Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-06-12:
Jeg er selvfølgelig godt fornøyd med det syn som et solid flertall i energi- og miljøkomiteen har tilkjennegitt i denne saken. Petroleumsloven skal legge til rette for å oppfylle målsettingen om en høyest mulig verdiskaping fra petroleumsvirksomheten. For å oppnå dette anser jeg det som svært viktig at petroleumsloven tilpasses situasjonen på norsk kontinentalsokkel og de utfordringer en står overfor i petroleumsvirksomheten i dag. I den siste oljemeldingen, St.meld. nr. 38 for 2001-2002, sammenliknes to mulige utviklingsbaner for norsk petroleumsproduksjon, forvitringsbanen og den langsiktige utviklingsbanen. Den langsiktige utviklingsbanen viser at det er ressursgrunnlag for en betydelig olje- og gassproduksjon fra norsk kontinentalsokkel fram mot og lenge etter 2050. En realisering av den langsiktige utviklingsbanen vil være i tråd med den sentrale målsettingen for petroleumsvirksomheten slik den er nedfelt i petroleumsloven, og i tråd med Regjeringens målsetting. Jeg mener de forslagene til endringer i petroleumsloven som er fremmet, gir et godt bidrag til realisering av den langsiktige utviklingsbanen og vil sikre god ressursforvaltning. Når det gjelder forslaget om å utvide petroleumslovens virkeområde på land, vil jeg bemerke at petroleumsloven allerede i dag gjelder for visse anlegg på land. Gjeldende avgrensning av lovens virkeområde har medført at enkelte anlegg på land som er viktige for utvinning av petroleum, har falt utenfor loven. Petroleumsloven er det sentrale lovverket for all petroleumsvirksomhet knyttet til undersjøiske petroleumsforekomster, også når denne virksomheten foregår på land. Dette skal gi staten som ressurseier mulighet til å sikre at mest mulig petroleum på sokkelen produseres i samsvar med sunne økonomiske prinsipper. I Ot.prp. nr. 46 har jeg også tatt initiativ til forslag om en rekke andre tilpasninger i petroleumsloven. Her skal jeg kun kort trekke fram enkelte av disse. Det foreslås å foreta enkelte endringer i forholdet mellom godkjennelse av plan for utbygging og drift av en petroleumsforekomst etter § 4-2 og særskilt tillatelse til anlegg og drift av innretninger etter § 4-3 for bedre å tilpasse petroleumsloven dagens situasjon. Jeg ser en utvikling hvor stadig flere felt er avhengige av å bruke innretninger som opprinnelig er eller blir bygd for å betjene et annet felt. Jeg har på denne bakgrunn tatt initiativ til forslag om å endre § 4-3, slik at innretninger som skal eies av andre enn rettighetshaver til den utvinningstillatelse som innretningene skal betjene, kan gjøres til gjenstand for en særskilt tillatelse, uten hensyn til om de er knyttet til utvinning eller utnyttelse. Det er ikke riktig at denne endringen av § 4-3 fører til at en mister hjemmelen en har i § 4-2 annet og tredje ledd til å få en plan som beskriver økonomiske, ressursmessige, tekniske, sikkerhetsmessige, nærings- og miljømessige forhold, herunder miljømessige konsekvenser for et større område samlet. Gjennom § 4-3 siste ledd og bestemmelser i petroleumsforskriften § 29 vil helt tilsvarende bestemmelser få anvendelse også for særskilt tillatelse etter § 4-3. Endringen i § 4-2 og § 4-3 innebærer altså på ingen måte en miljømessig svekkelse, slik det framgår av en mindretallsmerknad fra SVs side. Videre har jeg tatt initiativ til forslag om å endre lovens § 4-8 om fastsettelse av tariffer og andre vilkår for å klargjøre departementets adgang til å gripe inn dersom tidligere fastsatte tariffer og vilkår utgjør en urimelig hindring for gjennomføring av ellers gode samfunnsøkonomiske prosjekter. Dette vil også styrke incentivene til leting og vil kunne bidra til økt utvinning fra produserende felt. I denne sammenheng vil jeg likevel påpeke at § 4-8 fastsetter at eier skal gis en rimelig fortjeneste bl.a. ut fra investering og risiko ved en slik inngripen i tidligere fastsatte tariffer eller vilkår. Jeg mener således at bestemmelsen også gir nødvendige incentiver til investering i slike anlegg, og sikrer nødvendig langsiktighet i rammebetingelsene for utbygger og eier. Det fremmes videre forslag om å gi fullmakt for departementet til å fravike kravet i lovens § 10-2 første ledd om egen organisasjon i Norge. Jeg vil understreke at det kun vil være aktuelt å fravike kravet til organisasjon i Norge overfor selskaper som har eierandeler med et lite økonomisk omfang. Til slutt: Som påpekt av komiteen er endringsforslagene en naturlig oppfølging av St.meld. nr. 38 for 2001-2002, slik også saksordfører understrekte. Både selskaper og myndigheter må imidlertid også se på ytterligere tiltak for å sikre realisering av den langsiktige utviklingsbanen som er skissert i denne stortingsmeldingen.