trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2005-03-17:
Interpellanten tar opp et meget viktig tema i forhold til å ha en god kvalitet på eldreomsorgen. Vi har nå hatt en runde om eldrepolitikk som først og fremst har vært preget av en bygningsmessig opptrappingsplan. I den sammenheng må en vel kunne påpeke at det som representanten Høie sa her om eldreplanen, at vedtak har vært enstemmige både ved inngåelse av planen og ved avslutningen av planen, det er ikke riktig. Vi var sterkt uenige om behov og mål, om hvor mange plasser vi hadde behov for i eldreomsorgen, og om hvor mange av disse plassene som skulle bygges ut med statlig medfinansiering. Når det nå gjelder neste trinn, er det gledelig at vi i så stor grad som vi er, er enige om at det er viktig å fokusere på kvalitetsmeldingen til Regjeringen og innholdet i tjenestene. I den sammenheng er det da viktig å ha personell med god nok kompetanse, og tilstrekkelig med personell. I den sammenheng er denne interpellasjonen veldig viktig. Jeg tror vi driver noe på overflaten her når vi prater om hvor mange ufaglærte vi har, og at det er viktig å følge disse opp for at de skal ta utdannelse og få faglig utvikling og kompetanse. Jeg tror det er viktig å se på arbeidsplassens trivsel og muligheter til å organisere dette på en god måte, med godt nok med ressurser. At en nå skal drive ledelsesutvikling, er bra. Men det må være slik at det er noe å lede, og at en har ressurser nok til å få til et helhetlig godt miljø, der flere ting kommer inn, ikke minst dette med bygningsmessige forhold, og også at en har et sett med virkemidler som kan brukes i pleie og omsorg. Jeg har tidligere i dag satt søkelyset på ett viktig forhold for helsepersonell, nemlig turnustjeneste. Helse- og omsorgsministeren sa da bare at en ved å inngå en ordning for turnuspersonell kanskje ikke sparte penger i kommunene, og det var heller ikke min mening med å ta det opp. Hvis vi skal få personell til å søke faste jobber i helsevesenet, må det til en bedre turnusordning, mer på linje med skiftarbeid. For øvrig er det viktig å følge opp at en har ressurser også til videre- og etterutdanning. Det var et av de viktigste kravene Sykepleierforbundet hadde i høst når det gjaldt statsbudsjettet for 2005, noe som Senterpartiet fulgte opp. Vi mente at vi burde bevilge til dette over statsbudsjettet, for å få helsepersonellet ut i videreutdanning.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2005-03-17:
Saken er i utgangspunktet et forslag fra representanten Simonsen. Forslaget lyder: «Stortinget ber Regjeringen innføre en ordning der personer som inviterer personer fra visumpliktige land til Norge, må stille en bankgaranti …». Jeg må si at saken har skapt store bølger, og det på et tidspunkt da komiteen selvsagt ikke har besluttet noen ting. Det overrasker meg, men det er selvfølgelig flott at organisasjoner og enkeltpersoner engasjerer seg i saker som blir opptatt i Stortinget. Men det jeg synes er litt morsomt og interessant med denne saken – i og med at hele Stortinget faktisk står bak forslaget – er å merke seg oppslag i media som går på tøvete forslag osv. Men når det er sagt, er det selvfølgelig riktig at komiteens medlemmer og de forskjellige partiene kanskje har forskjellig motivasjon for å støtte et slikt forslag. Men jeg tror nok at komiteen i stor grad er interessert i at Regjeringen skal komme tilbake med en sak der vi får se både de svake sidene og eventuelle mulige innstramninger i forhold til turistvisum og besøksvisum. Så det er noe forskjellig tolkning og vektlegging i komiteen. Det regner jeg med at de forskjellige representantene i komiteen vil redegjøre for. Det er også viktig å vise til at det allerede er innført noen innstramninger i forhold til den type visum. Jeg peker bare på det med helseforsikring og på avgiften, noe som også delvis har vist seg å ha gitt resultater. Så vil jeg si at det er jo også grunn til å reagere på dem som eventuelt måtte kritisere et slikt forslag, særlig organisasjoner som skal ivareta rettssikkerheten og reglene i forhold til den type saker, når man på en måte bruker turistvisum, besøksvisum, som et redskap for å få asyl i et land. Da synes jeg vi er på ville veier. Selvfølgelig er det ikke derfor vi innfører den type regler. Alle er innforstått med at asyl er en rett. Men at man skal bruke visumverktøyet for å få asyl, vil i hvert fall Fremskrittspartiet ta avstand fra. Det er også derfor Fremskrittspartiet fremmer et eget forslag – som jeg faktisk mener kunne ha gjort spørsmålet rundt turistvisum og besøksvisum noe enklere – om å gjøre som andre land i Europa vurderer eller har vurdert, og det er rett og slett å gjøre det ulovlig å søke asyl med bakgrunn i at man har fått innpass i landet gjennom en visumsøknad. Det kunne også vært mulig i den type saker å presisere og slå fast at en asylsøknad skulle ha vært levert på de forskjellige utenriksstasjonene, for å unngå dette problemet. Det er kanskje ikke verdens største problem, jeg må bare erkjenne det. Det var vel noe slikt som 140 personer som benyttet seg av den type mulighet til å søke asyl. Men det er klart at muligheten ligger der, og vi vet jo ikke noe om framtiden i forhold til det heller. Komiteen var også på besøk i Pakistan, der det problemet ble tatt opp av våre ansatte i utenrikstjenesten. Jeg tror det er viktig at vi får en sak fra Regjeringen, slik at vi får se hvorvidt det er mulig å gjøre endringer i regelverket. Til slutt vil jeg fremme det forslaget vi har i innstillingen.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2005-03-17:
Det er tydelig at det er to partier som ønsker seg full behandling, og som har konkludert i denne saken, og det er SV og Senterpartiet. Og det er jo realt nok. Så vet vi hvor disse to partiene står hen når det måtte komme en sak tilbake til Stortinget på et senere tidspunkt. Resten av Stortinget ønsker en bredere vurdering av denne saken, få litt mer kompetanse, finne svakheter og få styrket den med eventuelle endringer. Det store flertallet, foruten SV og Senterpartiet, har i hvert fall slått fast at vi har ingen intensjon om å kreve 50 000 kr i garanti av alle som søker turistvisum til Norge. Det er det bare Senterpartiet og SV som er opptatt av, forstår jeg. Det er jo temmelig usaklig, for å si det sånn. En må bare respektere at SV og Senterpartiet mener at de som får nei, skal få ja. Det er et spørsmål om det i det hele tatt er behov for å regulere med visum, enten det gjelder turist- eller besøksvisum – eller asylinstituttet i det hele tatt – hvis alle som får nei, skal få ja. For det er jo det som er intensjonen fra disse partiene. Jeg fikk et direkte spørsmål fra representanten Holmås om søknader ved utenriksstasjoner. Et annet forslag som Fremskrittspartiet er villig til å diskutere, og som nå også diskuteres i EU, er om det skal etableres asylleirer på lik linje med flyktningleirer, sånn at asylsøknadene kan behandles i større sammenheng, der hele Europa er med og diskuterer hvorvidt det er reelle asylsøkere eller ikke. Det er en av intensjonene våre. Så er det sånn at når man søker om turistvisum eller besøksvisum, blir jo hver enkelt skjønnsvurdert i forhold til søknaden. Med bakgrunn i det finner en fort ut om disse personene er i en situasjon der de skal bruke asylinstituttet eller ikke. Mitt poeng er at de som søker om turistvisum og besøksvisum, er ikke asylsøkere. De har ikke behov for asyl, og de vil da indirekte misbruke asylinstituttet, som er meget viktig for Fremskrittspartiet. Det er meget viktig. For SV og Senterpartiet er det likegyldig. De vil jo pulverisere asylinstituttet, mens vi mener at det er overordnet viktig. Det er ikke sånn som representanten Meltveit Kleppa prøver å framstille det, at vi ser på alle asylsøkere som forbrytere. Nei, vi vil sile ut. Vi vil behandle søknadene fra dem som har reelt behov for beskyttelse, og sile ut dem som bare misbruker asylinstituttet. Og majoriteten misbruker asylinstituttet. Det ser vi på antallet som får avslag. Det er bare et minimalt antall som får opphold med bakgrunn i asylinstituttet. Det er jo det som er grunnlaget for vår framtreden her. Vi legger heller ikke skjul på at vi ønsker en forenkling, men samtidig vil vi også stramme inn og beskytte asylinstituttet.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2005-03-17:
Arbeiderpartiet mener at det er uakseptabelt lang saksbehandlingstid for å få visum til Norge. Mange som ønsker å komme hit som turister, eller som ønsker å besøke familie og venner i Norge, må vente i månedsvis. Mange får også avslag på visumsøknaden. For å korte ned behandlingstiden for visumsøknader og gjøre det enklere å få innvilget visum har derfor Arbeiderpartiet som del av en enstemmig kommunalkomite i innstillingen bedt Regjeringen utrede en eventuell ny ordning for behandling av turistvisum. Erfaringene fra Danmark er at flere får visum enn tidligere etter at man der innførte en ordning med bankgaranti for visumsøkere fra enkelte land. Danske myndigheter forteller at dette er søknader som ellers ville fått avslag, fordi det dreier seg om søkere med svake returforutsetninger – unge ugifte med liten tilknytning til hjemlandet gjennom arbeid, utdanning eller familie. Arbeiderpartiet mener at problemet med dagens norske ordning er at veldig mange nektes turistvisum fordi norske myndigheter frykter at de ikke vil returnere etter visumdatoens utløp. Er man f.eks. 20 år, ugift og kommer fra Sri Lanka, vil man i dag med stor sannsynlighet få avslag på en visumsøknad. Vi mener derfor at målet må være å lage en ordning som på best mulig måte forhindrer at enkelte misbruker ordningen, men som samtidig virker slik at ikke vanlige turister blir rammet. Vi mener at en eventuell – jeg gjentar eventuell – garantiordning ville gi dem som i dag får avslag, en ny mulighet til å få innvilget visum. Derfor er det grunn til å be Regjeringen utrede saken. Arbeiderpartiet har verken konkludert på om vi vil innføre en bankgaranti, eller konkludert på hvilken størrelse en eventuell garanti skulle ha. Det vi har gjort, er å be Regjeringen utrede ulike ordninger, bl.a. en bankgaranti etter dansk modell. Krav om en bankgaranti av en viss størrelse har selvsagt sine negative sider. Det er helt klart. Når Regjeringen så kommer tilbake med sine vurderinger, skal vi ta stilling til det som da kommer på bordet. Men i en slik modell må det ligge en både raskere og enklere måte å få visum på enn vi har i dag. Arbeiderpartiet støtter ikke Fremskrittspartiets forslag om å forby dem som kommer på turistvisum, å søke asyl. Asylretten er en uinnskrenkelig menneskerettighet. Arbeiderpartiet tar til etterretning at Fremskrittspartiet ikke aksepterer det. Det er heller ikke slik at representanten Simonsen får flertall for sitt forslag, som man kunne ha fått inntrykk av etter utallige oppslag i media om denne saken. Om Simonsens forslag blir tatt opp, vil Arbeiderpartiet stemme imot det.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2005-03-17:
President! – Jeg vil gjerne gi en stemmeforklaring.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2005-03-17:
Jeg så det var litt usikkerhet blant representantene, men i denne saken skal regjeringspartiene stemme for. Det gjelder også den neste saken. Men i den tredje oversendelsessaken skal regjeringspartiene stemme mot.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2005-03-17:
President! Jeg gjør bare oppmerksom på at min stemmeknapp har hengt seg opp – jeg får bare stemt for i kveld.(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-17:
Jeg skal ikke hale ut debatten, men jeg følte behov for å komme med én kommentar og ett spørsmål til Erna Solberg. Alle vi som sitter i komiteen, skjønte at det som Jan Simonsen nå var oppe og sa fra talerstolen, var det som var intensjonen med forslaget. Så har alle sammen her i salen brukt tiden etterpå til å dysse ned akkurat dette budskapet som Jan Simonsen kom med. Hvis man leser hva flertallet sier og bruker som argument i innstillingen, ser man at de ikke bruker Erna Solbergs argument. De sier følgende: «Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti, ser at dagens system har svakheter, og at det er en reell fare for at enkelte vil forsøke å utnytte mulighetene som ligger innen turistvisum. Samtidig mener flertallet at behandlingstiden for å få visum bør bli kortere. Det må etter flertallets syn være et mål å skape en ordning som på beste måte forhindrer misbruk, men som samtidig påser at ikke vanlige turister blir rammet. I denne sammenheng synes flertallet det kan være interessant å se på muligheter knyttet til den danske modellen med bankgarantier.» Det står altså ikke ett eneste ord her om liberalisering. Det står ikke ett eneste ord her om at vi ønsker at det skal bli lettere for flere mennesker å få visum. Det er derfor det er blitt en debatt i mediene. Det vil jeg gjerne understreke. Så hører jeg at Kristelig Folkeparti sier at de tenker selv. Det er selvfølgelig alltid foruroligende at et parti er nødt til å si at man tenker selv. Men la nå det være. Til diskusjonen om hva som ville skje hvis vi innførte den danske ordningen i Norge: Den danske ordningen tar utgangspunkt i at det er de landene det kommer flest asylsøkere fra, som man sperrer for. I Danmark er det 34 land. Hvis man skulle ta de landene det kom flest asylsøkere fra til Norge i 2004, er det Afghanistan og Somalia, og så er det Russland på tredjeplass. Russland står for en tredjedel av visumsøknadene til Norge. Hvis vi skulle innføre en garantiordning for dem, på samme måte som man har gjort i Danmark, ville det utløse et ramaskrik og være det endelige skuddet for baugen når det gjelder barentssamarbeid og annet samarbeid i nordområdene mellom Russland og Norge. Så det ser jeg på som helt uaktuelt, og det regner jeg med at også Erna Solberg tar med seg. Men jeg har et spørsmål til Erna Solberg til slutt, for hun sa at vi ikke vil gjøre noen store endringer før 2007, slik jeg forstod henne. Da er mitt spørsmål følgende: Du sier at det er vanskelig, for vi har ikke skikkelig oversikt over hvem det er som reiser ut. Men vi har jo oversikt over hvem det er som har søkt før og fått. Har vi ikke det? Vi må jo ha en oversikt over dem. Hvis vi ser på hvilke land det er som har store problemer, er det bl.a. Pakistan. Det er mange pakistanere som får avslag. Blant de pakistanerne er det mange som har venner og familie i Norge. Hvis man ser at de har fått visum før, hvorfor kan man da ikke innvilge dette? Er det ikke viktigere å være grei med én for mye enn å ramme for mange familier på denne måten?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2005-03-17:
Medlemskap i Schengen har gitt som resultat at Noreg har mått innføra visumplikt frå fleire land med påfølgjande papirarbeid, med meir omstendelege prosedyrar for dei som vil besøkja Noreg. Senterpartiet er heilt einig i at saksbehandlingstida er altfor lang når det gjeld visumsøknader. Vi synest òg at det er ei rekkje eksempel som viser at sjølve praktiseringa av regelverket med omsyn til kven som eigentleg får visum, er for streng og snever. Vi er ueinige i ei ordning med ein bankgaranti. Eg vart overraska over openheita og den positive haldninga, slik eg oppfattar det i fleirtalsinnstillinga i forhold til ei utgreiing. Slik sett er eg veldig fornøgd med at fleire parti i dag signaliserer at dette kjem dei til å tenkja veldig godt igjennom. Eg har ikkje i komiteen signalisert at eg er ueinig i at vi får ei utgreiing. Eg tenkte i mitt stille sinn at dette nyttar det ikkje å snu uansett. Då er det viktig å få dette utgreidd, slik at vi kan sjå på alle sidene ved dette. Dette må vera ei ordning som vil ramma vilkårleg; innbyggjarar som ynskjer besøk av familie, organisasjonar som driv verdfullt internasjonalt utvekslingsarbeid, og møte av ulike slag der ein styrkjer forståinga og respekten for kvarandre. Så er det brukt som eksempel frå det oppslaget som har vore i media i den seinare tida, at om Noreg skulle følgja Danmark, som komiteen i utgangspunktet ikkje har avvist, og Danmark har altså eit krav om 50 000 kr i bankgaranti, så kan det medføra at Norway Cup må stilla 50 mill. kr i bankgaranti for unge fotballspelarar frå ulike land. Eg finn grunn til å minna om at frå mange hald i Noreg er auka reiselivssatsing vektlagd. Dei fleste av oss liker å besøkja andre land og kulturar. Det kan då synast ganske merkeleg bokstaveleg talt å vilja leggja nye hindringar i vegen for folk som vil besøkja Noreg. Eg trur at utgreiinga då vil gi moglegheit både for organisasjonar, for familiar, for eventuelle bedrifter og for studiesamarbeid til å seia overfor departementet kvar skoen verkeleg trykkjer, nemleg at det er på ein heilt annan plass, at det faktisk er på sjølve saksbehandlingstida. Så finn eg grunn til å minna både Per Sandberg og andre om at Noreg altså har forplikta seg til, som andre land i verda, at det er moglegheit for å søkja asyl. Det ligg ein undertone her om at asylsøkjarar i Noreg skal behandlast som forbrytarar. Slik kan vi ikkje ha det.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2005-03-17:
Det er nokre påstandar som vert hengande i lufta etter denne debatten. Eg føler difor behov for berre å seia nokre få ord til. For det fyrste er det slik at det som denne saka tek utgangspunkt i, er spørsmål om bankgaranti i høve til turistvisum. For det andre er det slik at alle i komiteen understrekar, inklusiv forslagsstillaren i sitt Dokument nr. 8-forslag, at det er behov for ei forenkling når det gjeld søknadsprosedyrar, og det er behov for ei raskare saksbehandling. Eg er veldig glad for at statsråden set søkjelyset på det. Så har dette forslaget vekt reaksjonar. Kvifor har det det? Det er fordi det er familiar som har stilt seg svært undrande til den mistenkeleggjeringa som skjer når nokon som dei er i slekt med, søkjer om visum. Så er det organisasjonar og folk som driv med internasjonalt samarbeid, som har reagert. Det er fordi dei har erfaringar både med den same mistenkeleggjeringa og sjølvsagt òg ei veldig lang behandlingstid, og det har vore nokre uforståelege avslag. Så har Framstegspartiet fremma eit forslag: Stortinget ber Regjeringa komma tilbake til Stortinget med ei lovendring som «forbyr de som kommer inn i landet på turistvisum». Det er altså Framstegspartiet som sjølv her lagar forbrytarar av folk som kjem til Noreg, kanskje på besøk til slekt og venner, og som «undervegs» finn ut at dei ynskjer å nytta seg av den moglegheita som i dag er til å søkja asyl. Eg vil gjerne seia på vegner av Senterpartiet – og eg kan seia det òg på vegner av SV, det går fram av andre saker – at vi har ein asyl- og flyktningpolitikk, begge desse partia, som i store trekk er i samsvar med det fleirtalet i denne salen meiner. Men det må vera lov i denne samanhengen å signalisera at ein er ueinig i forslaget om bankgaranti, utan at ein trekkjer dei konklusjonane som Per Sandberg no prøvde seg på.
Erna Solberg (Høyre), 2005-03-17:
I et land som anerkjenner at man kan være forfulgt av tredjeperson som deltaker i en sosial gruppe eller annet – og det er altså norsk lov og norsk forståelse av asylretten – er det ikke mulig å dedusere at hvis man har fått visum en gang eller har et reisedokument fra landet sitt som gjør at man kan få visum, har man ikke noen legitim grunn til å søke asyl. Det er faktisk sånn i dette landet, nettopp fordi vi aksepterer at man kan bli forfulgt av tredjeperson. Det at man får lovlig utreise fra landet sitt, innebærer ikke nødvendigvis et signal om at man ikke har behov for asyl, for det er flere grunner til asyl i Norge. La meg da si at man selvfølgelig kan velge hva man vil legge vekt på av det som står. Jeg kan på vegne av de to regjeringspartiene som er representert i komiteen, si at de, tror jeg, iallfall har lagt til grunn det brevet jeg har sendt til komiteen, med bakgrunn i at dette i så fall er en del av en liberalisering av visumpolitikken. Jeg er enig i at det fortsatt vil være mange land vi vil ha spesielle visumarrangementer for. Det er ingen tvil om at vi f.eks. for Russland har en betydelig mer liberal visumpraksis fordi det er et naboland, enn det vi har for mange andre land hvor vi kanskje likevel kunne sagt at det er noen tilsvarende problemer. Nå har jo hovedtyngden av asylsøkerne fra Russland for øvrig tsjetsjensketnisk bakgrunn, så det er egentlig ikke sammenlignbart i forhold til disse spørsmålene. Det er altså ingen som har tatt til orde for at man skal følge det systemet som Danmark har, men man har mer tenkt på bruk av en garanti for å kunne liberalisere for enkelte grupper. Jeg registrerer at noen innvandrerorganisasjoner har vært sterkt imot dette forslaget når de har uttalt seg. Jeg har møtt mange innvandrere som har sagt til meg: Hvis jeg garanterer for å ordne opp i dette, hvis jeg garanterer for det hvis en skulle bli værende lenger og jeg har mulighet for å gjøre det, hvorfor får ikke jeg lov til det istedenfor at ikke svogeren min eller kusinen til min kone eller andre får lov til å komme på besøk i det hele tatt? I så måte er min opplevelse at dette har vært et spørsmål om å kunne ta litt mer økonomisk ansvar, og at det har vært et ønske hos en del av minoritetsbefolkningen som motytelse for at man skulle få en mer liberal visumpolitikk. Så bare for å svare på det spørsmål som Heikki Holmås stilte, nemlig: Har man ikke oversikt over hvem som har fått visum i dag? Jo, men det er litt tyngre å finne frem i denne oversikten. Det er tyngre å følge opp om folk har reist ut. Med et nytt databasesystem får man det rett opp der og da, og da får man hurtigere visumbehandling. Praksis er ofte at folk som har reist noen ganger, mye lettere får visum enn andre som er førstegangssøkere, som får lengre saksbehandlingstid.
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 2005-03-17:
Hensikten med dette forslaget har vært å redusere risikoen for misbruk av ordningen med turistvisum, at folk kommer til Norge som turister og benytter anledningen til å søke om politisk asyl, eller rett og slett blir i Europa som illegale flyktninger. Det gjør vi ved å legge et litt større ansvar på de personer som inviterer gjester til Norge, at de ikke bare, som i dag, må garantere for opphold, kost og losji, men faktisk også får et visst ansvar for at de inviterte gjestene reiser hjem på det tidspunkt de skal. Jeg synes at komiteen har behandlet dette forslaget på en fornuftig måte. Det er åpenbart at det er en del ting som man trenger å utrede litt, som jeg kanskje ikke har tenkt godt nok igjennom, og som man bør se nærmere på, eksempelvis hvilke land det skal gjelde for. Er det nødvendig at det gjelder for alle land som har turistvisumplikt? Hva med russere som reiser til Kirkenes nesten daglig og handler? Hva med folk som kommer fra demokratiske stater, hvorfra det aldri har skjedd at man har søkt om asyl i Norge? Kanskje det bør begrenses til de landene hvorfra det er en betydelig risiko for at folk skal hoppe av, og vi vet jo hvilke land det er. Så bør man vurdere litt beløpets størrelse. Det bør ikke være så høyt at det blir vanskelig å sette av pengene. Det bør ikke være så lavt at det ikke medfører et betydelig ubehag å miste pengene. Jeg synes nok kanskje at 50 000 kr, som man har i Danmark, er et noe for høyt beløp. Hva med familier eller større grupper? Fotballag til Norway Cup er nevnt. Det sier seg selv at det ikke er nødvendig å ta 30 000 kr eller 50 000 kr pr. fotballspiller og så gange opp. Det går an å finne hensiktsmessige løsninger. Det er bare et rent praktisk spørsmål og kan etter min vurdering ikke brukes som et argument mot forslaget. Dersom det viser seg at en slik bankgarantiordning vil redusere risikoen for misbruk, vil jo det også gjøre det lettere for UDI å si ja til flere som søker om turistvisum til Norge. Da har man altså oppnådd to positive ting samtidig: Man har redusert misbruket, og man får flere turister – flere nordmenn kan få besøk av sine slektninger og venner. Jeg ønsker iallfall en strammere asylpolitikk og en mer liberal turistpolitikk. Det er ingen som har noe imot at det kommer turister til Norge, og at folk bor her i to til tre måneder for å besøke slekt og venner. Men man vil bare ikke at de skal utnytte denne muligheten til å bli her for alltid, eller i måneder og år. Så dette forslaget tjener to hensikter. Derfor synes jeg med all respekt at det slett ikke er noe dumt forslag.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-03-17:
Spørsmålet om en forsterket innsats for å skape arbeidsplasser i fiskeindustrien og på de stedene som er rammet av arbeidsledighet i fiskeindustrien i Finnmark, ble bredt behandlet i tilknytning til nysalderingen av budsjettet for foregående år. Jeg viser til de merknader og forslag som Arbeiderpartiet der hadde, om en innsats på 150 mill. kr. Jeg viser også til Arbeiderpartiets forslag til disponering av disse midlene. Jeg forutsetter at kommunalministeren så raskt som mulig iverksetter de nødvendige tiltak, og ber om at de iverksettes i samsvar med de anbefalingene Arbeiderpartiet gav i sine merknader.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2005-03-17:
Sidan saksordføraren, Einar Steensnæs, ikkje kunne vere til stades i dag, vil eg seie nokre ord om Dokument nr. 8:30 frå stortingsrepresentantane Odd Roger Enoksen, Marit Arnstad og Åslaug Haga om tiltak for å sikre og skape nye arbeidsplassar i Finnmark basert på marine ressursar. Det er ein samla komite som ser at Finnmark står overfor ei rekkje viktige utfordringar når det gjeld utviklinga i marin sektor. Enkelte delar av næringslivet har store utfordringar. Den internasjonale konkurransen blir stadig sterkare, og handelsmønster blir endra. Dette merkar ein godt i mange næringar og bransjar. Ikkje minst merkar ein det godt i enkelte distrikt og regionar. Situasjonen som Finnmark opplever, viser dette, men han viser også kor kompleks og samansett utfordringa er. Stadig fleire bransjar og næringar opplever internasjonal konkurranse. Forskjellen er at mindre samfunn og regionar vil kunne vere meir sårbare overfor store endringar ut frå den gitte næringsstrukturen dei har. Ei vekstkraftig næringsutvikling er avhengig av gode prosjekt og investeringar. Gode prosjekt og investeringar gir arbeidsplassar, og arbeidsplassar gir busetjing. Samtidig kan det vere ei utfordring å få dette til i alle delar av landet. Derfor treng ein både gode generelle og selektive verkemiddel i nærings- og distriktspolitikken. Komiteen viser til at bortfall av russisk torsk til foredlingsanlegga i Finnmark, konkurranse frå lågkostland og nødvendige kapasitetstilpassingar både på sjø og på land har skapt problem for næringa. Det synest ikkje å vere ueinigheit om kva som er situasjonsbeskrivinga for Finnmark. Utfordringa ligg i korleis dei skal klare å omstille seg. Finnmark er godt i gang, og sjølv om den marine næringa utgjer, og vil utgjere, hovudtyngda i Finnmarks næringsliv, er det også andre bransjar, som f.eks. reiseliv og turisme, som kan bidra til ytterlegare næringsutvikling og verdiskaping. Nye marknadsmoglegheiter austover mot Russland kan også etter kvart, og ikkje minst når Russland blir WTO-medlem, bli svært interessant. Sjølv om situasjonen i Finnmark i dag er tøff, kjem det positive signal frå delar av næringslivet i Finnmark, der bl.a. utviklinga av situasjonen på arbeidsmarknaden er god. Ut frå summen av utfordringar som Finnmark er i, blei det i budsjettet løyvt 75 mill. kr til nasjonale tiltak for regional utvikling for å skape ny sysselsetjing i Kyst-Finnmark – dette for å leggje til rette for nye arbeidsplassar i nokre særleg vanskelegstilte kommunar for å bøte på ein alvorleg situasjon med nedlegging og tap av arbeidsplassar og fråflytting. Her vil eg vise til dei ulike partia sine merknader og forslag i budsjettinnstillinga. Komiteen har ikkje gått inn i dei konkrete forslaga i Dokument nr. 8-forslaget, men har vist til dei midlane som har blitt løyvde, og den varsla stortingsmeldinga om marin verdiskaping, der ein kan sjå forslaget i samanheng med drøftinga av den overordna politikken for marin verdiskaping.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2005-03-17:
Nå vil jo fiskeriministeren om kort tid presentere en stortingsmelding om marin verdiskaping, som vil få behørig behandling her i Stortinget. Jeg synes fungerende saksordfører på en behørig måte har kommentert det som er en, relativt sett, unison behandling av det Dokument nr. 8-forslaget som står på agendaen her i dag. Men jeg vil advare mot at vi nå, som vi har sett betydelige tendenser til, skal koble de spørsmålene vi har, og de utfordringene som Finnmark står overfor – ikke minst i fiskerinæringen, og i spesiell grad i fiskeindustrien – til den gryende og kommende valgkamp. Det var representanten Schjøtt-Pedersen som fikk meg til å ta ordet. Jeg tror man ikke skal felle noen forhåndsdom over det forholdet at Stortinget har bevilget 75 mill. kr til omstillingstiltak. Så bør det kanskje ikke overraske noen at representanten Schjøtt-Pedersen synes at dette er for lite, og at man kunne ha brukt pengene annerledes enn det som Finnmark Arbeiderparti fremmer som forslag. Men jeg synes ikke man skal felle en dom over det utvalg som er nedsatt i Finnmark – et meget tungt, og representativt, sammensatt utvalg, med NHO-ledelse, Innovasjon Norge, SIVA og fylkeskommunen – hvor man nå jobber på høytrykk for å få på plass konstruktive forslag som etter hvert kommer inn til kommunalministeren for videre vurdering og sluttbehandling. Bare helt til slutt: Hvis dette skal bli en del av den store, tunge valgkampen, vil vi være i stand til å sitere både det ene og det andre av det som er sagt gjennom faksimiler, uttalelser osv. Vi behøver ikke gå lenger tilbake enn til 2001. Mange av oss husker såpass langt tilbake i tid, hvordan finnmarkinger da var særdeles skuffet, som det kom frem av avisen Nordlys og Finnmark Dagblad på den tid. Men la ikke dette bli en verbal konkurranse, og la det ikke bare bli et spørsmål om fordeling av penger til konstruktive tiltak slik at det blir valgkampen og kampen om stemmer som skal få anskueliggjøre det forhold at fiskeindustrien med overkapasitet, markedstilpasningsvansker osv. har problemer.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-03-17:
Jeg er usikker på om Ivar Kristiansen mener at det faktum at det er valgår i år, tilsier at vi skal slutte å interessere oss for problemene og utfordringene i Finnmark fylke, eller for så vidt i andre fylker og andre næringer, inntil valget er avholdt. Jeg synes det blir en noe forfeilet problemstilling. Når jeg tar ordet i dag i denne saken, som er enstemmig fra komiteen, er det for å gi en forklaring på hvorfor et forslag fremmet av representanter fra Senterpartiet avgis med en enstemmig innstilling. Det er nemlig slik at etter at dette forslaget ble fremmet, har fiskeriministeren varslet en stortingsmelding om verdiskaping innenfor marin sektor, en melding vi har grunn til å forvente blir lagt fram i morgen. En enstemmig komite har funnet at det vil være mer hensiktsmessig å drøfte de problemstillingene som er tatt opp i forslaget, i sammenheng med denne stortingsmeldingen. Derfor er det en enstemmig innstilling.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2005-03-17:
Bare for å unngå at noen skulle trekke noen konklusjoner som det ikke er grunnlag for: Ut fra at det er en samlet komite som har en samlet innstilling basert på at Regjeringen skal legge fram en stortingsmelding om marin verdiskaping om noen timer, avstår jeg fra å delta i debatten. Det må ikke da oppfattes som at jeg overser de utfordringene som Finnmark eller andre deler av kysten og fiskerinæringen står overfor. Men ut fra det sistnevnte taler sa, avstår jeg også fra å gå inn i problemstillingene til vi legger fram stortingsmeldingen. Det blir rikelig anledning til å debattere den i Stortinget i løpet av våren.
Michael Momyr (Høyre), 2005-03-17:
Den innstillingen som legges frem i dag, baseres på en samlet komitemerknad i forhold til Dokument nr. 8-forslaget fra Hedstrøm, Solholm og Nistad. Det resulterer i at en samlet komite innstiller til Stortinget å be Regjeringen «utrede muligheten for å innføre regelverk som sikrer forbrukerne ytterligere datomerking på matemballasjen, og orientere Stortinget om utfallet av utredningen på egnet måte». Selv om det er en sak som ikke har voldt saksordføreren mange våkenetter, er det en viktig sak for forbrukerne. Jeg er glad for at vi her har fått en enstemmig innstilling.
Michael Momyr (Høyre), 2005-03-17:
Den innstillingen som legges frem i dag, som går ut på at Dokument nr. 8-forslaget vedlegges protokollen, tar utgangspunkt i at det var bebudet en stortingsproposisjon om klinisk veterinærvakt. Da vi behandlet denne saken og avgav innstilling 3. mars, var ennå ikke stortingsproposisjonen lagt frem. I mellomtiden er den lagt frem, den 11. mars, og når vi får den til behandling, vil realitetene i denne saken komme opp til diskusjon.
Lars Sponheim (Venstre), 2005-03-17:
La meg først få understreke betydningen av å ha god merking, slik det her er forslag om, og som forslagsstillerne har fått positiv tilbakemelding på i brev fra departementet. Dette er det viktig å få til. Det er mange hensyn som skal tas når man skal vurdere merking. Det er informasjonsmengden som forbrukerne står overfor, at merkingen og informasjonen faktisk når fram. Det er også viktig å ta hensyn til helse, redelighet, kvalitet og andre forbrukerinteresser. Jeg synes det er rett å gjøre Stortinget oppmerksom på ved denne anledning at allerede i fjor gav de tre matdepartementene, Landbruksdepartementet, Helsedepartementet og Fiskeridepartementet, Mattilsynet i oppdrag å vurdere hensiktsmessigheten av regelverk og merking av både slaktedato, fangstdato, plukkedato, pakkedato og frysedato for kjøtt, fisk og grønnsaker. Så arbeidet med dette er allerede i gang. På bakgrunn av det vedtak som gjøres her i dag, vil også Mattilsynet få et utvidet mandat til å utrede dette. Jeg kan ikke si noe eksakt tidspunkt nå, men vi er allerede såpass godt i gang med arbeidet at det ikke bør ta unødvendig lang tid før Stortinget får den nødvendige tilbakemeldingen.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-03-17:
Fremskrittspartiet anmodes om å stemme imot.(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Henrik Rød (Fremskrittspartiet), 2005-04-25:
Kontroll- og konstitusjonskomiteen har behandlet Riksrevisjonens undersøkelse av statens satsing på elektroniske innkjøp. Bakgrunnen for undersøkelsen er at Arbeids- og administrasjonsdepartementet i 1998 tok initiativet til en satsing på elektronisk handel ved offentlige innkjøp. Det ble etablert et femårig program som tok sikte på å innføre elektronisk handel i offentlig forvaltning, på både kommunalt, fylkeskommunalt og statlig nivå. Målsettingen med dette var selvsagt at de totale kostnadene ved offentlige innkjøp skulle reduseres, samt at kvaliteten i innkjøpsarbeidet skulle bedres. Det ble identifisert et kraftig innsparingspotensial som følge av programmet – det har vært et uttalt gevinstpotensial på 7 milliarder kr årlig. Det ble etablert flere målsettinger for programmet. De kvantitative målene for programmet ble satt til at 50 pst. av alle offentlige innkjøp skulle gjennomføres ved elektronisk handel innen utløpet av 2003. Innen samme tidsfrist skulle også 20 pst. av den totale innkjøpsverdien komme gjennom elektroniske handelsprosesser. Riksrevisjonens rapport avdekker at resultatene for programmet er helt marginale i forhold til de mål som ble satt. I stedet for 50 pst. bruk av elektroniske kanaler ved innkjøp viser undersøkelsen at kun 0,06 pst. faktisk har blitt anskaffet ved elektroniske prosesser. Resultatene på dette felt må derfor kunne sies å være nesten fraværende. Komiteen er enig med Riksrevisjonen når den sier at målsettingene for programmet var for ambisiøse. Like fullt vil flertallet i komiteen bemerke at det er åpenbart at programmet ikke har fått den nødvendige oppmerksomhet fra ledelsen i departementet. I forhold til dette mener flertallet i komiteen at det er betegnende at departementet selv har unnlatt å benytte elektroniske innkjøpskanaler. Hadde man fra ledelsesnivå hatt større fokus på dette og selv benyttet løsningene, er det trolig at programmet i sin helhet hadde fått en langt større oppslutning. Programmet har hatt rundt 13 mill. kr til disposisjon i de årene det har pågått. Dette må kunne sies å være svært begrenset i forhold til de ambisiøse mål som ble satt, og det betydelige innsparingspotensial som ble identifisert for programmet. Komiteens flertall vil på den bakgrunn generelt bemerke at det er svært viktig at programmer og prosjekter som blir igangsatt, må gis en realistisk mulighet til å ha effekt. Det tjener ingen hensikt å igangsette prosjekter kun for prosjektenes egen skyld, og rapporter og programmer som havner i skuffen, har som kjent en veldig begrenset verdi. Komiteen er klar over at dette programmet nå er avsluttet, men har registrert at enkelte av elementene i det vil bli videreført. Det er derfor positivt når departementet opplyser at oppmerksomheten rundt elektroniske handelsprosesser nå er styrket. Komiteen forutsetter at de aktiviteter som blir videreført, blir fulgt opp på en slik måte at man faktisk kan realisere de gevinster som Ehandelsprogrammet tok høyde for.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-06-14:
Jeg tillater meg å fremme et forslag om å innføre en hjemmel i lov om laksefisk og innlandsfisk for å gjøre det mulig å gripe inn der hvor allmennhetens tilgang til fiskeelver ikke er i tråd med vilkårene for tilskudd til kalking.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-06-14:
Alle som kjenner til situasjonen i Lista-regionen i Vest-Agder, ser viktigheten av at Lista flyplass blir en aktiv fly- og næringsplass i framtiden. Kommunen og fylkeskommunen søkte i 2001/2002 om å bli med i anbudsrunden for kortbaner og regionflyplasser. De søkte om et maksbeløp på 3 mill. kr i året fram til den nye veien i området blir ferdigstilt i 2006. Altså kunne Lista-regionen i dag hatt ruteflyging på flyplassen dersom Regjeringen hadde vist handlingsvilje i stedet for vrangvilje. I valgkampen i 2001 sa nåværende regjeringsmedlem Ansgar Gabrielsen at for «Lista Fly- og Næringspark sitt vedkommende, har ruteflyging høyeste prioritet. Jeg synes kravet om statlig støtte og det å få lagt flyruten ut på statlig anbud absolutt er et naturlig krav». Hvem som har sviktet Lista og Lista-regionen i Vest-Agder, bør ikke være vanskelig å se. Kommunen fikk tilbud om å kjøpe flyplassen for 200 mill. kr, noe som selvfølgelig er helt urealistisk. Regjeringen valgte i stedet å bruke nesten 11 mill. kr på å gi bort flyplassen til et privat selskap, og statsråden påstod på bakgrunn av spørsmål fra meg den 27. januar 2004 at alt var i skjønneste orden. Nå vet vi sannheten. Denne saken har blitt en skamplett for politikerstanden, og det må Regjeringen ta ansvar for. Nå må det ryddes opp på en skikkelig måte. Man kan ikke tillate at lokalsamfunnet og dermed befolkningen på Lista behandles på en så lettvint måte som man har gjort i denne saken. Lista flyplass var før 1995 en militær flyplass. I starten var daværende forsvarsminister, nåværende stortingspresident og medlem i Arbeiderpartiet, Jørgen Kosmo, svært aktiv i arbeidet som ble gjort for at lokale krefter skulle få til en alternativ drift til Forsvaret på flyplassen. Etter dette har alt gått galt. Jeg håper at stortingsflertallet i dag sørger for at det blir ryddet opp på Lista. Det er faktisk det minste velgerne i Lista-regionen kan vente seg av dagens politikere.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-06-14:
Jeg registrerer at representanten Dahl bruker en fremskrittspartimann som sannhetsvitne i denne debatten. Jeg tror det hadde vært fornuftig av Høyre kanskje å høre på ordføreren i Farsund kommune og det kommunen har sagt både i høringer og går jeg ut ifra, også gjennom den kontakten de har hatt om situasjonen på Lista flyplass. Ellers kan jeg oppfordre Fremskrittspartiet til å lytte til eieren av Lista Flypark, for han tar fullstendig avstand fra forslaget som Fremskrittspartiet her fremmer. Regjeringspartiene skriver i innstillingen på side 22: «Disse medlemmer vil vise til at dersom staten fortsatt hadde eid Lista flystasjon, er det ikke sikkert at Farsund kommune ville valgt å benytte forkjøpsrett til eiendommen etter de regler som nå er innført. Denne forkjøpsretten gjelder kun kjøp til takst. Etter disse medlemmers oppfatning er det således betydelig risiko for at dersom det skulle vise seg mulig å få tilbakeført eiendommen til staten, så kan staten bli sittende med eiendommen, og tilhørende kostnader, fordi det viser seg at kommunen ikke vil overta eiendommen til de betingelser Forsvarsdepartementet har fullmakt til å akseptere.» Dette er virkelig å slå beina unna egen regjering og statsråd så det synger etter. Det er jo ikke slik i dagens samfunn at det er noen andre fullmakter til Forsvarsdepartementet i forhold til kronasje og beløp fra Lista flyplass når de selger til en privat, enn når de selger til noen andre. Denne merknaden må bare innebære én ting, slik jeg ser det: Hvis regjeringspartiene legger til grunn at det er taksten på 200 mill. kr som skal legges til grunn, så har regjeringspartiene her skrevet at Forsvarsdepartementet har brutt sine fullmakter i forhold til avhending av Lista. Nå får de forhåpentligvis en mulighet til å rydde opp. Jeg er helt enig i at det er feil bruk av skattebetalernes penger. Men det er gjort en tabbe. Det er et samfunn som blir skadelidende på grunn av denne tabben, og da bør en virkelig ta seg i akt og rydde opp i forhold til den situasjonen som er. Det beste som kan sies til regjeringspartiene i denne debatten som er rundt Lista flypark nå, er: God sommer!
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-14:
På vegne av Ågot Valle og meg selv vil jeg fremme et privat forslag om tiltak for barn som har sittet lenge i asylmottak. I tråd med Stortingets forretningsorden § 28 tredje ledd c vil jeg be om at dette forslaget legges ut til gjennomsyn for Stortingets medlemmer i minst én dag og deretter føres opp på kartet til behandling.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2005-06-14:
Jeg ser meg nødt til å følge opp representanten Halvorsens spørsmål. Arbeiderpartiet har hele veien støttet Golf-programmet. Det var daværende statsråd Bjørn Tore Godal som sørget for en innfasing, og at man skulle ta én fase av gangen. Forutsetningen for det var selvfølgelig at Stortinget skulle få seg forelagt hver fase. Hvis jeg oppfattet statsrådens svar til Gunnar Halvorsen rett, sier hun faktisk at hvorvidt hun vil legge fram fase 2 for Stortinget, avhenger av hvor mye det koster. Da vil jeg bare be statsråden om å bekrefte at LP 2, altså fase 2 av Program Golf, vil bli lagt fram for Stortinget til behandling. Mitt andre spørsmål er: Vil statsråden følge opp Lista-gjenkjøpet dersom Fremskrittspartiet i kveld støtter vårt forslag subsidiært?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2005-06-14:
La meg først gå litt tilbake til innlegget til representanten Hernæs og berolige ham med at Arbeiderpartiet ikke går inn for noe alliansefritt selvforsyningsforsvar til 80 milliarder kr, slik at det er slått fast. I Arbeiderpartiets program står det at «Arbeiderpartiet bygger vår sikkerhetspolitikk på norsk medlemskap i NATO. Vi vil videreutvikle NATO-samarbeidet og styrke OSSEs og Europarådets arbeid med fredelig konfliktløsning». Jeg skal ikke trette representanten med å lese opp hele programmet, bare understreke at vi også har vedtatt å følge opp Langtidsplanen for Forsvaret i perioden. Vi vil at Forsvaret skal tilpasse seg et moderne trusselbilde med nye og mer sammensatte trusler, og vi skal sørge for at Forsvaret skal ha nok tilgjengelig operativt personell til innsats i forbindelse med kriser og krig både hjemme og ute. Det er altså den forsvars- og sikkerhetspolitikken som er vedtatt av Arbeiderpartiets landsmøte for neste fireårsperiode. Så har vi i denne innstillingen også sagt en del om en komparativ analyse som er foretatt av Forsvaret i Norge og det danske forsvaret. Der er det store forskjeller. Nå skal det også sies at det er forskjeller i geografien mellom Norge og Danmark, men faktisk har Danmark et ganske stort jurisdiksjonsområde over havområder. En del av sammenligningsgrunnlaget er likevel interessant. Lønnen er høyere i Norge enn i Danmark, og man bruker mer penger på materiell og struktur i Danmark enn i Norge. Norges kommando- og basestruktur er større og koster mer – det skulle for øvrig bare mangle, med vår geografi. Danmark har flere styrker som er det som fornorsket heter deployerbare, altså at de kan brukes raskt. Norge bruker dobbelt så mye på konsulenter som Danmark, og Danmark har ikke hatt årsverksreduksjon som målstyring. Man har altså forsøkt å få ned kostnadene på en annen måte. Jeg vil gjerne at statsråd Krohn Devold kommer opp her og sier noe om det vi omtaler i innstillingen, om vi kan lære noe av Danmark, og om Forsvarsdepartementet i det videre arbeidet med økonomien vil se litt på hvordan Danmark har løst en del problemer, og hvordan de styrer økonomien.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2005-06-14:
Jeg antar at saksordføreren har 3 minutter, men jeg skal ikke bruke dem. Hvis representanten Hernæs hadde lyttet til mitt innlegg, ville han ikke hørt ordet «vanvittig». Jeg tror jeg brukte uttrykket «håpløst system», som heldigvis er på vikende front flere steder. Jeg vil fastholde at jeg er grunnleggende uenig i den strukturtenkningen som ligger bak det som kalles «New Public Management»-teorien. Jeg tror ikke det er en modell som passer for en kommandoorganisasjon som Forsvaret. Jeg vil vise til det jeg sa i innlegget mitt om at det i Forsvaret ikke må være tvil om hvor kommandoen ligger. Vi kan komme opp i en krisesituasjon, og det må da være slik at man har en helhetlig struktur med klare kommandolinjer. I tillegg så leker man her butikk innenfor en offentlig sektor, eller en monopolistisk organisasjon, der det ikke finnes konkurrenter. Det betyr at det markedet man prøver å skape, ikke eksisterer. Da må dette gå galt. Det et flertall i komiteen ber om, er bare at man får en total evaluering av systemet med horisontal samhandel. Så kan det hende at man kanskje demper bruken av dette noe, og at man endrer lite grann på den strukturtenkningen som jeg opplever ligger bak horisontal samhandel i Forsvaret i dag.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2005-06-14:
Representanten Marit Nybakk forsikret meg om Arbeiderpartiets forsvars- og sikkerhetspolitikk. Det var i og for seg unødvendig, for jeg sa i mitt innlegg at den politikken er blitt utformet tidligere, i et samarbeid med regjeringspartiene og ikke minst med Høyre. Så spørsmålet går egentlig på om de partnerne som hun er med i et ønske om å samarbeide i en flertallsregjerings fortreffelighet med, er fornøyd med at de uten noen form for forhandlingsrett skal underkaste seg Arbeiderpartiets forsvars- og sikkerhetspolitikk. Eller kan jeg få forsikring fra Marit Nybakk om at hun har fullmakt til å si at når det gjelder NATO, når det gjelder EU, når det gjelder «Battle Groups», når det gjelder rammebetingelsene for Forsvaret, så er det slik at samarbeidet fortsatt skal skje i en forståelse mellom Høyre og Arbeiderpartiet. Det vil glede meg. Om det vil glede Senterpartiet og SV like meget, det gjenstår å se. Så er jeg litt overrasket over den oppmerksomheten som er blitt rundt begrepet «horisontal samhandel». Det ligner jo svært meget på å slå på skjækene og mene merra. For horisontal samhandel er jo ikke noe som er blitt innført nå. For å ta den biten av horisontal samhandel som gjelder husleieordningen, f.eks., så ble den innført av Stoltenberg-regjeringen, med Bjørn Tore Godal som forsvarsminister. Jeg har vondt for å tro at Marit Nybakk mener at Bjørn Tore Godal stod for et vanvittig system. Så sier Marit Nybakk videre: «Jeg er grunnleggende uenig i den strukturtenkningen som ligger bak horisontal samhandel.» Nå er det jo et interessant spørsmål hvor gammel den grunnleggende uenighet var da den oppstod. Kom den rekende på en fjøl, eller har den vært der lenge? Den kan neppe ha vært der fra Bjørn Tore Godals tid som forsvarsminister – jeg tar fortsatt til uttrykk at jeg ikke tror at Marit Nybakk mener at Bjørn Tore Godal ville ha innført noen vanvittige systemer. Bortsett fra det kunne det vært mye å si om horisontal samhandel. Den ble utviklet allerede i 1992 og i 1993, ved innføringen av Forsvarets nye styringskonsept i dette tidsrommet. Det er altså ikke noe nytt. At det går an å bruke den slags karakteristikker om et system som har vært i virksomhet i hvert fall i ti år, er overraskende i seg selv. Språkbruken er enda mer overraskende.