oppå det vil bidra til å avbøte den situasjonen. Så kommer det, ikke overraskende, flere angrep på Fremskrittspartiets landbrukspolitikk. Hvis det skulle være slik at Fremskrittspartiet ikke skulle kunne debattere saker som flertallet har vedtatt, da ville debattene her i Stortinget vært betydelig kortere. Som representanten Borten Moe vet, har Fremskrittspartiet i forbindelse med jordbruksoppgjørene i denne perioden vært det partiet som har kommet med betydelig fremtidsrettede forslag og strukturforslag i forbindelse med jordbruksnæringen. Nå har Senterpartiet sittet på begge sider i jordbruksforhandlingene i de siste 30–40 årene. Når bonden først nå har kommet over 200 000 kr i gjennomsnittsinntekt, er det rart at Senterpartiet er fornøyd med det. Vi vet at vi nå har ca. 8 000 heltidsbønder. Det innebærer at vi i prinsippet i Norge har en politikk for deltidsbonden. Jeg registrerer at representanten Borten Moe fortsatt lever på 1930-tallet. Det er bekymringsfullt for landbruket.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
Hvis dette hadde vært en jordbruksdebatt på 1930-tallet – hvor Ola Borten Moe tydeligvis befinner seg – og man hadde sagt at det i 2008 ville være 47 000 aktive bønder, hadde Senterpartiet konkludert med at da ville man ha stor arbeidsledighet, og hele Norge ville ligge brakk. Jeg har faktisk sett på Ola Borten Moe som en fornyer av Senterpartiets politikk. Han har turt å si fra, men vi må registrere at det har egnet seg best i media. Det er klart at bonden har god grunn til å være misfornøyd med Senterpartiets innsats. Når man bare har 200 000 kr i inntekt, og man skal gå i et fjøs sju dager i uken, 365 dager i året, har man god grunn til å være misfornøyd. Men man kan ikke gi Fremskrittspartiet skylden for en slik inntektsutvikling.