Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2020-05-26:
Tidligere stortingspresident Jo Benkow blir ofte sitert på at han har sagt: «Jeg velger Høyre, fordi det er det partiet som best sikrer meg retten til å være annerledes.» Når vi setter enkeltmennesket i sentrum, sikrer vi retten til å være annerledes, og dermed et mangfoldig samfunn. Det er med dette utgangspunktet jeg har havnet på høyresiden i politikken. Jeg anerkjenner at vi i Høyre faller ned på ulike standpunkt i saker som dem vi behandler i dag, men jeg er stolt av å tilhøre et parti som anerkjenner etiske dilemmaer og respekterer at det er vanskelige problemstillinger i denne debatten. Høyre har vedtatt eggdonasjon og assistert befruktning for enslige, men det er likevel delte meninger hos oss. De som ikke anerkjenner de etiske problemstillingene i møte mellom enkeltmenneske, teknologi og samfunn, gjør både enkeltmennesket, teknologien og samfunnet en bjørnetjeneste. Vi skal styre teknologien, ikke la teknologien styre oss. Jeg ser på medisinsk teknologi og bioteknologi ene og alene som et instrument for å forbedre liv og livskvalitet, og jeg vil ta sterkt avstand fra dem som snakker om sorteringssamfunn når de omtaler de vanskelige valgene en familie står overfor dersom et ønsket barn viser seg å ha diagnoser som kan være uforenlig med liv. Min rett til å være annerledes og mitt mangfold defineres ikke ut fra sykdom eller diagnoser, men respekten for alle uansett. Mangfold som forutsetter tilbakeholdelse av informasjon og tilbakeholdelse av medisinske muligheter for å redde eller forbedre liv, er ikke mitt mangfold. For å fjerne all tvil: Jeg er for flertallet av de endringene som går igjennom i Stortinget i dag, og jeg skal være den første til å innrømme at jeg har samvittighetskvaler etter å ha vært en stemme mot endringer i abortloven og for de endringene i bioteknologiloven som vi debatterer nå, uten at jeg selv får stemme for det jeg faktisk er for. Det er resultatet av at jeg godtok resultatet av regjeringsforhandlingene om Granavolden-plattformen i januar i fjor, og forholder meg til det. Da var den politiske situasjonen litt annerledes. Da synes jeg faktisk at Fremskrittspartiet gjør seg litt i overkant høye og mørke. Representanten Bruun-Gundersen stilte Venstre et spørsmål om hvilken enkeltstående sak i Granavolden-plattformen som er så viktig at de ikke kan bidra til flertallet i salen i dag. Jeg kunne nesten spurt Fremskrittspartiet om det samme. For hvis disse sakene hadde vært så viktige for Fremskrittspartiet under Granavolden-forhandlingene, hadde de vært i den plattformen. Men på topp over viktige gjennomslag for ny regjeringsplattform på Fremskrittspartiets nettsider ligger gjennomslag for retten til å kjøre i 120 km på norske veier og skattefradrag for bompenger. Flere har vært inne på at denne debatten også sto stille fra 2004 og de neste åtte, rød-grønne årene. Jeg tror vi alle er tjent med litt ydmykhet i denne debatten – det fortjener den. Men jeg velger å tro at vi i løpet av de årene som har gått, faktisk vet og kan mer, og jeg synes i utgangspunktet at endringene regjeringen foreslo, var viktige og riktige, og kommer selvsagt til å støtte disse. Men kommer det oppfordringer fra denne talerstolen om å stemme i henhold til min samvittighet fra flere av de partiene som stemmer mot, gjør jeg gjerne det.