trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-05-13:
Etter pengespillovens forskrift om fordeling av Norsk Tippings overskudd til idrettsformål fordeler Kongen hvert år idrettens andel på hovedposter, mens Kulturdepartementet innenfor rammen fordeler de enkelte poster. Denne regjeringen har fullført innfasing av ny tippenøkkelandel, så ved årets hovedfordeling av spillemidler til idrettsformål går det for første gang i historien over 1 mrd. kr til idrettsanlegg i kommunene. Rammen til hvert enkelt fylke påvirkes av søknadsvolum, innbyggertall og anleggsdekning. Slik fordeles midlene etter behov samtidig som tilgangen til idrettsanlegg over hele landet utjevnes. Tilskuddsordningen til idrettsanlegg er søknadsbasert og skal toppfinansiere oppføring og rehabilitering av anlegg for idrett og fysisk aktivitet. Oslo har i år søkt om vesentlig mindre enn de øvrige fylkene og har derfor relativt sett en lav tildeling. Samtidig virker utjevningsordningen slik at Oslos høye innbyggertall og lave anleggsdekning gir Oslo den desidert høyeste innvilgede andelen i landet. Oslo får altså langt flere kroner i forhold til søknadssum enn de øvrige fylkene. Dersom søknadsvolumet i Oslo øker, vil også tildelingen øke. Videre vil jeg framheve at denne regjeringen har sørget for at Oslo, sammen med 18 andre kommuner, fra og med årets søknadsrunde inngår i en pressområdesatsing som gir rett til 15 pst. mer i spillemidler til idrettsanlegg. Jeg vil også legge til at regjeringen i år har bidratt vesentlig til å senke terskelen for at flere kan delta i idretten, gjennom en stor økning av lokale aktivitetsmidler, lokale friluftstiltak for barn og unge og inkluderingstiltak.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-05-13:
Fordelingen av spillemidler følger fastsatte kriterier og tildeles etter søknad. Oslo har betydelige innestående midler i ordningen, som vil dekke det resterende søknadsbeløpet, så Oslo vil derfor ved årets tildeling ha tilgjengelig nok midler til full innvilgelse av spillemiddelsøknadene. Det var det jeg oppfattet som første spørsmål, det andre spørsmålet fikk jeg ikke helt med meg.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-05-13:
Det regjeringen har sørget for, er jo nå også å definere 19 kommuner som pressområder, og da er det naturlig at Oslo er en av de 19 kommunene, der staten bidrar med 15 pst. mer i spillemidler til søknader til idrettsanlegg, pga. de siste års befolkningsvekst og forventet befolkningsvekst også framover. I dette inngår også anleggsdekning. Men det med bygging av idrettsanlegg er lokale initiativ som gjøres etter behov og tilgjengelige ressurser, der staten bidrar gjennom spillemiddelordningen til toppfinansiering av idrettsanlegg. Som jeg sa i mitt første svar, så har vi nå passert 1 mrd. kr til utbetaling på dette området.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-05-13:
I rovviltforliket av 2011 videreførte et samlet storting de gjeldende bestandsmålene for gaupe, jerv og ulv, mens bestandsmålet for bjørn ble redusert fra 15 til 13 ynglinger. Av hensyn til den todelte målsettingen om å ivareta både rovvilt og beitedyr er bestandsmålene for store rovdyr satt lavt i Norge. Stortinget har videre vedtatt at bestandene skal forvaltes så nær bestandsmålene som mulig. Å forvalte viltbestander så presist er svært krevende. Bjørnebestanden er ifølge siste bestandsstatus fra Rovdata på 6,4 ynglinger. Bestanden er dermed halvparten så stor som bestandsmålet. Antall fødte ungekull av bjørn er tilnærmet uendret siden rovviltforliket i 2011. Bjørnens biologi gjør at utbredelsen og antallet hunnbjørner øker svært sakte. Dette har sammenheng med at de fleste unge binner etablerer sine hjemmeområder delvis innenfor sine mødres hjemmeområder. Utbredelsen og antallet hunnbjørner påvirkes ytterligere av økt jakt på bjørn i Sverige. Jakt i grenseområdene mot Norge kan både medføre at hunnbjørner som lever på begge sider av riksgrensen, blir skutt i Sverige, og det kan redusere innvandringen av hunnbjørner fra Sverige til Norge. Et viktig tiltak er og vil fortsatt være å beskytte hunnbjørner fra felling så langt det lar seg gjøre. På den måten legger vi til rette for vekst i bestanden. Det innebærer at felling av bjørn først og fremst omfatter hannbjørner i områder som er prioritert for utmarksbeite. Eksempelvis er det denne våren skutt to hannbjørner i Grane kommune i Nordland av Statens naturoppsyn. Jeg har god tro på at vi med denne tilnærmingen vil nå opp til målet på 13 ynglinger av bjørn. Det vil imidlertid ta tid å nå målet.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-05-13:
Vi har nær kontakt med Sverige. Vi har det når det gjelder ulv, og vi har det også når det gjelder bjørn, hvor vi ønsker å se på om det er mulig å ha et felles arbeid for å merke bjørn. Det er viktig at vi klarer å forvalte dette sammen. Når det gjelder det andre spørsmålet, vet vi at forvaltningen av rovvilt i kalvingsområder for tamrein er blant de punktene i rovviltforliket fra 2011 som har vært mye diskutert. Derfor sendte jeg 12. mars i år et brev til alle rovviltmyndighetene med en avklaring av hvordan dette punktet i rovviltforliket skal følges opp i praktisk forvaltning. Det var det brevet som var bakgrunnen for min statssekretærs uttalelser til Trønder-Avisa denne uken. I det brevet står det klart at det skal føres en tydelig soneforvaltning med klar differensiering av forvaltningspraksisen mellom prioriterte beiteområder og prioriterte rovdyrområder.
Tine Sundtoft (Høyre), 2015-05-13:
Det jeg svarte når det gjelder samhandling med Sverige, er at vi ønsker å ha et felles prosjekt med merking av bjørn. Det er det vi nå har med Sverige. Så vet representanten Solhjell at vi skal komme tilbake til Stortinget med både ulvesone og bestandsmål for ulv. Der får vi også gode bestandsrapporter fra Rovdata, og vi bruker Miljødirektoratet for å få deres kunnskap inn i saken. Flere av de problemstillingene som tas opp her, vet vi at vi kommer tilbake til, men det er krevende å forvalte rovviltforliket og balansere mellom å ta hensyn til rovdyr og beitedyr. Stortinget har vedtatt bestandsmål, og det er det vi jobber etter.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-05-13:
«Alle dei norske rovdyra er truga av utrydding, ifølgje Norsk rødliste 2010. Bjørn, gaupe og ulv er under bestandsmålet sett av Stortinget. Når det gjeld bjørn må talet på ynglingar doblast for å nå bestandsmålet. Samstundes veks bestanden av bjørn særs sakte. Kva vil statsråden gjere for å nå bestandsmålet for bjørn?»
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-05-13:
Eg takkar for svaret. Eg er heilt einig i at fullstendig å unngå jakt på binner, at binner vert tekne ut, er openbert det viktigaste verkemiddelet, og vert binner tekne ut, er det det som gjer størst skade. Eg vil eigentleg spørje om to ting i den samanhengen. For det første var statsråden sjølv inne på den auka svenske bjørnejakta, og det første spørsmålet er om statsråden har teke eit initiativ overfor svenske myndigheiter med tanke på felles tiltak for å auke bjørnebestanden. Det andre gjeld eit intervju hennar statssekretær gav til Trønder-Avisa på måndag. Det må ein forstå slik at uttak av bjørn i område der det er spor av binner med ungar, kan verte gjennomført. I rovviltforliket har binneområda særleg vern. Difor vil eg spørje: Er det aktuell politikk å gje skadefelling i eit område der ein risikerer å skyte binner med ungar?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-05-13:
Eg fekk vel ikkje svar på nokon av dei to spørsmåla, om det er aktuell politikk og om statsråden har teke kontakt med Sverige med sikte på å få ta ut fleire bjørnar. Så eg ber om å få tydelege svar på det. Eg tek sjansen på at ulv – sjølv om spørsmålet gjeld bjørn – er innanfor ramma av spørsmålet, sidan vi har eit felles forlik i Stortinget som handlar om begge delar. Det er bekymringsfullt at vi har få ulvar, og at få ynglingar er funne hittil i år. No har den nye svenske klima- og miljøministeren bedt det svenske Naturvårdsverket greie ut kor mange ulvar det må vere i Sverige for at bestanden skal vere livskraftig. Sidan regjeringa skal kome med eit nytt bestandsmål i løpet av 2015, kunne det vere interessant å høyre om klima- og miljøministeren kan tenkje seg å spørje Miljødirektoratet vårt om å gje ei fagleg tilråding om kor mange ulvar vi bør ha i Noreg for å ha ein levedyktig bestand.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Siden 1997 har Nasjonalt senter for fostermedisin, NSFM, drevet Norges eneste videreutdanning i ultralyddiagnostikk for jordmødre. Dette gjennomføres ved at Helse- og omsorgsdepartementet gir Helse Midt-Norge ved St. Olavs hospital utdanningsoppdraget, og at NSFM videre gjennom stadige kontrakter med NTNU ved det medisinske fakultet gjennomfører den 1-årige utdanningen. Dette gir utdanningen en prosjektstatus. Er statsråden enig i at ansvaret for utdanningen bør flyttes fra Helse- og omsorgsdepartementet til Kunnskapsdepartementet, og i stedet være en del av basisen og oppdraget til NTNU?»
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
Jeg takker statsråden for svaret. Endring av eierskapsdepartement er ønsket av utdanningsmiljøet selv. Det er for så vidt ønsket av St. Olavs Hospital, og det er ønsket av NTNU. Det er sterke lokale ønsker. Siden opprettelsen av utdanningstilbudet i 1997 har det blitt ansett som et prøveprosjekt, som drives på kontrakt. Kontraktene mellom St. Olavs og NTNU ble reforhandlet i 2003, 2007, 2009 og 2014. Er ikke statsråden i alle fall enig i at 20 år med reforhandlede kontrakter er mer enn nok til å definere dette som et varig utdanningstilbud, som egentlig bør inn i NTNUs portefølje, også sett i lys av ønsket om en god offentlig svangerskapsomsorg?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
Jeg har tiltro til at NTNU vil anse dette som et svært viktig utdanningsområde. Vi skal ha en god og kompetent svangerskapsomsorg i Norge. Vi har i dag tilbud om ultralydundersøkelse fra 18. uke. Stadig flere gravide velger også å foreta en undersøkelse før den tid. Da er det viktig at kompetansen til dem som utfører undersøkelsen, er god. Det sørger denne utdanningen for. Senest for to dager siden ble muligheten for å opprette et mastergradstilbud til jordmødre som tar denne ultralydutdanningen diskutert. Støtter statsråden en slik kvalitetsmessig utvikling av utdanningen, og er han, som ansvarlig statsråd, villig til å bidra økonomisk til å gjøre denne utdanningen til et mastergradstilbud?
Bent Høie (Høyre), 2015-05-13:
Den aktuelle videreutdanningen i ultralyddiagnostikk for jordmødre er viktig for å sikre at vi har nødvendig kompetanse innenfor ultralyd blant jordmødre i Norge. Helse- og omsorgsdepartementet har derfor gitt Helse Midt-Norge i oppdrag å videreføre og finansiere denne særskilte videreutdanningen. Det er uvanlig at videreutdanninger blir finansiert på denne måten. Vanligvis blir disse finansiert over Kunnskapsdepartementets budsjett. På bakgrunn av sine rammebevilgninger vurderer utdanningsinstitusjonene hvilke utdanninger de skal tilby, og hvordan de skal innrette disse. Jeg kan derfor forstå at representanten stiller spørsmålet. Slik jeg oppfatter det, ligger det en antydning i spørsmålet om at det vil kunne være en forbedring om ansvaret for finansieringen blir flyttet til Kunnskapsdepartementet. Representanten går imidlertid ikke nærmere inn på bakgrunnen for dette. Jeg mener det viktigste må være å sørge for at denne videreutdanningen rett og slett videreføres, slik at tjenesten har tilgang til denne kompetansen. Når Helse Midt-Norge har ansvaret for finansieringen, kan de tilpasse utdanningen til det som er det faktiske behovet i tjenesten. Dersom videreutdanningen skulle vært finansiert av Kunnskapsdepartementet, ville finansieringen inngå i institusjonens rammebevilgning. I så fall ville det vært universitetet som sto ansvarlig for å avgjøre dimensjoneringen av studieplasser, innholdet i utdanningen og – i siste instans – om utdanningen skal tilbys. Videreutdanningen ville da blitt vurdert som en del av det helhetlige utdanningstilbudet ved NTNU, på linje med institusjonens øvrige utdanninger. Jeg kan vanskelig se at det vil være umiddelbare fordeler for den aktuelle videreutdanningen dersom ansvaret blir flyttet over til Kunnskapsdepartementet. Jeg legger da til grunn at Helse Midt-Norge også i fortsettelsen vil ha ansvaret for å drive denne videreutdanningen.
Bent Høie (Høyre), 2015-05-13:
Jeg deler absolutt representantens syn på at dette er en ønsket utdanning, som det er behov for i helsetjenesten. Og det er et behov som er der i uoverskuelig framtid. Men jeg er usikker på om det vil styrke og sikre utdanningen å flytte finansieringen fra en ordning, der vi har et system med et tydelig oppdragsdokument, og der Helse Midt-Norge har et sørge for-ansvar for å finansiere denne utdanningen og gå over til at disse pengene blir overført i et rammefinansiert system, der det vil være opp til utdanningsinstitusjonene selv å vurdere om dette er en utdanning som de vil tilby – og omfanget av den.
Bent Høie (Høyre), 2015-05-13:
Denne videreutdanningen for jordmødre er et oppdrag for Helse Midt-Norge som vi også finansierer gjennom bevilgningen til Helse Midt-Norge. Når det gjelder etablering av masterutdanninger, er det noe som universitetene står fritt til å vurdere selv. Det er også underlagt et annet departement enn Helse- og omsorgsdepartementet.
Bent Høie (Høyre), 2015-05-13:
ALS er en svært alvorlig sykdom, og det kreves mye av kommuner og spesialisthelsetjenester for å gi dem som er rammet, et godt tilbud innen behandling, omsorg og pleie. Tjenestene som tilbys ALS-pasienter, skal være basert på forskningsbasert kunnskap. Det er derfor viktig at oppdatert kunnskap spres og nyttiggjøres i tjenesten, gjennom nasjonale retningslinjer og kompetansetjenesten for hjemmerespiratorbehandling. Men som representanten Henriksen påpeker, mangler vi kunnskap om hvorfor sykdommen oppstår, hvordan den utvikler seg og om den er arvelig. Departementet finansierer forskning gjennom de regionale helseforetakene og gjennom Norges forskningsråd. Forskningsrådet har ikke mottatt søknader om midler til forskning på ALS siden år 2000, og det pågår i dag ingen slike prosjekter. Når det gjelder forskning på ALS i helseforetakene, er jeg kjent med at det har vært gjennomført noe forskning de senere årene, og at det pågår interessante prosjekter ved Haukeland universitetssykehus og ved Ahus – både klinisk og innen epidemiologi og genetikk. Regjeringen arbeider også for å legge til rette for flere kliniske studier, og for at flere pasienter skal få tilgang til utprøvende behandling. Dette vil åpne for flere kliniske studier om ALS. Behovet for kunnskap på området er ikke begrenset til Norge. Deltakelse i internasjonalt forskningssamarbeid er derfor viktig. På denne måten kan Norge både bidra til og utnytte den kunnskapsproduksjonen som skjer innenfor helse- og omsorgssektoren. Norge har deltatt i det felleseuropeiske programmet for forskning på Alzheimer og nevrodegenerative sykdommer – JPND – som også inkluderer ALS. Innenfor programmet pågår det to større forskningsprosjekter på ALS. Regjeringen la våren 2014 fram en strategi for å øke den norske deltakelsen i Horisont 2020, også innen programområdet helse. Den internasjonale forskningen som pågår, og kunnskapen som kommer ut av slik forskning, vil også komme norske ALS-pasienter til gode. Som representanten påpeker, finnes det lite forskning på ALS i Norge, men det er noe, i tillegg til det som skjer internasjonalt. Det er imidlertid mange finansieringskilder både nasjonalt og internasjonalt som gir muligheter for å søke om midler til ALS-forskning. Jeg håper derfor at norske forskningsmiljøer benytter denne muligheten til å søke om forskningsmidler på områder der det er behov for økt kunnskap, som eksempelvis ALS.
Bent Høie (Høyre), 2015-05-13:
Som jeg var inne på, foregår det allerede en rekke forskningsprosjekter både ved Haukeland universitetssykehus, ved Ahus i samarbeid med Umeå universitet, og ved Ahus i samarbeid med Oslo universitetssykehus. Vi har også gjort, og er også i ferd med å gjennomføre, en rekke endringer – forbedringer – for å styrke klinisk forskning og bidra til større deltakelse i Horisont 2020. Men forskning på ALS må også ses i et internasjonalt perspektiv, og det er viktig at den forskningen som vi er med på å finansiere fra norsk side, også representerer en internasjonal standard og kvalitet. De som skal forske på disse områdene, må også kvalifisere seg for å få de pengene som settes av til dette området, for det er på den måten Norge har mulighet til å bidra i det internasjonale samspillet som er nødvendig for å løse disse gåtene.
Bent Høie (Høyre), 2015-05-13:
Det vi vet, er at sykehusbudsjettet for 2015 er et budsjett som legger opp til en betydelig vekst, og at denne regjeringen har lagt opp til å bevilge penger til en høyere vekst i våre to statsbudsjetter enn det den forrige regjeringen klarte å få til gjennom åtte år. Det vi også vet, er at vi har et betydelig arbeid som legger til rette for mer klinisk forskning i sykehusene. Vi vet også at sykehusene prioriterer forskning høyere enn før, det settes av betydelig med midler. Det vi også vet, er at denne regjeringen har tatt initiativ til å forbedre muligheten for at norske forskere skal få større uttelling i midlene som ligger i Horisont 2020. Her er det store muligheter, men det som er en forutsetning for å få penger, er at en også har forskningsprosjekter som har den kvaliteten som gjør at en faktisk er med på å bidra i det internasjonale samspillet som forskning når det gjelder denne typen medisinske spørsmål, alltid vil være en del av. Norge kan ikke løse dette alene, vi må være en del av en større helhet.
Bent Høie (Høyre), 2015-05-13:
Omstillingen ved Rjukan sykehus har vært krevende. Sykehuset Telemark har hele tiden vært opptatt av at omstillingen skulle skje på en forsvarlig og sikker måte. Sykehuset har oppgitt at de har gjennomført ROS-analyser av elementene i utviklingsplanen, at det ble utarbeidet en fornyet plan for prehospitale tjenester, og at det ble utarbeidet en ROS-analyse for Seksjon øvre Telemark, som også omfatter Rjukan sykehus. Ifølge Sykehuset Telemark har en det siste halve året vurdert pasientbelegg og tilgjengelige ansatte på Rjukan minst én gang per uke. De har vurdert faglig forsvarlighet med mottak av akuttpasienter og oppfølgingen av inneliggende pasienter. Dette har medført at akuttmottaksfunksjonen i en periode har vært overført til Notodden. I tilsynet konkluderte fylkesmannen med at det er funnet avvik som nettopp gjelder at det ikke er gjennomført adekvat risiko- og sårbarhetsvurdering for omstillingen. Det påpekes at Sykehuset Telemark heller ikke har fulgt opp med vurderinger av behov for risikoreduserende tiltak under omstillingen, og at det har vært mangelfull bruk av avvikssystemer i prosessen. Dette er selvsagt uheldig. Til tross for at Fylkesmannen har avdekket avvik i risiko- og sårbarhetsvurderingen knyttet til omstilling, er Fylkesmannens konklusjon at dette ikke har gått ut over forsvarligheten i pasientbehandlingen. Det er jeg glad for. Tilsynet ble gjennomført i en krevende periode med stor belastning på de ansatte. Ledelsen, i samråd med hovedverneombud og Arbeidstilsynet konkluderte til slutt med at det ikke lenger var forsvarlig å opprettholde driften av akuttmottaket på Rjukan. Denne funksjonen ble derfor flyttet til Notodden fra 16. mars 2015, samme dag som vurderingen ble gjort. Det uanmeldte tilsynet skjedde samme dag. Fylkesmannen kommenterer nettopp at mye av det som kom fram under tilsynet, gjaldt forhold knyttet til arbeidsmiljø, som ikke hører inn under Fylkesmannens myndighetsområde. Det er helseforetakene som har ansvaret for at omstillingsprosesser skjer på en forsvarlig måte, og det er Helsetilsynet som har tilsynsansvar for dette. Jeg mener at dette er en riktig arbeidsfordeling. Sykehuset Telemark må svare Fylkesmannen på hvordan de ivaretar internkontroll, kvalitetssikring og risikoanalyser under den videre driften på Rjukan. Jeg opplever at konklusjonene fra Fylkesmannen viser at det ikke er samsvar mellom mine forventninger til det som bør gjøres av risikovurderinger og oppfølging av disse, og det som er gjort i denne prosessen. Parallelt med at Sykehuset Telemark svarer Fylkesmannen, vil jeg be Helse Sør-Øst om å redegjøre for på hvilken måte de har fulgt opp det at det skulle gjennomføres ROS-analyser i forkant av omstilling.
Bent Høie (Høyre), 2015-05-13:
Representanten Toppe har fått svar fra meg på de spørsmålene hun har stilt – enten de har vært stilt muntlig eller skriftlig – i denne saken, og det har vært en lang rekke spørsmål. Når det gjelder Fylkesmannens tilsyn, tror jeg at det er viktig å holde fast på at Fylkesmannen og Helsetilsynet har en selvstendig rolle i å vurdere når og på hvilke områder de fører tilsyn. Det ville være veldig uheldig hvis vi kommer i en situasjon der tilsyn blir politisk bestemt, og det håper jeg at representanten Toppe er enig med meg i. Når det gjelder videre oppfølging av denne konkrete saken, svarte jeg på det i mitt svar. Jeg vil be Helse Sør-Øst om å redegjøre for på hvilken måte de har fulgt opp det at det skulle gjennomføres en ROS-analyse i forkant av omstillingen. Så vil jeg ta stilling til innholdet i det svaret når jeg har fått svaret.
Bent Høie (Høyre), 2015-05-13:
Her tar representanten Kjersti Toppe opp forskjellige spørsmål i en sammenheng som ikke nødvendigvis hører sammen. Når det gjelder ansvaret for at tilbudet på et sykehus er forsvarlig, så er det ledelsen ved sykehusets ansvar, og det er et ansvar som verken kan delegeres ned eller flyttes opp. I det svaret som er gitt fra Sykehuset Telemark, opplever jeg at når det gjelder forsvarligheten knyttet til pasientbehandlingen, er det noe som er blitt vurdert veldig hyppig i denne prosessen. Det er også grunnen til at det har skjedd endringer i tilbudet underveis, f.eks. den endringen som skjedde 16. mars. Når det gjelder ansvaret for tilsyn, så har jeg redegjort for det i mitt forrige svar. Jeg forutsetter selvfølgelig at de risiko- og sårbarhetsanalysene som skal gjennomføres i forkant av en sånn endring, er tilstrekkelige – og det er det spørsmålet vi kommer til å følge opp overfor Helse Sør-Øst.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
«ALS er en svært alvorlig sykdom. Det er lite forskning på denne sykdommen. Det er tallmessig ikke så mange som rammes, og forholdsvis unge mennesker rammes òg. Det kan se ut som om dødeligheten stiger. Diagnostisering, behandling og omsorgs- og pleieutfordringene er store. For å kunne gi dem den beste behandling og omsorg er det nødvendig med kunnskap og forskning. Vil statsråden ta initiativ til at det settes i gang klinisk forskning på denne sykdommen i Norge?»
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
Det var mye interessant og mye positivt i statsrådens svar. Erna Solberg åpnet i går et diagnosesenter for muskel- og utmattelsestilstander, og hun sa at pasienter har møtt mangel på respekt rett og slett fordi man har manglet kunnskap. ALS’ støttegruppe har vært svært aktiv for å få satt på dagsordenen mer forskning, og det er riktig som statsråden sier, at det pågår en del forskning. Men med tanke på ALS’ støttegruppes engasjement og den opplevelsen veldig mange ALS-syke har, er det mangel på kunnskap både om diagnostisering, om oppfølging og om omsorgen som skal gis når man trenger langvarige tiltak – som mange i denne gruppa trenger. Som statsråden sa, pågår det også i Norge. Vil statsråden gjøre sitt til at disse initiativene som det er tatt initiativ til på sykehusene, skal kunne realiseres?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
Det jeg spør om, er om statsråden vil ta initiativ sånn at de miljøene som i dag er interessert i å forske, skal få mulighet til det rent økonomisk. Vi vet at sykehusbudsjettene er ganske stramme, vi vet at det har vært et svakt sykehusbudsjett i 2015, og vi vet også at den tvungne spredninga av midlene som regjeringa har gjennomført med fritt sykehusvalg, også vil påvirke den kliniske forskninga som skjer innenfor helseforetakene. Mitt spørsmål er: Kan statsråden love at det skal komme midler til klinisk forskning på ALS ute i helseforetakene og, ikke minst, ute i kommunene?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-05-13:
«Fylkeslegen har påvist at Sykehuset Telemark HF har gjort lovbrot med omsyn til sikkerheita rundt nedlegging av Rjukan sykehus. Tilsynet peikar på mangel på sårbarheits- og risikovurderingar før omstillinga, noko statsråden var godt kjend med. At fylkeslegen sin tilsynsrapport kjem i etterkant av omstillingane, er som å be om tilgiving for noko som ikkje skulle ha vorte tillate. Kva vil statsråden gjera for å sikra reelle tilsyn og hindra liknande uforsvarlege nedleggingsprosessar?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-05-13:
Statsråden seier at dei lovbrota som har skjedd frå føretaket si side, er «uheldig». Eg meiner dei er alvorlege, og spørsmålet mitt er kva statsråden vil gjera for å hindra at liknande uforsvarlege nedleggings- eller omleggingsprosessar skjer i andre føretak. Det vil eg gjerne ha eit meir utdjupande svar på. Eg har òg spurt om kva statsråden vil gjera for å sikra meir reelle tilsyn. Eg spurte i eit skriftleg spørsmål i mars om kva statsråden ville gjera for å sikra ei forsvarleg omlegging, utan at eg fekk eit svar på det. Kva vil statsråden gjera for å sikra reelle tilsyn – ikkje tilsyn etter at sjukehuset er nedlagt?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-05-13:
Eg synest det er positivt at statsråden vil ta dette opp med Helse Sør-Øst, for det er jo det som er kritikkverdig. Det er jo også statsråden som har godkjent utviklingsplanen, og som burde kunne ha følgt dette opp på eit tidlegare tidspunkt. Då eg spurde om dette i mars, var spørsmålet: «(…) kan statsråden forsikra om at den medisinske og helsefaglege drifta ved sjukehuset på Rjukan er forsvarleg(…) (…) (…) Synest statsråden det er heilt greitt at tilsynsmyndigheitene fungerer slik at dei kjem inn i desse strukturprosessane så seint at alt i realiteten er over?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
«Konkurranseforholdene i dagligvarebransjen er ikke blitt bedret de siste to årene. Aftenposten skriver 7. mai 2015 om avkastning for de store aktørene i dagligvaremarkedet på oppimot 14 pst. Landbruks- og matministeren har flere ganger tatt til orde for mer konkurranse og rimeligere matvarer. Så langt har regjeringa ikke presentert tiltak for å bedre konkurransen. Mener statsråden det er behov for å gjøre noe, og hvilke tiltak vurderer regjeringa?»
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
Jeg får jo takke for at statsråden møter i Stortinget og svarer på spørsmål, men dette er mildest talt et svar som ikke sier noen ting. En av grunnene til at spørsmålet må gjentas, er jo nettopp behovet for å gjøre noe inn mot den situasjonen vi har sett i dagligvarebransjen. Dette er også et ønske fra Arbeiderpartiet, men jeg tror det er flere i denne sal som faktisk ser dette behovet. Det overrasker meg litt at ikke statsråden i større grad – utover det å anklage dagligvarekjedene for å ta for høye priser – leverer politisk, når man sitter i en regjering som smykker seg med at man skal ha gjennomføringskraft. Noen tanker rundt hvordan man faktisk bedrer konkurransesituasjonen, må jo statsråden ha gjort seg, når man ser hvordan utviklinga går.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
Jeg må si at jeg er glad for at statsråden jobber med dette. Her har man jo faktisk en mulighet til å få igjennom en sak i Stortinget som har betydning for mange forbrukere – og som vel egentlig ligger midt i kjerneområdet for Fremskrittspartiet, ved at man ønsker å bedre konkurransesituasjonen. Jeg har registrert at statsråden også har vært i London og sett på hvordan man rigger opp en del av – jeg holdt på å si – rammeverket rundt dem som forhandler matvarer, og dagligvarekjeder, slik at man kanskje kan komme i en situasjon hvor man i hvert fall forhindrer uheldige konkurransesituasjoner. Dette er, som statsråden har sagt, noe vi har vært opptatt av i mange år. Det var jo bakgrunnen for Steensnæs-utvalgets og Hjelmeng-utvalgets arbeid, som har resultert i et forslag til lov om god handelsskikk, et forslag som etter mitt skjønn lå helt gryteklart. Jeg må bare understreke at jeg mener at det ikke er tilstrekkelig, men det ville være et viktig bidrag. Så jeg vil spørre statsråden om hun ikke nå snart kommer med et forslag til lov om god handelsskikk.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-05-13:
Jeg forstår at representanten Storberget er utålmodig, siden han stiller likelydende spørsmål nesten ukentlig. Regjeringen er opptatt av å gjøre dette arbeidet grundig og finne de mest treffsikre og effektive tiltakene, som vi har redegjort for tidligere. Regjeringen vil komme tilbake til Stortinget med forslag til tiltak når vi har konkludert i regjeringen, som vi har svart representanten Storberget en rekke ganger tidligere.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-05-13:
Først vil jeg bare si at statsråden stiller alltid opp for å svare på spørsmål fra Stortinget, og det er helt klart slik at vi deler bekymringen som representanten Storberget har når det gjelder konkurransen i dagligvaremarkedet. Dette er en situasjon som har oppstått gjennom mange år, der vi har gått fra flere aktører til færre og færre, og det er også derfor krevende å finne ut hvilke tiltak som kan bidra til å øke konkurransen i dagligvaremarkedet. Jeg har jobbet godt sammen med næringsministeren. Vi jobber for å komme fram til hvilke tiltak som kan iverksettes, og kommer tilbake til Stortinget så fort det er konkludert på det fra regjeringens side.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-05-13:
Jeg er glad for at vi er enige om at det lovforslaget ikke er tilstrekkelig, og det er jo nettopp derfor regjeringen bruker tid på å se på hvilke andre virkemidler som kan tas i bruk for å få til mer konkurranse i dette markedet. Så skal jeg love representanten Storberget at vi jobber på, både fra Landbruks- og matdepartementets og Nærings- og fiskeridepartementets side, og har et godt samarbeid om dette. Vi vil komme tilbake så fort vi har en konklusjon fra regjeringen på hvilke tiltak vi mener er viktige. Da håper jeg at vi får til et bredt forlik i Stortinget om gode virkemidler som kan bidra til å sette fart på konkurransen i denne sektoren.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-05-13:
Regjeringen ønsker å legge til rette for økt matproduksjon. God utnytting av jordbruksarealet er grunnlaget for det. Det produseres dyrefôr på rundt 90 pst. av jordbruksarealet i landet. I tillegg har vi store og gode beitearealer. Jeg er glad for å se at det er optimisme bl.a. blant saueprodusentene. Det gjør at vi kan utnytte de norske beitearealene på en enda bedre måte, og der ligger det mye norske ressurser. Norge er et grasland, med mer begrensede muligheter for produksjon av energirike plantevekster til mat. Når vi ser grovfôr og kraftfôr samlet, så er nesten 80 pst. av dyrefôret produsert i Norge. Men jordbruket har alltid hatt behov for å importere noen fôrråvarer for å få god kvalitet på kraftfôret. Her har vi liten norsk produksjon, særlig etter at vi forbød bruk av kjøttbeinmel i kraftfôret. Jeg er glad for at fôrutviklerne stadig kommer lenger i å lage fôrresepter som øker ytelsen og produktiviteten. Det er nødvendig at det arbeidet fortsetter, selv om det gir noe import. Også på dette området må vi handle med omverdenen og importere råvarer vi ikke klarer å produsere selv. Norske bønder har alltid importert mange driftsmidler. Samtidig utgjør norske husdyrs fôrbehov et stort marked for norske produsenter, hvis de klarer å være konkurransedyktige. Det er behov for forskning og utvikling. Arealproduktiviteten må opp, og det foregår også mye spennende forskning for å utnytte ressursene i havet som fôrråvarer.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-05-13:
Jeg kommer ikke til å kommentere tilbudet i jordbruksforhandlingene. Jeg kommer heller ikke til å kommentere noe som har med de pågående jordbruksforhandlingene å gjøre. Men jeg vil vise til det som har skjedd i sauenæringen, som er en næring som i veldig stor grad utnytter de norske ressursene. Vi snakker veldig ofte om at bare 3 pst. av arealet vårt er dyrket. Samtidig er over 40 pst. av det norske arealet beiteressurser. Dermed er det store muligheter til å utnytte dette langt bedre enn i dag. Det at vi nå ser en iver etter å investere i sauenæringen, at vi ser at sauetallet er på vei oppover, betyr at vi har mulighet til å utnytte norske fôrressurser på en enda bedre måte enn det vi gjorde før. Så jeg er veldig glad for å se at de grepene som ble gjort i fjorårets avtale, virker godt.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-05-13:
Jeg kommer fremdeles ikke til å kommentere jordbruksoppgjøret som pågår nå, selv om det er fristende. Melkeproduksjon er ryggraden i norsk landbruk, i distriktslandbruket. Så er det også slik at gjennom mange år har de norske kyrene fått opp yteevnen. Norsk rødt fe har blitt mer produktivt. Det betyr at det er færre kyr som produserer den samme mengde melk i dag som det veldig mange flere kyr gjorde for en del år siden. Ser en dette f.eks. i et klimaperspektiv, betyr jo dette at man trenger færre kyr for å produsere samme melkemengde. Dermed går bl.a. metanutslippene ned. Lystgass er vel også en viktig gass som kommer derfra. Så norsk landbruk har en positiv utvikling når det gjelder effektivisering, som også kommer miljøet – som jeg vet at representanten Rasmus Hansson er opptatt av – til gode.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2015-11-19:
Regjeringen finner det ikke hensiktsmessig at det nye lovforslaget pålegger private institusjoner å oppnevne kontaktlege, og begrunner dette med at plikten til å oppnevne kontaktlege er begrenset til å gjelde «behandling eller oppfølging fra spesialisthelsetjenesten av en viss varighet». Jeg synes det er gode argumenter for det standpunktet, og følger det langt på vei. Men noe av kritikken som er rettet mot reformen fritt behandlingsvalg, er jo denne todelingen, og at tilbudene man eventuelt da kan få fra private, ikke vil være spesielt godt egnet for pasienter som har behov for lang, tung og vedvarende behandling i sykehus. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvordan vurderer man dette dilemmaet?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2015-11-19:
Det er ikke undertegnedes intensjon å blåse opp noe som helst. Men når det gjelder reformen fritt behandlingsvalg, har jo også regjeringen annonsert at det er rus og psykiatri som skal innfases først, en pasientgruppe som nettopp har behov for kontinuitet – hjelp og behandling over tid. Så har de behandlingsinstitusjonene som er privat drevet, om de er ideelle eller kommersielle skal ikke jeg kommentere her, respondert med at prissettingen så langt for disse tjenestene fører til en dreining mot mer døgnbasert behandling og flere innleggelser istedenfor dagbehandling og poliklinikk, som er en felles målsetting, og som er den faglige utviklingen. Hvordan vurderer man den rettigheten som statsråden argumenterer godt og tungt for i sitt første svar, som viktig for pasienten, når en da skal motta disse langvarige behandlingstilbudene fra en annen aktør enn de offentlige sykehusene?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-11-19:
De vedtakene som vi fatter i denne saken i dag, vil bety svært mye for pasienter og pårørende. For Fremskrittspartiet er ethvert tiltak som styrker både pasientenes og deres pårørendes rettigheter, viktig. Norsk helsevesen er på de absolutt fleste områder rettferdig. Enten du er fattig eller rik, barnebarn eller oldefar, får du hjelp ved norske sykehus. Utfordringen ligger ikke først og fremst her, ikke i denne saken. Mennesker som opplever å få den tunge beskjeden om at de har fått alvorlig sykdom, som f.eks. kreft, får ofte mange tanker gjennom hodet samtidig: Hvordan skal dette gå, hva skjer videre, og ikke minst hva skjer når? Regjeringen innførte pakkeforløpet for en rekke kreftsykdommer. Mange mennesker har kontaktet meg og uttrykt glede over at de skal bli tatt imot på en mer sammenhengende og forutsigbar måte i helsevesenet vårt. Det er en seier for Fremskrittspartiet, men først og fremst en seier for pasienter og deres pårørende. Dette er likevel ikke nok. En av grunnene til at det nå innføres kontaktlege i spesialisthelsetjenesten, er at den samme pasientgruppen skal slippe å ha engangsleger, som Per Fugelli kalte det i sitt møte med helsevesenet. Når man er syk og svak og skal måtte presentere seg for en rekke ukjente mennesker gang på gang, tapper det enhver for krefter og overskudd. Når personer som har alvorlig sykdom, skade eller lidelse over tid skal oppholde seg på sykehus, kan det bidra til trygghet for pasienten at man får etablert et visst kjennskap til legen som skal behandle en. I tillegg til at man innfører rett til kontaktlege, er det også viktig å påpeke behovet for koordinator, slik det foreslås i proposisjonen. Denne koordinatoren skal ha det praktiske ansvaret for å koordinere og samordne tjenestene. Dette skaper trygghet for at pasienter skal oppleve et helhetlig møte med helsevesenet. Fremskrittspartiets helsefraksjon har bl.a. fulgt en yngre pasient tilknyttet Rikshospitalet. Pårørende forteller at det er en lettelse å vite at det er den samme legen og sykepleieren som møter dem fra gang til gang. Det handler om trygghet i en ellers for mange uvant hverdag. Når denne kommunikasjonen mellom pasient og lege bidrar til at både pasienter og deres pårørende får en lettere hverdag når man lever med alvorlig sykdom, viser dette at det å lovfeste retten til kontaktlege er riktig vei å gå. Det er mange pasienter i alle aldre som vil få en bedre hverdag når de kan slippe å møte engangsleger, men derimot få sin egen kontaktlege som fast holdepunkt. Det er Fremskrittspartiet svært glad for.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-19:
Eg vil spørja om koordinator og ikkje om kontaktlege. Eg veit at statsråden var veldig opptatt av at sjukehusa ikkje hadde innført dette da statsråden var i opposisjon. I juni 2013 hadde opposisjonspolitikar Bent Høie ein interpellasjon der han spurde daverande helse- og omsorgsminister Jonas Gahr Støre om han kunne fortelja kor mange helseføretak som hadde gjennomført tilbodet om koordinator. Han hadde spurt helseministeren tidlegare og ikkje fått svar på det. Eg vil stilla spørsmålet til statsråden no: Kor mange helseføretak har innført koordinator, og kor lang tid meiner statsråden eventuelt at sjukehusa kan få lov til å bruka på dette?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-19:
Eg merka meg at statsråden seier at han trur at det skal bidra til meir koordinerte tenester. Dette har vore så viktig for Stortinget at plikt til å oppretta ein koordinator har vore lovfesta i spesialisthelsetenestelova. No har kreftpasientane fått sin koordinator, og det skal verta ein kontaktlege for dei med alvorlege sjukdommar, men dette vil ikkje gjelda dei med behov for langvarig oppfølging som er definerte til å få ein koordinator. Eg vil igjen spørja: Synest ikkje statsråden det er viktig at koordinator kjem på plass straks, det har trass alt vore i lova lenge? Og kvifor kan han ikkje gi beskjed om at dette skal innførast i 2016?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-11-19:
For en som blir alvorlig syk, er det ikke gitt at venterom, henvisning, epikrise, diagnose eller resept er kjent. Vi tar det for gitt at det er det. Særlig når man må forholde seg til mange som har en spesialisert kompetanse, blir det krevende å være pasient. Per Fugelli – kanskje en av de mest ressurssterke pasienter vi har i Norge, og med lang erfaring fra helsevesenet – snakket om engangslegen han møtte. Når selv en slik ressurs snakker om engangslegen, sier det noe om utfordringene vi har med å tilrettelegge pasientforløp. «Pakkeforløp» er et annet begrep vi bruker når vi snakker om helsetjenester i dag. Det er en viktig del av behandlingsløpet. Det er ikke pakken som er viktig, det er forløpet som er viktig, og sånn sett hører diskusjonen om en kontaktlege med her. Det er både det å forholde seg til aktørene og gjennomstrømningen som er viktig. Særlig for pasienter med alvorlig sykdom eller skade er det viktig å føle seg godt ivaretatt gjennom hele pasientforløpet. God ivaretakelse av pasienten er også viktig for nære pårørende. Derfor synes vi det er positivt at pasienten får oppnevnt en kontaktlege. Vi vet at alvorlig syke pasienter må forholde seg til svært mange personer i møte med helsevesenet. For en del er det også snakk om psykiatri, og det at en kan få oppnevnt en psykolog i stedet for en lege, synes vi er riktig. I noen tilfeller er det en nærmere og riktigere fagperson enn en lege. Når det gjelder koordinator, har vi ikke kommet dit at vi diskuterer autorisasjon for sosionomer, men kompetansen koordinatorene skal ha, er veldig viktig. For Venstres del ønsker vi å styrke debatten rundt hvem de koordinatorene skal være, og også autorisasjonen knyttet til dem, for det blir en stadig viktigere del av pasientsikkerheten i forløpet. Jeg skal ikke gå nærmere inn i den debatten nå. Jeg hører at Arbeiderpartiet karakteriserer fritt behandlingsvalg som en privatiseringsreform. Nå er det mange private som sier at prisene ikke er attraktive. Det betyr at det offentlige antakelig kommer til å bli den store vinneren når det gjelder fritt behandlingsvalg. Jeg ønsker ikke å diskutere fritt behandlingsvalg på de premissene, men mener at en kontaktlege er nødvendig også hos de private og ideelle aktørene. Vi snakker i hovedsak om de ideelle i Norge, det er svært få kommersielle, private sykehus og helsetilbud i Norge, men at det skal være de samme rettighetene og de samme pliktene i hele kjeden, det er viktig.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-19:
Jeg oppfatter ikke dette som noe veldig stort dilemma. Pasientens rettigheter er knyttet til pasientrettighetsloven. Den gjelder uansett. Når det så gjelder alvorlig syke pasienter, deltar private i Norge stort sett i deler av forløpet, og da er det viktig at pasienten har sin kontaktlege i den offentlige helsetjenesten, og det er også derfor det ikke er riktig å stille krav om at kontaktlegen alltid skal være den behandlende lege. Den behandlende lege i dag i helsetjenesten vil ofte variere til ulike tider i pasientforløpet. Da er det viktig, nettopp av den grunn, at pasienten har rett til å ha en kontaktlege å forholde seg til, som har ansvaret for å holde kontakten med pasienten når det gjelder de medisinske forholdene, og at det i mange tilfeller også er en koordinator som koordinerer tjenestene for pasienten. Så her har jeg et inntrykk av at en prøver å blåse opp en problemstilling som i realiteten er veldig liten.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-19:
Rettighetene til pasienten gjelder uansett hvor pasienten får behandling, så det er svart ut i lovforslaget. Når det gjelder prissettingen innen fritt behandlingsvalg, tror jeg det er klokt at det er Helsedirektoratet som setter de prisene, i tråd med de føringene som Stortinget har bestemt, nemlig at prisene skal settes under det som er generelle anbudspriser, nettopp fordi vi ikke har intensjon om at private aktører skal kunne finne det mer lukrativt ikke å levere inn anbud og heller delta i fritt behandlingsvalg-ordningen. Jeg skulle tro at også Arbeiderpartiet er enig i at det ikke er lurt å bruke mer penger enn nødvendig for å få god helsehjelp. Når det gjelder hva slags type behandling pasienten skal få, er det jo henvisningen som vil avgjøre det, og når det gjelder rus og psykisk helse, er det ofte inntaksteamene i den offentlige helsetjenesten som bestemmer det. Men når en har fått rettigheten til døgnbehandling, f.eks. innen tverrfaglig spesialisert rusbehandling, mener jeg det er en fordel at pasienten får mulighet til å velge mellom ulike private aktører.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-19:
Alle helseforetak har nå innført koordinator for kreftpasientene som en oppfølging av innføring av pakkeforløpet for kreft. Jeg mener også at det lovforslaget som Stortinget behandler i dag, gjør det lettere å få disse ordningene på plass gjennomgående for disse pasientene, fordi en rydder opp i den ordningen som var tidligere, der hovedregelen var at det skulle være en lege. Det viser seg at det ikke har fungert, selv om dette har vært et lovkrav i veldig lang tid. Nå rydder vi opp i dette, slik at koordinatoren ikke trenger å være lege. Det er ofte veldig fornuftig at det er en sykepleier som er koordinator i et pasientforløp. Så innfører vi både en rett og en plikt til å ha kontaktlege, og disse rollene blir da mer tydelig ulike. Det tror vi skal bidra til å ivareta begge hensynene, nemlig at pasientene får mer koordinerte tjenester, samtidig som pasientene får en bedre kommunikasjon med sin kontaktlege når det gjelder de medisinske spørsmålene.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-19:
Hadde jeg vært fornøyd med tingenes tilstand, hadde jeg ikke fremmet denne proposisjonen. Mitt svar på spørsmålet er proposisjonen, og jeg er veldig glad for at Stortinget slutter seg til den og rydder opp i disse forholdene, for det gjeldende regelverket, som, som Kjersti Toppe helt riktig påpeker, ikke har fungert, er vi er nødt til å rydde opp i. Når denne loven trer i kraft, forventer jeg selvfølgelig at helseforetakene forholder seg til lover og regler. Som min forgjenger som helseminister fra Høyre sa når han besøkte sykehusene og konsekvent stilte spørsmålet om de hadde gjort dette, og fikk til svar at de var i prosess: Hvis jeg blir stoppet av politiet når jeg kjører i 70 i 50-sonen og svarer dem at jeg er i prosess for å komme ned i 50, vil ikke det bli akseptert. Det at en ikke forholder seg til lovverket, er selvfølgelig ikke akseptabelt og vil bli fulgt opp.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-11-19:
Som saksordfører vil jeg gjerne knytte noen få korte kommentarer til disse sakene. Den forordningen som foreslås, regulerer ulike forhold knyttet til informasjonssystemet for det indre marked, IMI. IMI har så langt fungert på et ulovfestet grunnlag, og for å legge til rette for et framtidsrettet system som forenkler samhandling mellom myndighetene i EØS, fremmet Europakommisjonen et forslag til IMI-forordning. Europakommisjonens forslag ble sendt på høring, med høringsfrist 30. november 2011, og tilbakemeldingene har i all hovedsak vært positive. Komiteen har også merket seg at erfaringene med IMI sett fra et norsk ståsted har vært gode. Innføring av forordningen krever en lovendring, og det er en enstemmig komité som innstiller til at Stortinget vedtar denne lovendringen.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-11-19:
Jeg har egentlig ikke noe å utsette på og innvende mot konklusjonen, for det er en faktisk beskrivelse av situasjonen vi er i. Men jeg vil på vegne, tror jeg, av dem av oss som ikke sitter i budsjettforhandlinger, men som venter på et resultat som gjør at vi kan gjøre vår plikt som folkevalgte, nemlig å belyse vårt alternativ, gi uttrykk for en sterk beklagelse over disse utsettelsene. Dette skulle vært klart på mandag, så ble det frist på tirsdag, og vi har nå torsdag ettermiddag uten å vite hva utfallet blir. Det var en intensjon fra denne regjeringen å lytte mer til hva som skjer i Stortinget og lytte til opposisjonen. Her mener jeg at vi er satt i en situasjon som er beklagelig, og det vil jeg gjerne ha sagt fra denne talerstolen.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-11-19:
Det så ut til at pila pekte på undertegnede, så på vegne av Kristelig Folkeparti legger jeg fram følgende forslag til lovanmerkning: «Lovvedtaket bifalles ikke. Anmerkning: Romertall I § 76 annet ledd og tredje punktum antas å burde lyde: «Departementet kan heller ikke instruere Utlendingsnemnda om lovtolkning eller skjønnsutøvelse. Departementet kan instruere om prioritering av saker.»»
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-11-19:
Venstre stemte imot at det skulle kunne gis instruksjonsmyndighet overfor Utlendingsnemnda ved første gangs behandling, og vil følgelig stemme for Kristelig Folkepartis forslag i denne behandlingen.