Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-11-20:
Takk til interpellanten for å ta opp et aktuelt tema om hvordan norsk skole best mulig skal ruste elevene i møte med et snart gjennomdigitalisert samfunn, og hvordan vi skal få til god og bedre læring. På utgangsdøren på Flytoget står advarselen «Mind the gap». Jeg tror at vi kan sette opp den samme advarselen på dette området – «Mind the gap» – for IKT Monitor 2012 er en ny påminnelse om at kunnskapene på det digitale området er til dels sterkt varierende i norsk skole, og det samme er bruken av digitale verktøy i skolen. Vi observerer et digitalt skille i elevflokken, og vi observerer et digitalt skille i lærerbefolkningen – det ene er kanskje et produkt av det andre. IKT-Norge har pekt på at Norge, i motsetning til Danmark, mangler en nasjonal strategi for IKT i skolen. En sånn strategi har Høyre faktisk etterlyst flere ganger, for vi mener at det er noe som er politikk her, selv om Senter for IKT i utdanningen har en viktig oppgave i å være gjennomfører på dette området. La det være helt klart: Norske lærere har utvilsomt et behov for kompetanseheving. Om ambisjonen er at skolen skal bidra til å utviske digitale forskjeller, kommer vi ikke utenom at vi må satse på lærerne. Vi kan ikke lenger basere oss på ildsjeler på den enkelte skole. Dette er en type basiskompetanse alle lærere må besitte, for digital kompetanse og digitale ferdigheter skal jo gjennomsyre alle fag i skolen. Som interpellanten understreker, er digitale ferdigheter grunnleggende ferdigheter på linje med bl.a. lesing, skriving og regning. Her har Norge gjennom Kunnskapsløftet faktisk vært et foregangsland. Men det holder ikke med kompetansemål om digitale ferdigheter. Spørsmålet er jo hvordan kompetansemålene realiseres i klasserommet. Elevene skal tilegne seg, behandle, produsere og bearbeide digitalt materiale, og like viktig: Elevene skal utvikle digital dømmekraft som gjør det mulig å kommunisere digitalt på en god og trygg måte. Skolen har utvilsomt et stort potensial for bedre tilpasset opplæring. På dette området kan nettopp IKT og digitale verktøy spille en nøkkelrolle for å motivere elever til større arbeidsinnsats, og for å tilpasse opplæringen bedre til den enkelte elevs forutsetninger. Et eksempel på dette kan være norskutviklede Kikora matematikkprogram som tilbyr nivådifferensierte oppgaver, som gir elevene fortløpende tilbakemeldinger og faktisk hint underveis der de regner feil sånn at de kan komme tilbake på rett spor. Det krever jo at vi har digitalt kompetente lærere som kan følge elevene i sånne læringsprosesser og sørge for at vi får til god undervisning. Jeg har også hatt gleden av å besøke teknologilinjen ved Hundsund ungdomsskole, og jeg har sett hvordan elever som jobber med Ny GIV, har tatt ny teknologi i bruk. I begge tilfeller har vi opplevd elever som får tett faglig oppfølging og tilbakemelding digitalt, noe elevene selv opplever som både positivt og meningsfylt. Tromsø kommune har nå en plan klar for hvordan digitale ferdigheter og digital kompetanse skal undervises i Tromsø-skolen fra 1.–10. årstrinn. Denne felles planen for Tromsø-skolen tas i bruk fra nyttår, og det betyr at uansett hvilken Tromsø-skole en elev starter på, vil opplæringen i digitale ferdigheter være den samme. Kommunen har også sikret Feide-pålogging for alle sine elever og lærere, og kjøper lisenser til skolen på kommunenivå, sånn at IKT-satsingen blir en fellesnevner tvers igjennom kommunen. For å unngå en forsøksskole på IKT-området mener Høyre at det er behov for en nasjonal strategi. Vi trenger en nasjonal strategi for hvordan vi skal bygge tilstrekkelig digital kompetanse i lærerkorpset. Vi trenger en nasjonal strategi for hva slags IKT-infrastruktur skolen bør ha. Vi trenger en IKT-strategi for hvordan vi kan sikre effektiv og sikker pålogging for elever og lærere. Vi trenger en nasjonal strategi for hvordan vi skal videreutvikle pedagogikken i klasserommet og skolen sånn at vi får effekt av de digitale verktøyene vi nå tar i bruk, og vi trenger en nasjonal politikk for å stimulere til økt bruk av digitale læringsressurser. Her kan jeg vise til at f. eks. Oslo kommune nå har pålagt skolene sine at en viss prosentandel av de læremidler man kjøper, skal være digitale læremidler, nettopp for å sikre at skolen tar det i bruk, og at lærerne lærer seg å bruke det. Jeg vil utfordre regjeringen til å tenke igjennom dette på nytt, om det ikke er slik at det faktisk er behov også for en overordnet nasjonal politikk på dette området for å sikre at vi får en skole som går mest mulig i takt når det gjelder dette.