Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Jeg vil berømme interpellanten for å ta opp dette viktige temaet. Vi var sammen som delegater til FNs hovedforsamling i fjor og opplevde et stort engasjement i forhold til FNs tusenårsmål og resolusjon 1325 om kvinner, fred og sikkerhet. Det er det jeg vil fokusere på sett i forhold til det spørsmålet som representanten Stokkan-Grande stiller i interpellasjonen. Det er nå over ti år siden FN-landene vedtok resolusjon 1325 om kvinner, fred og sikkerhet. Denne resolusjonen var den første som satte kvinners situasjon i krig og konflikter og deres muligheter til å delta i fredsbygging på dagsordenen, og anerkjente for første gang seksualisert vold som krigsstrategi. Men tross tiårsjubileum for denne resolusjonen, går utviklingen tregt. På Global Open Day on Women, Peace and Security i FN i fjor fikk vi høre flere sterke rapporter om kvinners situasjon i land i krig. Det ble også sterkt framhevet behovet for likestilling mellom menn og kvinner i forhandlinger om fred og rettferdighet i oppgjør etter konflikter. Kvinner er i dag i liten grad inkludert i slike forhandlinger og er heller ikke representert i de påfølgende politiske prosessene for å bygge opp igjen landene. Voldtekt og overgrep mot kvinner brukes som våpen. Det er derfor ikke bare våpennedrustning som er nødvendig etter en konflikt, men også rettslige oppgjør med overgriperne. Derfor var det svært positivt og et viktig signal til overgripere i krig da en tidligere leder i FDLR ble arrestert i Paris i fjor, anklaget for krigsforbrytelser og brudd på menneskerettigheter. For å styrke arbeidet med å fremme likestilling og styrke kvinners posisjon i verdens land er det opprettet en ny organisasjon i FN som heter UN Women. Det er Michelle Bachelet fra Chile som leder denne nye organisasjonen. Hun var også veldig tydelig på et møte i Sikkerhetsrådet om resolusjon 1325: Det har vært nok rapporter, nå er det på tide å få noe gjort. Jeg tror at hun kan bidra til det, men det står ikke på henne. Vi i medlemslandene må også bidra, for det vil ikke være mulig å nå alle FNs tusenårsmål uten økt likestilling og styrking av kvinners rettigheter. Forsvarsminister Grete Faremo deltok på dette møtet og meldte at Norge støtter opprettelsen av UN Women og bidrar økonomisk til det. Det er helt nødvendig hvis det ikke skal gå ti nye år før resolusjonen følges opp. For å fremme konkret handling i denne saken, med fokus på Kongo, er det viktig det representanten Stokkan-Grande tar opp, å støtte opp om utenriksminister Hillary Clintons planlagte strategi, som skal tydeliggjøre sammenhengen mellom bruddene på menneskerettigheter, bevæpnede grupper, utvinning av konfliktmineraler og kommersielle produkter, og sikre at det norske markedet ikke er et marked for konfliktmineraler og se på hvordan vi kan stoppe pengeoverføringer til overgripere. Til slutt: I Moss jobber vi med et prosjekt som er kalt Barnas Fredsverden i forbindelse med jubileet for 1814. Her skal Marian Heyerdahls kvinneterrakottahær få sin permanente utstillingsplass. Denne terrakottahæren illustrerer på en glimrende måte kvinner og barns lidelser i krig. Vi jobber for at senteret skal få lov til å fokusere på FNs tusenårsmål og resolusjon 1325 om kvinner, fred og sikkerhet, bl.a. gjennom denne utstillingen, gjennom seminarer og interaktiv kommunikasjon over hele verden for å sette kvinner, barn, fred og sikkerhet på dagsordenen.