Trine Skei Grande (Venstre), 2011-11-24:
Det er fordi vi har så god søsterlig fordeling av taletida. Finansministeren og finanskomiteens leder har begge snakket med stor patos og gått høyt ut i dag om hvor viktig det er å prioritere. Budsjettpolitikk er som medisin, den kan være riktig, og den kan være feil. Det er jeg veldig enig i. Men det å framstille dette budsjettet som ekstremt stramt – når regjeringa har fått 9,9 mrd. kr mer å rutte med i dette budsjettet, er det ikke stramt ut fra mine begreper, og jeg tror ikke det er stramt ut fra noen europeiske begreper heller. Det virker som om finansministeren og finanskomiteens leder har fokusert mye på pondus og patos, men ikke så mye på ordet «prioritere». For det er klart at vår økonomi står overfor store trusler. Vi er den heldigste nasjonalforsamling, med den heldigste regjering, kanskje i hele verden akkurat nå. Da mener jeg at man skal bruke budsjettene til å gjøre de store grepene. Jeg mener at man må ha et budsjett der man setter seg noen store mål om både å skape arbeidsplasser, legge grunnlag for velferden vår framover, få et bedre miljø og bekjempe fattigdom. Derfor har det vært viktig for Venstre å vise at det går an innafor de budsjettrammene vi har, å få til et grønt skatteskifte. Vi flytter i vårt budsjett nå 5,4 mrd. kr fra røde skatter til grønne skatter. I hele perioden denne regjeringa har sittet, har de klart å flytte 1,5 mrd. kr, ja, det går faktisk i feil retning i dette budsjettet. Hvis vi skulle bruke det handlingsrommet som vi ser at vi som nasjonalforsamling nå har, og som regjeringa har, til virkelig å ta noen store grep for framtida, noe som gjør at våre barnebarn kan snu seg tilbake og si at det som ble gjort i det stortinget, det lever vi av i dag, ja, da skulle vi ha satset på kunnskap. Vi skulle ha satset på å få flere gode lærere inn i norsk skole. Det har Venstre gjort i sitt alternative budsjett. Vi skulle ha satset på å ha flere spesialpedagoger som hjalp akkurat de ungene som trengte det ekstra dyttet, den ekstra hjelpen og den ekstra fagkompetansen rundt seg for å klare å mestre skoledagen og klare å bli det de ønsker at de skal bli når de skal være med på å skape arbeidsplasser framover. Vi skulle hatt flere helsesøstre i skolen, og vi skulle ha omprioritert leksehjelpen, sånn at leksehjelpen hadde vært for dem som faktisk trenger det, og ikke en tvang til alle dem som faktisk er så tidlig i skolegangen at de fleste mammaer og pappaer kan følge med – ja, de har faktisk lyst til å følge med. Vi skulle ha satset på UH-sektoren, der vi skulle ha omprioritert sånn at vi hadde fått 2 000 flere studieplasser, når vi vet at vi står foran en studentbølge som kommer til å skape store utfordringer for oss ved at alle disse ungdommene vil inn og få mer kunnskap for å være med og skape framtida. Det burde vi ha forberedt oss på. Vi burde ha sørget for at basisbevilgningene til universitetene og høyskolene var så gode at vi hadde fått til den forskninga som vi trenger av grunnforskning. Vi hadde trengt flere stipendiater og flere post. doc.-stillinger. Vi hadde trengt å satse på forskning for å klare å skape de arbeidsplassene som vi skal leve av i framtida. Vi skulle ha gjort de omprioriteringene. Det er det Venstre har gjort i sitt alternative budsjett, når vi sørger for at utstyrsetterslepet blir kuttet, at det blir satset på forskning, at vi styrker SkatteFUNN og næringsretter forskningen, beholder gaveforsterkningsordningen og selvfølgelig Forskningsfondet. Vi har i Venstre en samlet kunnskapssatsing på 2,3 mrd. kr, og da ser vi bort fra vår satsing på Forskningsfondet. Det er nettopp i sånne tider vi skulle tatt akkurat disse kunnskapsgrepene, da det er det vi skal leve av i framtida – de ungdommene som skal gå gjennom norsk skole, de studentene som skal gå gjennom våre universitet og høyskoler, og som skal skape de arbeidsplassene som vi skal leve av. Klarer vi ikke å gjøre den type omprioriteringer når vi er det heldigste parlamentet i Europa? Når vi har det handlingsrommet som gjør at vi virkelig kunne har gjort omprioriteringer, og hadde turt å ta de grepene, da hadde vi virkelig gjort noen grep som folk kunne ha vært stolt av. Venstre har valgt i sitt alternative budsjett å legge inn fem sånne grep. Det første er å skape flere arbeidsplasser, få til mer nyskaping og bruke skattesystemet vårt for å få til en mer miljøvennlig utvikling, men også en utvikling som skaper arbeidsplasser og et styrket næringsliv. Vårt andre grep er forskning og utdanning – det å satse på kunnskap – for det er det vi skal leve av i framtida. Vår tredje satsing går på klima og miljø: Mer til jernbane og kollektivtransport, mer av de grepene vi vet at vi trenger å gjøre når det gjelder klima. Vår fjerde satsing er å bekjempe fattigdom, spesielt blant barn. Det er mange voksne som gjør valg som de kanskje burde tatt mer ansvar for, men barn velger aldri sin barndom. Barn velger aldri hvem de vokser opp sammen med. Derfor er det å ha en fattigdomssatsing, spesielt knyttet til barn, veldig viktig for oss i Venstre. Det siste er sjølsagt det å få til et grønt skatteskifte, det å få til en satsing på miljø der vi kan vise at vi gjennom våre nasjonale grep ikke bare klarer å få ned klimautslippene. Jeg tror nok jeg med sikkerhet kan si at Venstres alternative budsjett faktisk er det eneste budsjettet som ville ført til en nedgang – ikke til den oppgangen som ligger i alle de offisielle budsjettdokumentene – og som også ville føre til at vi hadde fått til å skape et næringsliv basert på de nye utfordringene vi står overfor når det gjelder klima, og som gjør at norsk næringsliv klarer å henge med i den omstillinga, som vi nå vet at hele Europa og verden skal gjennom. Det betyr at om vi ikke klarer å ta denne omstillinga i Norge, kommer vi til å miste veldig mange muligheter framover.