Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Med Odelstingets vedtak i dag basert på justiskomiteens støtte til forslaget om å kriminalisere kjøp av seksuell omgang og handling i Norge og i utlandet, markeres det tydelig utad en forsterket kamp mot prostitusjon og menneskehandel. Sammen med øvrige tiltak som Regjeringa og andre iverksetter, skal straffebudet være et viktig virkemiddel i kampen mot menneskehandel og seksuell utnyttelse. Målsettingen er at straffebudet skal bidra til å endre holdninger og redusere markedet for prostitusjon, og ramme kjøper. På den måten reduseres også risikoen for at barn og voksne utsettes for bl.a. menneskehandel. De forslagene til strafferammer for kjøp av seksuelle handlinger og tjenester som ligger i proposisjonen, innebærer at politiet vil ha adgang til å benytte en rekke tvangsmidler. Dette legger til rette for en effektiv etterforskning. Jeg er også glad for at komiteen slutter seg til forslaget om å gi adgang til teknisk kontroll av kommunikasjonsanlegg ved håndheving av straffebudet mot såkalt grooming. Komiteens medlemmer fra Høyre og Fremskrittspartiet mener at det er et klart skille mellom menneskehandel og prostitusjon, og viser til at det allerede finnes lovverk som gjør det straffbart å bedrive hallikvirksomhet, menneskehandel og tvangsprostitusjon. Svakheten ved resonnementet er at verken menneskehandel eller prostitusjon eksisterer innenfor et vakuum og kan betraktes isolert. Med lovlig kjøp av seksuelle tjenester vil Norge være et ettertraktet mål for menneskehandel og trafficking. Et generelt lovforbud mot kjøp av seksuelle tjenester må ses på som et virkemiddel for å forsterke arbeidet mot menneskehandel. Mennesker skal ikke være til salgs. Både likhetshensyn og straffebudets effektivitet taler imot å begrense straffebudet til bestemte grupper av mennesker. Mange er bekymret for at et lovforbud skal tvinge markedet under jorda og gjøre det usynlig, og jeg er også av dem. Oslo-politiet ser det allikevel ikke slik. De mener at fordelene ved et lovforbud er større, og viser til at det vil være vanskelig for prostituerte å etablere seg på innemarkedet uten at dette blir synlig for politiet. Jeg understreker at utviklingen i prostitusjonsmarkedet skal følges nye. Derfor har Justisdepartementet bevilget 1 mill. kr til å gjennomføre en kartlegging av prostitusjonsmarkedet i Norge, nettopp i dialog med bl.a. PRO-senteret. Arbeidet utføres av forskningsstiftelsen Fafo og vil bli ferdigstilt i desember 2008. Kartleggingen av prostitusjonsmarkedet vil danne grunnlag for å evaluere loven på et senere tidspunkt, etter at den har virket en periode. I tillegg til å gi viktig kunnskap om markedet vil kartleggingen også være viktig som grunnlag for å utforme målrettede tiltak for å begrense eventuelle skadevirkninger av kriminaliseringen. Vi vet at Norge er det eneste landet i Norden som gjennomfører en kartlegging av det vi måtte kalle preforbudssituasjonen. Det vil være nyttig i den evaluering som vi skal foreta. Riksadvokaten og Politidirektoratet vil øke kompetansen med hensyn til å avdekke og etterforske saker om menneskehandel, og er godt i gang med dette. I Oslo har man siden januar 2007 styrket politiinnsatsen vesentlig ved opprettelsen av STOP-gruppen, der 14 ansatte jobber for å avdekke menneskehandel og hallikvirksomhet på prostitusjonsmarkedet. Adgangen til å benytte tvangsmidler vil, som nevnt, styrke forutsetningene for en effektiv etterforskning. Menneskehandel og seksuell utnyttelse er i høy grad et internasjonalt problem. Et forbud mot kjøp av seksuelle tjenester i utlandet vil være et bidrag til gode holdninger uavhengig av landegrenser. Forbudet vil dessuten kunne gjøre de norske reglene mer synlige utenlands og på den måten også kunne påvirke andre lands lovgivning sterkere enn ellers. Kriminalisering er ingen enkel løsning. Mange av oss har slitt med det. Kriminalisering står dårlig alene. Kriminalisering er også – jeg holdt på å si – som ethvert straffebud, det har sine skyggesider. Det er det viktig å være oppmerksom på. Derfor er kriminaliseringen bare ett av flere tiltak for å bekjempe menneskehandel og prostitusjon. Og for at kriminalisering ikke skal forverre situasjonen for dem som får sin inntekt fra salg av sex, er det viktig at kriminalisering kommer sammen med andre hjelpetiltak, som flere i debatten her har vært inne på, og som tiden ikke gjør det mulig for meg å gå igjennom.