trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-12-19:
Som representanten Dåvøy viser til, var spørsmålet om verneombuds og Arbeidsmiljøutvalgets rolle i forhold til det ytre miljø ett av en lang rekke punkter i Arbeidslivslovutvalgets mandat. Det er korrekt at utvalget ikke så seg i stand til å gå inn i dette temaet og således ikke la fram noe forslag om dette. Årsaken til det var formodentlig at utvalgsmedlemmenes kompetanse i henhold til utvalgsmandatet for øvrig lå innenfor arbeidsmiljø og arbeidsrett og ikke innenfor spørsmål om det ytre miljøet. Jeg møter jevnlig hovedorganisasjonene på arbeidsgiver- og arbeidstakersiden i det som kalles Arbeidslivspolitisk råd – et råd som ble etablert under den forrige regjeringen – og organisasjonenes rolle i forhold til klima og ytre miljø har nylig vært brakt inn i rådet. Diskusjonen om dette vil bli ført videre i rådets neste møte, som vil finne sted i februar. Det betyr at vi nå har en løpende dialog med organisasjonene om hvordan vi skal samarbeide om spørsmål om det ytre miljø. Ikke minst klima er et viktig tema i så måte. Når det gjelder brevet fra arbeidstakerorganisasjonene som Dåvøy viser til, fremmes det der, i tillegg til forslag om et utvalg om vernetjenestens rolle i forhold til det ytre miljø, en rekke forslag om utvalgsnedsettelser, igangsettelser av større utredninger og konkrete lovendringsforslag. Problemstillingene som tas opp, er komplekse, og jeg vil trenge noe mer tid før jeg kan gi organisasjonene et svar på den henvendelsen. Det ønsker jeg å gjøre i en helhetlig form, for det vil ofte være sånn at man kan være imøtekommende på noen punkter, men ikke på alle. Derfor ønsker jeg å svare helhetlig på den henvendelsen.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-12-19:
I den dialogen vi så langt har hatt i Arbeidslivspolitisk råd, har – slik jeg har opplevd det – partene, særlig arbeidstakersiden, kanskje ikke like tydelig arbeidsgiversiden, ikke minst vært opptatt av at klimaspørsmål vil berøre oss alle, selvfølgelig også arbeidslivet, og at det derfor er naturlig at arbeidslivets parter trekkes inn i samarbeidet med Regjeringen på dette feltet. Det man er mer usikker på, er formen på samarbeidet – om det er riktig å ha det i Arbeidslivspolitisk råd, eller om det er riktig å se på andre samarbeidsformer. Derfor fortsetter debatten i Arbeidslivspolitisk råd på møtet i februar. Når det gjelder de konkrete forslagene som kommer fram i det nevnte brevet, ber jeg om forståelse for at jeg ikke ønsker å evaluere hvert enkelt forslag nå, men komme tilbake med et helhetlig svar når jeg er klar til det. Jeg mener vi må få et svar på plass i løpet av våren.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-12-19:
Laila Dåvøy vet kanskje enda bedre enn meg ut fra sin karriere i arbeidslivet at dette er en viktig sak og en komplisert sak. Utgangspunktet mitt er at det som er problematisk i forhold til saken akkurat nå, er at f.eks. anslagene når det gjelder kostnadsbetraktninger, hva det vil si å gjennomføre en likestilling av skift og turnus, spriker voldsomt, og jeg har i hvert fall tro på at et ekspertutvalg skal bringe oss nærmere sannheten. Det som er viktig, er at dette ekspertutvalget skal se skift–turnus-problematikken i sammenheng med andre viktige spørsmål, f.eks. ufrivillig deltid og små stillinger i pleie- og omsorgssektoren og sykehussektoren. Jeg tror på at helheten i dette utvalgsarbeidet skal kunne bidra til at vi kommer nærmere en realisering av det jeg tror er felles målsettinger.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-12-19:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål: «Verneombud og arbeidsmiljøutvalgets ansvar i saker som vedrører bedriftens påvirkning på ytre miljø var nevnt i arbeidslivslovutvalgets mandat, men temaet ble ikke fulgt opp av utvalg, eller av departement og storting i den videre behandling av lovforslaget. Arbeidstakerorganisasjonene har nylig i brev til departementet tatt opp spørsmål om nedsettelse av et utvalg for å utrede lovhjemmel for en slik utvidet oppgave for verneorganisasjonen. Vil statsråden følge opp dette initiativet?»
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-12-19:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er veldig positivt at statsråden sier han ønsker å dra dette inn i rådet allerede på neste møte i februar, og at han har en dialog – hvis jeg forstår det riktig – med arbeidstakerorganisasjonene nettopp om dette forslaget. Jeg ser det selv som veldig positivt at arbeidstakerorganisasjonene tar dette initiativet til at verneombudets funksjoner bør ses i sammenheng med regler i forurensningsloven, bl.a. om dette med plikten for virksomheten til å varsle etter lovens § 39. I disse dager, med så stort fokus på klimaspørsmål – som også statsråden var inne på – er det veldig interessant. Det jeg kunne tenke meg å spørre statsråden om, er om statsråden sånn sett tenker seg at dette er et godt forslag, som kanskje bør kunne følges opp. Og: Har statsråden noe tidsaspekt for når man kan tenke seg å gi et svar akkurat på dette?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-12-19:
Jeg takker igjen statsråden for svaret, og føler at dette er godt håndtert i en god prosess framover. Et annet spørsmål som jeg likevel har lyst til å ta opp, et tema som også er nevnt så vidt i dette brevet, går på likestilling mellom helkontinuerlige skift og tredelt turnus, som statsråden kjenner godt til. Der har man startet en prosess – det er satt ned et ekspertutvalg. Hittil har det jo vært slik at arbeidslivets parter ikke har blitt enige seg imellom om avgrensing av definisjoner, og det har også vært en vanskelig politisk sak gjennom en god del år, men så har vi nå en regjering som i Soria Moria-erklæringen har sagt at dette ønsker den å finne en løsning på. Mitt spørsmål til statsråden når det gjelder dette, er om han tror at et ekspertutvalg kan klare det som arbeidslivets parter ikke har klart, og om det vil komme et forslag til løsning på dette før neste stortingsvalg.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-12-19:
Innsatsstyrt finansiering utgjør som kjent en betydelig andel av sjukehusenes inntektsgrunnlag. Det er derfor viktig at både de regionale helseforetakene og helseforetakene lokalt setter seg inn i de kravene som gjelder for å kunne registrere aktivitet som ISF-aktivitet. Under behandlingen av St.prp. nr. 47 for 1999-2000, Om sykehusøkonomi og budsjett 2000, sluttet Stortinget seg til et forslag fra Regjeringa om å opprette et rådgivende medisinsk utvalg for å bistå departementet, etter 2006 Sosial- og helsedirektoratet, i medisinsk-faglige spørsmål knyttet til registrering og kvalitetskontroll av medisinske data. Det er det som kalles Avregningsutvalget. Det er også etablert rutiner for å sikre at det fastsatte regelverket følges opp. Endringer i forbindelse med årsavregninger, bl.a. basert på anbefalinger fra Avregningsutvalget, skjer rutinemessig når all informasjon foreligger for hele året, dvs. oktober/november året etter. I forbindelse med årsavregningen for 2006 har Sosial- og helsedirektoratet tilrådd at utbetalingene til de regionale helseforetakene reduseres med netto om lag 88 mill. kr i ISF-avregningen for 2006. Reduksjonen er hovedsakelig knyttet til feilregistrering av dagrehabilitering. Direktoratets anbefaling støtter seg til Avregningsutvalgets vurderinger og anbefaling, bl.a. en større gjennomgang av registrering av dagbehandling innen rehabilitering i 2006. Gjennomgangen viser at mange sjukehus og institusjoner ikke har oppfylt de krav som regelverket setter for refusjonsutbetaling for dette spesielle fagområdet. Tjenester som skulle vært finansiert gjennom poliklinisk takst, som er lavere enn ISF-refusjon, er feilaktig kommet inn i utbetalingsgrunnlaget som dagbehandling. Det er også stor variasjon i registreringspraksis mellom regionale helseforetak på dette området. Rehabilitering er et svært viktig område, og det er svært viktig med likeverdig finansiering av rehabiliteringstjenester over hele landet. Jeg vil understreke at det ikke er stilt spørsmål ved kvaliteten på tilbudet. De regionale helseforetakene har ansvaret for å sikre at gode rehabiliteringstilbud opprettholdes i tråd med krav om å prioritere rehabilitering i oppdragsdokumentene for 2007. Når det gjelder spørsmålet om framtida til rehabiliteringsavdelinga i Mandal, vil jeg vise til budsjettprosessene ved Sørlandet sykehus og Helse Sør-Øst. Det endelige budsjettet for 2008 i Helse Sør-Øst er ennå ikke formelt styrebehandlet.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-12-19:
For det første skal det ikke herske noen tvil om at rehabilitering er et av de områdene vi ønsker skal styrkes. Det er også derfor vi har gitt beskjed om det i oppdragsdokumentet for inneværende år. Jeg kan også si at vi kommer til å gjenta det for neste år. Så er det en annen side av den saken, og det er at alle institusjoner og sjukehus må forholde seg til de lover og regler som gjelder. Og når det er noen som av litt forskjellige årsaker har beregnet dette på en annen måte, må det også få noen konsekvenser, og det er derfor det da er blitt dratt inn noen penger fra noen. Når det gjelder Mandal spesielt, har jeg gitt beskjed om at hvis det som Sørlandet sykehus har foreslått, men nå utsatt, skulle bli en realitet og det innebærer en vesentlig endring i tjenestetilbudene, skal det sjølsagt inn til helse Sør-Øst og eventuelt til meg til avgjørelse.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-12-19:
Det er vanskelig for meg å kommentere Sørlandet sykehus eller Mandal spesielt noe ytterligere. Vi er jo nå i budsjettprosesser, og det betyr nå, som i mange år før dette, at på denne tida av året er det ofte veldig mange forslag som verserer i den offentlige debatten, men slett ikke alle av dem blir realiteter. Så har jeg lyst til å kommentere noe som representanten Schmidt tar opp her, påstanden om at alle helseforetakene og sjukehusa må snu hver krone. Det er et faktum at våre sjukehus siden 2002 har fått 35 milliarder kr mer – 35 000 mill. kr mer – og da er det vanskelig å framstille det som at vi står overfor en sektor hvor det er krise og kutt. At det er endringer, at det er krevende omstillinger i forhold til de forventninger som er, og i forhold til de kostnadene som en del sjukehus har lagt seg på, det er det. Men jeg mener det er grunnleggende udemokratisk dersom ikke alle helseforetak forholder seg til hva Stortinget til enhver tid vedtar.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-12-19:
«Kunnskapsløftet vektlegger betydningen av internasjonalisering i videregående opplæring. Utdanningsdirektoratet har imidlertid sendt ut brev til alle fylker og bedt dem på bakgrunn av opplæringsloven § 3-1 å avskjære muligheten til egenandel på turer i skolens regi. Dette til tross for at paragrafen ikke tar stilling til hvem som skal dekke kostnader ved skoleturer. Problemstillingen er heller ikke drøftet i lovens forarbeider. Vil statsråden klargjøre gratisprinsippet, slik at dagens reisepraksis kan fortsette?»
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-12-19:
Jeg takker for statsrådens svar. Jeg synes det er positivt at statsråden nå kommer med denne presiseringen, som jeg opplever som en positiv tilnærming til hele saken. Jeg deler engasjementet til statsråden når det gjelder gratisprinsippet. Det skal ligge i bunnen. Men jeg er også opptatt av at gratisprinsippet ikke må tolkes for rigid, slik at man ikke gis de mulighetene som man tross alt har. Vi vet at Hvite busser er en av de aktørene som arrangerer reiser for skolene. Opplegget er anerkjent, og det er et viktig bidrag i forhold til toleranse og historieløshet. Vi vet også at flere aktører melder om at flere turer nå blir avlyst. Mitt spørsmål blir da: Hva vil statsråden gjøre for å sikre at det budskapet han i dag gir til Stortinget, blir formidlet ut til skolene, slik at man kan rydde av veien den usikkerheten som råder innenfor disse typer turer?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-12-19:
Jeg trenger da ikke flere oppfølgingsspørsmål.
Inge Lønning (Høyre), 2007-09-28:
På vegne av representantene Sonja Irene Sjøli, Ine Marie Eriksen Søreide, Gunnar Gundersen og meg selv har jeg gleden av å fremsette et forslag om et kunnskapsløft for omsorgstjenesten.
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-05-23:
Jeg vil gjerne sette fram et forslag på vegne av meg sjøl, Gunnar Kvassheim og Gunvald Ludvigsen om tiltak for å gjøre adopsjonsprosessen enklere.
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-05-23:
For Venstre er fellesskap mye annet enn stat. Frivillige organisasjoner har hentet mye av sine inntekter fra spillmarkedet. Venstre er enig i at man trenger et strengt regulert spillmarked. Likevel er det viktig at de frivillige organisasjonene får sine inntekter. I Soria Moria-erklæringen står det veldig mye pent om de frivillige organisasjonene og tiltak som skal gjøres overfor dem, som Venstre er enig i store deler av. Vi har likevel sett at det har tatt utrolig lang tid å få fram den frivillighetsmeldingen man har snakket om. Så har man lagt fram to saker i Stortinget. Den ene gjelder et frivillighetsregister som ser ut til å tyne de små, men som kan være til god hjelp for de store arbeiderpartistyrte NGO-ene. Man har også lagt fram en innsamlingsmodell, som er veldig dårlig utredet. Spørsmålet er: Vil statsministeren bry seg om de frivillige organisasjonene? Vil det bli noe trykk på dette snart? Vil man gjennomføre det som står i Soria Moria-erklæringen? Og syns han det er viktig at organisasjonene har frie inntekter?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
I Soria Moria-erklæringen kommer Regjeringen med en rekke løfter til landets innbyggere hva gjelder satsing på helse og velferd i årene fremover. I Soria Moria-erklæringen kan vi lese at Regjeringen mener at alle skal ha «gode og likeverdige helse- og omsorgstjenester», uavhengig av hvor man bor, uavhengig av økonomi. Vi kan lese at man skal «styrke sykehusenes økonomi» for å behandle flere pasienter og redusere ventetidene. Det står at Regjeringen ønsker å «sikre rehabilitering og opptrening til alle som trenger det», og det står også at Regjeringen vil «redusere egenandeler på helsetjenester og holde dem på et lavt nivå». Ingen av disse løftene fra Soria Moria-erklæringen er så langt holdt av den sittende regjering. Jeg hadde forventninger til at det i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett hadde gått opp for Regjeringen at det er en svært alvorlig situasjon vi nå ser ved veldig mange av landets sykehus, hvor det er stadige varsler om nedleggelser av avdelinger, ventelistene øker, og nedbemanninger er et faktum. Det harmonerer svært dårlig med de løftene Regjeringen har gitt, og det harmonerer svært dårlig med de mangelfulle bevilgninger som er gitt fra denne regjeringen til landets sykehus siden Regjeringen tiltrådte. Hvis man skal klare å redusere ventetidene, må man sette sykehusene i stand til å behandle flere pasienter. Mitt spørsmål til statsministeren er derfor: Når har han tenkt å innfri disse løftene fra Soria Moria-erklæringen, som mange velgere trodde på, men som man foreløpig må se langt etter? Man opplever i stedet at køene øker, at avdelinger legges ned, og at situasjonen på mange av landets sykehus er svært alvorlig.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Jeg håper folk merker seg at statsministeren er så fornøyd med helsevesenet, med landets sykehus, med både behandlingstider og annet at han tydeligvis ikke har tenkt å gjøre noe mer med det. Det blir kanskje en viktig sak i tiden fremover for folk å merke seg – avstanden mellom det man sier i en valgkamp, og det man faktisk ender opp med å gjøre når man sitter med makt og myndighet til å gjøre noe med det. Mitt spørsmål gjelder følgende: Statsministeren og hans regjering lovet i Soria Moria-erklæringen at de skulle redusere egenandeler på helsetjenester og holde dem på et lavt nivå. Det første denne regjeringen gjorde, var å legge frem budsjetter hvor man økte egenandelene på en rekke områder. Regjeringens forklaring på dette er at dette bare er inflasjonsjusteringer som er helt vanlige i budsjettsammenheng. Men det er altså langt unna reduserte egenandeler, som faktisk var løftet i Soria Moria-erklæringen. Men jeg antar at statsministeren er fornøyd med det også?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Først må jeg få lov til å korrigere statsministeren. Det er ikke statsministeren og hans regjering som bygger nye barnehager. Det gjør kommunene, private og frivillige organisasjoner, og de gjør det fordi det er økende etterspørsel hos barnefamiliene. Jeg hører aldri statsministeren si at de bygger nye sykehjem. Det er selvfølgelig fordi det går dårlig med sykehjemsutbyggingen. Og da er det veldig legitimt for ham å si at dette er kommunenes ansvar, det blander ikke Regjeringen seg borti. Så til saken: I Soria Moria-erklæringen skriver Regjeringen at man skal «øke forskningsinnsatsen til 3 prosent av BNP innen 2010». Nylig uttalte kunnskapsministeren at det var urealistisk å nå målet om en økning av forskningsinnsatsen til 3 pst. av BNP i 2010. Hva er det som er Regjeringens politikk? Er det Soria Moria-erklæringen? Er det uttalelsene fra kunnskapsministeren? Kan vi forvente at Norges andel på forskningssiden øker til 3 pst. av BNP, som har vært et mål i en årrekke, men som vi foreløpig er langt fra å nå? Jeg vil gjerne vite hva som er Regjeringens politikk.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Det er ikke verst.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Det gjorde saken veldig klar, president!
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Denne regjeringen satser betydelig på sykehus. Aldri før har det blitt bevilget mer penger til norske sykehus enn i årets budsjett. Aldri før har flere blitt behandlet ved norske sykehus, og aldri før har det vært gjennomført større investeringer i norske sykehus enn i år. Det betyr at det har vært en betydelig satsing på norske sykehus, og dermed får flere enn noen gang før behandling. På mange områder har ventelistene gått ned. På andre områder er de stabile. Det vi mener når det gjelder sykehus, er at vi trenger to ting. Vi trenger for det første mer penger, og Regjeringen har sikret mer penger. Det kom penger i statsbudsjettet for 2007, og det kom en ekstrabevilgning til sykehusene i januar, på 800 mill. kr, som ble finansiert i revidert nasjonalbudsjett, som kom for kort tid siden, i tillegg til det som var bevilget for inneværende år. Så bevilget vi også milliardbeløp til Helse Midt-Norge, til St. Olavs Hospital, for å gjennomføre store investeringer der, og vi har bidratt til å finansiere f.eks. investeringene i nye Ahus. I tillegg til nye penger og mer penger, som Regjeringen allerede har sørget for, trenger vi å organisere sykehusvesenet, helsevesenet, bedre. Det er kombinasjonen av at vi sørger for mer penger og samtidig bidrar til at helseforetakene organiserer sykehusene bedre, som gjør at det noen steder vil være omstillinger, noen steder vil være nødvendig å gjøre ting på andre måter enn før. Men samlet sett er det slik at Norge aldri har brukt mer penger på helse, aldri har behandlet flere pasienter enn vi gjør i dag. Det er mange uløste problemer, men det er ikke slik at det går i gal retning, slik representanten Jensen kunne gi inntrykk av.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
For det første er det veldig viktig at man i politisk debatt ikke tillegger motstanderen standpunkter han ikke har. Jeg er ikke fornøyd med alt i norsk helsevesen. Det var nettopp derfor jeg mente at vi trengte en ny politikk på det området, og nettopp derfor har vi sørget for betydelig økte bevilgninger, slik at det behandles flere pasienter. Men det er mulig å ha to tanker i hodet samtidig – både å være stolt av at vi nå har sørget for mer penger til sykehusene, og at det behandles flere pasienter enn noen gang før, og samtidig ikke være fornøyd, fordi det fortsatt er mye ugjort på mange områder, f.eks. psykiatri, et viktig område innenfor helse. Der er vi ikke i mål. Vi kommer til å bevilge mer penger til psykiatri, gjennomføre opptrappingsplanen innenfor psykisk helsevern. Når det gjelder egenandeler, har prisjustering av egenandeler aldri vært regnet som økning av egenandeler. Det har det i hvert fall ikke vært de årene Fremskrittspartiet stemte for statsbudsjetter. Da ble det aldri regnet som økning. Denne regjeringen sørget for å få fjernet egenandelene på fysioterapi på blå resept. Det var en stor og viktig egenandel som den forrige regjeringen fikk innført, og som denne regjeringen nå har fått fjernet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Det avgjørende i forhold til rehabilitering er at flest mulig mennesker får rehabilitering, og Regjeringen står fast på sitt mål om at alle som trenger det, skal få det. Derfor er jeg glad for at vi samlet sett aldri har brukt mer penger på rehabilitering enn nå, og at flere enn noen gang før får tilbud om rehabilitering nå. Men det er flere måter å gi rehabilitering på. Vi har i stor grad overlatt til helseforetakene selv å avgjøre om de vil gjøre det i regi av egne sykehus, eller om de vil kjøpe rehabiliteringstjenester fra private institusjoner. Det er en kombinasjon, men samlet sett er altså rehabiliteringstilbudet styrket. Det avgjørende er ikke om det kommer fra den ene eller andre type institusjon. Det avgjørende er at samlet sett får flere mennesker rehabilitering. Også her er det slik at vi ikke er i mål etter halvannet år i regjering, men vi er godt i gang og bevilger vesentlig mer penger til rehabilitering enn da Høyre satt i regjering.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Det jeg kan forsikre om, er at vi følger opp det som står i Soria Moria-erklæringen. Det er for det første at vi skal sikre alle lokalsykehus, ikke nedlegge noen lokalsykehus. Det er å gå vesentlig lenger enn den forrige regjeringen. Det andre jeg kan forsikre om, er at sykehusvesenet får mer penger. De har allerede fått mer penger, bl.a. for å sikre et godt helsetilbud over hele landet. Også der er det slik at vi kan bevilge mer penger til sykehus enn da Kristelig Folkeparti satt i regjering, fordi Kristelig Folkeparti brukte milliarder av kroner på å redusere skatter. Vi sier nei til det. Istedenfor har vi mer penger i felleskassa, bl.a. til å styrke sykehustilbudet også i Nordland.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
En hovedårsak til at denne regjeringen har bevilget flere nye milliarder kroner til sykehusvesenet, har vært og er at vi ønsker å opprettholde nærhet til sykehustilbud, også til fødetilbud. Det er også grunnlaget for at vi går mye lenger enn noen regjering tidligere har gjort, når vi sier klart at vi ikke skal nedlegge noen lokalsykehus. Lokalsykehusene skal opprettholdes. Det bidrar bl.a. til å sikre nærhet til fødetilbud. Forutsetningen for å sikre et desentralisert fødetilbud er jo nettopp at det blir mer penger til helseforetakene. Som jeg har vist til i flere av mine svar, har vi altså bevilget mer penger enn noen gang før. Det betyr ikke at alt er bra. Det er fortsatt uløste problemer, fortsatt behov for bedre arbeidsdeling og omstillinger. Men altså: Denne regjeringen har sørget for mer penger til norsk helsevesen enn noen annen regjering.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Først: Det er helt riktig at det var Bondevik-regjeringen som i sitt budsjettforslag foreslo egenandeler på fysioterapi på blå resept. Så forslaget kom derfra, og vi brukte noe tid før vi fikk fjernet dette. Men det var altså Bondevik-regjeringen som foreslo det, og vi brukte noen måneder før vi fikk fjernet det igjen. Derfor er det vi som tok ansvaret for å finansiere den fjerningen. Denne saken har vi diskutert før i Stortinget, så jeg tror den er godt belyst. Når det gjelder egenandeler, er det altså slik at vi har redusert noen egenandeler, og så har vi kostnadsjustert andre. Det betyr ikke nødvendigvis konsumprisindeksen, men det er det kostnadsnivået som helseforetakene står overfor, som man har justert egenandelene etter. Jeg skulle gjerne redusert egenandeler mer, men i virkelighetens verden er det slik at vi ofte må velge mellom mange viktige formål. Denne regjeringen har innenfor helsevesenet brukt mesteparten av pengene og konsentrert seg om å bygge nye sykehus og bevilge mer penger til behandling.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Det viktigste og mest grunnleggende målet i næringspolitikken – og målestokken for om Regjeringen lykkes i næringspolitikken – er at vi når våre grunnleggende målsettinger. De grunnleggende målsettingene i næringspolitikken er sysselsetting, arbeid for alle og verdiskaping. Når vi ser på sysselsettingen, ser vi at aldri før har flere mennesker vært i arbeid i Norge. Arbeidsløsheten er rekordlav. Og ser vi på industrien, ser vi at investeringene er rekordhøye og eksporten rekordhøy. Nå vokser også sysselsettingen i industrien, selv om det er en næring der man har veldig høy produktivitetsvekst og i utgangspunktet lav sysselsettingsvekst. Så når det gjelder de grunnleggende målene, arbeid, sysselsetting og vekst i industrien, går det altså meget bra. Det er høy vekst, mange i jobb, mye nyetableringer og høy investering. Så tror jeg at representanten Sanner blander litt sammen. Det er helt utmerket å ringe styrelederen i Norske Skog. Det ble gjort, det er gjort, og det er fint. Det gjorde for øvrig, så vidt jeg vet, også den forrige næringsministeren, Børge Brende, så det er ikke noe galt i det. Men det er ikke aktivt eierskap, så når Sanner prøver å framstille det som et uttrykk for eierskapspolitikk, er det helt feil. Staten eier ikke noe i Norske Skog. Og når Sanner gir et inntrykk av at det å forholde seg til Norske Skog er et uttrykk for aktivt eierskap, er det altså ikke tilfellet. Derimot er det et uttrykk for noe annet, nemlig at staten har et ansvar for dialog med bedrifter, enten de er helprivate, helstatlige eller blandingseid. Det vi gjør, er å bidra til høy vekst i norsk industri, og det er jeg glad for.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
For det første: Jeg lovte ikke billig kraft til industrien. Det jeg lovte, var at vi skulle forsøke å få på plass et industrikraftregime innenfor EØS-avtalen. Vi har gjort det helt klart hele tiden at dette må være innenfor EØS-avtalen. Det som er utfordringen, er å få til avtaler om langsiktige kraftleveranser til industrien som ikke strider mot statsstøtteregelverket til ESA. Det er det vi nå jobber med, i dialog med industrien og i dialog med ESA. Det andre er at det er mange andre elementer i Regjeringens industripolitikk som har vært viktig for veksten i industrien, f.eks. at vi bruker vesentlig mer penger på samferdsel enn Høyre noen gang var i nærheten av å gjøre, eller at vi har styrket virkemiddelapparatet og styrket f.eks. satsing på innovasjon og nyskaping. Så denne regjeringen gjør mye for verdiskaping i næringslivet, og resultatene er gode.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Vi har ikke lagt fram det forslag til industrikraftregime som vi ønsker å legge fram. Det forslaget jobber vi med i dialog med industrien, og industrien er akkurat like opptatt som vi av at det ikke bare er å legge fram et forslag, men at det forslaget må være innenfor EØS-avtalens regler og bestemmelser. Noe av det som er vår mulighet og vår utfordring – tilsvarende da vi hadde diskusjon om redusert arbeidsgiveravgift i distriktene – er at det er diskusjon internt i EU om å endre sine regler. En endring av EUs regler i forhold til et kraftregime kan gjøre det lettere for Norge å innføre et kraftregime for industrien. Det viktigste er likevel at vi styrker kraftbalansen, for uansett hva slags regime vi har, er det viktigste at vi sørger for mer kraft, med sterkere kraftbalanse. Det betyr bl.a. at vi bygger gasskraftverket på Mongstad, at vi satser mer på energisparing og alternative energikilder, 20 milliarder kr til Energifondet, for å sørge for en bedre kraftbalanse i Norge, noe som er viktig for industrien.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg tror først vi skal dvele litt ved begrepet billigere kraft, for jeg tror at noe av uklarheten oppstår ved at man legger ulike ting i begrepet. Hvis man med billigere kraft mener at staten skal gå inn og subsidiere kraft, pålegge Statkraft å selge kraft til under markedsvilkår, da er det i strid med EØS-regelverket, og det er helt umulig. Industrien selv ber heller ikke om det, fordi de vet at det kommer massive mottiltak fra ESA og EU-systemet som straffereaksjoner mot brudd på statsstøtteregelverket. Men hvis man med billigere kraft f.eks. mener at man kan få til langsiktige, forutsigbare og gode kraftavtaler med industrien som bygger på at industrien er en stabil avtager av kraft, ikke en som svinger med forbruket, som husholdningene, at industrien kanskje kan bidra til forsyningssikkerhet ved å ha klausuler om å avstenge bruk av kraft når kraftmarkedet er presset, da kan vi få til avtaler som sikrer industrien gode vilkår, som sikrer stabile leveranser, og som er innenfor EØS-regelverket. Det er det vi jobber med, og jeg sa også tydelig før valget at vi skal være innenfor EØS-avtalen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
For det første er det helt avgjørende for å sikre industrien kraft at vi styrker kraftbalansen i Norge. Derfor har vi gått inn for kraftutbyggingsprosjekter og en kraftig styrking av enøkarbeidet for å sikre en bedre krafttilgang i Norge. Det er selve grunnmuren i ethvert regime for industrien. For det andre er det slik at markedspriser kan reflektere ulike ting. Det vi leter etter, er systemer der industrien får andre vilkår enn husholdningene, fordi de kjøper en annen vare. De kjøper en vare med jevnt avtak av kraft, mens husholdningene gjennomgående kjøper mest kraft når det er minst kraft – når det er kaldt om vinteren, og når alle bruker mye kraft midt på dagen. For det tredje er industrien i dialog og åpen for å inngå avtaler som bidrar til forsyningssikkerhet. Da blir det andre markedsvilkår for industrien enn for husholdningene. Det var også grunnen til at vi så etter et system med et eget industrikraftmarked som avspeiler disse ulikhetene. Denne type modeller er det mulig å få til innenfor EØS-avtalen. Det er det vi jobber med. Vi har aldri lovet noe som strider mot statsstøtteregelverket i EØS, for det rammer industrien selv.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg fastholder det jeg har sagt hele tiden: Det er mulig å etablere et industrikraftregime med andre priser enn det husholdningene må betale, simpelthen fordi industrien kjøper en annen vare, en annen type kraft enn det husholdningene gjør. Det har jeg nå prøvd å forklare i et par svar. Nemlig: Det er veldig annerledes å inngå langsiktige kontrakter med stabile leveranser, som industrien kan gjøre, og i tillegg inngå avtaler om forsyningssikkerhet dersom det blir kraftmangel, mens altså husholdningene bruker mest kraft på de tidspunktene av året og døgnet hvor det er minst kraft og størst etterspørsel. Derfor er det mulig å etablere to regimer. Det må være innenfor statsstøtteregelverket, og det jobber vi for i nær dialog med industrien. Det sa vi før valget, og det sier vi etter valget.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
For det første vil jeg si at jeg synes det er viktig og flott at representanten Høybråten er opptatt av spilleavhengighet, av de sosiale problemer spilleavhengighet kan skape og skaper for mange mennesker. For det andre er jeg også glad for den aktive politikken Kristelig Folkeparti hadde i den forrige regjeringen når det gjaldt kampen mot spilleavhengighet. Derfor var det et veldig bredt flertall på Stortinget som støttet forslaget fra Valgerd Svarstad Haugland og Bondevik II-regjeringen om for det første å ha en nasjonal spillpolitikk, ikke åpne opp for liberalisering rundt omkring i ulike kommuner, og for det andre var tydelig på at Norsk Tipping skulle ha monopol på spilleautomater. Så stod Valgerd Svarstad Haugland opp og sloss mot spillbransjen og mot EU ved å insistere på at vi skulle ha et nasjonalt spillmonopol, at Norsk Tipping skulle ha monopol på spilleautomater. Jeg beundret faktisk den kraften Kristelig Folkeparti la for dagen for å få gjennomført den politikken som Trond Giske nå følger opp. Det som undrer meg litt, er altså at man går til Stortinget i 2003, får vedtatt denne politikken, utfordres av spillbransjen og ESA, står oppreist mot spillbransjen og ESA, vinner saken – og så etterpå snur. Det synes jeg er litt forvirrende – iallfall med tanke på den kraften man snur med, fordi det virker som om det man mente for kort tid siden, nærmest er helt uakseptabelt. Det denne regjeringen gjør, er å følge opp det den forrige regjeringen foreslo og fikk flertall for i Stortinget, nemlig at vi skal ha en helt annen type spillpolitikk enn den vi har hatt fram til i dag, at vi skal ha andre typer automater, at vi skal ha mye mer kontroll, være mye mindre aggressive, og at Norsk Tipping skal ha monopol. Det var Valgerd Svarstad Haugland som foreslo det. Vi støttet det, og vi gjennomfører det.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg mener at det er en god ting i politikken å snu og ombestemme seg og mene noe annet. Det mener jeg politikere skal erkjenne at de gjør, og det gjør alle politikere. Det jeg synes er litt underlig, er at når jeg er enig i det Dagfinn Høybråten mente for kort tid siden i regjering, skjønner ikke Høybråten bæret av det, og mener at det er nærmest umoralsk at jeg er enig i Kristelig Folkepartis politikk for få måneder siden. Det at vi andre ikke har snudd, kan vanskelig gjøre oss til umoralske vesener som altså ikke har moral i spillpolitikken. Vi har moral. Vi mener at den politikken Kristelig Folkeparti stod for for kort tid siden, er en riktig politikk. Vi gjennomfører den politikken. Det betyr en kraftig innstramming i spillpolitikken, ved at vi får et nasjonalt spillmonopol, slik Kristelig Folkeparti foreslo, og ved at vi får vesentlig andre typer automater, strengere kontroll og en konsultasjonsordning. Dette er en innstramming som jeg er glad for, og som er et uttrykk for at vi ønsker kontroll med spillpolitikken her i landet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Regjeringen mener, i likhet med et bredt stortingsflertall i 2003 – med unntak av Fremskrittspartiet, det er helt riktig – at vi bør ha en nasjonal spillpolitikk. Det er også det vanlige i så godt som alle andre land. Det er så vidt departementet kjenner til, ingen andre land som har overlatt til kommunene å bestemme spillpolitikken. Det kan være eksempler på det, men det er iallfall ikke mange av dem. Når vi har en nasjonal spillpolitikk, er det nettopp for å bidra til å bekjempe de sosiale problemene som er knyttet til spilling, og også unngå kriminalitet knyttet f.eks. til hvitvasking av penger. Det man må legge merke til nå, er at det er to helt ulike typer argumenter for å overlate dette til kommunene. Det ene er de som ønsker innstramming. Men jeg regner med at Fremskrittspartiets ønske om at kommunene skal bestemme, innebærer at man også da skal ha mulighet til liberalisering og altså ha mer spill, mer liberale spill, kanskje kasinoer og andre ting. Så jeg tror det er slik at de som ønsker ikke lenger å ha en nasjonal spillpolitikk, har ekstremt ulike argumenter for det.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg mener dette spørsmålet illustrerer det som var poenget mitt i forrige svar, nemlig at de som argumenterer mot en nasjonal spillpolitikk, har veldig ulike typer begrunnelser for det. Jeg har i hvert fall oppfattet det tydelig dit hen at når Fremskrittspartiet ønsker å oppheve den nasjonale spillpolitikken, er det fordi de ønsker åpning for en mer liberal spillpolitikk. Andre, og muligens også da Høyre, som argumenterer mot en nasjonal spillpolitikk, ønsker åpenbart at det skal være innenfor minst like strenge rammer som det staten har vedtatt. Det som er poenget mitt, er at det var et veldig bredt flertall for disse prinsippene i 2003. Det er, som jeg sier, i orden å forandre mening, men det er litt pussig at de som forandrer mening, er så totalt uforstående til at ikke alle forandrer mening, men at noen faktisk mener det samme i 2007 som i 2003.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Representanten Skei Grande tar nå opp noe som er veldig viktig, og det er den andre siden av spilldebatten, at det er en måte å sikre frivillige organisasjoner egne inntekter på. Det er betydelige summer – opp mot 1 milliard kr – som frivillige organisasjoner og idrettslag får bl.a. fra denne type spill. Man kan ikke være imot spillene eller åpne for at kommuner sier nei, uten samtidig å ta konsekvensene av det og forstå at da blir det mindre penger til idrettslag og frivillige organisasjoner som gjør et viktig arbeid. Det er en av grunnene til at Regjeringen står fast på den spillpolitikken det var bred enighet om i 2003. Vi ønsker å styrke de frivillige organisasjonene. Et frivillighetsregister er noe de frivillige organisasjonene selv har ønsket. Vi mener det er veldig viktig og veldig bra at de frivillige organisasjonene skal få statsstøtte, og det får de, men jeg er faktisk veldig opptatt av at de har egne inntekter fra lotterisalg, fra spill og hva det måtte være, for det styrker deres uavhengighet i forhold til staten at de har egne inntekter. Det er også en grunn til å beholde den spillpolitikken vi har.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Først vil jeg presisere at med «for noen måneder siden» mener jeg tilbake til den tiden da Kristelig Folkeparti satt i regjering, og det tror jeg er en 18–19 måneder siden eller noe slikt. Det er også helt sikkert riktig at for litt færre måneder siden mente Kristelig Folkeparti noe annet. Og som jeg har sagt tidligere, har jeg respekt for partier som endrer mening, det er en del av de politiske prosessene å gjøre det. Når det så gjelder vår spillpolitikk, så er det altså det vi har stått for hele tiden, nemlig at vi mener vi skal ha en nasjonal spillpolitikk. Det er det som er det vanlige i de aller fleste land, og det er viktig for å unngå sosiale problemer, spilleavhengighet, at vi har strenge nasjonale regler. Og vi mener det reiser noen veldig vanskelige og kompliserte problemer at alle kommuner ønsker penger fra de inntektene spillene gir til sine idrettslag, mens mange kommuner ønsker å si nei til å ha spillene – men de sier altså ja til pengene. Det er en sammenheng som er litt vanskelig å praktisere, så da måtte man i tilfelle lagt om helt finansieringen av de frivilllige organisasjonene og gjort dette mer kommunevis, og det tror jeg ingen frivillige organisasjoner tar sjansen på.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg skal svare på det spørsmålet om et bitte lite øyeblikk. Jeg har lagt merke til at flere snakker om løftene i Soria Moria-erklæringen. Da har jeg lyst til å understreke den glede jeg har av å lede en regjering som innfrir løfter – gjennomfører det vi lovte før valget – i et tempo og et omfang som man må langt tilbake i tid for å finne maken til. Vi ligger foran skjemaet når det gjelder ansatte i eldreomsorgen, en styrking av eldreomsorgen. Vi bygger rekordmange nye barnehager. Vi styrer en økonomi der det nå er rekord i sysselsetting. Og vi har bl.a. sørget for oppfølging av viktige løfter som Kulturløftet og kraftig økning av bistanden. Denne regjeringen gjennomfører det den lover – vi holder valgløftene. Men vi er ennå ikke halvveis i stortingsperioden, så vi er ikke i mål på alle områder. Når det gjelder forskning, la meg først bare minne om hva som er status. Samlet er forskningsbevilgningene økt med nærmere 2,4 milliarder kr etter at vi overtok. Kapitalen i Forskningsfondet er styrket med 24 milliarder kr. Utfordringen når det gjelder totalforskningen, er at det er en kombinasjon av offentlige og private midler. Den offentlige forskningsinnsatsen i Norge ligger på et ganske høyt nivå sammenlignet med mange andre land. Bare USA, Sverige og Island bruker mer offentlige penger på forskning pr. innbygger enn Norge. Også sett i forhold til BNP ligger vi ganske høyt. Det som er lavere i Norge enn i mange andre land, er den private forskningsinnsatsen, men den offentlige forskningsinnsatsen er økt med milliardbeløp etter at vi overtok. Det er ikke noe hvileskjær, det er en satsing på forskning. I tillegg deltar vi i viktige forskningssamarbeid, bl.a. når det gjelder Polaråret. 60 nasjoner er med – tusenvis av forskere. Og vi deltar i EUs 7. rammeprogram for forskning og teknologisk utvikling. Denne regjeringen satser på forskning. Vi bruker mer penger enn den forrige regjeringen på forskning. Jeg skulle gjerne brukt enda mer, men det er mange viktige formål, bl.a. sykehus, som vi har snakket om tidligere i denne spørretimen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Hvor mye vi skal bruke på forskning i neste års budsjett og i framtidige budsjetter, får vi ta for oss i de budsjettene. Det avgjørende er at denne regjeringen har vist vilje til å øke forskningsbevilgningene. De er økt med 2,4 milliarder kr. Forskningsfondet er økt etter at vi overtok regjeringsansvaret. For øvrig er jeg glad for at representanten Dørum er opptatt av forskning. Forskning er viktig, så viktig at det fortjener mer penger – og har fått mer penger. Men samtidig tror jeg det er klokt av oss som er opptatt av forskning, at vi ikke bare er opptatt av hvordan vi bruker mer offentlige penger på forskning, men også av kvaliteten og innretningen på forskningen. I hvert fall den forskningen jeg kjenner, har et forbedringspotensial når det gjelder kvalitet. Det er jo ikke snakk om bare å bruke mest mulig penger på et formål, men også litt hva vi får igjen for de pengene vi bruker. Fordi jeg er tilhenger av fornyelse av offentlig sektor, er jeg også en sterk tilhenger av fornyelse av kvaliteten på forskningen – i tillegg til mer penger.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
For det første vil jeg komme med den sterke innrømmelse overfor Fremskrittspartiet at statsministeren ikke bygger barnehager selv.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Det statsministeren gjør, er å lede en regjering som bevilger penger til barnehager slik at andre kan bygge dem. Jeg tror det er en fordel for barnehagene at vi har den arbeidsdelingen.(Munterhet i salen) Samtidig har jeg gjort det klart at det ikke skal stå på penger. Alle som bygger barnehage, får automatisk penger. Derfor bygges det nå flere barnehager enn noen gang før, i hvert fall helt siden Gro Harlem Brundtlands glansdager. Vi er altså godt i gang med barnehageutbygging. (Munterhet i salen) Tilsvarende gjelder sykehjem. Vi har bygget – dvs. mange har bygget mange sykehjem, fordi Regjeringen har bevilget mer penger til kommunene. Når det gjelder forskningen, er det viktig å understreke følgende: 3 pst. har vært det målet som OECD og mange andre har lagt seg på for den totale forskningen. Det aller meste av det er privatfinansiert forskning. Det jeg prøvde å understreke i mitt forrige svar, er at Norge ligger forholdsvis høyt, i hvert fall ikke spesielt lavt, når det gjelder offentlig forskning. Problemet er å mobilisere privat forskning.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Først vil jeg gjerne rose presidenten for at han klargjør de konstitusjonelle forholdene. Jeg kan berolige med at det ikke er gjennomført noe statskupp i Norge. Stortinget er fortsatt bevilgende myndighet, og jeg skal legge meg på minne det presidenten sier. Jeg skal ikke bli sint og legge det på mitt sinne. Jeg vil svare på det med forskningen. Når vi bevilger 2,4 milliarder kr mer til forskning, er det å styrke forskningen. Det brukes mer penger på forskning. Så er vi heldigvis i den situasjon i Norge at nasjonalproduktet vokser kraftig. Derfor har vi problemer med å holde prosenten av den totale forskningsinnsatsen oppe. Vi står ved det som står i Soria Moria-erklæringen. Vi har samtidig sagt i Soria Moria-erklæringen at det er mål som vi jobber for å realisere. Det jobber vi for hele tiden. Vi har økt den offentlige forskningsinnsatsen. Utfordringen nå er å mobilisere mer privat forskningsinnsats.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Først vil også jeg gjerne gratulere Lars Sponheim med 50-årsdagen. Det er en flott og viktig dag. Gratulerer med dagen! Så vil jeg si at jeg forstår betydningen av forskning, og det er en langsiktig investering. Jeg mener bl.a. at forskning er viktig i forhold til en annen av de store utfordringene vi står overfor, klimautfordringen. Jeg er sikker på at vi trenger ny teknologi og mer avanserte løsninger for å få ned utslippene av klimagasser. Også det er et argument for forskning – og for utvikling. Mongstad-anlegget defineres f.eks. ikke som forskning, men som utvikling av en teknologi som vi trenger for å løse et viktig miljøproblem. Jeg mener samtidig at jo mer man er opptatt av forskning, jo mer må man ikke bare være opptatt av hvor mye penger vi bevilger – vi har altså bevilget mer penger, og vi skal jobbe for å bevilge enda mer – men det er også veldig viktig å reise en debatt om kvaliteten på forskningen og hva vi får igjen. Det er faktisk god grunn til å diskutere hvordan vi skal sikre at det eneste målet vi har på forskning, ikke bare er hvor mye penger vi bruker, men kvalitet – hva vi faktisk får igjen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Det er veldig bra at representanten Myhre tar opp dette spørsmålet, for jeg mener at sykkelveier er et veldig undervurdert politisk tema. Det bør ha mye større politiske oppmerksomhet. I min barndom, eller ungdom, deltok jeg i sykkelaksjoner i Oslo. Jeg syklet rundt og ringte med ringeklokken og protesterte mot mangel på sykkelveier i Oslo. Det har jeg tenkt å begynne med igjen, for det er fortsatt skandaløse forhold for syklister her i byen. Det som er ekstra frustrerende, er at selv om vi har penger, er det ikke mulig å bruke dem. Når man undersøker mulighetene for å bygge sykkelveier i denne byen, er det så mange byråkratiske svar og så mange mangler på planvedtak og reguleringsvedtak at det vi nå i dialog med Vegdirektoratet og Samferdselsdepartementet har satt i gang med, er å få en dialog med ikke minst Oslo kommune om å få klargjort prosjekter. Uten å lekke for mye fra den interne budsjettbehandlingen i Regjeringen, kan jeg si at jeg ønsket at vi skulle bruke mer penger så sent som i revidert. Svaret er at det ikke er mulig å bruke mer penger, fordi det ikke er klargjorte prosjekter. Der legger jeg ikke skylden på Oslo kommune eller på Statens vegvesen, jeg sier bare at jeg mener at Vegvesenet, Oslo kommune og andre bør sette seg ned og få fortgang i klargjøring, i planvedtak og i reguleringer, slik at Oslo kan bli en syklistenes by, der vi alle kan hygge oss på sykkel og – hva skal jeg si – glede oss over å sykle, glede oss over å suse nedover bakkene og svette oppover.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
For det første er det altså slik at det er bygget og bevilget penger til gang- og sykkelveier også i Oslo-området. Vi har både tall og eksempler på det. Men det skjer for sakte, både det som skal skje i kommunal regi, der kommunene har ansvaret for å bygge, og det som skjer i statlig regi – det er en kombinasjon her i byen. Jeg er minst like opptatt av dette nå som før. Jeg vil gjerne fortsette dialogen både med Vegvesenet og med Oslo kommune. Det handler dels om penger, men jeg har oppdaget at det handler mindre om penger enn jeg trodde, og mer om reguleringer og planvedtak og om å få tatt de nødvendige beslutninger, slik at vi får satset mer på sykkelveier her i byen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Svaret på det spørsmålet er nei.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Først vil jeg si at det er viktig å diskutere vei, og det som gjelder der, er at den vedtatte Nasjonal transportplan ligger fast, med de prosjektene som ligger der, og med den fordelingen som ligger der. Den gjelder fram til 2010 – er det vel – og så skal Regjeringen behandle en ny transportplan og legge den fram for Stortinget. Da får vi også ta stilling til både omfang og innretning av samferdselsinvesteringene. Det kommer vi tilbake til i ryddige former. Det viktige nå er tross alt å merke seg at Fremskrittspartiet, sammen med Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, sørget for at transportplanen ble økt med i overkant av 2 milliarder kr. Det at vi fikk 2 milliarder kr mer pr. år til samferdsel, har gjort at vi nå også følger opp det, og at vi har bevilget mer til vei og mer til jernbane. Dermed har kaken blitt større til veiinvesteringer både i distriktene og i byene, men fordi det er mange viktige uløste oppgaver både i samferdselssektoren og på andre områder, trengs det åpenbart enda mer penger. Og vi skal se på mulighetene for å finne enda mer penger, da over transportplanen.