Ingjerd Schou (Høyre), 2010-06-15:
Forslaget som er lagt fram fra Fremskrittspartiet om en utvidet og bindende investeringsplan for norsk jernbane, er et forslag som det er all grunn til både å vie oppmerksomhet og debattere. Samferdselspolitikken og jernbanepolitikken er et viktig virkemiddel for å oppnå andre overordnede samfunnsmål. Komiteen har vært samlet om å understreke at alle mennesker har et grunnleggende behov for frihet, livskvalitet og en sikker og trygg hverdag. Bedriftene ønsker best mulige forutsetninger for å selge sine produkter og tjenester, og vi andre skal på arbeid. Disse grunnleggende behovene gjør at det er nødvendig å tilrettelegge for en rask, effektiv og sikker transport av både personer og gods. Komiteen har understreket og på det sterkeste gitt uttrykk for at alle ulykker knyttet til tog og togoverganger er en tragedie for alle involverte, og er slik sett sterkt uheldig. Prioritet nummer én innenfor jernbanedrift skal derfor alltid være sikkerhet. Jeg skal bare kort nevne at St.meld. nr. 16 for 2008–2009, Nasjonal transportplan 2010–2019, gir en solid oversikt over planlagte infrastrukturprosjekter i kommende tiårsperiode. Problemet er at den ikke er forpliktende og forutsigbar. Komiteens flertall, medlemmene fra Fremskrittspartiet, Høyre og KristeligFolkeparti, påpeker også at det er en vesentlig svakhet ved transportplanen at denne nettopp ikke er forpliktende og forutsigbar, og finner det uheldig at regjeringen allerede i første år av planperioden ligger etter ambisjonene med 2,3 mrd. kr. Problemene og manglene innenfor norsk jernbane har over mange år blitt så alvorlige og omfattende at det er behov for en betydelig nytenkning og nye løsninger når det gjelder å sikre at vi har en jernbane med livets rett, også i fremtiden. Punktligheten innenfor jernbanesektoren har vært jevnt synkende de siste fem årene, og at norsk jernbane nå er inne i en kritisk fase, tror jeg veldig mange vil understreke. Innenfor jernbanen trengs det en kraftig forbedring av kapasiteten, kvaliteten, regulariteten og punktligheten. Ulike aktører innenfor jernbanesektoren peker på et stort behov for økte bevilgninger, mer forutsigbarhet i finansieringen, og at utbyggingen av jernbanespor og -traseer kan skje med betydelig raskere investeringstakt enn det som er tilfellet i dag. Komiteens flertall, Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti, mener at dagens kritiske jernbanetilstand tydelig viser nødvendigheten av å revurdere dagens finansieringsordninger for utbygging av jernbane med tanke på både nytte–kost-analyser, nedskrivningsregler og lønnsomhetskrav. Det er viktig å få orden på norsk jernbane gjennom vedlikehold og utbygging, uavhengig av hvem som gjennomfører jobben, og uavhengig av hvem som finansierer utbyggingen eller vedlikeholdet. Man må slik sett tenke på nye finansieringsordninger. Det må gjøres en vurdering i alle nye større prosjekter av hva som er den mest hensiktsmessige organiserings- og finansieringsløsning for prosjektet. Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti ogSenterpartiet er opptatt av at det sikres stabile og forutsigbare bevilgninger til jernbanen, og de minner om at Stortinget for under ett år siden vedtok en nasjonal transportplan. Jeg regner med at disse partiene vil komme tilbake til sine egne synspunkter. Så vil jeg spesielt omtale Høyres syn. Vi er veldig opptatt av at Nasjonal transportplan må bli av betydelig mer overordnet karakter og ha det som siktemål. Alle transportformer må ses i sammenheng når det gjelder planlegging. Planen bør inneholde ulike samferdselsscenarioer. Vi understreker behovet for forpliktende handlingsplaner for norsk jernbane og viser til vårt tidligere forslag om en handlingsplan for utbygging av kryssingsspor. Vi mener også at et godt og pålitelig jernbanetilbud, med tillit blant de reisende, er avgjørende for å få mer trafikk over fra vei til bane. Forsinkelser og innstillinger i togtrafikken bidrar til å svekke jernbanen i konkurranse med bil og fly. Økende antall feil og mangler på infrastruktur og materiell har også svekket togets punktlighet, attraktivitet og omdømme de senere årene. Det er grunn til bekymring for en utvikling der toget taper i konkurransen med andre transportformer. Jeg anbefaler komiteens innstilling, og kommer tilbake til flere synspunkter i senere innlegg.