Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2010-11-25:
Kultur-Norge har opplevd tidenes satsing på kultur etter at den rød-grønne regjeringen tok over i 2005. Med budsjettet for 2011 passerer opptrappingen over 3 mrd. kr. For kultursektoren er det mye penger, svært mye penger. Når vi vet at i 2005 brukte vi 5 mrd. kr på kultur, og i 2011 vil vi bruke over 8 mrd. kr, får vi et godt bilde på hvilke store endringer som har skjedd i Kultur-Norge. Film er et godt eksempel på dette. Vi har nådd målet om 25 langfilmer i året. For øyeblikket går det over elleve norske filmer på kinoene i Oslo. Man kan si at det dreier seg ikke bare om kvantitet, men også om kvalitet, for de siste årene har en rekke norske filmer blitt prisbelønt på internasjonale filmfestivaler. Det skyldes ikke minst den satstingen regjeringen har gjort på film, at vi har greid å få så mange langfilmer og såpass mye kvalitet. Norsk film skapes og produseres nå i hele landet, og vi har lyktes med å etablere en rekke filmmiljø rundt om i Norges land. Film er en kulturnæring i vekst, både i Målselv, på Lillehammer og i Stavanger. Frivillig sektor er den store budsjettvinneren på kulturbudsjettet for 2011. Gjennom en kraftig økning av momskompensasjonsordningen får frivillig sektor mange ganger mer i økning enn de andre aktørene på kulturfeltet. Denne momskompensasjonen utgjør den største satsingen på frivilligheten over statsbudsjettet noensinne. Når man legger til det regjeringen allerede har gjort av endringer i tippenøkkelen, over statsbudsjettet og gjennom tiltak for å redusere byråkrati og skattebyrde, er konklusjonen at ingen regjering noen gang har satset så mye på det frivillige Norge. Vi vet at stadig flere barn får hjelp av barnevernet. I 2009 mottok over 46 000 barn hjelp fra barnevernet. Det er en økning på over 46 pst. på ti år. Likevel er det mange barn som ikke får hjelp. Fylkesmannens tilsyn viser at mange barnevernssaker blir henlagt på grunn av ressursmangel. Vi er i ferd med å få en ny type mappebarn. Derfor får vi nå den største innsatsen i det kommunale barnevernet siden 1990-tallet. I statsbudsjettet for 2011 legges det opp til 400 nye stillinger i det kommunale barnevernet. Disse blir øremerket for å sikre at pengene blir brukt på de barna som trenger hjelp. I første omgang vil behovet være flere ansatte i barnevernet. Disse skal sørge for at bekymringsmeldinger blir fulgt opp, og at de barna som trenger hjelp, følges opp videre. Vi blir beskyldt av høyresida for å ha allergi mot alt som er privat, og for å rasere private barnevernsinstitusjoner. Det er en merkelig beskyldning i en situasjon hvor over halvparten av alle barnevernsinstitusjoner er på private hender, og hvor staten har redusert bruken av institusjonsplasser både i statlig og privat regi. I budsjettet for 2011 foreslår Fremskrittspartiet et kutt i det statlige barnevernet på 0,5 mrd. kr. Høyre kutter ikke like mye, men begge budsjettene vil føre til massiv nedleggelse av statlige barnevernsinstitusjoner. I verste fall vil det bety nedleggelse av halvparten av alle statlige barnevernsinstitusjoner. Dette er virkelig et ideologisk korstog mot alt som lukter statlig. Men det verste er at dette vil ramme barna, som vil måtte vente lenge før de får den omsorgen de har krav på. Norske småbarnsforeldre har en valgfrihet som i internasjonal målestokk er unik. Vi tvinges ikke til å velge vekk barn dersom vi ønsker å være yrkesaktive. Vi kan faktisk si ja takk til begge deler. Foreldrepermisjonsordningen gir oss i form av dens eksistens en stor valgfrihet. Og gjennom budsjettet gjør regjeringen denne ordningen enda bedre. Vi sikrer at også fedre får tilgang til denne flotte ordningen gjennom å utvide fedrekvoten til hele tolv uker. Og med fedrekvoten utvisker vi de gamle kjønnsrollemønstrene som har begrenset fedres valgfrihet. Det har aldri vært høyresida som har gitt småbarnsforeldrene økt valgfrihet. Det er det venstrepartiene og mellompartiene som har sørget for.