trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-02-12:
Mitt spørsmål til statsråden er følgende: «Tolketjenesten er en forutsetning for at døve, døvblinde og hørselshemmede skal kunne delta i samfunnet på lik linje med andre. Gjentatte utredninger har blant annet påvist mangler ved organisering av tjenesten, som igjen går ut over kvaliteten i tilbudet som gis.� Hva vil statsråden gjøre for å sikre brukerne tilgang til rett tolk til rett tid?»�
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-02-12:
Takk for svaret.� Jeg har lyst til å vektlegge det statsråden var inne på, at en arbeidsgruppe i Nav nå har sett på ulike modeller for organisering av tjenesten. Det har vært utredet mange ganger før, og brukerorganisasjonene har et eget veikart for hvordan en ønsker at tjenesten skal organiseres i framtida. Tolkene er også enig med brukerne i at mange utfordringer kunne vært løst hvis tolkeområdet, som i dag ligger i Nav hjelpemidler og tilrettelegging, ble skilt ut i en egen linje, eventuelt med eget budsjett og tolkefaglig ledelse. Likevel går altså arbeidsgruppa i Nav ikke inn for den løsningen, men anbefaler å videreføre dagens organisering. Hvordan tenker statsråden seg at arbeidsgruppas forslag om å beholde dagens organisering faktisk vil gi økonomisk styring og bedre oversikt over tolkeområdet?�
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-02-12:
Takk for svaret.� Jeg må innrømme at jeg er litt skuffet over at statsråden er så nølende til å gå inn i en diskusjon som har pågått helt siden 2008 uten å ha funnet sin løsning. Statsråden sa jo at det er viktig å sørge for brukermedvirkning, og brukerne selv etterlyser altså en egen enhet, en egen linje med egen selvstendig ledelse.� Da er mitt spørsmål, når statsråden ikke vil gå direkte inn i prosessen: Hvordan vil statsråden sørge for at brukerne av tjenesten blir tatt med på råd, når Nav tilsynelatende allerede har konkludert med det motsatte av det brukerne ønsker, og hvordan vil statsråden følge opp det i den videre styringsdialogen?�
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2020-02-12:
Først vil jeg gratulere Asheim med ny statsrådspost og nye ansvarsområder.� Regjeringen har nå endelig flyttet ansvaret for høyere yrkesfaglig utdanning, altså fagskoleutdanningen, fra statsråden med ansvar for barnehage, grunnskole og videregående utdanning til statsråden med ansvar for forskning og høyere utdanning. Dette er i tråd med hva Arbeiderpartiet har understreket flere ganger og foreslått, ikke minst sist i forbindelse med behandlingen av ny lov om høyere yrkesfaglig utdanning, altså i forbindelse med Meld. St. 9 for 2016–2017. Regjeringen har i sine budsjetter ikke foreslått noen nevneverdig satsing på dette området. Arbeiderpartiet har etterlyst en tydeligere markedsføring av og satsing på yrkesfaglig utdanning i tråd med hva LO og NHO har etterlyst flere ganger. Arbeidstakere med fagskoleutdanning er sterkt etterspurt, og vi trenger ikke vente på å få vite om Norge trenger denne kompetansen for å styrke konkurransekraften i norsk næringsliv. Så mitt spørsmål er: � «Når vil statsråden legge fram en opptrappingsplan for å imøtekomme det store behovet næringslivet har for fagarbeidere med høyere yrkesfaglig utdanning?»�
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2020-02-12:
Industrien, teknologiyrkene og helsesektoren er blant dem som trenger flere fagarbeidere med denne kompetansen. Det er etterspurt gjennom flere rapporter og prosjekter. NHOs kompetansebarometer viser klart hva næringslivet etterspør knyttet til det med høyere yrkesfaglig utdannelse. Det er derfor viktig med en kraftig opptrapping av fagskoletilbudet, sånn at framtidens arbeidsliv får dekket behovet for den kompetansen de trenger for å være konkurransedyktige.� Jeg var saksordfører for behandlingen av denne stortingsmeldingen, og alle disse tiltakene ble da foreslått, bl.a. fra Arbeiderpartiets side, så det er veldig godt at statsråden har merket seg alle disse gode tingene. Men det er ingen tvil om at de 100 plassene som regjeringen har lagt inn for 2020, ikke på langt nær vil være godt nok med tanke på det næringslivet etterspør. Så jeg vil på nytt spørre: Betyr det virkelig at regjeringen og statsråden ikke vil love flere fagskoleplasser?�
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2020-02-12:
Arbeiderpartiet har bl.a. foreslått å bruke 20 mill. kr på å styrke tilpasset etter- og videreutdanning for fagskolelærere. Fagskolelærerne må i likhet med andre lærere utvikle sin kompetanse, slik at undervisningen blir faglig og pedagogisk utviklet til beste for lærere, studenter og ikke minst næringslivet. Har regjeringen fått et nytt syn på de behovene fagskolelærerne har, og hva fagskolene betyr i samfunnet, eller har den fortsatt lave ambisjoner på fagskolenes vegne også på det punktet?�
Henrik Asheim (Høyre), 2020-02-12:
Takk for hyggelig hilsen fra representanten. Jeg kan også si på det personlige nivå at jeg er veldig fornøyd med å få ansvaret for fagskolene, og det handler ikke om meg som menneske, men om nettopp den anerkjennelsen som ligger i at de ligger under høyere utdanning og forskning.� Så vil jeg takke representanten Asphjell for å gi meg anledning til å snakke om fagskoleutdanningene, eller det vi kan kalle høyere yrkesfaglig utdanning. Men la meg først gjøre det klart at regjeringen ikke har besluttet at det skal legges frem en opptrappingsplan for studieplasser for høyere yrkesfaglig utdanning. Grunnen til det er at vi ikke har god nok oversikt over det fullstendige søkertallet og behovet for studieplasser på nasjonalt nivå. Derfor mener jeg det ville være uklokt å vedta en opptrappingsplan uten å ha det tallgrunnlaget vi trenger for at den skal være treffsikker nok.� Kunnskapsdepartementet har i første omgang gitt Direktoratet for internasjonalisering og kvalitetsutvikling i høyere utdanning, Diku, i oppdrag å utrede hvordan vi kan få et bedre system for fordeling av studieplasser på fagskolene. Målet er at fagskolene skal imøtekomme behovet næringslivet har for fagarbeidere med høyere yrkesfaglig utdanning. Dette vil jeg få anbefaling om i løpet av denne våren.� Samtidig vil jeg understreke at fagskolesektoren har fått et etterlengtet løft med denne regjeringen. Med fagskolemeldingen har fagskolene, for å nevne noe:� blitt løftet opp til høyere yrkesfaglig utdanning� fått studiepoeng� rett til å være en del av studentsamskipnadene� ny kvalitetspris� bedre overgang til universitets- og høyskoleutdanninger� Vi har også økt antallet studieplasser med til sammen 738 plasser siden 2018. Sist med 2020-budsjettet ble det bevilget midler til 100 nye studieplasser til fagskolene.� Antallet søkere til de fylkeskommunale fagskolene har økt med rundt 500 årlig de siste årene, og til høstopptaket 2019 var det 7 369 søkere. Nå i april gjennomføres det første samordnede fagskoleopptaket. Det blir en stor milepæl for å synliggjøre fagskoleutdanningen side om side med universitets- og høyskoleutdanningene. Jeg forventer at søkingen til fagskolene vil øke ytterligere når utdanningene kommer inn i Samordna opptak.� I 2020 skal det for fjerde gang utlyses utviklingsmidler for fagskolene. Målet med midlene er økt kvalitet i utdanningene og godt samsvar mellom utdanningstilbudene og den kompetansen arbeidslivet etterspør. For 2020 har Stortinget bevilget 43,2 mill. kr til dette formålet.� Diku har også fått bevilget 7,5 mill. kr for å lyse ut midler til fagskoler, universiteter og høyskoler som ønsker å finne gode overgangsordninger mellom utdanningene sine.� Disse utvalgte satsingene i fagskolesektoren mener jeg viser at vi er godt i gang med et etterlengtet løft for høyere yrkesfaglig utdanning.�
Henrik Asheim (Høyre), 2020-02-12:
Jeg er glad for at også Arbeiderpartiet har et engasjement for fagskolene, men de måtte altså havne i opposisjon for å få det. Det var da vi overtok regjeringsmakten, at dette ble løftet på alle de punktene jeg har nevnt, også det at de nå får studiepoeng og er en del av samskipnadene, som er en viktig anerkjennelse.� Så er det helt riktig, som representanten Asphjell sier, at det er 100 plasser i 2020-budsjettet. Men det kommer jo oppå, slik at det til sammen er 738 nye plasser siden 2018.� Så er det altså slik – og det mener jeg er en viktig milepæl som jeg vet at fagskolene også er glad for – at nå gjennomføres det første samordnede fagskoleopptaket. Jeg tror det ville være dumt nå bare å sette i gang en opptrappingsplan før man f.eks. ser søkertallene, ser hvor behovene er, og det er noe man også må ha tett dialog med næringslivet og ikke minst med fagbevegelsen om: hvor behovene er.�
Henrik Asheim (Høyre), 2020-02-12:
Selv om representanten gjentar at denne regjeringen ikke har noen ambisjoner for fagskolene, mener jeg jo at historikken har vist at det ikke stemmer. Alt det vi har gjort, ikke bare når det gjelder penger – for det har gått mye penger også, flere studieplasser, opprusting av tilbudet – men også den viktige anerkjennelsen av dette som en del av norsk høyere utdanning, er noe jeg er veldig stolt av, og som jeg er glad for at Arbeiderpartiet for så vidt har vært enig i.� Så forstår jeg nå at Arbeiderpartiet ønsker 20 mill. kr til oppå alle de satsingene, til etter- og videreutdanning for lærere innenfor fagskolene. Det er et interessant forslag. Det er et typisk budsjettspørsmål som vi må diskutere også hos oss, og jeg, som statsråden som har ansvaret for fagskolene, kommer til å jobbe tett også med dem om hvilke behov de har fremover. � Faktum er at dette nå er en del av utdanningssystemet vårt som kommer til å vokse og bli mer relevant. Det er jeg glad for, men vi må også se det i sammenheng med de søkertallene vi får gjennom Samordna opptak.�
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2020-12-02:
Mitt spørsmål går til klima- og miljøministeren. Vi har i tidligere samtaler her i salen diskutert EUs nye klassifiseringssystem for grønne investeringer, den såkalte taksonomien. Dette er et meget viktig tiltak med hensyn til Europas grønne giv, for den veileder da all den private kapitalen som nå ønsker å søke mot mer grønne havner, grønne investeringer, og gir sånn sett et standardisert bilde av hva som egentlig er grønt. På den måten erstatter man mange hjemmesnekrede løsninger på det samme. Det er en veldig positiv utvikling. Jeg vet fra før at statsråden og jeg er enige om at dette er en interessant og viktig del av det EU driver med. Men så viste det seg at på noen områder treffer dette Norge på en litt underlig måte, ikke minst i spørsmålet om norsk vannkraft. Det er altså slik at man i første utgave av denne taksonomien, eller dette klassifiseringssystemet, ikke så på vannkraft som langsiktig, økologisk og grønt i det hele tatt, på grunn av de store naturinngrepene. I første utkast ble dette beskrevet som «transitional». Det er blitt noe forbedret, bl.a. etter innspill fra norsk vannkraftbransje, som gjør at man ikke lenger har dette begrepet «transitional», men det er likevel sånn at taksonomien i liten grad legger til rette for investeringer i ny vannkraft, fordi man altså assosierer den med de naturinngrepene som allerede har skjedd. Her framstår det som norsk kompetanse og norsk erfaring – som er ganske unik, fordi vi er det store vannkraftlandet Norge – ikke har vært tilstrekkelig til stede når dette har blitt utviklet i EU. Jeg vil spørre statsråden om i hvilken grad Norge har vært involvert i å påvirke taksonomien på dette feltet, og om han deler min bekymring for at dette har kommet litt uheldig ut med hensyn til framtidige norske vannkraftinvesteringer.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2020-12-02:
Som jeg sa innledningsvis, deler jeg fullt ut statsrådens entusiasme for selve ideen om å lage et slikt klassifiseringssystem – la det være tydelig. Men også her ligger djevelen i detaljene. Det utkastet som nå ligger til grunn, er ganske problematisk. Statsråden sier at det jobber man med i regjeringen. Det er nok lurt, fordi høringsfristen er 17. desember – det er altså om et par uker. Så jeg håper at det arbeidet går ganske fort. Jeg vil gjerne høre om statsråden er enig i at det ligger en del ting på bordet knyttet særlig til norsk vannkraft, som vi er nødt til å ta tak i. Ellers kan vi ende opp med å undergrave det vi ellers jobber med i denne salen, nemlig å kunne legge til rette for ytterligere utbygging av de vannkraftanleggene vi allerede har, altså med begrensede naturinngrep. Er det ikke slik at det å flikke litt på et vannkraftanlegg i Norge, som allerede produserer og lagrer mye strøm, er veldig annerledes enn å gjøre det i Europa, og at det er viktig at vår kompetanse på dette blir brakt inn i denne høringsprosessen?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2020-12-02:
Jeg har noe erfaring med å forsøke å påvirke EU selv, bl.a. som utenriksminister og mangeårig statssekretær i Utenriksdepartementet. I alle europameldingene, som både den nåværende regjering og den forrige regjering lagde, har vi alle vært enige om at det gjaldt å være tidlig på og påvirke i en formende fase, for da kan norsk ekspertise bli lyttet til når vi har noe å bidra med, og vi velger våre slag. Hvis vi venter til EU blir ferdig, er toget gjerne gått, og da er det vanskelig å komme fra Norge og omstille. Jeg må uttrykke en bekymring for at vi ikke har vært nok til stede i de debattene som angår oss spesielt mye. Jeg er derfor veldig opptatt av at vi nå får et tydelig signal om at man virkelig bruker de to ukene som er igjen, til å ta tak i dette på en måte som kan ha effekt. Gjør vi ikke det, tror jeg vi vil få mange overraskelser i neste omgang.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2020-12-02:
Til slutt noe om nettopp det, for i tillegg til at man påvirker det EU kommer med, er det også veldig viktig at dette blir gjort godt kjent i Norge og ikke minst i norsk nærings- og arbeidsliv. Jeg tror at det er helt riktig, det som statsråden innledet med, at det kanskje ikke er taksonomi man snakker mest om i Norge, men at det faktisk kanskje kunne være det, for dette kan egentlig endre rammebetingelsene for veldig mye av det vi driver med. Så hvilken strategi har nå regjeringen for å gjøre dette mer kjent og sørge for at de som blir direkte berørt, også får en full forståelse av hvordan dette som nå utvikles i EU, kan utnyttes – ikke bare til å slutte med ting, men også til å begynne med og investere i de riktige tingene framover?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
Det er ikkje gjeve at taksonomi er det store «buzzordet» i norsk politikk for tida, men det burde det kanskje vere, for eg er einig med representanten Barth Eide i at dette er eit utruleg viktig arbeid som i høgste grad også angår Noreg. Som ein del av European Green Deal, som jo vil påverke nær sagt alle sektorar i Noreg, kjem også dette her. Taksonomien er ikkje meint å seie noko om kva det er lov å investere i eller støtte eller kva ein må la vere å støtte og til og med forby, osv. Poenget er å seie noko om og finne eit slags felles utgangspunkt for kva som er grøne, svært positive investeringar som dermed kan verte nytta som ein rettleiar for f.eks. fond, private investorar og andre. Alt dette arbeidet støttar Noreg heilhjarta. Vi er positive til det, vi trur det er klokt. Det er ein viktig del av løysinga framover. Vi har sjølvsagt gjeve våre bidrag inn til korleis ein skal utforme taksonomien, kva prinsipp som skal liggje til grunn. Når det gjeld nøyaktig kva type investeringar og sektorar som vil verte omfatta og stempla som grøne, er det slik at her er det Kommisjonen som har kome med eit forslag. Det er no på høyring. Vi vil sjølvsagt frå regjeringa si side vurdere om og i så fall kva vi skal gje innspel om i den høyringa. Dei posisjonane er nok ikkje landa enno. Vi har også eit behov for å studere dette nærmare, korleis det treffer norske forhold. Det arbeidet føregår. Men grunnprinsippet her om at det er fornuftig å seie noko om kva som er gode, grøne investeringar og dermed gje f.eks. pensjonsfond moglegheita til å prioritere det, synest vi er godt, og vi trur det kan bidra til å forsterke den grøne omstillinga som Europa skal gjennom, og som Noreg definitivt også skal gjennom.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
Det er slik at på veldig mange område er Noreg veldig lik våre næraste naboland, og så er det andre område der vi skil oss noko ut. Det er sjølvsagt slik at det kunne vore enklare å ta høgde for den typen ting om ein deltok fullt og heilt i desse prosessane, men som representanten Barth Eide nok er smerteleg klar over, er ikkje Noreg medlem av EU. Derimot har vi moglegheiter til å bidra, og det har vi også gjort i denne samanhengen. For eksempel bidreg Noreg som observatørar i EU-kommisjonens gruppe som diskuterer berekraftig finansiering, inkludert taksonomi. Det er riktig at fristen for innspel, 18. desember, nærmar seg, og vi jobbar godt no i regjeringa for å avklare posisjonar og om og kva vi skal spele inn. Vasskraft er ei problemstilling, det er òg andre problemstillingar som gjeld vindkraft, som gjeld investeringar i karbonfangst og -lagring, som gjeld investeringar i nullutslepps supplyskip f.eks. – Så her er det ei rekkje ting vi har behov for å gå djupare inn i, og så må vi kome tilbake til norske posisjonar på det området.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
Vi er i høgste grad til stades for å påverke viktige prosessar i EU. Det siste eg gjorde før nedstenginga i mars, var å ha eit møte med visepresident i EU-kommisjon i Brussel, Frans Timmermans, om nettopp viktige klimarelaterte problemstillingar for Noreg. Vi deltek sjølvsagt alt vi kan også no med dei rammene digital deltaking gjev, osb. Vi har vore tidleg ute også her. Allereie no har vi på høyring forslag til korleis dette skal gjennomførast i Noreg. Vi deltek som sagt i arbeidsgruppene. No er dette på høyring. Då er det slik at alle har moglegheit til å gje innspel til korleis dette skal utformast, og det jobbar vi også med. Taksonomien inngår i ein veldig viktig heilskap, nemleg European Green Deal, som angår utruleg mange sektorar. Arbeidet med å fremje norske interesser og koordinere posisjonar er det utanriksministeren som har hovudansvaret for i regjeringa. Men eg veit at veldig mange statsrådar no jobbar godt med korleis vi kan sørgje for at European Green Deal vert gjennomført på ein best mogleg måte, mest mogleg offensivt, og kuttar mest mogleg utslepp både i Europa og i Noreg.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
Som representanten er kjend med: Då utanriksministeren hadde den halvårlege EU- og EØS-utgreiinga for litt sidan, var eg òg til stades, særleg for å snakke om European Green Deal, som òg hadde eit særleg fokus i den utgreiinga. Utgreiingar i Stortinget er kanskje ikkje det som når breiast ut til det store lag av folket, men det seier noko om kor stor vekt regjeringa legg på denne problemstillinga no. Eg har iallfall ikkje mangel på kø av interessentar, interesseorganisasjonar og bedrifter framfor kontoret mitt som ønskjer å snakke om European Green Deal. Eg trur næringslivet no har skjønt kor viktig dette blir for maritime næringar, for jordbruket, for industrien vår. Vi fremjar offensive posisjonar, ting som varetek norske interesser. Eg vil seie at det i høgste grad er i Noregs interesse at ein gjennomfører European Green Deal på eit høgt ambisjonsnivå, slik at vi, saman med dei nære naboane våre, kan bli mest mogleg konkurransedyktige i det grøne skiftet, utvikle verdsleiande teknologi og både skape arbeidsplassar og kutte utslepp – og vi skal gjere begge delar.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
Det er veldig godt å høyre at Senterpartiet synest det er viktig å vere til stades i felleseuropeiske diskusjonar når ein skal verte einig om felleseuropeisk regelverk og ta vare på norske interesser i dei samanhengane. Det synest eg Senterpartiet burde vere meir oppteke av, for det er kjempeviktig. Noreg er ein del av dette. EØS-avtalen ligg i botn – i alle fall fram til Senterpartiet eventuelt får viljen sin i det spørsmålet – og det betyr at vi jobbar tett med våre næraste naboar kvar einaste dag. Eg er ikkje einig i at vi ikkje har vore på i denne saka. Vi har delteke aktivt, i alle fall så langt EØS-tilværet gjev oss rom for det. Vi har fremja norske interesser, og vi er for at ein gjennomfører eit arbeid her. Vi trur det er bra for Noreg, bra for Europa. Der vi er no, er på detaljnivået i det som nettopp har vorte sendt på høyring, og som ein etter kvart skal gje tilbakemeldingar på. Sjølvsagt er det mange detaljar der som er viktige. Difor jobbar vi no godt for å sjå kva konsekvensar det eventuelt vil få for Noreg og norske næringsinteresser, og utarbeider dermed norske posisjonar på dei spørsmåla.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
La meg minne om det grunnleggjande her. Det er ikkje slik at taksonomien seier noko om kva det er lov å investere i, kva det ikkje er lov å investere i, om vi skal eller ikkje skal byggje ut vasskraft i Noreg. Det bestemmer vi sjølve. Det bestemmer norske investorar sjølve. Det bestemmer norske kommunar og kraftselskap sjølve. Det taksonomien seier noko om, er korleis vi skal klassifisere ulike ting, nær sagt som ei rettleiing til ein del investorar. Det kan vere veldig nyttig, så det er ein grunn til at vi brukar mykje tid på dette, for vi trur det er klokt å ha den typen verktøy. Men eg trur ikkje ein skal skape eit inntrykk av at det berre er det som vert klassifisert som grønt ifølgje taksonomien, som er fornuftige investeringar, eller som er berekraftige investeringar. Det er ikkje slik at det som ikkje vert klassifisert som grønt her, nødvendigvis vil vere brunt, for å seie det slik. Men det er klart at ein stiller strenge krav til investeringar som verkeleg skal akselerere og drive igjennom det grøne skiftet, og det kan vere nyttig. Vi jobbar som sagt med norske posisjonar, studerer nøye kva konsekvensane vert for norsk næringsliv, og det er eg sikker på at også svenskane gjer for sitt næringsliv. Så skal vi halde oss til den fristen som er sett.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
La meg starte med å uttrykkje glede over at regjeringa og Framstegspartiet no er einige om eit budsjett for neste år som er rekordambisiøst på klimaområdet. Det skal bidra til betydelege utsleppskutt, til å ta vare på naturen og å ta Noreg framover. Eg forstår ønsket om å vite om politikken faktisk verkar. Om politikk faktisk verkar, er som regel enklast å vurdere i ettertid heller enn i forkant. Viss vi ser det i ettertidsperspektivet, ser vi at politikken gjer det. Regjeringspartia og Framstegspartiet har vorte einige om politikk i fleire år, og i fleire år har klimautsleppa gått ned. Dei er no på sitt lågaste nivå på 27 år. Politikken verkar kraftfullt i alle sektorar. Kvifor gjer han det? Jau, det er på grunn av tiltaka vi gjennomfører. Det er på grunn av elbil-politikken, på grunn av biodrivstoffpolitikken og på grunn av dei grøne investeringane som er gjorde i grøn skipsfart – for eksempel dei mange elferjene, som representanten Dale stilte krav om då han var samferdsleminister – effektive tiltak. Og no skal vi gjere meir. Når alt det er sagt, er det forskjell på ulike klimatiltak. For nokre er det veldig enkelt å berekne kor mykje dei vil kutte. For eksempel når det gjeld den delen biodrivstoff vi vel å stille krav til, veit vi veldig tydeleg kor mykje dette vil kutte neste år, og kva det kostar. Andre tiltak kan vere meir krevjande, f.eks. å gje støtte til Enova, som er vårt statsføretak som skal investere i klimateknologi. Dei får rundt 3 mrd. kr i året til å gjere det, for eksempel verdas største flytande havvindpark på Tampen, og viktige investeringar i hus og heim. Vi veit ikkje kva søknader Enova vil godkjenne for neste år – det er det dei som bestemmer. Men når vi ser tilbake på dei siste åra, veit vi at dei gjev støtte til veldig gode klimatiltak. Så eg er for den typen pengebruk. Eg trur det er med på å støtte opp om næringslivet. Eg veit at næringslivet ønskjer det sjølv, og eg veit at det har gjeve gode resultat. Men nøyaktig kva resultat det vil gje neste år, før søknadene er godkjende, kan det vere vanskeleg å svare på. Det trur eg eigentleg ikkje representanten Dale kan tenkje seg ein god måte å gje eit presist svar på heller.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
Stortinget kan forvente at når eg skal presentere ei klimamelding, kjem regjeringa til å ha gjort ein grundig jobb med å berekne kor mykje vi trur at vi gjennom dei ulike tiltaka kjem til å kutte, og dei detaljane som vi meiner er viktige for at Stortinget også skal kunne slutte seg til dei forslaga. Det er vi veldig opptekne av. Eg er også oppteken av at vi skal gjennomføre dei tiltaka som gjev størst effekt. Eg er for å plukke lågthengande frukter først, og nettopp det oppdraget fekk jo Klimakur, for Klimakur deler inn sine ulike tiltak i kva ein trur er dei billigaste, dei som er i mellomkategorien, og dei som er dyraste. Derfor er Klimakur eit kjempenyttig tiltak. Men det er jo ikkje slik at alle parti f.eks. alltid meiner at dei billigaste tiltaka skal gjerast uansett. Dei kan ha andre sider ved seg. For eksempel er eit av dei billigaste og mest effektive tiltaka som er skissert i Klimakur, at vi skal ete mindre raudt kjøt. Det har Framstegspartiet vore tydeleg på at dei ikkje synest er ein god idé å gjennomføre. Eit anna effektivt tiltak er klimaskogprosjektet, som Framstegspartiet kuttar i sitt alternative statsbudsjett. Det finst altså politiske omsyn å ta. Det trur eg alle parti gjer, også partiet til representanten Dale.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
Avtalen vi har med EU om felles gjennomføring, er enormt viktig, for han set ambisjonsnivået, han sikrar at vi kuttar på tvers av det som er vår felles marknad. Det sikrar ikkje minst – og det trur eg representanten Halleland er oppteken av – likeverdige konkurransevilkår mellom bedrifter i Noreg og deira konkurrentar i Europa, f.eks. når det gjeld kvotepris. Så dette klimasamarbeidet har jo ei rekkje fordelar for Noreg. Det er difor vi også har inngått det, og eg antek at det er difor også Framstegspartiet har støtta nettopp det. Så har representanten Halleland eit poeng i at det finst ein del klimatiltak som er dyre, men som kan gje betydelege teknologigevinstar etter kvart. Eit eksempel på det er det som vi no er einige om, nemleg å gjennomføre karbonfangst og -lagring. Det er eit ganske dyrt klimatiltak, men eg trur at det på sikt vil gje betydeleg teknologiløft, arbeidsplassar og viktig klimateknologi for framtida. Vi kan alltids seie at vi ikkje skal gjere klimatiltak i Noreg, vi skal berre basere oss på kvotekjøp. Men det er altså den som skal selje kvoten, som set prisen på det. Det aner vi ikkje kva kjem til å koste. Eg trur ikkje det er ein meir føreseieleg politikk, og det er iallfall ikkje den politikken næringslivet ber om – som ønskjer klimatiltak i Noreg.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
Svaret på det er ja, for det er ikkje slik at hovudformålet med felles klimapolitikk for ikkje-kvotepliktig sektor i EU er at land skal handle kvoter seg imellom. Og grunnen til at ein veit det, er at det er ekstremt få land som har valt å gjere det fram til no. Eg trur ein kan telje dei på éi hand. Dette ligg der eigentleg som ein sikkerheitsmekanisme, for det kan vere slik at land ikkje klarer å kutte utsleppa like mykje som dei er pålagde å gjere, av ulike årsaker; dei investerer ikkje nok, teknologien slår feil – kva det måtte vere. Då er kvote det verktøyet ein har for at dei likevel skal bidra til å kutte – gjennom avtaler med andre land. Men då vil eg minne om at det er dei andre landa som bestemmer kva det i så fall skal koste, og det veit vi ikkje. Difor er eventuelle samanlikningar mellom dei dyraste klimatiltak ein kan tenkje seg i Noreg, og den billigaste kvoteprisen ein kan førestille seg, ikkje veldig relevant, for den prisen veit ein rett og slett ikkje.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
La meg starte med å seie at eg er veldig glad for at det no er einigheit og eit fleirtal i dette stortinget – og det er alltid eit fleirtal ein må jobbe for – som vil ha eit rekordstort klima- og miljøbudsjett neste år, som vil bidra til betydelege utsleppskutt, som vil bidra til å realisere karbonfangst og -lagring. Det er den største klimainvesteringa i norsk industri nokon gong. Det er ingen tvil om at det budsjettet vi no vedtek, vil sørgje for at den trenden vi har sett dei siste åra, vil fortsetje – nemleg at utsleppa vil gå ned. Når det gjeld nullutsleppsbilar, står regjeringa fast på det som er målet vårt, nemleg at alle bilar som vert selde i 2025, skal vere nullutsleppsbilar. Det målet trur eg vi kjem til å nå – også med den budsjetteinigheita som kom i går. Det er rett at i regjeringa sitt budsjettforslag – og om spørsmålet er om eg føretrekk regjeringa sitt budsjettforslag framfor det Stortinget til slutt vert einige om, er svaret som regel ja, også denne gongen – føreslår vi altså å gjere eit par grep når det gjeld bil. Trafikkforsikringsavgift også for elbilar på lavt nivå trur eg ikkje vil påverke salet i nokon særleg grad, for det er ikkje snakk om prisen ved kjøp, som er det viktigaste når folk kjøper elbil. Det er snakk om ei avgift ein betaler seinare, slik alle andre bilistar gjer. Vi gjorde også eit grep for å auke CO 2 -komponenten for fossile personbilar og varebilar, og vi endra kravet til rekkjevidde for ladbare hybridbilar. Det som skjedde ved endringa i går, var at ein beheldt auken i CO 2 -komponenten for varebilar. Det er veldig bra, for der treng vi å få i gang eit skifte no, for det går for tregt, men ein fjerna auken i CO 2 -komponenten for personbilar, slik at han kjem til å vere akkurat slik han er no. I tillegg gjekk ein tilbake på auken i krav til rekkjevidde for ladbare hybridbilar, slik at det vil verte meir attraktivt å kjøpe ladbare hybridar neste år enn det ville ha vorte med regjeringa sitt budsjettforslag. Samla sett: Ville eg ha føretrekt regjeringa sitt budsjett på dette området? Ja. Men også samla sett: Vil dette bidra til at vi når målet for nullutsleppsbilar i 2025, og at utsleppa held fram med å gå ned? Svaret på det er også ja.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
Svaret på det er openbert ja, og det kjem eg til å gjere, også med den budsjetteinigheita som ligg her. Eg vil understreke at med den budsjetteinigheita som kom i går, er konkurranseforholdet mellom å kjøpe elbil og fossilbil følgjande: Det er nøyaktig det same som det var før budsjetteinigheita. Med den politikken har vi altså ein situasjon der annankvar selde bil er ein nullutsleppsbil, og det aukar og aukar og aukar. Så eg trur at vi kjem til å nå 2025-målet, som er eit veldig viktig mål, ved at vi vidarefører dei gode vilkåra det er snakk om. Så kan eg seie, som eg også sa då budsjettet kom, at det å ha ei lav trafikkforsikringsavgift for elbilar ikkje er noko Venstre har vore ein pådrivar for. Vi er opptekne av at vi skal oppretthalde dei fordelane vi kan, men eg trur ikkje at det kjem til å påverke salet i særleg grad, om i nokon grad, ganske enkelt fordi det ikkje påverkar prisen ved sal. Vi beheld auken i CO 2 -komponenten for varebilar, og det er eg veldig oppteken av, for det er fossilbilar vi er nøydde til å fase ut raskare enn i dag. Alternativa finst, og det vil løne seg endå meir å kjøpe nullutsleppsvarebil enn fossilvarebil med denne budsjetteinigheita.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
Auken i CO 2 -pris, CO 2 -komponent, for den køyretøygruppa der det er størst behov for å gje eit dytt no, nemleg varebilane, består. Det trur eg er veldig viktig. For det andre vil konkurranseforholdet vere det same som i dag, og eg trur at vi kjem til å klare å nå målet med det. Så vil eg minne representanten Haltbrekken om at partiet hans, i alle fall så vidt eg har fått med meg, har gått inn for at ein no i neste periode skal begynne å ha mykje høgare moms på ein del av dei dyrare elbilane. Det ville eg ha vore langt meir bekymra for, for då snakkar vi om prisen på kjøpstidspunktet for ei rekkje populære modellar som er store nok, med hengjarfeste og med nok rekkjevidde, til at dei faktisk kan erstatte fossilbilar for ei rekkje brukarar. Viss det stemmer at SV vil gjere dei dyrare allereie frå neste år, som så vidt eg har skjønt, er eit forslag frå SV, er det i alle fall grunn til å vere bekymra for å nå 2025-målet.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-02:
Mi lesing av slik einigheita ligg, er at eg trur det vil verte ganske likt. Eg trur nokon ting er uheldige, f.eks. at ein no gjer det meir attraktivt å kjøpe ladbare hybridar – som i og for seg er betre enn fossilbilar, men likevel – enn det regjeringa føreslo. Samtidig er det ei rekkje forslag her som eg trur vil vere veldig positive for å få ned klimagassutsleppa, f.eks. at ein forsterkar den grøne skipsfartsinnsatsen og styrkjar kondemneringsordninga for gamle skip. Det vil vere bra for å få ned klimagassutsleppa. Det som er aller viktigast, er jo at dei store klima- og miljøgrepa som ligg i dette budsjettet – karbonfangst og -lagring, rekordstor jernbanesatsing, stor satsing på kollektivtransport i dei store byane, 5 pst. auke i CO 2 -avgifta, nær sagt alt vi nemnde då budsjettet kom, ei rekordstor klima- og miljøsatsing på over 11 mrd. kr – består.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-12-02:
Jeg synes ikke representanten Barth Eide fikk gode svar på spørsmålet sitt om hva regjeringen vil gjøre. I stedet for å snakke om taksonomi og Green New Deal bør vi snakke om realitetene, og realiteten er at kraftselskaper som svenske Vattenfall, finske Fortum og tyske Uniper anklager bl.a. den svenske regjeringen for å ha sovet i timen. Mye tyder vel også på at den norske regjeringen har gjort det – med 14 dager igjen til fristen. De hevder at andre land har fått se agendaen under utformingen av EUs nye klassifiseringssystem for bærekraftig finans. I en sak på nrk.no 1. desember virker heller ikke statssekretær Tony Tiller i Olje- og energidepartementet særlig bekymret for konsekvensene av om vannkraften havner utenfor EUs grønne kriterier. Er statsråden enig med statssekretær Tony Tiller i at det ikke er så farlig, eller er statsråden bekymret for konsekvensene dette kan ha for norsk vannkraft og den industrien som bygger sin produksjon på den rene energien derfra? Kan vi forvente at regjeringen nå står opp for ren, norsk vannkraft og mot virkelighetsfjerne forslag og vedtak fra Brussel som ikke er tilpasset norsk virkelighet?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-12-02:
Senterpartiet er absolutt opptatt av å ivareta norske interesser og bruke det mulighetsrommet som finnes, der det er mulighetsrom. Men det er faktisk sånn at assisterende finansminister i Sverige, Per Bolund fra Miljøpartiet, er bekymret og har uttalt at dersom vannkraft og bioenergi får betegnelsen «ikke-bærekraftig», er det en risiko for at det blir vanskeligere å finansiere prosjekter som gir mer fornybar energi i framtiden. Det virker ikke som den norske regjeringen er like bekymret som den svenske, så la meg spørre igjen: Tar den svenske regjeringen feil? Hvis dette blir vanskeliggjort gjennom EUs regelverk, vil regjeringen da ta initiativ til å legge ned et såkalt veto?
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2020-12-02:
Det ser ut som statsråden trur han kan verte ståande, og det er sikkert like greitt. For Framstegspartiet har det alltid vore avgjerande at vi fører ein klimapolitikk som er effektiv, som kuttar utslepp og ikkje flyttar norske arbeidsplassar. Eg opplever klima- og miljøministeren som ein politikar som har vore oppteken av effektiv ressursbruk og ikkje minst at klimapolitikken bidreg til reelle kutt. Det som hausten dessverre likevel har vist oss, er at dei to tinga i kombinasjon synest han å vere mindre oppteken av. Eg vil vise til nokre av dei budsjettspørsmåla som Framstegspartiet har sendt til Klima- og miljødepartementet i haust, eksempelvis: Kva klimatiltak kan ein gjennomføre med ein kostnad under 500 kr prer tonn? Kor mange tonn CO 2 forventar ein at statsbudsjettet som ein har foreslått, kuttar CO 2 -utsleppa med, og kva er kostnaden på dei tiltaka kvar for seg? Kva slags klimatiltak ligg det i statsbudsjettet som har klimagassutsleppsreduksjonar som si hovudgrunngjeving? Svaret på alle spørsmåla er at det finst ikkje svar. Det finst ikkje svar på om klimapolitikken er effektiv og faktisk verkar. I lys av det har regjeringa meldt til Stortinget at dei denne hausten vil levere klimameldinga si basert på Klimakur. Då er spørsmålet: Kan vi forvente at utgreiinga av konsekvensane av klimagassutslepp og kostnadar ved ulike tiltak er vesentleg betre fundamenterte enn regjeringa sitt eige forslag til budsjett og det som går fram av Klimakur, som kom tidlegare i år?
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2020-12-02:
Det er enkelt iallfall å leggje klare føringar for at ein skal prioritere gjennomføring av klimatiltak som bidreg til at ein kuttar utslepp i Noreg og ikkje flyttar arbeidsplassane ut av landet, som gjer at ein begynner på dei tiltaka som er billigast. For eksempel kunne vi bidrege til å realisere ny klimaskog i Noreg, 50 kr/tonn i snitt i auka karbonbinding, direkte verknad til ein ekstremt låg kostnad, i staden for å rote vekk pengar på tiltak som kostar over 1 500 kr/tonn. Så det er mogleg å gjennomføre ein effektiv klimapolitikk som kuttar utslepp og ikkje flyttar arbeidsplassar. Men då er jo spørsmålet: Kvifor vil ikkje statsråden gjere det? Kvifor gjev ein inntrykk av at ein berre fører ein politikk? – Og vi er einige om det, mange av dei grepa vi har gjort, har vist seg å fungere. Men vi har framleis ikkje kontroll på om dei nye tiltaka er effektive og bidreg til at vi brukar skattepengane fornuftig og skaper nye arbeidsplassar i Noreg. Og då er spørsmålet, for det svarte ikkje statsråden på: Kan vi forvente at dette vert vesentleg betre utgreidd når regjeringa leverer si klimamelding, enn ein har gjeve inntrykk av gjennom Klimakur og dei svara ein har gjeve Stortinget i haust?
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2020-12-02:
Norge har inngått en klimaavtale med EU om utslippskutt fram til 2030. Avtalen betyr at Norge deltar på like vilkår som EU-land. Tiltak for å oppnå utslippsreduksjonene er omfattende og vil berøre mange områder. Noen tiltak er lavthengende og koster lite, andre er mer inngripende og gir oss også en teknologigevinst som vi senere kan hente ut i både arbeidsplasser og verdiskaping. Men det vil fremdeles være områder som det vil være vanskelig å få til reduksjoner på, samtidig som det vil koste veldig mye for skattebetalerne. Avtalen med EU åpner for å kunne kjøpe kvoter fra EU-land, noe regjeringen sier at de ikke vil prioritere. Kan statsråden fortelle hvorfor i himmelens navn vi har inngått en avtale som vi ikke har tenkt å bruke oppsiden av? Og er det andre fordeler med avtalen med EU enn tilgang til kvoter og kvotemarkedet?
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2020-12-02:
Tidligere har jeg stilt spørsmål til Finansdepartementet, der jeg fikk oppgitt at differansen mellom å ta de dyreste kuttene i Norge og å kjøpe kvoter i Europa ligger på flere milliarder årlig. Når vi vet at klimagassutslippene er globale og løsningene ligger i internasjonalt samarbeid, vil en veldig ofte kunne få både raskere og bedre utslippskutt om man får tilgang til økonomisk støtte til de tiltakene. Intensjonen i avtalen på ikke-kvotepliktig sektor som Norge har inngått med EU, er at det skal være en handel mellom nasjonene. Da får vi ut de store utslippskuttene, der kost–nytt er størst. Men om de landene i EU som deltar i denne avtalen, hadde hatt samme holdning som Norge, ville da avtalen fungert?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-12-02:
Mitt spørsmål går til forsvarsministeren. Parallelt med langtidsplanen for Forsvaret handsama Stortinget representantforslag frå Senterpartiet om ein fullstendig gjennomgang av flyttinga av MPA-basen frå Andøya til Evenes. Ikkje uventa – og truleg tilsikta – drukna den debatten på torsdag, og ingen av stortingsrepresentantane frå Høgre, Kristeleg Folkeparti eller Venstre nemnde Andøya i debatten i det heile. Senterpartiet står fast på at nedlegging av Andøya flybase er eit historisk feilgrep. For oss handlar dette om ei svekking av norsk maritim overvakingskapasitet i ei tid der regjeringa burde arbeide intenst for verkeleg å styrkje denne kapasiteten. Regjeringa har valt å rasere eit svært verdifullt forsvarsmiljø og flytte dei maritime patruljeflya til ein flyplass som har store problem med å tilpasse P8-fly i tillegg til QRA-base for F-35-fly. Fire år etter at vedtaket er fatta, står det att fundamentale spørsmål som det har vore umogleg for Stortinget å få svar på under handsaminga av både langtidsplanen og representantforslaget. Det held ikkje etter fire år å kome med ei avklaring på arealet på Andøya. Det er god grunn til å tru at innfasing av P8 ikkje i sin heilskap kan skje på Evenes, grunna forseinkingar og dermed manglande infrastruktur. Det er i seg sjølv eit problem ut frå det som har vore uttalt frå forsvarsministeren. Difor vil eg spørje forsvarsministeren: Kan forsvarsministeren stadfeste overfor Stortinget at innfasing av P8 i sin heilskap skal skje på Evenes og flybasen der?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-12-02:
Ein kan seie mykje om kontakten som har vore mellom kommunen og departementet, og det er ikkje slik at kommunen er så veldig fornøgd. Eg måtte ringje og sjekke etter debatten på torsdag. Men det kan me ta i ein annan samanheng. Eg har eit anna spørsmål. Under handsaminga av langtidsplanen og representantforslaget bad Senterpartiet og Stortinget om innsyn i dokument for å kunne verifisere informasjon om innfasinga av P-8 overvakingsfly. I nær to veker heldt regjeringa oss med godt snakk om at komiteen skulle få sjå dokumenta, og fleire dagsette tidspunkt me fekk, vart utsette, i fleire omgangar. Stortinget fekk aldri innsyn i desse dokumenta og med vekslande grunngiving. Kan forsvarsministeren svare på om det i nokon av dei dokumenta som Stortinget vart nekta innsyn i, står at heile eller delar av innfasinga av nye maritime overvakingsfly P-8 skal gå føre seg på Gardermoen?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-12-02:
Eg registrerer at eg ikkje fekk svar på spørsmålet mitt. Eg bad ikkje om at statsråden skulle seie kva som står i dei dokumenta. Eg spurde om han kunne avkrefte det som det ikkje står, for ved tidlegare høve har statsråden sagt at ein ikkje skal fase inn P-8-fly på Gardermoen. Ergo er det interessant, i og med at det var ein svært spesiell prosess der me først ikkje fekk og så skulle få innsyn – me skulle få det på torsdag, så på fredag, og så på måndag, men plutseleg kjem det beskjed om at me ikkje får sjå dokumenta i det heile. Eg går ut ifrå at ein ikkje treng 14 dagar for å finne ut om det er interne arbeidsdokument, men det er ikkje det som er spørsmålet mitt. Spørsmålet mitt er om han kan avkrefte at det står noko i dei dokumenta om at ein skal fase inn P-8-fly på Gardermoen. Det handlar ikkje om kva som står der, men han kan vel avkrefte det som ikkje står der. Det må vere enkelt å gjere.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-02:
Vi har ved en rekke anledninger informert Stortinget om hvordan det går med prosjektet på Evenes. Det er også riktig at vi har informert om at vi er ca. et år forsinket på grunn av ekstraarbeidet rundt hangarsituasjonen. Det kompenserer vi ved at vi etablerer midlertidige fasiliteter på Evenes, slik at P8-kapasiteten skal innfases der som planlagt når flyene er klare. Det har vært gjort vurderinger i Forsvaret om alternative måter å innføre faser på. Forsvarssjefen har landet på at man vil innfase det på Evenes. Når det gjelder Andøya, er det et prosjekt som har vært tatt på alvor. Det er alvorlig når vi gjør så store endringer for et lite lokalsamfunn som å legge ned flystasjonen. Det er derfor vi har en omstillingsorganisasjon på plass fire år før endringen skjer, det er derfor vi har vedtatt finansiering av omstillingsarbeidet i god tid før endringen skjer, og det er også derfor vi forsøker å følge opp det arbeidet på best mulig måte. Så registrerer jeg at det er diskusjoner i media om arealspørsmål og om tilgang på areal. Jeg mener vi har jobbet bra. Vi utarbeidet i samarbeid med omstillingsstyret tidlig en eiendomsstrategi for hvordan man kunne se det hvis man hadde behov for en del av EBA tidligere. Vi jobber nå med en anbefaling om hvordan vi skal fradele eiendomsmasser og arealer der oppe. Og jeg har hatt kontakt med ordføreren og har en stående avtale om at hvis det dukker opp et næringsprosjekt som krever areal det ikke er tilgang på, skal han ta kontakt med en gang. Det har ikke skjedd. Jeg registrerer at ordføreren er fornøyd med den kontakten han har hatt, men han har altså ikke kommet og sagt at nå er det ting som står i stampe på grunn av Forsvarsdepartementet eller vår måte å behandle omstillingsarbeidet på.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-02:
Dette er også noe vi har diskutert ved en rekke anledninger. Dette er arbeidsdokumenter som ligger hos saksbehandlere i Forsvaret. Vi brukte tid på å avklare hvilken type dokumenter det var, og så ga vi beskjed om at man ikke fikk innsyn i dem. Prinsippet bak ikke å gi innsyn i de dokumentene er for det første at det ville pålegge meg å ta politisk ansvar for noe som det jobbes med nede i rekkene, og som forsvarssjefen ikke har gått god for. Det har ikke kommet opp til forsvarssjefen. Forsvarssjefen har ikke innstilt. Det andre problemet, og det mener jeg faktisk er et mer alvorlig problem, er at vi bruker lang tid på å diskutere dokumenter som i utgangspunktet ikke skal ut fra saksbehandlingen i Forsvaret. Jeg er bekymret hvis det er slik at vi skal basere den politiske debatten på opplysninger som ikke tilhører den arbeidsprosessen som foregår. Det må være slik at vi må kunne stille krav til Forsvarets personell om at de ikke skal slippe den typen dokumenter ut, og det må også være slik at vi må kunne stille krav til politiske kollegaer om at man ikke skal ta imot og benytte den typen informasjon.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-02:
Jeg velger enda en gang å bruke litt tid på denne talerstolen til å advare mot denne måten å jobbe på. Jeg velger enda en gang fra denne talerstolen å peke på hva som egentlig skjer her nå. Her er det altså noen utro tjenere i Forsvaret som slipper informasjon i en intern prosess, som undergraver forsvarssjefens mulighet til å gjøre den vurderingen han skal gjøre, og som også undergraver Forsvarsdepartementets mulighet til å ta alle hensyn og så komme med en innstilling etter et vedtak i saken. Jeg må få lov til å advare mot at vi skal etablere et politisk regime som baserer seg på rykter, på lekkasjer og på angiveri. For det er det som skjer i denne saken. Atter en gang må jeg få lov til å si at vi må følge de konstitusjonelle linjene. Stortingsrepresentantene kjenner statsråden. Statsråden kjenner forsvarssjefen, som er den fremste militære rådgiveren. Når forsvarssjefen har fått behandlet en sak i sitt regime, kommer han med en innstilling til departementet, og så gjør vi de vedtakene som trengs. Å basere en politisk debatt og politiske avgjørelser på lekkasjer og angiveri, tysting og synsing er uredelig.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-02:
Det er ikke riktig at vi sier at det ikke kan foregå, men en vurdering av kapasitet når det gjelder hvor ting kan foregå, er det helt riktig at vi skal gjøre. Det er også sånn at vi har jobbet med de endrede aktivitetene. Det er faktisk sånn at vi er inne i en tid der vi flyr mer, vi seiler mer, vi er mer til stede med landmakta i nord. Det er større alliert aktivitet nå på grunn av større aktivitet i nordområdene også fra vår nabo i øst. Så skal vi gjøre vurderinger når det gjelder kapasiteten på Evenes, og så har vi også sagt – og det er en av de viktige avklaringene vi har gjort underveis – at i tilfelle krise og i tilfelle krig må enhver norsk flyplass kunne forutsettes å være en beredskapsbase for det norske forsvaret. Vi jobber også med hvor mye alliert aktivitet vi kan ha på Evenes, og så skal vi komme med innstillingen på totalkapasiteten i framtida.