Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-04-17:
2011 ble et jubelår for alle som er opptatt av olje og gass som driver for utvikling i nord. Nye, lovende funn i Barentshavet i 2011 har i 2012 resultert i at Statoil endelig etablerte et femte fullverdig driftsmiljø, Drift Nord, og bygger ut sitt Harstad-kontor til et komplett oljesenter. Nye driftsorganisasjoner og innkjøpsfunksjoner i landsdelen skaper større nærhet til leverandørindustrien, noe vi vet kan ha stor betydning. Statoils beslutning ble feiret i og av hele landsdelen. Beslutningen blir forhåpentligvis det endelige vendepunktet for en næring med et betydelig potensial også i nord. Aker Solutions’ satsing i Tromsø er også et uttrykk for tro på nord. Godt nytt for Nord-Norge er godt nytt for landet. Økte petroleumsressurser bidrar til å bygge opp under den norske velferden. Det er kort mellom store ord om nord, og det mangler slett ikke på visjoner. Derimot er det lenger mellom de konkrete tiltakene. Folketallsutviklingen i store deler av landsdelen er fortsatt lite lystig lesing, og fra Høyres side vil vi understreke at det er viktig med flere tiltak både på kort og på lang sikt. Jevn, høy leteaktivitet og utforsking av nye områder er viktig for å vekke flere oljeselskapers interesse og gjøre enda flere funn. Prognosene for både Barentshavet og Nordland VI, VII og Troms II tilsier at det ligger flere skatter gjemt under havets bunn. Det er viktig at optimismen i nord er gryende. Det går godt i fiskeri- og havbruksnæringen, og reiselivet ser nå ut til å knekke helårskoden, slik at hotellsengene fylles opp, og at man tjener penger på aktivitetstilbudene også om vinteren. Men det er ikke til å stikke under stol at de største forventningene til vekst i sysselsettingen er knyttet til ringvirkninger av nye olje- og gassfunn. I kjølvannet av dette er det nå en gryende debatt om det er klokt eller ikke klokt å bygge et gassrør som kobler Barentshavet på rørnettet lenger sør. For Høyre er det viktig å skape maksimale ringvirkninger av denne næringen. Selv om det utvikles industrielle prosjekter som kan forsvare å føre gass til land, er de gassmengder man antar befinner seg i Barentshavet, så betydelige at store deler av gassen nok uansett må eksporteres. Her må det være mulig å ha to tanker i hodet samtidig. Det betyr at det må arbeides videre med prosjekter for lokal industriell utnyttelse av gassen, samtidig som det tas høyde for gassrør mot sør som kan senke terskelen og bidra til at også mindre gassfelt i Barentshavet kan bli lønnsomme og bygges ut. En slik todelt strategi vil trolig gi de største ringvirkningene i landsdelen over tid. Det er jo nettopp dette nordområdesatsingen handler om, hvordan vi skal utvikle den nordligste landsdelen og de naturressursene vi finner der, til beste for oss alle. Nord-Norge trenger flere bein å stå på og et større mangfold av arbeidsplasser. Samtidig er bedre infrastruktur en vesentlig forutsetning for at næringslivet skal kunne videreutvikles og være konkurransedyktig. Nasjonal transportplan må kanalisere større midler som gir landsdelen et løft både til lands, til vanns og i lufta. Flyrutene i landsdelen er et kapittel for seg både når det gjelder rutetilbud og prisnivå og regler til hinder for vekst. Kompetansebygging må være en nøkkelstrategi i nordområdene. Utdanning av kompetent arbeidskraft på alle nivåer er avgjørende for å realisere mulighetene i nord. Universitetene må her sammen med høyskolene påta seg et hovedansvar i denne sammenhengen. Opprusting av ingeniørutdanningen i Narvik til også å omfatte bergverk er viktig for å utvikle mineralnæringen i nord. Jeg er svært glad for at en samlet komité nå støtter Høyres tidligere initiativ om å legge til rette for et russisk språkprogram i nord, som sikrer gode lærekrefter og gjennomgående løp der elevene kan starte med og regne med å kunne fortsette med russisk oppover i utdanningssystemet. Tiden er også inne for å gi den norsk–russiske videregående skolen i Murmansk fast støtte over statsbudsjettet, på linje med Moskva-skolen, som altså ligger i Moskva – et lite, men viktig og synlig tiltak. Gode russiskkunnskaper er viktig for å stimulere samhandel og kontakt mellom landene – og til at langt flere nordnorske, norske, ungdommer tar utfordringen med å studere i Russland. Mens russiske studenter i Norge er den største enkeltgruppe av utenlandske studenter, reiser svært få norske studenter den andre veien. Det må vi gjøre noe med, tatt i betraktning at Russland er et stadig viktigere nærmarked for mange norske næringer. Det er en gryende optimisme i nord. Men den tunge trenden med eksport av ungdom, fremtiden, tar tid å snu. Det er derfor viktig at sentrale myndigheter blir mer konkrete, spiller opp til de lokale og regionale politikerne. Den ballen vil nordnorske politikere ta. Da tror jeg at mange flere ungdommer også vil ha tro på en fremtid i nord.