Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-05:
Etter å ha vært til stede da Tora Aasland, daværende statsråd, presenterte Meld. St. 13, hadde jeg skikkelig store forventninger til regjeringens ambisjoner om hurtigst mulig å sørge for at de endringene som er realiserbare innen både helse- og sosialfagutdanningene, ble iverksatt, og at velferdsteknologien hurtigst mulig ble tatt i bruk. Dette er ikke innfridd av regjeringspartiene. St. meld. 13 for 2011–2012 Samspill i praksis gir en grundig og saklig beskrivelse av dagens situasjon og utfordringer innenfor helse- og omsorgsektoren og av velferdsforvaltningens tilbud. I tillegg synliggjør meldingen nødvendigheten av at det må bli gjort forandringer innen alle de helsefaglige utdanningene, på alle nivå, ved å ta i bruk ny teknologi innen helse- og de sosialfaglige områdene. Flere folk får konstatert ulike kroniske sykdommer, og vi lever lenger. I mange tilfeller fører dette til et stort sammensatt hjelpebehov. I tillegg viser framskrivninger at dersom vi ikke gjør endringer i måten som vi løser oppgavene i sektoren på, må hver fjerde ungdom ta helsefaglig utdanning i 2025. Går vi enda ti år fram, er tallet hver tredje ungdom på landsbasis. Dette er selvsagt ingen bærekraftig utvikling. Derfor er det så viktig at vi snarest setter inn tiltak som motvirker utviklingen. Dette går på både god folkehelseinformasjon om forebyggende helsearbeid og at vi må ta i bruk nye måter å løse oppgavene på. Fremskrittspartiet er positiv til å legge om innholdet i utdanningene, slik at de blir noe mer tverrfaglige enn de er i dag. Det er viktig for pasientene at de ulike helsearbeiderne har grunnleggende kunnskaper om innholdet i andre helsearbeideres utdanninger. På den måten kan arbeidere med ulik utdanning være et godt team som utfyller hverandres kompetanse, samtidig som det kommer pasienten til gode. For å få dette til på en best mulig måte er Fremskrittspartiet positiv til at det i samarbeid med utdanningsinstitusjonene og arbeidsgiverne utarbeides en felles rammeplan for utdanningene. Samtidig finner Fremskrittspartiet det viktig å understreke at det tverrfaglige ikke må gå på bekostning av det enkelte fags særpreg. Meldingen er tydelig på at det er et langt større behov for et samarbeid mellom universitets- og høyskolesektoren og arbeidsgiversiden innen helse- og omsorgssektoren enn det som er i dag. Fremskrittspartiet mener at det er svært viktig for å øke kvalitet og relevans i utdanningene og for å styrke kompetanse og kvalitet i velferdstjenestene. Alt i alt mener Fremskrittspartiet at meldingen er tydelig på behovene i helse- og velferdstjenestene, samtidig som den kommer med mange gode løsninger på utfordringene. Dessverre tyder mye på at regjeringen også i denne saken lider av beslutningsvegring. På flere områder er meldingen lite konkret og forpliktende. Det er veldig mye som skal vurderes, utredes eller utvikles i ettertid – dette til tross for at meldingen med all tydelighet viser at det på enkelte områder ikke er så veldig god tid. Det gjelder både fullføringsgrad i studiene og behovet for utdannet personell. Til tross for at nordmenn er langt fremme når det gjelder bruk av teknologi som privatpersoner, ligger Norge langt bak andre land når det gjelder å inkorporere teknologien i helse- og omsorgssektoren. Her er Fremskrittspartiet utålmodig på brukernes vegne. Dersom teknologien i langt større grad hadde blitt tatt i bruk innen helsesektoren, ville dette gitt helsepersonell mer tid til den enkelte bruker. Regjeringen burde omgående sette i gang med å få til et samspill mellom utdanning og praksis på et mye tidligere tidspunkt i utdanningene – dette både for å gjøre utdanningen mer interessant og for å forebygge det såkalte praksissjokket som mange opplever. Fremskrittspartiet mener at regjeringspartiene burde brukt gulrot i stedet for pisk for å framskaffe lærlingplasser. Lærlingtilskuddet har ikke hatt økning siden 1990-tallet, og for små institusjoner med høyt arbeidspress er det en utfordring å gi lærlinger god nok oppfølging. Hadde de derimot blitt finansiert slik at vi kunne sette inn ressurser som kunne ta seg av opplæringen, kunne det gitt langt flere gode læreplasser. Økt lærlingtilskudd er en samfunnsnyttig investering. Stadig flere får muskel- og skjelettlidelser, og en grundig utredning om etablering av kiropraktorutdanning i Norge viser at det er behov for dette. Fremskrittspartiet håper at dette er noe som blir prioritert av regjeringen i det videre arbeidet. Fremskrittspartiet støtter også meldingens innhold om at fleksible utdanningsløp blir gjort langt bedre kjent enn i dag. Vi ønsker også at forsøket med helseutdanning i fagskole vil innebære at autorisasjon kan oppnås. Jeg vil også minne om den store frafalls- og strykprosenten innen helsefagutdanningene, som noen steder ligger på langt over 40 pst. Her må det settes inn tiltak. Fremskrittspartiet ønsker ikke å innføre opptakskrav ved å stille krav om minimumskarakterer, da det kan være personer med gode kvaliteter som vil bli ekskludert fordi de ikke har mattekunnskapene i orden. Fremskrittspartiet vil heller gi flere muligheter til å tilegne seg nødvendige kunnskaper i forkant av studiet gjennom forkurs. Dette vil styrke rekrutteringen og motvirke frafall. Videre ønsker vi at TAF-ordningen innen helsefagutdanning i langt større grad må bli et søkbart studietilbud i alle fylker. Fremskrittspartiet støtter ikke regjeringens forslag om å legge om legeutdanningen. Vi registrerer også at det er kommet merknader fra helse- og omsorgskomiteen, hvor også regjeringspartiene er noe skeptiske til å legge om legeutdanningen. Men vi støtter Legeforeningen, som under høringen holdt fram at dette er et forslag der fordeler og ulemper ikke er blitt belyst i prosessen, til tross for at forslaget vil være en stor endring av medisinstudiets organisering. Dette står litt i kontrast til det saksordføreren, som for øvrig har gjort en god jobb i saken, sier, at regjeringspartiene er så veldig opptatt av at endringene skal skje i dialog med berørte parter. Her blir altså Legeforeningen totalt overkjørt i en såpass viktig sak. Det finner jeg noe forunderlig. For Fremskrittspartiet er det også viktig å peke på de endringene som må til både hos Nav og barnevernet for bedre å tilpasse tilbudet til dagens behov i samfunnet. Hermed fremmer jeg de forslagene som Fremskrittspartiet har alene eller sammen med andre partier.