trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
Jeg må si jeg er veldig glad for det spørsmålet, og jeg synes det var veldig mange gode sitater fra mitt og flere andre statsråders innlegg i denne salen knyttet til bl.a. datalagringsdirektivet. Jeg mener fortsatt akkurat det samme som jeg mente den gangen – det er et viktig velferdsgode å ha fravær av alminnelig overvåking. Det som er en av utfordringene i den tendensen vi har sett de siste årene, er at det er jo ikke først og fremst myndighetenes overvåking som er utfordringen, men private selskapers overvåking av f.eks. nettet. Hva Google, Facebook og andre vet om din og min livsstil for tiden, overgår nok mange ganger det myndighetene noen gang har innbilt seg at de kan få innsyn i. Jeg mener at jeg har ivaretatt dette engasjementet veldig sterkt på flere områder. For det første er det riktig som representanten Skei Grande sier – DLD fikk jo felt sin dom over seg og ble aldri en realitet. Vi har nå i departementet nedsatt et eget arbeid både for å følge opp personvernforordningen, som kommer fra EU, og for å – på tvers av departementer – se på hvordan vi kan styrke personvernet, helt uavhengig av personvernforordningen, eksempelvis om det er behov for, eller grunnlag for, å ha en egen personvernlovgivning eller en egen personvernlov som kan være en slags ramme rundt personvernet i Norge. Vi har også, i forbindelse med oppfølging av Metodekontrollutvalget og regjeringens forslag til oppfølging av politiets metodebruk, vært veldig tydelige på hvilken personvernskranke som skal gjelde. Og vi har rammet inn metodene på en etter min oppfatning veldig god måte for å sikre at en skal spisse den overvåkingen som et samfunn har behov for, mot dem som overvåkingen er ment å ramme, nemlig de som har onde hensikter eller har begått kriminalitet. Så jeg er fortsatt like engasjert for personvernet som jeg var i opposisjon, og jeg er glad for at representanten Skei Grande tar opp dette i en tid hvor personvernet stadig utfordres på nye fronter.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
Jeg fikk også med meg forslaget fra Venstre, og jeg tror det kan være en god idé å ha en grundig og god gjennomgang av personvernrelaterte spørsmål. Jeg er litt usikker på om det nødvendigvis er riktig å begrense det på den måten som forslaget legger opp til – at det bare er på justissektorens felt personvernet presses, og der det bør gjennomgås – for hvis en ser på personvernspørsmål i litt overordnet betydning, så er justissektoren en svært viktig del av det, men det er langt fra det området som nødvendigvis presser personvernet lengst og verst og mest. Hvis en skal ha en slik kommisjon, mener jeg at en bør legge til rette for at en skal ha en personvernkommisjon som gjennomgår hele personvernperspektivet – at vi får det ovenfra-blikket som er nødvendig hvis en skal se på hvilke områder som personvernet er mest presset – for da vil en også være bedre i stand til å sette inn målrettede tiltak for å sikre personvernet fremover. Jeg har i utgangspunktet ingen motforestillinger mot den typen kommisjoner, men jeg mener at perspektivet kanskje bør være bredere.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
La meg først si noe helt overordnet og generelt om overvåkning og innfallsvinkel til overvåkning. Jeg er ikke enig i et grunnlag som sier at så lenge du ikke har noe å skjule, er det greit å være overvåket, fordi da har ikke overvåkningen noen personvernkonsekvens. Jeg mener det motsatte. Når det gjelder overvåkning, mener jeg at personer som ikke har noe å skjule, definitivt kanskje er det ytterste av det beskyttelsesverdige med hensyn til personvern – bare for å ha sagt det. Dette gjelder selvfølgelig også barn, og jeg vil ikke utelukke at det kan være lurt å se nærmere på barns personvern. Hvis en skal gjøre det, tror jeg kanskje at en ikke hele tiden bør lage nye kommisjoner for å se på deler av en større problemstilling. Men representanten Nybøs forslag vil i tilfelle kunne gå inn i det forslaget som Venstre har fremmet fra Stortingets talerstol i dag, hvor det kan være et perspektiv i en eventuell personvernkommisjons arbeid, for det understreker faktisk betydningen av å se personvernet og trusselen mot personvernet i den sammenhengen som jeg mener det fortjener.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
Det er jo ikke snakk om alle offentlige kameraer. Det er snakk om metodebruk, hvor det er en rettslig kjennelse for at en kan benytte seg av en metode knyttet til et helt konkret forhold. Det er i det bildet en må vurdere forholdsmessigheten av den metoden opp mot den kriminelle handlingen den skal forebygge, avdekke eller etterforske. Spørsmålet er i hvor stor grad det vil fravike det som er dagens ordning, i en moderne teknologisk utvikling hvor kameraer ofte har en lydfunksjon. Så fra vår side har det ikke vært en hensikt å skape en større utvidelse enn det er grunnlag for, og det er retten som til enhver tid vil ta hensyn til hvorvidt tiltaket er for inngripende, eller om det er forholdsmessig. Kapasiteten til bilde og lyd kombinert vil kunne bidra til å gi bevis på en enklere måte enn om man må ha bilde og lyd hver for seg, f.eks.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
Jeg håper ikke representanten forventer at jeg skal argumentere imot regjeringens forslag. Men det er viktige hensyn, noe jeg mener også kommer veldig godt frem i stortingsproposisjonen, som går i begge retninger. Det er helt avgjørende – og det er det vi har gjort et hederlig forsøk på i proposisjonen – å målrette metodebruken, se den opp mot personvernhensyn og spisse den på en slik måte at vi balanserer det godt nok. Det vil alltid være en diskusjon om grensen mellom personvern på den ene siden og behovet for kriminalitetsoppklaring på den andre siden. Der er det opp til Stortinget å finne balansen. Men i dag, f.eks. når det gjelder den viktigste utvidelsen av metoder som handler om dataavlesning, er det i utgangspunktet en teknologisk tilpasning, for det er informasjon man veldig ofte ville fått med tradisjonelle tvangsmidler hvis det ikke hadde vært kryptert. Så kan man si at man likevel flytter det litt nærmere sjelen fordi man går inn på et tidligere tidspunkt og får informasjon før man har sendt det ut. Det kan man også si om muligheten til hemmelig ransaking i dag. Så det er mange viktige hensyn(presidenten klubber) som må veies opp mot hverandre, og det er personvern kontra kriminalitetsbekjempelse som er det viktigste. (presidenten klubber)
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
Jeg mener det er en god idé. Vi har selv vurdert å sette ned en slik personvernkommisjon. Samtidig har vi sett det slik at det er viktig å gjennomføre en del tiltak på tvers så raskt som mulig, og som et alternativ til en personvernkommisjon har vi satt ned en egen arbeidsgruppe på tvers av relevante departementer som på mange måter skal se på de samme spørsmålene som det ville vært naturlig at en slik personvernkommisjon ville sett på. Årsaken til at vi har gjort det, er rett og slett at vi ønsker å ta tak i problemstillingen så raskt som mulig og identifisere ulike utfordringer innenfor ulike sektorer som samlet sett presser personvernet fra ulike hold. Så vi har på mange måter valgt en annen modell, men en som likevel bygger opp under det helhetlige perspektivet som en slik type personvernkommisjon kunne ha bidratt med.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
Jeg er ikke enig i at det tok lang tid. Jeg mener det gikk veldig, veldig raskt. Man må huske at bakgrunnen for Storskog var at det i utgangspunktet nesten ikke var asylankomster fra russisk territorium over til Norge. Så så vi en situasjon hvor det var en forsiktig økning. Det var noe nytt. Samtidig så vi en situasjon i sør, hvor det var en dramatisk økning. Mens ankomsttallene over Storskog var på 20–30–40-tallet, var det 10–15–20 ganger så mye i sør. Det var en situasjon hvor alle våre ressurser var under press allerede, og vi jobbet med utvikling av ulike løsninger for å hindre en enda større krise ved ankomstene i sør. Så kan man godt si i etterpåklokskapens lys at man kanskje burde sendt opp forsterkningsressurser til Storskog tidligere enn det som ble gjort. Det ble altså ganske raskt sendt opp 24 nye stillinger. Utrykningspolitiet ble sendt opp for å forsterke det. Politiets utlendingsenhet ble sendt opp for å forsterke grensekontrollen. Og dette gikk faktisk ikke så sakte som det enkelte kan få inntrykk av – det gikk relativt raskt. Det var en utvikling som, hvis man sammenligner med det som var utviklingen i sør, var veldig forsiktig, selv om den var dramatisk. Vi håndterte begge situasjonene på en rask og effektiv måte med de ressursene vi hadde tilgang til, og vi allokerte ressurser til nord så raskt som det lot seg gjøre. Så kan man si at man kanskje burde ha hørt mer på lokale krefter. Det vil jo alltid være sånn i en evaluering at det er læringspunkter. Jeg mener det er mange læringspunkter i de sektorevalueringene som nå er i ferd med å bli utarbeidet, men å skape et inntrykk av at denne situasjonen kunne vært veldig annerledes med en annen form for håndtering, det mener jeg det ikke er grunnlag for.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
Jeg tror det er en ganske god lærdom fra denne saken og mange andre kriser at man ikke bør feste lit til feilsnakk. Man kan altså ikke planlegge en beredskap ut fra et tall på 200, når det reelle var omtrent en tiendedel av det. Jeg synes det er en litt underlig tilnærming som justiskomiteens leder har til det spørsmålet hvis hun virkelig mener at vi basert på noe som var helt feil, som var basert på feilsnakk eller en feiloverlevering av en opplysning, skulle lage beredskapsplaner eller oppfølgingsplaner for en situasjon som vi overhodet ikke kunne forutse på det tidspunktet. Jeg tror vi skal forholde oss i størst mulig grad til faktum, og derfor er disse evalueringsrapportene ganske gode, ved at de vil få frem ulike sider av håndteringen som vi kan dra nytte og lærdom fra. Det er situasjonen med alle håndteringssituasjoner, og vi har helt sikkert også mye å lære her. Men la oss ikke glemme bakteppet. La oss ikke glemme den situasjonen som gjaldt også i resten av landet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
Jeg får si til representanten Pedersen det samme som jeg sa til representanten Tajik: Premissen i spørsmålet er ikke riktig. Vi var ikke uforberedt, vi håndterte situasjonen på den måten vi kunne håndtere situasjonen på der og da. Å gi inntrykk av at det er mangel på erkjennelse av at håndteringen kunne vært annerledes, er feil. Vi jobber nå med evalueringer for å se på hva som kunne vært gjort annerledes. Men jeg tror nok at det er viktig når en skal gjennomgå slike evalueringer, å se på hva som faktisk skjedde, hva som ble gjort i forhold til hva man optimalt kunne ha gjort. Så må en vurdere dette ut fra det sanntidsbildet som forelå av informasjon på akkurat det tidspunktet da dette skjedde. Ofte kan man i etterpåklokskapens lys si at man burde ha sendt opp flere politiressurser raskere. Det ville ikke redusert asyltilstrømningen, det ville ikke hatt noen effekt på annet enn håndteringen og prosesseringen av de personene som kom. Vi fikk på rekordtid opp et eget mottakssenter i Sør-Varanger kommune, bl.a. fordi Sør-Varanger kommune hjalp til, sto på og gjorde en kjempeinnsats sammen med etatene. Jeg tror rett og slett at en må ta litt mer hensyn til hva som faktisk ble gjort, basert på det virkelighetsbildet som forelå.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
I spørsmålet er det konkret nevnt én dagligvarekjede. Ettersom problemstillingen som ligger til grunn for spørsmålet, berører flere aktører, finner jeg det riktigst å besvare spørsmålet generelt. Det er lov av 24. februar 1995 nr. 12 om helligdager og helligdagsfred, § 5 annet ledd nr. 1, jf. første ledd som åpner for salg på søn- og helligdager fra «utsalgssteder som i det vesentlige selger kiosk- eller dagligvarer, og som har en samlet salgsflate som ikke overstiger 100 kvm» som er utgangspunktet for spørsmålet. Jeg mener selvfølgelig at lover skal etterleves. Lovens § 6 fastsetter at forsettlig eller uaktsom overtredelse av den aktuelle bestemmelsen straffes med bøter. Strafferammen viser riktignok at Stortinget ved vedtakelsen av de aktuelle bestemmelsene i 1995 vurderte denne typen lovbrudd blant de mindre straffverdige, sett i et større strafferettslig bilde. Politiet og påtalemyndigheten har ansvaret for å følge opp alle typer lovbrudd som er straffbelagt. Samtidig må politiet foreta løpende vurderinger av hvilke lovbrudd som må prioriteres og bli fulgt opp. Prioriteringer dreier seg ikke bare om å løfte frem saker som er viktige, men noen ganger også om å prioritere ned, slik at andre saker får mindre oppmerksomhet. Norsk politi er tilført betydelige midler siden regjeringsskiftet, over 3 mrd. kr er tilført i friske midler, men det er fremdeles slik – naturligvis – at en i det enkelte politidistrikt må prioritere mellom hvilke saker som skal behandles, og hvilke saker de skal arbeide mest med. Våre sentrale prioriteringer for straffesaksbehandlingen følger av budsjettproposisjonen for 2015–2016, hvor bl.a. grov integritetskrenkelse og grov profittmotivert kriminalitet løftes frem. Årsaken til denne prioriteringen er naturligvis at denne kriminalitetstypen enten representerer store menneskelige lidelser, har store samfunnsøkonomiske kostnader eller er svært samfunnsskadelig på annet vis. Jeg opplever at Stortinget gjennom sin behandling av budsjettene har gitt tilslutning til den overordnede prioriteringen. Videre hører enkeltsaker på straffesaksfeltet inn under påtalemyndigheten, og Riksadvokaten har i sine prioriteringer av straffesaker i 2016 understreket at politimesterne har ansvaret for at alle saker i distriktet som faller inn under Riksadvokatens prioriteringer, gis forrang dersom det er knapphet på ressurser, uavhengig av hvilken organisatorisk enhet som i utgangspunktet er tildelt etterforsknings- og påtaleoppgaven. Brudd på denne bestemmelsen i lov om helligdager og helligdagsfred er ikke blant de lovbruddene som er ansett som prioritert opp av Riksadvokaten, men jeg forutsetter at enhver politimester i eget politidistrikt til enhver tid foretar en vurdering av hvor samfunnsskadelig kriminalitet er, og hvilke lovbrudd som skal følges opp, og det er åpenbart at den aktiviteten vi nå ser, vil kunne påvirke en politimesters prioriteringer.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
Jeg vil understreke, som jeg gjorde i mitt hovedsvar, at enkeltsaker under strafferettspleien ligger under påtalemyndigheten. Påtalemyndigheten er uavhengig, og det er ikke opp til justis- og beredskapsministeren å instruere i konkrete enkeltsaker. Samtidig mener jeg at det er forskjell på den situasjonen vi nå opplever, og den situasjonen vi har opplevd tidligere, som også spørreren er inne på, hvor det tidligere var sporadiske brudd, ofte fordi det var litt for mange kvadratmeter eller annen type oppfølging som ikke var tilfredsstillende, til det vi nå ser konturene av, som er et mer systematisk arbeid for å undergrave en lov som er vedtatt i dette hus, og som politiet også er satt til å håndheve. Men jeg vil understreke at jeg har stor respekt for den enkelte politimesters vurdering av konkrete saksforhold i eget politidistrikt, og jeg vil ikke gi noen instruksjoner eller lignende i så henseende. Jeg tror imidlertid det er viktig at den utviklingen vi har sett, viser at det er noe annet vi nå står overfor enn det vi gjorde for kort tid siden.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-11:
Nå har jeg vel i mine to foregående svar gitt uttrykk for at jeg ikke kommer til å gi noen instruksjoner til påtalemyndigheten. Den skal være uavhengig når det gjelder enkeltsaker på straffesaksområdet. Men jeg har samtidig understreket at jeg mener det er krevende å være passiv tilskuer til at noen aktivt oppfordrer til lovbrudd. Det er ingen tvil om hvor flertallet i denne sal ligger, hvor grensene loven setter, står, og jeg tror det er vanskelig å hevde at loven på noe område skulle være særlig uklar. Det er politiets oppgave å arbeide med alle saker som er straffbelagte, men jeg vil understreke at jeg har stor respekt for at politiets ressurssituasjon er slik at den enkelte politimester må prioritere de mest alvorlige sakene. Jeg er en veldig sterk forsvarer av at det fører til at andre saker vil kunne nedprioriteres, og jeg har respekt for de vurderingene som politimesteren lokalt vil gjøre til enhver tid.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-05-11:
Russen har selv satt i gang tiltaket «Nei er nei», og på russearrangementene er det nå mer vakthold, mer belysning, atskilte toaletter med eget vakthold, kan vi lese. Men bekjempelse av voldtekt må skje på mange arenaer, det berører mange sektorer. Handlingsplanen mot voldtekt gikk ut i 2014. En plan er ikke viktig i seg selv, men en plan setter noe i fokus, og en plan fordeler ansvar. Mitt enkle spørsmål til statsråden er: Når kommer en plan mot bekjempelse av voldtekt – ikke for planens skyld, men nettopp for å bekjempe voldtekt? Eller som statsråden sa til representanten Ropstad: Vi må se helhetlig på det, på det overordnede perspektivet.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-05-11:
«Alle kjedene som har åpnet butikker på søndager, har brukt millioner av kroner på å følge lov om helligdager og helligdagsfred. Hvordan ser statsråden på at et av Norges største selskaper skaper en helt ny og utfordrende konkurransesituasjon ved åpenlyst å bryte loven hver søndag, og at de også har annonsert at de vil gjøre det i pinsehøytiden?»
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-05-11:
Takk for statsrådens klare svar. Som statsråden sier, var det fredag et hasteinnkalt møte hos statsråden. Statsråden er sitert på, og sier også nå, at loven er krystallklar. Ifølge statsrådens uttalelse til NTB sier også aktørene at loven ikke er uklar eller utydelig, men allikevel skjer det lovbrudd. Nå går vi inn i pinsehøytiden, en langhelg med en 16. mai før den 17., og mitt spørsmål er: Hva vil statsråden konkret foreta seg slik at loven – med forarbeider – ikke blir brutt nå i langhelgen? Det skjedde i helgen vi har bak oss, som kom etter hastemøtet der statsråden var like klar som nå. Hva konkret vil statsråden foreta seg?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-05-11:
Takk for svaret. Det er ingen eksempler, ingen tolkningstvil – allikevel står vi i denne situasjonen. Jeg hører nå at både kulturministeren og justisministeren snakker om passiv og aktiv deltakelse og om å se på. Men regjeringen ønsket en liberalisering, det var kulturministeren og statsråd Anundsen inne på. Den liberaliseringen er det ikke flertall for nå. Men det som skjer, er en snikliberalisering av lov om helligdager og helligdagsfred. Kan statsråden med ansvar for dette sitte stille og se på det?
Lise Solveig Wiik (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
Statsråden redegjør greit for viktigheten av å sikre nok ressurser til politiet hva gjelder etterforskning, og han peker også på viktigheten av forebyggende tiltak. Det er jeg svært tilfreds med. Likevel vet vi at det er store mangler når det gjelder ivaretakelsen av den voldtatte. Mottak for voldtatte skal være lokalt i kommunene, og vi vet godt at kommuneøkonomien er stram – meget stram i de aller fleste kommuner. Det betyr at voldtektsmottak prioriteres for lavt. Så mitt spørsmål til statsråden er følgende: Hvordan vil statsråden sørge for nok midler til kommunene slik at det er mulig å prioritere voldtektsmottak?
Iselin Nybø (Venstre), 2016-05-11:
Borgere i dette landet har en enorm forventning til politiet når det gjelder voldtektssaker, både med tanke på forebygging og – ikke minst – med tanke på etterforskning og ivaretakelse. Det fikk vi sett ganske tydelig da en lensmann i Gjesdal i hvert fall ble framstilt litt uheldig da han i forkant av russetreffet i Kongeparken anbefalte alle russejenter å ha på seg sykkelbukse under russedressen. Da kommer det ganske tydelig fram i media at publikum forventer noe helt annet av politiet enn at det skal være rådet politiet gir til russen. Nå er det helt sikkert ikke slik at lensmannen mener at har man sykkelbukse på under russedrakten, så går det bra, og da har man gjort det man skal. Men publikum var klart ikke fornøyd med den uttalelsen. Mitt spørsmål er: Har vi god nok opplæring i kjønnsbasert kriminalitet og seksualisert vold på Politihøgskolen, sånn at våre politifolk er rustet til å ivareta de alvorlige sakene som dette gjelder?
Iselin Nybø (Venstre), 2016-05-11:
Når jeg reiser rundt til politiet, opplever jeg at de er veldig fornøyd med den jobben som er gjort rundt nærpolitireformen. De følger Stortinget i behovet og i logikken som ligger bak. Men det er to ting som jeg opplever at de er litt bekymret for. Det er for det første om vi klarer å få til det som er målet, nemlig å få ressursene ut i distriktene. Og så er det progresjonen. For nå er det mange lensmenn der ute som ikke vet om deres lensmannskontor skal opprettholdes, eller hva som skjer. Det er klart at å leve med en sånn usikkerhet over tid er krevende for alle. Stortinget har lagt opp til en ganske omfattende prosess, og det tar tid å gå igjennom de prosessene som en skal igjennom for å få gjort endringene. Men hva gjør statsråden for å sørge for at vi har progresjon i det arbeidet som skal skje, og for å sørge for at vi faktisk klarer å gjennomføre de gode intensjonene som vi var enige om i forbindelse med nærpolitireformen?
Iselin Nybø (Venstre), 2016-05-11:
I etterkant av disse overgrepssakene som har blitt avdekket i barnehager i Bergen, har statsrådens partikollega Laila Marie Reiertsen foreslått kameraovervåkning i alle barnehager, bl.a. med følgende begrunnelse: «Vi har jo andre plasser der vi har kameraovervåking. Om du gjør en god jobb og ikke har noe å skjule, bør du ikke ha betenkeligheter med kameraovervåking.» Mitt spørsmål til statsråden er: Hva tenker han om at vi skal svekke barns personvern på den måten for å unngå slike overgrep i framtiden? Og når barns personvern er slik under press som vi ser eksempel på her, ser statsråden behov for at det også kan være nødvendig med en gjennomgang av barns personvern, f.eks. gjennom en barnas personvernkommisjon?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2016-05-11:
Over halvparten av jentene i dette landet opplever seksuell trakassering, altså uønsket oppmerksomhet rundt kjønn, kropp og seksualitet. Vi vet at én av ti utsettes for voldtekt. Det er tunge erfaringer å bære med seg for landets kvinner. Vi vet også at det rapporteres om flere tilfeller av seksuell trakassering og voldtekt i russetiden, og hvert eneste år ser vi at politiet rundt omkring er ute og ber russejenter om ikke å bli for fulle og om å ta ansvar selv. I år har det toppet seg med et råd om å ha på sykkelbukse under russedressen. Jeg lurer på hvordan statsråden mener at seksuell trakassering og voldtekt kan bekjempes og forhindres i ungdomstiden og i russetiden spesielt?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2016-05-11:
I spørretimen forrige onsdag sa statsministeren at det er viktig at noen sloss på bakken i Syria og i Irak. Det skal ikke være våre tropper, det skal være andre tropper, men de trenger trening for å gjøre det. Samtidig framgår det helt tydelig i media, og også fra regjeringen, at oppdraget man nå har sluttet seg til, åpner for at norske soldater kan delta i operasjoner inne i Syria. Vi vet at det folkerettslige grunnlaget for bidraget er basert på invitasjon fra den irakiske regjeringen. Mitt spørsmål i dag er: Vil norske soldater delta i kamper på bakken i Syria, og vil det i så fall være innenfor folkeretten?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-05-11:
Spørsmålet mitt går til justisministeren. Det er krevjande for politiet å skulle gjennomføre ei stor politireform samtidig som dei skal halde ved lag godt politiarbeid. Senterpartiet ønskte ei anna politireform enn den reforma som vart vedteke, fordi vi meiner det blir lagt til rette for langt større sentralisering enn det stortingsfleirtalet vil innrømme. No varslar fleire politidistrikt om at dei har for få ressursar, og somme prioriterer ope ned vinningskriminalitet fordi dei ikkje rår med alle oppgåvene. Vi får også høyre at det går ut over oppfølging av meir alvorleg kriminalitet og det førebyggjande arbeidet. Senterpartiet har problematisert dette tidlegare og åtvara mot moglege problem undervegs i gjennomføringsfasen av reforma. Eg meiner det er all grunn til å trekkje i tvil om regjeringa har lagt godt nok til rette for at politidistrikta skal kunne yte gode nok tenester til befolkninga, samtidig som dei skal gjennomføre politireforma, for ein kan jo spørje seg: Viss problema i politidistrikta ikkje har noko med politireforma å gjere, kva er då årsaka? Framstegspartiet har stått fram som ein garantist for at politiet skulle få tilstrekkeleg med ressursar, vel å merke før dei kom i regjering. Det kan verke som om regjeringa og statsråden ikkje har vore førebudd på kor krevjande det vil bli å gjennomføre ei slik reform, og kor mykje ekstra det krev for at politiet skal kunne halde ved lag god tenesteproduksjon undervegs. Spørsmålet mitt er: Har det oppstått større problem enn regjeringa føresåg i gjennomføringsfasen av politireforma, eller har ikkje statsråden sørgt for at politidistrikta har nok ressursar til å klare denne fasen?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-05-11:
Regjeringa kalla politireforma for ei nærpolitireform og påstod at ho ikkje skulle verke sentraliserande. Det seier seg sjølv at det å kutte frå 27 til 12 politidistrikt er ein smule sentraliserande. Framover vil det kome mange saker om eventuell samanslåing av lensmannskontor og likeins om å samle funksjonar i politiet i færre einingar. I saker om lokalisering av statlege arbeidsplassar burde vi jo eigentleg ha politisk styring for å sikre at statlege arbeidsplassar blir spreidde i heile landet. I saka om lokalisering av politimeisterembeta viste regjeringa tydeleg at dei helst skyggjer unna dette temaet. No har vi ei ny sak på gang om lokalisering av løns- og rekneskapseininga i politiet. POD brukar her kriterium som i praksis ekskluderer alle andre regionar enn Oslo-regionen frå å bli tildelte desse arbeidsplassane. Kvifor sørgjer ikkje statsråden for at lokalisering av funksjonar i politiet bidreg til regional utvikling og til å betre balansen i arbeidsmarknaden rundt om i landet?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-05-11:
Hovudspørsmålet frå Venstre gjeld personvernet, og det er eit viktig tema. Omsynet til personvern og rettssikkerheit er viktig også når vi skal vurdere endringar i lovverket. Regjeringa har, som det er nemnt her, lagt fram eit forslag om å utvide moglegheita for politiet og PST til å bruke skjulte tvangsmiddel for å førebyggje og kjempe mot kriminalitet. Det har kome kritiske innvendingar mot forslaget, m.a. frå Datatilsynet og Norsk Journalistlag. Kan statsråd Anundsen trekkje fram dei innvendingane han meiner er særleg viktige å lytte til, og som han meiner Stortinget i handsaminga av saka bør ta omsyn til?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-05-11:
Vi husker sikkert alle statsrådens skrytevideo fra siste valgkamp, der statsråden presenterte sitt glansbilde av justissektoren. Det er mange politifolk ute i landet som ikke er like fornøyde som statsråden med situasjonen i politiet. Ved lensmannskontoret i Nesna i Nordland har den eneste politibilen etter 405 000 km brutt sammen. Lensmannen må sykle, gå eller bruke privatbil i tjenesten. Vi så verken lensmann Hogne Rosø i Nesna eller Volvoen hans i statsrådens propagandavideo. Vil statsråden sørge for at lensmannen får seg en ny bil, eller er ikke det at politiet i distriktene har biler som fungerer, en del av et politi som er rustet for framtiden?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
Politireforma var nødvendig, og ho gjev moglegheit til å gjere viktige satsingar for framtida, slik at ein får eit sterkt og nært politi i heile landet. Det inkluderer òg gode fagmiljø i heile landet. Men Politidirektoratet argumenterer med for høg risiko knytt til låg tilgang på lokalt busette arbeidstakarar med nødvendig kompetanse – i f.eks. Florø – i lokalisering av Politiets fellestenester. Eg vil kome med eksempel frå mitt eige fylke når det gjeld Difi på Leikanger og Lotteritilsynet i Førde. Dei rekrutterer svært godt, og det viser at når det gjeld lokalisering, må vi tenkje breitt, og tenkje at sterke fagmiljø kan byggjast mange stader i landet. Kvifor krev ikkje statsråden at POD ser moglegheitene i heile landet når nye tenester skal få nye kontor?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
Balansen mellom personvern og kamp mot kriminalitet har òg vorte aktualisert med Prop. 68 L for 2015–2016 som statsråden har lagt fram, knytt til skjulte tvangsmiddel og heimlar til politiet. Utan å føregripa behandlinga på Stortinget er det mange tiltak der som eg vil tru vil få støtte frå Arbeidarpartiet, men det er nok òg nokre element som eg er litt spørjande til. Blant anna ser me at statsråden vil tillata at offentleg kameraovervaking ikkje berre skal gjelda bilete, slik som i dag, men at det òg skal kunna gjelda lyd. Det er verdt å merka seg at dette ikkje er gjeldande rett i dag. Me opplever òg at det ikkje er nemneverdig grunngjeve i sjølve proposisjonen; det er noko ein oppdagar når ein les lovteksten, at den utvidinga er opna for. Så eg vil gjerne høyra korleis statsråden vurderer denne utvidinga knytt til at alle offentlege kamera skal kunna ta opp lyd i tillegg til bilete. Kva har det å seia for personvernet til vanlege borgarar?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
Spørsmålet mitt går til justisministeren. Ifølgje fleire aviser viser evalueringa til Politidirektoratet at den svært uvanlege situasjonen på Storskog i haust, då det kom rekordmange asylsøkjarar, fekk utvikla seg i fleire veker før han vart teken på alvor. Politimeisteren i Aust-Finnmark sende eit varsel allereie 9. september, og ifølgje denne rapporten var politiet ikkje førebudd på tilstrøyminga, dei mangla både kompetansen, bemanninga og infrastrukturen som skulle til. Verken politiet internt eller politiet og myndigheitene såg ut til å samarbeida godt nok. No er jo dette ei foreløpig evaluering, men ho teiknar likevel eit ganske tydeleg bilde: at kriseforståinga mangla i Politidirektoratet, at leiarskapen i den politiske leiinga var fråverande, og når det gjeld varselet frå det ytste leddet, altså politiet sjølv, på bakken, i Aust-Finnmark, vart dei ikkje viste nok tillit. Når det gjeld dei daglege rutinane i Politidirektoratet, er det noko Politidirektoratet sjølv er ansvarleg for, men når det gjeld kriseforståinga i ein krisesituasjon, er det til sjuande og sist justisministeren som er ansvarleg for det – altså at varselet ikkje vart teke alvorleg nok tidleg nok, og at norske myndigheiter mangla tilstrekkeleg kontroll over Storskog grensestasjon over lengre tid. Spørsmålet er kvifor det tok så lang tid for regjeringa å forstå at krisen ved Storskog var ein nasjonal krise.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
Justisministeren snakka om at det var ein forsiktig auke i nord. Men rundt det tidspunktet då politimeisteren sende varselet ‒ altså 9. september ‒ snakka statsministeren sjølv om ein dramatisk auke i ein partileiardebatt, basert på informasjon frå Justis- og beredskapsdepartementet. Då snakka ho om omkring 200 ankomstar kvar dag. Det var informasjon som ho på det tidspunktet festa lit til. Det er altså ikkje snakk om at ein ikkje var i ein situasjon der ein burde ettergått situasjonen. Ein burde ha oppfatta at det var gjeve eit varsel frå politimeisteren i Aust-Finnmark om at det var behov for meir kompetanse, meir ressursar, meir bemanning og ei betre handtering av situasjonen på Storskog. Eg er nøydd til å spørja justisministeren ‒ sidan han står her og seier at han på det tidspunktet ikkje forstod eller ikkje burde forstått, eller i etterpåklokskapens lys kanskje burde forstått: Kva tid vart justisministeren merksam på at det var gjeve eit varsel frå politimeisteren i Aust-Finnmark om at ein ikkje hadde nok ressursar til å handtera situasjonen?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
Det vi hører her, er en statsråd som har en oppsiktsvekkende mangel på erkjennelse av at ting på Storskog ikke ble håndtert som det skulle. Det som skjedde på Storskog, føyer seg også inn i et større bilde. På denne tiden i fjor var hele mediebildet preget av et veldig høyt antall ankomster av flyktninger og asylsøkere til Europa. Likevel var regjeringen fryktelig overrasket da også antallet ankomster til Norge økte sommeren 2015. Og ikke bare det: Selv om regjeringen i sitt budsjettframlegg for 2016 konstaterte at august var den største asyltilstrømningsmåneden i Norge siden begynnelsen av 1990-tallet, kuttet man i budsjettet til UDI. På Storskog tok det mange uker – Sør-Varanger kommune og det lokale politiet ble overlatt helt til seg selv – å håndtere situasjonen, til tross for at man visste og så, ikke minst gjennom media, at antallet ankomster økte også der. Så jeg gjentar spørsmålet: Hvordan kunne regjeringen og statsråden være totalt uforberedt på situasjonen, og hvorfor satte man ikke inn tiltak når alle så at ting skjedde?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
«I grunnlagsdokumentet for Nasjonal transportplan 2018-2029 kjem det fram at 476 personar har omkome i samband med bruk av fritidsfartøy i perioden 2002 til 2015. Me har gjennom fleire år heldigvis opplevd markant nedgang i talet på drepne og hardt skadde i biltrafikken. Kva tiltak vil statsråden setja i verk for å styrkja sjøtryggleiken for fritidsfartøy, og vil statsråden, som fleire fritidsbåtorganisasjonar har peika på, vurdera ei eiga 'ulukkesgruppe' som eitt av grepa for å betra tryggleiken for dei som ferdast i fritidsbåt?»
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
Eg takkar for svaret. Eg såg då me skulle inn i salen her, at spørsmålet som vart stila til samferdselsministeren, «vil bli besvart av næringsministeren som rette vedkommende». Det er nok rett, men samtidig har også Samferdselsdepartementet noko med det – dei styrer med Kystverket, hamner, farleier, los, Redningsselskapet, Statens havarikommisjon for transport og NTP-arbeidet, som har transportsikkerheit som eit viktig punkt. Då er spørsmåla mine: Er det for mange aktørar som har med dette å gjera? Hadde det ikkje vore bra, som båtbransjen ønskjer, å få ei ulykkesgruppe som verkeleg tek grep og tek tak i dette? Er det noko som statsråden kunne tenkja seg å gå vidare med – det kan godt vera ut frå Sjøfartsdirektoratet?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
Samanlikna med skipsulykker ved ferdsel til sjøs i næring, er talet omtrent seks gongar høgare når det gjeld drepne knytte til fritidsbåtbruk. Eg må seia at eg synest det er alarmerande høge tal, og eg vil innstendig be om at statsråden ikkje berre følgjer nøye med, men òg lyttar til bransjeorganisasjonane og fritidsbåtorganisasjonane, som verkeleg etterspør ei ulykkesgruppe. Og dei ønskjer å bidra sjølve. Å ha brukarane med på å utforma tiltaka, trur eg òg er veldig viktig. Blant anna har det no kome fram at mange dødsulykker skjer ved brygga, det skjer når ein skal leggja til, når ein skal fylla vatn, når ein skal fylla diesel – eller kva det no er. Nok ein gong vil eg oppmoda om verkeleg å ta tak i dette og følgja opp organisasjonane.
Monica Mæland (Høyre), 2016-05-11:
Regjeringen er opptatt av å øke sikkerheten ved bruk av fritidsbåter og ønsker å treffe tiltak som kan få ned antall dødsulykker. Den 1. mai 2015 ble det påbudt å bruke flytevestutstyr på fritidsbåter under 8 meter. Påbudet har, utover å øke sikkerheten til den enkelte båtbruker, til hensikt å bidra til å skape bedre holdninger til sjøs. For å finne ut om vi oppnår de ønskede virkningene, har jeg besluttet at påbudet skal evalueres. Den evalueringen vil ferdigstilles i starten av juni 2016, og jeg avventer resultatene av denne undersøkelsen før jeg vurderer videre oppfølging av den. Det holdningsskapende arbeidet knyttet til sjøsikkerhet har og skal alltid ha stor oppmerksomhet. Det har over flere år skjedd mye for å øke sikkerheten ved bruk av fritidsbåter. Økt kunnskap om båtliv gjennom arbeid med gode holdninger, innføring av obligatorisk båtførerprøve og en informasjonskampanje rettet mot fisketurister er blant tiltakene som har blitt gjennomført. I fjor ble pensum til båtførerprøven revidert for å øke fokus på godt sjømannskap, sjøvettreglene og de farer som er forbundet med høy fart. Statens havarikommisjon for transport, SHT, har ansvaret for å undersøke sjøulykker, herunder ulykker med fritidsbåter. SHT er ikke pliktig til å undersøke slike ulykker, men kan på faglig grunnlag beslutte at de skal undersøkes. Det avgjørende er hvilke bidrag undersøkelsen kan gi til det generelle sjøsikkerhetsarbeidet. Regjeringen mener at man skal være tilbakeholden med å pålegge SHT eller en annen instans at alle, eller bestemte typer fritidsbåtulykker, skal undersøkes. I tillegg til at SHT kan undersøke fritidsbåtulykker, etterforsker politiet ulykker hvor det er mistanke om straffbare handlinger. Vi vet at det ofte ikke er enkeltstående faktorer som er årsaken til fritidsbåtulykker. Det er mange ganger en kombinasjon av flere faktorer: for høy hastighet, promille, manglende bruk av flyteutstyr eller kjøring i mørket. Sjøfartsdirektoratet fører statistikk knyttet til fritidsbåtulykker og bruker informasjonen i sitt holdningsskapende arbeid. Ulykkesstatistikken gir ikke grunnlag for å trekke presise slutninger om årsak og hendelsesforløp, men den gir allikevel en indikasjon på hva som er de vanligste årsakene til at ulykker skjer. Når det gjelder spørsmålet om fagetatenes anbefaling til kommende NTP, er dette en sak som er til behandling i Samferdselsdepartementet og altså ikke konkludert.
Monica Mæland (Høyre), 2016-05-11:
Det er riktig at dette er et område som faktisk favner tre departementer, både Justisdepartementet, Samferdselsdepartementet og Nærings- og fiskeridepartementet, og vår vurdering har vært at ansvarsforholdene er relativt avklart. Det er slik at Nærings- og fiskeridepartementet har ansvaret for Sjøfartsdirektoratet, de generelle reglene om fritidsbåt med vestpåbud, båtførerbevis og bygging og utrustning. I tillegg har vi ansvaret for fagområdet «sjøtransport» under Statens havarikommisjon for transport, og så har altså Samferdselsdepartementet sine ansvarsområder. Verken den forrige eller denne regjeringen fant å anbefale at det ble opprettet en egen ulykkesgruppe. Vi har en organisasjon som skal være faglig uavhengig, som skal gjøre sine faglige vurderinger av når det er behov for videre undersøkelser. Så må vi hele tiden lete etter nye virkemidler. Vi ønsker alle å bekjempe det store antallet dødsulykker, og hva det blir konkludert med av Samferdselsdepartementet når det gjelder dette spørsmålet, vet vi altså ikke ennå.
Monica Mæland (Høyre), 2016-05-11:
Vi har – og skal selvsagt ha – kontakt med brukerorganisasjonene. Det var jo slik at Sjøfartsdirektoratet i 2012 leverte en rapport om sikkerheten ved bruk av fritidsbåter. Den rapporten ble behandlet av Stortinget i juni 2014 og også i desember 2014. Hovedgrepet fra flertallet i salen var da vestpåbud, i håp om at det skulle bidra til lavere ulykkesstatistikk. Det har det foreløpig ikke gjort, uten at man dermed kan slå fast at det ikke virker. Det er det for tidlig å si. Vi gjør nå en evaluering, og så har vi fått en anmodning fra Stortinget om å komme tilbake med tiltak, og det skal vi gjøre.
Monica Mæland (Høyre), 2016-05-11:
Jeg vil begynne med å klargjøre at jeg oppfatter at Rasmus Hansson her viser til Miljødirektoratets anbefaling om Dalen gruver i Brevik som deponi for farlig uorganisk avfall. Det nåværende deponiet for farlig avfall på Langøya anslås å være fullt i 2022. Norge har nasjonale mål og internasjonale forpliktelser som tilsier at det er nødvendig å opprettholde en nasjonal behandlingskapasitet for farlig avfall. Det er derfor nødvendig å få på plass et nytt deponi for uorganisk farlig avfall før den nåværende kapasiteten er brukt opp. I avfallsstrategien som ble lagt fram i 2013, legges det til grunn at næringslivet selv skal etablere nødvendig kapasitet. Det har imidlertid vist seg vanskelig, fordi forsøk på det har blitt stanset på kommunalt nivå. Dette er bakgrunnen for at Klima- og miljødepartementet ga Miljødirektoratet i oppdrag å utrede mulige lokaliteter for et deponi for farlig avfall. Miljødirektoratets anbefaling forelå 2. mai i år. Klima- og miljødepartementet følger nå opp saken, og fram til 3. juni har alle interesserte mulighet til å komme med synspunkter på utredningen fra Miljødirektoratet. Den 30. mai arrangeres det innspillsmøte i KLD for berørte parter og interessegrupper, og 7. juni vil klima- og miljøministeren besøke Brevik. I lys av den pågående prosessen er det derfor for tidlig å besvare representanten Hanssons spørsmål om tidfesting. Uavhengig av hvor et deponi skulle bli lokalisert, er det tidkrevende å skulle gjennomføre de nødvendige konsekvensutredninger og planprosesser, behandling av søknad om tillatelser etter forurensningsloven og praktisk arbeid med etablering av nødvendig infrastruktur og logistikk. Samtidig som arbeidet med å få etablert et nytt deponi for farlig avfall er en viktig oppgave, er en viktig utfordring framover også å vurdere hvordan og på hvilke områder det er mulig å oppnå reduksjon i de mengdene farlig avfall som genereres. Det er også viktig å vurdere om det er mulig å utnytte ressursene i det farlige avfallet uten at dette fører til økt risiko for helse og miljø. Det finnes allerede i dag flere eksempler i norsk industri på at uorganisk farlig avfall blir utnyttet som en ressurs. Selv om vi framover skulle oppnå økt utnytting eller alternativ behandling av en del farlige avfallstyper, er Miljødirektoratets vurdering at det også i framtiden vil være behov for en deponiløsning for uorganisk farlig avfall. Det vil være avfallstyper, eller deler av avfallet, som ikke egner seg for materialgjenvinning, og som har iboende egenskaper som gjør at det er viktig å sikre at stoffer i avfallet ikke kommer på avveier. Det kan også være tilfeller der avfallstyper som ikke regnes som farlige i dag, blir omklassifisert til farlig avfall i framtiden. På bakgrunn av nasjonale mål og internasjonale forpliktelser, og i lys av tiden det tar å få på plass et deponi for farlig avfall, er det derfor viktig at vi fortsetter den pågående prosessen rundt etablering av et deponi for farlig avfall.
Monica Mæland (Høyre), 2016-05-11:
Som jeg sa, er det for tidlig å besvare det spørsmålet. Akkurat nå pågår det en prosess hvor man skal ha en høringsperiode og innspillsmøter, og statsråden skal reise til Brevik for å undersøke denne saken nærmere. Før den er konkludert, kan vi ikke svare på det spørsmålet representanten Hansson her stiller.
Monica Mæland (Høyre), 2016-05-11:
Det jeg i hvert fall kan svare på, er at vi kommer til å forholde oss til de internasjonale forpliktelsene vi har. Det har vi gjort, og det kommer vi til å gjøre. Vi har fått noen faglige anbefalinger fra Miljødirektoratet. Det er det arbeidet som nå følges opp, og så må vi komme tilbake til det videre arbeidet etter det.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-05-11:
President, beklager dypt at jeg ikke var det, og takk for tålmodigheten! Spørsmålet mitt er rettet til klima- og miljøministeren, men jeg forstår at det besvares av næringsministeren. Det lyder: «Miljødirektoratet anbefaler Dalen gruver i Brevik som deponi for farlig organisk avfall. Stortinget venter på en stortingsmelding om avfallspolitikk og den sirkulære økonomien, som skal gjennomgå avfallspolitikken og hvordan man best kan redusere mengdene farlig avfall og resirkulere. Vil statsråden sørge for at stortingsmeldingen om avfallspolitikk og sirkulær økonomi blir fremmet før en langsiktig plan for uorganisk farlig avfall og et eventuelt nytt deponi bestemmes?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-05-11:
Takk til statsråden for et konstruktivt, grundig og betryggende svar. Jeg vil følge opp litt et par av de tingene hun tar opp. Kommunestyret i Porsgrunn har stanset planprogrammet fra NOAH og Norcem om å etablere et deponi for farlig avfall i Brevik, og det er bra. Miljøpartiet De Grønne støtter at det ikke tas noen beslutning om deponiløsning i Brevik, eller andre steder, før Stortinget har behandlet stortingsmeldingen om en helhetlig gjennomgang av norsk avfallspolitikk. Det viktigste er å få til en bedre politikk for å redusere mengdene med farlig avfall, som statsråden helt riktig påpeker. Vil regjeringen legge fram en nasjonal plan for håndtering av farlig avfall og gjenbruk og oppsirkulering av avfallsressurser?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-05-11:
Det tar jeg til etterretning, selv om jeg vil oppfordre statsråden til å tenke nøye over behovet for en sånn plan. Jeg vil vise til at EUs rammedirektiv om avfall setter krav om materialgjenvinning av kommunalt avfall, emballasje, bygg- og anleggsavfall osv., og EU-kommisjonen la jo nylig fram en rekke forslag for å øke EUs ressurseffektivitet. I denne pakken for sirkulær økonomi ligger det en skjerping av gjenvinningsmålene, og det forslaget tydeliggjør at det skal tas hensyn til avfallshierarkiet ved utforming av virkemidler. Da må spørsmålet til statsråden i hvert fall være: Er statsråden i det minste enig i at det bør etableres krav om materialgjenvinning for farlig avfall i Norge, og vil regjeringen jobbe aktivt overfor EU for at slike krav skal tas inn i EUs rammedirektiv om farlig avfall?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
«Foreldre/pårørende og fosterforeldre med omsorg for barn med funksjonsnedsettelser og utviklingsforstyrrelser møter for ofte et barnevern med manglende kompetanse. Dette har vært påpekt gjentatte ganger av f.eks. Autismeforeningen i Norge. Metodikk knyttet til barnets utfordringer blir ofte ikke benyttet, istedenfor brukes utilstrekkelig barnevernfaglig metodikk. Dette kan få fatale konsekvenser for barna det gjelder. Hva vil statsråden gjøre for å øke kompetansen og endre praksisen til barnevernet i møte med disse barna?»
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
Jeg synes det var mye oppløftende i statsrådens svar. I dag har jeg med meg to gjester. Jeg har med meg en mor og en fostermor, som har to ungdommer med omfattende utfordringer, bl.a. autisme. Dette er pårørende som har møtt systemet på en ganske brutal måte, for å si det forsiktig. Den ene, fostermoren, er kjent fra den såkalte Bjerke-saken. Det som i hvert fall jeg og andre opplever når vi jobber med disse sakene, er et barnevern som veldig fort går i lås, og som har liten evne til å snu når en først har bestemt seg for noe, selv om avgjørelsene er gale. Så spørsmålet er om statsråden vil se på om det er mulig å lage systemer som gjør det mulig å kvalitetssikre barnevernet på et tidligere tidspunkt også når en gjør gale vurderinger – for det vil en kanskje alltid komme til å gjøre – istedenfor at disse menneskene blir dratt gjennom mange rettsprosesser, med de lidelser det påfører.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2016-05-11:
Jeg er glad for at statsråden rister litt i lokalpolitikerne her, for jeg tror det er så ymse når det gjelder kompetanse og vilje til å gå inn og gjøre en tilstrekkelig god jobb. Det viser jo en del av disse sakene. Noe annet som er svært bekymringsfullt, kanskje særlig overfor disse barna som har spesielle utfordringer, og som kanskje også til dels mangler språk, er jo at de i liten grad blir hørt i disse prosessene. Igjen bruker jeg Bjerke-saken som eksempel, der barnet overhodet ikke er blitt forsøkt hørt selv om lovverket sier at en skal ta i bruk alternativ, supplerende kommunikasjon for å høre barnet eller ungdommen det gjelder. Hvordan kan en sikre at barnevernet så godt de kan prøver å få hørt alle barn, men særlig disse barna, i disse prosessene? Det er dessverre ikke alltid tilfellet.