Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2009-04-23:
Tjenestedirektivet har hatt en lang og kronglete vei før det nå endelig har kommet frem til behandling i dag. Det har i forkant av behandlingen vært utført en lang rekke utredninger og høringer, samt at næringskomiteen selv har utført egne høringer og stilt Regjeringen en rekke spørsmål for å klarlegge konsekvensene av direktivet. Det er få saker som næringskomiteen har hatt til behandling, som er underlagt en så nitid granskning, og nå er det på tide å konkludere i saken. De partiene som i utgangspunktet av ideologiske eller andre årsaker er imot tjenestedirektivet, vil alltid finne momenter i saken de kan peke på for å rettferdiggjøre overfor sine velgergrupper hvorfor de inntar et standpunkt som i ytterste konsekvens kan svekke hele EØS-avtalen. Jeg er trygg på at vi nå har det beste utgangspunktet for å vurdere direktivets betydning for norsk lovgivning og arbeidsliv, og basert på disse opplysningene går Fremskrittspartiet inn for å innlemme tjenestedirektivet i EØS-avtalen. Vi kan ikke ut fra den informasjonen som vi er gitt eller har innhentet i denne saken, se at det er utfordringer med direktivet som vil føre til store negative konsekvenser for det norske samfunnet. I motsetning til Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet ser vi mulighetene som direktivet gir for norsk næringsliv og mulighetene for nye norske arbeidsplasser. Tjenestedirektivet legger opp til å fjerne nasjonale hindringer for økt handel med tjenester samt å forenkle tilgangen til utenlandske markeder. Dette vil gi norske tjenesteleverandører like konkurransevilkår i et marked som er betydelig større en det innenlandske markedet. Norske bedrifter og arbeidstakere som allerede i dag leverer gode tjenester av høy kvalitet, vil i mange tilfeller være konkurransedyktige med tjenesteleverandører i andre land, og vil gjennom dette direktivet få de samme rammevilkår i vertslandene som det de nasjonale selskapene får. Tjenestedirektivet er også viktig fordi det er med på å fremme økt konkurranse på en rekke områder. Og økt konkurranse er med på å øke kvaliteten blant tjenestetilbyderne. På den måten vil tjenestedirektivet bidra til å øke tilbudet til og kvaliteten for kunder og brukere samt bidra til økt grad av innovasjon innenfor tjenestesegmentet. Økt handel på tvers av landegrensene har i alle år bidratt til økt velstand for de involverte parter samt styrket muligheten for at befolkningens demokratiske rettigheter har blitt styrket. Vi, som et rikt land, bør ikke dyrke proteksjonistisk tankegods for å holde utenlandske aktører vekk fra det norske markedet. Vi er et land som i høyeste grad nyter godt av de positive effektene av frihandel, og bør derfor også tilby markedsadgang for utenlandske selskaper som ser forretningsmuligheter i vårt marked. Vi kan sammen med velutviklede EU-land bidra til å løfte en rekke tidligere østblokkstater ut av fattige kår ved å bedre tilgangen til våre markeder for deres bedrifter. Det er også slik at vi på grunn av den demografiske utviklingen i fremtiden vil være avhengig av utenlandsk arbeidskraft for å få samfunnets hjul til å gå rundt. At noe av denne arbeidskraften kommer i form av utenlandske selskaper, er en naturlig videreføring av den globaliseringen vi allerede er inne i. Vi frykter ikke at arbeidet mot sosial dumping skal svekkes på grunn av dette direktivet og vil vise til vårt tidligere engasjement og forslag for nettopp å møte den utfordringen. Vi har alene, eller sammen med de andre opposisjonspartiene, foreslått en rekke konkrete og målrettede tiltak for å styrke dette arbeidet. Det er ikke overraskende at regjeringspartiene Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet tar dissens i denne saken. Men det som er overraskende, er årsaken de oppgir for dissensen, for den er nemlig ikke av ideologisk karakter. Regjeringspartiene stoler ikke på de utredninger og forsikringer som deres egen representant fra Regjeringen legger frem for komiteen. Næringsministerens forsikringer om at bl.a. LOs krav og interesser i denne saken er ivaretatt, er ikke gode nok for Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti. Det kan jo bare bety at det eksisterer en tillitskrise blant partiene i Regjeringen, noe som er oppsiktsvekkende for en regjering som ber om fornyet tillit fra velgerne. Det føre var-prinsippet som Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet her legger til grunn, på tross av de forsikringer som næringsministeren har gitt komiteen, er ikke et godt nok argument for å gå imot direktivet. En slik føre var-holdning i saker der man ikke kan garantere for alle konsekvenser, vil jo over tid føre til en total handlingslammelse i Stortinget.