Signe Øye (Arbeiderpartiet), 1999-06-01:
Innst. S. nr. 188 fra kommunalkomiteen gjelder et forslag fra stortingsrepresentantene Lodve Solholm, Torbjørn Andersen og Vidar Kleppe om å avvikle fylkeskommunen som selvstendig forvaltningsnivå. Ingen er vel uenig i at vi skal ha en moderne og effektiv offentlig sektor, og at det er nødvendig å se på dagens organisering og om den er god nok. Vi vil nok aldri oppleve at det ikke er knapphet på ressurser i offentlig sektor. Derfor må ressursene utnyttes best mulig, og derfor må organiseringen være hensiktsmessig og tjene de oppgavene som skal prioriteres høyest. Derfor har også Stortinget ved flere anledninger vedtatt at vi må evaluere dagens system og forholdene mellom forvaltningsnivåene, der fylkeskommunen er ett av de tre forvaltningsnivåene vi har, og se på om det er nødvendig med endringer. I Budsjett-innst. S. nr. 2 for 1997-98 fra familie-, kultur- og administrasjonskomiteen sa alle partiene, unntatt Fremskrittspartiet, seg enig i at det var nødvendig å foreta en gjennomgang av oppgave- og ansvarsfordelingen mellom forvaltningsnivåene, herunder mellom fylkesmannsembetet og fylkeskommunen. Videre har Stortinget i forbindelse med budsjettbehandlingen for 1999 oppnevnt en statlig moderniseringskomite med mandat til å foreslå strukturendringer i offentlig sektor for å sikre mer økonomiske og menneskelige ressurser til eldreomsorg, helse, utdanning og forskning, og for å sikre folketrygden. Denne komiteen skal bl.a. vurdere forholdet mellom forvaltningsnivåene med sikte på forenkling, herunder forholdet mellom statsadministrasjon og lokaladministrasjon for å fjerne unødvendig dobbeltadministrasjon. Videre skal forholdet mellom fylkeskommunene og statsadministrasjonen avklares for å fjerne unødvendig dobbeltadministrasjon. Alle disse vedtakene har Regjeringen tatt fatt i. Det er nedsatt to offentlige utvalg, og det jobbes nå med henblikk på å legge fram innstillinger til sommeren år 2000. Det er ett år fram i tid. Det skulle være rimelig tid, men ikke lenger enn det som må til for å gjennomgå så omfattende områder. For dette kan dreie seg om store endringer. Et flertall, bestående av Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Sosialistisk Venstreparti, er enig i at det er et omfattende arbeid som nå er igangsatt. Derfor må utvalgene få mulighet til å legge fram sine forslag, og flertallet mener at det ikke er aktuelt å sette i gang et arbeid for å avvikle fylkeskommunene eller å avlyse fylkestingsvalget for 1999, slik forslagsstillerne foreslår nå. Komiteens flertall, alle unntatt Fremskrittspartiet og Høyre, vil derfor avvise forslaget fra Fremskrittspartiet. Så noen kommentarer til selve Dokument nr.8:43-forslaget. Jeg må si det blir litt merkverdig når tre representanter fra Fremskrittspartiet fremmer et privat forslag om å avvikle fylkeskommunen som et selvstendig forvaltningsnivå den 8. mars i år, tre uker før fristen for listene til fylkestingsvalget skulle leveres. Kandidatene var nominerte – prosessen hadde pågått over noen tid og var i ferd med å komme i havn – og så fremmer disse tre stortingsrepresentanter forslag om at fylkeskommunen skal nedlegges allerede fra høsten av. Jeg tror at hadde dette skjedd i Arbeiderpartiet, ville det blitt mange sinte fylkestingskandidater rundt omkring. Men slik ser det ut til at det går an å håndtere de store og tunge sakene i Fremskrittspartiet. Jeg finner det også merkelig at en viktig bakgrunn for at forslaget reises, er at Stortinget har innført innsatsstyrt finansiering i helsesektoren, og at dette har fratatt fylkeskommunen mye av styringsevnen og ansvaret for sykehusene, slik vi kan lese det i forslagets tekst. Jeg må få lov til å spørre forslagsstillerne: Hvilken styringsevne og hvilket ansvar er det som er borte fra fylkeskommunens politikere etter at innsatsstyrt finansiering ble tatt i bruk? Fortsatt er det fylkeskommunene som fordeler midlene til sykehusene, fortsatt er det politikerne i fylkeskommunen som fordeler oppgavene mellom sykehusene og fortsatt er de samme personene arbeidsgivere for de ansatte. Det blir lettvint og nesten litt komisk når forslagsstillerne har prøvd seg på en oppgavefordeling ved nedleggelse av fylkeskommunen. Staten skal overta ansvaret for sykehusene og helseinstitusjonene, staten skal overta ansvaret for barne- og familievernet, og staten skal overta rusomsorgen i sin helhet. Transport av funksjonshemmede overføres til staten i sin helhet. Videregående skoler kan enten bli stiftelser eller overføres til primærkommunene. Fylkesveiene og kollektivtrafikken overføres til staten Spørsmålet som ikke er berørt er: Hvem er denne staten, eller sagt med andre ord: Hvilket apparat i staten er det som skal overta alle disse oppgavene, og vil ikke det også kreve mange ansatte til å administrere alle disse oppgavene som nå skal overføres til staten? Eller er det slik å forstå at alle disse stillingene finnes rundt omkring i staten? Til slutt: Arbeiderpartiet mener at det er nødvendig å drive fortløpende effektivisering og omstilling til nye oppgaver i offentlig sektor. Det trengs et klarere ansvarsforhold mellom forvaltningsnivåene og å få resultatene klarere i fokus. Derfor venter vi med spenning på de utvalgene som nå er i gang, og som vil ha sine konklusjoner klare til neste sommer. Det vil sannsynligvis gi oss et godt grunnlag for å fatte de vedtak som er nødvendige for å få til en effektiv og god offentlig sektor på alle nivåer. Og derfor er det med god grunn flertallet avviser Dokument nr. 8-forslaget om å be Regjeringen sette i gang arbeid med å avvikle fylkeskommunen og avlyse fylkestingsvalget i september.