trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Ja, vi har tenkt å tilbakeføre de midlene som vi får i merinntekt til staten, til distriktsrettede tiltak og de regionene de kommer fra. Så vil jeg si at det ikke er enkelt å klare å kompensere hver bedrift krone for krone, for da vil vi nok få problemer knyttet til statsstøtteregelverket på andre områder. Men vi skal sørge for at området og regionen får tilbake penger. Det har vi sagt er et prinsipp. Dette er jo ikke et tiltak for at vi skal spare penger på noen som helst måte, dette er et tiltak som kommer fordi noen sektorer ble tatt ut i juni fjor. Der vi derimot har vunnet seire, er på andre områder i Nord-Norge som sto i fare for å bli tatt ut, nemlig Tromsø og Bodø. De har vi klart å argumentere inn, for nettopp å se sammenhengen i en region, hvor vi med tiltak som differensiert arbeidsgiveravgift må kunne stimulere motorene i de regionene, selv om de på alle vekstindikatorer – og det gjelder for øvrig store deler av Nord-Norge – går så det griner for tiden.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Den rapporten som Miljødirektoratet la frem – den var noe av det første klimaministeren bestilte – viser ganske dystre fremtidsutsikter med hensyn til å få ned utslippene i Norge. Det betyr at vi er nødt til å ta sterkere tak i årene som kommer. Hovedendringen i forhold til tidligere er jo at det ikke blir CCS på Mongstad. Det gjør at utslippene i 2020 kommer til å være betydelig høyere enn det som har vært lagt inn i de langsiktige banene tidligere. Det betyr at vi er nødt til å lete etter ulike tiltak for å bidra til at vi får ned utslippene, og skatte- og avgiftssystemet er ett virkemiddel for å få det til. Vi ser, som jeg også sa på klimakonferansen som regjeringen holdt i forrige uke, at det virker. Avgiftssystemet har bl.a. virket i forhold til elbiler. Det virker å bruke avgiftssystemet, og vi vil se på ulike tiltak. Noen av dem ligger allerede i avtalen vi har med Kristelig Folkeparti og Venstre knyttet til f.eks. enøkinvesteringer. Og så har vi sagt at vi skal ha en grønn skattekommisjon. Men jeg kan ikke varsle nå hva som ligger på skatte- og avgiftssiden i budsjettet, kanskje først og fremst fordi alle som har vært med på budsjettbehandling, vet at så langt er man ikke kommet når man er i mars måned, et halvt år før budsjettet blir lagt frem.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Regjeringen har sagt at den ønsker å sette ned en grønn skattekommisjon. Vi er enig i at vi skal bruke skatte- og avgiftssystemet også til å fremme miljøvennlig atferd og nyinvesteringer. Det kan skje med en økning av avgifter, og det kan skje med skattefradrag, som f.eks. på enøksiden. Samtidig må vi se at det faktisk kan fungere der vi gjør det, og det er klart at økningen i mineraloljeavgiften kan fungere slik. Noen avgiftsøkninger blir bare en generell avgiftsøkning og en økning som symbolsk er en klimaøkning, men som i praksis bare finansierer økte offentlige utgifter. Derfor må vi være ganske målrettete når det gjelder på hvilke sektorer vi i så fall bruker det. Men jeg kan ikke gå nærmere inn i hvilke sektorer eller på hvilke områder. Budsjettbehandlingen får vi ta når vi kommer med budsjettet.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Regjeringen har ambisjoner om å få nedsatt denne kommisjonen i løpet av året, så vidt jeg vet. Vi har jo et annet stort skatteomleggingsarbeid gående, i Scheel-utvalget. Det kommer i oktober. Vi må ha en vurdering om vi skal fase det inn før, eller om vi skal se sammenhengen mellom disse to tingene. Uansett vil jo ikke en grønn skattekommisjon være ferdig så raskt at den vil kunne ta inn over seg de eventuelle forslag til endringer i skattesystemet som også Scheel-utvalget vil komme med. Vi har altså en ambisjon om å få satt dette ned i løpet av året, så får vi se hvor raskt vi klarer å gjøre det, og i hvilken fase vi legger det.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Den største utfordringen ved det klimaforliket vi har, er at man ikke hadde nok konkrete oppfølgingspunkter til at man vil nå den målsettingen som klimaforliket har. Derfor er det veldig viktig nå ikke å bruke mest tid på ord, men å bruke mest tid på å finne de konkrete oppfølgingspunktene. Det er jo ikke sånn at dette er enkle saker. Bare for å si det: Det kan godt tenkes at vi får gode miljøeffekter av den økningen vi foretok på mineraloljeavgiften i forliket her, men vi får jammen santen min kjeft også når det gjelder dem som gjør det. Det betyr at en del tiltak må vi også se på konsekvensene av og rammen rundt. Jeg er enig i at Stortinget skal få klarhet og oversikt, men jeg synes ikke fokuset nå er på å lage nye stortingsmeldinger for å invitere til en bred debatt. Fokuset bør faktisk nå være på å finne de konkrete gjennomføringspunktene og sette i gang politikken, fremfor å gjøre det. Så vil vi rapportere til Stortinget, sånn som vi gjør helt regelmessig, bl.a. i budsjettet, med hensyn til hvor man står i oppfølgingen av klimaforliket.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Dette er et område som Finansdepartementet jobber på spreng med å finne gode løsninger på. Det er klart at det er noen utfordringer med hensyn til avgrensning, med hensyn til hvor mye byråkrati man skal ha, hvilken forutsigbarhet man skal ha, hva slags enøktiltak – skal det være alle eller bare noen – det er ganske mye avgrensningsproblematikk i spørsmålene der. Dette skal i utgangspunktet være et rettighetsbasert system. Det betyr at man skal kunne være klar over, når man gjør investeringen, at man får skattefradraget. Derfor må reglene være klare og tydelige. Vi har ambisjoner om å komme i havn med dette. Det må sannsynligvis også gå via ESA, fordi det kan oppfattes som en form for statsstøtte. Derfor jobber vi på spreng for å få til en prosess som gjør at vi forhåpentligvis i løpet av neste års budsjett har dette på plass. Men jeg tar det forbeholdet: Det er et spørsmål om både å få et regelverk som er håndterbart, og å sørge for at vi får det igjennom via ESA, før det kan settes i kraft. Men vi skal sørge for å stimulere til mer enøkinvesteringer.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Ja, det er sånn at det å innføre økte CO2-avgifter bidrar til å gjøre det dyrere å forurense, og stimulerer dermed også til å øke investeringer som bidrar til mindre utslipp. Men det kanskje mest vellykkede miljøtiltaket – det vi snakker minst om – skjedde under Syse-regjeringen i 1990, da de innførte CO2-avgiften på sokkelen. Den har gjort at en rekke tiltak som ikke var gjort før, er gjennomført innenfor oljeindustrien, og som gjør at hvis vi ikke hadde gjort de tiltakene, ville vi hatt et helt annet utslippsbilde i Norge. Men om det betyr at man skal tilbakeføre de summene til de samme for å gjøre det, må man vurdere i hvert enkelt tilfelle. I forbindelse med NOX-avgiften gjorde man faktisk det, fordi vi så at det var områder hvor det var vanskelig å få til investeringene bare ved å legge avgiften på, bl.a. innen maritim sektor.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Det å være imot grådighet er en god konservativ dyd. Vi er tilhengere av måtehold og moderasjon på alle områder. Jeg skal ikke si at vi alltid lever etter det, men det er iallfall en god dyd å ha. Jeg er enig i at bonussystemer er utrolig vanskelige systemer å få til å fungere riktig. Jeg har også gitt uttrykk for på et helt generelt grunnlag at veldig mange av disse bonussystemene som utvikles i næringslivet og annet, ofte honorerer ting som ikke ledelsen har kontroll over, men egentlig honorerer det som skjer rundt rammebetingelser og annet. Derfor – hvis man skal ha den typen systemer – bør man være veldig tydelig på hva som gjøres, og gjøre det mye mer målrettet enn det det ofte er. Vi har gått igjennom det, siden vi er statlig eier av DNB, og jeg må si at det bonussystemet de har, er innenfor det regelverket den forrige regjeringen vedtok for bonussystemer. Da synes ikke jeg at vi kan løfte pekefingeren overfor styret og si at dette er feil. De må selv vurdere sin egen kommunikasjon og hvordan de har gjort det, men det er altså innenfor det systemet som eierne har gitt beskjed om tidligere at er akseptabelt. Det har vært vår vurdering av dette. Til spørsmålet om å innføre en finansskatt må jeg si at jeg tror ikke at det nødvendigvis skaper mer måtehold og mindre grådighet direkte. Men jeg er helt sikker på at det kommer til å medføre høyere rente for unge som skal ha boliglån, og det kommer regjeringen ikke til å innføre.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
I 2012 sa jeg akkurat det samme som jeg sier nå – at bonusprogrammer har en tendens til ikke å honorere det man faktisk tror man skal honorere, og at de derfor må brukes med varsomhet om man vil være sikker på at de fungerer. Jeg mener at når staten er eier i et børsnotert selskap, er eierstyring regulert av den eierreguleringen vi har lagt opp til mellom storting og regjering, og som dreier seg om at vi tar opp signaler direkte i organer – ikke fra Stortingets talerstol. Når vi da kan konstatere at det bonusprogrammet man har, er innenfor rammene av det den forrige regjeringen ga som eierstyring til sine selskaper, vil det være vanskelig for meg å stå med den moralske pekefingeren – på vegne av SV i regjering – og si at dere må ikke gjøre som vi sier, eller som vi sa dere kunne, dere må gjøre sånn som vi nå mener dere burde gjort. Da burde eierstyringen ha skjedd i form av andre retningslinjer. Så mener jeg vi skal jobbe med bedre konkurranse i markedet. Det å få forbrukerne til å skifte bank er kanskje den beste måten å bruke markedsmakten på. Det kommer vi til å jobbe med bedre for å få.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Jeg er helt sikker på av hvis vi skattlegger en hvilken som helst næring mer og får 12–13 mrd. kr, vil vi ha mange fornuftige områder å kunne bruke de pengene på. Det kunne vi laget en lang liste over. Men vi må også stille spørsmålet om hvem det er som betaler den regningen hvis vi innfører en skatt som bidrar med 12–13 mrd. kr mer. Det er i alle fall ikke lønningene til lederne, for så store er de ikke – selv om det i denne diskusjonen kan høres ut som de er det. Det gjelder selvfølgelig forbrukerne som har lån, det er konkurranseforholdene for norske banker, det er de unge som skal inn i boligmarkedet, eller småbedriftene som skal refinansiere, som i så fall må betale den regningen. Vi har nå økt med motsyklus bufferkapitalkrav overfor finansinstitusjonene, det ble økt gjennom den forrige regjeringen. Vi er helt enige i det og har økt kapitaldekningen for øvrig. Da er det kanskje ikke tidspunktet for å legge enda mer press på kapitalen og hente ut mer. Jeg tror at denne regningen i så fall ville blitt sendt automatisk til norske familier.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Det er litt forskjellige spørsmål om hva slags skatter det skal være. Jeg forsto at det ene var momsfritaket, som det eventuelt var spørsmål om å innføre igjen – altså moms fra SV – eller så er det kapitalbeskatning, altså finans- og bevegelsesbeskatning, som jeg forstår at tyskerne har vært opptatt av. Dette er to litt forskjellige. Vi er egentlig skeptiske til det på grunn av de internasjonale forholdene. Hvis det blir en allmenn diskusjon, er det selvfølgelig sånn at det ikke ville vært unaturlig om man også hadde hatt det i Norge. Men vi tror at det i utgangspunktet ikke er en godt fungerende skatt, og at det kommer til å bidra til å gjøre kapitaldannelse litt vanskeligere. Det er helt avhengig av hvor man legger skattenivået på en sånn avgift på kapitalbevegelser. Det jeg oppfatter som vesentlig, er at Norge ikke skal ha andre beskatningsformer enn andre land har på sin kapital. Akkurat i dagens situasjon vil innføring av mer skatt for bankene sannsynligvis bidra til høyere rente på boliglån.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Jeg maner alle delvis eller helt offentlig eide bedrifter til å være edruelige i måten de har bonusprogrammer på – og hvilken ledelse de har. Men eiermakten må utøves i de organer som skal gjøre det. Den eiermakten har vært utøvd tidligere ved å lage rammer for hva slags bonusprogrammer man har. Den forrige regjeringen neddimensjonerte mulighetene for bonusprogrammer. Det synes jeg faktisk var ganske fornuftig at de gjorde. Men når det gjelder det som nå ligger fra DNB – etter de vurderingene som våre folk har gjort innenfor rammene fra den forrige regjeringen – har jeg på generelt grunnlag sagt at jeg tror man overdriver effekten av bonusprogrammer, og man kommer fort i gang med å gi bonus for ting som ledelsen ikke noen gang har hatt noe med å gjøre – f.eks. et generelt litt høyere rentenivå som ikke nødvendigvis er sånn fordi man driver mer effektivt i den ene organisasjonen. Derfor er det mange steder ikke så målrettet å bruke bonusprogrammer hvis man ikke klarer å gjøre det ordentlig. Det er et generelt svar. Men eiermakten må man faktisk utøve i de organene vi gjør, og det har den forrige regjeringen gjort ved å lage et rammeverk for bonusprogrammer. DNBs bonusprogram er innenfor det. Hvis vi skal endre det, kommer vi til å gå igjennom det. Men vi kan ikke sende tilbakevirkende signaler på vegne av den forrige regjering.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Jeg deltar gjerne i et tverrpolitisk arbeid for å diskutere hvordan rammebetingelsene skal være for norsk næringsliv, både i Nord-Norge og andre steder. Det er uhyre viktig med gode rammebetingelser. Derfor synes jeg det er leit at vi er kommet i den situasjonen vi er i, at transport, energi og finans er tatt ut av virkemidler som er tillatt statsstøtte. Men jeg minner på nytt om at det faktisk skjedde i fjor, og den forrige regjeringen informerte ikke Stortinget på noe tidspunkt om dette. Da blir jeg litt forbauset når jeg også leser hva representanten Helga Pedersen sier i nordnorske aviser om hvem som har ansvaret for dette. Vi har derimot gitt ros fordi vi har lest om at man har tatt opp disse spørsmålene tidligere, men man har altså ikke fått gjennomslag for å gjøre endringene. Vi har særlig jobbet med det faktumet som angår hvor grensegangen går mellom hva som er utenfor og innenfor disse sektorene. Hvor langt trekker man grensen, f.eks. i spørsmålet om bensinstasjoner og andre områder det er viktig å få avklart, for hva som ligger innenfor og utenfor disse unntakene? Men når vi da er i den situasjonen, er vår oppfatning at det er viktig å finne målrettede, gode kompensasjonstiltak som kan bidra til at vi har gode rammebetingelser fremover. Den diskusjonen, om hva det kan være, tar vi gjerne med alle partier på Stortinget. Men vi må passe på at det ikke drar opp nye statsstøttediskusjoner omkring det. Vi har vært i den situasjonen tidligere. Vi har hatt tiltak som er blitt forvaltet nær bedriftene. Mange bedrifter har brukt dem på ulike måter i ulike deler av landet. Da hadde man både bedriftsrettede kompetansetiltak og innovasjons- og nyskapingstiltak, og noen steder bare brukte man det på det som også regjeringen har gjort mye av i sin distriktspolitikk, nemlig å bygge mer vei for noe av pengene.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Hvis det skulle vise seg at det var noen muligheter, er det selvfølgelig sånn at vi ikke vil ha disse endringene. Kan vi ha mulighet til å endre dem, vil vi selvfølgelig bidra til det. Jeg tror at det mest realistiske er å diskutere dette i lys av vår neste revisjon av virkemiddelapparatet. Det er nemlig sånn at når rammeverket er vedtatt i EU, er det det alle land må forholde seg til. Så er det et spørsmål om hva som er transport, hva som er energivirksomhet, og hva som er alle deler av finansvirksomheten. Det er områder vi har jobbet med og sett på definisjonsspørsmålene rundt, og det er det finansministeren har svart på. Men toget gikk under forrige regjering, og det burde man ha vært klar over, på samme måte som toget gikk når det gjaldt verftsindustrien den gangen det ble tatt ut da EU fattet sitt vedtak om å ta det ut, og på samme måte som toget gikk da den differensierte arbeidsgiveravgiften på slutten av 1990-tallet ble vedtatt å være ulovlig. Da fikk vi slåss det inn igjen, men det tok altså tre–fire år. Det vet jeg, for jeg brukte utrolig mye tid på å få nettopp det tilbake igjen, i samhandling med mange andre land.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Flere av de tiltakene som nevnes her, er spørsmål som ble avgjort under den forrige regjeringen. Jeg må si at jeg er litt forbauset over Arbeiderpartiet. Er det sånn at Arbeiderpartiet vil at vi skal si opp EØS-avtalen? Skal vi ikke ha et felles regelverk? Skal vi ikke ha felles offentlige innkjøpsregler? Skal vi faktisk satse på å ha ulovlig statsstøtte, sånn at norske bedrifter blir møtt med dumping? Eller: Hvilken regjering var det som sov på vakt? Det var i så fall den forrige regjeringen som sov på vakt, og som heller ikke informerte Stortinget om at det faktisk var forslag om å ta ut transport, forslag om å ta ut finans og forslag – som kom litt overraskende på slutten av den prosessen vi så langt har sett – om at energisektoren tas ut. Det er det den aktive europapolitikken dreier seg om: å gå tidlig inn, sørge for å påvirke tidlig, sånn at vi ikke får den typen vedtak som vi faktisk har fått når det gjelder differensiert arbeidsgiveravgift, eller den typen vedtak vi har fått knyttet til at anbudsreglene nå er sånn at det ser ut som man blokkerer muligheten til differensiering ut fra om anbudsyterne er veldedige eller ikke, eller frivillige eller ikke. Jeg er litt forbauset over disse spørsmålene, når den forrige regjeringens representanter egentlig burde tenkt gjennom hvem sitt ansvar dette var.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-19:
Vi kommer til å jobbe videre med langsiktig strategi overfor EU om å få endret disse reglene, men reglene er endret med virkning fra 1. juli 2014. Det vil være ulovlig statsstøtte, og det skjedde altså i et vedtak i juni i 2013. Arbeidet med å få endret det, måtte altså skje før EU fattet sitt vedtak. Og vi er altså gitt ros for at regjeringen var aktiv i det arbeidet, selv om det vi kan lese ut av det, var at vi først og fremst var opptatt av å få gjort noe med å få inn igjen verftene og ikke så mye de andre sektorene som nå er diskutert. Og det har vi jo gjort i arbeidet med størrelsen og omfanget og det at Bodø og Tromsø nå får fortsatt differensiert arbeidsgiveravgift. Det er jo nettopp fordi vi har flyttet grensene – vi har forhandlet, vi har jobbet med å få til bedre løsninger for hvor virkemidlene faktisk kan brukes. Når det gjelder det langsiktige arbeidet, tror jeg vi alle er enige om at vi skal forsøke å få dette tilbake. Når det gjelder det kortsiktige arbeidet, så betyr det altså at hvis vi ikke gjennomfører dette fra 1. juli, vil norske bedrifter stå i fare for å få dumpingvedtak mot seg, de vil stå i fare for å bli utestengt fra offentlige anskaffelser. Det er en kostnad som ikke staten bærer, det må den enkelte bedriften bære, og det synes jeg ikke vi skal utsette dem for.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2014-03-19:
Den gode lønnsomheten i norske bedrifter gir uttrykk for flere ting – vi er produktive, men det har også vært en formidabel utvikling i bytteforholdet mot utlandet. Og når vi har fått en bedre pris på kaka, som statsministeren uttrykker det, er det selvfølgelig helt riktig. Men lønningenes andel er den samme, den har vært konstant gjennom flere tiår. Det statsministeren har gjort, er selv å invitere til en diskusjon om fordelingen av kaka. Det hun i realiteten har sagt, er at de ansatte får en for stor del av gevinsten ved at det er stor lønnsomhet i norske bedrifter. Dette såkalte produktivitetsgapet blir ikke mindre av at kaka blir større eller får en høyere pris. Da må man faktisk endre fordelingen av kakestykkene, sånn at eierne av bedriftene får mer og de ansatte får mindre. Når statsministeren har karakterisert dette gapet som et av de farligste gapene en nasjon kan stå overfor, antar jeg at det er fordi hun har tenkt å gjøre noe med det. Kan statsministeren bekrefte at det betyr at lønnstakernes andel av de verdiene som skapes, må ned?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2014-03-19:
Det var mye snakk om grafer. Jeg skal ikke be statsministeren komme med en graf over sannsynligheten for at Jens Stoltenberg blir NATOs neste generalsekretær, men jeg opplever at dette først og fremst er en kamp om ettermælet til den forrige statsministeren – og vel så mye det som egentlig å korrigere feil hos den nye. Men ett spørsmål knyttet til produktivitet. Regjeringen har satt ned en egen kommisjon for produktivitet. Det gjelder hvordan det skal harmoneres godt med et inkluderende arbeidsliv. Vi har akkurat fått vedtatt en ny IA-avtale, som jo viser at antall funksjonshemmede i arbeid under den forrige regjering gikk ned, og at målet nå er å få flere i arbeid. Mitt spørsmål er: Hvordan vil statsministeren sørge for at man ikke bare ensidig tenker produktivitet, men også tenker at vi skal inkludere alle, og at ikke produktivitet går ut over det målet?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2014-03-19:
Ambisjonen om å kunne sette ned en grønn skattekommisjon i løpet av året er vel på et slikt nivå at det er mulig å regne med at den ambisjonen blir nådd – såpass kan jeg si fra Kristelig Folkepartis side, i hvert fall som forventning. Men vi har allerede i det budsjettet som nå gjelder, vedtatt noe som skal virke positivt for miljøet, nemlig skattefradrag for enøktiltak i eget hjem. Miljøvernministeren har fått gode forslag om hvordan det kan gjøres. Det er også en bekymring for at dersom ikke dette regelverket klarlegges snart, blir det tørke i markedet i påvente av et konkret forslag. Så da er vel det naturlige spørsmålet: Hvilke ambisjoner har regjeringen for å oppfylle Stortingets vedtak om et slikt skattefradrag?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2014-03-19:
Det var en litt overraskende opplysning fra SVs leder om at den forrige regjeringen arbeidet med forslag til innføring av finansskatt. Da har de i hvert fall informert Stortinget helt annerledes enn det som ble sagt av SVs leder, for man fikk tvert imot flere spørsmål om på hvilken måte Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet jobbet med det, og man sa at det fikk man i tilfelle se i et internasjonalt perspektiv. Jeg vet ikke helt hvordan historieskrivingen er. Det jeg synes er et interessant tema, er at dersom dette kommer opp på et internasjonalt plan – det er ingen tvil om at det er en næring som i hvert fall har vært en viktig aktør for at vi har hatt en internasjonal finanskrise – så gjelder dette næringen selv i tillegg til manglende reguleringsmyndighet, selvfølgelig. Mitt spørsmål er om statsministeren, i likhet med sin kollega i Tyskland, ser behovet for å se på dette på et internasjonalt plan?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-03-19:
Noe av suksessen i det norske samfunnet er at vi har hatt små økonomiske forskjeller, og når vi har hatt økonomisk vekst, har mange hatt økonomisk vekst, og det gjør at det har blitt verdiskaping rundt omkring i hele landet. Men når jeg har lest de artiklene som har stått om det berømmelige gapet, som Erna Solberg har kalt det, får man inntrykk av at statsministeren ser det som et problem at lønnstakernes andel av verdiskapingen er for høy. Mitt enkle spørsmål til statsministeren er: Ser statsministeren det som et problem at mange får tatt del i denne verdiskapingen, som har vært høy i Norge de siste årene?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-03-19:
Noe av den norske suksessen er at vi har tatt hele Norge i bruk. Vi har brukt politikken aktivt for å skape levende lokalsamfunn, og vi har stimulert til verdiskaping i hele landet. I det første budsjettet fra regjeringen Solberg var det et klart mønster. Det var kutt i alle tiltak som hadde å gjøre med å ta hele Norge i bruk. Det var kutt i fiskerinæringen, det var kutt i skogbruksnæringen, det var kutt i jordbruket, det var kutt i midlene som går til dem som skal skape nye bedrifter – med en halv milliard kroner – de som har de nye ideene, de bedre løsningene. Alt pekte i en retning mot mer sentralisering. Det viktigste, mest ubyråkratiske virkemidlet vi har i distriktspolitikken, er differensiert arbeidsgiveravgift, at bedrifter i Distrikts-Norge får en lavere avgiftsbyrde. Nå har regjeringen varslet at det kan komme et avgiftshopp opp mot 1 mrd. kr for disse bedriftene. Mitt spørsmål er: Hva har regjeringen gjort for å unngå dette avgiftshoppet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-03-19:
Dette illustrerer den helt klare forskjellen mellom Senterpartiet og Høyre. Det er helt riktig som statsminister Erna Solberg sier, at dette vedtaket ble fattet i EU, 19. juni, men det ble ikke fattet av den norske regjeringen. Det ble heller ikke akseptert av den norske regjeringen. Vi jobbet derimot aktivt imot at regelverket skulle bli implementert i Norge. Vi hadde en annen holdning, vi hadde møte med dem, vi hadde kontakt i brevs form, og vi ga tydelig uttrykk for at vi så en annen løsning. Erna Solberg ba om å få ansvaret, hun fikk ansvaret, og da må hun ta ansvaret, for det er hun som ikke har jobbet aktivt, og ikke ønsker å stå opp mot EU i denne saken. Så er det også litt illustrerende at i brevs form til Stortinget 5. februar skriver finansminister Siv Jensen at man fortsatt jobber aktivt med dette. Mitt spørsmål er da: Hva har dere jobbet aktivt med etter 5. februar, når Solberg her sier at det var avklart 19. juni?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-03-19:
«Skog som vokser og jorda den vokser i, kan binde store mengder karbon. Skog spiller derfor en viktig rolle i klimapolitikken. Hva mener statsråden er den beste måten å forvalte skog på i et klimaperspektiv?»
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-03-19:
Skogen binder mest CO2 når den er i vekst – det er da den fanger opp mest. I voksen alder er det mindre tilvekst, og derfor binder den mindre CO2. Det har vært ulike syn på vern kontra aktiv bruk og hva som er det mest effektive klimatiltaket. Noen sier at det å verne skogen er best. Jeg mener at biologien tilsier at det er feil, og at den beste bruken er en aktiv bruk av skogressursen; at man tar ut ressurser og planter på nytt. Hva er statsrådens overordnete vurdering av det?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-03-19:
I svaret fra statsråden nå brukes ordene «karbonlager» og «vern» som en motsetning til aktiv skogbruk og karbonfangst. Jeg er ikke sikker på om det var tilsiktet, men det kan i hvert fall oppfattes slik. Senterpartiets oppfatning er at noe av den beste karbonlagringen vi kan ha i skogbruket, er nettopp at vi bruker skogen aktivt, f.eks. binder CO2 i denne bygningen som vi står i nå, og at den beste måten å binde CO2 på, er å sette skogen i arbeid. Er statsråden enig i en slik vurdering? Et siste spørsmål: I det første budsjettet til den nye regjeringen kuttet man i trebasert innovasjonsprogram, som handlet om ny bruk av tre til nye produkter, f.eks. klær, og man kuttet i energiflisordningen. Hva er statsrådens vurdering av hvordan de to kuttene innvirker på den aktive bruken av skogen og hvordan man kan få nye produkter som binder CO2 i framtiden?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-03-19:
Først vil jeg si at jeg synes det er merkverdig at når justis- og beredskapsministeren er i salen og jeg har stilt spørsmålet til justis- og beredskapsministeren om et beredskapsspørsmål, er det ikke justis- og beredskapsministeren som svarer. Det synes jeg han skal merke seg. Jeg synes det er forunderlig, for dette er et spørsmål om beredskap, ikke om landbrukspolitikk. Den forrige regjeringen hadde et helhetlig fokus på beredskap, der vi ikke bare så på politiressurser og den typen spørsmål, vi så også på matvareberedskap som et tema. Blir det uro rundt maten, blir det uro rundt alt. Hvis beredskapsministeren mener at matvareberedskap ikke har noe å si for et lands samlede beredskap, er det uforståelig. Men jeg forstår at det er det regjeringen mener, og at presidentskapet godtar det.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-03-19:
Jeg stiller dette spørsmålet til feil vedkommende: «Mener statsråden at det er offentlige eller private aktørers ansvar å sørge for tilstrekkelig matberedskap i Norge?»
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-03-19:
Forrige regjering vedtok og gjeninnførte såkornlagring. Vi vedtok etter en grundig utredning å gjeninnføre matkornlagring. Det har vært en stor debatt om matvareberedskap i vinter etter at Cermaq har varslet at de ønsker å selge Stavanger Havnesilo. Det er greit å ha ulike meninger om det, men det som var forunderlig i den debatten, var at statsråd Sylvi Listhaug sier at hvis folk er så opptatt av det, får de bare kjøpe det selv og rydde opp selv, akkurat som om det ikke er statens ansvar å ha ansvar for matvareberedskap – så lenge private aktører er engasjert, er det deres ansvar. Jeg var veldig aktiv i forsvarsforeninger i sin tid. Det har aldri vært sånn at når en forsvarsforening er veldig aktiv i forsvarsspørsmål, sier statsråden: Ja, hvis dere er så veldig opptatt av heimevern, så får dere skaffe et heimevern selv. Det er en veldig rar og nonsjalant holdning. Mitt spørsmål er: Er landbruks- og matministeren enig i følgende sitat av forsvarssjef Harald Sunde? «Mangel på mat kan destabilisere hele samfunn. Den forholdsvis lave egenproduksjonen av mat gjør oss sårbare hvis vi skulle bli rammet av en stor atomulykke eller andre alvorlige kriser.»
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-03-19:
Statsrådens eget fagorgan, Statens landbruksforvaltning, gjorde en grundig utredning om beredskapslagring av korn. Den ble vurdert i regjeringens totale beredskapsarbeid, det ble anbefalt som et tiltak vi skulle gå videre med det, og vi satte av penger til det. Beredskap handler om å tørre å tenke det utenkelige og planlegge for det utenkelige. Det var utenkelig for to måneder siden at Russland skulle gå inn i Ukraina – nå er det tenkelig. Ting endrer seg veldig fort. Derfor er det forunderlig at en statsråd som sier at hun ønsker mindre utredning og mer handlekraft, ikke vektlegger den utredningen som kommer fra eget fagorgan, men setter i gang en tilleggsutredning av et annet forskningsinstitutt for kanskje å komme til en annen konklusjon. Mitt spørsmål er: Hvorfor vil statsråden vektlegge en forskningsrapport fra et forskningsinstitutt mer enn en fagrapport gjort av eget fagorgan?
Terje Breivik (Venstre), 2014-03-19:
Grafane og debatten illustrerer veldig godt to av dei største utfordringane me står overfor: kostnadsnivået og todelinga av økonomien. Hovudsvaret på det er at skal Noreg ta vare på verdiskaping og leggja grunnlaget for ei framtidig velferd, har me ikkje noko anna val enn heile tida å ha kunnskap og teknologiutvikling i verdsklasse. Så langt meir interessant å debattera enn kor farleg grafen er eller ikkje, er kva me i denne salen kan gjera for at Noreg skal ha innovasjonsevne som står i forhold til det løns- og kostnadsnivået me har i landet.
Terje Breivik (Venstre), 2014-03-19:
For mindre enn to veker sidan kom Miljødirektoratet med ein rapport som seier at klimagassutsleppa i Noreg må kuttast kraftig og raskt om me skal nå måla i klimaforliket om reduksjon av klimagassutslepp i 2020. «Teknisk sett er det mulig å nå det nasjonale målet om reduksjon i klimautslippene innen 2020, men det blir krevende.» Dette sier Ellen Hambro, direktør for Miljødirektoratet. Eit utvilsamt effektivt tiltak er å bruka skatte- og avgiftssystemet meir aktivt i miljøet si teneste – ei grøn skattereform – slik Venstre har ivra for lenge. Folk og næringsliv vil stilla opp for klimaet for framtidige generasjonar. Politisk er jobben å leggja til rette for at det vert enkelt, motiverande og lønsamt. Eg har med glede registrert at miljøvernminister Tine Sundtoft i Dagbladet sist torsdag peikte på grøne skattar som eitt av fem verkemiddel gjennom klimadugnaden, og at Høgre sin miljøpolitiske talsmann, Nikolai Astrup, hadde «en økning av miljøbegrunnede skatter og avgifter» som eitt av seks miljøkrav til eiga regjering før budsjettkonferansen sist veke. Regjeringa er som vanleg, og forståeleg nok, sparsame med opplysningane når det gjeld kva som konkret kjem i neste budsjett. Regjeringa har likevel varsla nokre endringar, m.a. at det vil koma såkalla vekstfremjande skatteletter. Spørsmålet mitt er om statsministeren no kan stadfesta at det kjem eit betydeleg grønt skatteskifte i statsbudsjettet for 2015, slik både Høgre sin miljøvernminister og miljøpolitiske talsmann har teke til orde for.
Terje Breivik (Venstre), 2014-03-19:
Takk til statsministeren for svaret. Det er jo utvilsamt slik statsministeren seier, at det å bruka skattesystemet i miljøet si teneste er effektivt. Og i budsjettforliket sist haust gjorde vi saman med regjeringspartia og Kristelig Folkeparti ei slik grøn endring ved at mineraloljeavgifta vart auka ganske kraftig. Eit konkret resultat er at det no er pengar å spara på å skifta frå fossile til fornybare energikjelder. Det løner seg å opptre miljøvenleg. Dagleg leiar Geir H. Ingeborgrud i Eco-1 Bioenergi trur til dømes at omsetjinga vil veksa med 70 pst. i år, og at hovuddelen av veksten vil koma som følgje av avgiftsauken. Han kallar avgiftsendringa for det kraftigaste miljøtiltaket som er gjort frå styresmaktene på ti år. Ser statsministeren at me kan mangedobla denne effekten om me fortset med eit grønt skatteskifte i budsjettet for 2015? Og er statsministeren samd i at det er heilt nødvendig både for å forsterka klimaforliket og for å nå dei forpliktingane me har teke på oss i det same forliket?
Terje Breivik (Venstre), 2014-03-19:
Viss eg oppfattar svaret frå statsministeren på hovudspørsmålet rett, er eg litt skuffa over passiviteten som låg underforstått i det. Viss eg forstår det rett, seier ho at bonusprogram bør brukast med varsemd, det kan få uante følgjer – underforstått har dette skjedd i tilfellet det vert vist til. Samstundes har me no erfart, ikkje minst i alle samtalene me har hatt med regjeringspartia når det gjeld forvalting av Oljefondet, at det er ei regjering som er veldig oppteken av aktiv eigarutøving. Då vil eg be statsministeren igjen om å koma med sine synspunkt på kor nødvendig det er å bruka eigarmakta – 34 pst. i DNB – og gi klar melding til styret og mana til edruelegheit i denne samanhengen.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
Vi er produktive, og vi får gode priser for varene vi selger. Det statsministeren egentlig har sagt i dag, er at norske arbeidere skal få mindre igjen for sitt arbeid i tilfelle prisen en gang går ned, mens eierne, som tilfeldigvis stemmer Høyre, skal sitte igjen med mer. La oss legge til grunn at det resonnementet holder – det gjør ikke det, men la oss legge det til grunn. Mitt spørsmål til statsministeren er da: Hvor mye mindre skal norske arbeidstakere tjene på sitt arbeid? Hva er et passelig nivå og en passelig andel av kaka, etter statsministerens syn? Og ikke minst: Hvordan har statsministeren tenkt å gå inn på et område som vitterlig er partenes ansvar?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
Det er interessant at statsministeren ikke vil løfte pekefingeren mot bonusfesten i DNB. Men norske arbeideres lønnsnivå – som har vist moderasjon i oppgjør etter oppgjør – kan statsministeren være bekymret for. Det er sånn at Finanskriseutvalget anslår at staten årlig går glipp av mellom 12 mrd. kr og 13 mrd. kr som følge av at man ikke betaler moms i finansnæringen. Kan statsministeren nevne ett næringspolitisk argument for at det er viktig å subsidiere akkurat finansnæringen? Kunne ikke disse 12–13 mrd. kr vært brukt på veldig mange andre gode formål som kunne kommet både boligeiere, næringsliv og befolkningen generelt til gode?
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2014-03-19:
Muligheten til skole og utdanning er fremdeles en viktig kampsak i mange land og samfunn i verden. En av dem som har bidratt til å løfte dette temaet opp på den internasjonale dagsordenen, er den 17 år gamle bloggeren Malala. Det er nok flere enn meg som er blitt grepet både av hennes mot og av hennes tydelige og klare budskap om hva skole og utdanning kan bety. I Norge har vi rett til gratis skolegang, både grunnskoleopplæring og videregående opplæring. I et velferdssamfunn som vårt er det kanskje litt fort gjort å ta disse rettighetene for gitt. Frafall i videregående opplæring er et stort og komplekst problem. De siste ukene har også flere aviser skrevet om at fravær i videregående skole er et stadig større problem. A-magasinet skrev på fredag om at det i Oslo-skolene ikke er uvanlig at over halve klassen mangler når undervisningen starter. Det gjennomsnittlige fraværet per elev er nå oppe i 10 pst. Det tilsvarer fire hele uker per elev per år. Lærerne har ingen sanksjonsmuligheter, og elevene har en lovfestet rett til både vurdering og karakterer i de ulike fagene uansett hvor mye de er borte fra undervisningen. Mitt spørsmål til statsministeren er om hun har gjort seg noen tanker omkring hva som kan gjøres for å få ned fraværet i den videregående skolen, om det kanskje bør være slik at når vi gir ungdom en lovfestet rett til videregående opplæring, så bør det også følge med en viss forpliktelse til å møte opp når undervisningen foregår.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2014-03-19:
Jeg vil takke statsministeren for svaret. Jeg mener at hun peker på noe som er veldig viktig, nemlig at elevene i den videregående skolen snart skal ut i arbeidslivet og møte et krevende arbeidsmarked. Da tror jeg at vi gjør dem en stor bjørnetjeneste ved ikke å stille større krav til dem mens de er elever i skolen. Selv om dette er elever som snart er voksne, er det mange elever i videregående skole som fremdeles er under 18 år. Det betyr at også foreldre og foresatte har en plass i dette bildet. Hva tenker statsministeren om foreldrenes rolle og ansvar for elever i videregående skole? Er hun enig i at et tettere samarbeid mellom skole og hjem også i videregående skole vil kunne bidra til å redusere fravær og frafall? Hva vil regjeringen i så fall gjøre for å styrke dette samarbeidet?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-03-19:
Vi feirer i år 20-årsjubileet for at denne sal fikk innført en lovfestet rett til videregående opplæring. Selv om Høyre den gangen stemte imot, oppfatter jeg det slik at det ikke er snakk om å reversere denne retten. Dessverre er det likevel slik – og det har vært helt konstant de 20 årene – at det er kun rundt 70 pst. som har fullført videregående skole fem år etter at de begynte. Det er alvorlig for den enkelte, det er alvorlig for norsk økonomi, og det er alvorlig for norsk arbeidsliv, for vi trenger dyktige folk – både fagutdannede og med studieforberedende fag. Da er spørsmålet: Hva kan vi gjøre for å hjelpe flere igjennom? Da tror jeg vi må skille mellom ulike typer fravær. Det kan være folk som er borte 25–30 pst. av skoletiden fordi de har kroniske sykdommer og plager, men som likevel gjør en kjempeinnsats, tilegner seg kunnskapen og klarer å nå det nivået som tilfredsstiller fullført videregående skole. De bør belønnes og hjelpes igjennom. Men så er det andre som kanskje kommer innom timene nå og da, kommer midt i timen, har ulovlig fravær. Det må det etter Arbeiderpartiets syn innføres strengere regler mot. Nå vet statsministeren at det er flertall i denne sal for å få slike regler, gi læreren verktøy til å ha orden i klassen. Det forstyrrer jo også andre elever når halve klassen ikke dukker opp fra starten. Spørsmålet da er: Vil statsministeren sørge for at det fremmes et slikt forslag, slik at lærerne får det verktøyet de trenger for å hjelpe elevene gjennom videregående skole?
Astrid Aarhus Byrknes (Kristelig Folkeparti), 2014-03-19:
I 2009 var det ei tidsbrukundersøking i den vidaregåande skulen som viste at ein lærar brukte opptil 50 minutt i løpet av dagen til å få ro i klasserommet. Lærarane viser òg til manglande verktøy for setja i verk nødvendig autoritet, og at autoriteten faktisk er bygd ned gradvis. Det er andre studiar som viser at læraren ikkje klarer å realisera oppdraget sitt i klasserommet på grunn av manglande legitimitet og autoritet. Lærarane viser òg til at dei ønskjer fleire sanksjonar, slik at elevane faktisk møter opp i klasserommet. Er statsministeren einig i at autoriteten til lærarane bør styrkjast? Kva tenkjer statsministeren skal til for at læraren skal få tilbake autoriteten og bli den leiaren han skal vera i klasserommet i møte med elevane, slik at ein både hindrar fråvær og sikrar ro til læring?
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2014-03-19:
Det er einigheit om at årsaka til fråvær og fråfall er samansett, og at det må gjerast ulike grep for å lykkast med å få fleire gjennom skuleløpet. Statsministeren har sjølv vore oppteken av at dette må løysast òg i grunnskulen, det er ikkje berre det vidaregåande skuleløpet som her tel. Den raud-grøne regjeringa var oppteken av nettopp dette med å innføra valfag att i ungdomsskuletrinnet. Dette har vorte sett på dagsordenen att no ved ein av partikompisane til statsministeren her i Oslo, som ville innføra matte att i staden for valfag i skulen i Oslo. Det har vore mykje prat om kake her tidlegare, og det er viktig at elevane får læra det i praksis og ikkje berre teoretisk. Så eg vil spørja statsministeren: Er statsministeren einig med sin partifelle og kunnskapsminister i Oslo om at avvikling av valfag til fordel for meir teori inn i ungdomsskulen er det rette?
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2014-03-19:
«I punkt 2.2.11 i rovviltforliket av 2011 står det at «Uttak av jerv gjennomført av miljøforvaltningen skal så langt det er mulig gjennomføres under lisensfellingsperioden, men likevel slik at uttak gjennomføres på en kostnadseffektiv måte». I Oppland er fortsatt 5 dyr av ei kvote på 8 jerv ikkje teke ut, sjølv om lisensperioden gjekk ut 15. februar. Miljødirektoratet vil nå avventa situasjonen til eventuelt å utføra hi-uttak. Meiner statsråden dette er i tråd med rovviltforliket?»
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2014-03-19:
Det er viktig at Stortinget bit seg merke i det som statsråden her kjem med. For Oppland sin del er situasjonen dramatisk, med store tapstal det siste året. Men eg registrerer òg at det i region 7, Nordland, kor ein har ein jervekvote på 23 dyr, berre er teke ut seks dyr. Lisensfelling skal brukast som eit bestandsregulerande tiltak. Meiner statsråden at det er kostnadseffektivt at beitesesongen 2014 kjem utan at ein har regulert bestanden av jerv?
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2014-03-19:
Det er nettopp dei ulike innrettingane som rovviltnemndene bruker når dei skal vurdera lisensfellingskvoten som vert sett på hausten. Når rovviltnemndene set sine kvotar, er dei baserte på bestandsregistreringa som er gjort. Meiner klima- og miljøministeren at desse vurderingane frå rovviltnemndene skal overprøvast igjen i slutten av lisensfellingsperioden?
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2014-03-19:
Det stemmer, det, og eg er glad for å fortsetja diskusjonen med miljøvernministeren, men om andre tema, og det gjeld kulturminnevern og freda bygningar. «I Norge er det om lag 3 700 permanent fredede bygninger i privat eie. Disse representerer en viktig del av vår felles kulturarv. I tillegg til utfordringen ved å sikre bygningsarven mot brann og andre ødeleggelser, opplever eiere av fredede bygninger å bli avvist av forsikringsselskapene. Dette til tross for at Riksantikvaren dekker de antikvariske merkostnadene ved brann. Hva vil statsråden gjøre for å sikre eierne forsikring av denne kulturarven, samt oppnå priskonkurranse på området?»
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2014-03-19:
Eg takkar for svaret. Eg har registrert at Riksantikvaren har hatt eit aktivt engasjement overfor forsikringsselskap i brevs form i 2012 og òg no i 2014. Eg registrerer framleis at eigarar slit med å få forsikra sine objekt, og at dei òg må betala ein dyrare forsikringssum, så eg hadde håpa at kanskje statsråden hadde kunna teke eit endå meir offensivt grep overfor forsikringsselskapa når det gjeld dette. Men kva slags rolle ynskjer klima- og miljøministeren å ta? Skal vi redusera talet på freda bygningar som går ut av historia, er dette ein del av grunnlaget for eigaren òg – å kunna ha økonomi til å ta vare på bygningen.
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2014-03-19:
Det er viktige objekt. Det er ein grunn til at desse er freda ved lov, og at dette skal takast vare på. I historia frå Lærdal og den storbrannen som var der, som òg truga objekt som var freda og verneverdige, handla éin del om forsikringsbiten, men det er òg dette å kunna gjeva eigaren økonomi til å førebyggja brann og sikra sine objekt – det er òg ein del av vår oppgåve. Jobbar klima- og miljøministeren for å få inn brannsikringstiltak i freda, verneverdige bygg òg?
Trine Skei Grande (Venstre), 2014-03-19:
Det er jeg veldig glad for å høre. Jeg tror ikke egentlig byrådet mener det heller hvis det får behandlet det i sine organer. Men utfordringa er det fraværet som fører til frafall, og utfordringa er vel også at elevene må føle at det er nyttig å møte i skoletimen, at det er et signal til lærerne – som tidligere lærer – hvis ikke elevene finner nytten i faktisk å møte opp til den undervisninga som blir gitt. Da er det også viktig å sørge for lærernes autoritet, sjøl om jeg ikke tror at den vedtas her. Men det vi kan gjøre, er å bidra til at lærerne blir faglig tryggere og kan utøve den autoriteten de skal utøve som ledere i et klasserom. Det vi kan gjøre, er å avlaste lærerne i all den jobben som ikke har med lærerjobben å gjøre, men som helsesøstre, spesialpedagoger og andre bør gjøre i nettverket rundt. Derfor er en massiv satsing på den type støttefunksjoner med på å hindre frafall. Og til sist: Vi må lære av de skolene som fikser det.
Trine Skei Grande (Venstre), 2014-03-19:
Vi kan jo slå fast at det er bred enighet om at det å bruke skattesystemet i miljøets tjeneste er veldig effektivt, og at det er en konkret og god måte å spare på – det å skifte fra fossil til fornybar energi – når det også lønner seg å være miljøvennlig. Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti stemte for tre år sida for Venstres forslag om å sette ned en grønn skattekommisjon. Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Fremskrittspartiet var imot. De daværende regjeringspartiene skrev i innstillinga at de var noe undrende til forslagsstillernes utsagn om at det nå er på tide å gjennomføre en omlegging til grønne skatter. Fremskrittspartiet så heller ikke noe behov for det akkurat da. Nå har heldigvis Fremskrittspartiet snudd, og en del av regjeringsplattformen er å sette ned en sånn kommisjon. Mine spørsmål til statsministeren er: Når får vi satt ned denne kommisjonen? Og får vi satt den ned med et mandat som gjør at den kan begynne å få virkning i løpet av tre–fire år?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-03-19:
Det mest spesielle etter hvert er nok at regjeringen har lagt seg til den vanen å skylde på den forrige regjering for alt som er vondt og vanskelig – så også i denne saken. Et vedtak i EU er ikke et vedtak i den rød-grønne regjeringen. Saken ble tatt opp på administrativt nivå i juli, den ble tatt opp i brevs form i august, og den ble tatt opp gjennom møter med kommunalministeren i den rød-grønne regjeringen i september. Vedtak gjort i EU og ESA har nesten aldri tidligere stoppet norske regjeringer fra å gjøre et arbeid for å prøve å finne bedre løsninger for den differensierte arbeidsgiveravgiften. Det har skjedd i 1999, det skjedde i 2005 og også i 2007, da den rød-grønne regjeringen fikk på plass en ny avgift. Så spørsmålet er fortsatt: Har denne regjeringen allerede gitt opp det spørsmålet, eller er det et aktuelt alternativ å kjempe videre for en bedre ordning, og hvordan vil en så gjøre det?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-03-19:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Statsråden sier til Nationen 1. november 2013 at «alle godkjente skogsbilveier skal være søkegode for tilskudd». Ifølge regjeringsplattformen skal Inngrepsfrie naturområder(INON) avvikles som verktøy i arealpolitikken. INON og praktiseringen av det vil være utfordrende for videre bygging av skogsbilveier. (INON) Vil statsråden endre forskrift om tilskudd til nærings- og miljøtiltak i skogbruket slik at alle søknader om tilskudd til skogsbilveier blir vurdert ved tildelingen av midler?»
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-03-19:
Det synes jeg er svært positivt, og jeg antar at det betyr at andre ledd i § 5 om tilskudd til vegbygging, som i dag betyr at man rett og slett forhåndsuttar alle permanente veger som ligger nærmere villmarkspregede områder enn fem kilometer, blir tatt ut av forskriften. Hvis man tar vekk det leddet fra § 5, er det svært bra og svært viktig. Neste spørsmål er da: Når vil det skje? Søknadsrunden når det gjelder skogsbilveger, er nå i løpet av forsommeren. Vil forskriftsendringen kunne tre i kraft slik at alle skogsbilveger vil være søkbare til den runden som finner sted i løpet av sommeren?