Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-17:
Som en liten innledningsbemerkning er det interessant å registrere at i denne saken, som er en viktig næringspolitisk sak, skiller sentrumskameratene lag. Havbruksnæringen er en framtidig vekstnæring. Potensialet er stort, voldsomt stort hvis vi skal tro forskerne ved SINTEF. Produksjonspotensialet er på flere hundre milliarder kroner, og strategien til Statkorn er å utvikle selskapet til et fullintegrert selskap. Fra å være stor, ja verdensledende, som fôrprodusent skal selskapet gå inn på havbrukssiden. Vi i SV mener dette er en riktig strategi og en riktig politikk. For det første må statlig kapital brukes til å utvikle norsk næringsliv. Staten sitter på og vil bli sittende på en tung kapitalbase i årene framover, og det må være riktig at den blir brukt til å utvikle norsk næringsliv og norske arbeidsplasser, og at vi også går inn på eiersiden og ikke bare går inn i et selskap med fremmed kapital. Statlig kapital skal sikre norsk eierskap. Vi i SV tror det er viktig at vi sikrer at havbruksnæringen, i alle fall deler av den, får et tungt norsk eierskap. Det er dessuten viktig at statlig kapital kan bli en pådriver for å utvikle næringen videre, med store utfordringer både på produksjons-, miljø-, markeds- og transportsiden. Statkorn må da bli et selskap som blir ledende på FoU innenfor havbruk. Selskapet skal brukes til å spille på lag med de lokale eierinteressene. Det er viktig at næringen klarer å opprettholde et tungt lokalt eierskap. Det blir likevel galt dersom en gjør som Senterpartiet ønsker, vedtektsfester at selskapet ikke skal bli majoritetseier når det inngår eierfellesskap med andre norske selskaper. Dersom Senterpartiet er opptatt av å forsvare det lokale eierskap, bør det være mer opptatt av hva de store private aktørene kan representere av trussel mot lokalt eierskap. Statkorn skal være en aktiv eier som skal ta både bedriftsøkonomiske hensyn og også nasjonale hensyn i forhold til norsk eierskap. Vi i SV tar til etterretning at det er flertall for å redusere den statlige eierandelen ytterligere ned, fra 51 pst. til et gulv på 34 pst. For statens eierinnflytelse har dette liten betydning. Jeg vil gjerne understreke at det er vanskelig å finne gode bedriftsøkonomiske grunner til dette dersom dette er – og vi mener det er det – en næring som har et stort vekstpotensial. Vi kommer likevel til å stemme for dette forslaget. Vi har lagt inn et forslag som går mer på miljøsiden av denne næringen. Hele næringen har store utfordringer på miljøsiden, det gjelder ikke bare Statkorn. Og næringens vekstmuligheter vil først og fremst være avhengige av om den klarer å utvikle seg som en bærekraftig næring. Vi mener det er viktig at Stortinget gir et klart signal til Statkorn, som er et statlig selskap med for tiden 80 pst. statlig eierskap, om at de må utvikle en skikkelig og god miljøstrategi. Vi tror ikke at dette vil bli en kostnad for selskapet, men at det vil bli et konkurransefortrinn. Det er gjort mye bra arbeid når det gjelder medisinbruk, rømming osv. Vi synes likevel det er riktig når vi diskuterer denne saken, å gi dette klare signalet til dette statlige selskapet. De største utfordringene for selskapet blir likevel å utvikle råstoff i fôr som ikke har alternativ bruk, slik tilfellet er i dag. Statkorn er stor på fôrproduksjonssiden, og dette blir derfor den helt sentrale utfordringen for selskapet. I den miljøstrategien som vi ønsker å signalisere inn til selskapet, ønsker vi at det skal være en prioritert oppgave å finne fram til alternative råstoff på fôrsida. Så tar jeg opp det forslaget som vi har lagt inn. Ut fra det som er signalisert, har jeg også godt håp om at dette kan bli vedtatt.