Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-04:
I Norge finnes det en egen sukkeravgift på brus og saft, og regjeringen begrunner avgiften over statsbudsjettet med at brus er en av de viktigste årsakene til overforbruk av sukker i befolkningen. Dette er rent teknisk en annen avgift enn sukkeravgiften som rammer sjokolade- og sukkervarer. I 2008 var avgiftssatsen på 1,68 kr per liter, mens satsen for 2013 er på 3,06 kr per liter. Representantene fra de rød-grønne partiene har altså økt avgiften med over 80 pst. på få år. Fremskrittspartiet har i alternativt statsbudsjett for 2013 gått imot økningene i bl.a. grensehandelspakken. Til tross for at avgiften begrunnes med at sukker er helseskadelig, er lettbrus omfattet av avgiften. Meierimonopolisten Tine slipper derimot unna avgiften på mange av sine produkter. Det er nemlig avgiftsfritak for smaktilsatt melk med mindre enn 1,5 pst. tilsatt sukker. Saftprodusenter må betale avgiften, uavhengig av tilsatt mengde sukker. Hvis målet med sukkeravgiften på brus faktisk var å redusere sukkerforbruket i befolkningen, hadde avgiften vært knyttet til mengden tilsatt sukker i produktet. Da kunne avgiften også hatt et mer pedagogisk, formelt navn enn dagens «avgift på alkoholfrie drikkevarer». Dent er en sukkerfri pastill. Til tross for at den er uten sukker, ilegges Dent samme avgift som sjokolade- og sukkervarer. Det samme gjelder sukkerfri tyggegummi og drops. Avgiftsplikten på sjokolade- og sukkervarer omfatter nemlig, i henhold til § 1 i Stortingets vedtak om avgift på sjokolade- og sukkervarer for 2013, også slike varer som ikke er tilsatt sukker. Avgiften skiller mellom produkter til sluttbruker og produkter som er råstoff til framstilling av varer. Spørsmålet er hvordan man skal definere hva som er hva. I Rundskriv nr. 5/2013 S fra Særavgiftsavdelingen finner en f.eks. følgende avgrensninger knyttet til krokan, som er avgiftsfri dersom den «er knust etter at den har stivna», men avgiftspliktig dersom «den er forma som(…) plater, stenger, figurar, kuler osv.». Forslagsstillerne mener at byråkratiet knyttet til avgrensninger i sukkeravgiftene med fordel kan effektiviseres, dersom avgiften gjøres mer hensiktsmessig. (…) Brus, sjokolade og godteri er blant de varer som i stor utstrekning handles i Sverige. Økt grensehandel resulterer i at salget av norske produkter går ned, norske arbeidsplasser trues, og tradisjonsrike bryggerier og bedrifter står i fare for å legges ned. Forslagsstillerne viser videre til at Toll- og avgiftsdirektoratet i 2010 vurderte om EUs forslag til nye regler om merking av totalt sukkerinnhold i mat- og drikkevarer kan anvendes som grunnlag for en ny, generell sukkeravgift, som altså går på sukkerinnhold. Jeg ser at det er en debatt knyttet til hvorvidt alternative søtstoffer er helseskadelig, men vil i den forbindelse vise til at avgiftsvedtaket i forbindelse med statsbudsjettet for 2013 ikke skiller mellom de forskjellige søtstoffene. Dersom ett enkelt alternativt søtstoff viser seg å være svært helseskadelig, finnes det mer drastiske virkemidler for å redusere forbruket enn avgifter, f.eks. totalforbud. Det er også verdt å merke seg at Vitenskapskomiteen for mattrygghet konkluderte i mars 2007. I NOU 2007:8, fra Særavgiftsutvalget, står det at «økt inntak av sukrede leskedrikker er assosiert med vektøkning og fedme, mens inntak av søtstoff ikke medfører økt energiinntak eller vektøkning». Det står videre: «Alt i alt synes ikke bruk av stoffene aspartam, sakkarin, cyklamat og sukralose i brus, saft og nektar å gi grunnlag for helsemessige bekymringer.» Disse resultatene ble også støttet av European Food Safety Authority i 2011. I statsbudsjettet for 2006 la Bondevik II-regjeringen fram forslag om å fjerne særavgiften på alkoholfrie drikkevarer uten tilsatt sukker. Forslaget ble fremmet i samråd med Helse- og omsorgsdepartementet. I budsjettvedtaket, som ble gjort av den nye, rød-grønne, regjeringen, ble dette ikke videreført, med den begrunnelse at en skulle vente til Vitenskapskomiteen for matvaretrygghet hadde konkludert, en konklusjon jeg har vist til. Jeg viser også til at det er hevdet fra departementet at det er vanskelige avgrensninger som må gjøres i en slik omlegging. Jeg er klar over at byråkratiet er tungrodd, men selv jeg klarer å lese varedeklarasjonen som står bak på de fleste produktene, om det er brus eller drops, og der står det hvor mange prosent sukker produktet inneholder. I tillegg: Danmark har en differensiert ordning for produkter uten sukker. De har klart å få til en slik ordning – i Norge klarer man tydeligvis ikke det. Jeg tar opp Fremskrittspartiets forslag.