Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2010-11-18:
Aller først: Jeg synes interpellanten reiser noen interessante spørsmål, med noen konflikter i seg. For det første er det et regelverk som er gjeldende, og som gjør at en fritt kan omsette skog innenfor en organisering av et aksjeselskap. Det er jo det interpellanten egentlig ønsker for all skog i Norge. Det blir da noe rart at han kritiserer, skal vi si, en handling hvor akkurat den muligheten er utnyttet. Så blir det en problemstilling som jeg synes er ganske relevant, fordi proposisjonen om kapitaltilførsel til Statskog og låneopptak ligger til behandling i Stortinget nå – den ligger i komiteen. Det er klart at de økonomiske forutsetningene i forhold til avkastningskrav, grunnlag for kjøpet osv., blir en del av komiteens behandling og Stortingets behandling av denne saken. Det blir derfor vanskelig å gå inn i realitetene i det som interpellanten tar opp, om bl.a. kalkulasjonsrenten, for kalkulasjonsrenten er jo helt grunnleggende for interpellantens, skal vi si, framskrivelse av en konflikt, for det er jo ikke sikkert den er der. Representanten Gundersen eller andre i Stortingets sal har, så vidt jeg vet, ikke innsyn i de kalkylene som foreligger omkring kjøpet i sin helhet, og som er helt vesentlig for å vurdere hvorvidt dette er riktig eller galt, ut fra en forventet avkastning og ut fra en kalkulasjonsrente som foreligger. Men det kommer vi som sagt tilbake til, så jeg vil egentlig avstå fra å gå mer inn på det nå, og ser heller fram til den diskusjonen som kommer når komiteen har ferdigbehandlet saken om Statskogs kjøp av Borregaard Skoger. Allikevel noen små betraktninger, siden vi er i gang med behandlingen i komiteen, for prisdiskusjonen har på en måte kommet. Den har vært en del av et element, og den har ikke minst et utslag i forhold til kalkulasjonsrenten. Da er det litt interessant at Norges Skogeierforbund, reelt sett, ut fra det lovverket som gjelder, og ut fra f.eks. en sammenligning med Sverige, og der hvor skogen omsettes fritt, helt klart peker på at hvis en legger svenske forhold til grunn, verdiene til grunn, og beregner Borregaard-skogene, ender en opp i en sum på 1,73 mrd. kr. Det er vel i utgangspunktet nokså 100 pst. treff, ut fra hva som er kjøpesummen her. Jeg skal ikke dra det noe lenger, men det gir en pekepinn på at det er ganske treffsikkert. Så vil det også være sånn at det i forbindelse med denne type kjøp – og at en såpass stor eiendom blir omsatt – dukker opp noen interessante spørsmål, som jeg ikke tror vi skal avklare i forbindelse med saken om Statskog. Men en kan jo stille seg spørsmålet: Var det riktig det Høyre la opp til av forskjellsbehandling mellom ikke konsesjonspliktig skog og eiendommer som er konsesjonspliktige, i forlengelsen? Og da er det ikke nødvendigvis sånn at det er løsningen til interpellanten som er riktig. Det kan jo være at fornuften tilsier at skogeiendommer av denne størrelse og omfang, organisert inn under aksjeselskap, også igjen burde vært underlagt konsesjoner. Det er kanskje en mer riktig tilnærming, ut fra en vurdering om at en for private som går inn og kjøper og erverver skog, også skal kunne ha en fornuftig avkastning på den kapitalen de går inn med.