trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-11-13:
Interpellanten tar opp en problemstilling som kanskje blir drøftet litt for sjelden i denne sal, og ikke minst i helse- og omsorgskomiteen. For når det gjelder det som har med utdanningsløpet å gjøre, og turnustjenesten er jo en del av utdanningsløpet til studentene, er det en tendens til at det er andre komiteer som engasjerer seg i den type debatter. Helse- og omsorgskomiteen er i liten grad involvert. Så i den forbindelse er jeg svært glad for denne interpellasjonen, nettopp fordi det gir oss en anledning til å diskutere en del av disse problemstillingene. Det er én ting jeg synes på mange måter har manglet, i hvert foreløpig, selv om det jo kommer i andre enden, og det er pasientenes stilling i forhold til dette. La oss ta det som representanten Lønning var inne på knyttet til turnustjeneste i sykehjem. Jeg tror alle sammen er enige om at det også blant leger ville være positivt å få opp statusen til det geriatriske og få folk interessert i det som skjer på sykehjemmet. Men dersom det blir slik at det blir som en salderingspost i utdanningsløpet, og ikke det at man faktisk ønsker å komme dit fordi det er interessant, så kan det hende at det virker mot sin hensikt. Vi er i dag i en situasjon der det vel er én lege pr. 180 pasienter ved sykehjemmene. Da sier det seg jo selv at det blir problematisk med veiledning og oppfølging. Så det første vi er nødt til å få på plass, er nettopp en garanti for at den undervisningen, oppfølgingen og veiledningen som skal skje knyttet til at kandidatene skal være med på sykehjem, ligger der, før man går inn på en slik ordning som denne. For det må jo være slik at de sykeste pasientene våre, de som er på sykehjem, også skal være sikre på at den legetjenesten de får, utføres av kyndig personell, og personell som har den bakgrunn som skal til. For det er viktig å lytte til erfaring. Det er viktig å kunne se etter signal. Det er ikke noe som man har med seg i utgangspunktet, det er noe som man faktisk lærer gjennom tiden. Jeg ser fram til det arbeidet som skal gjøres. Men i hvert fall er det ut fra vårt syn viktig at man får på plass minstestandarder som minstekrav til den veiledningstjenesten som skal være der – mest av alt av hensyn til pasientene, slik at de også er sikret den til enhver tid optimale behandling.
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2007-11-13:
Det er viktig at vi går inn i debatten om utveksling av pasientopplysninger mellom aktørene i helsevesenet og mellom helsevesenet og trygdemyndighetene med det utgangspunktet representanten Lønning har, nemlig spørsmålet om vi setter personvernet under for sterkt press i den utviklingen vi har. Det er åpenbart at vi er i et samfunn hvor det å ha tilgang til informasjon og utveksle informasjon blir mer og mer enkelt, mer og mer lettvint, og de enkelte personer som det blir utvekslet informasjon om, blir mer og mer sårbare. Så det er helt åpenbart at personvernhensyn blir sentralt i framtidig debatt om løsninger innenfor helsevesenet og mellom helsevesen og velferdsmyndigheter. Elektronisk registrering av pasientjournaler har først og fremst blitt sett på som en formidabel mulighet til raskere og mer effektiv utveksling av pasientopplysninger – som er avgjørende for en god behandling – mellom primærlege og sykehus, ikke minst. Noen hver kjenner til dramaene som har vært knyttet til pasientjournaler og epikriser som sykehusene ikke har klart å få fram i tide, som ikke har blitt kommunisert til primærlege og som har ført til feilbehandling. Det kommer alle til gode at vi kan få en effektiv utveksling av pasientopplysninger i sånne sammenhenger. Så ser jeg at det prinsipielt sett er en annen type hensyn å ta når vi skal utveksle pasientopplysninger mellom behandlingsapparatet og f.eks. trygdeverket, fordi bruken av opplysningene har en annen karakter enn å sørge for at pasienten blir frisk. Den kan også være av kontrollerende karakter, og det blir på en helt annen måte viktig at pasienten eller klienten er innforstått med hvordan opplysninger blir brukt. Representanten Lønning viste til en sak som vi får til behandling når Arbeids- og inkluderingsdepartementet har gjennomført sitt arbeid. Vi får komme tilbake til den. La meg likevel vise til et dilemma som vi står overfor. Vi har hatt en debatt om hvorvidt NAV bør ha egne trygdeleger som erstatning for primærlegene, for i sitt arbeid å kunne ha en sterkere kontroll med f.eks. uføretrygding og det medisinske grunnlaget for de beslutninger som NAV skal ta. Det er store konsekvenser knyttet til det arbeid NAV gjør i den sammenhengen. Så langt har vi avvist dette. Vi har sett det som så viktig at fastlegen, den som er nærmest pasienten, skal være premissleverandør også når NAV skal vurdere pasientopplysninger i en annen sammenheng enn behandling. Hvis vi setter for stramme rammer her, kan vi komme i den situasjon at det er pasienten som blir den mest sårbare fordi en mister den støtte en har i sin egen primærlege som premissleverandør inn i den saksbehandling som skal skje hos trygdemyndighetene. Det er også et element som hører med i en helhetlig vurdering av hvordan vi håndterer disse sakene. Jeg tror i hvert fall vi må konkludere med at elektroniske pasientjournaler, elektronisk utveksling av informasjon er et gode i seg selv, men så må vi klare å håndtere alle de dilemmaene som følger av det, på en måte som gjør at sårbare mennesker ikke blir enda mer sårbare og ofre for et samfunn som ikke tar personvernet på alvor.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-18:
På vegne av representantene Torbjørn Andersen, Tord Lien, Kåre Fostervold og meg selv har jeg gleden av å framsette forslag om en energipolitisk handlingsplan.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-18:
Jeg skal i mitt spørsmål ta opp CO2-prosjektet på Mongstad. Jeg konstaterer at når det gjelder alle store CO2-prosjekt i forbindelse med gasskraftverk, har Regjeringen vært på vikende front. Kårstø ble utsatt fra 2009 til 2012, Tjeldbergodden ble skrinlagt, Hammerfest fikk ikke konsesjon, og på Mongstad får vi nå den første utsettelsen. Mongstad-prosjektet var spesielt spennende og fikk helhjertet støtte fra Fremskrittspartiet, fordi man her la opp til et fornuftig løp med å bygge pilotanlegg, teste og evaluere anlegget og så ta investeringsbeslutning om et fullskala anlegg. Slik bør et prosjekt gjennomføres. Med denne utsettelsen er det grunn til å frykte at man ikke får tilstrekkelig tid til å teste og evaluere pilotanlegget før man må ta investeringsbeslutningen. Kan statsråden gi en tidshorisont for hvor lenge man får teste dette før man må ta investeringsbeslutningen? Det er jo ikke nok at det bygges. Snøhvit-anlegget viser at mange problemer kan oppstå selv med den teknologien man trodde man behersket. Kan man forsikre om at det er forsvarlig å ta en investeringsbeslutning i 2012 med den informasjonen man har?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-18:
Det er alltid litt uheldig å debattere to ting i samme sak, som vi nå står i fare for å gjøre her, ved å diskutere både Skarv og Mongstad i én runde. Jeg skal fokusere på Mongstad. Når vi ser på problemstillingen som er oppe her, tror jeg alle synes det er uheldig. Det er litt ulike variasjoner når det gjelder hvordan en bør agere i forhold til det. Jeg synes vi skal stikke fingeren i jorda og se hva som realistisk er mulig, hva som er fornuftig ressursmessig, og så forholde oss til det. Så får det heller være at enkelte da må gå tilbake på løfter de har gitt. Det kan jeg leve greit med. Men når en likevel ser på totaliteten av dette – vi hadde en interpellasjonsdebatt i Stortinget for halvannen uke siden om norsk næringslivs involvering i CO2-renseprosjektene – ser en, når en tar for seg listen, at tidligere olje- og energiminister Enoksen var bombesikker på at CO2-verdikjeden på Tjeldbergodden ville bli realisert. Det var hans kommentar til NTB da dette ble gjenstand for offentlig debatt i februar/mars 2006. Statsminister Stoltenberg sa i samme sammenheng at han var rimelig sikker på at dette også ville være lønnsomt for selskapene å gjennomføre uten statlig finansiering. Nå vet vi at prosjektet er lagt på is. En vet at Hammerfest Energi har et prosjekt med gasskraftverk på Melkøya med CO2-rensing fra Sargas, men de har ikke fått konsesjon fra NVE. En vet at det finnes planer om kullkraftverk på Husnes, men CO2-renseanlegget er fra Sargas, med en antatt kraftpris på rundt 30 øre pr. kWh – men ingen signaler fra Regjeringen. En vet at Regjeringen har brukt halvannen milliard kroner på å bygge to mobile gasskraftverk i Midt-Norge uten CO2-rensing. En vet at Regjeringens plan om CO2-rensing på Kårstø er utsatt med minst tre år. En vet at det er utsettelse på gang på Mongstad. Jeg tror det blir en utsettelse også utover 2014, men det vil jo tiden vise. En vet at Statkraft, som er Regjeringens styrte selskap, bygger to gasskraftverk i Tyskland uten at CO2-rensing har vært et tema. En vet at det er debatt om norsk deltakelse i utviklingen av dette, og selv om Regjeringen gir inntrykk av at dette ordner seg ved at alle forsøker, vet en også at det er en del selskaper som uttrykker bekymring for om de vil rekke tidsfristen, så lenge Regjeringen står fast på den. Da blir spørsmålet: Skal vi drive på og behandle ett og ett prosjekt om gangen, med utsettelser og uten mulighet til å se ting i sammenheng, se kostnader i sammenheng, se teknologiutvikling i sammenheng, eller skal vi få en helhetlig tilnærming til det? Jeg mener at det siste burde være det fornuftige. Da utfordrer jeg statsråden til å ta ordet mer enn én gang i en debatt i Stortinget – lær gjerne av statsråd Giske – og svare på en utfordring om hvorvidt Regjeringen vil legge fram en stortingsmelding eller en handlingsplan, for den saks skyld, der en ser CO2-politikken i forhold til kraftproduksjonen i en helhet, for å se på alle prosjekter igjen, for å få lagt en del prinsipper fast, slik at også andre som gjerne har et kraftprosjekt, vet hvilke generelle rammebetingelser som er førende, og ikke må vente til konsesjonssøknaden er sendt.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-18:
Først: Jeg synes det er litt rart å få en sånn debatt mellom Høyre og SV, som i denne saken fører nøyaktig den samme politikken, men som begge – spesielt SV – prøver å fraskrive seg innholdet i. Nok om det. Jeg vil tilbake til statsråden, og til at en stortingsmelding tar for mye tid. Ok, jeg krever ikke en stortingsmelding. Legg fram en tiltaksplan! Det burde det vel ta mindre tid å legge fram. Eller gjør som statsråd Enoksen og legg fram en stortingsmelding på fire sider, slik han gjorde når det gjelder fornybar energi. Det burde det ikke ta for lang tid å utarbeide. Poenget her er ikke nødvendigvis kun Kårstø og Mongstad. Poenget er å ha en forutsigbar politikk, slik at alle aktører som kunne tenkt seg å bygge et gasskraftverk, et kullkraftverk eller noe annet som slipper ut CO2, på forhånd ville visst hva slags politikk de har å forholde seg til. Da ville vi ikke fått en slik sak til sak-politikk, der Regjeringen er veldig ambisiøs, men så får vi stadig utsettelser, slik vi har opplevd på samtlige av de prosjektene som Regjeringen holder på med. Det er spesielt viktig, siden statsråden selv har sagt at nye gasskraftverk òg i Midt-Norge skal ha CO2-rensing ved oppstart. Utfordringen er enorm!
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-18:
Det at vi diskuterer store spørsmål, er jo ingen unnskylding for å gjennomføre dårlig politikk. Jeg skulle ønske at statsråden hadde gitt inntrykk av at det er en viss progresjon når det gjelder tidspunktet for høringssaken om tildeling, eller i hvert fall sagt at saken vil komme i den aller, aller, aller nærmeste tid – det at den vil komme i den aller nærmeste tid, har vi hørt i snart et par måneder. Spørsmålet gjelder det som statsrådens partikollega, representanten Thorkildsen, sa i sitt innlegg, at det er bestemt at vi ikke skal ha gratiskvoter etter 2012. Vi har hørt mange utsagn fra statsråder om at Norge har ambisjon om ikke å ha gratiskvoter etter 2012, men hele veien har en vegret seg for å slå det bastant fast, fordi en vil se hva EU gjør – sannsynligvis fordi en har en viss forståelse for at en trenger konkurransedyktige rammebetingelser. Er representanten Thorkildsens utsagn en stadfesting av Regjeringens politikk? Har Regjeringen nå bestemt seg for at en ikke skal ha gratiskvoter etter 2012?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-18:
Jeg vil gjøre oppmerksom på at jeg bad om ordet under statsrådens innlegg. Det er egentlig statsrådens meget arrogante opptreden på talerstolen som gjør at jeg ønsker å ta ordet. Én ting er at statsråden er uenig i Fremskrittspartiets politikk. Det lever jeg meget godt med – jeg er egentlig ganske stolt av det når jeg vet hvilken politisk bakgrunn han har. En annen ting er å tillegge Fremskrittspartiet en rekke standpunkter og harselere med dem, slik som han gjør. Jeg synes egentlig det lover dårlig når statsråden legger opp til den form for debatt som han gjør, med tanke på de to årene som er igjen. Når det gjelder min replikk, la meg først begynne med å si: Det var ikke undertegnede som laget dette til en revisordebatt. Det var det SVs egen representant i komiteen som gjorde, ved bastant å slå fast at det er bestemt at vi ikke skal ha gratis kvoter etter 2012. Når det er bestemt, så er jo det vedtaket gjort – hvis vi skal stole på representantens ord. Så tolker jeg allikevel svaret fra statsråden slik at det på ingen måte er bestemt; det er noe en vurderer. Og det er jo slik sett veldig greit at en SV-statsråd slår i hjel en SV-representants ord. Det lever jeg også veldig godt med. Når det gjelder klimapolitikken, viser statsråden at han har en religiøs tilnærming til klimadebatten. Du må være rettroende for å få lov til å ha en mening om tingene. Hvis du i det hele tatt peker på at det er grunn til å være i tvil om noe som helst, blir du sparket ut av det gode selskap. Jeg vet hva slags forhold SV har til en del religiøse grupper. De pleier ikke akkurat å snakke oppløftende når en har en tilnærming til religiøs tro. Og jeg synes det er trist når SV har en slik tilnærming til en debatt om et så viktig tema. Statsråden trekker fram Fremskrittspartiets skepsis til at en har gjort Nobels fredspris til en klimapris. Da viser jeg til at dette er ikke bare noe Fremskrittspartiet synes, men jeg viser til forskning som er gjort ved norske universiteter, bl.a. ved NTNU. En kan gå inn på forskning.no og se at tre forskere ved NTNU ikke bare har gått igjennom enkeltsituasjoner, men har hatt en helhetlig tilnærming til verdens konflikter, verdens ressursgrunnlag og verdens miljøutfordringer og sier at det er ingen korrelasjon med hensyn til miljøutfordringer og -konflikter, tvert imot. Så bevisbyrden her er egentlig på statsrådens side. Jeg vil også vise til at Fremskrittspartiet har fremmet et omfattende forslag – som i omfang er to og en halv gang tykkere enn Regjeringens egen fornybare stortingsmelding – om hvordan Fremskrittspartiet ønsker å innfri Kyoto-avtalen. Vi kommer med mer enn 30 forslag. Vi hadde jo ikke fremmet de forslagene hvis vi mente problemstillingen ikke var viktig. Men vi har andre tilnærminger, som tar hensyn til virkeligheten, og som ikke bare er symbolpolitikk. Det håper jeg at statsråden respekterer og ikke latterliggjør i framtiden.
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-12-18:
Eg må nok innrømme at Senterpartiet òg trudde at dette var noko av det som utvalet i utgangspunktet skulle utgreie. No får vi sjå kva utvalet kjem med, om dei omtaler desse spørsmåla. Det som iallfall er sikkert – vi kan jo ikkje gå inn og regulere arbeidet til eit slikt utval undervegs – er at dette kjem til å bli omtalt når denne saka kjem til politisk handsaming.
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-12-18:
Frivillig sektor er sjølvstendig. Staten skal ikkje bruke frivillig sektor til å nå politiske mål dersom ikkje frivillig sektor ynskjer det. Eg oppfattar representanten Thommessen slik at han ikkje vil utelukke frivillig sektor frå dei ordningane staten har oppretta for å nå politiske mål. Samtidig trur eg vi er einige om at vi på sida av det skal sikre det frivillige arbeidet ei sjølvstendig plattform, slik at det kan utvikle seg utan å måtte gjere seg avhengig av statlege løyvingar som fordrar at ein oppfyller visse statlege mål.
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-12-18:
Dersom det var tilfellet, skulle eg gjerne ha innrømt det. Men det er ikkje tilfellet. Den gjennomgangen vi skal ha, skal nettopp føre til mindre byråkrati for frivillige organisasjonar. Det frivilligregisteret vi har oppretta, skal føre til mindre papirarbeid, mindre byråkrati for frivillige organisasjonar og meir tid for dei frivillige til å gjere nettopp det dei er med for, nemleg frivillig arbeid, jobbe med det dei er interesserte i, og det som dei brenn for. Eg synest det er flott at Venstre er utolmodige etter at Regjeringa skal nå dei måla ho har sett seg. Ingenting er betre enn det. Eg ser fram til å høyre representanten Skei Grande sitt innlegg, der ho forhåpentlegvis kjem til å leggje vekt på det som eventuelt skjedde på frivilligområdet under den regjeringa som Venstre var ein del av i førre periode.
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-12-18:
Karin S. Woldseth frå Framstegspartiet skisserte i sitt innlegg reaksjonar på ei melding frå Regjeringa som er heilt motsett av det vi høyrer frå dei frivillige organisasjonane, også det vi høyrde då vi hadde dei frivillige organisasjonane på høyring her i Stortinget. Då var gjenklangen at dette var eit godt utgangspunkt for det frivillige arbeidet vidare. Dette var ei god melding, og ikkje minst var dette ei viktig melding for frivillig sektor. Eg har lyst til å spørje representanten Woldseth: Kva er det som får ho til å tru at dei frivillige organisasjonane eigentleg meiner noko heilt anna enn det dei gjev uttrykk for når dei møter på høyring i Stortinget?
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-12-18:
Eit kort spørsmål også frå meg. Høgre er jo eit parti som held den individuelle fridomen høgt, altså mennesket si moglegheit til å påverke eigen kvardag. Den grasrotdelen som Regjeringa har foreslått i meldinga, er jo ei moglegheit for meg når eg tippar, til å øyremerkje ein liten del av den summen eg set inn, til mitt lokale lag eller ein organisasjon. Kvifor vil Høgre fråta tipparane denne moglegheita til å lyfte fram sitt eige lag og si eiga foreining gjennom tippinga si?
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-12-18:
Representanten Molvær Grimstad legg stor vekt på forskjellen mellom staten og det sivile samfunnet. Vi er frå Senterpartiet si side einige med Kristeleg Folkeparti i at det er viktig å sikre uavhengig finansiering av frivillig sektor. Nettopp derfor er det m.a. viktig å redusere bruken av prosjektmidlar, slik komiteen peikar på. Men så hender det at samfunnet ynskjer å nå nokre mål på andre område. Eg kan som eit eksempel nemne det å setje av pengar til folkehelseområdet. Er det slik å forstå at Kristeleg Folkeparti meiner at frivillige organisasjonar som i utgangspunktet kanskje jobbar med den typen problemstillingar, skal vere utelukka frå å søkje om desse midlane? Meiner Kristeleg Folkeparti at den typen midlar skal gå uavkorta til offentlege institusjonar og aktørar åleine?
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-12-18:
Når ein høyrer det representanten Trine Skei Grande seier om grasrotdelen, får ein inntrykk av at organisasjonane lokalt skal leggje om heile verksemda si frå det dei gjer i dag, til å marknadsføre seg i forhold til denne 5 pst. grasrotdelen. Då er spørsmålet mitt til Trine Skei Grande, som framheva eigne lotteri som alternativ inntektskjelde: Er det slik at organisasjonanes eigne lotteri ikkje treng å bli marknadsførte? Og er det slik at den marknadsføringa som skjer for grasrotdelen, medfører svære utgifter for dei lokale organisasjonane?
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-12-18:
Det er framleis store petroleumsressursar på norsk sokkel, og vi vil òg i åra framover i denne salen handsame planar for utbygging og drift av felt på sokkelen. Skarv-utbygginga er allereie skildra av tidlegare talarar, og eg skal ikkje gjenta det som er sagt, berre understreke nokre poeng som har vore sentrale for Senterpartiet i prosessen. Elektrifisering av sokkelen er tiltak med stor miljøgevinst under visse føresetnader, nemleg at det finst tilgjengeleg rein kraft på land, og at ein har den teknologien som gjer denne elektrifiseringa mogleg. Senterpartiet hadde òg helst sett at Skarv blei drive med miljøvennleg kraft frå land, men i dette tilfellet er ikkje desse føresetnadene på plass. Med det som bakgrunn meiner vi frå Senterpartiets side at det er positivt at selskapet har lagt til rette for framtidig bruk av andre energikjelder, og vi er glade for det programmet som olje- og energiministeren har pålagt rettshavar for å drive fram den teknologien som er nødvendig for elektrifisering av denne typen produksjonsskip. Så til ringverknader i regionen. Senterpartiet gler seg over dei ringverknadene som Skarv-utbygginga har for regionen i form av aktivitet og arbeidsplassar. Vi er opptekne av ei aktiv petroleumsforvalting i tråd med dei føringane som er lagde i lovgjevinga. Og vi er opptekne av at utbygginga på sokkelen skal gje arbeidsplassar på land i den aktuelle regionen. Derfor er vi spesielt fornøgde med at dette skal vere eit viktig fokus i den komande petroleumsmeldinga. Til slutt: Skarv-utbygginga fører med seg vesentlege miljøutfordringar gjennom auka utslepp. Derfor er det riktig å ta lærdom av denne og andre utbyggingar for å sikre meir miljøvennlege løysingar på sokkelen i framtida. All den tid vi ikkje har høve til å handtere dei utsleppa som kjem i kjølvatnet av petroleumsverksemda vår, går det auka utslepp ut i atmosfæren. Regjeringa tek dette problemet på alvor, og den innsatsen som ein legg inn på fangst og lagring av CO2, og på å fremje miljøvenleg kraft, er eksempel på det.
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-12-18:
Utbygging av kraftlinjer, som er ein viktig del av dette representantforslaget, berører tre viktige felt for Senterpartiet: forsyningstryggleik, miljø- og naturvern og lokalsamfunn. Derfor meiner vi at det fortener ei grundig og god handsaming. I Senterpartiet er vi opptekne av å ha ei sikker kraftforsyning i heile landet. Vi er opptekne av at innbyggjarar og industri skal ha tilstrekkeleg med kraft, og at produksjonen av fornybar kraft skal auke. Ei betre kraftutveksling mellom ulike delar av landet er på denne bakgrunnen nødvendig. Mykje av denne utfordringa har Regjeringa allereie teke fatt i: Satsinga på energiomlegging gjennom Enova er nærare dobla samanlikna med i fjor, grunnfondet er styrkt, satsinga på fornybare energikjelder er i gang, planlegging av eit nytt linjenett er òg i gang, og forhandlingane med svenskane om grøne sertifikat er tekne opp igjen. Eit godt utbygd linjenett er nødvendig for at fleire av prosjekta for produksjon av fornybar energi kan realiserast. Det er viktig og nødvendig for å ha tilstrekkeleg fleksibilitet og forsyningstryggleik i heile landet, men vi må sjå dette behovet i høve til naturomsyn, for store inngrep i naturen er ikkje berre ei utfordring for reiselivet, som tidlegare nemnt her, men òg for dei lokalsamfunna som får desse inngrepa tett innpå seg. Både kabling under jord, kabling på sjøbotnen og kraftlinjer i høgspentmaster medfører naturinngrep. Traseane må byggjast så skånsomt som mogleg, og val av trasear må ta omsyn til både naturinngrep og estetikk. Kabling må vurderast i dei enkelte tilfella, og det er verdt å minne dei ivrigaste kablingsentusiastane på at alternativet med kabling på land ofte er noko av det som gjev dei største varige naturinngrepa. Så er det slik at det er nokre regionar og lokalsamfunn som i større grad enn andre sit igjen med ulempene for at resten av landet skal få fordelane av eit godt utbygt overføringsnett. Saka har – og med god grunn – skapt betydeleg engasjement lokalt, og statsråden har varsla at ho vurderer om det må innførast ordningar for å kompensere for ulempene. Senterpartiet meiner at dette i lag med kabling på enkelte strekningar, fjerning av eksisterande linjenett og avbøtande tiltak i traseane må vere sentralt når denne utbygginga skjer. I Senterpartiet er vi tilfredse med at vi får nye sjansar til å drøfte desse problemstillingane når Regjeringa legg saka fram for Stortinget på eigna måte.
Erling Sande (Senterpartiet), 2007-12-18:
Verda står overfor store utfordringar som følgje av utslepp av klimagassar og etterfølgjande klimaendringar. Løysingane på desse utfordringane ligg i internasjonalt samarbeid om forpliktande utsleppsreduksjonar. Ved at vi sluttar oss til EU sitt kvotedirektiv, bidreg vi til kostnadseffektive klimagassutslepp gjennom eit kvotesystem for handel med klimagassar i Europa. Senterpartiet sin ideologi byggjer på at politiske utfordringar skal finne si løysing på eit lågast rimeleg nivå i den offentlege forvaltninga. Sjølv om vi alle kan gjere ein innsats for å berge miljøet, er det ingen tvil om at den situasjonen vi no er oppe i, i tillegg fordrar politisk styrte endringar og forpliktande internasjonalt samarbeid. Senterpartiet sitt EU-standpunkt tør vere kjent, men det betyr ikkje at Senterpartiet ikkje ynskjer samarbeid med landa i Europa når det gjeld saker som må finne si løysing globalt. Kvotedirektivet vil forplikte Noreg til å leggje fram femårsplanar som viser omfanget og fordelinga av kvotane. Stortinget har tidlegare slutta seg til at landbasert næringsliv vil bli tildelt vederlagsfrie kvotar tilsvarande i gjennomsnitt 92 pst. av utsleppa dei hadde i åra 1998–2001, samt at det ikkje skulle tildelast vederlagsfri kvote for nye verksemder eller utvidingar etter 2001. Mange av innlegga i dag har gått inn i innhaldet i saka, så eg skal berre kort få seie at kvotesystemet er ein viktig reiskap for at vi skal kunne ta vår del av ansvaret med å avgrense utsleppa av klimagassar. Det er eitt av våre bidrag til den globale dugnaden som verda må setje i gang for å berge miljøet på kloden. Sjølv om vi er eit lite land, er vi eit rikt land, så i den dugnaden må vi bidra.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-12-18:
Det er hyggeleg å ha representanten Erling Sande med i debatten til familie- og kulturkomiteen igjen. I frivilligmeldinga blir mykje av det som skjer i frivillig sektor, beskrive veldig godt. Samtidig er det manglar, og vi hadde forventningar, når ein skulle ha ein heilskapleg gjennomgang. Representanten Erling Sande sa at Regjeringa har levert varene. I ein merknad i innstillinga ser vi at det er fråverande i mandatet til det utvalet som skal gå gjennom meirverdiavgiftsregelverket på kultur- og idrettsområdet og frivillig sektor, å utgreie momskompensasjon, i den forstand at nullsats skal utgreiast, eventuelt ein redusert sats, og tenestemomsproblematikken. Det hadde mange venta. Her er det tydeleg at mange representantar frå Regjeringa har snakka med fleire tunger. Mange har hatt forventingar om at f.eks. nullsats skulle utgreiast. Men no har ein sagt klart frå at mandatet ikkje eingong gir lov til å utgreie dette. Kva er Senterpartiets svar på det?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-12-18:
Dei fleste sektorane er omtalte i frivilligheitsmeldinga, både velferdsorganisasjonar, minoritetsorganisasjonar, idrettsorganisasjonene, barne- og ungdomsorganisasjonar m.m. Men det er ei gruppe som er heilt utelaten, og det er miljø- og friluftsorganisasjonane. Kva er representanten Lund Bergo sin kommentar til det? Er det fordi miljøorganisasjonane er veldig kritiske til å utfordre den sitjande regjering – same kven det er – dersom det er ting dei ikkje er nøgde med? Er det deira kritiske holdning som har gjort at ein ikkje har teke dei med, eller er det ein glipp? Det andre er Momskompensasjonsutvalet. Vi høyrde her at Senterpartiet var overraska over at dette med å utgreie f.eks. ein nullsats ikkje var med i mandatet. Var SV overraska over det?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-12-18:
Eg er glad for det spørsmålet. Kristeleg Folkeparti synest det er viktig å styrkje frivillige lag og organisasjonar. Og hadde vi vore så heldige at vi hadde fått fleirtal på Stortinget for å fjerne speleautomatane, som har gitt svært mange speleproblem over tid, ville vi også ha vore med og teke ansvaret over statsbudsjettet for å styrkje frivillige lag og organisasjonar. Det har vi ikkje fått fleirtal for, men i statsbudsjettet for inneverande år har vi foreslått auka tiltak utover Regjeringa sitt forslag både når det gjeld lønnsplikta, som er foreslått auka frå 4 000 kr til 5 000 kr, og grensa for arbeidsgivaravgift. Det ville gi ein proveny på 10 mill. kr. Skattefrådraget for gåver til frivillige lag og organisasjonar er foreslått auka frå 12 000 kr til 18 000 kr. Det vil bety svært mykje for frivillige lag og organisasjonar. Men eg trur at dersom vi hadde fått fleirtal, måtte vi ha løyvd meir pengar til forsking, som f.eks. til Kreftforeininga, som ikkje har fått finansiert sine midlar til forsking via statsbudsjettet. Kristeleg Folkeparti ville ha vore offensivt med.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-12-18:
Det som er viktig for Kristeleg Folkeparti, er at vi styrkjer frivillige organisasjonar – utan at det blir stilt krav. Under budsjettdebatten for nokre dagar sidan blei kulturminister Trond Giske, når det gjaldt føringar i samband med mangfaldsåret, sitert på det han har uttalt til Klassekampen – eg trur det var der – om at organisasjonane blei evaluerte ut frå om dei hadde innfridd Regjeringa sitt mål. Det vi ikkje ønskjer, er at vi skal bruke frivillig sektor for å få gjennomført politiske målsetjingar som vi bestemmer. Vi vil la frivilligheita sjølv komme med innspel om kva dei synest er viktig. Når det gjeld det å stemme ned gode forslag, har jo SV gått Kristeleg Folkeparti ein høg gang etter at dei har komme i regjering. Det er gode forslag – ikkje direkte innan spelpolitikken, men på andre område – som blir nedstemde av SV i dag, og som ein skulle tru at SV ville vere med og støtte, f.eks. å utgreie moms og få ei eiga sak om det. Vi vil halde fram med å fremje gode saker. SV skal ha honnør. Når det gjeld spelpolitikken, er det dei som har gått lengst, og det skulle eg ønskje at dei framleis gjorde.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-12-18:
Kristeleg Folkeparti har aldri sagt at organisasjonar ikkje kan søkje om midlar. Det vi reagerer på, er at ein set av stadig meir pengar målretta og ber organisasjonane bruke dei til det formålet. Det å styrkje folkehelseperspektivet er kjempeflott, men då må frivillige lag og organisasjonar vere med og leggje ein del av premissane og føringane for korleis dei ønskjer at desse pengane skal brukast. Det må ikkje vere ein slik grad av detaljstyring frå Regjeringa si side at dersom pengane blir brukte spesifikt slik og slik, då kan ein få gjennomført handlingsplanen sin, og då er det bra. Vi vil at frivillige organisasjonar skal vere med og styre og bestemme kva dei ønskjer å satse på, og staten må gjerne leggje til rette med pengar.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-12-18:
Når ein høyrer regjeringspartia, skulle ein tru at dette var ei frivilligheitsmelding som alle var svært nøgde med. Men når vi har lytta til organisasjonane, er det mange som er nøgde med beskrivinga, men som ikkje synest tiltaka er gode nok. Frivillighet Norge, som har blitt nemnt fleire gonger her, var svært skuffa då dei fekk eit brev frå Regjeringa der det gjekk fram at nullsats ikkje er med i mandatet til Momskompensasjonsutvalet. Ein aksepterte at problemstillinga ikkje var med i meldinga, men då ein fekk vite at dette ikkje ligg i utvalet, var skuffelsen stor, for mange frivillige lag og organisasjonar seier at om det blir gjort noko med momsproblematikken, vil det vere det som kan bety mest for frivillige lag og organisasjonar sine rammevilkår. Derfor er eg overraska når regjeringspartia ikkje eingong vil vere med på forslaget der vi ber Regjeringa om å greie ut både tenestemoms, gradert moms og nullsats, slik at frivillig arbeid skal bli styrkt.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-12-18:
Det var statsråd Trond Giske som fekk meg til å teikne meg til eit treminuttsinnlegg. Statsråden snakkar om momsutvalet, og om at Frivillighet Norge og idretten sit i utvalet og kan ta opp det dei vil. Men det er ikkje så lett for desse organisasjonane når Regjeringa har bestemt mandatet og i tillegg har skrive brev om at nullsats ikkje skal vurderast av utvalet. Då blir det på ein måte å innskrenke fridomen litt for dei som sit der. Frivillighet Norge var innforstått med at frivilligmeldinga blei lagd fram før momssaka var ferdig utgreidd. Men dei blei veldig overraska då dei fekk beskjed om at nullsats ikkje ligg i mandatet, og ikkje skal utgreiast i dette utvalet. Eg hugsar at statsminister Jens Stoltenberg på ein konferanse for Frivillighet Norge sa at han var klar over at organisasjonane ønskte nullsats og betre ordningar for moms, men i den samanhengen hadde Regjeringa sett ned eit utval, så det skulle ein komme tilbake til seinare. Så her har fleire hatt eit inntrykk av at noko skal bli utgreidd, mens det likevel ikkje blir det. Som vi også høyrde frå representanten frå Senterpartiet, trudde ein at dette arbeidet kom til å bli teke med i utvalet. Kristeleg Folkeparti i regjering var i gang med eit arbeid. Vi fekk innført momskompensasjonsordning for frivillige organisasjonar då vi sat i regjering, og vi skulle også setje ned eit utval. Så blei det regjeringsskifte, og vi er glade for at Regjeringa har følgt opp det vidare arbeidet. Men det er litt slik då at når det er ei sak vi gjerne skulle ha gjort noko med, betyr det at vi held fram med å jobbe med det i opposisjon. Regjeringa viser stadig til at Kristeleg Folkeparti har sete så lenge i regjering. Sjølv om den noverande regjeringa har sete i snart to og eit halvt år, viser ein likevel til det som har skjedd tidlegare, og ikkje dei moglegheitene denne regjeringa faktisk har hatt til å gjennomføre ting. Eg har hatt møte med organisasjonar som ikkje er fornøgde med Regjeringa sin innsats og frivilligmeldinga. Men fleire av dei er engstelege for å komme med kritikk til ei fleirtalsregjering, fordi dei fryktar det kan straffe seg å ha komme med kritikk når nye budsjett skal leggjast fram og nye pengar skal løyvast. Derfor er det ekstremt viktig at Regjeringa lèt frivilligheit få lov til å vere frivilligheit, og organisasjonar vere organisasjonar, både når det gjeld kritikk og ros, utan at ein skal frykte for innstramming. Elles heilt til slutt: Grasrotdelen som har vore debattert her, burde kanskje heller ha gått til organisasjonar som har avstått frå inntekt frå speleautomatar.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-12-18:
Utfordringa med grasrotdelen er at veldig mange organisasjonar lett vil bruke mykje tid på å marknadsføre sin vesle organisasjon for å få merksemd rundt han, i staden for å konsentrere seg om organisasjonsarbeidet. Men viss det var slik at denne 5-prosenten på ein måte hadde vore samlande for alle organisasjonar som hadde valt ikkje å ta inntekter frå gevinstautomatar, ville ein kunne fordele dei utover utan at ein var avhengig av at eit enkelt lite lokallag dreiv aktiv marknadsføring for sitt lag. Det andre som blir sagt, er at dei som skal fordele midlane, då også vil gjere det gjennom t.d. frivilligregisteret. Men det er ikkje alle organisasjonar som får vere med i frivilligregisteret. Viss du er ein underliggjande instans i Kyrkja, og driv eit kor der, vil du ikkje få vere med i frivilligregisteret. Vi syntest dette var for dårleg utgreidd og ville sende saka tilbake til Regjeringa, slik at dei kunne komme tilbake med ei sak som var betre gjennomtenkt, og meir sett i heilskap. Men organisasjonane generelt, også dei som ikkje får tilskot i dag, er det viktig å ta vare på.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-12-18:
Eg vil berre setje fram forslaget i innstillinga frå Framstegspartiet, Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre, der vi «ber Regjeringen om en orientering om personalsituasjonen i barnehagesektoren i forbindelse med Revidert nasjonalbudsjett for 2008». Eg viser elles til debatten som har vore under budsjettbehandlinga, om barnehagane og utfordringane med å få nok førskulelærarar.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-12-18:
Når man går inn i frivillighetsmeldingen, ser man at den gir en fyldig beskrivelse av hvordan frivillig sektor på forskjellige områder kan bidra. Det dreier seg om bistand. Det dreier seg om integrering og mangfold. Det dreier seg om inkludering, demokratisk utvikling osv. I det videre arbeidet – for det er jo det videre vi må se frem til, det er jo ikke så mange konklusjoner her – ser representanten Sande for seg at man skal stimulere disse oppgavene ytterligere, at man skal gå videre med dette arbeidet, og at det offentlige kan komme opp med målrettede midler for hvordan frivillig sektor kan ivareta disse temaene?
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-12-18:
Det var en ting som representanten Johnsen sa i innlegget sitt, som fikk meg til å ta denne replikken. Han sa at tilskuddsordningene – og jeg tror jeg siterer nokså riktig – skal bedre tilpasses organisasjonsstrukturene innenfor det frivillige. Jeg lurer på om representanten Johnsen kunne utdype det litt?
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-12-18:
Nå har ikke jeg akkurat fulgt med på hva de selskapene sier, men jeg kan jo i denne sammenheng kommentere at vår holdning til dette spørsmålet ikke er preget av at det er noen stor entusiasme for at internasjonale nettoperatører skal suge ut penger av det norske markedet. Spørsmålet er bare hva slags resept man legger opp til. Her har vi konstatert at det finnes ganske mange innfallsvinkler på det. Vi støtter oss i betydelig grad til teknologinemndens betraktninger rundt dette spørsmålet. Hvis representanten Lund Bergo leser merknadene, vil han se at vi også ønsker at det skal være rom for en meny av virkemidler for å motvirke spill på nettet.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-12-18:
Først vil jeg ønske Regjeringen velkommen etter når det gjelder det som ble nevnt om skatter og avgifter – vi ønsker oss enda romsligere rom rundt det. Det er nettopp en type eksempel på generelle forbedringer som jeg tror er en god innfallsvinkel til hele frivilligheten. Når det gjelder grasrotandelen, er det et spørsmål om hvordan denne vil fungere. Det vet vi ikke så mye om ennå. Men det vi vet, er at det antakelig vil bli stor konkurranse de store organisasjonene imellom for å skaffe seg denne grasrotandelen, altså en tøff form for markedsføring. Jeg tror i den sammenheng at de små organisasjonene vil komme til å falle gjennom. Jeg merker meg at alle de organisasjonene som representanten her nevner, er eksempler på store organisasjoner som har stor kredibilitet og stor offentlig oppmerksomhet. De klarer seg nok i en slik sammenheng. Små organisasjoner vil falle gjennom. Og de 5 pst.-ene vi snakker om, vil bli svært, svært lite i forhold til de utgiftene de vil ha med å skulle hevde seg i markedsføringssammenheng.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-12-18:
Det er nok ikke først og fremst tipperne vi tenker på i denne sammenhengen. Jeg vet ikke hvor mye representanten Sande tipper for, om han er en stor spiller, men han kunne jo begynne å reflektere over, hvis han har et lokalt lag – et ungdomslag et eller annet sted i Sogn som han har tenkt å esle sine 5 pst. av det han tipper for, gjennom året – hvor mye penger det vil representere for det laget. Det vi ikke har fått svar på, er om det laget i det hele tatt vil få den muligheten, for det er jo spørsmål om hvordan en slik grasrotandel skal organiseres. Vi har ikke fått noen gode svar på at det vil bli rom for de små organisasjonene, og da snakker vi om helt små lag og foreninger. Skal de registrere seg i frivillighetsregisteret? Vi har ikke fått svar på hva det vil bety av merarbeid og byråkrati – om det i det hele tatt blir rom for dem der. For det andre har vi ikke fått svar på hvordan grasrotandelen skal formidles ut til disse organisasjonene. For det tredje snakker vi om små penger, og for det fjerde snakker vi om at disse må i gang med en stor markedsføring i konkurranse med store, tunge og profesjonelle aktører.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-12-18:
I tidligere replikkordskifter i forbindelse med budsjetter og saker i forrige periode har vi vært innom grensene for hva som bør være statlige eller offentlige oppgaver, og hva som bør være frivillig sektors oppgaver. SV har tidligere gitt uttrykk for – jeg tror det var representantene Lund Bergo og May Hansen – at f.eks. deler av Blindeforbundets og Redningsselskapets aktivitet like gjerne kunne vært statlige oppgaver. Jeg har lyst til å trekke den problemstillingen et hakk videre, i forhold til frivillige organisasjoners engasjement når det gjelder barneverninstitusjoner og rehabilitering – for å bruke ett eksempel. Vi kunne også på sykehussiden nevne f.eks. Revmatismesykehuset, som Sanitetsforeningen er opptatt av. Hvordan ser representanten Lund Bergo på frivillige organisasjoners eierskap til disse virksomheter? Mener representanten Lund Bergo at dette er virksomheter som fortrinnsvis bør være av statlig karakter?
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-12-18:
Statsråden sa i sitt innlegg at dette som opposisjonen oppfatter som en instrumentell tilnærming, nemlig at det politiske mål nokså systematisk gjennom meldingen er koblet til frivillig aktivitet, anser de som en ren beskrivelse. Da har jeg lyst til å peke på at det er noe med hvilke signaler man gir, og hvordan de oppfattes. Jeg har lyst til å gå til statsbudsjettet, hvor vi hadde en post som innebar at Frivillighet Norge skulle få en egen stilling, en egen person som skulle jobbe med – jeg tror det stod – integreringsperspektivet i forhold til frivillige organisasjoner til neste år. Nå er det vel kanskje ikke helt tilfeldig at det er akkurat integrering det skulle jobbes med, i forbindelse med at vi står foran et mangfoldsår. Hvordan tenker statsråden seg at denne personen skal jobbe? Ser ikke statsråden at det er veldig nærliggende å se et slikt grep som et ganske instrumentelt grep overfor frivillige organisasjoner?
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-12-18:
Opposisjonen har samlet seg om et sett merknader som er et oppgjør med det vi ser på som en instrumentell tilnærming. Dette er et resultat av et langt løp. Det er et langt løp gjennom mange år, hvor i og for seg også opposisjonen har vært med på store deler av denne prosessen. Det er en historisk prosess. Vi synes nå dette er en utvikling som er kommet så langt at det er nødvendig å sette ned foten. Det er nødvendig å skru på noen varsellys. Det er nødvendig faktisk å signalisere en alternativ kurs. Den later posisjonen til ikke å ha lagt merke til, men den befinner seg og er formulert i vårt Dokument nr. 8-forslag, som bl.a. beskriver 13 konkrete tiltak som alle er av generell karakter, som alle vil styrke det frivillige kulturlivet eller frivilligheten generelt i en åpen tilnærming, uten at man dermed gir politiske signaler. Det posisjonen undervurderer, er den utrolig sterke signaleffekt som ligger i hele den strukturen som frivillighetsmeldingen har. Det er klart at når man hele tiden gir klare signaler om at de som retter seg inn mot det som er ønsket, antakelig vil bli belønnet, ja, da får man en annen kurs. Frivilligheten utgjør et stort og veldig sammensatt område. Det er ikke slik at man kan sette opp en regel mot den andre, og slik sett finne en tydelig retning. Det som er et tydelig signal fra oss, er at når Regjeringen formodentlig kommer tilbake til alle de 13 tiltakene som vi har etterspurt, og som i relativt liten grad er konkretisert i meldingen, men som man på en del områder har signalisert at man vil komme tilbake til, ja, da skal det ikke være noe problem å finne støtte i opposisjonen for å gjennomføre det. Dette er først og fremst et signal om hvordan vi ønsker politikken utformet i retning av generelle linjer, i stedet for å kjøre etter en kurs som signaliserer så tydelig hvor man vil. Når vi er inne på hele feltet av institusjoner eller organisasjoner som driver virksomhet tett opp mot offentlige aktører: Ja, selvfølgelig skal vi ha et godt og konstruktivt samarbeid mellom stat og organisasjoner når det gjelder f.eks. sykehus og Frelsesarmeens forskjellige aktiviteter. Det er i mange situasjoner vi selvfølgelig skal ha det. Da er det en enda mer krevende balansegang å sørge for at initiativet hele tiden ligger hos de frivillige. Da er ikke en generell formulering i et innledningskapittel nok. Da er det faktisk det som står i resten av meldingen, som er det viktigste.
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-12-18:
I stortingsvalgkampen var jeg med i flere politiske debatter med senterpartifolk som var veldig engasjerte når det gjaldt frivillighetspolitikk. Det tror jeg dem på. Noe av det man løftet fram som et stort problem, var byråkratiseringa innen frivillig sektor. Derfor har vi i opposisjonen vært ganske spente på hva Senterpartiet ville få til i regjering når det gjelder å få ned byråkratiet. Vi har ventet ganske lenge på denne meldinga. Vi har ventet så lenge at vi faktisk har begynt å bli litt utålmodige. Vi har tenkt at Senterpartiet sikkert har jobbet mye i Regjeringa for å få ned byråkratiet. I dag sier Erling Sande at det nå skal være en systematisk kartlegging av byråkratiet. Det man har fått til etter noen år i regjering, er at man skal få til en systematisk kartlegging, som sikkert kommer til å føre til mer byråkrati for organisasjonene der den systematiske kartlegginga skal skje. Er det på tide for Erling Sande å innrømme at han kanskje er litt skuffet over egen regjering?
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-12-18:
Jeg bor i Gamlebyen i Oslo. Det betyr at jeg heier på Vålerenga og er medlem av Klanen, selvfølgelig. Det har jeg vært veldig lenge. Jeg tror at Vålerenga nok kan få en del penger gjennom grasrotandelen. Representanten Johnsen representerer Oppland, og han har ikke hørt noen organisasjoner som har vært kritiske til grasrotandelen. Da kan han ikke lytte spesielt godt når han er hjemme. Tror representanten Johnsen at de små organisasjonene klarer å markedsføre seg overfor de store når det gjelder fordelingen av grasrotandelen? Sånn som vi har forstått det, blir det ikke noe mer penger til frivilligheten av grasrotandelen. Man tar bare en prosentandel av de pengene som allerede er der. Tror representanten Johnsen da at det er bra for organisasjonene i hans valgdistrikt at man får innført grasrotandelen? Tror han 4H i Oppland kommer til å få store overføringer med en sånn greie?
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-12-18:
Nå tror jeg vi i tillegg må gå en liten runde og ramse opp disse organisasjonene, for det er faktisk noen av dem som ikke mottar offentlig støtte – som prinsipielt ikke ønsker å motta offentlig støtte – fordi de ønsker å gjøre den oppgaven de gjør, uten å få slik støtte. For eksempel mottar ikke Norske Kvinners Sanitetsforening offentlig støtte. Nok om det. Det som er Venstres utgangspunkt, er at vi mener at man må ha en variasjon av kanaler. Vi mener at organisasjonene må gjøres i stand til å skape sine egne inntekter, fortrinnsvis gjennom spill, som historisk har vært arenaen å gjøre det på. Det er også snakk om at det offentlige spesielt må tilby støtte til de små organisasjonene, til barne- og ungdomsorganisasjonene og til de organisasjonene som jobber for lite ressurssterke mennesker. Så må vi også ha andre typer tilskudd. Vi er ikke imot offentlig støtte, men vi er imot at det offentlige skal styre hva folk skal gjøre, og at det offentlige f.eks. ansetter folk i organisasjoner for å motivere organisasjonene til å gjøre ting de egentlig ikke har lyst til å gjøre.
Trine Skei Grande (Venstre), 2007-12-18:
Med fare for å være litt belærende overfor hr. Sande med hensyn til historien her: Det er slik at de frivillige organisasjonene i utgangspunktet var de som hadde monopol på spilldelen i Norge. Det er et historisk faktum. Så var det slik at man begynte med et pengelotteri for en spesiell sak, slik at staten liksom skulle gå inn på spillmarkedet for én sak. Så begynte man med tippingen, så begynte man med Lotto, og så kom Flax-loddet. Da lovet statsministeren at det aldri skulle bli noen flere nye spill, og han lovet at det aldri skulle bli noen flere skrapelodd enn dette. Nå skulle automatene være organisasjonenes marked. Det ble faktisk slik at organisasjonene ble avslått støtte fra staten fordi de ikke hadde gått inn på automatmarkedet. Og så finner staten på at man også skal ta automatmarkedet. Samtidig begrenser man – og fryser – alle nye spill, mens Norsk Tipping så å si gis frie tøyler til det ene skrapeloddet etter det andre, med stor kreativitet, mens de også får tilgang til NRK i beste sendetid. Så det Sande sa, er mildest talt historieløst.