Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-11-03:
Regjeringen har foreslått en endring av lov om Opplysningsvesenets fond som vil få store konsekvenser. Med et pennestrøk overfører Regjeringen verdier fra fellesskapet til enkeltpersoner. Det er sjelden man ser en så lemfeldig behandling av en sak som får så store konsekvenser som denne. De som er så heldige at de har festet tomt tilhørende fondet, får, i motsetning til alle andre tomtefestere i landet, en betydelig rabatt av Regjeringen, en rabatt som de igjen kan høste en betydelig gevinst av dersom den realiseres ved en senere omsetning av eiendommen. På denne måten tar Regjeringen verdier som tilhører fellesskapet, og deler dem ut igjen til mer eller mindre tilfeldige enkeltpersoner. Grunneiere over hele landet bør merke seg at Senterpartiet ikke på noen måte har reservert seg eller gått imot dette forslaget. Jeg hadde forventet at Senterpartiet hadde stått på grunneiernes side i denne saken, for dette vil selvfølgelig ha overføringsverdi også overfor andre tomteeiere og tomtefestere. Det vil gi et press inn i det private markedet og skape et enormt press på hvordan en gjør dette. Det må være lov til å spørre: Hvor ble det av Senterpartiets forsvar for det lokale eierskapet? Etter Kristelig Folkepartis mening er Opplysningsvesenets fond arvegodset til Kirken. Med de lovendringene som vi behandler her i Lagtinget i dag, går nå Opplysningsvesenets fond på en trippelsmell, for det første med det vedtaket som fattes i dag. For det andre har fondet de siste årene blitt pålagt flere forpliktelser enn man tidligere hadde. Man skal altså dekke mer enn det man gjorde før, og med færre midler. For det tredje er fondet på grunn av den finansuroen vi er i, i en meget vanskelig situasjon som gjør at avkastningen blir lavere. De store taperne er barne- og ungdomsarbeidet som drives av Kirken, og prestene som har boplikt, og som desperat ønsker å få rehabilitert sine boliger. Det alvorligste er likevel at det ser ut til at Regjeringen bevisst bryter Grunnloven i denne saken. Grunnloven setter nemlig klare grenser for hva fondet kan brukes til. Den sier at fondet ikke kan avstå eller gi bort verdier, f.eks. ved salg av arealer eller bygninger til lavere pris enn markedsverdi, men det er nettopp det Regjeringen nå vil gjøre. Professor Eivind Smith har vært dratt inn i debatten av representanten Inge Lønning. La meg sitere noe av det Eivind Smith sier: «Det er ingen grunn til å tolke grunnloven slik at bestemmelsene om Stortingets kompetanser likevel går foran.» Klarere enn dette kan vi kanskje ikke få det. I denne debatten må det også være lov til å stille spørsmål om forholdet mellom Grunnloven § 106 og den tomtefesteinstruksen som Regjeringen fattet i fjor. Kristelig Folkeparti mener det mildt sagt er svært tvilsomt om tomtefesteinstruksen og derved følgende endringer i OVF-loven er innenfor de rammene § 106 trekker opp. De betraktninger som også advokatfirmaet Hjort har gjort, går sterkt i samme retning: «Ut fra en forsvarlig rettslig vurdering kan det ikke herske tvil om at tomtefesteinstruksen er i strid med Grunnloven § 106 og at den derfor ikke kan gjennomføres uten grunnlovsvedtak etter Grunnloven § 112.» Dette er klare tanker fra et advokatfirma. Lovavdelingen har derimot en motsatt konklusjon, men slik vi leser Lovavdelingens uttalelse, åpner denne også for at instruksen kan være grunnlovsstridig. Lovavdelingen sier veldig tydelig at Stortinget må gis best mulig grunnlag for å ta konkret stilling til tolkningen av Grunnloven § 106 og den foreliggende problemstillingen. Heldigvis er det svært sjelden at vi kommer opp i en situasjon som denne, at det settes så store spørsmålstegn ved om et lovforslag og en instruks er i samsvar med Grunnloven. En grunnlovsbestemmelse vedtas med to tredjedels flertall i denne sal. Det trengs imidlertid ikke to tredjedels flertall når man i ettertid tolker hva Grunnloven sier. Da er det nok med simpelt flertall. I denne konkrete saken er det mer enn en tredjedel som er uenig med Regjeringen og regjeringspartiene. Jeg vil si at regjeringspartiene påtar seg et stort ansvar. Opplysningsvesenets fond er å betrakte som Kirkens arvegods. Gjennomføringen av tomtefesteinstruksen innebærer at fondets verdier vil bli forringet med anslagsvis 1,1 milliarder kr utover forringelsen som følger av en høyesterettsdom i 2007. I tillegg vil de årlige festeavgifter/festeinntekter bli redusert med 20–25 mill. kr. Dette innebærer at fondets verdi overføres fra fondet til privatpersoner til en pris som i mange tilfeller vil ligge langt under markedsverdi – dette i tillegg til at den generelle uroen i finansmarkedet også har rammet OVFs kapital hardt. Saken er nok ikke avsluttet med den politiske behandlingen her i Stortinget. Den endelige avklaringen vil trolig komme i rettsapparatet, og Regjeringen påtar seg et stort ansvar når de nå bevisst kan komme til å bryte Grunnloven. Regjeringens ønske om å være raus er i utgangspunktet prisverdig. Vær gjerne raus, men bruk egne penger. Å ta fra det lokale barne- og ungdomsarbeidet, å ta fra oppussing av presteboliger, å ta fra dem som utfører en tjeneste i Den norske kirke, altså fra fellesskapet, og gi til private, er ikke raushet, men å legge beslag på andres verdier.