Trond Helleland (Høyre), 2010-10-11:
Jeg vil også takke interpellanten for å trekke fram et viktig tema. Nå har jo dette stort sett vært en Oslo-debatt fram til Lise Christoffersens innlegg, og representanten Wickholm trakk fram viktigheten av å ha vokst opp på Oslo øst. Det har også jeg gjort. Jeg er vokst opp på Tonsenhagen. Det høres kanskje ikke på dialekten, men jeg bodde der til jeg var ni år, så jeg har god erfaring fra østkanten. Dette framstår jo som et seminar i rød-grønn uenighet der kunnskapsministeren var forbilledlig klar i å understreke verdien av nærskolen, nærområdet, det å ha gode ressurser på den enkelte skole, samtidig som representanten Wickholm og andre i Arbeiderpartiet var mer opptatt av å gjøre dette til et spørsmål om å bryte opp sosiale strukturer i Oslo, busse elever osv. Det har jeg ingen tro på. Jeg har heller ingen tro på at man framstiller dette som et større problem enn det egentlig er. For det som er utgangspunktet her, er jo at vi trenger en god skole overalt – alle skoler skal være gode. Da er språktesting og kartlegging viktig. Der var kunnskapsministeren inne på at opposisjonen hadde stemt mot språktesting i barnehagen. Høyre har i alle fall lenge gått inn for språktesting ved 4-årskontrollen – og det har vi gått inn for lenge – og vi ønsker at det skal gjennomføres. 90 pst. av norske kommuner har gjennomført språktesting, 76 pst. av norske kommuner har språktiltak i barnehage og 18 pst. har det også utenfor barnehage, så det gjøres mye godt arbeid i norske kommuner. Men nå hører jeg at det er 40 pst. minoritetsspråklige elever i Oslo-skolen, og det er et stort tall. Det blir veldig mye fokus på det, og det er naturlig. Oslo-skolen gjør veldig mye bra, og det er veldig mye å lære av Oslo-skolen. Men jeg tror det er viktig at regjeringen nå også gjør dette til noe mer enn et Oslo-problem eller en Oslo-utfordring, og det tror jeg regjeringen har tenkt å gjøre. Det er minoritetsspråklige elever i alle deler av landet. Det er mange i Oslo, det er ganske mange i Drammen, men det er mange i andre norske byer og tettsteder etter hvert også. Da må man ha tiltak og politikk som virker for alle. Høyre ønsker å ha en kartlegging av språkferdigheter. Høyre ønsker å sette inn målrettede tiltak for dem som trenger ekstra språkopplæring, og da må vi kvitte oss med litt av forestillingene om at dette kun handler om etnisitet eller ulik landbakgrunn. Det handler like mye om kjønn. Vi har i flere innlegg her i dag hørt at guttene stort sett kommer dårligere ut. Derfor må vi ta et annet utgangspunkt. Jeg er enig med representanten Bøhler, som snakket om dette å akseptere at noen faktisk er norske selv om de har en annen bakgrunn eller et annet utseende. Det er ofte litt vanskelig for oss som begynner å bli litt eldre. Jeg har en sønn som nå er 21 år, men da han var ca. 9 år, spurte jeg: Har det kommet noen nye i klassen din i år? Ja, det er kommet en gutt fra Tromsø. Å, ja. Hva heter han da? Han heter Jaspreet. Men han er vel ikke fra Tromsø, sa jeg. Han er vel fra India. Nei, han er fra Tromsø, men mammaen og pappaen hans kommer fra India. Det er litt av den tankegangen vi må omstille oss på. Jeg tror at de som er unge i dag, de som går på skole i dag, har et helt annet utgangspunkt når det gjelder det å tenke: Hvordan er denne eleven? Jo, jeg ser på ham som en medelev, jeg ser ikke på ham som om han er fra India, Pakistan eller Tyrkia. De ser på ham som én i klassen. Vi vet alle at det er ulike utgangspunkt, ulike forutsetninger i enhver familie, uavhengig av etnisitet. Det må vi ta høyde for når vi kartlegger, når vi lager tiltak, og når vi får en politikk som virker på dette området. Det gjøres mye bra, men vi mener at man kan gjøre det mye bedre. Da vil jeg tilbake til dette med gratis kjernetid i barnehagen. Ja, det er jo utmerket, men det treffer jo veldig bredt. Vi hadde en diskusjon om dette i Høyre, og da kom det fram at en av våre rådgivere i stortingsgruppen som er norsk tvers igjennom, får gratis kjernetid fordi hun bor på Søndre Nordstrand. Som hun sier, har hun ikke bedt om det, og hun har ikke noe spesielt ønske om ikke å betale det som det koster at barnet skal gå i barnehage. Går det ikke an å lage et mer målrettet tiltak som treffer dem som virkelig har behov for det? Det er den politikken vi nå må sette fokus på og jobbe med framover – ikke gjøre dette til et større problem enn det er, men målrette tiltakene for dem som virkelig trenger det.