Bent Høie (Høyre), 2008-06-19:
Forsvarets oppgave er å ivareta det tidløse og grunnleggende ansvar for å skape sikkerhet for befolkningen, samfunnet og nasjonalstaten. Forsvars- og sikkerhetspolitikk bør derfor forankres bredt politisk og være forutsigbar, ikke minst siden Norges forsvars- og sikkerhetspolitikk er avhengig av internasjonale allianser. Prisen vi betaler for Forsvaret, er som forsikringspremien vi betaler for huset vårt. Det er ikke en salderingspost, selv om familien har lyst på en dyr ferie. I Norge har vi lange tradisjoner for at hovedlinjene i forsvarspolitikken forankres bredt i Stortinget. Arbeiderpartiet har i år valgt å bryte denne tradisjonen. Langtidsplanen for Forsvaret gjøres opp med knappest mulig flertall, der Sosialistisk Venstreparti utgjør den nest største partneren - partiet som alltid har stått for en forsvarsfiendtlig linje, og som ble dannet på grunnlag av motstand mot norsk medlemskap i NATO. Dette viser at Høyre hadde rett da vi i valgkampen i 2005 advarte mot at Arbeiderpartiet gikk til valg på å slippe Sosialistisk Venstreparti inn i regjeringskontorene. Svaret fra Stoltenberg var den gangen at SV hadde akseptert norsk NATO-medlemskap. Vårt poeng er at norsk NATO-politikk ikke dreier seg om medlemskap eller ei. Det dreier seg om hvilken rolle Norge skal spille i NATO, og ikke minst hvordan Norge oppfattes av våre allierte i NATO. Det er en politikk som føres hver eneste dag. Allerede i første halvår fikk vi bokstavlig talt demonstrert dette poenget da flere av Sosialistisk Venstrepartis stortingsrepresentanter valgte å stå utenfor Stortinget å demonstrere mot sin egen regjerings beslutning om norsk deltakelse i Afghanistan. Norge har siden systematisk redusert sin betydning i NATO. I rakettskjoldsaken aksepterte Arbeiderpartiet at Norge var i ferd med å bli et fotnoteland i NATO. Forsvaret har i dag store problemer som må løses umiddelbart, før sentral kapasitet svekkes ytterligere. Høyre anser spørsmålet om en langsiktig balanse mellom ambisjoner, struktur og økonomi som helt sentralt, men krevde i forhandlingene med regjeringspartiene at også de kortsiktige driftsproblemene i Forsvaret ble rettet opp umiddelbart. Arbeiderpartiet aksepterte at Sosialistisk Venstreparti satte foten ned for dette, istedenfor å benytte anledningen til å skaffe seg bred støtte i Stortinget for en nødvendig og påkrevd budsjettøkning for Forsvaret allerede neste år. Dette poenget ble forsterket da representanten Jagland hevdet at forskjellene er små i denne sal. Hvis forskjellene er så små, burde prisen vært svært liten for Arbeiderpartiet til å sikre seg bred oppslutning om å skape forutsigbare og levelige rammevilkår for Forsvaret og forsvarspolitikken i Norge. Den prisen var åpenbart ikke Arbeiderpartiet villig til å betale. Arbeiderpartiet valgte å bryte forhandlingene med den begrunnelse at de krevde at man skulle legge ned Fellesoperativt hovedkvarter på Jåttå. Det er en samlet opposisjon imot. Vi mener at dagens organisering sikrer en samlokalisering med NATO i Norge. Det er helt åpenbart at i en situasjon der oppmerksomheten om Norge svekkes i NATO, er det en fordel at norske offiserer daglig jobber sammen med sine kollegaer fra alle land i NATO i Norge. Vi er også redde for at denne endringen vil svekke Norges posisjon i neste runde, når NATO skal diskutere sin struktur i Europa. Sosialistisk Venstreparti lykkes ikke med å få Norge ut av NATO, men med Arbeiderpartiets hjelp kan de lykkes med å få NATO ut av Norge.