Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2011-03-28:
Vi forslagsstillere løfter denne saken til lovgivende myndigheter for å sjekke om lovverket er godt nok, og vi viser til en omtalt sak i Tønsberg. Men saken dreier seg om prinsipielle og etiske utfordringer og spørsmålet om tiltakene ved lovbrudd er gode nok, og sist, men ikke minst, hvilke etiske krav som bør stilles til oss som politikere. Det bør stilles større krav til oss som politikere enn til andre. Vi representerer folks interesser og kan ikke la egne interesser gå på bekostning av fellesskapet. Vi har nettverk og informasjon som kan gi fordeler, derfor må vi trå varsomt. Det er ikke, som det er blitt sagt her, nok at en avtale er juridisk korrekt, det kan være like alvorlig å bryte de etiske reglene. I komiteinnstillingen er alle partier, med unntak av Fremskrittspartiet, opptatt av det, noe Fremskrittspartiets Hagesæter bekreftet her. Det er stor forskjell på de sakene som Fremskrittspartiet tar opp som likeverdige eksempler, og den saken vi bruker som eksempel. De sakene er omhandlet i media, mens eksemplet vi bruker, er behandlet både i kommunens etikkutvalg og kontrollkomité og i bystyret. De konkluderer med at saken undergraver innbyggernes tillit og holdning til kommunen. De tillitsvalgte må handle slik at egne særinteresser ikke får fortrinn framfor kommunale fellesinteresser. Konklusjonen deres er at handlingene er i strid med de etiske retningslinjene til kommunen. Selv om man har en juridisk rett, er det etiske ansvaret stort. Etikkutvalgets betraktning om at tillitsvalgte eller kommuneansatte som på egne vegne inngår økonomiske avtaler som har tilknytning til offentlig virksomhet, må vise en høy grad av lojalitet overfor de kommunale formål, er god. Det nevnes spesielt de høye krav som stilles til den øverste ledelsen. I visse tilfeller vil en slik posisjon innebære bånd på den handlefriheten en faktisk har. Det å få uformell kunnskap eller uformelle henvendelser vil ikke kunne erstatte behovet for en formell henvendelse til rett instans i kommunen i egenskap av avtalepart. Hvis det er slik at grove brudd på kommunens etiske regler ikke kan få noen som helst politiske følger for politisk valgte, legitimerer det i realiteten uetisk opptreden. Det er klare regler når det gjelder kommunalt ansatte. De risikerer jobben. Kommunens etiske regelverk har derimot liten betydning for folkevalgte, annet enn å bli avismat i noen uker. Jeg er enig med flertallet i komiteen som sier at det nye regelverket, som også statsråden var inne på, vil hindre kjøp som det som er bakgrunnen for dette. Men jeg mener samtidig at vi bør vurdere å legge inn bestemmelser i kommuneloven som for det første forplikter kommunen til å ha etiske regler, og for det andre gir kommunestyrene adgang til å frita eller suspendere folkevalgte fra verv ved grove brudd på etiske regler. Alle folkevalgte – og det gjelder også oss som sitter i denne sal – har et ekstra ansvar for ikke å dra nytte av, ta snarveier eller gjøre ting som bryter med folks oppfatning av rett og galt. Saken som vi har brukt som eksempel, kan vi sikkert finne mange andre steder. Den er brukt som eksempel, men den rammer ikke bare de involverte politikerne i Tønsberg, den rammer også oss politikere som gruppe. Derfor er det veldig viktig å ha retningslinjer i framtiden. Derfor er det også viktig at et brudd faktisk får konsekvenser.