Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2020-05-26:
Jeg vil preke om sorteringssamfunnet, Kristelig Folkepartis sorteringssamfunn med sortering av meningers verdi. Senest i Fædrelandsvennen i dag bruker Kristelig Folkepartis stortingsrepresentant, Jorunn Gleditsch Lossius, begrepet «sorteringssamfunn» om de endringene Arbeiderpartiet, SV og Fremskrittspartiet foreslår i denne saken. Jeg vil begynne i 2005, da både jeg og dagens Kristelig Folkeparti-leder, Kjell Ingolf Ropstad, var ungdomskandidater i Aust-Agder til stortingsvalget. Da tok Ropstad forsiden i Agderposten med ordene «mener det er ukristelig å stemme sosialistisk». Han advarte der kristne mot å stemme på Arbeiderpartiet og andre sosialistiske partier. Ropstad hadde ti punkt for å begrunne hvorfor han ikke kunne forstå hvordan kristne velgere kunne stemme rødt, som jeg måtte debattere med ham. I tillegg til kutt i støtten til privatskoler og bygging av gasskraftverk var nettopp det som går på bioteknologi en av begrunnelsene hans. Samtidig pågikk den såkalte Mehmet-saken – om en liten gutt med en livstruende blodsykdom som kunne bli reddet om foreldrene fikk et friskt søsken som han kunne få stamceller av. Jeg respekterer at Kristelig Folkeparti har et annet syn i spørsmålet om bioteknologi, men jeg aksepterer ikke at mitt syn er etisk mindreverdig fordi jeg har landet på en annen konklusjon. På Facebook skrev Kristelig Folkeparti-representanten Gleditsch Lossius nylig at de liberaliseringene av bioteknologi som Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet og SV på en uansvarlig måte vil presse gjennom, kun vil bidra til et kaldere og fattigere samfunn uten plass til alle. Jeg kan garantere at ingen av de endringene jeg i dag kommer til å stemme for, stemmer jeg for fordi jeg ønsker eller mener vi får et kaldere samfunn – tvert imot. Jeg har ikke problemer med å se at dette er vanskelige avveininger. For å være ærlig: Når det gjelder assistert befruktning til enslige, ser jeg helt klart argumenter mot å gå inn for det. Jeg tror de aller fleste unger har en fordel av å ha to foreldre. Det betyr likevel ikke at jeg ikke tror at de aller fleste unger lever godt med én forelder, og derfor stemmer jeg ja i dag. I Fædrelandsvennen 18. mai kalte parlamentarisk leder, Hans Fredrik Grøvan, forslaget om å tillate eggdonasjon «et alvorlig overgrep mot barn». Tror Grøvan virkelig at vi som går inn for denne lovendringen, har det utgangspunktet? Jeg respekterer at Grøvan er mot eggdonasjon, men igjen: Vårt moralske kompass er ikke nødvendigvis ødelagt fordi det ikke viser samme retning som Kristelig Folkepartis. Hvorfor stemmer jeg i dag for de foreslåtte endringene? Jeg tror på at retten til å få vite for de aller fleste kommende foreldre vil bidra til en trygghet som gjør at de i enda større grad kan glede seg over å skulle bli foreldre. Jeg tror på likestilling – når sæddonasjon har vært tillatt i over 90 år, mener jeg det burde være en selvfølge at vi nå tillater eggdonasjon. Jeg tror på muligheter for å kunne redde fostre gjennom tidlig ultralyd, særlig gjelder dette tvillinger som deler morkake. Jeg har gått søndagsskolen min, jeg også. Jeg forstår hvorfor Kristelig Folkeparti velger å stemme mot de endringene vi i dag foreslår å gjøre i bioteknologiloven. Men jeg aksepterer ikke at mine meninger skal sorteres bort fordi noen har tillatt seg å stemple dem som et kaldere samfunn eller et sorteringssamfunn.