Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2012-06-08:
Hvis man putter for mye inn i lærernes hverdag, stjeler man av tiden deres. Det er ikke bra for læringsutbyttet til elevene. Tidsbruksundersøkelsen fra 2008 viste at sju av ti lærere flere ganger i uken må ta vare på elever sosialt. Halvparten måtte daglig eller flere ganger i uken gripe inn og løse konflikter. En lærer sa til Tønsbergs Blad for noen år siden: «Jeg ønsker meg en psykolog inn i skolen, en psykiatrisk sykepleier, en barnevernspedagog; alt av støttefunksjoner som kan skape trygghet og trivsel. Så slipper jeg å opptre som psykolog og andre ting jeg strengt tatt ikke er utdannet til.» Hun opplevde at for mange oppgaver flyttet fokuset hennes fra det som var hennes primærfunksjon – å lære fra seg, å være en god pedagog, å vekke gnisten i elevene sine. Den viktigste faktoren for elevenes læringsutbytte er læreren. Det er derfor læreren, lærerrollen, lærerutdanningen har fått så mye oppmerksomhet fra vår regjering, og det er fortsatt viktig å løfte fram. Men skal læreren få bedre tid til å undervise elevene, trenger vi minst to ting. Da må vi få opp lærertettheten, og vi må gå mer systematisk fram for at flere yrkesgrupper får mer naturlig innpass i skolen. Med flere miljøarbeidere, helsesøstre, sosionomer og vernepleiere vil læreren få frigjort tid til å gjøre det han eller hun er aller best til – til å undervise elevene, til å øke læringstrykket, til å få opp læringsutbyttet. Utfordringen er at selv om ambisjonen om å få flere yrkesgrupper inn i skolen er nasjonal, er mange av nøklene for å nå dette målet lokale. Det er lokalt prioriteringene og ansettelsene blir gjort. Det er lokalt man etablerer rutiner for god flerfaglig ledelse. Det er lokalt man må konkretisere hvilke behov det er, og hvilke løsninger det er som fungerer akkurat best der. Allerede skjer det en del ting som kan være til inspirasjon. I fjor tok f.eks. de rød-grønne partiene i Skien initiativ til et vedtak i forbindelse med det lokale budsjettet – at alle skolene i Skien skulle ansette én miljøarbeider hver. I dag har dette blitt et tilbud på alle 13 barneskoler og fem ungdomsskoler i Skien. Ordfører Hedda Foss Five kan fortelle at tilbakemeldingene fra skolene er veldig positive. Når miljøarbeiderne blir brukt målrettet, er nytteeffekten stor, både for elevenes trivsel, for lærernes tid og for det totale læringstrykket på skolen. Foss Five og laget hennes i Skien har jobbet systematisk for å ta i bruk nye yrkesgrupper i skolehverdagen. Jeg håper at det kan inspirere flere til å gjøre det samme i sine kommuner. Alle skoler skal ha et godt skolehelsetjenestetilbud. Det er en lovpålagt tjeneste. Kommunene har et selvstendig ansvar for å oppfylle de lovkravene. Helsedirektoratet konkluderte i 2009 med at skolehelsetjenesten har for lav kapasitet, og at den må styrkes. At en god oppsøkende skolehelsetjeneste er viktig, kom tydelig fram i Tidsbrukutvalgets rapport. Noe av det som skiller skolehelsetjenesten fra all annen helsetjeneste, er muligheten til å kunne samarbeide tett med skolen om systematiske og langsiktige tiltak. En god skolehelsetjeneste kan påvirke elevenes evne til å mestre hverdagen. Den kan også bidra til å identifisere elever med særskilte behov, og den kan drive forebyggende arbeid, som kan bidra til at nødvendige tiltak blir satt inn tidlig. Det vil derfor være nyttig om kunnskapsministeren i sitt svar også kommer noe inn på hva som blir gjort for å kartlegge og heve kompetansen i skolehelsetjenesten. Konstitusjonelt ligger dette til helse- og omsorgsministeren, men oppgavene som blir utført, er likevel interessante for denne komiteen og for statsråden selv. Assistenter er en gruppe i skolen som ikke så rent sjelden blir omtalt med litt negativ undertone i denne salen. Man kan få inntrykk av at assistenter er et uønsket tillegg til gode pedagoger. I virkeligheten gjør mange assistenter, brukt på den rette måten og med den rette kompetansen, en viktig jobb i å avlaste lærerne og ivareta elevenes behov utenom undervisningssituasjonen. Rambøll gjorde en undersøkelse for KS i 2010, der de gikk gjennom hvordan assistenter blir brukt i skolen. En del av det undersøkelsen viste, var at assistenter i størst grad blir brukt til personlig, sosial og praktisk støtte for elevene. Videre er assistenter ikke en ensartet gruppe. De fleste er altså ikke pedagogutdannede, men mange av dem har fagbrev – en del fra helse- og sosialfag eller fra barne- og ungdomsarbeiderfag. Med sin kompetanse kan de støtte opp om lærerne ved å være en avlastning i oppgaver som ikke krever pedagogutdanning. Men – og det er et viktig men – de skal ikke lede undervisningen. De skal ikke gjøre oppgaver som forutsetter lærerkompetanse. Et eksempel på hvordan assistenter kan bli brukt på en god måte, er fra Flekkerøy skole i Kristiansand. Der har rektor satt sammen et team som består av pedagoger og minst én assistent til hvert trinn. Assistenten er en uvurderlig del av det laget og er med på planlegging av opplegg som pedagogene leder. De deler også ut dosert medisin, foretar inspeksjon, legger til rette for aktiviteter, tar ansvar for melk, frukt og andre praktiske oppgaver. Assistentene der har selvsagt ikke ansvar for planlegging eller gjennomføring av undervisning. Skal vi nå ambisjonen om å gi flere yrkesgrupper naturlig innpass i skolen, står vi overfor to store utfordringer: For det første må vi bedre rekrutteringen av ulike yrkesgrupper til Skole-Norge. De må få en mer uttalt og opplagt rolle på skolene. Det handler også om skoleleders og skoleeiers bevissthet omkring hvor viktig det er å prioritere dette lokalt. For det andre trengs det gode arbeidsrutiner, slik at en flerfaglig personalressurs blir ledet og brukt på best mulig måte. Det forutsetter god lederkompetanse hos rektorene. Norge har tidligere deltatt i en sammenliknende OECD-studie om skoleledelse. Rapporten i etterkant inneholdt konkrete anbefalinger om hvordan skoleledernes funksjon og rolle kan utvikles og styrkes. En av tingene som framgår av rapporten, er at Norge, sammenliknet med andre land, kjennetegnes ved at man har få sentrale tiltak eller føringer rettet mot skoleledelse spesielt. Jeg legger til grunn at skolelederutdanningen som er lansert i ettertid, har tatt dette opp i seg. Jeg hører gjerne statsrådens syn på hvordan man kan gi skolelederne best mulig verktøy for å være gode ledere for et lag av ansatte med til dels svært ulike kompetanser. Mulighetene er med andre ord mange, men det er også utfordringene, og de er sammensatte. Derfor har jeg invitert kunnskapsministeren hit i dag for å høre hvordan hun vil bidra til at flere yrkesgrupper får naturlig innpass i skolen, og for å høre hvordan de kan brukes målrettet og systematisk i det læringsstøttende arbeidet.