Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-24:
Det vi diskuterer i dag, er hva Norge som nasjon skal forplikte seg til å gjøre for å sikre at våre barn og barnebarn skal kunne overta en planet som har et levelig klima. Miljøpartiet De Grønne støtter i utgangspunktet regjeringens tilnærming ved å slutte seg til EUs klimasystem, med en norsk forpliktelse for 2030. Det vil bety at norske klimamål går fra å være noe som i praksis er blant de aller dårligste i Europa til at de vil bli en del bedre. La oss slå én ting klart og tydelig fast med det samme: Med komitéflertallets opplegg og med regjeringens forslag kommer Norge fortsatt ikke til å dekke vår rettmessige del av det globale klimaansvaret. Det hovedproblemet som gjenstår, er at med det opplegget regjeringen foreslår og får støtte for fra Kristelig Folkeparti og Venstre, viderefører man en politikk som har to store mangler. Det ene er at den er skreddersydd for å beskytte den norske olje- og gassvirksomheten mot effektive klimatiltak, og det andre er at den fortsatt unnlater å bruke andre av Norges store virkemidler, som kunne gi et bidrag i den globale klimadugnaden. Siden den første oljen på norsk sokkel ble utvunnet i 1969, er olje og gass på norsk sokkel forbrent og omdannet til om lag 14 000 millioner tonn CO2 – 14 milliarder tonn CO2 – i atmosfæren, ifølge klimaforsker Glen Peters ved CICERO Senter for klimaforskning. Det er et veldig stort tall. Det er 280 ganger mer enn våre nasjonale utslipp på drøye 50 millioner tonn. Det betyr at Norge ikke er et lite og uvesentlig land i det globale klimaregnskapet. Vi er et av de landene som virkelig har et stort ansvar for de globale klimaendringene. Når vi nå skal melde inn en ny klimaforpliktelse til FN, mener Miljøpartiet De Grønne at en forpliktelse må omfatte en utvidet tenkning om hvordan Norges klimaansvar bør ivaretas, og hvordan Norge utvikler sin egen politikk, inklusiv næringspolitikk, for å bidra til dette. Da er det viktig at vi tar med de store virkemidlene som det går an å bruke til å løse globale klimaansvaret. Miljøpartiet De Grønne mener at Norges forpliktelse til FN burde være bygget på fire sokler. For det første: Vi må ha et klart mål for innenlandske utslipp, for i tråd med vårt historiske ansvar som et rikt oljeland bør de innenlandske utslippene i 2030 reduseres til 20 millioner tonn CO2, altså tilsvarende om lag 60 pst. kutt i forhold til 1990-nivået. For det andre: Vi må fase ut norsk olje- og gassproduksjon i løpet av en 20-årsperiode. Det er produksjon og bruk av olje, gass og kull som er klimaproblemet, og på et eller annet tidspunkt må man ta inn over seg at det produseres for mye og letes for mye. Norge må ta en del av ansvaret for å trappe ned den virksomheten. For det tredje: Norge må gi et kraftfullt bidrag til internasjonal klimafinansiering. Miljøpartiet De Grønne har allerede i Stortinget foreslått at vi innen 2020 stiller tilsvarende 1 pst. av bruttonasjonalinntekten til klimatiltak i utviklingsland, anslagsvis 30 mrd. kr i dag. Til sist: Norge må investere sparepengene sine i noe som bidrar til en bærekraftig utvikling i andre land. Det vil si at innen 2020 bør oljefondet ha trukket sine investeringer ut av fossile investeringer og satt alle inn i investeringer som bidrar til en bærekraftig utvikling. De Grønne er altså tilhenger av en tilnærming til å samarbeide med EU i klimapolitikken, men vi noterer jo, som også Venstre og andre har påpekt, at disse konkrete klimamålene som vi nå ber EU om å påtvinge oss, har vi denne salen vi kan bruke til å beslutte slike ting i. Det burde vi ha gjort, og det bør vi fortsatt gjøre. I dag er det helt i det blå-blå hva de konkrete konsekvensene av flertallets klimapolitikk vil bli for norske utslipp. Miljøpartiet De Grønne kommer til å slutte seg til flertallets forslag.