Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 2002-02-07:
Det er ille å bli utsatt for en forbrytelse. Spesielt alvorlig er det hvis man blir utsatt for vold eller andre fysiske overgrep. Men noe av det mest råe og krenkende vi kan tenke oss, er voldtekt og annen form for seksualisert vold. Seksualisert vold mot barn er et problem som det i for stor grad har vært tabu å snakke om, og som det for mange har vært mest behagelig å lukke øynene for. Heldigvis markerer det arbeidet som vi gjør i dag, at vi får satt barns rettigheter på dagsordenen på en viktig og riktig måte. Det at det har vært vanskelig og lite prioritert å avdekke seksualisert vold mot barn, har svekket barns rettigheter og muligheter for beskyttelse. Rapporten fra Kvinneuniversitetet Nord i 1998 var en vekker for mange. Fem år etter Bjugn-saken spurte forskere om vi var bedre i stand til å behandle sedelighetssaker. Den dokumentasjonen som ble innhentet, tydet dessverre ikke på det. En politijurist uttalte i forbindelse med forskningsprosjektet: «Sakene blir nedprioritert på tross av at de fleste vet at det er viktige saker – vegringen tror jeg i stor grad skyldes usikkerhet og manglende kompetanse.» Sammenfattet vil jeg si at det i de tre nordligste fylkene var til dels store forskjeller med hensyn til hvordan disse sakene ble behandlet, både mellom politidistriktene og også innen samme politidistrikt. En politietterforsker uttalte ifølge rapporten fra Kvinneuniversitetet at «Sakstypen drives ved hjelp av ildsjeler på etterforskersiden». Den totale saksbehandlinga var i stor grad personavhengig og tilfeldig, og det utgjorde et rettssikkerhetsproblem for dem som har minst mulighet til selv å ta til motmæle, nemlig barn. Overgrep og vold mot barn er for alvorlig til å bli behandlet lemfeldig av politietaten. Det er viktig at både kompetansen på og prioriteringen av disse saksfeltene bedres. Det er urovekkende i lys av det arbeidet som er gjort, og rapporten fra Kvinneuniversitetet Nord, at det ser ut til at det de siste to årene har vært en nedgang i oppklaringstendensen, og at gjennomsnittlig saksbehandlingstid for disse sakene har økt. Politiet er en viktig faktor i kampen mot seksuelle overgrep og andre overgrep mot kvinner og barn. Å styrke utdanninga på dette området vil forhåpentligvis føre til at flere overgrep blir avdekket og til at ofrene for overgrep får bedre hjelp. Samtidig må Kripos knytte til seg eksterne fagmiljøer som kan bistå politiet, slik et enstemmig storting går inn for i dag. Det er også et enstemmig storting som nå går inn for at det etableres en sentral kunnskapsbase med kompetanse på seksuelle overgrep mot barn, og at denne kompetansen skal komme hele landet til gode. Vi i Arbeiderpartiet er opptatt av at det bygges opp team rundt i landet med god kompetanse, og at ikke enkeltpersoner blir sittende alene med ansvaret. Det er av stor betydning at samfunnet reagerer overfor overgriperne, og at barn blir behandlet på en måte som gjør at skadevirkningene av overgrepet blir minst mulig. Det er selvfølgelig også viktig at vi setter inn tiltak for å forhindre at overgrep skjer, altså forebyggende tiltak. Noe av det mest råe og krenkende vi kan tenke oss, er voldtekt og annen form for seksualisert vold. Det er viktig at det arbeidet vi gjør for å forebygge seksualisert vold, blir fulgt opp, og det er viktig at rettssikkerheten til barn styrkes.