Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 1998-12-15:
SV vil ved alle budsjettbehandlinger kjempe noen slag for å sikre kunstens og kulturens plass i samfunnet, sikre et mangfold av kulturelle stemmer rundt omkring i hele landet, sikre nyskaping og nytenking. I kulturlivet vil det alltid være dilemmaer og motsetninger, men det er ved å gi rom for motsetningene, for spennet, at kreative krefter får utfolde seg. Det er i motsetningene mellom den profesjonelle kulturen og amatørkulturen, mellom den etablerte kulturen og den eksperimentelle, mellom institusjonsdrift og frie grupper, mellom prosjekt og driftsstøtte, mellom storbykultur og distriktskultur, mellom det nasjonale og internasjonale at kunsten og kulturen skal kunne få utvikle seg. Skal kunsten leve, må også kunstnerne få leve. Derfor er det så viktig for SV å sikre gode stipendordninger som kan gi nyetablerte unge kunstnere muligheter til å etablere seg, utvikle seg og sikre kunstens frie stilling, og styrke garantiinntektsordningen som har vist seg å ha positiv effekt ved at kunstnerne kan leve og bo også utenom de store byene. Levende kunstnermiljøer over hele landet er en viktig forutsetning for levende bygder. Men skal kunstnerne kunne leve og dermed kulturlivet blomstre, må også kunstnerne få oppgaver, enten det er gjennom utsmykkingsordninger, gjennom ordninger som kan sikre at norske forfattere får gitt ut bøkene sine, gjennom at teatre og TV viser nyskrevet norsk drama, ved at vi har orkestre som spiller norsk samtidsmusikk, ved at dansere får oppgaver også utenfor de to institusjonene vi har, ved at norsk film får en sjanse, og ved at det blir rom for formidling, både når det gjelder ressurser og arenaer. Trange budsjett og økende krav til egeninntekter og lønnsomhet kan true mangfoldet og hindre nyskaping. Da mener vi i SV at det er betimelig å spørre: Fortjener ikke kulturen større plass enn 0,7 pst. av statsbudsjettet? Derfor har vi i vårt primærforslag foreslått at kulturbudsjettet skal økes med 223 mill. kr mer enn Regjeringas forslag. Alle – også kulturministeren – vet at denne beskjedne økninga ville fått kreativiteten både i den profesjonelle og den mer folkelige kulturen til å blomstre. De 1 300 søknadene til tusenårsprosjektene vitner nettopp om det. De synliggjør mer enn noe behovet for mer penger til kulturen. Kreative mennesker, institusjoner og organisasjoner hadde fortjent den kontantstøtta som økte kulturbevilgninger ville vært. Satsing på kunst og kultur fører definitivt ikke til overoppheting av norsk økonomi – til dem som sier det. Det gjør heller ikke investeringer i de kulturbygga som nå venter på tur. De har fått sin plass i vårt primærbudsjett. Det gjelder Jugendsenteret, Rogaland Teater, Hålogaland Teater, Den Nationale Scene – for å nevne noen. Så er det også noe å glede seg over i dette budsjettet. Norsk scenekunstbruk er ett tiltak. Det at flertallet har sluttet seg til vårt syn om at streng mål- og resultatstyring lett blir ei tvangstrøye for kulturlivet, er et annet. Denne merknaden forplikter Regjeringa til å gå gjennom styringa av kulturlivet og se på skjematyranniet. Til Trond Helleland vil jeg si at det nettopp er denne strenge resultatstyringa som fører til skjematyranniet innen kulturlivet. Nattforlikspartnernes rasering av pressestøtta gjorde det ekstra nødvendig for SV å vise til omprioriteringer innafor ramma, dette fordi vi nå ser at høyresida får regjeringspartia med seg på en gradvis avvikling av pressestøtta, som vi ser er helt avgjørende for et avismangfold og en forutsetning for ytringsfriheten og for det lokale organisasjons- og kulturlivets synlighet. Vi er kjempeskuffet over regjeringspartia og over kulturministeren. Vi har vist at det er mulig å redde pressestøtta ved andre kutt dersom det skal kuttes. Og at det skal kuttes, er altså nattforlikernes ansvar. Det er ikke med lett hjerte jeg peker på midlene som er avsatt til Tusenårshelga, men vi mener det er verre å gå inn i det neste årtusen med nedlagte aviser. Vi foreslår andre omprioriteringer: mer til Oslo Sinfonietta, til fengselsbibliotek og det flerkulturelle bibliotek, til Jugendsenteret, til Hordaland teater, som nærmest lever av knapper og glansbilder, og til BIT og Falstad Museum. Alt dette er prioriteringer innafor kulturbudsjettet. Ellers er budsjettinnstillinga full av våre synspunkter og merknader, som jeg anbefaler til videre lesning. På vegne av SV tar jeg opp de forslagene som er gjengitt i innstillinga.