Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2021-05-06:
Takk til interpellanten som tar opp noe som selvfølgelig har engasjert her, men også ute i kommunene og ikke minst i de familiene dette gjelder. Det har vært noen urovekkende rapporter som tar opp kanskje det aller mest sårbare med samfunnet, nettopp det at de som ikke har en stemme eller i hvert fall muligheten til å bestemme noe selv, lever under strenge restriksjoner og alt det måtte medføre. Jeg synes likevel vi skal problematisere det lite grann, for jeg synes det er litt rart at man på den tiden, selv om en pandemi er ekstra krevende, kan avdekke så mange tilfeller av svikt og svik overfor barn. Jeg har vanskelig for å tro at dette er barn man ikke har visst om fra tidligere. Erfaringene viser vel nettopp at mange har hatt grunner til å tro eller har vært veldig klar over at en del av disse barna ikke har hatt det greit. Jeg synes at det først og fremst er en påminner til oss, selvfølgelig som politikere, men også som medmennesker, om at man har et ansvar for å melde fra og ta fatt i ting når man er bekymret for barn, uavhengig av om det er en normal hverdag eller en pandemi. Hva de langsiktige konsekvensene av dette blir for barn og unge, er det umulig å si for mye konkret om nå, men vi vet at som alle andre mennesker vil man bli preget av det. Imidlertid ser vi at det er noen ting som stikker seg ut. Blant annet har barn og unge som allerede har vært utsatt for sterk sosial kontroll i ekstreme miljøer – eller for å si det rett ut: i familier med en annen kulturbakgrunn enn nødvendigvis den norske – fått det enda tøffere. Det er ikke noe man bare ser i Norge. Det ser man også internasjonalt. Barneekteskap har eksplodert internasjonalt. Heldigvis har vi nå – litt sent, men i hvert fall nå – fått et forslag til innskjerpinger på dette lovfeltet også her i Norge, etter at Fremskrittspartiet har presset på noen ganger. Nettopp dette viser viktigheten av å ha en helhetlig og tydelig politikk hele tiden og at man står opp for de verdiene man har, for det er nettopp i kriser og pandemier dette blir presset. Derfor håper jeg at de som skal se på dette når det gjelder rettssikkerheten til barn opp mot bl.a. ny barnevernlov – om ikke nødvendigvis dette utvalget, men også andre – tar en særskilt vurdering av hvordan rettssikkerheten til barn er blitt ivaretatt oppi dette. Det synes jeg det hadde vært interessant å vite mer om. Jeg har hatt flere fortvilte foreldre på tråden. Noen ringer fordi barnet deres ikke har fått nødvendig hjelp som de trenger på skolen, andre om barn som gjerne har en litt lengre barndom enn oss andre, som har vært utsatt for det jeg vil kalle grove menneskerettighetsbrudd ved at de er blitt nektet å ha besøk i sine egne boliger, typisk utviklingshemmede som har kjent ekstra på dette i en krise. Jeg hadde et møte med ROS i Bergen om hvordan ungdom melder om en drastisk økning i problematikk knyttet til spisevegring og spiseforstyrrelser. Fedre har blitt nektet å ha barna sine på besøk under påskudd av covid-19, noe som heldigvis ble ryddet opp i. Når det gjelder Stine Sofies Stiftelse og ettervern, fikk Fremskrittspartiet heldigvis inn noen penger i budsjettet. Her er det mye som må tas tak i, og som må ses på lang sikt og ikke bare under en pandemi.