Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-03-23:
Først til Harald Hove om forslaget til endring av overskriften i § 4-1 og § 4-1 nytt tredje punktum, som tar med dette om «samfunnets beskyttelse ». Jeg vil bare gjøre oppmerksom på at dette er ordrett hentet fra amanuensis Svein Slettan ved Universitetet i Oslo, som har skrevet kronikker og artikler om dette. Der er det meget godt begrunnet. Og så til et par av komiteens medlemmer, som ikke engang har giddet å lese og sette seg inn i norsk barnevernslovgivning før de begynner på en debatt. Det gjelder Rune Kristiansen og Grethe Fossum. Paragraf 4 dreier seg om særlige tiltak sammen med kapittel 3, om barnevernstjenestens generelle oppgaver. Ved vårt forslag til § 3-1, barnevernstjenestens forebyggende virksomhet, innfører vi et tillegg som gjør at barnevernstjenesten kan gjøre jobben sin. I dag står det der: «Kommunen skal følge nøye med i de forhold barn lever under, og har ansvar for å finne tiltak som kan forebygge omsorgssvikt og adferdsproblemer. Barnevernstjenesten har spesielt ansvar for å søke avdekket omsorgssvikt, adferds-, sosiale og emosjonelle problemer så tidlig at varige problemer kan unngås, og sette inn tiltak i forhold til dette. » Det står ingenting om manglende språkkunnskaper. Det vi altså har føyd til, er følgende: «Det regnes som omsorgssvikt dersom foreldre med norsk statsborgerskap eller permanent opphold i landet ikke treffer forsvarlige tiltak for å sikre at barn bosatt i landet har tilegnet seg nødvendige norskkunnskaper når de skal begynne i den offentlig finansierte skole » – hvis foreldrene altså ikke treffer «forsvarlige tiltak ». Det er jo ikke politikernes jobb å si hva det er, og det er et virvar av muligheter. Jeg kunne snakke i ti minutter om det hvis det hadde vært tid til det. Men hvis man så ser på hva barnevernstjenesten kan gjøre hvis dette blir oppdaget, så er det § 4-4, Hjelpetiltak for barn og barnefamilier, som er den paragrafen som sier hva som skal gjøres. Der står det i annet ledd: «Barnevernstjenesten skal, når barnet på grunn av forholdene i hjemmet eller av andre grunner har særlig behov for det » – og der har vi gjennom forslag til endring i § 3-1 gitt hjemmel for et forhold der barnevernstjenesten har rett til å gripe inn – «sørge for å sette i verk hjelpetiltak for barnet og familien, f.eks. ved å oppnevne støttekontakt, ved å sørge for at barnet får plass i barnehage, eller ved avlastningstiltak i hjemmet. På samme måte skal barnevernstjenesten også søke å sette i verk tiltak som kan stimulere barnets fritidsaktivitet, eller bidra til at barnet får tilbud om utdanning eller arbeid, eller anledning til å bo utenfor hjemmet. Barnevernstjenesten kan videre sette hjemmet under tilsyn ved at den oppnevner tilsynsfører for barnet.Barnevernstjenesten kan også yte økonomisk stønad som hjelpetiltak for barnet. » Det er nok av ting, mange ting, barnevernstjenesten kan gjøre for å hjelpe disse barna. I dag har de ikke lov til å bruke § 4-4, fordi manglende norskkunnskaper og norskopplæring ikke er hjemmel for å gripe inn. Vi sikrer dette i hjemmel for å hindre at barna vil møte den omsorgssvikten de i dag møter, og som flertallet synes det er all right at de møter.