Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 1998-12-04:
Etter å ha tilbrakt fire uker ved FNs hovedkvarter i New York i forbindelse med generalforsamlingen, og etter å ha opplevd Sikkerhetsrådets behandling av Kosovo-krisen og Irak-krisen før jeg drog, hadde det vært fristende å kaste seg ut i en debatt om internasjonalt engasjement og norsk sikkerhetspolitikk. Det skal jeg ikke gjøre. Jeg har tenkt å holde meg her i landet og konsentrere meg om noe av det som forsvarskomiteen har ansvaret for. Det har vært stor uro og misnøye i Møre og Romsdal i forbindelse med forslaget om å fjerne det detasjerte redningshelikopteret på Vigra. Bastesens innlegg i dag bar også preg av dette. Det er forståelig at en fra dette området reagerer – det ville vel alle ha gjort i samme situasjon, når en mister et tilbud av en slik dimensjon. Jeg vil derfor bruke mitt innlegg til å gi bakgrunnen for at vi i komiteen også var med på dette forslaget fra departementet. Det er fremkommet i leserinnlegg og brev til oss en del påstander som beror på misforståelser som jeg også har lyst til å belyse. La meg gå tilbake i historien, til 1992, da Stortinget vedtok at det skulle stasjoneres et flerbrukshelikopter på Vigra. I utgangspunktet var det meningen å montere heis og annet redningsutstyr på ambulansehelikopteret som allerede opererte ut fra Ålesund. Da dette viste seg ikke å være mulig på grunn av manglende løftekapasitet, vedtok Stortinget at et dedikert redningshelikopter skulle leies inn i tillegg til det eksisterende ambulansehelikopteret. Forsvaret ble pålagt å leie inn et redningshelikopter til Vigra. Antatte utgifter for et flerbrukshelikopter med heis lå i størrelsesordenen 25 mill. kr – 30 mill. kr. Fra Forsvarets side – nærmere bestemt 330-skvadronen – ble det foreslått at 330-skvadronen skulle detasjere et helikopter til Vigra og opprettholde beredskapen innenfor et krav på 85 pst. operativitet – dette som en prøveordning for inntil to år. Deretter skulle man utvide skvadronens personelloppsetning hvis det ble en mer permanent løsning. Et av de viktigste momentene i dette forslaget var at det ikke skulle være fast mannskap på Vigra. Personell fra alle 330-skvadronens avdelinger skulle rullere på å bemanne helikopteret. Flytid skulle dekkes innenfor tildelt ramme. Personellet som bemanner helikopteret, har på hverdager arbeidstid fra kl. 07.30 om morgenen til kl. 15.30, og bemanner da en brakkerigg på Vigra. Utenfor arbeidstid er de forlagt i en leilighet i Ålesund sentrum og har da en times beredskap. Detasjementet på Vigra ble operativt 11. september 1995 og har altså vart utover prøveperioden på to år. I en oversikt over alle søk- og redningsoppdrag og ambulanseoppdrag i perioden 11. september 1995 til 10. april 1998, som jeg har mottatt fra Bodø hovedflystasjon, går det fram at det er utført 96 søk- og redningsoppdrag og 49 ambulanseoppdrag i denne perioden. Når det gjelder ambulanseoppdrag, må det understrekes at det ble presisert fra Forsvarets Overkommando at redningshelikopteret på Vigra ikke fra og med høsten 1997 inngår i den nasjonale ambulanseplanen, og at det derfor ikke skal benyttes til ambulanseoppdrag, dette så fremt det finnes annen kapasitet i området, herunder Ørlandet-helikoptrene. Bodø flystasjon, hvor 330-skvadronen har sitt hovedkvarter, har foretatt en status over redningshelikopterdetasjementet på Vigra. Den gjelder for perioden september 1995 – da dette startet – og fram til april 1998. Jeg vil sitere noe fra denne statusrapporten, og går da til punkt 4, som heter nytteeffekt, hvor man sier: «Nytteeffekten av detasjement Vigra sett opp mot at det finnes en redningshelikopter base på Ørland som er 60 min flytid unna er svært liten. Ørland har en reaksjonstid etter arbeidstid på ca 20 min(mot 50 min på Vigra) (mot 50 min på Vigra) Så går jeg videre til punkt 7, teknisk vedlikehold, hvorfra jeg siterer videre: «Teknisk vedlikehold for Sea King på Vigra er underlagt teknisk leder på 330 skv avd Ørland. Avd Ørland må følgelig holde 2 av 3 helikoptre på beredskap året rundt. Avdelingen er ikke oppsatt med ekstra mannskaper for å utføre denne oppgaven.» Og litt videre i dette avsnittet står det: «Selv om 330 skv avd Ørland har det daglige ansvaret for det tekniske vedlikeholdet på Vigra, blir også de andre avdelingene berørt. Det utføres en stor grad av flytting av helikoptre mellom basene for at pålagt beredskap skal opprettholdes. Teknisk personell på alle avdelingene har fått en betydelig økning i arbeids- og reise belastning for å støtte detasjementet.» Så hopper jeg videre til konklusjonen til Bodø hovedflystasjon, hvor de sier: «Oppdraget som ble gitt 330 skvadron er utført iht pålegg og kostnader er søkt holdt nede for å gjøre tjenesten så rimelig som mulig for Forsvaret.Belastningen på de enkelte avdelinger har økt betraktelig som følge av Vigra detasjementet. Den nye arbeidstidsavtalen har medført at personellet er fornøyd med den kompensasjon som de mottar. Personellet er mindre tilgjengelig på hjemmebase enn tidligere. Dette går utover egentrening, kursing og vaktplanlegging.Bodø hovedflystasjon ønsker ikke at detasjement i denne form opprettholdes. Det må tilføres tilstrekkelig personellressurser hvis detasjementet skal opprettholdes eller flyttes.Bodø hovedflystasjon mener at prøveperioden har vist at behovet for et Sea King redningshelikopter på Vigra er uberettiget. Sea King på Ørland dekker området tilfredsstillende.» Dette er grunnlaget for at komiteen har fulgt Forsvarsdepartementets anmodning om å legge ned dette detasjementet og heller opprette et i Oslofjorden, Rygge, som Stortinget har vedtatt ved en tidligere anledning, og som man ikke har kunnet følge opp tidligere. Så til et annet område i forsvarsbudsjettet som det ikke snakkes så mye om. Da saksordføreren brukte mer tid på å fortelle om uenigheten mellom Arbeiderpartiet og regjeringspartiene, har jeg lyst til å snakke litt om kulturelle og allmennyttige formål, som også er viktige, sett ut fra Forsvarets ansvar for dette. Jeg har en bakgrunn i kulturkomiteen i Stortinget, og vi har alltid sagt der at det er viktig at alle områder i samfunnet tar sitt ansvar når det gjelder kulturtiltak. I de to budsjettene jeg har vært med på å behandle når det gjelder Forsvaret, har komiteen enstemmig lagt inn tilleggsbevilgninger til tiltak. I fjor var det tungtvannsutstillingen på Norsk Industriarbeidermuseum, Vemork, som jo burde være godt kjent i forsvarskretser. I år er det Bergenhus festningsmuseum, hvor komiteen går inn og ber Forsvarsdepartementet finne tilleggsbevilgninger. Det er veldig små beløp det dreier seg om. Når det gjaldt Rjukan, industriarbeidermuseet, var det 900 000 kr, og når det gjelder Bergenhus festningsmuseum, er det 4 mill. kr over to år. Forsvarsdepartementet burde selv kunne finne en løsning for slike småsaker som dette er for departementet, men ikke for dem det gjelder. Så komiteen har tatt konsekvensen av at departementet ikke har gjort dette, og ber departementet finne en løsning på disse sakene. Og det håper jeg for all del at man gjør.