Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2005-03-17:
Bakgrunnen for denne saken er primært et nytt EU-direktiv. Det nye direktivet setter krav til Norge om implementering av hvordan en skal definere hva som går inn under begrepet «hjelp til ulovlig innreise, transitt og opphold». Samtidig blir Norge grunnet direktivet også oppfordret til å styrke de strafferettslige rammene, for å hindre hjelp til ulovlig innreise, transitt og opphold. I tillegg til dette har Regjeringen foreslått at det skal innføres en ytterligere begrensning for UNE til å omgjøre nemndvedtak til gunst for utlendingen. Komiteen står stort sett samlet bak de forslag som ligger til behandling, med enkelte unntak som jeg antar at de respektive partier vil redegjøre for selv. Formålet med innskjerpelse av definisjonen «hjelp til ulovlig innvandring, transitt og opphold» er å få en bedre europeisk samkjøring og praksis i slike saker. EUs definisjon av hva som kvalifiserer til hjelp til ulovlig innreise, transitt og opphold, er strengere enn dagens lovverk, og fokuserer også i sterkere grad på å ramme bakmennene i de organiserte nettverkene. Siden disse nettverkene opererer uavhengig av nasjonale grenser, er det viktig med en synkronisering av lovbestemmelsene, særlig med hensyn til den nøyaktige definisjonen av den aktuelle overtredelsen og unntakene som omhandles i direktivet, noe en samstemt komite stiller seg bak. På bakgrunn av dette stiller komiteen seg også bak forslaget om å fjerne kravet om at hjelpen til ulovlig innvandring må være begått i vinnings hensikt for at det skal være straffbart. En slik endring vil ifølge politiet gjøre det mye enklere å bekjempe ulovlig innvandring. Komiteen støtter videre Regjeringen i at hjelp til ulovlig innreise som omfattes av straffebestemmelsene, ikke bør begrenses til kun å gjelde hjelp til innreise til Schengen-territoriet, men også må gjelde hjelp til ulovlig innvandring som ikke har et Schengen-land som endelig destinasjon. Når det gjelder forslaget som omfatter de personene som på grunnlag av humanitær bistand hjelper mennesker ulovlig inn i landet, foreslår altså Regjeringen, sannsynligvis etter press fra humanitære organisasjoner, at en ikke kan straffe dem som står bak den ulovlige innvandringen, såfremt de har hjulpet utlendingen til å komme inn til det første trygge land. Fremskrittspartiet viser her til at den eksisterende nødrettsbestemmelsen er tilstrekkelig. I tilknytning til EU-direktivet har EU også fattet en rammebeslutning som gir en klar oppfordring til Norge om at strafferammen for alvorlige saker tilknyttet menneskesmugling bør settes til åtte år. På tross av dette forslår altså Regjeringen og flertallet i komiteen å opprettholde strafferammen på seks år for alvorlige saker, fordi man ønsker å bevare sammenhengen i den nasjonale lovgivningen. Her er det altså et flertall i komiteen som støtter Regjeringen. Fremskrittspartiet mener imidlertid at hensynet til sammenheng i nasjonal lovgivning på dette feltet må vike for strengere straffereaksjoner for menneskesmugling. Regjeringen foreslår i samme sak å begrense UNEs myndighet til å omgjøre negative vedtak til gunst for utlendingen, såfremt det ikke foreligger en situasjon som nevnt i utlendingsloven § 15 første ledd, internasjonale forpliktelser som gjør omgjøringen påkrevd, eller særlig sterke menneskelige hensyn. Regjeringen begrunner dette forslaget med at det i dag har utviklet seg en tendens til at alle som får avslag, anker, uavhengig av avslagets begrunnelse. Dette resulterer i unødig tilleggsarbeid for UNE samt en trenering av søkerens utsendelse. Et flertall i komiteen, men et mindretall i salen, går imot Regjeringens forslag på dette området. Jeg vil bare kort avslutte med å fremme de forslag Fremskrittspartiet står alene eller sammen med andre om i innstillingen.