Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-06-04:
La meg først si at jeg ikke tar så voldsomt skade av å bli kalt løgner av Høyres representanter, for det begynner å bli en gjentakelse som jeg på en måte aksepterer, ut fra at jeg innser at Høyre har veldig store problemer med å akseptere at de er på feil kurs og ikke greier å korrigere kursen slik at de klarer å gjøre noe med problemet. Og nå, etter siste replikkordskifte, har jeg forstått det. Nå har jeg forstått hvorfor denne regjeringen, med en Høyre-statsråd, ikke evner å gjøre noe med verken innvandringsproblemene eller integreringsproblematikken. Det er fordi de ikke erkjenner at det finnes problemer, i motsetning til et samlet storting den 18. april i fjor, der alle partier signaliserte at integreringsprosessen i Norge har vært mislykket. Og da forstår jeg godt at vi står fast, slik som vi gjør. Jeg har tidligere i dag også blitt anklaget av statsråden for å skifte argumentasjon fra sak til sak. Det er mulig, det, og derfor ville jeg på en måte si fra med en gang om at når Fremskrittspartiet snakker om integreringspolitikk, greier vi å se bredden. Vi står ikke fram, slik som statsråden og enkelte andre politikere gjør, og sier at det er en forskjell mellom integreringspolitikk og innvandringspolitikk. Vi forholder oss faktisk til det som statsrådens kollega i Danmark sier og holder fast ved. Hvis vi skal lykkes med integreringsprosessen, er vi nødt til å se den i sammenheng med den type innvandring vi har til Norge, uavhengig av hvorvidt det er asylinnvandring, hvorvidt det er arbeidsinnvandring, eller hvorvidt det gjelder familiegjenforening. Poenget er at vi må akseptere at her snakker vi om omtrent hundre forskjellige nasjoner, her snakker vi om hundre forskjellige kulturer og hundre forskjellige tradisjoner. Da nytter det ikke å grave seg ned i sanden og si at integrering ikke har noen sammenheng med de menneskene som kommer til Norge. Det er her Fremskrittspartiet skiller seg vesentlig ut i forhold til alle de andre partiene – og tar ansvar. Jeg er veldig glad for at i hvert fall vi i Fremskrittspartiet i Norge får relativt stor støtte fra alle land i EU – jeg gjentar: fra alle land i EU. Selv om det har vært påpekt at den prosessen som danske Venstre har gjennomført i forhold til å gripe problematikken, i vesentlig grad har blitt kritisert av norske politikere, har den nå fått vesentlig aksept i resten av Europa. Danmark har vært en bjelleku – ja vel – men nå brer prosessen seg som en vind i Europa, og til og med høykommissæren ser at en del av det som Danmark har gjort, også Dansk Flyktningråd, er riktig. Men her i Norge står vi fortsatt fast på og snakker om enkeltgrupper. Det er å tenke selektivt, og derfor tar vi avstand fra det. Derfor blir Fremskrittspartiet stadig vekk beskyldt for å ha en skjult agenda, å nøre opp under fremmedfrykt, osv. Jeg innser at det tar tid. Jeg synes det er trist at vi det siste året har opplevd så mange situasjoner som har bekreftet at vi er i en situasjon som krever handling, og krever handling nå. Ikke minst krever det handling når vi ser hva Regjeringen og flertallet i Stortinget ønsker i en videre prosess. Fremskrittspartiet har fremmet mange forslag her i dag. Mange av dem har vært fremmet tidligere, så partiene her i salen kan ikke si at dette har de ikke hatt til vurdering, eller at forslagene har vært fremmet på et tidspunkt da de ikke har hatt tid til å vurdere dem. Det blir for dårlig. De har hatt år til å vurdere disse tiltakene som Fremskrittspartiet legger fram forslag om i dag. Det burde ha vært enkelt å innse hva vi er utsatt for. Ellers må jeg si at det introduksjonprogrammet som foreligger til behandling nå, er Fremskrittspartiet veldig glad for. Jeg husker, og jeg skulle gjerne ha sitert mange utsagn fra forskjellige politikere, da vi første gangen fremmet krav om obligatorisk norskundervisning for innvandrere – ja, da var vi selektive! Da var vi rasister! Da hadde vi også en fremmed agenda! Men nå i dag, nesten 15 år etter, står altså flertallet i Stortinget og skryter av at det er veldig nødvendig. Jeg er glad for det. Jeg er også veldig glad for at de slutter seg til at samfunnslære skal være en del av dette, og jeg er glad for at også arbeidstrening skal være en del av det. Men at det skal ta så lang tid før det går opp for de politiske miljøene at disse grepene skulle vært tatt for 20 år siden! Derfor er utfordringene i dag av et slikt omfang at jeg tror vi må tenke lenger enn det introduksjonsprogrammet som foreligger her. Derfor har Fremskrittspartiet fremmet mange alternative forslag, som vil bli nedstemt i salen i dag. Så vil det sannsynligvis ta tre-fire år – hvis det da ikke er en eller annen som hvisker statsråden i øret at det burde vi ha gjort noe med, og så blir de tilfreds med det, for da har de i hvert fall sagt til Regjeringen at her er det et problem. Men det er ikke måten å drive politikk på. Hvis en skal drive politikk, må en handle. Jeg synes ærlig talt at det burde være mulig å overskride partigrenser i slike sammenhenger. Men vi har også forhåpninger. Vi har forhåpninger om at dette introduksjonsprogrammet vil hjelpe. På den andre siden er vi veldig redde for at introduksjonsloven – når den trer i kraft – ikke vil få den betydningen som den kunne hatt, når flertallet i denne salen viderefører en enorm innvandring i tillegg. Både asyltilstrømningen, arbeidsinnvandringen og utvidelsen av asylinstituttet vil medføre at det kommer enda flere folk til Norge. Samtidig som vi skal takle utfordringene med alle de menneskene som nå skal integreres, åpner flertallet for ytterligere utfordringer, ved å øke innvandringen til Norge. Når jeg sier det fra Fremskrittspartiets side, er det fordi jeg har en skjult agenda, selvfølgelig. Derfor har vi i Fremskrittspartiet også sagt at hvis vi skal greie prosessen med integrering, må statsråden, Regjeringen og stortingsflertallet på et eller annet tidspunkt forstå at det er en sammenheng – med alle de menneskene som kommer i morgen, de som kommer neste år, og de som kommer i 2005, for de vil påvirke prosessen. I forhold til det jeg åpnet innlegget mitt med, vil jeg bare si – jeg skal kanskje ikke bruke så mye tid på det – at jeg så jo også at representanten Holmberg ble veldig engasjert, og nærmest hissig, i forhold til at jeg beskyldte Høyre for en del ting, og at det er interessant å merke seg at innvandringspolitisk talsmann i Høyre ikke har registrert at det det siste året har kommet en hel mengde rapporter og utredninger, det har kommet forskning, det har kommet bøker og nå sist en vesentlig rapport fra en organisasjon som har kjennskap til problematikken, som påpeker at vi har et kjempeproblem hvis vi ikke tar noen grep nå. Hvis representantene på Stortinget verken har interesse av å ta med seg de synspunktene som kommer fra fagmiljøene og fra de organisasjonene som får tilskudd fra staten for å se på problemet, og heller ikke tar med seg de signalene som kommer fra resten av Europa, da er store deler av introduksjonsprogrammet bortkastet. Jeg regner med at jeg har snakket på meg noen replikker. Det ser jeg ikke bort fra. Til slutt vil jeg fremme de meget gode forslag som Fremskrittspartiet har i innstillingen. Jeg synes det er trist at ikke flertallet i Stortinget nå kryper, rett og slett, til korset og innser at disse forslagene er nødvendige hvis vi skal lykkes på sikt med integreringsprosessen.