Ove Trellevik (Høyre), 2015-06-04:
Når me ser at investeringane i olje- og gassektoren minkar, har det vore viktig både for Høgre og for regjeringa å omstilla til ei ny verkelegheit. Det er eit mål å skapa ny næringsaktivitet, styrkja konkurransekrafta og utvikla tradisjonell industri. Sidan den nye regjeringa kom på plass, har konkurransekrafta til industrien og næringslivet gradvis vorte betra gjennom ei historisk satsing på samferdsel. Forskings- og utviklingsbudsjettet er styrkt, formuesskatten, som favoriserer utanlandsk eigarskap, er redusert, og det er gjeve generell skattelette. I tillegg til dette kjem fleire industrispesifikke tiltak, som t.d. støtta til pilotanlegget på Hydro Karmøy. Dette var ei investering i milliardklassen. Regjeringa har såleis styrkt framtida til norsk industri og auka konkurransekrafta til norsk eksportnæring gjennom ei rekkje både næringsgenerelle og fleire sektorspesifikke industrirelaterte tiltak. Alle desse tiltaka har industrien etterspurt for å betra konkurransekrafta. Kristeleg Folkeparti fremja forslag om ei stortingsmelding om rammevilkåra til norsk industri i november 2014. Bakgrunnen var, slik eg oppfattar det, denne todelinga av norsk økonomi som me alle kjenner til, og dessutan starten på ein svakare oljepris og ei svekt norsk krone og behovet for å leggja til rette for meir landbasert industri. Noreg er eit svært godt land å bu i, nokon vil hevda at det kanskje er verdas beste land å bu i. Olje- og gassindustrien har bore oss fram på ei eventyrleg økonomisk bølgje. Vår olje- og gasseksport har gjeve oss som nasjon eit fantastisk velferdsløft. Oljeprisfallet er eit kraftig varsel om at ein slik status sjeldan går inn i æva. Sjølv om me som nasjon må ha ambisjon om å vera verdsleiande på olje- og gassoperasjonar, både offshore og subsea så lenge det vert utvinna olje og gass, er det stor semje om at Noreg treng fleire næringsbein å stå på enn berre petroleumssektoren. Den norske velferda må verta bygd på fleire fundament enn berre olje og gass. Ein bør såleis leggja til rette for at fleire sektorar i industrien aukar si verdiskaping ved å styrkja konkurransekrafta. Det me treng, er trygge arbeidsplassar og investeringar i nye arbeidsplassar i Noreg. Då er god tilgang til kapital sentralt. Det er privat eigarskap som er det berande og vanlege i næringslivet, og tilgangen til privat kapital er særs viktig for å få til den omstillinga norsk næringsliv no treng. Å styrkja norsk konkurransekraft var eit av Høgres viktigaste tema i valkampen, som regjeringa no har følgt svært godt opp. Etter at Dokument 8-forslaget vart fremja, har oljeprisen og kronekursen falle vidare. Det er såleis noko usikkert om ei stortingsmelding er den beste måten for å utarbeida og setja i verk nødvendige tiltak for omstilling i norsk industri og næringsliv. Då er det viktig å merka seg dei fleirtalsmerknadene som ligg i saka, om at det er viktig at arbeidet med dei løpande tiltaka ikkje stoppar opp og vert erstatta med dette meldingsarbeidet. Det viktige her er at regjeringspartia har fått med seg stortingsfleirtalet på at meldingsarbeidet ikkje må koma i vegen for løpande å setja i verk nye tiltak for omstilling av norsk næringsliv. Det betyr at dei tiltaka som allereie er sette i gang av regjeringa – på skatte- og avgiftssida så vel som innanfor skognæring, maritim næring, mineralnæring, bioøkonomi, energi og reiseliv, etc. – får ei gjennomføring som ikkje vert forstyrra av at det også vert utarbeidd ei industrimelding. Komiteens fleirtal peikar på at det er føremålstenleg at arbeidet som allereie er sett i gang av regjeringa, vert utfylt av ein meldingsprosess som er temabasert. Aktuelle tema å ta opp i meldingsarbeidet kan vera industriens rolle i overgangen til eit lågutsleppssamfunn og for å skapa grøn vekst, korleis me kan leggja til rette for ei eventuell overføring av kompetanse frå ei næring til ei anna næring på ein best mogleg måte, og ikkje minst korleis framtidsretta digitalisert og automatisert industriproduksjon best kan møtast. Her står både handlekraft og gjennomføringsevne side om side med utviklinga av ny politikk, og begge delar er særs viktig for å rusta Noreg for framtida.