trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørg-Irene Østrem (Venstre), 2006-11-30:
Venstre har stor tillit til lokale folkevalgte. Derfor har vi ikke noe imot å gi lokale folkevalgte lovregulerte alternativer til samarbeidsmodellen å velge mellom. For noen kommuner passer det å delegere en oppgave til en vertskommune uten at det trenger å følge folkevalgt tilsyn med. I andre tilfeller kan det være et lokaldemokratisk ønske om å opprettholde en liten kommune, men å samarbeide med nabokommuner om et visst antall oppgaver. Da kan det være behov for både tilsyn og prioritering fra folkevalgte. Å organisere dette som en samkommune kan da være en aktuell modell. Venstre erkjenner de prinsipielle utfordringene knyttet til å lovregulere samkommunemodellen. Spesielt fylkesmennene har i sine høringer pekt på at det ikke skal være opp til kommunene å opprette et nytt forvaltningsnivå. I praksis ser vi imidlertid at det opprettes et stadig økende interkommunalt samarbeid, og de fleste kommuner er i dag med i en form for regionråd, mange med sekretariat og administrativt ansatte. Venstre aksepterer at et politisk flertall kan ønske å avgrense den politiske deltakelse og innflytelse over et interkommunalt samarbeid, men ønsker å lovregulere flere muligheter for interkommunalt samarbeid, som åpner for en større og bredere politisk deltakelse. Valget av modell har vi overhodet ingen problemer med å overlate til de lokale folkevalgte, til tross for at det store flertall av lokalpolitikere ikke tilhører Venstre. Med den forestående forvaltningsreformen vil jeg anta at etterspørselen etter en samkommunemodell vil øke. Et mellomnivå som blir redusert i antall og utvidet i geografi, vil snarere styrke behovet for samarbeid mellom kommuner enn å svekke det. I lys av dette er det ingen grunn til å vente med å lovregulere samkommunemodellen. Venstre fremmer med dette forslaget i innstillingen.
Bent Høie (Høyre), 2006-11-30:
Dette er en sak som det er tverrpolitisk enighet om, og som innebærer en bedre samordning og koordinering av det statlige tilsynet med kommunesektoren. Det innebærer at en samler et felles lovverk for måten tilsynet skal foregå på, i kommuneloven. Det er helt klart, både ut fra loven og ut fra holdningene som framkommer i komitemerknadene, at komiteen er veldig opptatt av å styrke det kommunale selvstyret og begrense tilsynet til de områdene der det strengt tatt er nødvendig, på den både kostnadsmessig og effektivt mest fornuftige måten å håndtere oppfølging av kommunenes ansvarsområde på. På samme måte som utvalget som arbeider med dette, og Regjeringen, er komiteen opptatt av at det blir en ny gjennomgang av omfanget av det statlige tilsynet, og at en på en eller annen måte kommer tilbake til Stortinget med gjennomgangen. Det er noen avvik i innstillingen. Venstre har en særmerknad knyttet til ønsket om å etablere en samfylkemodell. Fremskrittspartiet har en merknad knyttet til en forvaltningsdomstol. Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre har en merknad knyttet til overprøving, og ønsker å begrense fylkeskommunens og fylkesmannsembetets overprøving av kommunale vedtak. Men innstillingen er enstemmig, og vi ser fram til å få framlagt en egen sak om gjennomgangen av det statlige tilsynet for å kunne begrense dette og la det bli mer effektivt og mer målbart enn i dag.
Bent Høie (Høyre), 2006-11-30:
Jeg vil innledningsvis takke saksordføreren for en god jobb. Saksordføreren har, på samme måte som statsråden, hatt en fleksibel holdning slik at vi har kunnet foreta en del opprettinger i siste runde i denne saken. Jeg vil vise til, som saksordføreren var inne på, at Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti primært har ment at loven burde blitt opphevet. En burde ha kommet til Stortinget med en god overgangsordning for dem som allerede har opptjent personlige ordninger, men så latt apoteksektoren, som andre sektorer, være en del av opplegget i forbindelse med pensjonsreformen. Siden det er et arbeid som ville ha krevd betydelig med forberedelse, fremmer vi heller ikke forslag om dette, men bare markerer det i innstillingen. Så vil jeg vise til endringene i § 4 og legge til grunn at forslaget om aksept fra styrets side innebærer aksept fra et styreflertall – og ikke en vetorett. I en slik modell vil styrets leder kunne komme i en avgjørende posisjon, med sin dobbeltstemme, og vi legger derfor til grunn at det etableres en god ordning der styreleder oppnevnes av arbeidsgiverne i fellesskap. Det er også slik at arbeidsgiverforeningene i utgangspunktet ønsket at ordningen med at maksimal pensjonsgrunnlag endres til 10 G, ikke ble igangsatt før pensjonsordningsstyret mente det var økonomisk grunnlag for det. Men i proposisjonen står det at iverksettelsestidspunktet for endringen vil bli fastsatt etter konsultasjoner med styret, slik at hensynet til de virkninger endringen har på økonomien, vil bli ivaretatt. Vi legger da til grunn at Regjeringen på den måten har kommet arbeidsgiverforeningen i møte på en god måte, og vi slutter oss til det.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2006-10-02:
Hvis ingen har noe å innvende, vil jeg etterkomme anmodningen.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-10-02:
Jeg tillater meg å foreslå Thorbjørn Jagland.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-10-02:
Jeg foreslår Signe Øye.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-10-02:
Jeg foreslår Eirin Faldet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-10-02:
Jeg tillater meg å foreslå Carl I. Hagen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-10-02:
Jeg foreslår Karin S. Woldseth.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-10-02:
Jeg foreslår Lodve Solholm.
Erna Solberg (Høyre), 2006-10-02:
Jeg tillater meg å foreslå Kari Lise Holmberg.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-02-15:
På vegner av stortingsrepresentantane Lars Sponheim, André N. Skjelstad og meg sjølv vil eg setje fram framlegg om styrking av pårørande sine rettar i situasjonar der det er usemje om å halde fram med eller avslutte livsnødvendig behandling.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-02-15:
På vegne av representantene Jan-Henrik Fredriksen, Vigdis Giltun og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om å be Regjeringen legge fram en plan for omlegging av norsk eldreomsorg slik at staten får ansvaret for at pengene følger brukeren, og dekker utgiftene til omsorgen.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-02-15:
Jeg vil få lov til å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren som vil bli besvart av arbeids- og inkluderingsministeren: «I Bærum forlanges, ifølge Aftenposten, 5 års botid for å få vurdert søknad om omsorgstilbud fra kommunen. Personer som ønsker å flytte til Bærum, kan altså bli avvist med bakgrunn i omsorgsbehovet. På Tabloid 8. februar fikk vi også høre om en kommune som nektet å ta imot en bruker med omsorgsbehov. Omsorgstrengende personer har ikke rett til å bosette seg hvor de vil i Norge. Hvilke tiltak vil statsråden iverksette for å sikre brukernes rett til å velge bosted i overensstemmelse med § 10-1 i sosialtjenesteloven og § 2-1 i lov om helsetjenesten i kommunene?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-02-15:
Jeg vil få lov til å takke statsråden for et grundig og godt svar. Det beroliger meg at man nå faktisk vil gripe fatt i dette hvis kommunene ikke selv endrer praksis. Dette er viktig for denne gruppen, som også skal ha rett til å kunne flytte på seg rundt i Norge, bl.a. på grunn av at også familie og pårørende flytter på seg. Dette er det viktig å få på plass, all den tid man faktisk ser at en del kommuner bl.a. omdefinerer sykehjemsplasser til omsorgsboliger. Da kan man lett få en skjevfordeling, slik at en gruppe mennesker med pleiebehov kommer i skvis. Jeg vil takke statsråden for svaret. Videre lurer jeg på om statsråden kan si litt mer om tidsperspektivet. Når vil statsråden eventuelt følge opp dette overfor Bærum kommune, slik at vi kan få endret denne praksisen?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-02-15:
Jeg skal ikke drøye dette stort lenger enn å takke for svaret. På vegne av de pasientene som faktisk har behov for denne tjenesten – også dem med store hjelpebehov – ser jeg fram til at det blir ordnet opp i dette.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2006-02-15:
På vegne av stortingsrepresentantene Åge Starheim, Ib Thomsen og meg selv vil jeg gjerne sette fram et forslag om språk- og kunnskapskrav i forbindelse med innvilgelse av statsborgerskap.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2006-02-15:
Norge er et av de landene i verden som har høyest andel offentlig sektor i forhold til brutto nasjonalprodukt og høyest andel sysselsetting i offentlig sektor. Det er jo et faktum at disse arbeidsplassene, dette konsumet, legger beslag på økonomien og på arbeidskraften, som igjen gjør at det blir mindre tilbake til verdiskaping og dermed også mindre økonomisk vekst. Det er en forutsetning hvis man skal ha høyere økonomisk vekst, at mer arbeidskraft tilføres privat sektor og mindre tilføres offentlig sektor. Spørsmålet går til næringsministeren: Ser statsråden denne problemstillingen, og vil han bidra til å redusere offentlig sektors omfang?
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-02-15:
På vegne av representanten Anne Margrethe Larsen og meg sjøl ønsker jeg å fremme et forslag om å sette i gang et utvekslings- og samarbeidsprogram mellom muslimske land og Norge.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-02-15:
Jeg har gleden av å fremme et forslag på vegne av Tord Lien, Torbjørn Andersen, Robert Eriksson, Øyvind Vaksdal, Harald T. Nesvik og meg selv om en tiltaksplan for bygging av gasskraftverk i Norge samt statlig ansvar for CO2-verdikjeden.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2006-02-15:
Mitt spørsmål går til næringsminister Odd Eriksen, og temaet er aktiv næringspolitikk og aktiv og mulig profesjonell statlig eierskapspolitikk. I valgkampen var temaet en gjenganger, og vi ble fra alle hold lovet at en aktiv næringspolitikk ville føre til at flere bransjer og enkeltbedrifter som var i problemer, skulle få hjelp, og vi fikk beskjed om at den passive holdningen til statlig eierskap også skulle bli lagt om. Enkeltrepresentanter reiste land og strand rundt og lovet at f.eks. Hydros planer skulle bli forrykket. Ja, man gikk til og med så langt at en tidligere statsråd fra Arbeiderpartiet – riktignok ikke lenger, men nå representanten Reidar Sandal – sa at hvis Hydro ikke gjorde i Høyanger som Arbeiderpartiet ville, ville ikke Hydro lenger få konsesjoner i Nordsjøen. Disse uttalelsene setter jeg gjerne en strek over. Mitt spørsmål er om næringsministeren etter fire måneder nå kan si noe mer konkret: Hvilke nye virkemidler ligger i en aktiv næringspolitikk, og på hvilke områder skal statens eierskapspolitikk legges om? Jeg gjentar gjerne spørsmålene: På hvilke områder skal statens eierskapspolitikk legges om, og hvilke nye virkemidler fins i næringspolitikken?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2006-02-15:
Jeg takker – og konstaterer at statsråden ikke har presentert ett nytt virkemiddel. Budsjetter har alle regjeringer hatt. Det faktiske forhold er at i forhold til det foreslåtte budsjettet for 2006 reduserte denne regjeringen bruken av midler til forskning og innovasjon med 95 mill. kr, altså en redusert ambisjon. Hvis det er det eneste virkemiddelet, er den eneste logiske konklusjonen at det skal føres en mindre aktiv næringspolitikk. Når det gjelder eierskapspolitikken, hørte jeg at eksempelet dreide seg om en bedrift hvor det har vært brann. Det kan vel vanskelig alminneliggjøres, akkurat det eksempelet – det håper jeg ikke. Og da gjenstår det at man skal gi signaler til generalforsamlingen. Men hvorfor må man skifte ut styremedlemmer, hvis poenget er å gi signaler til generalforsamlingen? Og signalene må jo komme fra en regjering som vet hva den vil. I løpet av én uke har to statsråder i den sittende regjeringen, hvorav iallfall én står her, gitt helt ulike signaler om hva Telenor skal gjøre i forhold til datterselskaper. Hvordan man kan la generalforsamlingen forholde seg til uklare signaler, er for meg en gåte – og jeg registrerer at det også er det for andre.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2006-02-15:
«Ved behandling av St.meld. nr. 47(2003-2004) i 2005 var det bred tilslutning i Stortinget til opprettelse av et norsk-svensk marked for grønne sertifikater for økt produksjon av fornybar elektrisitet fra 1. januar 2007. Etter statsrådens møte med sin svenske kollega 16. januar 2006 ble det kjent at Regjeringen likevel ikke ønsker å innføre et grønt sertifikatmarked i Norge fra 1. januar 2007. (2003-2004) Hva er begrunnelsen for at Regjeringen nå ikke vil ha et felles norsk-svensk marked for grønne sertifikater fra 1. januar 2007?»
Per-Kristian Foss (Høyre), 2006-02-15:
Det var spørsmålet, nær sagt. Men hva var svaret? Står Regjeringen fast ved stortingsvedtaket om iverksettelse fra 1. januar 2007, eller gjør Regjeringen det ikke? Mener man at det er en forutsigbar politikk overfor kraftutbyggere først i Stortinget før valget å gi uttrykk for et ja til grønt elsertifikatmarked og etter valget å gi uttrykk for nei? Nå sier man at man ser på saken. Hva er Regjeringens fremdriftsplan?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2006-02-15:
Jeg prøver en tredje gang: Hva er Regjeringens fremdriftsplan? Svenskene har lagt sin fremdriftsplan på bordet, proposisjonen i mars. Den svenske planen omfatter også såkalte småkraftverk, altså kraftverk med installert effekt over 1 MWh, hvor det er stort potensial for miljøvennlig vannkraftproduksjon også i Norge. Så mitt spørsmål er nå todelt: Vil Regjeringen legge frem sin proposisjon parallelt med den svenske, altså i vår, slik at Stortinget kan behandle den? Og vil den også omfatte småkraftverk?
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
En aktiv næringspolitikk tar først og fremst utgangspunkt i bevilgninger over statsbudsjettet og en tett og nær dialog med selskaper hvor staten har eierinteresser. Over Nærings- og handelsdepartementets budsjett for i år har vi økt bevilgningene i forhold til i fjor, med 70 mill. kr. Vi har satset sterkt på innovasjon, vi har satset på forskning, og vi har satset på bevilgninger knyttet til nyskaping, gjennom de viktigste virkemiddelapparatene vi har, Innovasjon Norge og SIVA. Vår innflytelse over de selskapene hvor staten har eierskap, går gjennom valg av styrerepresentanter. Vi deltar aktivt i valgkomitearbeidet. Våre styringssignaler overfor disse selskapene vil i hovedsak gå gjennom generalforsamlingen og gjennom de styrene vi bidrar til å oppnevne. Vårt statlige eierskap, vårt engasjement og vår aktive næringspolitikk kommer bl.a. til uttrykk gjennom det at vi reduserte utbyttet fra Store Norske Spitsbergen Kulkompani med 100 mill. kr i forhold til det som var budsjettert, for å bidra til å styrke egenkapitalen og gjøre selskapet bedre i stand til å drive, etter brannen i Svea. Det er ett eksempel på vår aktive eierskapspolitikk.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Den dialogen jeg har ført med næringslivet fra Regjeringen tiltrådte, har vært udelt positiv. Tilbakemeldinger fra viktige næringslivsaktører har også vært positive i denne perioden. Det er helt naturlig at det foretas utskiftinger i styrene fra tid til annen. De utskiftingene som vil komme, vil ta utgangspunkt i det å ivareta eiers interesse, kombinert med det å ivareta selskapets samlede interesser. Da er det viktig at vi tilfører selskapet den nødvendige kompetanse som skal til for å drive virksomheten godt også i framtiden. Det kompetansebehovet som til enhver tid ligger i styret, må tilpasses den virkeligheten og de utfordringene selskapet står overfor. Med bakgrunn i det ser jeg ikke bort fra at det i forbindelse med de prosessene vi skal igjennom i løpet av våren, vil komme utskiftinger, men det vil ta utgangspunkt i å ivareta eiers interesse og tilføre styrene tilstrekkelig og nødvendig kompetanse.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
De problemstillingene og de utfordringene som reises her, ligger i veldig stor grad under olje- og energiministerens område. Jeg vil bare kort si at når det gjelder industrikraftregimet, jobber Olje- og energidepartementet aktivt for å realisere de behov som også det forrige storting la til grunn da de behandlet saken i fjor vår. Når det gjelder kraftbalansen, ligger de tre konsesjonene som er gitt til gasskraftverk, fast, og det jobbes aktivt med det. Arbeidet med gasskraftverket på Kårstø er også kommet i gang.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Som jeg sa i det forrige svaret, er det en sak som nå ligger til behandling i Olje- og energidepartementet. Jeg har ikke i dag noe klart svar på når vi får det industrikraftregimet på plass. Jeg vet at det arbeides aktivt med det. Det skal være etablert innenfor rammen av EØS-avtalen. Det er det som er utgangspunktet, og som vi har lagt til grunn gjennom vår politiske plattform utformet på Soria Moria.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Som jeg også gav uttrykk for i det første svaret til representanten Per-Kristian Foss, er bevilgningene over Næringsdepartementets budsjett økt med 70 mill. kr i forhold til fjorårets budsjett. Det er viktig å bruke de verktøyene man har til rådighet. Noen av de viktigste verktøyene vi har lagt på bordet, er en ytterligere styrking av refusjonsordningen for sjøfolk med 165 mill. kr og en aktiv dialog med næringslivet. Næringslivet har også gitt veldig positive tilbakemeldinger når det gjelder måten vi kommuniserer på, og hvordan vi tar de utfordringene som reises av næringslivet. Et eksempel på en aktiv næringspolitikk er også at vi har kjøpt oss opp til 50 pst. i selskapet Nammo – fra 45 pst. – for å beholde det kompetansemiljøet som finnes på Raufoss, og for å beholde hovedkontorfunksjonen i Norge. I tillegg har vi det børsnoterte selskapet Cermaq, der vi bidrar til at selskapet får kapital og en langsiktig eier som også vil satse i tiden framover.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Det er en viktig utfordring representanten Dørum tar opp. Det som er overordentlig viktig i forhold til næringslivet, er at vi først og fremst sørger for å utdanne i forhold til det som er næringslivets framtidige behov for utdanning. Da er det et samspill mellom offentlig sektor og næringslivet i forhold til å definere framtidige behov. Vi har i utgangspunktet den arbeidskraften vi har i dette landet. Det er en utfordring å sørge for at det private næringslivet får tilstrekkelig arbeidskapasitet og arbeidskraft for å ivareta det verdiskapingspotensialet og de verdiskapingsutfordringer som er. Men dette må selvsagt tilpasses til at også det offentlige har behov for arbeidskraft, som må fylles i forhold til den kompetansen som det til enhver tid er behov for.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Jeg kan bekrefte at de aksjeselskapene hvor staten er eier, skal styres etter de samme lovene som gjelder for andre aksjeselskaper. Det betyr at staten som eier – på samme måte som privateiere – har en legitim rett til å utøve sitt eierskap. Det eierskapet skal utøves profesjonelt, det skal utøves med langsiktighet, og det skal utøves for å ivareta eiers og virksomhetens interesser. Staten har ikke representanter i styret. Vi utøver vår innflytelse ved utnevning av styre gjennom vår deltakelse i valgkomiteen, og da er det styrets samlede kompetanse og mangfold som skal legges til grunn, i forhold til eiers interesser og virksomhetens samlede interesser. Staten har pr. i dag ingen konkrete planer om å kjøpe seg opp i noe selskap. Jeg viser til et tidligere spørsmål: Staten har kjøpt seg opp i Nammo, og vi har solgt oss ned i Cermaq. Det vil være situasjonsbetinget hvorvidt staten endrer sitt eierskap i de ulike selskapene. Jeg har heller ikke til hensikt å detaljstyre selskap i enkeltavgjørelser. Det er oppgaver som tilligger styret og den til enhver tid sittende ledelse.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Statens verdi av aksjene på børsen har fra 17. oktober 2005 til 31. januar 2006 steget med 100 milliarder kr, fra 394 milliarder kr til 494 milliarder kr. Det er ingenting i markedet som tyder på at den debatten som har vært om statens aktive eierskap, har påvirket utviklingen av statens verdier på en negativ måte. Staten vil, som jeg sa tidligere, utøve sitt eierskap på en profesjonell måte, men samtidig ivareta statens interesser som eier, kombinert med å ivareta virksomhetens interesser og virksomhetens utvikling. Det er ordentlig viktig at også statlige virksomheter styres med tanke på å være lønnsomme og forutsigbare. Det vil være statens måte å styre og påvirke selskapene på.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Som jeg sa tidligere: Statens eierskap skal håndteres på en profesjonell og forutsigbar måte, etter allment aksepterte styringsprinsipper, som også Stortinget har vært med og lagt til rette for. Og så gjelder aksjelovens bestemmelser for selskaper hvor staten har eierandel, så vel som for selskaper hvor staten ikke har eierandel. Det vil hele tiden være opp til staten og den til enhver tid sittende statsråd som har det konstitusjonelle ansvaret for eierskapet, å utøve eierskapet på den måte som jeg har vist til. Selskaper hvor staten har eierandeler, skal holde høye standarder på en rekke områder, innenfor miljø, etikk og andre områder som er viktige for samfunnsutviklingen i Norge. Det vil være min oppgave i de selskaper hvor jeg utøver eierskapet, å påvirke i den retning.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Utskifting av styrerepresentanter i selskaper hvor staten har eierinteresser, vil foregå på vanlig måte. Den forrige regjeringen foretok ved anledning utskifte av styrerepresentanter. Denne regjeringen vil gjøre nøyaktig det samme. Men det er en samlet vurdering av hva som gagner selskap og eier, som vil ligge til grunn for når og hvordan det skjer, og hvem som blir utskiftet. Jeg vil ikke i dag stå her og fortelle hvem som eventuelt kan bli skiftet ut, men jeg kan garantere at det vil skje skiftinger i styresammensetninger i den perioden denne regjeringen sitter.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Jeg har merket meg de påstandene som er kommet knyttet til Entra Eiendom AS. Jeg har bedt om å få en redegjørelse fra styrets leder om situasjonen, og jeg er kjent med at styret i Entra Eiendom AS har engasjert en uavhengig aktør som skal gå gjennom de påstandene som er fremmet mot selskapet. Når denne rapporten er ferdig – og det vil skje rimelig raskt – vil jeg vurdere om det er grunnlag for å gå videre med saken. Jeg er også kjent med at Riksrevisjonen har engasjert seg i denne saken, og det synes jeg er veldig positivt. Det er det jeg føler at jeg kan si i dag om denne situasjonen knyttet til Entra.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Det er en ambisjon for Regjeringen, som det også framgår av Soria Moria-erklæringen, at vi fortsatt skal være en betydelig maritim nasjon. Maritim sektor er viktig i forhold til rederinæringen, men også i forhold til leverandørindustrien og øvrige deler av maritim sektor. Derfor var det også viktig for Regjeringen å få på plass nettolønnsordningen for sjøfolk i budsjettet, og den trer i kraft fra 1. juli i år. Det var et element for å legge rammene på plass for en framtidig betydelig maritim sektor. Vi har også en ambisjon om å gå inn og se på ordninger som ivaretar hensynet til fornying av kystfrakteflåten, som har et absolutt behov for nettopp det. Det er også slik at Rederiskatteutvalget nå jobber for å se på skatteregimet. De vil legge fram sin innstilling 1. mars, og den vil bli overlevert Finansdepartementet ved finansministeren. Regjeringen har gjennom Soria Moria-erklæringen forpliktet seg til å følge opp utvalgets innstilling, for derigjennom å legge til rette for rederinæring i Norge.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Min ambisjon er at Norge fortsatt skal være en betydelig skipsfartsnasjon. Jeg har brukt mye tid på å reise ut og snakke med næringen. Jeg har vært på Møre og snakket med den maritime clusteren der, vært i Kristiansand og snakket med næringen der, hatt møter og gode kontakter med Rederiforbundet, og også med enkeltaktører i næringen. Tilbakemeldingene er at de ser på denne regjeringen som veldig offensiv. Det indikerer også det at vi fikk på plass nettolønnsordningen fra 1. juli i år. Det er en betydelig satsing, og bare den økningen over statsbudsjettet i år utgjorde 165 mill. kr av en total bevilgning på 1,225 milliarder. Det at denne regjeringen ikke er ambisiøs i forhold til dette, vil jeg sterkt tilbakevise.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Det er viktig, uavhengig av næring, at man har rammebetingelser som gjør at man er konkurransedyktig i forhold til de næringer man skal konkurrere med i et globalt perspektiv. Det gjelder også rederinæringen. Men det er altså slik at det at Regjeringen nå fikk på plass nettolønnsordningen for sjøfolk, har blitt udelt positivt mottatt i næringen, og tilbakemeldingene er også det. Det er også fra næringen gitt klart uttrykk for at man har forståelse for at Regjeringen må håndtere de skattepolitiske spørsmål i tilknytning til oppfølgingen av Rederiskatteutvalgets innstilling, som jeg sa vil bli lagt fram for finansministeren 1. mars.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Det vil være mulig å liste opp ulike tiltak som er viktige. Fra næringens side er det pekt på at det var viktig å få på plass nettolønnsordningen. Så sier næringen også at det er viktig å få på plass et skatteregime som gjør at de kan være konkurransedyktige i forhold til øvrige land. Det er en sak som håndteres i lys av Rederiskatteutvalgets innstilling, som vil bli lagt fram for finansministeren. Jeg har ikke mulighet til i dag å gå inn i enkelthetene i en utvalgsinnstilling som ennå ikke er lagt fram.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Det å gå inn i enkelthetene i skatteutfordringen for næringen føler jeg er lite hensiktsmessig all den tid at bredden i rederiskatteordningen skal håndteres på et senere tidspunkt i lys av Rederiskatteutvalgets innstilling. Jeg er vel kjent med hva næringen gir uttrykk for i forhold til ulike elementer i skattesystemet. Når jeg er ute og møter næringen, er dette viktig. Jeg har stor tillit til at næringen er i stand til å komme med det bidraget og de innspillene som de anser er viktige utover det å være høflig.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Det er en utfordring å ivareta behovet for arbeidskraft i tiden framover. Det viser alle framskrevne tall når det gjelder befolkningsutviklingen. Det som imidlertid er viktig, er at vi sørger for å ha tilgang på den arbeidskraften det vil være behov for, også i konkurranseutsatt sektor. Men det er åpenbart at det kan være grunn til å se nærmere på måten å håndtere tilgangen på arbeidskraft på. Jeg tror det vil være en utfordring å se på arbeidskraftbehovet i Norge isolert sett. Vi har nå et felles arbeidsmarked gjennom vår tilknytning til det indre marked og EØS-avtalen, men de ulike arbeidskraftbehov i de ulike næringene må i utgangspunktet håndteres av næringen selv. Det var det som lå i mitt innledende svar i forhold til spørsmålsstillingen. Vi har den befolkningen vi har, vi må sørge for å optimalisere bruken av arbeidskraft og gi arbeidskraften den kompetansen det er behov for, og som man etterspør, i arbeidslivet. Det gjelder i privat næringsliv, eksportrettet næringsliv, så vel som i offentlig sektor.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Det at vi har arbeidsinnvandring i Norge, er jo ikke noe nytt. Vi har allerede i dag en betydelig arbeidsinnvandring. Det som er viktig i så måte, er å legge til rette for at de arbeidstakerne som kommer til Norge, får arbeids- og lønnsvilkår som er på linje med dem vi har i Norge. Det er jo en utfordring som Regjeringen arbeider med hver dag. Det gjelder også de tiltakene som kommunal- og regionalministeren viste til, det å se på at folk skal stå lenger i jobb, og det å sørge for at restarbeidskraften blir godt nok ivaretatt. Så innsatsen settes inn på en rekke områder for å ivareta framtidige behov for arbeidskraft, som i seg selv er en utfordring, noe også representanten så helt riktig pekte på.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Det å tro at offentlig sektor ikke bidrar vesentlig til velferdsutvikling i dette landet, må være et feil spor å gå etter. De menneskene som jobber i offentlig sektor, utøver hver dag en betydelig og viktig jobb for vårt velferdsnivå og for at vi år etter år blir kåret til verdens beste land å bo i. Så er det også slik at ansatte i offentlig sektor jobber innenfor skole, de bidrar til at våre barn får den utdanningen som er nødvendig for å møte morgendagens arbeidsliv, og de deltar i arbeidet med omsorg og pleie av syke og eldre. Det er et viktig arbeid som også utøves i offentlig sektor. Så det å framstille offentlig sektor som en ulempe for velferdsutviklingen og det private næringslivet i Norge tar jeg strekt avstand fra.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Verdien på statens direkte investeringer på Oslo Børs har steget med 100 milliarder kr siden regjeringsskiftet. Dette tyder ikke på noen som helst form for usikkerhet om statens eierskapspolitikk. Regjeringen vil føre en aktiv og profesjonell eierskapspolitikk. Vi har ambisjoner knyttet til verdiskaping, omstilling, forankring av hovedkontorfunksjoner, forskning og utvikling og ikke minst til samfunnsansvar. Staten vil bruke sin aksjonærinnflytelse for å ivareta slike interesser i de selskapene der staten har aksjer. Dette vil skje innenfor de rammer og spilleregler som følger av aksjelovgivningen og alminnelig aksepterte prinsipper for eierstyring og selskapsledelse, herunder statens prinsipper for godt eierskap. Alle selskap, uavhengig av eierskap, forutsettes å ta samfunnsansvar. Staten har imidlertid et særskilt ansvar for å se til at selskap med statlige eierandeler ivaretar dette arbeidet. Jeg forventer at selskapene opptrer langsiktig og ansvarlig. En helt avgjørende forutsetning for at hensynet til miljø, lokalsamfunn og ansatte skal kunne ivaretas, er imidlertid at selskapene er lønnsomme. Det er derfor vesentlig at bedriftene kontinuerlig omstiller seg og videreutvikles på en god og konstruktiv måte i nær dialog med eiere, ansatte, myndigheter og lokalsamfunn. Jeg ønsker å etablere klare forventninger til hvordan bedrifter håndterer situasjoner ved omstillinger i sårbare lokalsamfunn. Men samfunnsansvar innebærer mer enn dette. Det berører bl.a. forretningsetikk, helse, miljø, sikkerhet, lederlønninger, integrering og ikke minst likestilling. Jeg legger til grunn at bedrifter med statlig eierskap skal være ledende innenfor disse områdene. Regjeringen vil i den planlagte stortingsmeldingen om statlig eierskap drøfte dette nærmere. Når det gjelder utskiftninger i styrene, vil jeg understreke at jeg har full tillit til de styrene som sitter i dag. Det betyr likevel at den årlige styreevalueringen kan resultere i en del utskiftninger, bl.a. sett i lys av selskapenes strategiske utfordringer. Jeg vil minne om at det i de børsnoterte selskapene er etablert valgkomiteer, hvor staten er representert. Disse er nå i arbeid. Staten som aksjonær vil delta i drøftinger og komme med innspill i dette arbeidet, som skal ta utgangspunkt i nye styrer.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Det som er vanlig i Vest-Europa, er at det offentlige gjennom sitt eierskap deltar aktivt i prosesser i de virksomheter hvor de har eierandeler. Det at statens verdier på Oslo Børs har økt, som jeg viste til i mitt hovedsvar, gjaldt i perioden 17. oktober 2005 – 31. januar 2006 – altså i perioden etter at den nye regjeringen overtok. Det alene skal ikke tilskrives den nye regjeringen, men det illustrerer at den debatten som har vært om styresammensetning og eierskap, ikke har hatt noen negativ innvirkning på verdien av statens aksjer på Børsen. Hvorvidt statens eierandeler skal øke i tiden framover: Det foreligger ingen konkrete planer om å endre eierandelene i de virksomheter som staten i dag har eierandeler i.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Statens eierandel i Telenor ligger i dag fast. Selskapet har utviklet seg veldig positivt de senere år. Det samme er tilfellet for Statoil. Jeg ser i dag ingen grunn til å foreta en evaluering av hva som var riktig og galt. Jeg bare konstaterer at selskapene har hatt en positiv utvikling. Det som helt åpenbart er forskjellen mellom denne regjeringen og den forrige regjeringen, er forholdet til vår eierskapspolitikk. Denne regjeringen har sørget for at statens eierandeler i virksomheten Nammo har steget fra 45 pst. til 50 pst., nettopp for å ivareta hensynet til norske arbeidsplasser på Raufoss og bevare hovedkontorfunksjonen i Norge. Samtidig har da Regjeringen bidratt til et langsiktig eierskap for å sikre virksomheten en god konkurransekraft i forhold til – stort sett – privatisert europeisk forsvarspolitikk. Det er positivt for arbeidsplassene på Raufoss og for lokalsamfunnet på Raufoss. Dette nevnt som et eksempel på aktivt statlig eierskap.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
I Soria Moria-erklæringen går Regjeringen inn for å føre en restriktiv politikk i forhold til motorisert ferdsel i utmark, og at prøveordningen med lokal forvaltning av motorferdsel i utmark evalueres før en gjør endringer i lovverket. Det har i flere år vært gjennomført et forsøk med planstyrt motorferdselforvaltning i noen kommuner for å klarlegge hvorvidt formålet med motorferdselloven kan oppfylles bedre ved å kople praktiseringen nærmere opp til lokale planvedtak og planprosesser etter plan- og bygningsloven. Forsøket er nå avsluttet, og Norsk institutt for naturforskning har framlagt sin evalueringsrapport. Materialet fra evalueringen går inn som grunnlag for prosjektet Motorferdsel og samfunn, som startet opp ettersommeren 2005. Dette prosjektet skal gjennomgå det som finnes av kunnskap og erfaringsmateriale om motorferdsel i vid forstand, og ved hjelp av en rådgivningsgruppe forsøke å drøfte seg fram til et mest mulig felles ståsted for framtidig motorferdselpolitikk. Prosjektet skal avsluttes og en rapport skal framlegges sommeren 2006, altså sommeren i år. Når denne rapporten foreligger, vil Regjeringen få et bredere grunnlag for å vurdere om det er behov for endringer i dagens motorferdselregelverk. Dersom det bl.a. med bakgrunn i prosjektet Motorferdsel og samfunn viser seg å være behov for lovendringer, vil et slikt forslag tidligst bli fremmet for Stortinget vårsesjonen 2007.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Denne regjeringen satser på reiselivsnæring. Det har aldri før vært bevilget så mye penger til reiselivsnæringen og reiselivsaktivitet som det er gjort i år. Scooterkjøring har klare implikasjoner i forhold til reiselivsnæringen, som også er en distriktsnæring. Jeg ser de utfordringene som representanten Bredvold viser til, og de vil inngå som en del av grunnlaget for evalueringen som Regjeringen vil foreta for å se hvorvidt det er behov for å gjøre lovendringer. Som jeg sa, dette vil vi komme tilbake til om nødvendig.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Jeg er godt kjent med utfordringene og aktiviteten i forhold til scooterproblematikken rundt omkring i landet. Reiselivsnæringen er viktig, særlig viktig for Distrikts-Norge, og vi har noen utfordringer som vi vil håndtere. Men reiselivsnæringen må også operere innenfor rammen av hensynet til natur og miljø. Jeg er imidlertid kjent med problemstillingen, og som jeg sa, vil vi se på evalueringen som foreligger, og om nødvendig komme tilbake med endringer for også å ivareta hensynet til reiselivsnæringen og utviklingen i Distrikts-Norge.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Nærings- og handelsdepartementet har ansvar for å opprettholde en infrastruktur for utarbeidelse av standarder, og over departementets budsjett for i år bevilger vi 24,8 mill. kr til standardiseringsarbeid. Det daværende Norges Standardiseringsforbund ble i 2003 slått sammen med tre andre standardiseringsorganisasjoner for å oppnå effektiviseringsgevinster. Jeg er glad for at vi nå kan se klare resultater av denne sammenslåingen. Den nye organisasjonen, Standard Norge, kan vise til en svært positiv utvikling når det gjelder oversettelse av standarder. Tallene vi har mottatt fra Standard Norge, viser en økning i antallet oversatte standarder fra 40 i 2004 til 90 i 2005, altså mer enn en fordobling. Denne kraftige økningen er et resultat av sammenslåingen av fire standardiseringsorganisasjoner, og at det nå er en sentral styring av ressursene til oversettelse. I tillegg har Standard Norge under etablering en terminologidatabase som vil være et viktig verktøy for å lette oversettelsesarbeidet, og som vil bidra til at viktige standarder raskere vil kunne bli oversatt til norsk enn tidligere. Tekniske regler og forskrifter som er EØS-relevante, oversettes til norsk. Utfordringen er imidlertid at mange tekniske regler og forskrifter inneholder grunnleggende krav til helse, miljø og sikkerhet, og viser til standarder når det gjelder de mer detaljerte tekniske kravene. I de tilfeller hvor standarder som er gitt i henhold til EU-direktiver, ikke blir oversatt til norsk, vil en del av vårt tekniske regelverk foreligge på et fremmed språk. Dette er en problemstilling som Nærings- og handelsdepartementet og Standard Norge er svært opptatt av. Nærings- og handelsdepartementets bevilgning til standardisering skal konsentreres om opprettholdelse av infrastrukturen og om prosjekter og tiltak som naturlig støtter opp under denne målsettingen. Hvorvidt midler innenfor denne rammen kan brukes til oversettelse, er det opp til Standard Norge selv å vurdere. Vi øremerker i utgangspunktet ingen midler spesielt til oversettelse av standarder. I Norge er det flere departementer og underliggende etater som ivaretar forbruker- og arbeidstakerhensyn, i tillegg til myndighetenes krav til helse, miljø og sikkerhet. Fagmyndighetene har i slike tilfeller et ansvar for å vurdere om standardene bør oversettes til norsk. Dette vil si at fagmyndighetenes bevilgninger til oversettelse kan ses på som et mål på deres interesse for å få viktige standarder på deres ansvarsområder oversatt. Dessverre er det slik at fagmyndighetene i begrenset grad har prioritert ressurser til oversettelser av standarder. Jeg vil følge utviklingen nøye framover når det gjelder oversettelse av standarder, og ta initiativ til at fagmyndighetene bidrar til at de utfordringer som representanten her tar opp, blir ivaretatt på en best mulig måte.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Jeg tror nok det er slik at vi ikke har noen ambisjon om at alle standardene og forskriftene skal oversettes til norsk. Så ambisiøs målsetting har vi ikke. Jeg tror det er veldig stor forskjell fra bransje til bransje hvorvidt det er behov for oversettelse eller ikke. Eksempelvis vil det nok være større behov for oversettelse av den type standarder innenfor bygg- og anleggsbransjen enn det f.eks. er innenfor IKT-bransjen eller IT-bransjen, der man i stor grad har et fremmedspråk som hovedspråk for næringen. Mitt engasjement overfor fagmyndighetene vil være å sikre at dette blir prioritert riktig i forhold til de behov de ulike næringene måtte ha med hensyn til å få standardene oversatt.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2006-02-15:
Tidligere nærings- og handelsminister Ansgar Gabrielsen vet jeg i sin tid i departementet skrev brev til åtte ulike statsråder hvor han oppfordret til den type oversettelse som representanten her peker på. Mitt initiativ vil være i tråd med det den tidligere nærings- og handelsministeren gjorde, å søke å påvirke andre departement og underliggende etater for å ivareta hensynet til oversettelse. Det er riktig, som representanten peker på, at det er noen næringer og bransjer hvor det åpenbart er større behov for oversettelse enn i andre næringer og bransjer. Eksemplet med løftestropper er jo en illustrasjon på hvor viktige enkelte oppgaver er, og på de behov enkelte deler av en næring kan ha.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2006-02-15:
Statsråden reiser land og strand rundt og lover et nytt kraftregime for industrien. Og det er viktig å få på plass klare målsettinger og tidsrammer for når man kan levere kraft til priser som ligner de prisene som mye av industrien har i dag gjennom konsesjonskraftavtaler – som er i ferd med å gå ut. Det som for meg er et stort spørsmål, er hvordan Regjeringen skal klare dette, når landet har et stort underskudd på energi og mangler overføringskapasitet i deler av landet, og det er et faktum at alle forsøk på utbygging av vår energikapasitet blir torpedert av Regjeringen. Hvordan skal Regjeringen sørge for at energinasjonen Norge igjen skal bli selvforsynt med energi, slik at vi kan ha mulighet til å tilby vår kraftkrevende industri rimeligere energi innenfor rimelig tid?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-02-15:
Hovudspørsmålet utfordra i høve til ein aktiv næringspolitikk. Mange av oss er nysgjerrige på innhaldet i næringsministeren si verktøykasse. I Stavanger Aftenblad laurdag kunne me lesa at ministeren hadde vore på besøk hos Hydro Aluminium på Karmøy og lovt eit nytt industrikraftregime – for så vidt i tråd med det som det vart spurt om i førre oppfølgingsspørsmål. Dette er positivt nytt, for Stoltenberg I konkluderte med at eit nytt industrikraftregime ikkje var mogleg innanfor EØS-avtalen. Så no vert nok flagga klårgjorde både på Karmøy i Rogaland, på Husnes i Hordaland og andre stader. Dette er godt nytt. Men på bakgrunn av utsegna i Stavanger Aftenblad er eg litt spent og nysgjerrig: Kva tid kan saka om nytt industrikraftregime koma til Stortinget? Og kva er hovudelementa i det nye industrikraftregimet som statsråden lovde under sitt besøk på Karmøy?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-02-15:
Det skapte betydeleg usikkerheit om staten si rolle som eigar, anten som stor eigar eller som eineeigar, og det er for så vidt lett å uttala seg om vage problemstillingar. Eg har lyst til å dra dette ned på eit konkret plan, for statsråden sa i eit svar tidlegare at staten vil halda høge standardar når det gjeld etikk. Då har eg eit konkret spørsmål knytt til eit heileigd statsselskap, Entra. Det kjem bekymringsfulle meldingar om sal av store eigedomar utan utlysing. Og då vert mitt konkrete spørsmål: Kva har statsråden gjort for å sikra at dette heileigde selskapet hans driv innanfor god forretningsskikk og innanfor dei lovar og reglar som gjeld?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-02-15:
Dette er ei kjempeviktig sak, og eg er glad for at statsråden seier at han vil følgja opp utvalet si innstilling. I VG på måndag kunne me òg lesa skipsreiar John Fredriksen sin refs til Regjeringa, og at næringsministeren ville vurdera reiarlagsskatteordninga. Reiarlagsskatteutvalet si innstilling kjem, som statsråden sa, 1. mars. Men eg fekk ikkje heilt med meg kva som skal gjerast. Statsråden nemnde nettolønsordninga, men ho ligg litt på sida, for så vidt. Reiarlagsskatteordning, tonnasjeskatt og ein del andre ting opptek næringa sterkt. Me veit at ein del land i vår nærleik har ei form for samfunnskontrakt der reiarlaga nærast kan inngå ein kontrakt med myndigheitene for å få stabile rammevilkår. Mitt spørsmål er konkret: Kan statsråden røpa kva han ser som dei to–tre viktigaste verkemidla for å halda oppe ei livskraftig og framtidsretta reiarlagsnæring i Noreg?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-02-15:
Eg tillèt meg å stilla følgjande spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Mange viktige nye tekniske standardar og reglar kjem frå internasjonalt hald. Desse vert så innlemma i norske føresegner. Mange bedrifter klagar over at desse tekniske standardane og reglane ikkje ligg føre på norsk. Dette gjer det vanskeleg å etterleva krava. Særleg for små og mellomstore bedrifter er dette eit problem. Kva vil statsråden gjera for at alle tekniske standardar og andre reglar/føresegner skal føreliggja på norsk?»
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-02-15:
Eg takkar statsråden for svaret. Det var greitt å få høyra at det er ei positiv utvikling her. Me får mange uromeldingar, som eg sa i spørsmålet mitt, spesielt frå små og mellomstore bedrifter. Det dreiar seg om bedrifter med høg teknisk kompetanse. Dei er flinke på sitt fagområde, men dei konkurrerer på ein internasjonal marknad, og dersom dei ikkje kan oppfylla dei standardane som vert kravde internasjonalt, når dei ikkje opp i konkurransen. Derfor er det viktig at ein får omsett desse forskriftene. Spørsmålet var i grunnen todelt. Eg vil først og fremst nemna dette med forskrifter og utviklinga når det gjeld omsetjingar. Har statsråden nokon tidsplan? Talet på omsetjingar har auka frå 40 i 2004 til 90 i 2005, dersom eg noterte rett. Har statsråden eit mål for kva tid det kan vera klårt, slik at alt er oppdatert, nesten på minuttet, når det ligg føre, slik at det ikkje fører til problem for norske bedrifter?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-02-15:
Eit siste oppfølgingsspørsmål: Det varierer nok frå bransje til bransje, men det er likevel eit problem. Det er eit konkret tilfelle som eg kan nemna. Det er nokre som produserer lyftestropper, og når det gjeld tryggleiken ved lyftestropper, veit ein at dersom ein ikkje er heilt klår over forskriftene og bommar litt på språk osv., kan det få katastrofale følgjer. Dersom eg forstod statsråden rett, er det fleire departement som er inne her, alt etter fagområde. Statsråden sa at han ville medverka til at ein skulle få omsett det som er nødvendig, men har statsråden noka makt, formelt eller kanskje ikkje minst uformelt, til å øva eit press på andre departement som har fagmyndigheiter under sine venger, slik at det ikkje vert prioritert ned i andre departement, for dette er viktig?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-02-15:
«Aktiv næringspolitikk» var av de store ord som ble brukt, og et mantra for dagens regjeringspartier i valgkampen. Nå var kanskje ikke statsråd Eriksen blant de mest profilerte da, men ikke minst hans to medstatsråder på dagens benk brukte dette begrepet mange ganger i mange sammenhenger. Nå kan vi begynne å gjøre en viss oppsummering. De fleste av oss oppfatter en aktiv næringspolitikk som noe som skal være positivt for bedriftene. Det vi har sett så langt, er at Regjeringen har definert en aktiv næringspolitikk ved å være veldig aktiv i å sende ulike, forvirrende og til dels negative signaler til norsk næringsliv. Senest da budsjettproposisjonen ble lagt fram, måtte sågar statsråd Eriksen selv direkte i TV 2 innrømme at det ble mindre verktøy i verktøykassa og ikke mer, som en konsekvens av det budsjettet som ble lagt fram. Da er det naturlig å spørre: Er det nå – etter godt over 100 dager – noe verktøy som statsråden savner? Og har statsråden tilegnet seg viktig kunnskap på disse litt over 100 dagene som han nå prøver å bibringe sine kollegaer i Regjeringen og i flertallsfraksjonen i Stortinget?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-02-15:
Jeg registrerer at statsråden reiser mye rundt omkring i landet. Jeg tror det er farlig om han forveksler det forhold at han møter høflige og dannede mennesker, med at det er aktiv støtte til Regjeringens næringspolitikk. Heldigvis har vi dannede og hyggelige mennesker rundt omkring i norsk næringsliv, og det kan være at de har lest regnskapet sitt og ikke Regjeringens næringspolitikk før de møter statsråden. Når statsråden holder sine taler, særlig i utlandet, vet vi at det er en standard som går igjen fra embetsverket i Næringsdepartementet – og det er veldig bra – og det er at Norge har 1 promille av verdens befolkning, 1 pst. av verdenshandelen, men eier 10 pst. av verdensflåten, og statsråden er veldig stolt. Men det er ikke en tilstand som bør vedvare. Det at det er norske borgere som tør ta risikoen og satse og eie norsk flåte, må vi slåss for hele tiden. Det er kun én skatt som påvirker viljen til å være norske eiere, og det er formuesskatten. Regjeringen vil øke formuesskatten, den forrige regjeringen ville trappe ned og fjerne den. Hvis statsråden isolert ser på formuesskatten, og ikke på andre forhold som det er mulig å argumentere for, er han da enig i at formuesskatten representerer en trussel mot det store norske eierskap av norsk flåte?