trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-12-02:
Representanten Skovholt Gitmark følgjer opp den elendeskildringa som Framstegspartiet også hadde tidlegare i dag med omsyn til småkraftutbygging, vasskraftutbygging. Oppmodinga må jo bli den same, at dersom ein vil vete kva som skjer, må ein ut der. Dersom ein ikkje trur på det som blir sagt frå statsråden, får ein reise ut der, og så får ein sjå på desse anlegga og ta og føle på dei. Til no har Regjeringa sytt for at det har blitt gjeve konsesjonar til 146 prosjekt. Det er meir enn det blei gjeve i løpet av dei fire åra som Høgre sat i Bondevik-regjeringa. Ein har altså i forhold til det nivået som representanten Skovholt Gitmark sitt parti og dei andre partia i regjeringa i førre periode hadde på NVE, dobla sakshandsamingskapasiteten. Og så må ein jo gjerne seie at det ikkje er nok. Men det er mykje meir fair å gje ros til Regjeringa for det ein har gjort, og seie at ein burde gjort meir, enn å prøve å framstille det som om det ikkje skjer ting når det gjeld utbygging av småkraftverk rundt om i dette landet.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-12-02:
Innledningsvis har jeg bare lyst til å be om å få bekreftet det som var statsrådens svar til Ketil Solvik-Olsen, nemlig at det vil bli gjennomført en studie av potensialet på de ulike sektorene for å få kartlagt hvor mye en der kan få effektivisert energibruken. Hvis svaret på det spørsmålet er ja, er det positivt for det betyr at den intensjonen som forslagsstillerne har, blir kvittert ut. Det vil være et verktøy i det videre arbeidet, i tillegg til mange andre tiltak. Jeg ønsker å be om statsrådens bekreftelse på at når Regjeringen skal utforme en krisepakke, utforme tiltak knyttet til bygningsmassen, vil en være opptatt av å få en innretning som gjør at en òg kan gjøre noe av den miljø- og klimajobben som skal gjøres. Så er det spørsmål nummer tre: Synes statsråden Venstres idé om et klimatek-fond for å kanalisere investeringsstøtte til bedrifter og klimagründere er en god idé som en vil vurdere i det løpende arbeidet med krisetiltak?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-12-02:
Det er ikke grunnlag for å si at forrige replikant og jeg hadde ulik tilnærming når det gjelder grønne sertifikater. Det jeg sa, var at det kan diskuteres hvor langt prosjektet hadde kommet. Men det viktigste er å slå fast at den forrige regjeringen ønsket et opplegg med grønne sertifikater. Denne regjeringen valgte det bort. I klimaforliket står det at en skal ta opp forhandlinger med Sverige om et grønt sertifikat-marked. Hvis ikke det er på plass sommeren 2008, skal en få et alternativ som er like kraftfullt. Det Regjeringen har kommet med, er et påfyll av Energifondet med 10 milliarder kr, som gir økt avkastning i 2010. Kan statsråden forklare meg hvordan en avklaring med Sverige sommeren 2008, som ville gitt forutsigbarhet for dem som venter på å ta en investeringsbeslutning, kan erstattes av et system som gir mer penger i 2010?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-12-02:
Komiteen har vært opptatt av å få fram at dette er en viktig sak. Vi har hatt en konstruktiv prosess hvor vi har belyst problemstillingene og fått innspill fra ulike aktører, selskaper i ulike deler av landet, av ulik størrelse. Det er positivt at komiteen har samlet seg om en felles konklusjon, en klar henstilling til Regjeringen om å komme raskt tilbake med en sak om nettpolitikken. Her er det store utfordringer knyttet både til vedlikehold og utbygging. Det framstår som åpenbart at incentivstrukturen ikke er godt nok tilpasset behovene, og det er mange eksempler på at det ikke er lønnsomt å få til investeringer på det tidspunktet som ville vært det mest gunstige av hensyn til nettet. Det er også behov for justeringer for å sikre nettutbygging som kan betjene den utbyggingen av fornybar energi-produksjon som vi har hatt og skal ha i de kommende årene. Det er veldig viktig at vi ikke får en ny kjelke i veien for en fornybar energi-produksjon gjennom en nettpolitikk og en nettstruktur som ikke er tilpasset behovene. Her er fordelingen av kostnadene et sentralt stikkord. Venstre er veldig opptatt av at vi skal ha trykk i arbeidet med å få fram rammevilkårene for en storstilt satsing på marin energi-produksjon. Her vil også nettilknytning og nettutbygging være en sentral del av den strategien som skal legges fram for Stortinget. Jeg er opptatt av at man holder trykket oppe på det elementet av satsingen. Det vil i forbindelse med marin energi-produksjon bli økt oppmerksomhet rundt vannkraftressursene våre og muligheten for å bygge opp mer effekt knyttet til dem. Det vil også by på utfordringer knyttet til nettutbygging, men det er viktig, fordi et samspill mellom marin energi-produksjon og våre vannkraftressurser kan øke verdien på begge delene. Framføring av kraftlinjer er ofte kontroversielt. Selv om det vanlige i framtiden vil være at høyspentlinjer går i luftspenn, mener Venstre det er behov for et regelverk som gir åpning for at en i større grad bruker jord- og sjøkabel på enkelte sårbare strekninger. Tidligere olje- og energiminister Haga lovte at det skulle komme nye retningslinjer som klargjorde at det var mulighet for slik alternativ framføring på en del strekninger. Jeg har fått et annet svar fra dagens energiminister, som mener at det allerede er gitt signaler om en slik økt åpning for jord- og sjøkabel. Jeg er veldig opptatt av at en i den videre nettpolitikken også har en justering på dette området som gjør at en ikke er låst i de gamle forskriftene og i de gamle formuleringene som Stortinget hadde for snart ti år siden.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-12-02:
Den delen av nettpolitikken som det har vært mest offentlig debatt om de senere årene, er knyttet til framføringen av luftspennet i kontroversielle områder. Jeg er kjent med at statsråden har hatt og vil få på besøk delegasjoner knyttet til dette temaet. Det har også vært en interpellasjonsdebatt om dette i Stortinget. En av de avklaringene som da kom, var at statsråd Haga sa at hun ville legge fram nye retningslinjer for Stortinget som åpner for større grad av bruk av sjøkabel og jordkabel som alternativ til luftspenn. Det ble også gitt forsikringer om at det ikke på noen av de kontroversielle prosjektene skulle tas avgjørelser før disse nye retningslinjene var lagt fram og forelagt Stortinget. Kan den nye statsråden på dette ansvarsområdet bekrefte at det er Regjeringens politikk, at det vil komme en sak med nye retningslinjer, og at den vil bli lagt fram for Stortinget før det tas avgjørelser i disse kontroversielle sakene?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-12-02:
Venstre ser ikke behov for en egen stortingsmelding om vannkraftpolitikk på det nåværende tidspunkt. Selv om en kan diskutere mangelfull støtte og mangelfullt system og debattere behovet for å få en raskere saksbehandling, er de ytre rammene, de arealmessige avklaringene, på dette området gjort. Grunnlaget som er lagt, er velegnet for å drive politikk på når det gjelder vannkraftutbygging. Verneplanen har slått fast hvilke vassdrag som skal vernes, og hvilke det er mulig å foreta utbygging i. Bondevik II-regjeringen la senest helt på slutten av sin virketid fram en verneplan der 50 nye vassdrag fikk vernestatus. Men selv om mye er bygd ut, og selv om mange vassdrag skal vernes, er det fortsatt et betydelig potensial for økt utnyttelse av vår vannkraft. Skånsom utbygging kan gi nye prosjekter. Opprustning og utvidelser av eksisterende vannkraftprosjekter har også et betydelig potensial. Jeg viser til det som er sagt tidligere i dag om utbygging av mikro-, mini- og småkraft, hvor det er meldt og søkt om prosjekter på 7,5 TWh, og at opprustning og utvidelse av eksisterende prosjekter kan gi 2,5 TWh. Da er småkraftprosjekter inkludert. I sum gir dette et potensial som er vesentlig større enn det en ser for seg på landjorda når det gjelder f.eks. vindkraft i den samme perioden. Her er det altså muligheter for en stor økt energiproduksjon, samtidig som en legger til grunn den vernepolitikken som det har vært bred enighet om i Stortinget. Det har vært oppmerksomhet knyttet til saksbehandlingsressursene i NVE. Der har Regjeringen plusset på. Det kommer ytterligere nye stillinger i 2009. Det som er viktig her, er at en på områder hvor det blir mye anker, også setter ankeinstansen i stand til å ta unna dette i samme grad som en gjør NVE i stand til å ta unna prosjekter. For eksempel blir dette fort et problem knyttet til vindkraft, hvor nær sagt alle prosjekter blir anket. En ser også innenfor andre områder at dette er en problemstilling. Vannkraften vår er en unik ressurs som er av svært stor verdi. Alt tyder på at denne verdien og betydningen vil øke i årene som kommer. Ren kraft vil få økt betydning i en situasjon hvor det blir knapphet på akkurat det og behov for å fase ut forurensende energiproduksjon. Den andre faktoren som kan bidra til å gjøre vannkraften vår enda mer verdifull, er et samspill med marin energiproduksjon, hvor en kan få økt effekt på vannkraftsiden. Dette samspillet kan gi økt verdi av denne viktige ressursen. Jeg har lyst til avslutningsvis å se litt på den debatten som den senere tid har vært rundt vannkraftpolitikken. For det er skapt det inntrykk av enkelte også med tilknytning til regjeringspartiene at de var klare for en ny runde med hensyn til å se fordomsfritt på vassdrag som var vernet, og åpnet for at det kunne bli utbygging i dem. Blant annet har Ola Borten Moe sikret seg mange gode avisoppslag med den type tenkning. Jeg oppfatter det som nå ligger som en innstilling fra komiteen, som en klar beskjed om at vannkraftpolitikken vår i Norge baserer seg på den avklaringen som er gjort gjennom verneplanene, og at det ikke er aktuelt med en omkamp i forhold til de beslutningene.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-12-02:
Utbygging av Vefsna har vært en av de store vannkraftsakene de siste årene. Der har Regjeringen avklart sin posisjon i Soria Moria-erklæringen. Det er sagt at en skal legge fram en vernesak for Stortinget, og det har tidligere vært sagt at den ville komme i 2008. Kan statsråden fortelle hva som er framdriften i arbeidet med Vefsna-saken? Og kan han bekrefte at på dette området ligger Soria Moria-løftene fast, at vi får en sak til Stortinget som sikrer verneinteressene knyttet til Vefsnavassdraget?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-12-02:
Jeg vil gjerne starte med å ta opp det forslag som er fremmet av Kristelig Folkeparti og Venstre i innstillingen. CO2-håndtering og -deponering er viktig hvis vi skal nå våre klimamål. Energiproduksjonen basert på olje, kull og gass kommer til å spille en viktig rolle i verdens energiforsyning i mange år. Betydningen må reduseres, men vi må likevel innrette oss på denne realiteten. Det er derfor det er så nødvendig å få et opplegg for CO2-håndtering og -deponering. Her kan Norge spille en viktig rolle. Vi har ressursene, og vi har gode forutsetninger for å levere løsningene. Vi har også en forpliktelse til det, som storeksportør av fossile energikilder. Regjeringens ambisjoner på dette området er det ingenting å si på. Evnen til å levere er det verre med. Kårstø skulle renses innen 2009. Nå er det uavklart om det blir rensing. Det var løfte om at det ikke skulle gis konsesjon til nye gasskraftverk, uten at det var rensing fra dag én. Det er brutt når det gjelder Mongstad. Vi er i en situasjon hvor også deponiløsningene er uavklarte. Det er altså gode grunner for å be Regjeringen legge fram en helhetlig plan for hvordan man vil satse på CO2-håndtering og -deponering for å nå klimamål. Det er bakgrunnen for vårt forslag.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Som jeg har sagt også i kommunikasjonen med komiteen, er det å se på hvordan vi best når målsettingen innenfor energieffektivisering, noe jeg ønsker å gjøre og noe vi gjør. Så ble det tidlig i høst, som representanten Solvik-Olsen tidligere kommenterte, ganske riktig sagt at jeg så for meg at det kunne være en mulighet å ta det gjennom en energimelding. Når jeg har valgt ikke å gjøre det, betyr det at arbeidet fortsetter, men med en annen ramme rundt det. Det betyr at det å gå inn og se på potensialet, det å jobbe konkret med enkelte områder med tanke på hva vi kan oppnå når det gjelder energieffektivisering, er kjempeviktig. Det er absolutt ett av de områdene som det bør gjøres mer på framover enn det som har vært gjort fram til i dag. Senest i går ettermiddag hadde jeg invitert og samlet Energi-Norge til en felles idédugnad rundt dette temaet. Vi diskuterte energieffektivisering i tre timer, i tillegg til noen temaer knyttet til internasjonalisering, for nettopp å komme videre på dette området. Så svaret er ja – det jobbes med det, og det skal vi fortsette med.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Jeg får kanskje unnskylde stemmen min i dag, det er mulig den kommer til å bli en viss utfordring i forhold til antall innlegg. Representanten Holten Hjemdal skal selvsagt på egnet vis få presentert tiltak, når vi har tiltak å komme med som oppfølging av det som ble gjort enten i går eller i andre sammenhenger. Jeg mener at det å vise til at Enova leverer konkrete TWh i resultat på energieffektivisering, er et svar. Jeg synes det er helt uforståelig at ikke representanten Holten Hjemdal og andre mener at det er et svar om at det jobbes med energieffektivisering. Vi kan gjerne diskutere enkelttiltak også her i Stortinget med hensyn til hva som fungerer best, men at Enova kan komme tilbake og si at de har brukt en tredjepart av midlene sine på energieffektivisering, de har en halvpart av måloppnåelsen sin innenfor energieffektivisering, må da være et bevis på at det ikke er et stort mørke der ute i forhold til å jobbe på energieffektiviseringsområdet. Så sier jeg(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Hvem som lytter og ikke lytter, kan vi sikkert diskutere uten å bli enige. Jeg forsøker å formidle et budskap knyttet til hva som faktisk skjer innenfor energieffektivisering i Norge pr. i dag. Det er mulig at det for representanten Kristiansen og andre er uinteressant å referere til Enova. Jeg mener at det ikke er det. Når vi har valgt å bruke Enova som virkemiddel for å oppnå energieffektivisering, må vi også kunne bruke resultatene fra Enova som eksempler og bevis på hva som skjer og ikke skjer. Jeg mener at resultatene fra Enova ikke er dårlige i forhold til de rammene de har fått for å jobbe med dette. Så kan vi diskuterer om vi skal tilføre mer ressurser. Denne regjeringa har valgt å tilføre mer ressurser til energieffektiviseringsområdet enn den regjeringa som Ivar Kristiansens parti var en del av. Det betyr at vi satser mer på dette området nå. Vi har i tillegg sagt at det skal settes av mer midler innenfor Energifondet til neste år, og det betyr at Enovas rammer kommer til å øke tilsvarende framover. Det betyr mer midler til Enova for å drive energieffektivisering seinere.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
I forhold til det første spørsmålet fra representanten Kvassheim når det gjelder å se på energieffektiviseringspotensialet innenfor ulike sektorer, er svaret ja. Det er vi i gang med, og det skal vi jobbe mer med. Så til det andre spørsmålet. Når det gjelder å se på energieffektiviseringspotensialet innenfor bygningsmassen i forhold til det som nå kommer av nye tiltak inn mot finanskrisen, ønsker jeg å se på mulighetene for det. Svaret er altså ja på spørsmålet om å se på om det finnes koplinger her som gir sysselsettingseffekt i forhold til behov vi har for det utover våren og sommeren, og som samtidig gir en klima- og energigevinst. Når det gjelder å se på ulike fondskonstruksjoner som kan bidra overfor næringsliv og klima, er jeg – som jeg sa i mitt innlegg – positiv i forhold til forslag fra Stortinget, nye tanker, som kan bidra til å komme videre innenfor energieffektivisering. Jeg skal gjerne se på det som ett av mulige tiltak for å komme lenger.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
For å ta spørsmål to først. Når det gjelder tiltakspakken, og da antar jeg representanten tenker på det som Regjeringa nå i fellesskap jobber med og som representanten Kvassheim nettopp var inne på, er det en sak som Stortinget vil få seg presentert og slik sett også få mulighet til å diskutere. Når det gjelder hans kommentar at vi har et næringsliv uten rammevilkår eller uten kjennskap til rammevilkårene, er jeg uenig. Jeg mener at det arbeidet som Enova gjør med å være ute i bedriftene og jobbe konkret med energieffektiviseringstiltak, er rammen for dette arbeidet nå, og det er en kjent ramme, en kjent størrelse. I alle fall får jeg veldig mange gode tilbakemeldinger fra konkrete bedrifter som mener at de har tjent penger på dette, og som mener at man har gjort klima- og miljøsaken en stor tjeneste med den jobbingen som har vært i samarbeid mellom næringslivet og Enova.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Aller først: Når det gjelder den smått tiltakende byråkratidebatten rundt dette, kan jeg meddele at vi i disse dager som følge av økte bevilgninger til NVE og slik sett flere konsesjonssaker og -søknader som forhåpentligvis blir behandlet, og kanskje også flere ankesaker, vurderer om vi nå også må bruke biblioteket til kontor oppe hos oss. Så vi er i hvert fall i ferd med å utnytte kontorlokalene. Slik sett får vi tro at det holder en stund til. Kunnskap er ikke farlig, sa representanten Holten Hjemdal. Det er jeg enig i. Nettopp derfor tror jeg det er så viktig at vi holder fast på et prinsipp i forhold til dette området også, hvor vi legger rammer for hva slags mål vi setter for bl.a. energieffektivisering, og så aksepterer vi at fagfolk sitter og vurderer hvordan Stortingets bevilgede rammer best gir sparte TWh, ny fornybar TWh, osv. gjennom et system som nettopp er bemannet med fagfolk. Så tok også representanten Holten Hjemdal opp vurderingene rundt de 28 TWh som representanten viste til var økingen i elforbruket fra 1990 til 2007. Det er et stort tall, det er jeg helt enig i. I forhold til å gå inn i tallene og vurdere det som ligger i dem, tror jeg nok at en må se på noen enkeltelementer her. Det er jo enkeltelementer som Ormen Lange, Hustad Marmor og Hydro Aluminium, som vel må sies å ha vært ønskede prosjekter fra denne salen. Det er ikke så mange månedene siden vi stod i denne salen og hvor ikke minst representanter fra Holten Hjemdals parti var veldig opptatt av hvordan det skulle brukes mye energi på en annen stor bedrift litt lenger nedover på Vestlandet. Så det at energiforbruket har økt i denne perioden, skal ikke jeg bagatellisere, men det er iallfall en adressering i forhold til at det også har vært gjort politiske vedtak, og det har vært et ønske om industrietableringer som åpenbart har trengt mye energi. Når det da gjelder ferden videre, mener jeg at vi må bruke mindre elektrisitet på oppvarming, og jeg mener vi må legge flere vannrør for å flytte varme. Slik sett er det bra at det i de siste årene har vært brukt 8 milliarder kr på å få vannrør til varmeleveranse på plass. Vi skal bruke mer på det framover. Vi bruker slik sett en mindre del av elektrisiteten til oppvarming, og mer til transport. Også elbil har vært nevnt her i dag, og jeg mener det å bruke elektrisitet på transport er fornuftig. Vi skal også elektrifisere i forhold til offshore, på sokkelen. Der trenger vi også å frigi elektrisitet. Der finnes det ikke alternativer til det, som det f.eks. gjør når det gjelder oppvarming. Så må jeg si helt til slutt: Når representanten Lien er opptatt av forutsigbare rammevilkår for næringslivet for å drive energieffektivisering, og så nevner lave energipriser som ett av de tiltakene, sier det vel litt om at når det kommer til stykket, er dette et litt mer krevende område enn som så.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Thoriumutvalgets rapport gir ikke grunnlag for verken å støtte eller avvise thorium til energiproduksjon på lang sikt. Ifølge rapporten er det usikkerhet rundt de norske thoriumforekomstene og verdien av dem. Thorium til bruk i kjernekraftproduksjon eliminerer ikke problemet med radioaktive restprodukter, men avfallsproblemet vil antakelig være noe mindre enn ved uranbaserte løsninger. Det gjenstår betydelig forsknings- og utviklingsarbeid før thoriumbasert kjernekraft kan bli en realitet. Jeg mener at Thoriumutvalgets rapport ikke gir grunnlag for at dagens politikk på kjernekraftområdet skal endres. Det betyr at det ikke er aktuelt å legge til rette for å bygge kjernekraft i Norge. For å møte klimautfordringene på energiområdet bør vi i Norge heller konsentrere oss om og styrke innsatsen innenfor karbonfangst og -lagring, fornybar energi og energieffektivisering enn å satse på det som vil være et nytt område for oss, altså kjernekraft. Jeg kvitterte ut denne problemstillinga gjennom brevet jeg sendte energi- og miljøkomiteen den 6. november i år som svar på det nå behandlede representantforslaget. Jeg mener det vil være uhensiktsmessig ressursbruk å sette i gang et omfattende meldingsarbeid om bruk av kjernekraft i Norge når det er bred politisk enighet om å avvise kommersiell bruk av konvensjonell kjernekraft i Norge. For de fleste partier dreier politikk seg om å prioritere. Jeg synes det aller viktigste nå er å gjøre mer på fornybar energi i forhold til den nye energiproduksjonen, som skal opp. Kjernekraft er imidlertid en viktig del av verdens energibalanse i dag, også i Europa, og en rekke land ser på mulighetene for å trappe opp sin satsing på dette. I tillegg ser flere andre land som ikke har kjernekraft i dag, på mulighetene for å bygge kjernekraftanlegg. For at Norge skal være oppdatert på kjernekraftområdet og bidra til sikkerhets- og avfallsforskning, er det viktig at vi opprettholder kompetansen på det vi har jobbet med på dette området over år. Norge er i dag et såkalt tredjeland innenfor Euratom-programmet, hvilket betyr at vi deltar på prosjekt-til-prosjekt-basis i programmet. Om lag 6 mill. kr har vært satt av årlig til den norske deltakelsen. Kostnaden for et fullt norsk medlemskap i Euratom er anslått til om lag 90 mill. kr pr. år. Som tredjeland har vi adgang til å delta i forskningsprosjekter på områder av særskilt interesse for Norge. Jeg kan derfor ikke se at vi i den nåværende situasjon er tjent med fullt medlemskap i Euratom.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Jeg har ikke noen ytterligere kommentarer til det utover det jeg sa i mitt innlegg, at vi har noen miljøer i dag som jobber noe med dette, basert på, jeg holdt på å si, de begrensede tradisjonene vi har innenfor kjernekraft. Det er tenkt videreført, men utover det har ikke jeg noe mer å tilføre den debatten nå. Det jeg mener er det viktige rundt den debatten som tas opp i dag, er prioriteringsspørsmålet rundt dette. I dag har vi startet å diskutere energieffektivisering, som Stortinget er opptatt av. Sist onsdag under spørretimen i Stortinget var det utbygging av vindkraft som var på dagsordenen – jeg ser ikke bort fra at vi kommer til å diskutere vannkraft seinere i dag. Jeg mener det er nødvendig for å si ja til noe, og virkelig i praksis prioritere noe, må en også si nei til noe. Jeg mener, hvis en skal ta for seg det overordnede, at vår mulighet til å bidra til å løse verdens energi- og klimautfordringer er betydelig større ved å jobbe på karbon, fangst og lagring, ved å jobbe på vannkraftsida, og også mer på vind framover, enn ved å begi seg inn på et område hvor Norge ikke har noen spesielle fortrinn, ikke har noen spesiell kompetanse.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
For å gjøre historien kort kan jeg bare si at det kan jeg avkrefte og slik sett bekrefte det som er spørrerens ambisjoner å få fram, at grønne sertifikater vil være et positivt bidrag i det norske energimarkedet. Jeg ønsker det grønne sertifikat-markedet velkommen og mener, det jeg nettopp sa her på talerstolen, at vi har et investeringsstøttesystem som et viktig virkemiddel mens vi jobber med et grønt sertifikat-marked.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Mitt poeng er at vi nå har utviklet på energiområdet – også inn mot el – det samme som på olje- og gassområdet, store norske selskaper som opererer europeisk, og vi kan vel også si globalt. Og på samme måte som StatoilHydro har utviklet seg til å bli et stort selskap som foretar store investeringer på norsk sokkel, gjennom også å være god på andre lands markeder, tror jeg at Statkraft, som jo er stor på fornybar energi, henter kompetanse også ved å investere ute. Så jeg mener at det at Statkraft f.eks. er til stede på britisk sokkel, britisk sektor, og er med på den satsinga som der blir gjort nå, kan være et viktig bidrag til at Statkraft blir god når vi skal utvikle norsk sektor, når vi skal få fram f.eks. offshore vind i Nordsjøen, Norskehavet og eventuelt nordover derfra.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Det er et todelt svar på det. På de områdene som er nevnt utenom vind, har Enova sittet og vurdert hva som skal til for å få lønnsomme prosjekter opp å gå. Når det gjelder vind, har vi hatt en diskusjon rundt 25 pst.-grensen på støtte, som nå er tatt bort, fordi vi så at ved forrige tildelingsrunde ble støtte gitt uten at prosjekter ble realisert. Så det er helt åpenbart at en støtteandel på 25 pst. var for lite for å realisere de store vindkraftprosjektene. Nå har Enova fått sju søknader når det gjelder vind. Det er søknader som er basert på mulighet for høyere støtte enn 25 pst. Jeg forutsetter at det også bidrar til at vi får opp vindkraftprosjekter som ellers ikke ville kommet opp som følge av det regelverket vi hadde tidligere.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Det som er gjort for å få bedre incitamenter for å få opp enkeltprosjekter, er at begrensninga på støtte til prosjekter er tatt bort. Sånn sett gir det altså mulighet for bedre økonomi i det enkelte prosjekt enn tidligere, ved at en har hatt den begrensninga på 25 pst. Det er det konkrete som er gjort for å få bedre lønnsomhet i det enkelte prosjekt. Når det gjelder nivået på støtte totalt, er det riktig som representanten Kvassheim sier, at vi nå har lagt et løp med avsetninger via Energifondet. Det betyr at det kommer til å være en gradvis økning av den totale støtten også framover.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Som vi både i dag og tidligere har vært inne på gjentatte ganger, er forhandlingene nå i gang – og i en tidlig fase knyttet til det som skjer rundt EUs fornybardirektiv. Som jeg sa i Stortinget også sist onsdag, mener jeg det blir helt feil av meg nå å begynne å gå inn og kommentere/vurdere enkeltelementer i forhold til en forhandlingssituasjon og en forhandlingsløsning. Min ambisjon er å få på plass et opplegg som er så bra som overhodet mulig med hensyn til det vi ønsker å få på plass knyttet til å få fram ny fornybar energi i Norge.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Lav nettleie er et mål. Nettleien skal ikke være høyere enn det som er forsvarlig og riktig i forhold til forventede investeringskostnader i nettet og de vedlikeholdskostnadene som ligger i det daglige. Så har vi jo et omfattende system hvor NVE går inn og ser på hva som ligger rundt det. Men det skal ikke være mulig å sko seg utover det som er de reelle kostnadene i forhold til avkastning. Så mener jeg ikke på noe vis at vi er ferdige og har et system i dag som er hogget i stein og som må være akkurat slik for all framtid. Men samtidig vil jeg nok si at det norske nettsystemet med et delt ansvar mellom produsent og netteier er et forbilde for resten av Europa. Det norske og det nordiske systemet blir sett på av andre land, og uansett endringer eller behov for det mener jeg at det vi har oppnådd gjennom den norske og den nordiske modellen, er det vi skal bygge videre på. Men det er definitivt hele tida behov for å se etter bedre løsninger innenfor det regimet.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Jeg har en mistanke om at representanten Solvik-Olsen er klar over at hva jeg kommer til å svare på dette. Som det helt korrekt ble gjengitt, er dette en sak som er ute på høring. Jeg konstaterer det samme som representanten Solvik-Olsen, at engasjementet rundt saken er stort. Det betyr også at de innspillene som kommer, må behandles deretter – de må behandles med alvor og få en seriøs vurdering. Dette er en sak som jeg selvsagt må forholde meg til, og jeg har tenkt å gjøre det. Så får vi se på innholdet og den videre prosess i etterkant av mine vurderinger.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Det er et arbeid som har vært igangsatt rundt dette, som har favnet ganske bredt om ulike konsekvenser av nettframføring, og som handler om alt fra det som representanten Kvassheim tar opp til maskering, utforming av linjenett m.m. En del av dette er også nå implementert i det daglige arbeidet knyttet til nettpolitikken. Vi ser nå heldigvis et betydelig økt fokus på estetikken rundt linjeframføringa. Dette ser jeg som en kontinuerlig prosess, hvor vi forsøker å forbedre dette. Så skal jeg vurdere litt nærmere hvordan vi tar avslutninga. Når det gjelder de konkrete avveiningene, mener jeg at de til tider er ganske kompliserte. Jeg synes jeg fikk eksemplifisert det godt under min siste reise i Sogn og Fjordane, hvor man har områder som blir ganske sterkt berørt i forhold til den store linja vi snakker om i Midt-Norge og det å ta kraft sørfra. Nå ser jeg at tida mi er ute, så da får jeg komme sterkere tilbake til dette i svar på neste replikk.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Min tenkning rundt vannkraftutbygging går på viktigheten av å klare å balansere ulike hensyn. Det er en ledetråd jeg har for politikk generelt, og jeg mener det absolutt i forhold til vannkraft. Det er veldig bra når vi klarer å finne vannkraftprosjekter som lar seg realisere uten at det er store konflikter i forhold til særlig miljøinteressene. Det er samtidig sånn at det vil være vannkraftprosjekter som ikke kan gjennomføres nettopp av de samme årsaker. Så det er ikke noe enten–eller, det er ikke noe ja eller nei i forhold til verken mindre eller større vannkraftprosjekter. Her må en foreta en vurdering i de enkelte sakene, og for meg er det veldig bra når vi klarer å konkludere med at vannkraftprosjekter lar seg realisere innenfor en ramme hvor ikke minst miljøhensyn blir tatt vare på.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Jeg kan gi et svar som jeg tror vil berolige representanten Kvassheim. Det ligger ikke noen revurdering av Soria Moria-tekst i det at saken ikke er blitt presentert for Stortinget. Men det er en del jobb som skal gjøres i forhold til rent praktisk å lage et regime på dette som er bra, holdbart og langsiktig. Så saken kommer til Stortinget. Det er ikke veldig lenge til det skjer. Det kommer til å skje i særdeles god tid til at Stortinget skal få behandlet saken i løpet av våren. Om den kommer før eller etter nyttår, vil ikke jeg være helt bastant på nå, men uansett snakker vi ikke om lang tid før den saken blir presentert for Stortinget.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Jeg synes jeg gav et godt svar i stad som var verdt å lytte til. Jeg kan gjerne utdype det, og be om at også dette svaret blir lyttet til. Det er jo ikke sånn at en her kan gi ett generelt svar. Det jeg mener om dette, og som er i tråd med det jeg sa i stad, er at gode prosjekter som det er ønske om å realisere der ute, vil få en seriøs og skikkelig behandling. Og hvis det viser seg at det er mulig å gjennomføre vannkraftprosjekter med tilstrekkelig miljøhensyn, skal de gjennomføres. Senest på fredag hadde jeg gleden av å presentere Tyin-utbyggingen for Kongen i statsråd, og det gikk bra. Vi har nå gitt konsesjon og mulighet til å bygge ut 74 GWh knyttet til Tyinvassdraget. Det er veldig bra fordi det er et prosjekt som lar seg realisere, også innenfor miljømessig forsvarlige rammer. Og det er den type konsesjoner jeg ønsker flere av.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
Det er et stort område som nå er oppe til debatt – samtidig ser jeg at vi har visse praktiske utfordringer nå i forhold til tidsrammen. Jeg vil innledningsvis derfor bare si at jeg viser til det brevet jeg har sendt til komitéen, til den debatten vi skal ha på mandag i forbindelse med budsjettbehandlingen, og til den saken jeg jobbet med knyttet til nettopp karbonfangst og -lagring og Mongstad-prosjektet, som jo Stortinget vil få til diskusjon seinere. Dette kommer til å innebære en konkretisering av en del av den diskusjonen som tas her, og som jeg mener definitivt er en av de store miljø- og klimadiskusjonene, fordi vi ikke kommer til å komme i land med klimaspørsmålet hvis vi ikke lykkes med karbonfangst og -lagring. Som andre har nevnt: IEA har selv nevnt at det er en av tre hovedelementer som må på plass for å lykkes. Fossil energi kommer til å stå for en stor andel av energiforbruket også i et halvlangt perspektiv, så vi må lykkes med det. Norge har et spesielt ansvar for hva vi har fått ut av hydrokarbonene, ved å ta dem opp. Vi har også et ansvar for å sørge for at vi får på plass en teknologi for å få dem tilbake og forsvarlig deponert. Derfor står jobbingen med dette svært, svært høyt på min dagsorden. Jeg var selv på Mongstad i forrige uke og ble orientert om prosjektet der. Jeg ser samtidig, når jeg reiser til andre land, at skal vi lykkes med disse prosjektene, er det nødvendig med en statlig involvering. Det er det vi gjør i Norge – å forsøke å kombinere statlig jobbing med privat engasjement. Jeg er sikker i min sak – etter å ha delt erfaringer med andre land som jobber mye med dette – på at vi må gjøre det i en kombinasjon. Det som primært skjer på Mongstad, må vi lykkes med. Det er min ambisjon, og det jobbes etter det. Så ser jeg fram til å diskutere det spørsmålet betydelig mer framover ved de anledningene som jeg nevnte innledningsvis.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-12-02:
For det første mener jeg det er bedre for meg og andre å stille seg litt til for hogg når det gjelder datoer som settes, enn å være slakk når det gjelder å ha nok «trøkk» på prosessene. Jeg mener det er riktig at vi setter oss ambisiøse mål, for i klimaspørsmålet har vi dårlig tid. Vi ser at dette er kompliserte saker, kompliserte spørsmål, der det ikke bare er å vedta seg fram. Det betyr at vi underveis i prosessen med både steg 1 og steg 2 på Mongstad selvsagt må forholde oss til de innspillene som kommer, men jeg mener at vi nå har én stor oppgave å gjøre. Det er at vi gjør det som er mulig for å realisere disse prosjektene så raskt som overhodet mulig. Derfor har vi også satt noen måldatoer for det, som jeg mener vi alle er tjent med at vi kommer så nær som overhodet mulig, fordi klimaspørsmålet er så stort og alvorlig.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-12-02:
Statsråden går ganske offensivt ut og velger som innfallsport å harselere med opposisjonen og stiller spørsmål om den store forskjellen er antall utredninger. Jeg synes det er en ganske merkelig innfallsvinkel at ikke statsråden, som er nummer tre i rekken, har fått med seg hele den serien med konkrete forslag som er fremmet av opposisjonen, og at han heller ikke har fått med seg alle de konkrete forslag som hans to forgjengere kom med og har kommet med, på område etter område. Mens visjonen ligger der oppe, er altså gjennomføringsevnen mange trinn lenger ned. Det synes jeg er bedrøvelig. Men det verste er antakelig at man ikke lytter til bransjens ønske, som strutter etter å gjennomføre en politikk med hensyn til utvinning av ny fornybar energi.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-12-02:
I argumentasjonen for investeringsstøtte sammenlignet statsråden også i dag tallene fra Storbritannia og Norge når det gjelder andel fornybar energi. Jeg tror at uansett vil vi kunne registrere, som forrige replikant var inne på, at i påvente av grønne sertifikater legger Fred. Olsen, REC-gründer Bjørset, Hammerfest Energi og Statkraft sine viktigste kort i utlandet. Statsråd Riis-Johansens forgjenger, Åslaug Haga, uttalte for vel et år siden følgende: «Jeg blir urolig når jeg registrerer at de store investeringene innenfor fornybar energi skjer utenfor Norge. Det kan vanskelig forstås på annen måte enn at de ordninger vi har i Norge er for dårlige.» Jeg håper at jeg har sitert Åslaug Haga korrekt. Hva er det statsråd Riis-Johansen her har forstått som Åslaug Haga da ikke i det hele tatt forstod?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-12-02:
Det er litt skuffende at stortingsflertallet i dag avviser forslaget som er fremmet av Fremskrittspartiet. Sett i lys av den finanskrisen vi er i starten på, burde det kanskje være bedre konjunkturer til å revurdere en del standpunkt. Det er i høyeste grad behov for å få belyst flere av de områdene som forslagsstillerne berører, og tar opp i sitt forslag, ikke minst det potensial vi har innenfor vannkraft. Det er de lavest hengende fruktene som på den billigste måten, kan gi de beste og raskeste resultatene i leveranser av fremtidig ny fornybar energi. Det er behov for en bred, omfattende og grundig stortingsmelding om fremtidig satsing på vannkraft i Norge. Ikke minst er det behov for å få nedfelt gjennom en stortingsmelding hva slags potensial vi har, både når det gjelder uutnyttet potensial, og hva som ligger innenfor opprusting og utvidelse, i hvert fall slik at vi har klart for oss hva vi sier nei til i en situasjon der konsumet av energi i Norge øker ganske dramatisk, som det tidligere har vært henvist til i en annen debatt i dag. Når man sier nei til de lavest hengende fruktene vi har foran oss, hva slags alternativ er vi da nødt til å ta i bruk? Jeg hadde trodd at når det gang på gang har vært henvist til en kommende energimelding, skulle vi få en sak som berørte disse forhold. Vi har nå fått klarhet i at den energimeldingen aldri kommer. Derfor er det Høyre velger å støtte Fremskrittspartiets forslag. Det er jo ikke sånn som saksordføreren sier, at hadde det vært sånn i Stortinget at alle Fremskrittspartiets – og for den saks skyld også alle Høyres – forslag hadde blitt vedtatt, så ville Olje- og energidepartementet blitt omgjort til en planavdeling. Stort sett ingenting er blitt vedtatt av våre forslag, men det har ikke betydd at det er noen utbredte leveranser av politikk fra det samme departement. Snarere tvert imot. Derfor er det behov for å få frem nå, hvis det ikke allerede er for sent: Hva slags ambisjoner er det denne regjeringen har på dette området? Vi får på mange måter dette anskueliggjort – kanskje som en ny rød-grønn sportsgren – at politikken fremmes på én arena, og det er via utspill gjennom diverse pressekonferanser. Det holder ikke for opposisjonen i alle fall, som ønsker å få på plass en aktiv politikk som kan gi referanser til de aktørene som skal stå for fremtidig utbygging av vannkraft i Norge.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-12-02:
Stadig oftere når vi diskuterer ting i denne sal innenfor energi- og miljøkomiteens virkeområde, får jeg store vanskeligheter med å få med meg hva regjeringspartiene egentlig mener. Det kan hende at det er mine evner det skorter på, men det kan også hende at det er det at det nærmer seg valg, og at man ikke er så enig som man liker å gi inntrykk av. Jeg har lyst til å si at jeg synes representanten Thorkildsen holdt et godt innlegg. Hun sier bl.a. at hun er fornøyd med opposisjonens initiativ, noe for så vidt også statsråden er inne på når han sier at det jobbes med de tingene som opposisjonen etterlyser i dag. En liten ting til når det gjelder representanten Thorkildsens innlegg, og det gjelder elbiler. Da har jeg lyst til også å inkludere oppladbare hybridbiler, som kan ha potensial til å bli en families eneste bil. Mange familier i Norge har ikke råd til å ha mer enn én bil, og da er det viktig at den både er miljøvennlig og kan gå langt, noe en elbil ennå ikke kan gjøre. Energibedriftenes Landsforening sier at fordi man har et stort potensial for høyere virkningsgrad på disse bilene, er det behov for 6 TWh ny energi. Da blir det spennende å høre hvordan representanten Thorkildsen forholder seg når vi senere i dag skal diskutere vannkraft, som er den billigste og beste måten å forsyne disse elbilene og oppladbare hybridbilene på. Så kommer vi til paradokset, for både statsråden og representanten Thorkildsen sier at dette er et bra initiativ, og at de jobber med det, mens representanten Aasland beskriver dette som en byråkratisering, og som unødvendig og bortkastet arbeid. Det må vel kanskje være fordi representanten Aasland ikke ønsker å få en debatt om dette i Stortinget. Sist jeg sjekket Norges lover, var Stortinget det øverste politiske organet i dette landet. Det håper jeg ikke Regjeringen har tenkt å endre på. Det virker nesten som om representanten Aasland er fornærmet over at opposisjonen tar dette initiativet. Det er klart at man må jo spørre seg selv om hvorfor opposisjonen gjør det. Som sagt: Med bakgrunn i at vi i dette hus fortsatt er det øverste politiske organ i landet, er det slik at alt det Regjeringen har levert til Stortinget om energi, er en blekke på fire sider. I løpet av tre år er ikke det veldig mye, kan man si. Og så sier man at det er i budsjettet man legger de viktige rammevilkårene. Hvis vi skal legge det til grunn, er det jo slik at rammevilkårene for vindkraftproduksjonen er blitt endret hvert eneste år Regjeringen har levert et budsjett. Når det gjelder energieffektivisering, har de, utover det som kommer fra Enova, blitt endret for første gang i år, noe som er bra – men altfor sent og ikke bra nok.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-12-02:
Dette ble en friskere debatt enn man kunne tro. Jeg har lyst til å bringe inn et nytt tema. Det virkelig store og for så vidt ganske kostnadseffektive potensialet for energieffektivisering i Norge ligger nok i industrien, som er en stor forbruker av kraft i Norge, og som, som representanten Sande var inne på, i noen grad «fyrer for kråka» i dag med sin overskuddsvarme. Men mange av disse prosjektene er meget kostbare, og de er avhengige av at industrien generelt har langsiktige og gode nok rammevilkår til å tørre å ta disse investeringsbeslutningene. Det kan man vel ikke si at industrien har oppfattet at de har hatt under dagens regjering. Man kan kanskje ikke legge skylden på Regjeringen for hele den sviktende internasjonale markedssituasjonen – man kunne selvfølgelig være fristet til å prøve på det, men det ville vel ikke være veldig troverdig – men derimot høye og stadig voksende energipriser er et problem som Regjeringen har ansvaret for. To av regjeringspartiene, riktignok ikke det partiet statsråden representerer, men de to andre regjeringspartiene, har ansvaret for at det nå spres stor grad av usikkerhet om hvilket klimakvoteregime vi vil ha etter 2013. De to andre regjeringspartiene sier at man skal ha et langt strengere klimakvoteregime for norsk industri enn det EU legger opp til for sine bedrifter. I en slik setting er det stor usikkerhet for hele framtiden til norsk industri, og det kommer ikke til å bli investert én krone i energieffektiviseringsprosjekter før man har fått avklart hvor Regjeringen og flertallet i denne salen står i forhold til klimakvoteloven. En annen ting man kan gjøre for å realisere en større grad av energieffektiviseringspotensialet i norsk industri, er å se på den ordningen som er i dag, hvor f.eks. Petter Stordalen, andre hotelleiere og for så vidt Olav Thon, som eier en rekke kjøpesentre, får mye høyere støtte pr. spart kWh enn industrien. Det er en utfordring som statsråden kan ta med seg videre. Til representanten Aasland vil jeg si at jeg fortsatt ikke skjønner hvordan det kan bidra til en stor byråkratisering faktisk å legge fram det arbeidet som Regjeringen tydeligvis likevel gjør, for Stortinget. Det kan ikke jeg se at innebærer noen stor grad av byråkratisering. Jeg vil kanskje heller kalle det for politisering, men det er kanskje farlig. Helt avslutningsvis må jeg si at jeg er veldig glad for at representanten Inga Marte Thorkildsen nå snur i spørsmålet om småkraft og sier at det er riktig å bygge ut også småkraftverk i Norge, til tross for at det ikke er nevnt i Soria Moria-erklæringen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-12-02:
En betydelig andel av regjeringspartienes representanter prøver å gjøre dette til en debatt om ja eller nei til atomkraft. Det er det jo ikke. For det er ikke noen alternativer som kan erstatte dagens atomkraftproduksjon i verden. Vårt naboland i øst, Finland, har allerede satt i gang med ett prosjekt og er i ferd med å sette i gang enda ett. Det er helt åpenbart for alle at Sverige også kommer til å gjøre det. I motsetning til mange av dagens talere mener man altså i Sverige og Finland, som har ganske like politiske systemer som oss, og som stiller de samme kravene til sikkerhet i miljøspørsmål som oss, at man har funnet den endelige løsningen på avfallsproblematikken. Så å avvise dette helt uten videre synes ikke jeg er rett. Tidligere statsråd Enoksen var ikke opptatt av atomkraft, sies det. Det kan man kanskje hevde, men jeg vil være helt uenig i det, for Enoksen stod altså i denne salen, etter press fra bl.a. Fremskrittspartiet, og sa at nå hadde han snudd i spørsmålet om thorium og satt ned et thoriumutvalg, som har brukt betydelig tid og ressurser, også skattebetalernes penger, til å jobbe fram et notat om thorium der man i stor grad stiller seg positiv til forskning på atomkraft. Så er det jo sånn at representantene fra regjeringspartiene veldig ofte viser til FNs klimapanel. FNs klimapanels leder, atomforskeren Pachauri fra India, har jo sagt at atomkraft vil være en vesentlig del av løsningen på verdens klimautfordringer – et synspunkt som også er delt av Hans Blix, som gjentatte ganger i andre sammenhenger blir sitert av regjeringspartienes medlemmer. Atomkraft vil altså være en vesentlig del av løsningen på verdens klimautfordringer, sier disse folkene. Jeg er helt sikker på at rensing av gasskraft aldri kommer til å bli en vesentlig del av løsningen på verdens klimautfordringer.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-12-02:
I januar 2006 ble det skrevet i Montel Powernews at svenske forhandlere som hadde forhandlet med den norske regjeringen ved første forsøk, hadde inntrykk av at de norske forhandlerne egentlig ikke ville ha noen løsning, og de tolket det som det handlet om at man i Norge ønsket en veldig teknologispesifikk grønt sertifikat-ordning. Dette er et prinsipp som det kan være greit at statsråden avklarer for Stortinget. Det handler for så vidt om et ja eller et nei til småkraft. Det handler også om et ja eller et nei til bioelkraft basert på bioenergi i industrien. Men det er først og fremst et prinsipp dette handler om. Er det slik at statsråden i disse forhandlingene som pågår nå, vil legge til grunn et mål om mest mulig teknologinøytralitet i ordningen med grønne sertifikater?
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Det hadde jo vært av betydning om representanten Ketil Solvik-Olsen faktisk sa hva han mente, om det var viktig med atomkraft eller ikke. I sitt hovedinnlegg bagatelliserte han sitt eget forslag ved å si at flertallet ville gjøre denne saken til en debatt for eller mot atomkraft. Ja, flertallet må jo ta forslaget og begrunnelsen for forslaget på alvor. Det er det vi har gjort, derfor har vi behandlet det i komiteen. Forslagsstilleren begrunnet jo i sitt innlegg behovet for atomkraft med å vise til hva som skjer i andre land, og også profetere at vi i framtiden trolig vil bli avhengig av atomkraft. Så etterlyste han også satsing på kunnskap omkring kjernekraftteknologi og fullt medlemskap i Euratom. Statsråden svarte helt forbilledlig på hva som der skjer, og viste til den kunnskapen vi har i Norge gjennom aktivitetene til Institutt for energiteknikk ved reaktoren i Halden og på Kjeller. Så i den grad Norge måtte ha interesse av å delta i dette arbeidet, kan jo vi som tredjeland, som det var nevnt tidligere her, delta med de prosjektene som vi vil, innenfor f.eks. strålevern, avfallshåndtering og sikkerhet. Jeg har ikke noe behov for å forsvare tidligere statsråder på olje- og energisektoren, men verken tidligere statsråd Enoksen eller tidligere statsråd Haga har her i stortingssalen – jeg har verken sett det i referater eller hørt det selv – sagt noe i retning av at vi skal bruke ressurser på atomkraft og på thoriumforskning. Så synes jeg det er veldig beklagelig, enten det blir sagt i denne salen eller ellers, at atomkraft skal være svaret på verdens klimautfordringer. Jeg synes det er trist fordi det er en retorikk som viser en total mangel på det som er hovedproblemet med atomkraft. Det er ikke selve driften, selv om jeg i mitt innlegg viste til eksempler på veldig farlige ulykker, men det er håndteringen av avfallet som er det store problemet for ettertidens generasjoner, som vi bærer med oss gjennom hundretusen år. Det er det som gjør at flertallet her slett ikke vil gå inn på dette som en vei, men mener at vi i Norge har helt andre muligheter til å sørge for sikker energiforsyning enn atomkraft.