Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 1999-06-04:
Fremskrittspartiet er av den oppfatning at det har skjedd en positiv utvikling på medieområdet i de senere årene. Nye aktører har bidratt til å skape et mangfold som sikrer både valgfrihet for befolkningen og meningsforskjell mellom mediebedriftene. Mediene er viktige. Mediene er den viktigste kommunikasjonskanalen for informasjon i vårt samfunn. Den er også en av de viktigste hjørnesteinene i samfunnet vårt. Samfunnet og mediebedriftene lever i et gjensidig avhengighetsforhold. Samfunnet er avhengig av at mediene kommuniserer videre det som skjer i samfunnet, og mediene er avhengige av de aktørene i samfunnet som bidrar til å skape de nyhetene som mediene er avhengige av. Av denne grunn er det viktig å sikre at det er en klar uavhengighet mellom mediene og de som legger rammebetingelsene for medienes virksomhet. Utviklingen innen medieområdet har i de senere årene bidratt til at myndighetenes tilknytning til mediene har blitt mindre enn det den var da det kun var én allmennkringkaster. Etter Fremskrittspartiets oppfatning er det myndighetenes viktigste oppgave i årene fremover å utvikle dette slik at mediene får en større frihet, og at myndighetenes bånd til en av de største medieaktørene bygges ned, slik at det ikke kan stilles spørsmål ved uavhengigheten til de enkelte medier. For Fremskrittspartiet er en fri og uavhengig presse en forutsetning for demokrati og ytringsfrihet. En avis er ikke uavhengig dersom den er avhengig av støtte fra staten. Etter hvert som avisene blir mer og mer avhengig av statsstøtte, vil uavhengig journalistikk kunne vike plassen for næringspolitiske forsøk på å sikre mer støtte. I en slik sammenheng vil mediebedriftene forsøke å blidgjøre de politikere som ønsker å sikre en fortsatt pressestøtte. Slike hensyn kan også påvirke journalistikken. På grunn av de statlige subsidier til pressen er det en stor fare for at dens kritiske holdning til statsstyret blir dempet. Dette kan sette demokratiet i fare og kan føre til at mediene blir for lite objektive i sine politiske vurderinger. Fremskrittspartiet ønsker derfor at pressestøttens produksjonstilskudd avvikles i sin helhet, slik at vi ikke får en uheldig binding mellom presse og myndigheter. Fremskrittspartiet ønsker derimot fortsatt å yte tilskudd til medieforskning og etterutdanning, tilskudd til ymse publikasjoner og distribusjonstilskudd til avisene i Finnmark. Det er også svært interessant å se til hvilke aviser og i hvilket omfang produksjonstilskuddet, den såkalte pressestøtten, fordeles. Seks store aviser forsyner seg med ca. halvparten av denne støtten, og dette kan man vel si er dypt urettferdig overfor dem som ikke får. Det er verdifullt for samfunnet at det eksisterer et mønster med frie og uavhengige lokale, regionale og riksdekkende aviser. Dette bør søkes opprettholdt i størst mulig grad gjennom konkurranse i et åpent marked, hvor pressen får sine inntekter fra avislesernes kjøp og annonsesalg. Fjerning av produksjonstilskuddet vil antakeligvis føre til at noen aviser må slutte, men dette vil på den annen side kunne tvinge fram en nytenkning som gjør at flere av de utsatte trolig også vil klare seg. At noen aviser og publikasjoner må gå inn, kan for øvrig også åpne for nye som vil etablere seg. Fremskrittspartiet deler derfor ikke Regjeringens oppfatning av at pressestøtten er svært viktig for avisenes konkurransevilkår. Mitt spørsmål til representanten Alstad var hva Arbeiderpartiet ville gjøre, ikke hva representanten ønsker at Fremskrittspartiet skal gjøre. Det er helt klart at Fremskrittspartiet vil fjerne denne støtten, så jeg må nok skuffe dem som ønsker Fremskrittspartiets støtte til denne ordningen. Avisene har i dag momsfritak. Dette er en fordel som bidrar til å styrke avisenes økonomi i forhold til f. eks. ukeblader som ikke har et slikt fritak. Her kan det være aktuelt å sammenligne f. eks. avisen VG og enkelte ukeblader, som Se og Hør, for å se hva som egentlig er den store forskjellen. I Norge har vi lang erfaring fra den tiden da vi hadde få allmennkringkastere, med at det kan stilles spørsmål ved medienes uavhengighet i forhold til offentlige myndigheter. Blant annet av den grunn må alt offentlig eierskap i medievirksomheter avskaffes snarest. Derfor bør nok NRK snarest privatiseres. NRK-lisensen bidrar også til å skape ubalanse i mediemarkedet. Det må være på sin plass å stille spørsmål ved om det er riktig at en medieaktør skal være sikret å få sine inntekter inndekket som en skatt på det å være eier av et fjernsynsapparat og ikke bruken av dette. Det er en svært stor misnøye blant folk med denne ordningen, og Fremskrittspartiets oppfatning er at det framover vil være en stor ulempe for NRK at denne ordningen opprettholdes. Den offentlige finansieringen av NRK vil også bidra til at en nødvendig effektiviseringsprosess av NRK ikke blir igangsatt raskt nok og mest mulig effektivt. Det vil føre til at prosessen blir enda mer smertefull den dagen den tvungne lisensen faller bort. Som tidligere nevnt, har mediebedrifter som TV 2 og P4 tilført det norske samfunn mye i den forholdsvis korte tiden de har eksistert. Fremskrittspartiet vil ta sterk avstand fra de trusler som er kommet fra enkelte deler av det politiske hold, om at det ikke er sikkert at konsesjonene vil bli fornyet dersom ikke bestemte krav oppfylles. Fremskrittspartiet er ikke enig i kritikken som er kommet fra Allmennkringkastingsrådet om programprofilen i TV 2. TV 2 har blitt en betydningsfull og viktig aktør i det norske medielandskapet. TV 2 har lyktes godt i å tilby et kvalitetsmessig godt fjernsynstilbud til det brede lag av befolkningen og har blitt en reell konkurrent til NRK – faktisk så stor at den har hatt større seertall enn NRK på noen program. TV 2 har vært med på å bidra til å sikre meningsmangfoldet i landet. Dette er viktig. Dersom det er mulig, bør det offentlige bidra til at flere tilbud kan etableres i eteren, slik at mangfoldet blir ytterligere styrket. I framtiden må det offentlige gi allmennkringkasterne stor frihet i hvordan de skal utvikle sin virksomhet til beste for sitt publikum. Lovregulering og gjennomregulerte konsesjonsvilkår er nødvendigvis ikke veien å gå. Den raske utviklingen innen IT-sektoren og den kommende digitalisering vil medføre at det framtidige kringkastingstilbudet vil bli mangedoblet. Fremskrittspartiet hilser en slik utvikling velkommen, fordi dette vil medføre at landets innbyggere får et langt større tilbud å velge i. I tillegg vil en slik utvikling medføre at det blir en større konkurranse på dette markedet. Dette er positivt, og det vil medføre at tilbudet blir sterkere kundefokusert, slik at det blir stadig bedre. Dette sikrer meningsfrihet og valgfrihet. Det er fortsatt store utfordringer innenfor mediesektorene. Mange av disse har jeg vært inne på i dette innlegget. Det er viktig at offentlige myndigheter er med på å sikre at vi har en fri og uavhengig presse, og at denne har rammevilkår som gjør at den kan klare seg uten offentlige subsidier. Frihet for mediebedriftene til selv å utforme sin egen profil er et viktig stikkord i denne sammenheng. Ellers ønsker Fremskrittspartiet å rose alle de lokalradioer og lokalfjernsyn som med en veldig stor dugnadsinnsats klarer å underholde og opplyse svært mange av den norske befolkning. Ofte er også en lokalradio den eneste kontakten enkelte, spesielt eldre, har med samfunnet. Her får folk lokale og internasjonale nyheter og underholdning og kan ellers ringe inn og kanskje også bidra med litt egeninnsats i radioens regi når det er aktiviteter som de kan delta i. Det er viktig at vi har denne type medier, som kan ivareta de små, men viktige hendelser som de store ikke har mulighet til. På denne måten utfyller de hverandre. Det er derfor svært synd at f. eks. lov om radiobingo skal kunne frata enkelte lokalradioer denne inntektsmuligheten. Det samme prinsippet vil gjelde når saken om politisk reklame og livssynsreklame blir vedtatt, hvis ikke disse to blir likestilt.