Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-05-15:
Det er jo ikke gitt alle statsråder først å fremme forslag til regelendringer i 2001 og attpåtil være med og evaluere dem. Det må vel være med en viss tilfredsstillelse, regner jeg med, at statsråden kan konstatere at det var riktige og nødvendige endringer som ble foretatt i all hovedsak i 2001 – med virkning litt senere. Utgangspunktet for oss var å se på barnets behov for forsørgelse, at dette skulle deles mellom foreldrene etter økonomisk evne, og at dette skulle skje så rett og rimelig som mulig. Regelverket skulle oppmuntre til omsorg fra begge foreldre – og det er særdeles viktig for Kristelig Folkeparti. Det skulle også legges til rette for private avtaler om bidraget. Flere har jo nevnt at dette først og fremst er et privatrettslig område. Derfor var det også viktig å legge til rette for at foreldrene kunne ordne dette seg imellom, og det ser det faktisk ut til at man har lyktes med. Fra Kristelig Folkepartis side støtter vi i hovedsak Regjeringens forslag til endringer i regelverket, med unntak av forslaget om økt samværsfradrag og avviklingen av tilleggsbidraget. Fra vår side er vi enig i at en bidragspliktig eller en bidragsmottaker som velger å være hjemme med nye barn, må bære de økonomiske konsekvensene av dette valget sammen med en ny partner. Kristelig Folkeparti er også enig i at de foreslåtte endringene når det gjelder reisekostnader ved samvær, bedre gjenspeiler de reelle kostnader knyttet til dette. Så til de punktene der vi er uenig i endringsforslagene fra Regjeringen. Både i høringsrunden og ved stortingsbehandlingen av bidragsreformen var det bred enighet om at samvær skal ha betydning for bidragets størrelse. Samvær medfører selvsagt utgifter for den bidragspliktige, og det nye regelverket legger vekt på at den bidragspliktige kan dekke disse utgiftene før bidraget fastsettes. Regjeringen foreslår imidlertid å øke samværsfradraget ytterligere ved å regne med samværsforeldrenes boutgifter for samvær i klasse 2, 3 og 4. Vi vet at samværsfradraget er en kilde til konflikt mellom partene, og fra vår side mener vi at en ytterligere økning kan føre til at flere bostedsforeldre motarbeider samvær ut fra økonomiske motiver. I tillegg vil en enda større del av forsørgelsesbyrden overføres til den av foreldrene som barnet bor mest hos. Vi støtter derfor ikke Regjeringens forslag om økt samværsfradrag, som har som konsekvens lavere bidrag og dermed dårligere økonomi for barnets hovedforsørger. Kristelig Folkeparti mener det er et gode at barnet får del i foreldrenes høye levestandard, når det er tilfellet. Det skal også skje når barnet ikke bor sammen med begge foreldrene. Selv om tilleggsbidraget går utover den fastsatte underholdskostnaden for barnet, er det etter vår mening et viktig prinsipp at foreldrene skal bidra til barnets forsørgelse etter økonomisk evne. På denne bakgrunn kan vi altså ikke støtte Regjeringens forslag om å fjerne tilleggsbidraget. Jeg er kanskje litt overrasket over dette forslaget, også sett ut fra utjevningsaspektet. Fremskrittspartiet fremmer forslag der de ber Regjeringen komme tilbake med en egen sak om automatisk delt omsorg og ansvar, som de mener er i tråd med FNs barnekonvensjon. Flertallet – og Kristelig Folkeparti – støtter ikke dette forslaget. Selv om delt bosted fungerer fint for mange barn, er det etter Kristelig Folkepartis syn ikke til barns beste å idømme delt omsorg. I en ny forskningsrapport, fra Kristin Skjørten m.fl., om delt bosted for barn konkluderes det med at delt bosted kan fungere bra for mange barn. Men forfatterne konkluderer også med at det er «ikke hold for å konkludere med at delt bosted vil fungere bra for alle eller de fleste barn». Faktisk er det også slik at over en fjerdedel, ifølge den samme rapporten, føler at det blir et konfliktfylt forhold til den andre forelderen selv om man har som utgangspunkt at man skal samarbeide. Dette fører med seg konflikter sett fra barnets side. Det skulle jeg gjerne sagt noe mer om, men jeg ser at tiden min er ute.