Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
Da presidenten summerte opp replikkordskiftet med representanten Lundteigen, sa han at «noen står relativt langt bak» Regjeringens forslag. Da må det vel også bety at noen er skjøvet i bakgrunnen. Det tror jeg er en god oppsummering av det vi har sett rundt én spesiell sak i dette budsjettet, nemlig biodieselavgiften. Den skal jeg komme tilbake til. Det var også sterkt å høre at Lundteigen beklaget den prosessen som hadde vært fra Regjeringens side i akkurat den saken. Hvis vi går ett år tilbake, var hovedtesen da dette budsjettet for inneværende år ble behandlet, at renten skulle ned og at vi stod overfor en finanskrise. Bildet er et helt annet et år senere. Renten er meget lav, og vi er i ferd med – kanskje – å komme ut av en finanskrise. Som andre har pekt på, er det nisjer i økonomien, og ikke minst krever eksportrettet industri årvåkenhet fra politisk hold, slik at vi har rammevilkår som sørger for at arbeidsplasser kan bestå og ikke legges ned. Når vi nå bruker 150 milliarder oljekroner, 50 milliarder kr mer enn det handlingsregelen mekanisk skulle tilsi, er det klart at en må spørre seg hvordan vi bruker disse pengene. Bruker vi dem til å ese ut en lang rekke budsjetter, eller bruker vi dem riktig? For Kristelig Folkeparti har det vært viktig å få et mer sosialt budsjett på plass gjennom den behandlingen vi har hatt i Stortinget. Jeg må også si at over 100 høringsinstanser og en endring på budsjettet på 40 mill. kr gir grunn til visse refleksjoner. Det er helt rett som Lundteigen var inne på: Aldri har man flyttet på så lite i budsjettsammenheng. For vår del har det ikke minst vært viktig å få en forsterket kamp mot fattigdommen. Vi øker bevilgningene til fattigdomstiltak i Norge med 1 milliard kr. Det er avgjørende å satse på å få folk tilbake i arbeid, målrette disse tiltakene mot dem som trenger det mest, få økte sosialhjelpssatser, flere tiltaksplasser, lavere egenandeler for helsetjenester for dem som er lavtlønte. Å innføre inntektsgradert foreldrebetaling i barnehagene vil også bidra positivt i så måte. Vi har også vært opptatt av at vi måtte gjøre noe med Regjeringens reelle kutt til verdens fattige. Det er et faktum at med Regjeringens forslag og det vedtaket vi får her i dag, går den fattigdomsorienterte bistanden ned. Oppvekst for barn og unge er kanskje den beste investeringen vi kan foreta framover for vårt velferdssamfunn. Da har vi i Kristelig Folkeparti en annen profil enn Regjeringen. Vi øker engangsstønaden ved fødsel og adopsjon. Vi ønsker å gi foreldre som ikke har opptjent rettigheter til foreldrepenger, en bedre mulighet til å bruke tid sammen med sitt barn den første tiden. Vi øker kontantstøtten, som nå har stått på stedet hvil altfor lenge. Vi ønsker å styrke det forebyggende arbeidet rettet mot barn og unge gjennom en styrking av barnevern og familievern. Når det gjelder skolen, satser vi mer på læreren enn timene. Flere lærere gir bedre kvalitet. Det er bare å se hen til Finland for å se at det er en riktigere vei å gå enn kun å snakke om å øke timetallet. I valgkampen la Kristelig Folkeparti fram en handlingsplan for livshjelp. Denne planen følger vi opp i vårt alternative budsjett med forslag om økte bevilgninger på en rekke områder, som f.eks. bygging av 500 flere sykehjemsplasser enn Regjeringens forslag, og flere hospice-plasser for døende pasienter. Så setter vi altså av 100 mill. kr til dem som trenger behandling for sitt rusproblem. Fortsatt er det altså slik at denne regjeringen velger å sitte stille og se på at institusjonene legges ned, samtidig som mange står i kø for å få behandling. Det er en uverdig situasjon som burde opphørt for lenge siden. Så skal man ikke bare fordele penger, men man skal også skape noe i dette landet. Vi ønsker en endring når det gjelder avskrivningssatsene, vi ønsker å halvere arbeidsgiveravgiften for lærlinger, og vi ønsker å styrke SkatteFUNN-ordningen, alt sammen for å bidra til vekst i næringslivet, som igjen gir arbeidsplasser og på sikt også flere skattekroner. Vi har også lagt inn en svart økonomipakke for nettopp å sørge for at fellesskapet får det som er nødvendig, ved å styrke både Økokrim, skatteetaten og tolletaten. Så til den enkeltsaken i statsbudsjettet som har skapt størst debatt både innenfor og utenfor disse veggene, nemlig Regjeringens forslag om å fjerne fritak for autodieselavgift for biodiesel. Forslaget har skapt enorm debatt også internt i Regjeringen. Det er ikke noe reelt flertall for denne avgiften – det har debatten avklart. Senterpartiet og SV sier åpent at de er imot, mens Arbeiderpartiet står på den, i hvert fall utad. Regjeringspartiene stemmer i dag for en avgift som flertallet på Stortinget er imot. Det er et tankekors, ikke minst i forhold til demokratiske prinsipper om folkestyre, maktfordeling og parlamentarisme. Så til sakens realiteter. Kristelig Folkeparti mener det er viktig for vår troverdighet at vi evner å iverksette nasjonale tiltak for reduksjon av klimagassutslipp. Utslippene fra veitrafikken har i gjennomsnitt økt med 2 pst. hvert år siden 1990, og står i dag for 20 pst. av de samlede klimagassutslippene. Økt bruk av biodrivstoff er et av de enkleste og billigste klimatiltakene i transportsektoren på kort sikt. Den 3. desember 2008 ble partene i klimaforliket enige om at omsetningspåbudet skulle skjerpes til 5 pst. fra 1. juli 2010. Klimaforliket innebærer også at det skal arbeides videre med en grønn omlegging av kjøretøyrelaterte skatter og avgifter og annen regulering som fremmer lavutslipps- og nullutslippsalternativer. Etter vår mening bryter man i dag disse punktene i forliket, og det uten å snakke med avtalepartene på forhånd. Det som kanskje er mest overraskende, er at statsministeren prøver å framstille hestehandelen om skjerping av omsetningspåbudet til 3,5 pst. i 2010 som en seier for SV og Senterpartiet. Men i Regjeringens begrunnelse for avgiftsforslaget i statsbudsjettet vises det jo til at partene i klimaforliket er enige om 5 pst. i 2010. Sannheten er altså at Regjeringen svekker satsingen på biodrivstoff på to områder samtidig. De struper markedet med avgifter, og svekker inngåtte avtaler om skjerping av omsetningspåbudet. Vi kan med dette få nedleggelser av arbeidsplasser. Planlagte milliardinvesteringer på Follum uteblir, Schenker, Posten, Ruter og andre avblåser satsingen på høyinnblanding av biodiesel på sine kjøretøyer. Arbeiderpartiet har de siste ukene begynt å argumentere med manglende klimaeffekt og hensynet til matsikkerhet som grunnlag for biodieselavgiften. Dette argumentet er ikke å finne i begrunnelsen i statsbudsjettet, men er åpenbart blitt veldig viktig nå. Fra Kristelig Folkepartis side har vi vært opptatt av denne problemstillingen. Våren 2008 fremmet Dagfinn Høybråten en interpellasjon hvor han tok opp de etiske utfordringene knyttet til at store landområder tas ut av matproduksjonen for å produsere biodiesel. Vi utfordret Regjeringen til straks å utarbeide et rapporteringssystem med bærekraftskriterier for biodrivstoff i påvente av EUs varslede sertifiseringsordning. Denne debatten som Kristelig Folkeparti var sterkt delaktig i, la grunnlaget for den avtalen som kom i stand mellom partene i klimaforliket 3. desember 2008. Der står det fast at bærekraftskriterier skal innføres i 2010. Men der har vi ikke sett noe fra Regjeringen i så måte, og de vil jo heller ikke stemme for forslaget om dette i dag. Til sist: Oljeselskapene har nå fått skylden for at det ikke lar seg gjøre å komme i mål med et omsetningspåbud, slik det ble framstilt tidligere i dag. Da må vi minne om at da vi 9. oktober 2008 spurte finansministeren om forskrifter for hvordan dette skulle gjøres, svarte hun at det skulle komme i oktober 2008, for vel ett år siden. Det kom for tre uker siden, altså over ett år etter det man sa. Da er det ikke rart at oljeselskapene ikke skjønner hvordan man skal leve opp til forventninger man ikke kan, når Regjeringen ikke leverer. Med dette tar jeg opp Kristelig Folkepartis forslag.