Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-04-05:
Jeg forstår begge innstillingene slik at komiteen ønsker en bred gjennomgang av tannhelsefeltet. Jeg er enig i at det er et behov for det. Jeg oppfatter at komiteen i denne omgang er opptatt av tre hovedtema: 1. En gjennomgang av refusjonsordningen2. En gjennomgang av lovverket3. Spørsmål angående utdanning av tannhelsepersonell Komiteen mener at forebygging og behandling av sykdommer i munnhulen i større grad må vurderes på linje med andre helsetjenester. Det foreslås i denne sammenheng endringer i refusjonsordningene for behandling av periodontitt. Samtidig bemerker komiteen at man bør finne fram til et mindre byråkratisk system når det gjelder trygdestøtte til tannbehandling. Departementet har allerede hatt på høring forslag til forenklinger av dagens refusjonssystem og endringer i trygdens regler for ytelser til tannlegehjelp. Når vi nå skal fastsette det endelige regelverk, vil jeg spesielt legge vekt på merknadene fra komiteinnstillingen. Trygderefusjoner for behandling av periodontitt dekker bare en liten prosentdel av pasientens utgifter til behandling. En økning av trygdefinansieringen for pasienter som lider av periodontitt, vil bli vurdert etter en faglig gjennomgang med aktuelle miljøer i Norge. Jeg vil komme tilbake til dette i budsjettsammenheng. Komiteen ber videre departementet foreta en gjennomgang av lovverket slik at det legges til rette for en styrking av samarbeidet mellom privat tannhelsesektor og den offentlige tannhelsetjeneste. Innenfor dagens lovverk ligger det til rette for at fylkeskommunene kan inngå et slikt samarbeid. Dette har skjedd i veldig lite omfang. En av forklaringene er antakelig at i de deler at landet hvor det er størst ledighet i offentlige tannlegestillinger, er det nesten ingen tannleger som driver privatpraksis. Dette utelukker et ønsket samarbeid. Utviklingen på tannhelsemarkedet tilsier at det må settes i verk tiltak som kan bidra til likeverdige tannhelsetilbud i hele landet. Når det gjelder personellforhold i tannhelsetjenesten, har vi noen store utfordringer. Geografisk skjevfordeling og mangel på personell, spesielt tannleger, er et stort problem i dag. Uten endringer i utdanningskapasitet vil problemene forverres i årene fremover. Vi er nødt til å øke utdanningskapasiteten i Norge. Jeg har her notert meg komiteens henstilling til Regjeringen om så raskt som mulig å foreta en avklaring av om det bør etableres en tannlegeutdanning i Tromsø. En slik utdanning kan øke kapasiteten vesentlig og i tillegg bidra til bedre geografisk fordeling av tannleger. Jeg tar sikte på en avklaring av dette spørsmålet så snart som mulig. Komiteen er videre opptatt av oppgavefordelingen mellom tannhelsepersonell. Jeg registrerer komiteens anbefaling om at det bør utdannes flere tannpleiere, og at utdanningens innhold og omfang bør vurderes. Tannpleiernes kompetanse bør utnyttes i større grad enn hittil. Det vil etter min mening også være behov for å heve tannpleiernes kompetanse ved enten å tilføre grunnutdanningen et bredere faglig innhold eller ved oppstart av videreutdanning, slik at yrkesgruppen blir bedre rustet til å møte den framtidige etterspørselen etter tannhelsetjenester. Grunnutdanningens lengde og innhold er for tiden til vurdering i de to berørte departementer. Innenfor privat sektor er det fri etableringsrett og fri prissetting. Med et synkende antall yrkesaktive tannleger burde det ligge til rette for en bedre utnyttelse av tannpleiernes kompetanse i denne sektor, uten at dette behøver å bli styrt av det offentlige. Som nevnt innledningsvis, er jeg enig med komiteen i at det er behov for en bred gjennomgang av tannhelsepolitikken. I den sammenheng vil det også være naturlig å drøfte og å foreta en endelig avklaring av tannhelsetjenestens framtidige organisering.