Reidun Gravdahl (Arbeiderpartiet), 2000-04-13:
Jeg er glad for at dagen for denne behandlingen i Stortinget endelig har kommet. Hele Raufoss-samfunnet har ventet på at den forrige næringsministeren skulle komme med denne saken, men det drøyde helt til i tolvte time for Bondevik-regjeringen før den ble lagt fram for Stortinget. Jeg vil berømme komiteen for rask behandling når saken først kom, og for en i det store og hele bra innstilling. Hele samfunnet på Raufoss er bygd opp rundt fabrikken. Et ensidig industristed som dette er svært sårbart. Derfor er det viktig at staten som hovedaksjonær tar ansvar for viktige grep og tilrettelegger for nødvendig kapital for videre industriell utvikling og sikring av arbeidsplasser – ja, jeg vil si det er en nødvendighet for eksistensen av hele samfunnet, som omfatter flere kommuner rundt bedriften. RA vil etter denne behandlingen framstå som et rendyrket sivilt industrikonsern hvor hovedsøkelyset er rettet mot bilindustrien, men også mot vann, gass og kompositter, som er viktige produktområder på Raufoss. Det er gode framtidsutsikter på disse områdene, og den fullmakt flertallet i Stortinget i dag vil gi Nærings- og handelsdepartementet til å gjennomføre en aksjeemisjon slik det er skissert i proposisjonen, vil gi bedriften utviklingsmuligheter. Samtidig er det av stor betydning at staten beholder minst 34 pst. for å ha mulighet til å følge den videre utviklingen. Det er viktig at resultatene av den kompetanse, forskning og utvikling som har funnet sted på Raufoss, medfører sivil produksjon og videre utvikling av stedet. Forsvarsproduksjonen, tidligere Raufoss Ammunisjonsfabrikker, er i sin helhet en del av det forholdsvis nye selskapet Nammo, som Raufoss inntil i dag har eid 45 pst. av. Resten er fordelt med 27,5 pst. på hver av svenske Celsius og finske Patria. Det er behov for en mer beslutningsdyktig styring av Nammo, og styret i RA, særlig de ansattes representanter i styret, er opptatt av at den norske stat skal ha aksjemajoritet i selskapet. Aksjonæravtalen kunne med fordel ha vært bedre, særlig med tanke på måten styrerepresentasjonen blir ivaretatt på, og de ansattes representasjon, som er dårligere enn etter aksjeloven. Sak om dette ligger i Bedriftsdemokratinemnda og er så vidt jeg vet, ennå ikke avgjort. Jeg håper og tror at den behandlingen vil sikre de ansatte representasjon i tråd med norsk lovgivning i dette norske selskapet. Det ville også hatt betydning om det nye styret i bedriften hadde behandlet restruktureringsplanen. Jeg er i alle fall glad for de føringer som flertallet har gitt i innstillingen, om at det er avgjørende viktig for selskapets lønnsomhet at de ulike produksjoner blir lagt der man kan dokumentere de beste resultatene. Hele Raufoss-samfunnet med de ansatte i spissen har over tid engasjert seg for å beholde produksjonen av håndvåpenammunisjon på Raufoss, en produksjon som helt klart er lønnsom. Jeg håper at styringen av selskapet i framtida gir lønnsomhet slik at man kan få til videre utvikling og derved ivareta arbeidsplasser. Jeg er også glad for at komiteen har påpekt betydningen av å sikre Norge tilgang på NATO-kvalifisert ammunisjon også i krisesituasjoner. De pågående forhandlinger mellom de tre lands forsvars- og utenriksmyndigheter er viktig for å få på plass et avtaleverk om leveransesikkerhet. Så vil jeg nevne at den norske stat etablerte virksomheten på Raufoss i 1896 fordi vi kunne komme i krig med svenskene, mens vi i dag, vel 100 år senere, slår sammen vår forsvarsproduksjon. Det viser en positiv utvikling og at vi lever i et fredelig hjørne av verden. Men fortsatt norsk styring i selskapet er viktig. Jeg setter min lit til at departement, bedriftsstyre og administrasjon gjør en god jobb og klarer å få til 51 pst. eierskap i selskapet.