trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2021-06-10:
Jeg skal starte med å si tusen takk til foregående taler, Jegstad, for en klar framstilling av at det er tre forskjellige perspektiver vi diskuterer samtidig her. Men jeg deler det synet som mange har gitt uttrykk for, at dette er et gode. Elsparkesykkelen er et gode. Det er et teknologisk framskritt, og som de fleste teknologiske framskritt gir det nye muligheter til beste for innbyggerne. Men som ved mange teknologier er det også noen ulemper. Særlig når vi snakker om hvordan det påvirker allmennhetens muligheter, hvor den enes frihet kan innskrenke den andres, er det faktisk et anliggende for både oss og kollegaer rundt om i det ganske land å sørge for å balansere og gjøre de nødvendige avveiningene. Og da skal jeg benytte anledningen til å si at jeg tar avstand fra den måten å karakterisere både navngitte medlemmer av Stortinget på, i dette tilfellet komitéleder Andersen, og generelt karakterisere politikere rundt om i det ganske land som gjør denne typen avveininger, på den måten som representanten Johnsen gjorde i sitt innlegg. Det synes ikke jeg hører hjemme i denne debatten. De problemstillingene vi diskuterer her, er ikke nye problemstillinger. Dette har flere av oss diskutert, f.eks. under Arendalsuka for flere år siden, og bransjen holdt da fram at her er det ikke nødvendig med reguleringer, dette skal vi ordne opp i selv. Men som vanlig viser det seg at det lar seg ikke gjøre, for det er ikke fri konkurranse som er målet, det er lik konkurranse og likeverdig konkurranse. Det er avveining av ulike hensyn. Derfor må det reguleringer til. Det illustrerer et annet poeng, at teknologien kommer først, og så må reguleringene komme etterpå. Det er vanskelig å regulere noe man ikke har tenkt på – det er det ingen som har et ønske om. Derfor er jeg veldig glad for at alle som har vært involvert, har klart å gire om to hakk, ikke minst Stortinget, som nå har tatt sitt ansvar som lovgiver og på kort tid fått satt fram en lov. Jeg har merket meg og lest gjennom dommen fra Frostating lagmannsrett, som faktisk også henviste til det representantforslaget som Stortinget har til behandling i dag, så det er noen forhold her som vi må komme tilbake til. Jeg tror vi skal ha respekt for også, som statsråden har vært inne på, at her har det gått fort – det er fortsatt ting som er uavklart. I innstillingen omtaler vi at denne loven faktisk ikke gir grunnlag for innføring av gategrunnsleie. Nei, men det er kanskje sånn at eierrettigheter gir den anledningen. Det må belyses bedre, og det arbeidet må på plass. Dommen fra Frostating lagmannsrett gir ikke noe entydig svar på det, så langt jeg klarer å se. Vi har diskutert ansvarsforsikring. Det har statsråden sagt at han skal komme tilbake til. Et annet forhold som ligger i kjømda av dette, er en diskusjon som bl.a. er reist fra Oslo kommune: Hvilken anledning har vi til å stille krav og vilkår til dem som drifter den virksomheten, f.eks. knyttet til arbeidstakeres rettigheter, arbeidsvilkår osv.? Det er også et forhold som må følges opp i det videre arbeidet.
Torill Eidsheim (Høyre), 2021-06-10:
Det er i dag eit stort behov for vedlikehald av vass- og avløpsnettet i Noreg. Representantforslaget tek opp nokre forslag for nettopp å kunne forbetre dette. Innleiingsvis har eg lyst til å understreke at kommunane har eit stort ansvar, og dei bør ha eit stort ansvar når det kjem til vass- og avløpsnettet. Fleire av tiltaka som forslagsstillarane føreslår, er noko regjeringa allereie har sett i gang vurderinga av, og vi synest difor det er hensiktsmessig å avvente resultatet av dette arbeidet. Fornying og renovering av leidningsnettet vil krevje store investeringar i tida framover. På denne bakgrunnen er det sett i gang ein moglegheitsstudie for å synleggjere effektiviseringspotensialet i vass- og avløpssektoren og dei samfunnsøkonomiske effektane. Vatn og avløp femnar om fleire sektorer, og difor er det særleg viktig at denne studien òg blir utarbeidd på tverrfagleg basis. Regjeringa har altså allereie teke eit viktig initiativ som vil kunne gje oss eit heilskapleg grunnlag for å velje riktige tiltak som skal møte det utfordringsbildet som dette representantforslaget tek opp. Vi ser difor fram til rapporten og at det blir gjort nøye vurderingar før omfattande tiltak blir sette i verk. Representantane føreslår i forslaget sitt å ta føresegna om trygt drikkevatn ut av matloven og inn i ein sektorlov. Dette er ei endring som vi i Høgre ikkje vil støtte. Vi meiner at drikkevatn er eit av dei viktigaste næringsmidla våre og ein føresetnad for trygg matproduksjon. I 2003 blei drikkevatn omfatta av matloven, og tilsynet med drikkevatn blei lagt til Mattilsynet i 2004. Det å ta drikkevatn ut av matloven vil svekkje helseaspektet, og endringa vil òg gjere at drikkevatn ikkje lenger er vurdert som det viktigaste næringsmiddelet vårt. Det meiner vi ville vore svært uheldig.
Torill Eidsheim (Høyre), 2021-06-10:
Først vil eg få takke saksordføraren og komiteen for eit godt samarbeid om denne saka og òg representantane for å reise ei viktig problemstilling. Det er kommunane sitt ansvar å sørgje for at det blir etablert forsvarlege løysingar for sløkkevatn før bygningar blir førte opp, eller før dei blir tekne i bruk. I vårt langstrekte land med store variasjonar både i topografi og i busetjing finst det ikkje éi løysing som vil dekkje alle dei ulike behova. For å finne optimale løysingar bør det kunne baserast på konkrete vurderingar i kvart enkelt tilfelle, ut frå dei gjeldande forholda i den enkelte kommunen. Regelverket må difor ta høgde for at lokal kunnskap og kompetanse kan nyttast innanfor dei nasjonale rammene. Det er då viktig med eit tydeleg regelverk som bidreg til at ein kan unngå misforståingar og hindre unødig ressursbruk når det gjeld både tid og pengar. Dei konkrete vurderingane og avgjerdene med omsyn til dimensjonering av sløkkevatn bør i første rekkje takast lokalt. Det er òg, som statsråden viser til, behov for å erkjenne at det kan liggje føre tilfelle der omsyn talar for at kommunen fråvik preaksepterte løysingar om krav til sløkkevatn. Men det må òg kunne stillast krav til grunngjeving når kommunen på bakgrunn av eigne vurderingar fråvik desse preaksepterte løysingane. Føreseielegheit og likebehandling ved utbygging og stadsutvikling er viktig å vareta. Difor er det gledeleg at det er ein samla komité som stiller seg bak at det i denne saka blir bedt om at regjeringa set opp klare vilkår i regelverket for i kva tilfelle kommunane kan fråvike desse preaksepterte løysingane i forskrifta, TEK17.
Torill Eidsheim (Høyre), 2021-06-10:
Dette representantforslaget handlar om rettferdig bustadpolitikk i bygd og by. For at folk skal få lov til å velje å bu, leve og arbeide i heile landet, er det viktig at det er god tilgang på eigna bustader. Det er tverrpolitisk einigheit om at det er rett å vareta eigarlinja som vi har i Noreg, at ho framleis skal stå sterkt. I Noreg eig så mange som åtte av ti sin eigen bustad. Det gjev oss økonomisk tryggleik, og det gjev auka stabilitet. I enkelte distrikt har det derimot vist seg å vere eit problem at byggjekostnaden overstig marknadsverdien. Ein slik situasjon fører med seg auka risiko, slik at bankane vegrar seg frå å gje lån. Det er viktig å sikre finansieringsmoglegheiter for bustader i heile landet. Nettopp difor har Husbanken allereie verkemiddel som skal motverke denne effekten. Dei har òg moglegheit til å ta distriktspolitiske omsyn. I dette forslaget blir det vist til NOU 2020: 15, Det handlar om Norge, der utvalet peiker på at Husbanken har verkemidla, men at dei i for liten grad er tekne i bruk i distriktskommunane. Når statsråden no har gjeve Husbanken i oppdrag å styrkje informasjonsarbeidet, er dette viktig. Det ligg ein stor meirverdi i å nytte dei distriktspolitiske omsyna i långjevinga. Samtidig er det grunn til å minne om at lån frå Husbanken skal supplere marknaden, ikkje konkurrere med private bankar. Forslagsstillarane ønskjer toppfinansiering, og eg vil minne om at startlån i realiteten er ei allereie etablert toppfinansieringsordning, altså ei ordning som er komen i tillegg til anna lånefinansiering. Det er mogleg å kombinere startlån med ordinært lån i Husbanken, til oppføring eller utbetring, og det kan òg kombinerast med lån i andre bankar. Det er òg mogleg for kommunen å lempe på krava i tilfelle der det er eit avslag på startlån som hindrar moglegheita for å oppretthalde eit arbeidsforhold, eller at det hindrar utvikling av det lokale næringslivet. Forslagsstillarane ønskjer leige-til-eige i utvida omfang. Då vil eg minne om at det finst fleire ulike modellar av leige-til-eige, og at det er viktig å sikre at vi vel ein som er optimalt innretta til beste for forbrukarane.
Torill Eidsheim (Høyre), 2021-06-10:
Det er viktig å sjå etter at Husbankens prioriterte oppgåve skal vere og er bustadsosialt arbeid og å auke talet på bustader som er miljøvenlege og har universell utforming. I tillegg bidrar Husbanken gjennom å initiere forsking og utgreiingar på aktuelle område. For mange distrikt er det nettopp kommunen som er den aller viktigaste aktøren for å utvikle bustadmarknaden. Kommunar som tek ei aktiv rolle, som utviklar planar, som gjev økonomiske insentiv, og som kommuniserer godt med marknadene, kan styrkje og påverke aktørane i den lokale bustadmarknaden. Dette skaper gode, levande lokalsamfunn. Eksempel viser at mange finn gode løysingar gjennom slikt samarbeid, men det viser seg òg at kommunane i dag har varierande grad av kunnskap og kompetanse på stadutvikling og utviklingsbehovet sitt. I tider med omstilling og endring må det erkjennast at det å treffe riktig med bustadsatsinga kan vere krevjande. Men nettopp difor er det viktig å understreke verdien av forsking og samarbeid mellom dei ulike aktørane. For at kommunane skal lykkast med å nå måla i det bustadsosiale arbeidet, skal Husbanken vere relevant og tilføre kommunane meirverdi og vere ein fagleg støttespelar for kommunane. Difor bør midlane til Husbanken i størst mogleg grad vere reserverte for dei med låg inntekt. Sjølveigardemokratiet skal vere ein grunnstein i det norske samfunnet. Befolkningsvekst og tilflytting utan tilstrekkeleg bustadbygging er hovudårsaka til stigande prisar. I Høgre føreslår vi fleire tiltak i programmet vårt for å leggje til rette for auka bustadbygging og for at det skal bli enklare for førstegongskjøparar. Eg vil særleg nemne forenkling og modernisering, slik at vi kan klare å gjere det både billigare og betre å skaffe seg eigen bustad. I tillegg har eg lyst til å nemne bustadforskrifta, som vi meiner bør justerast eller vurderast justert, slik at det blir lagt større vekt på beteningsevna enn på eigenkapitalkravet.
Torill Eidsheim (Høyre), 2021-06-10:
Berre for å få det heilt klart: Husbanken har verkemiddel til å kunne ta distriktspolitiske omsyn. Som det er sagt fleire gonger i salen her i dag, er det denne moglegheita som må bli betre kjend. Forslagsstillarane og fleire andre i salen i dag har teke til orde for å utvide leige-til-eige-ordninga i omfang. Det er vi einig i. Men det er også viktig å tenkje over at det finst fleire ulike modellar for leige-til-eige, og at det kan synast som at enkelte av desse ikkje er optimalt innretta til det beste for forbrukaren. Difor er det viktig at modellane har ei innretning som er målretta, og som sikrar at fleire vanskelegstilte kan kjøpe seg ein bustad og få ta del i den verdiauken og den tryggheita som kan liggje i å eige ein eigen bustad. Vi ser fram til resultatet av det pågåande arbeidet.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-06-10:
Det er ei viktig sak som er sett på dagsordenen her, så eg vil takka forslagsstillarane og Norsk Vann for å bidra til at me har denne debatten. Vatn er noko som er viktig for oss alle, og det er viktig for ein kommune. Men eg trur ikkje det er denne saka som pregar den daglege debatten korkje i kommunestyre eller kommunar med mindre det skjer utfordringar knytt til det. Det kjenner me godt til frå mitt valdistrikt, der Askøy kommune verkeleg fekk oppleva at vatn både prega ordskiftet og sette kommunen på kartet. Rapporten som er grunnlaget for at me har denne debatten, og som viser det store etterslepet som ligg i vass- og avløpssektoren, vil nok bidra til at vasspolitikk blir sett meir på dagsordenen i norske kommunar framover og prega ordskiftet langt meir enn det det har gjort . Me er einig i det som vart sagt av føregåande talar, at dette i utgangspunktet er eit kommunalt ansvar, og me har sjølvkostprinsippet som ligg til grunn. Det vil seia at ein ikkje kan skulda på kommuneøkonomien for at ein ikkje har gjort vedlikehald, at ein ikkje har gjort nødvendige investeringar, og at ein ikkje er à jour. For dette er noko ein kan finansiera direkte gjennom sjølvkost, og som ein ikkje treng å belasta den ordinære kommunekassa med, med investeringar og drift av anlegga sine. Me kjem i dei konkrete forslaga til å røysta i lag med regjeringspartia og har merknader som forklarar bakgrunnen. Nokre av forslaga røyster me mot fordi det allereie er eit pågåande arbeid knytt til det, så det er unødvendig å vedta det igjen. Noko røyster me imot rett og slett fordi me er imot, som f.eks. å innføra ei ny avgift på 50 kr på toppen av sjølvkost. Det er ikkje ein politikk me synest me skal vedta i denne salen – å gå utover det lokale sjølvstyret. Heller ikkje å detaljregulera kva utdanningstilbod ein skal tilby, synest me er god politikk. Om ein skal ta att dette vedlikehaldsetterslepet, vil det garantert bli behov for mange arbeidsplassar knytte til drift og vedlikehald av anlegget, som vil bety at ein vil måtta utdanna folk, ein er nøydd til å tilsetja folk. For vår del håpar me at dei arbeidsplassane fortrinnsvis kjem i privat sektor, som sel tenester til norske kommunar, meir enn at norske kommunar skal tilsetja mange fleire. Her er det heilt openbert at næringslivet vil ha mange oppdrag om norske kommunar tek dette ansvaret på alvor. Når det gjeld bruk av pengar i denne saka, har me den grunnhaldninga at me fortrinnsvis prioriterer i budsjetta. Me skal på måndag disponera ein del pengar i revidert nasjonalbudsjett og kjem ikkje til å røysta for å disponera pengar i dette forslaget. Det er bakgrunnen for at me røyster imot dei pengebruksforslaga som ligg i saka.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-06-10:
Tidlegare i dag var representanten Limi oppe her og sa «Asker og Bærum» veldig mange gonger for å få ein fin statistikk i Budstikka. Eg lurer litt på om representanten Thommessen får ein statistikk når han bruker ordet «regulering» så mange gonger som han gjorde i det føregåande innlegget. Eg synest det er litt spesielt av ein Høgre-representant å avslutta sesjonen og åtte år med blått fleirtal med å applaudera nye reguleringar, men heldigvis var han hyggjeleg nok til å seia at det var eitt parti som ikkje stilte seg bak den rørande einigheita som heile salen er prega av, nemleg Framstegspartiet, og eg får då anledning til å gjera litt greie for vårt syn. Først må eg seia at dette er ein litt spesiell måte å behandla ei lov på. Vanlegvis pleier ein først å ha ei grundig høyring i departementet for nye lover som blir innførte i dette landet. Denne lova er komen som eit benkeforslagsinitiativ frå Stortinget, så det har ikkje vore høyring i forkant i departementet, og det har vore ei kort skriftleg høyring i Stortinget. Eg synest det er uvanleg å behandla eit forslag som er så inngripande for næringsaktørar, på ein sånn måte. Men stortingsfleirtalet skal sjølvsagt alltid få moglegheit til å fremja sine ting, og det gjer dei her òg. Me forstår veldig godt at det er utfordringar med elsparkesyklar som ligg strødde og tek opp fortausplassen, men det jobbar jo Statens vegvesen med, og departementet har nettopp fastsett nye retningslinjer. Me meiner at ein må la dei få verka før ein går til nye, inngripande reguleringstiltak. Det er mange grunnar til at Framstegspartiet er skeptisk til dette. Éin av grunnane er at me ønskjer at aktørane som er på denne marknaden, skal likebehandlast, og at ikkje kommunane kan pressa ut enkeltaktørar. Då veit me at det fort kanskje er dei norske gründerselskapa som blir skadelidande, til fordel for store utanlandske aktørar som har moglegheit til å innfri vilkåra som kommunen stiller. Me veit kven som blir taparane då. Prisen for forbrukarane går opp når konkurransen går ned, og innovasjonen går ned når ein ikkje har mange nok aktørar som konkurrerer med kvarandre. Det siste året har me sett at prisane har gått ned, og me har sett at produktet dei tilbyr, er betre. Det får ein til når ein har fri konkurranse og ikkje for mykje regulering. Avslutningsvis skjøner me at denne saka for oss, med eit så stort engasjement og fleirtal frå alle andre, ser ut til å vera tapt. Me håper at kommunane forvaltar dette på ein klok måte, og at ein unngår masse rettssaker og ESA-utfordringar. Men me stussar litt over at forslaget vårt om at me ber departementet laga ein rettleiar, på eit område som er så lite kjent og greidd ut, ikkje ser ut til å få fleirtal. Så me appellerer til dei andre partia om å vurdera forslaget vårt om at ein lagar eit rundskriv, slik at iallfall departementet får anledning til å fortelja kommunane korleis ein skal forvalta dette regelverket. Det burde ha fått fleirtal i dag, synest eg. Eg tek opp forslaga frå Framstegspartiet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Grunnen til at vi har fremmet dette forslaget, er nettopp å ta bedre vare på vann og å sørge for at det vann- og avløpsnettet vi har i kommunesektoren, fungerer framover. Alle er klar over problemene med det framover, og hvordan det skal løses. Det handler om å samordne regelverk, sånn at det blir ryddig, og det handler om forskningsinnsats for å få til nye løsninger som helt riktig vil kunne være et godt samarbeid mellom privat og offentlig sektor og skape mange arbeidsplasser framover. Her kan Norge ligge i front. Det er også et forslag for å gjøre dette mulig å gjennomføre. Den rapporten som Norsk Vann har gitt ut, viser at vann- og avløpsgebyrene vil kunne komme opp i 30 000 kr, 40 000 kr, ja 45 000 kr for mange husstander hvis man bare legger selvkostprinsippet til grunn. Det tror vi i SV rett og slett ikke er mulig å gjennomføre. Man kan si at dette er lokalpolitikeres ansvar, og ja, det er det, men det henger veldig etter nå, og en av grunnene er nok at ingen har spesielt lyst til å by på disse regningene lokalt. Da mener vi at staten må ta et større ansvar for dette enn det den gjør i dag. I tillegg mener vi at staten er nødt til å kunne finansiere innsats på forskning og utvikling på dette området, og det er grunnen til at vi ber om dette 50 kr-påslaget. Så handler det om nødvann. Det er riktig at det også er et kommunalt ansvar. Og jeg tror det lar seg løse ved lokale og regionale problemer – der tror vi det kommunale ansvaret løser dette – men ikke hvis det er store nasjonale katastrofer. Da trenger vi et samarbeid, der staten er medansvarlig og bidragsyter for å kunne sikre nødvann ved svært store, kritiske situasjoner. Det er ikke hensiktsmessig at enhver kommune sitter med utstyr til slikt, og det tror jeg heller ikke Stortinget mener. Så jeg er litt overrasket over at det ikke er mulig å få flertall for å se på det, for det er nødvendig å ha slike løsninger. Jeg skjønner at flere representanter henger seg mest opp i at det er kommunenes ansvar, og det er ikke noen tvil om det. Men staten må ta et ansvar gjennom regelverket og legge til rette for at det blir mulig å gjennomføre dette. Til slutt: Det er ingen ting i dette forslaget som svekker vernet om vann. Tvert imot, det vil selvfølgelig bli tatt hensyn til i et nytt lovverk som foreslås. Jeg tar opp SVs forslag.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Det var veldig mye vente-og-se i statsrådens innlegg. Det haster på dette området, for problemene blir ikke mindre for hver dag som går, og utgiftene til dette blir heller ikke mindre. Nå hører vi at statsråden sier at det er et visst lokalt handlingsrom her for kanskje å kunne hjelpe noen av dem som er aller mest utsatt, men sånn rent generelt viser rapporten fra Norsk Vann at hvis vi skal bygge ut på sjølkost, vil gebyrene bli så store at det vil bli helt umulig for veldig mange å betale det. Da vil det ikke være rom i kommuneøkonomien for å finansiere det opp når det ikke skal være sjølkost, med mange hundre millioner kroner. Så sier statsråden at det er mulig å tenke seg noen tiltak fra statens side for å avhjelpe dette. Kan statsråden være konkret på å si hva det er staten kan gjøre som gjør at gebyrene ikke blir så høye at folk ikke klarer å betale dem?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Det er derfor vi har foreslått denne femtilappen, for å kunne få satt fart på det som handler om å utvikle effektiv drift, som statsråden snakker om, slik at man ved et mindre beløp kan bidra til den utviklingen som er. Jeg er også ganske forundret over det som skjer med det nasjonale senteret, som ble opprettet etter et representantforslag Venstre hadde i Stortinget i forrige periode, og som jeg sørget for at det ble flertall for her i salen, med Fremskrittspartiet også. Det var nettopp for å få i gang dette utviklingsarbeidet og det store potensialet det også er for å utvikle næring og arbeidsplasser på dette viktige området. Norge kan være i spiss og til og med eksportere ny, viktig teknologi som alle land har bruk for, fordi de trenger å bytte ut ledningsnettet sitt. Hva er da grunnen til at regjeringen ikke viser noen større interesse for dette senteret og å sikre at det faktisk får en kraft som gjør at det kan bidra raskt til denne utviklingen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Dette representantforslaget fritar ikke kommunene for deres ansvar; de må ta mer, men det må staten også. Da må man også ta ansvaret for den kommuneøkonomien som skal sørge for at kommunene har muligheter til å holde på med dette. Mjøsa er viktig å nevne, for den er truet nå også, nettopp av dårlige kloakkrør som lekker, og som gjør at situasjonen i deler av Mjøsa er i ferd med å bli veldig alvorlig igjen. Jeg må si at jeg ikke er spesielt imponert over den innsatsen som regjeringen har gjort, verken over den tida de har brukt for å få på plass nødvendige tiltak, eller over argumentasjonen de fører i dag, der det høres ut som at et gebyr på 50 kr er mye verre og mye større enn å få et påslag på 30–40 000 kr på vann- og avløpsregningen. Det er det dette handler om – å få på plass flere penger sånn at også abonnentene er med og bidrar i det spleiselaget som staten, kommunene og abonnentene kan være med på for å utvikle dette området. Det er store muligheter her for næringer som er store i Norge, og som kan utvikle teknologi som vi også kan eksportere til andre land som har enda større problemer enn oss på dette området. Jeg er litt overrasket over den veldig tilbakelente holdningen som både statsråden og flertallet her har til dette alvorlige problemet, som handler om vannet vårt og at avløpet er sikret, noe som jo er helt fundamentalt grunnleggende. Men jeg er også overrasket over den priseksplosjonen som vi ser komme foran oss; man mener tydeligvis at det er helt greit for abonnentene å håndtere den, eller at kommunene nå skal håndtere utgifter på mange hundre milliarder kroner innenfor budsjetter som allerede er for trange. Og så til slutt dette med et nasjonalt system for nødvannsutstyr: Det synes jeg ikke statsråden har svart spesielt godt på, og ikke noen andre heller. Poenget her er jo å få på plass et system hvis det skulle oppstå en større katastrofe der vannforsyningen i flere kommuner er slått ut; eksempelet med Askøy er én kommune, og det var vanskelig nok der, sjøl med et godt regionalt samarbeid. Dette vil være på den samme måten som når kommunene får støtte av Sivilforsvaret ved store hendelser som går utover egen krisehåndteringskapasitet. Løsningen ligger altså innenfor en eksisterende struktur og ansvarsplassering, men vi må ha et system for dette som gjør at vi vet hva vi skal gjøre den dagen en slik situasjon oppstår. Dette handler om beredskap for de situasjonene som vi dessverre ser kan oppstå. Det er ikke sikkert at de gjør det, men vi er nødt til å ha beredskap, for vi kan ikke unnvære vann i særlig mange timer noe sted.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
SV er helt enig i de problemstillingene som blir tatt opp i dette representantforslaget fra Senterpartiet. Boligmarkedet har blitt en forskjellsmaskin. I byene og presseområdene støtes veldig mange nå ut eller pådrar seg en gjeld de ikke har mulighet til å betjene, fordi kostnadene er så høye. I distriktene, der det er lite press, kan man risikere å bli sittende igjen med et større lån enn det boligen er verdt etter at den er nybygd. Så her trengs det sterkere ordninger for å se hvordan dette skal løses, og de må komme gjennom Husbanken. Grunnen til at vi ikke støtter Senterpartiets forslag i denne saken, er at de mener at disse ordningene skal basere seg på lavere renter. Det er litt vanskelig å se hvordan det virkemiddelet skal kunne virke når renten er på et så lavt nivå som i dag. Så det er ikke tilstrekkelig. Jeg hører regjeringen peke på startlånet, men startlånet er veldig begrenset på dette området og i hovedsak prioritert til kun de aller mest vanskeligstilte. Det er bra og riktig, men det trengs en ny startlånsordning for nyetablerte som har betalingsevne, men som ikke har «foreldrebanken» i orden, slik at de kan få det topplånet i Husbanken som de trenger for å etablere seg, enten det er her eller der i landet. For mange som skal etablere seg utenfor sentrale strøk, vil dette være nødvendig og viktig. I de mest pressede områdene er prisene så høye at nesten ingen med vanlige lønninger lenger har råd til å kjøpe seg inn. Vi peker på leie-til-eie-ordningen. Den har blitt redusert de siste årene. Regjeringen sier at det er kommunesektoren som etterspør mindre, og det kan godt hende at det er riktig. Men da må man se på innretningen av den ordningen, for det er absolutt en god ordning, som gjør at man etter hvert kan kjøpe seg inn i en bolig med mindre inngangskapital. Det kan være viktig også i distriktskommunene. Mange kommuner tilbyr gratis tomter, hvis de har tomter. Det betyr at kommunene ikke må selge unna eiendom, men tilby tomter. Det er en mulighet kommunene har. Det andre er at kommunene i større grad også må bygge boliger for eldre som trenger å flytte inn i mer hensiktsmessige boliger. Da frigjøres også en del hus som kan være aktuelle for dem som ønsker å flytte. Det er både behov for å avlaste de som vil bygge nytt i distriktene, og behov for flere tiltak, for å sikre at vi får den boligbyggingen folk ønsker – i både bygd og by.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Alle er enige om at vi skal bruke leie-til-eie-ordningen mer, og statsråden sier også at det er behov for å se på den. Utviklingen har vært sånn de siste årene at de bevilgningene som er gitt, til en viss grad har blitt sendt tilbake til statskassen fordi de ikke er brukt. Det er i hvert fall SV veldig lei seg for, for vi mener at dette er en viktig ordning. Da vil jeg være litt mer konkret, og vil ikke bare høre at det skal lages en strategi for ditt og datt: Hva konkret er det statsråden arbeider med for å gjøre innretningen på de tilskuddene som kommunene kan søke på når det gjelder leie-til-eie-prosjekter, mer attraktive også for kommunesektoren, slik at flere vil ta det i bruk?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
SV er helt enig i at det trengs nye virkemidler, men vi tror kanskje ikke at det er lån og mer lån. Vi må nå se på hva vi må gjøre for å få til balansert og god boligbygging over hele landet. Nå har markedet overtatt alt, og da får vi disse utslagene. Det er altfor dyre boliger i pressområdene, dette blir sett på som en investering. I utkanten, i distriktskommunene, er det ingen investering. Da blir det et tap, og da blir det ingenting. Det betyr at vi får utviklet veldig store skjevheter, som dette representantforslaget tar fatt i. Jeg tror dette kommer av veldig ulikt syn – i hvert fall mellom de borgerlige partiene og SV, og jeg tror kanskje også Arbeiderpartiet og Senterpartiet – på hva Husbanken skal være. Husbanken var i utgangspunktet en samfunnsutvikler som skulle ta for seg hvordan vi skulle utvikle dette samfunnet godt, slik at alle kunne ha tilgang på en god bolig. Nå utvikler høyresida Husbanken til en rent sosial bank, bare til de aller mest vanskeligstilte. Alle vil ha virkemidler til de sosialt vanskeligstilte – SV foreslår bedre virkemidler til de sosialt vanskeligstilte enn det regjeringen gjør – men vi mener at Husbanken også skal spille en større rolle når vi skal utvikle et sunt og balansert boligmarked over hele landet. Det kan gjøres gjennom mange ulike ting, og det trengs – som SV har foreslått før – en nasjonal boligplan for boligbygging i hele landet, der Husbanken har en rolle for å sørge for et mer rettferdig boligmarked. Jeg er enig med Senterpartiet i veldig mye av det de sier, men jeg er veldig uenig i at vi skal bruke statlige midler til å bygge boliger som ikke har livsløpsstandard, særlig i Distrikts-Norge. Vi vet at alderssammensetningen er veldig skjev der. Det blir mange flere eldre, og vi har nok utilgjengelige boliger som ikke fyller den standarden. Det vi mangler, er boliger som gjør at man kan bli boende hjemme hvis man blir gammel, og det blir veldig mange. Det er helt nødvendig å holde på den standarden og ikke kutte på slike ting for liksom å spare penger på kort sikt. Det er veldig dårlig når man da ser at det kanskje blir noe omsetning på disse boligene etter hvert, og kanskje noen eldre som bor i en utrangert bolig utenfor sentrum, vil kjøpe denne boligen hvis vedkommende har lyst til å flytte igjen. Da må de boligene som er i det markedet, til alle de eldre som trenger en mer tilgjengelig bolig, ha livsløpsstandard. Akkurat på det punktet er jeg svært uenig med det Senterpartiet sa i stad.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Da får Senterpartiet ordne opp i det, for det var representanten Bøkestad Andreassen som sa at man ikke trengte livsløpsstandard. Ja, det er nødvendig med mer bygging, men det er ikke nok så lenge det bare er markedet som regulerer. Og det er byggeklare tomter i denne byen, men her sitter også utbyggerne og venter på at de får solgt alle. Så her er det mye penger i spill, og det betyr at det ikke er behovet for bolig som er i sentrum for denne debatten. Så synes jeg at statsråden skal slutte å feilinformere om SVs politikk når det gjelder startlån. Vi har foreslått en startlånsordning til dem som har betalingsevne. Det er ikke noe billigere lån enn andre får, men er et startlån for dem som ikke har «foreldrebanken» i orden til egenkapitalen, slik at de får lån i Husbanken til å komme seg inn i boligmarkedet. De får da ikke et større lån enn det de kan betjene. Det er forutsetningen i hele SVs opplegg.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Jeg hadde ønsket meg like ryddige forhold i den forrige debatten som vi forhåpentligvis skal ha i denne. Nå tror jeg alle har fått en erkjennelse av at det må ryddes opp i sparkesykkelkaoset som hersker mange steder. Det har vært tvil om kommunene har hjemmel til å regulere utleie og bruk. Jeg vil takke for godt tverrpolitisk samarbeid i komiteen, og jeg vil takke for samarbeid både med kommunal- og moderniseringsministeren og med samferdselsministeren i arbeidet med denne saken. Det vi gjør nå, er at vi foreslår en egen lov for å legge til rette for utleie av sparkesykler og for å bedre framkommeligheten og tryggheten i det offentlige rom. Det tror jeg alle er enige om. Sparkesykler har kommet for å bli, men de må reguleres mye bedre enn det gjøres i dag. Denne loven gir kommunene en hjemmel til å lage forskrifter for disse kjøretøyene. I de forskriftene er det to muligheter. Den ene er en forskrift som kan si noe om steder og soner på offentlig grunn for utplassering, for bruksreguleringer, hastighetsbegrensninger og bruksforbud på enkelte områder, tidsperioder det kan skje utleie, angitte standarder om batteritid og miljømessige batterityper – det er viktig, sånn at det ikke blir mye bruk og kast av disse sparkesyklene – og også krav til den teknologien disse syklene skal utrustes med for at de f.eks. skal kunne reguleres med «geofencing» og lignende. I tillegg foreslås det en tillatelsesordning for utleie av små elektriske kjøretøy, som vi kaller det i denne loven, der man kan sette tak på hvor mange kjøretøy man maksimalt kan plassere på offentlig grunn for utleie, hvor mange utleiere som maksimalt kan få tillatelse, og andre vilkår for tillatelsen. Det er to ulike ordninger. I tillegg foreslår vi at kommunen i forskrift kan gi gebyr som dekker kommunens utgifter i forbindelse med administrasjon og tilrettelegging for og tilsyn og kontroll med denne utleievirksomheten. Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV mener at man også må utrede muligheten for å ta gategrunnutleie nå. Regjeringspartiene i komiteen mener at dette skal vurderes i forbindelse med en evaluering av loven. I tillegg lages det nå regler for fjerning og forvaring av disse sparkesyklene.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Det har vært et veldig godt samarbeid om å få på plass disse lovbestemmelsene, og komiteen har hatt et godt samarbeid om innspillene som har kommet. Det jeg tror alle er interessert i, er at dette må evalueres, for dette er et nytt område. Det kom litt sent i år også, så flere kommuner vil nok ha problemer med å få på plass disse forskriftene som de nå får hjemmel til, hvis de mener de har behov for det. Spørsmålet er hvilken tidshorisont statsråden ser for seg for en sånn evaluering. Jeg mener at man ikke kan vente i flere år med å gjøre det. Nå har vi altså endringene som har kommet fra Samferdselsdepartementet, og vi har denne loven. Det kan jo være at det er behov for å justere noe på dette ganske raskt, så spørsmålet er: Hvor raskt tror statsråden det kan være mulig å få tatt en evaluering?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Denne saken handler om å legge til rette for at man skal kunne kjøre sparkesykkel, og at det blir gjort på en måte som gjør at alle har frihet i bybildet. Fra noen høres det ut som om dette er et forbud, og det er det slett ikke. Men for flertallet, og for SV, er det veldig viktig at alle skal kunne bruke det offentlige rom, og at den friheten skal være like stor for den som kjører rullestol eller er svaksynt, som for den som bruker elsparkesykkel eller annen sykkel, eller bil for den del. Jeg ser dette tidlig om morgenen, for jeg er ofte ute da. Det rare jeg ser, er den rangordningen som er i trafikken, nemlig at når det ligger strødd med sparkesykler på fortauet, som jeg klarer å hoppe over, så synes folk det er greit. Men hvis det ligger en sparkesykkel ute i veibanen, da hiver folk den inn på fortauet. Det forteller meg litt om den rangordningen som er i trafikken, nemlig at det er bilene først, og så kommer antageligvis sykler og sparkesykler, og til sist kommer gående. Og det bør egentlig være motsatt. En av grunnene til at det trengs regulering av dette, er at byene våre ikke er bygd for at gående eller syklende eller sparkesykler skal ha plass. Der foregår det en ganske tøff kamp mange steder for å gi litt bedre plass nå til dem som velger å bruke f.eks. sparkesykkel, som jeg synes ser fryktelig morsomt ut, men på grunn av alder og frykt for lårhalsbrudd har jeg ikke tort å prøve ennå. Men jeg skjønner at dette er et veldig allright framkomstmiddel, men det må reguleres der det er voldsomt stor bruk nå, og der det er veldig trangt om plassen, fordi alle skal ha frihet til å bruke byrommet vårt og kunne transportere seg, enten det er til fots, i rullestol eller på sparkesykkel eller sykkel, og de bør i hvert fall kunne bruke det meste av byrommet. Bilene er vi nødt til å begrense etter hvert. Så det er grunnen. Dette skjer på overtid. Jeg hører Fremskrittspartiet klager veldig. Vel, de har sittet med samferdselsministeren veldig lenge. Dette kunne Fremskrittspartiet ha fått orden på, hvis de hadde villet. Dette har kommet etter et veldig tett samarbeid mellom komiteen og to departement. Så det er gjennomarbeidet. Vi skulle ønske dette hadde kommet før. Jeg registrerer at Fremskrittspartiet ikke er veldig bekymret for å fremme ganske omfattende forslag rett inn i Stortinget, som de mener skal behandles nesten over bordet, så jeg tror dette handler mer om en motstand mot alt dette. Til slutt vil jeg understreke det viktige som handler om ansvarsforsikringer og ansvarsforhold. Det må på plass raskt.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Denne saken handler om å gi kommunene forskriftshjemler som de sjøl mener de har bruk for, som begge departementene har sagt at det kan være grunn til at de trenger, og som Frostating lagmannsrett – det er ikke en rettskraftig dom – har dømt en kommune for å forsøke å regulere. Da er det litt vanskelig å skjønne hva som skal være beveggrunnen for at man ikke vil gi kommunene en slik mulighet til å rydde opp og gjøre det å bruke disse sparkesyklene på en slik måte at det er til glede for alle. Noen prøver å lage et inntrykk av at dette er en forbudssak. Det er det slettes ikke. Dette er en sak som handler om at vi bare ønsker å få det regulert på en så god måte at det blir – som jeg sa i mitt forrige innlegg – frihet for alle, og at når det gjelder det knappe godet som byrommet og fortauene er mange steder, kan byen sjøl eller kommunen sjøl lage noen regler for hvordan dette skal foregå på best mulig måte, slik at det blir plass til alle. Jeg mener dette er et viktig skritt i riktig retning, som vil gjøre at jeg tror det sinnet mot sparkesyklene som i hvert fall jeg får i min postkasse, også kanskje kan dempes. Jeg har ikke noen tro på noe forbud mot dette i det hele tatt. Jeg har ikke noen tro på at dette er en teknologi som forsvinner. Men det må gjøres på en fornuftig måte, som gjør at det blir plass til alle på likeverdige vilkår. Så litt til det som står i § 3, som handler om angitte standarder, som krav til batteri og miljømessige batterityper. Det er nødvendig at man når man skal drive med dette i stor skala, har det, for det er ikke miljøvennlig, dette heller, hvis det er noe ræl som kastes etter hver sesong. Det blir et stort søppelproblem når man har teknologier som ikke er gode. Det er også viktig, det som er punkt 5 i § 3, som handler om at det må stilles krav til teknologi og oppfyllelse av krav, altså muligheter til begrensning. Der er det da muligheter til å sette krav om at denne fartssperren også skal være til stede. Det er helt nødvendig. Det er, som representanten Bøhler var inne på, et stort privatmarked, som er vanskeligere å regulere. Men hvis vi gjør dette på en god måte når det gjelder de profesjonelle utleierne, og dette er ordentlig og tilbudet er godt, vil det være, tror jeg, det foretrukne for mange mot at man må drive og bære med seg en sparkesykkel ut og inn der de skal være, og ta ansvaret for at den blir parkert trygt og sikkert og ikke blir stjålet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Det siste representanten Hoksrud sa nå, er jeg helt enig i. Jeg er glad for at det blir sagt, for dette handler om at vi må ta hensyn til hverandre. Det har vært litt sammenligning med elsykler i debatten. Jeg tror bruksområdet for elsykler og elsparkesykler er veldig forskjellig. Brukersnittet – heter det vel – tror jeg er ganske forskjellig. Derfor har man ikke fått de samme effektene av elsykler som man har fått av elsparkesykler. Grunnen til at jeg tok ordet, var for å presisere at det denne loven regulerer, er utleie, det er utleiebiten. Flere av de temaene som har vært oppe under debatten nå, ligger ikke til dette området. Alt som handler om de private syklene, må reguleres gjennom trafikkregler og andre instrumenter enn det som ligger i denne loven. Men jeg er helt sikker på at når vi får på plass gode reguleringer for dette, vil det kunne fungere mye bedre, til glede for flere og til mindre plage for mange. Jeg håper hele Stortinget er enig med meg i at de som i dag trenges ut av det offentlige rom fordi de f.eks. har bevegelsesnedsettelser – at man er blind, svaksynt, kjører rullestol eller på andre måter har behov for å bruke plassen på fortauet på en rolig og fredelig måte for å kunne bevege seg – har akkurat like stor rett til å bruke byområdet som de som står på en sparkesykkel. Det er vårt ansvar å sikre at det blir slik, og vi prøver i hvert fall å ta noen steg med denne loven. Samferdselsdepartementet har tatt noen steg med det de har gjort, og så får vi evaluere det og se hvilke tiltak som må til videre for at dette skal fungere for alle trafikanter.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Planretningslinjene er viktige. Det er fordi det er nødvendig at mer transport tas gjennom kollektiv, sykkel og gange framover. Men for strenge regler kan skape utfordringer i deler av landet der kollektivtrafikk uansett ikke kan erstatte privatbil, og der det er umistelig matjord som kan bli bygd ned hvis reglene er for rigide. Det er gjerne sånn at folk har bosatt seg der det er god matjord, og det er ofte også der – hvis det går et tog – at toget stopper, eller at det er veikryss som anses som et kollektivknutepunkt. Så her er det mange hensyn som skal ivaretas bedre framover enn det vi klarer i dag. I distriktene vil disse planretningslinjene bety mindre når det gjelder klima, men veldig mye når det gjelder jordvern, biologisk mangfold og natur- og arealtap. SV mener det kan være behov for at retningslinjene åpner mer for differensiering mellom ulike deler av landet, ut fra ulike stedlige forutsetninger, men vi stemmer for forslaget om å ta bedre vare på matjord i disse prosessene, for det er det som i hvert fall jeg erfarer er det som er mest truet når man ikke får lov til å bygge litt utenfor sentrum. Da havner det på matjorda nær sentrum, og den problemstillingen synes jeg har vært altfor lemfeldig behandlet til nå. Det er viktig å kunne legge til rette for boligbygging i byområdene, på kollektivknutepunktene, men det er også viktig at man kan legge til rette for boligbygging andre steder i noen av distriktskommunene. Jeg vet ikke om jeg vil tilrå tomter på 30 mål, men det er muligheter til å se på å gjøre dette annerledes noen steder enn sånn som det må være der det er virkelig behov for å fortette for også å oppnå klimaresultater. Jeg kan heller ikke unnlate å nevne den saken vi behandlet før i dag, som handler om vann og avløp, som jo kan gi ganske store utfordringer for kommunene hvis man slipper opp for mye på dette og den nye teknologien som gjør at man kan få til dette uten for store kostnader, ikke er på plass. Så vi er svært opptatt av at reglene også når det gjelder disse planretningslinjene, blir strammet inn når det gjelder jordvern.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Jeg synes nok statsråden tok litt lett på tap av matjord i innlegget sitt, og sa at dette var under god kontroll, og at dette gikk veldig bra. SSB kom med en ny statistikk nå i mai som viser at i 2020 ble det omdisponert 10 400 dekar jord til andre formål enn landbruk. 90 pst. av dette ble regulert etter plan- og bygningsloven, og da var det vel staten som regulerte resten, antar jeg. Dette er inne på det vi diskuterer i dag, for når vi sier at man nå skal fortette og bygge tett rundt en del av småbyene og de mellomstore byene, er det gjerne der matjorda er. Det er kommunene som gjør disse vedtakene. Problemet her er også at det er vanskelig å ta det tilbake igjen. Når det først er bygd ned, er det ødelagt. Mener statsråden at lovverket i dag beskytter matjorda godt? Vi kan jo ende opp med å ha nesten ingen ting igjen hvis vi fortsetter sånn som vi gjør nå.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Problemet her er jo at noe av den statistikken man har operert med på dette området, ikke har tatt med alt som har vært nedbygd. Det er altså SSBs tall jeg refererer nå. Det er riktig at man har satt omdisponeringstallet ned. Det siste var at man helt fram til fjoråret, tror jeg, klarte å se en nedadgående trend, men så har det snudd igjen. Problemet her er jo akkumuleringen, altså at man bygger ned noe, så bygger man ned noe mer, og så bygger man ned enda mer. Det plusser seg jo på hverandre. Hadde det bare vært det som ble omdisponert et år, hadde ikke dette vært et problem. Fordi vi har så lite matjord i dette landet, får jeg spørre igjen om statsråden mener det er grunn til å se på det når det gjelder disse planretningslinjene også, og at staten gjennom sine innsigelser er nødt til å ivareta jordvernet bedre enn med det omdisponeringsvolumet vi ser nå.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Jeg tror det er viktig å ikke miste av syne at disse planretningslinjene er laget for å ivareta veldig viktige hensyn. Det er liksom ikke noe man har funnet på for å være slem. Men de slår ut veldig rart en del steder, og jeg har også eksempler på at der man har befolkningsvekst og man trenger nye boligområder og skal legge dem nær knutepunktet, blir det bygd ned matjord. Det mener vi kan være et farligere tap enn om man bygger et boligfelt der folk kan kjøre bil til sentrum, om det nå er 5 km. Det er ikke der man tar inn de store klimagevinstene, for å si det sånn. Dem tar man der det er store befolkningskonsentrasjoner, der det er viktig at vi nå fortetter og legger opp til kollektivtrafikk osv., sånn at det går bra. Jeg har sett dette også i det området der jeg bor, der presset på jorda er voldsomt stort, og derfor er jeg veldig opptatt av dette. Men jeg må også si at det er behov for å være opptatt av naturarealtap og biologisk mangfold når man åpner opp for å skulle bygge veldig spredt. Det er en annen viktig side som også må veies i dette, og det må også veies mot det vi diskuterte før i dag, nemlig hvordan vi skal skaffe gode vann- og avløpsløsninger til disse boligene, om det nå er boligfelt eller enkeltboliger, og at det også må håndteres på en god måte framover. Det er grunnen til at vi mener at dette bør evalueres nå, sånn at vi ser på om det er mulig å differensiere dette mer enn i dag. Vi er ikke uenige med Senterpartiet i det, men vi er ikke villige til å fire på at her skal jordvernet forsterkes. Vi har heller ikke mer natur å tape, så vi må gjøre dette på en klok og fornuftig måte, som selvfølgelig ivaretar, så langt det er råd, folks mulighet til å få lov til å bygge og bo der de vil.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
SV støtter lovforslaget, men vi har et forslag som støtter seg på de høringsuttalelsene som har kommet under behandlingen av saken, der bl.a. UDI mener at utvidelsen ikke står i samsvar med den påvirkning pandemien har hatt over lang tid. Det står jo i litt skarp motstrid til det representanten fra Fremskrittspartiet var oppe og sa her i stad. Det er stor påvirkning, og jeg er veldig enig i den analysen saksordføreren hadde i saken, om hvem det er som står bakerst i køen. Det er ikke sånn at flere får jobb hvis de får mindre, og det er heller ikke slik at de ordinære tiltakene over Nav viser noen veldig glitrende resultater, så vi mener det er bedre at de får forlenget muligheten til å fullføre det som var et opprinnelig program. Det er det dette går ut på, at man skal fullføre og få gjennomført den opplæringen som er forutsatt. Derfor fremmer vi et forslag om at vi ber regjeringen «åpne for å forlenge muligheten for utvidet introduksjonsprogram og utvidet norskopplæring mer enn fire måneder etter en individuell vurdering, for å avhjelpe konsekvenser av utbrudd av covid-19». Her kan situasjonen være veldig ulik både i kommunene og ikke minst på individbasis med tanke på hvordan dette har slått ut. Jeg hadde ønsket at Stortinget kunne være med på en slik åpning, for jeg tror det hadde vært smart hvis man er opptatt av at folk skal gjennomføre dette med gode resultat og komme seg videre i livet. Jeg fremmer forslaget vårt.