Lars Sponheim (Venstre), 2007-10-05:
Etter siste talers avslutning ble jeg noe usikker på om det er et avklart flertall for dette budsjettet, men det tror jeg det skal bli anledning til å komme tilbake til i den videre debatten. Jeg har lyst til å starte med et litt annet perspektiv enn andre talere og si at da jeg fikk dette i hendene litt før kl. 8.30 i dag tidlig og begynte å bla i det, kom jeg i en litt melankolsk stemning. Det er ufattelig hvor mye penger vi har, og hvor rikt dette landet er, og jeg hadde litt problemer med å kaste meg inn i alle detaljer og reflektere over det – ikke fordi ikke hvert budsjett hvert år gir litt mer penger å fordele, for det har det alltid gjort, men vi må kunne si at dette er en helt eventyrlig situasjon for landet. Jeg tror finansministeren er raus nok til å dele med mange det at vi har klart å disiplinere oss over år, slik at det er mulig å ta vare på en så fantastisk god økonomi. Da er neste spørsmål: Når det er en så stor pengerikelighet, gir dette grunnlag for mer eller mindre politikk, eller mer eller mindre prioriteringer? Min påstand er at så gode tider – så eventyrlig gode tider – setter minst like store krav til politiske prioriteringer, for når det gjelder så stor pengerikelighet, der det er penger til så mye, til det meste, blir også feilprioriteringer veldig tydelige. Vi får nok fort en diskusjon om budsjettet er stramt nok, og jeg får meldinger om at her er det økonomer som sier at det kunne vært enda strammere. Jeg må si at jeg hadde ikke trodd at det hadde vært så stramt som dette. Å være så ærlig er vel ikke helt lov, det(munterhet i salen)(munterhet i salen) (munterhet i salen) (munterhet i salen) Så er vi også på skatteområdet beskyttet av en avtale om skattereformen – den ligger fast – og av en lovnad fra Regjeringen om at vi ikke lenger skal tilbake til skattenivået i 2004. Det gjør at det er begrensede ting som kan gjøres på skatt, og det gjøres nesten litt oppsiktsvekkende lite, på inntektsskatt i hvert fall. Til og med innslagspunktene er justert. Jeg har også registrert det som skjer på formuesskatt, og jeg skal bruke mer tid på å gruble over effekten av det. Jeg frykter det kan føre til en ekstraskatt for dem som eier i norske bedrifter, og at det svekker det private norske eierskapet, for det er faktisk det de med flest millioner bruker pengene sine og formuene sine til. Så har jeg lyst til å si, selv om det er farlig etter de siste dager å rose Regjeringen for mye, at jeg synes Regjeringen har tatt et viktig lite skritt i retning av å gjøre noe med grønne avgifter. Det skal jeg anerkjenne dere for. Jeg kommer til i det alternative budsjettet Venstre skal jobbe med, å vise at det går an å gå enda lenger. Men jeg er enig i at her er det tatt et viktig skritt. Det er ganske tøft med 40 øre på mineraloljeavgiften, jeg er enig i det. Så her er det tatt et viktig skritt. Så med litt strammere maske til finansministeren, som egentlig hadde tenkt å gå av hvis det ikke var full barnehagedekning innen utgangen av 2007: Nå forstår jeg at det er ambisjoner om å få det til innen utgangen av 2008. Jeg tror Regjeringen gjør rett i å skyve dekning foran ytterligere prisreduksjoner. Det har vi diskutert hardt før i denne salen, og jeg registrerer i det som nå legges fram, at jeg kanskje har fått litt rett. Jeg har også lyst til å minne finansministeren om hennes meget klare ord om at fattigdom kan utryddes med et pennestrøk. Det pennestrøket har ikke kommet i dette budsjettet. Jeg tror nok heller at det er for komplisert til at det finnes noe sånt enkelt pennestrøk, men det går an å vise enda større vilje, og det tror jeg også den videre budsjettbehandlingen kommer til å vise. Så til det punktet hvor jeg er ganske sikker på at det kommer til å bli mest storm når vi går ut av denne salen, og jeg har tenkt å være med og bidra til det. Kunnskapsministerens budsjett har fått mye penger. De er til de grader prioritert: til barnehagedekning 2,7 milliarder kr, til SFO 276 mill. kr og til epler og bananer i ungdomsskolen over 200 mill. kr – 3,2 milliarder kr. Det er mye penger, og det står i grell kontrast til hva som gjøres på universitets-, høgskole- og forskningssektoren. Derfor kommer det nok til å være grunnlag for å si ganske tydelig at dessverre er ikke hvileskjæret blitt rettet opp, og skadevirkningene av inneværende års hvileskjær på det som er framtiden vår, det vi skal leve av i framtiden, er dessverre altfor store. Når det gjelder miljø- og klimaområdet og utfordringene med CO2-rensing, reverserer jo Regjeringen kuttene som kom i revidert nasjonalbudsjett på Kårstø, og legger det ytterligere til, lite grann. Utfordringen er jo allikevel å se når det er mulig å få til den rensingen, om vi vil kunne ha de rette tingene å bruke de pengene på når også dette året er omme. Jeg frykter vi kommer i en situasjon hvor Regjeringen også har grunnlag for å kutte i det når vi kommer til revidert nasjonalbudsjett, ikke fordi ikke Regjeringen har vilje, men fordi vi ennå ikke har noe å sette de pengene inn i.