Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-11:
Det lovforslaget Odelstinget behandler i dag, innebærer en oppfølging av Stortingets behandling av St.meld. nr. 43 for 1999-2000, den såkalte akuttmeldingen. Stortinget bad da Regjeringen fremme forslag til lovfesting av trygderefusjon for svangerskapskontroll utført av jordmor i privat så vel som i offentlig virksomhet. Svangerskapskontroller hos privatpraktiserende lege har lenge vært dekket av folketrygden. For å stimulere kommunene til å organisere svangerskapsomsorg i helsestasjon ble det fra 1. januar 1991 innført en egen refusjonsordning for svangerskapsomsorg i helsestasjon. En forutsetning for refusjon var bl.a. et samarbeid mellom lege og jordmor ved helsestasjonen. Den kommunale jordmortjenesten ble gjort obligatorisk 1. januar 1995. For å legge et grunnlag for at jordmor også i samarbeid med privatpraktiserende lege kan utøve svangerskapsomsorg, ble det ved endring av normaltariffen for leger i mai 1995 innført en takst for svangerskapskontroller utført av jordmor ansatt hos lege. Trygden gir i tillegg stønad til jordmorhjelp ved fødsler utenfor institusjon, følgetjeneste og vendereis/blindalarm både for privat og kommunal jordmortjeneste. Det har lenge vært en politisk målsetting å styrke jordmorens rolle i kommunehelsetjenesten. Fra et brukersynspunkt er det vesentlig å kunne velge den form for svangerskapskontroll eller -omsorg man ønsker. Eksempelvis vil noen foretrekke medisinske kontroller, kanskje helst hos en lege de kjenner godt. Flere kvinner ønsker svangerskapsomsorg hos jordmor. Andre vil kunne ha ønske om en mer helhetlig omsorg i helsestasjon. Med etablering av den nye refusjonsordningen vil de gravide også kunne få vederlagsfri svangerskapsomsorg hos privatpraktiserende jordmor. Forslaget innebærer at jordmortjenesten vil bli likestilt med fastlegetjenesten og fysioterapitjenesten med hensyn til organisasjonsmodell og finansiering. Kommunene har et lovpålagt ansvar etter kommunehelseloven for å sørge for et tilstrekkelig tilbud av disse tjenestene og velger selv den mest hensiktsmessige organiseringen ut fra lokale forhold. Kommunene kan velge mellom å opprette faste stillinger for personellet eller inngå driftsavtaler med privatpraktiserende yrkesutøvere. Enten yrkesutøveren har avtalepraksis eller er ansatt i kommunen, utbetaler trygden refusjon for arbeidet, i sistnevnte tilfelle til kommunen som arbeidsgiver. Vilkåret om driftsavtale for å kunne innkreve refusjon i privat jordmorpraksis er viktig for å motvirke både rekrutteringssvikt til jordmorvirksomhet i kommunene og geografisk skjevfordeling av tilbudet, som enkelte talere har vært inne på i dagens debatt. Kommunene vil også gjennom driftsavtalen kunne sikre et samarbeid med legetjenesten, som er viktig. Med dette opplegget forsvinner behovet for den særskilte refusjonsordningen for svangerskapsomsorg i helsestasjoner, som derfor er foreslått opphevet. Kommunene har i utgangspunktet det fulle finansieringsansvaret for forebyggende tiltak som skolehelsetjeneste og helsestasjonsvirksomhet. Den delvise trygdefinansieringen av svangerskapsomsorgen i helsestasjon har vært og vil fortsatt være et avgrenset unntak fra denne hovedregelen. Veiledning i familieplanlegging er en naturlig del av svangerskapsomsorgen. I det anbefalte opplegget for kontroller i forbindelse med svangerskap inngår også en kontroll noen uker etter fødselen. Under denne vil det ofte gis veiledning i familieplanlegging, og dette har vært og vil fortsatt være omfattet av trygdens finansieringsansvar, enten kontrollen og veiledningen skjer hos lege, hos jordmor eller i helsestasjon. I den forbindelse finner jeg det naturlig, som flertallet i komiteen ber om, at departementet også fastsetter en honorartakst for individuell prevensjonsveiledning hos jordmor. I tillegg til å fungere som grunnlag for trygdens oppgjør i forbindelse med veiledning i familieplanlegging, vil taksten regulere betalingen for ungdom og andre som ønsker prevensjonsveiledning av jordmor uavhengig av svangerskapsomsorg. Dette blir parallelt til det som gjelder hos lege. For ordens skyld vil jeg presisere at alle tilbud ved kommunale helsestasjoner er gratis for brukerne. Det gjelder også for tilbud om prevensjonsveiledning i helsestasjon.