Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2016-01-21:
Først vil jeg gi ros til representanten Werp, som har vist et tydelig engasjement rundt dette temaet over lengre tid. Av det jeg kan se, går det helt tilbake til 6. desember 2011, hvor representanten hadde en interpellasjon til daværende statsråd Grete Faremo, og som han fulgte opp med en ny interpellasjon til statsråd Anders Anundsen den 16. juni 2014. I tillegg har Werp hatt skriftlige spørsmål til både tidligere forsvarsminister Barth Eide, besvart den 29. juni 2012, og tidligere statsråd Faremo, besvart den 17. juli samme år, hvor representanten ber om å få vite mer om hvor mange agenter man hadde oversikt over knyttet til dette spørsmålet. I tillegg stilte også Werp spørsmål i spørretimen til Grete Faremo den 18. april 2012, bl.a. om når to forskere skulle få svar. Det jeg har lest gjennom både ordvekslingen, spørsmålene og interpellasjonene med svar, har vært interessant lesing. Når representanten Werp på nytt har en interpellasjon om saken, tyder det på ekte engasjement rundt et tema som kan ha stor historisk betydning og interesse for framtiden, og som ikke minst kan gi et viktig innsyn i en viktig periode i landets historie. Rosenholz-filene inneholder kopier av kartotekkort fra Stasis utenlandstjeneste og består av arkivreferanser, kodenavn og virkelige navn på utenlandske Stasi-agenter. Mye av den informasjonen Werp etterspør, er kjent og tilgjengelig. Da tenker jeg spesielt på at Lund-kommisjonen hadde dette som et av sine tema, hva man gjorde, og hva man fulgte med på i denne perioden. De var også i DDR og sjekket, og alt materiale fra Lund-kommisjonen, minus navn som kom opp, er tilgjengelig. De hadde en liste med navn, inkludert ett som skapte ganske stor medieoppmerksomhet da dette ble kjent. Det kan spekuleres på, og det er spekulert på, hvorfor ikke flere navn er gjort kjent. Jeg tror, som representanten Werp sa, at det å ha en åpen linje i dette er viktig for å forstå historien, ikke minst for å kunne gå inn i framtiden med et åpent sinn knyttet til de utfordringene samfunnet står oppe i. De senere år har ulike deler av dette arkivet og registeret blitt gjort tilgjengelig, og amerikanerne sitter på det såkalte Rosenholz-arkivet. Det er ulik informasjon om dette hva angår Norge. Det er hevdet at PST sitter på materiale om hvilke norske borgere som ga informasjon til Stasi i 1969–1989. PST på sin side avviser at de sitter på materiale fra Rosenholz. Ifølge offentlige kilder skal PST sitte på kopi av noen kartotekkort. De besvarer ikke spørsmål om dette, men skal overfor departementet ha frarådet innsyn i dette materialet. Når det gjelder hvilke regjeringer og hvilke statsråder som har gitt tilbakemelding, er det en del forutsetninger, som statsråden nå peker på, som er vanskelige. Det er mange hensyn når det gjelder andre land, personverninteresser osv., som er uavklart også per dags dato. Men det er tatt et viktig initiativ overfor USA for å få oversendt og få innsyn i dette. Jeg tror at både vi i Arbeiderpartiet og tidligere statsråder synes det er beklagelig at USA ikke overleverer dette med tanke på det engasjementet som er vist. De deler av Rosenholz-arkivet som omhandler tyske borgere, ble returnert til Tyskland i 2003 og har siden 2004 vært åpent og tilgjengelig for forskere. I 2011 oppfordret forskere fra både Finland, Sverige, Danmark og Tyskland de nordiske lands regjeringer til å gjøre materialet som omhandler nordiske borgere, tilgjengelig for forskere. Det synes jeg er veldig viktig. Det gjelder informasjon som kan gi oss innsyn og kompetanse for å løse dagens og morgendagens utfordringer knyttet til radikalisering osv. Helt til slutt vil jeg vise til statsråd Anundsens svar til Werp mandag 16. juni, hvor statsråden understreket at Werp kanskje ikke har fått svar på sitt engasjement knyttet til disse spørsmålene fra tidligere statsråder. Jeg registrerer at på grunn av at engasjementet kanskje er veldig stort fra representanten Werp, er det på en måte litt status quo når det gjelder den informasjonen vi søker om å få for å få bedre innsikt i hva som skjedde i denne perioden, og hvordan vi kan møte dette i tiden framover. Jeg synes det engasjementet representanten viser, er veldig viktig og nødvendig, og jeg tror ikke det er noen politiske skillelinjer i akkurat dette temaet.