Jan Johnsen (Høyre), 1999-06-07:
På begynnelsen av 1990-tallet var det en akseptert oppfatning at Norge hadde et kraftoverskudd i det norske vannkraftsystemet, og at vi i et normalår minst skulle være selvforsynt med kraft. Utviklingen i energiforbruket de senere årene har ført til et økende energiunderskudd som må dekkes ved import, stort sett med forurensende dansk kullkraft. Istedenfor å utnytte Norges store potensial for produksjon av fornybar, ren vannkraft og forholdsvis miljøvennlig gasskraft velger vi å importere dansk kullkraft. Regjeringen er hovedtalsmann for denne strategien. I energimeldingen anbefaler den til og med at vi skal øke denne importen. Regjeringen ønsker rett og slett ikke å utnytte Norges store og uforløste vassdrags- og gassressurser til kraftproduksjon. Den samme regjeringen har hatt høy sigarføring i klimaspørsmålet og understreket vårt eget nasjonale ansvar for å redusere klimautslippene. Dette er dobbeltmoral. Skal Norge og verden løse sine energi- og miljøproblemer kan vi ikke utelukke våre mest miljøvennlige energikilder. Norge er i dag en nettoimportør av elektrisk kraft, og importbehovet er økende. Selv med satsing på energiøkonomisering må vi regne med at etterspørselen vil stige i årene som kommer. Vannkraft er en ren, fornybar energikilde. Jeg minner om at Stortinget ved behandlingen av Samlet Plan og Verneplan IV i 1993 sa et rungende ja til en fortsatt skånsom utbygging av vannkraft. Samtidig ble de miljømessig mest verdifulle vassdragene vernet. Stortingets behandling av Samlet Plan førte til at nedre del av Øvre Otta-vassdraget ble frigitt for konsesjonsbehandling i tråd med den foreliggende søknaden for Glitra-Øyberget-prosjektet. Samtidig vedtok Stortinget å verne to tredjedeler av Øvre Otta. To tredjedeler er allerede vernet. Likevel ser det ut til at et flertall vil verne enda mer. Det er siste rest av vassdraget vi diskuterer i dag. Jeg og flertallet i Høyres stortingsgruppe legger stor vekt på at Øvre Otta- prosjektet er en videreutvikling av et mer enn 50 år gammelt vannkraftsystem. Prosjektet krever ikke utvidelse av eksisterende magasin. Prosjektet krever ikke neddemming av nye områder. De største naturinngrepene ble foretatt for 50 år siden. Det dette dreier seg om, er å utnytte de eksisterende investeringene på en best mulig måte. Med minimale naturinngrep kan vi få en milliard, eller tusen millioner, kWh. Vi snakker om en betydelig kraftmengde. Det er snakk om en stor og miljøvennlig ressurs som det norske og internasjonale samfunnet ikke burde ha råd til å si nei til. Men det er først når det såkalte overflodssamfunnet blir stilt overfor harde energi- og miljøpolitiske realiteter, at dette blir åpenbart for de fleste. Nord-Gudbrandsdalen er en næringsfattig region. Gjennom mange år er regionen påført betydelige belastninger som følge av omfattende verneplaner. Avviklingen av Hjerkinn skytefelt, med de konsekvenser det får for Forsvarets virksomhet i Nord-Gudbrandsdalen, bidrar ytterligere til å svekke det regionale næringsgrunnlaget. Utbyggingen av Øvre Otta vil gi betydelige fordeler for lokalsamfunnet og det regionale næringslivet. I tillegg til skatteinntekter og arbeidsplasser knyttet til selve prosjektet, kan kraftutbyggingen skape store ringvirkninger for regional næringsutvikling i Øvre Gudbrandsdalen. Vi vet at det er en massiv lokal støtte for utbygging. Når et område først er klarert for konsesjonsbehandling, mener jeg vi bør lytte til lokale råd. Det er både fordeler og ulemper knyttet til det omsøkte prosjektet. En samlet vurdering, der økt kraftproduksjon og lokale interesser veies opp mot naturinngrepene, taler etter min mening klart for utbygging. Jeg viser til at et stort flertall i Høyres stortingsgruppe etter en samlet vurdering støtter en utbygging av Glitra-Øyberget på ca 700 GWh. Dette innebærer at nordoverføringen sløyfes, slik at elvene Tora, Føysa og Vulu tas ut av prosjektet. For øvrig gjennomføres prosjektet i tråd med NVEs anbefaling. Jeg tar opp mitt forslag, som er referert i innstillingen.