Trine Skei Grande (Venstre), 2004-06-10:
Venstre er glad for at det er et bredt flertall i Stortinget som stiller seg bak Regjeringas forslag om modernisering av Forsvaret. Etter den kalde krigens slutt står Norge overfor et utvidet sikkerhetsbegrep, hvor den militære risikoen er mindre, mens miljørisikoen, risikoen for politisk, sosial og økonomisk ustabilitet, bl.a. i våre nærområder, er større. Det nye trusselbildet dreier seg i stor grad om interessekonflikter, knappe ressurser, etniske konflikter, begrensede væpnede konflikter, ABC-våpen på avveier og ikke minst terroraksjoner. Venstre mener at det norske forsvaret må omstilles, moderniseres og effektiviseres for å kunne møte disse nye utfordringene. Innenfor en økonomisk ramme i forsvarsbudsjettet på i underkant av 30 milliarder kr må målet være å skape et moderne og effektivt forsvar, ut fra de tilgjengelige ressursene. Venstre mener også at det er viktig å videreføre en dreining bort fra et ensidig invasjonsforsvar i retning av et mindre og mer fleksibelt forsvar. Vi er derfor tilfreds med at den foreslåtte beordringsplikten har fått et bredt flertall bak seg i komiteens innstilling. En utvidet mulighet til å beordre personell til operasjoner i utlandet fordrer derimot en tydeliggjøring av hvilke typer operasjoner norsk personell kan benyttes i. Venstre stiller seg helhjertet bak flertallet i forsvarskomiteen, som uttaler at norsk deltakelse i internasjonale operasjoner må baseres både på legalitet og på legitimitet. Venstre er, på samme måte som komiteen, av den oppfatning at norsk deltakelse i internasjonale operasjoner må være folkerettslig forankret. I tillegg er politisk og moralsk legitimitet nødvendig. For øvrig er det viktig at militært engasjement i utlandet er gjenstand for en bred og åpen debatt. Dette er avgjørende for å forankre en norsk utenrikspolitikk i folket. Venstre mener også det er bra at flertallet i komiteen slår fast at Norge dermed fortsatt må avstå fra deltakelse i preventiv krigføring og forkjøpsangrep, som ikke har en klar forankring i folkeretten. Jeg må imidlertid få lov til å stille meg litt undrende til hvorfor Fremskrittspartiet ikke har funnet det riktig å stille seg bak en slik formulering. Blant de tradisjonelle utfordringene er Venstre tilfreds med den spesielle fokuseringen på nordområdene, og at kystvernet i nord også styrkes. Samtidig som Forsvarets prioriteringer må oppfylle Norges internasjonale forpliktelser, må vi også sikre stabilitet i nordområdene. Venstre er også godt fornøyd med flertallets enighet om en modernisering av Heimevernet, en reform som innebærer en differensiering av Heimevernet, samtidig som kvalitet, hva angår trening, utrustning og reaksjonsevne, heves. Dette er helt i tråd med Venstres syn. Til slutt: Det er viktig for et liberalt parti at enhver instans i samfunnet vårt som utøver autoritet, om det så er læreren, politiet eller militæret, rekrutteres så bredt som overhodet mulig, både sosialt, kulturelt og geografisk. Dagens vernepliktsordning er ikke godt nok tilpasset det nye forsvarets behov. I dag avtjener rundt halvparten av alle norske menn førstegangstjeneste, men det er likevel for mange i forhold til Forsvarets behov. Vernepliktsperioden blir samtidig for kort for mange vernepliktige i forhold til den opplæringen som trengs med den nye avanserte teknologien. Framtidas norske forsvar krever færre, men bedre trente mobile styrker, som er godt utstyrt, og som trenes i samarbeid med våre allierte. Venstre vil fortsatt basere det norske forsvaret på den alminnelige verneplikten for menn. De fleste vernepliktige kan derimot i framtida avtjene en kort tjeneste, mens andre kan velge lengre tjeneste med muligheter for lønns- og utdanningsbetingelser. Dette vil kunne sikre Forsvarets behov for bedre utdannede og bedre trente soldater, slike styrker som det også er bred enighet om at vi trenger for å takle de internasjonale oppgavene.