Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2019-06-12:
Regjeringen rapporterer årlig til Stortinget på utviklingen i finansmarkedene. Finanskomiteen har vist et stort engasjement for de mange viktige temaene i årets melding. Jeg vil takke komiteen for et godt samarbeid. Komiteen viser til gode utsikter for norsk økonomi, med en forventet vekst på 2,5 pst. i inneværende år og 2 pst. neste år. Den største risikoen for finansiell stabilitet er husholdningenes høye gjeld, mye knyttet til høy boligprisvekst. Nordmenn er i verdenstoppen i gjeld, og en varslet renteøkning skaper bekymring for hvordan husholdningene vil tåle den. Boliglånsforskriften har bidratt til å dempe boligprisveksten, og komiteen viser til at IMF har ment at den bør gjøres permanent. Komiteen understreker at klimaendringene skaper risiko også innenfor finanssektoren, og ser viktigheten av at Norge gjennom flere institusjoner bidrar i internasjonalt samarbeid for å håndtere klimarisiko. Like viktig er det at finansnæringen bidrar til omstilling til lavutslippssamfunnet gjennom sin rådgivning og finansiering. En samlet komité ser at de som har avsluttet en ytelsesbasert pensjonsordning i det private, og derved fått en fripolise, får for lite av denne utbetalt. Komiteen har derfor imøtesett Finanstilsynets forslag til et nytt regelverk for fripoliser, som ble varslet. Norske banker er gjennomgående solide. Utenlandske finansinstitusjoner har 25 pst. markedsandel i Norge, og når vi nå skal innlemme kapitalkravene til bankene i EØS-avtalen, er komiteen opptatt av at vi fortsatt skal ha solide norske banker, men også at norske bankers konkurransekraft ivaretas. Stortinget påla i fjor regjeringen å legge til rette for regulatorisk utprøving av ny teknologi i finansbransjen – dette gjennom at nye forretningsideer kan testes mot vårt omfattende regelverk, i en regulatorisk sandkasse. Det rapporteres i meldingen at den vil være klar innen utløpet av 2019, og komiteen mener den er viktig for at nye finansteknologibedrifter skal velge å etablere sin virksomhet i Norge. Komiteen har sluttet seg til et ønske om å legge til rette for folkefinansiering i Norge og er som regjeringen opptatt av at Norge følger en felleseuropeisk regelverksutvikling. Samtidig vil komiteen understreke at forbrukervernet må ivaretas ved plattformer som formidler lån til private. Stortinget har lenge vært opptatt av å begrense de negative effektene for den enkelte og samfunnet av veksten i forbrukslån. Fra 1. juli i år vil finansnæringen gjennom gjeldsregistrene ha tilgang til opplysninger om all usikret gjeld, og fra 15. mai måtte forbrukslånsbankene etterleve forskrift om krav til finansforetakenes utlånspraksis for forbrukslån. For dem som har betjeningsevne, er forbrukslån et gode, men for dem som ikke kan betale, skaper lånene store problemer for dem og deres nærmeste. Komiteen har vurdert at regjeringens varslede endringer i finansavtaleloven, med avslagsplikt og erstatningsplikt ved brudd på lovverket, vil kunne medføre at mer av risikoen for tap legges over på bankene. Finansklagenemnda er viktig for de forbrukerne som får lån i strid med lov og forskrift. 25 pst. av tilbyderne i det norske finansmarkedet er utenlandske, mens norske banker i liten grad tilbyr tjenester utenfor Norge. Norske og regionale banker er viktige for tilbud om finansiering av virksomheter. For regioner med en sparebank er det også av betydning at overskuddet blir igjen i lokalsamfunnet. Det er viktig at rammebetingelser og lovkrav tilpasses alle bankers mulighet til å være konkurransedyktige. Arbeiderpartiet mener det er stor grunn til bekymring rundt husholdningenes gjeld. Gjelden har økt mye mer enn inntektene. Boliglånsforskriften har bidratt til å dempe gjeldsveksten, men mange unge har nå en boliggjeld på fem ganger brutto inntekt. Den er tung å betjene, og ved en renteoppgang blir den tyngre. Kravet til egenkapital gjør at unge i etableringsfasen uten støtte fra foreldre har vanskelig for å komme inn på boligmarkedet. Det fordrer nytenking om boligpolitikk og boligfinansiering. Vi må bruke Husbanken, leie-til-eie og andre tiltak, slik at familiebakgrunn ikke skal avgjøre muligheten til å komme inn på boligmarkedet. Med dette tar jeg opp de forslagene Arbeiderpartiet har fremmet alene eller sammen med andre. I samråd med Senterpartiet trekkes forslag nr. 8 til fordel for forslag nr. 3.