Øyvind Halleraker (Høyre), 2015-01-06:
Også jeg vil takke interpellanten for å ta opp en svært alvorlig og viktig sak. Den økte aktiviteten vi nå ser, blir det viktig å være føre-var overfor. I Norge har vi ennå ikke registrert alvorlige hendelser som involverer sivil luftfart, men som interpellanten beskrev, har det vært alvorlige hendelser som involverer russiske militærfly i våre nærområder og naboland, særlig i områdene rundt Østersjøen og Svartehavet. Russiske fly langs norskekysten er ikke noe nytt – det er noe vi har tiår med erfaring fra. Noe av det viktigste vi i Norge kan gjøre, er derfor å sikre en optimal lufttrafikktjeneste for den sivile lufttrafikken. Det er ingen tvil om at det er de russiske flyvningene som skaper de alvorlige hendelsene, men når risikoen er der, er det viktig at den sivile luftfartstrafikken i størst mulig grad kan være oppmerksom på og oppdatere seg på den aktiviteten som er i nærheten, slik at nødvendige forholdsregler kan tas. Det er derfor viktig å sørge for at både Luftfartstilsynet, Forsvaret og lufttrafikktjenestene har de nødvendige ressursene som skal til for å overvåke norsk luftrom i tilstrekkelig grad. Det er mitt klare inntrykk at regjeringen sørger for nettopp dette. Som statsråden sa, har disse hendelsene også en sikkerhetspolitisk dimensjon. Spørsmålet ble drøftet på flere møter i NATOs parlamentarikerforsamling sist høst. Mange medlemsland, særlig i Baltikum, er urolige for den aktivitet man nå ser, med økt hyppighet og manglende respekt for de internasjonale konvensjoner. Det er altså ikke bare spørsmål om et økt antall flyvninger, men også om måten flyvningene gjennomføres på: Man sender ikke inn sine reiseplaner. Man kommuniserer ikke med sivile luftkontrollsentraler. Man slår ikke på radiosenderne. Dette utgjør en risiko for sivil luftfart. NATO har advart europeiske flyselskaper mot den fare som truer i luftrommet over Det baltiske havet og nær grensene til Sverige og Danmark. Ifølge NATO er Dark Flights – som de kalles – fly som ikke har påslått transponder, et stadig større problem. Flere russiske militærfly flyr der det passer dem, uten hensyn til annen, sivil flytrafikk. Interpellanten nevnte at rett før jul ble et russisk militærfly oppdaget på samme kurs som et sivilt passasjerfly som akkurat hadde tatt av fra Kastrup ved København. Svenske myndigheter fastslo at dette militære flyet hadde slått av transponderen, som kommuniserer hvilket fly og hvilken nasjon det er snakk om. Dette er bare én av flere episoder. Militære fly kan skru av transponderen i internasjonalt luftrom, så lenge de tar hensyn til annen, sivil luftfart. Det kan ikke sies å være tilfellet for de russiske flyvningene. Ingen av de russiske militære flyene som nå opererer i Nord-Europa, har sendt inn noen melding om hvor og når de skal ut og fly. Videre er det grunn til å merke seg at både Sverige og Danmark har innkalt på teppet de russiske ambassadørene i de to landene for å gi Russland en advarsel. Sveriges utenriksminister, Margot Wallström, uttalte i desember følgende om viktigheten av å overholde gjeldende regler: Det er på tide å respektere de tillitsbyggende avtalene som ble bygget opp etter den kalde krigen. Etter den russiske suspensjonen av CFE-avtalen, også kalt Wien-traktaten om nedrustning, er det bekymringsfullt at man nå ser hendelser som kan bidra til å underminere Wien-dokumentet og Open Skies-avtalen. Internasjonale avtaler er til for å respekteres. Ved å utfordre dem senker man terskelen for bruk av militær makt. Dette er sterk og klar tale fra vårt naboland og uttrykker bekymring. Det er fullstendig uakseptabelt at man ikke respekterer avtaler man selv har vært med på å inngå, og at man dermed skaper usikkerhet om trygghet i internasjonalt luftrom, med fare for ulykker og tap av menneskeliv. Både Norge og Russland er, sammen med EU og USA, tilknyttet The Treaty on Open Skies, som er et regime for ikke-væpnede observasjonsflyvninger i andre staters luftrom. Hensikten er å styrke den gjensidige forståelsen og tilliten mellom deltakerne i avtalen. Det er et av de mest omfattende våpenkontrollregimene til dags dato. Avtalen har eksistert i 20 år. Slike avtaler er viktig for å opprettholde tilliten mellom våre nasjoner og viser at vi har klart å være åpne med hverandre før. Det må også være målsettingen framover.