Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2012-02-16:
Det er et svært viktig tema interpellanten Haugli har tatt opp. Jeg har selv sett på nært hold hvordan mennesker kan rammes veldig sterkt, også personlig, etter så truende og skremmende opplevelser som det som er beskrevet i det tilfellet som var utgangspunktet for debatten her. Det er riktig at denne ranskriminaliteten ikke har økt kraftig de senere årene, som statsråden beskrev, men den er på et så høyt nivå i disse delene av Norge som det har vært tatt tak i her, at vi må få den kraftig ned. Vi kan ikke se på at den ligger på et så høyt og alvorlig nivå. En egen ransgruppe som ble startet, har fått tallet noe ned. Det var 562 tilfeller av ran i Grønland krets i 2009 og 486 i 2011 – noe nedgang, men først og fremst har oppklaringsprosenten gått opp og er blitt omtrent fordoblet. Det er bra. Men når man setter inn presset i ett område – som statsråden nevnte, er det nå satt inn mye politiressurser rundt Sentralstasjonen og nærområdet der – ser vi at f.eks. i de gatene hvor nesten 60 pst. av ranene foregikk i høst, var det i januar få ran, bare tre stykker, mens vi ser at de dukker opp mer i ytre deler av byen. Så ransepisodene vil flytte seg etter som presset settes inn fra politiets side. Når vi kommer til hva som bør gjøres, tror jeg vi bør tenke på hvordan politiet best mulig kan bruke de ressursene de har, for å gjøre en bedre jobb her. En erfaring vi nå har fra politiinnsats landet rundt, er at det å lage samordnede prosjekter der man samler ressursene for å bekjempe et onde, viser veldig gode resultater. Jeg vil bare nevne det prosjektet vi har hatt mot mobile vinningskriminelle, som gjelder villainnbrudd, som det har vært bølger av i Oslo-området, i Vestfold og andre steder i landet. Disse egne prosjektene mot mobile vinningskriminelle har skapt svært gode resultater – f.eks. i Oslo har vi hatt nær en halvering av villainnbruddene. Vi har også hatt et gjengprosjekt i Oslo som har vist seg like vellykket når man har jobbet byomfattende. Det jeg håper man vil tenke på her, vil gjennomføre, for å ta mer grunnleggende tak i ransproblemet i Oslo, er å lage et felles byomfattende ransprosjekt etter samme modell som det byomfattende prosjektet mot mobile vinningskriminelle, der man greier å se trådene, ser hvordan miljøet er sammensatt, og greier å jobbe konstant med det over lengre tid, slik at man virkelig får høy kompetanse og etter hvert kjenner godt dem som står bak dette, for det er mange gjengangere i disse miljøene. Det andre jeg ville nevne av tiltak som vi trenger, har vært annonsert tidligere, nemlig at man skulle ha en mobil politipost i området nedre Grünerløkka–Akerselva–Grønland, som har vært det mest utsatte for ran og andre ting, som overfallsvoldtekter, som interpellanten tar opp. Vi har sett at det virkelig har blitt noe av denne politiposten på Sentralstasjonen. Men det er også viktig at det som skulle være en mobil politipost i det området jeg nevnte, ved nedre Akerselva, også er oftere til stede og kan flyttes rundt, i tråd med hvor vi har flest episoder. Det tredje jeg vil nevne, er at ressursene til Oslo-politiet må økes i årene framover for at man skal kunne greie å løse de oppgavene jeg nevner, som et felles ransprosjekt og veldig mye annet som vi vet skal gjøres. Oslo-politiet får 41 nye stillinger i år, som er lagt inn i årets budsjett. De fikk 22 nye i det siste halvåret i fjor, som får helårsvirkning i år, slik at de får noen og seksti nye stillinger i år. Det er en opptrapping som er betydelig. Men den må fortsette i årene framover hvis man skal greie å ta hånd i hanke med disse store utfordringene. Det er også viktig at man tar ofrenes situasjon på alvor, for det er mange som ikke blir kvitt et sånt problem i hodet sitt, selv om man blir leget når det gjelder fysiske skader. Man trenger oppfølging fra kommunen, fra bydelene, og man trenger samarbeid med politiet om oppfølging av ofrene. Så den delen er det også viktig blir tatt mer på alvor. Ellers vil jeg si at min erfaring er at de som jobber med dette i politiet, tar det svært alvorlig, er svært engasjerte og bare ønsker støtte fra Stortinget til å gjøre en bedre jobb, og at vi bidrar til å få et trykk på denne innsatsen, som denne debatten i dag kan gjøre.