Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-03-06:
Regjeringens klimapolitikk inneholder flere elementer og virkemidler, og er ikke kun bygd på CO2-fangst. Uavhengig av oppstart av et fullskala renseanlegg for CO2 på Kårstø, vil Regjeringen sørge for at Norge oppfyller sine Kyoto-forpliktelser. Norge har som en betydelig energinasjon en unik mulighet og et ansvar for å sørge for renest mulig energiproduksjon og å bidra til å redusere de globale klimagassutslippene. Dette er en viktig bakgrunn for Regjeringens målsettinger knyttet til CO2-håndtering. Gjennom å satse på teknologiutvikling og å konsentrere oss om å få ned kostnadene for karbonfangst, vil fangst og lagring av CO2 kunne bli et klimatiltak med bred internasjonal anvendelse. IEA anslår at fangst og lagring av CO2 kan utgjøre mellom 20 og 28 pst. av totale CO2-reduksjoner globalt innen 2050. EU har i sin energipakke, som ble lagt fram 10. januar i år, som mål å ha på plass fullskala fangst av CO2 fra 2020. EU legger opp til en økt satsing på forskning og bygging av ti–tolv demonstrasjonsanlegg for fangst av CO2 fra kull- og gasskraftanlegg før 2015. Med Mongstad steg 1 ligger Norge således flere år foran EU. Regjeringens beslutning om å samarbeide med Statoil for å gjennomføre fangst og lagring av CO2 på Mongstad i to steg, er en milepæl. Staten og et kommersielt selskap har aldri tidligere inngått et slikt gjensidig forpliktende samarbeid. I forbindelse med steg 1 vil det bli opprettet et teknologiselskap som skal eie og drive testanlegg for kvalifisering og utvikling av teknologi og løsninger for fangst av CO2. Formålet er å utvikle løsninger som kan redusere kostnader og teknisk og økonomisk risiko knyttet til fullskala CO2-fangst. Dette gir oss mulighet til å bidra til at kostnadene reduseres tilstrekkelig til at fangst og lagring blir et attraktivt klimavirkemiddel globalt. Oppnår vi dette, vil Norge ha gitt et betydelig bidrag i kampen mot globale klimaendringer. Det har vært en betydelig utvikling med hensyn til CO2-håndtering siden Soria Moria-erklæringen ble skrevet. Statoil og Shell har lansert «Halten CO2-prosjekt». Gassco, Gassnova og Petoro har lagt fram en rapport som viser at det er vanskelig å identifisere kjeder for CO2 med positiv nåverdi, Norges vassdrags- og energidirektorat, NVE, har kommet med en rapport om CO2-håndtering på Kårstø, og som nevnt har Regjeringen inngått et samarbeid med Statoil om fullskala fangst av CO2 i to steg på Mongstad. Som en oppfølging av målsettingen i Soria Moria-erklæringen gav jeg i 2006 NVE i oppdrag å starte forprosjekteringen av et CO2-håndteringsanlegg på Kårstø. NVEs rapport fra forprosjekteringen ble overlevert i desember 2006. Denne rapporten viste bl.a. – som allerede sagt – at oppstart i 2009 ikke er realistisk, selv om man forutsetter svært høy risikovilje og sjenerøse økonomiske rammer. Oppstart av anlegget kan tidligst være mulig ved årsskiftet 2011/2012. Kostnadene ved et fullskala fangstanlegg, transport og lagring inkludert, vil være i størrelsesordenen 5 milliarder kr i investeringer og 370 mill. kr i årlige driftskostnader. Tiltakskostnadene avhenger av – og varierer selvsagt sterkt med – driftstiden for kraftverket og fangstanlegget. Beslutningene på Soria Moria var basert på den informasjonen man hadde på daværende tidspunkt, og gir uttrykk for Regjeringens målsettinger. Målet var 2009. NVEs grundige forprosjektering viser dessverre at dette er mulig tidligst ved årsskiftet 2011/2012. På bakgrunn av NVEs rapport inviterte Regjeringen til et samråd, som ble holdt 26. januar 2007. Jeg tar med meg innspillene fra samrådet i det videre arbeidet med etableringen av et fangstanlegg på Kårstø. Samtlige innspill fra dette samrådet er tilgjengelig på Olje- og energidepartementets nettsider. Regjeringen står fast på at CO2-utslippene fra gasskraftverket på Kårstø skal renses, men vi må ha en viss ydmykhet for at et fullskala fangstanlegg ikke har vært bygd tidligere. Det er stor risiko og store utgifter knyttet til å være først. God prosjektstyring og gode prosesser er derfor essensielt for å lykkes. Regjeringen arbeider nå med å få dette på plass. Olje- og energidepartementet er i ferd med å inngå en kontrakt med en prosjektleder for etableringen av fangstanlegget. Prosjektlederen vil følge opp NVEs arbeid med forprosjektering av et fangstanlegg på Kårstø. Regjeringen vil senere på egnet måte melde tilbake til Stortinget om videre planer og framdrift for CO2-håndtering på Kårstø. Et oppdatert budsjettanslag for inneværende år vil bli lagt fram i revidert nasjonalbudsjett. Olje- og energidepartementet gav i 2006 Gassco, Gassnova, NVE og Oljedirektoratet i oppdrag å vurdere mulige transport- og disponeringsløsninger hvor CO2 fra Kårstø og fra Mongstad ses i sammenheng. Prosjektet vil løpe til 1. mars 2008 og skal danne grunnlag for myndighetenes beslutning om valg av transport- og disponeringsløsning. Timeplaner og kostnadsestimater vil i henhold til framdriftsplanen legges fram i juni 2007. Det er satt av 30 mill. kr til dette arbeidet i 2007. Kårstø og Mongstad ses altså i sammenheng. Planlegging av arbeidet er gjort ut fra den foreløpige forutsetning at det vil være behov for håndtering av 100 000 tonn CO2 fra Mongstad i oktober 2010, og at CO2-volumet fra Kårstø vil kunne transporteres fra årsskiftet 2011/2012. Regjeringen vil på egnet måte også melde tilbake til Stortinget om videre planer og framdrift for arbeidet med transport og disponering av CO2. I Norge planlegges det for tiden tre CO2-håndteringsprosjekter: Mongstad steg 1 og 2, Halten CO2 og Kårstø. Jeg viser til St.prp. nr. 49 for 2006-2007, som ble lagt fram forrige fredag. Regjeringen legger opp til å etablere et statsforetak som skal ivareta statens interesser i CO2-håndteringsprosjekter. Statsforetaket vil ivareta teknologiutviklingen på Mongstad, et fullskalaanlegg på Kårstø og transport og disponering av CO2 fra både Mongstad og Kårstø. Det er et klart ønske om at den norske satsingen på CO2-håndtering skal bidra til at norsk industri bygger opp nødvendig kompetanse og blir konkurransedyktig med hensyn til lavkarbonteknologier. I dag er det for få leverandører av CO2-håndteringsanlegg til at det er reell konkurranse i markedet. Et viktig virkemiddel for å redusere fangstkostnader er å få reell konkurranse. Klarer norsk industri å hevde seg i denne konkurransen, vil det åpne seg store markedsmuligheter også internasjonalt. Det er ytterligere et spørsmål som må håndteres – spørsmålet knyttet til statsstøtte til Mongstad og til Kårstø. Olje- og energidepartementet er i dialog med ESA og ulike direktorater i EU om dette. Avslutningsvis: Det å være først ute koster. Det å være først ute med fullskalarensing innebærer risiko økonomisk i form av overskridelser. Men det er ikke slik at fullskalarensing på Kårstø ikke har en læringseffekt når det gjelder framtidige prosjekter. Det er slått fast i NVEs rapport. Det ble utvetydig slått fast også i samrådet at anlegget på Kårstø vil ha en læringseffekt. Det har aldri vært etablert anlegg i denne størrelsesorden tidligere. Det er helt opplagt at etablering av et fullskala renseanlegg på Kårstø vil gi en læringseffekt som vi også vil kunne ha med oss i det teknologiutviklingsarbeidet som gjøres på Mongstad. Regjeringen ser de to prosjektene i sammenheng når det gjelder transport og deponering av CO2, og også med hensyn til den teknologiutvikling som skal finne sted – og som skal kunne redusere kostnadene. Vi skal utvikle en konkurransedyktig teknologi som skal kunne anvendes langt bredere enn på noen få gasskraftprosjekter i Norge.