Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-10-08:
Jeg takker for anledningen som representanten Skjelstad har gitt oss, til å drøfte hvordan vi skal få til en enda bedre håndtering av kjemikalier på norske arbeidsplasser, og en enda mer bevisst føre var-holdning i HMS-arbeidet. Selv om utformingen av det psykososiale arbeidsmiljøet er det området innenfor HMS som med høyere fokus kan få redusert yrkesrelatert sykefravær mest, er det ingen grunn til å slappe av når det gjelder det mer tradisjonelle arbeidet for å forhindre eksponering mot helseskadelige kjemikalier. Ifølge Statens forurensningstilsyn har det de senere år skjedd vesentlige reduksjoner i utslippene av registrerte, kjente kjemikalier. Det gjelder samfunnet generelt, og da er det vel rimelig grunn til å anta at arbeidslivet er inkludert i den statistikken. Det avdekkes imidlertid stadig nye problemer. Først og fremst ser vi en generell økning i bruk av kjemikalier, og kjemikalier brukes i stadig nye typer produkter. For de aller fleste bransjers vedkommende er antallet produkter der kjemikalier som er gruppert som giftige eller helseskadelige, inngår, høyere nå enn for ti år siden. Det betyr at det er ingen grunn verken for statsråden, Arbeidstilsynet eller Petroleumstilsynet til å slappe av. Selv om man lenge har hatt på plass rutiner for håndtering av kjemikalier, og selv om tilsynene har holdt på med dette i lang tid, er det stadig nye utfordringer som skal møtes. Et viktig bidrag fra statsråden og Regjeringen for at arbeidslivet kan møte denne utfordringen, er å sørge for at tilsynene prioriterer kunnskapsutvikling og oppfølging tilstrekkelig høyt, og også gir tilsynene økonomiske ressurser til å gjennomføre en slik satsing. Denne interpellasjonen går på kjemikalieutfordringene i arbeidslivet generelt. Jeg vil likevel benytte anledningen til å ta opp arbeidet med å avdekke og forebygge kjemikalieskader i offshorenæringen på nytt. Det kommer sikkert ikke overraskende på statsråden at det blir et tema også i dag. Tidlig i juni i år publiserte Petroleumstilsynet en rapport om kjemikalieeksponering i oljenæringen, hvor tilsynet konkluderte med at næringen manglet et helhetlig risikobilde av dette, både i fortid og nåtid. Dette manglet på tross av høy faglig kompetanse i næringen og på tross av gjennomgående føre var-strategi. Særlig var det en mangelfull dokumentasjon når det gjelder eksponering og helserisiko. Det ble ifølge tilsynet foretatt målinger av relativt få arbeidsprosesser, og i mange tilfeller ble heller ikke målingene fulgt opp av kvalifiserte vurderinger. Tilsynet avsluttet sin rapport med en forventning om at aktørene i næringen etablerte en felles og forpliktende strategi for det videre arbeid med det kjemiske arbeidsmiljøet. Etter dette har statsråden hatt møte både med Petroleumstilsynet og partene i næringen for å høre hvordan dette skulle følges opp. Derfor vil jeg nå avslutningsvis utfordre statsråden: Er han etter dette møtet trygg på at hele næringen griper fatt i dette samarbeidet med Petroleumstilsynet på en ordentlig måte? Er han trygg på at arbeidet med dokumentasjon intensiveres, at kjemikalieeksponeringen måles for flere arbeidsprosesser, og at målinger som er utført i fortid og som i dag utføres, nå følges opp av kvalifiserte vurderinger fra arbeidsmedisinsk hold? Det er fortsatt mange personer med en fortid i næringen som sliter med helseproblemer etter eksponering i fortiden, og som både ønsker og fortjener stort politisk fokus og trykk på dette arbeidet.