Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-11:
Et av de viktigste virkemidlene vi har i miljøpolitikken, er plan- og bygningsloven. Det gjelder ikke minst for friluftspolitikken. Gjennom plan- og bygningsloven kan kommunene tilrettelegge for at innbyggerne får mulighet til «opphold og fysisk aktivitet i friluft i fritiden med sikte på miljøforandring og naturopplevelse», slik som friluftslivet er definert. En av utfordringene i miljø- og friluftspolitikken er knyttet til hytter og hyttebygging. Selv om hytta for mange representerer et utgangspunkt for friluftslivet, er det ikke til å komme bort fra at den representerer inngrep i naturen, og at den legger beslag på arealer. Spesielt har skogbeltet opp mot snaufjellet de senere årene blir utsatt for et stadig økende press, gjennom stadig mer areal- og energikrevende hytter, veiutbygging og andre tekniske inngrep. Dette skogbeltet er leveområdet for mange utsatte arter i norsk fauna og representerer mange steder i landet store, sammenhengende inngrepsfrie arealer som er viktige av hensyn til det biologiske mangfoldet. SV ser helt klart behov for å styrke plan- og bygningsloven gjennom å utvikle nye arealbrukskategorier, inklusiv hyttebygging, slik at den i større grad enn i dag ivaretar både friluftshensyn og andre miljøhensyn i arealplanleggingen. Foruten å gi et bedre verktøy for regulering av hyttebygging, vil dette også kunne gjøre det lettere å tilrettelegge områder for friluftsliv i mer tettbygde strøk, som f.eks. i nærheten av større boligområder. Definisjonen av hytter har endret seg i løpet av de siste årene. Mens man på 1950- og 1960-tallet snakket om små, strømløse bygninger et stykke utenfor allfarvei, og naturligvis uten bilvei, har vi på 1990-tallet fått hyttepalasser à la Røkke som både har helårsstandard og vintervei, gjerne med elkabler utendørs for å slippe den plagsomme snømåkingen. Innendørs finner vi den samme standarden som man er vant til hjemmefra, med vaskemaskin, oppvaskmaskin, TV, video og cd-spiller, og hvor innlagt strøm nærmest er en selvfølge. Departementet har i meldingen påpekt behovet for å gi kommunene bedre verktøy for å sikre en mer miljøeffektiv energibruk og behovet for et bedre kunnskapsgrunnlag om både areal og energiforbruk knyttet til hytter. Dette er vi i SV helt enig i og vil i den forbindelse vise til det Dokument nr. 8-forslaget som er fremmet, om utvikling av bedre indikatorer for energiforbruk i kommunene. En støtte til dette forslaget vil kunne gi kommunene et sårt tiltrengt verktøy, men isolert sett er ikke et bedre datamateriale tilstrekkelig. For å ha effekt må det også tas i bruk. I tillegg er det derfor nødvendig å foreta endringer i plan- og bygningsloven som gir kommunene en større styringsmulighet på energiforbruket. Dette er bakgrunnen for at SV foreslår at man skal foreta de nødvendige endringene for å få til dette. I tillegg mener vi at en differensiering i forhold til pris på elektrisitet også er nødvendig, og vil derfor at Regjeringen skal utrede modeller som kan gi større differensiering mellom fritidsboliger og helårsboliger når det gjelder avgiftene på elektrisk strøm. Det er ingen mening i, etter vår mening, at hyttepalassene skal ha samme eller til og med lavere strømpris enn det folk flest betaler til basisforbruket sitt. Gjennom å øke prisen på denne typen elforbruk vil vi forhåpentligvis også gjøre det mindre attraktivt å bygge store, arealkrevende fritidsboliger som er tilkoblet det ordinære strømnettet. For det er også verdt å minne om at framføring av elektrisk strøm er svært arealkrevende. SVs friluftspolitikk bygger på en helhetsforståelse av miljøproblemene. Mulighetene for allmenn ferdsel i utmark, naturopplevelse i inngrepsfrie områder, et biologisk mangfold og reduserte utslipp av klimagasser henger sammen. Vi er glad for at Arbeiderpartiet i debatten har signalisert et ønske om å ta denne debatten om helheten, men vi vil beklage at Arbeiderpartiet ikke vil være med på å ta et mer offensivt grep om nettopp energi- og arealforbruk i forhold til friluftseiendommer. Når Stortingets arbeidsform legger opp til at saker som friluftsmeldingen, meldingen om biologisk mangfold og klimameldingen behandles hver for seg, er det opp til oss som representanter å klare å se koplingene og synliggjøre disse sammenhengene. Skal vi hele tiden utsette denne debatten, blir resultatet gjerne at den aldri blir tatt. Gjennom de forslagene som SV har fremmet, inviterer vi de andre partiene til å bidra til en mer helhetlig tilnærming til de miljøutfordringene som vi står overfor.