trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-03-19:
Jeg tror nok ikke statsråden og jeg er særlig uenige om behovet for bygging av skogsbilveger som sådan, men jeg synes det er svært viktig at man prøver å få gjennomført denne forskriftsendringen så raskt som mulig. I et fylke som Nord-Trøndelag, som jeg kommer fra, ligger 65 pst. av all hogstmoden skog i såkalte villmarkspregede områder, og risikerer da ikke å få støtte til skogsbilvegtiltak hvis ikke forskriften endres. Jeg håper at statsråden vil sette fart i arbeidet, sånn at endringen blir klar til søknadsrunden for skogsbilveger i løpet av sommeren.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-03-19:
Næringslivet er opptatt av forutsigbarhet og ikke minst konkurransedyktige rammevilkår. Den differensierte arbeidsgiveravgiften har jo vært et målrettet distriktspolitisk system som også har vært ubyråkratisk. Det har vi vært veldig godt fornøyd med. Kampen har vært å få nye kommuner innenfor ordningen med redusert arbeidsgiveravgift. Gleden var stor da de 31 kommunene fikk innvilget det. Jeg tenkte jeg skulle ta ett eksempel: Vanylven kommune i Møre og Romsdal, som er forholdsvis liten, men som nå har gått ned fra 10,6 til 6,4 pst. Mange vil si at det er små bedrifter som er der, men den ene av dem er en transportaktør, som har 7,5 årsverk. Bare regningen for dem er 100 000 kr i året, og det er noe som har blitt kastet nedover hodet på dem nå. Så de lurer på: Hva er det egentlig regjeringen har gjort siden den tok over og fram til nå? Har man brukt det handlingsrommet man har? De kompensasjonsordningene man snakker om, er det tydelig hva som ligger i det? Og vil man få kompensert krone for krone, som Sanner sa på NRK i går?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-03-19:
I forrige uke ble vi kjent med disse 31 kommunene som nå får endret arbeidsgiveravgift og endring av næringsområder som er berørt av ordningen. Vi har fått løfter om at det skal kompenseres for uheldige utslag som måtte komme av dette. Jeg er kjent med at dette er en videreføring av det arbeidet som de rød-grønne har satt i gang, og som vi nå venter på i løpet av to måneder skal få en avgjørelse i EFTA-domstolen. Jeg har to spørsmål. Fordi noen av disse 31 kommunene allerede har tilskuddsordninger som ikke er berørt av EFTA-domstolen, vil de tilskuddsordningene fortsette? For når nå næringsområdene kan bli endret, vurderer kommunene om de taper eller tjener på den nye ordningen, og om de får beholde de tilskuddene som altså ikke er berørt av denne ESA-saken i denne omgang. Mitt neste spørsmål er: Dette kan bli avgjort i løpet av to måneder, men når skal ordningen tre i kraft?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
På det bildet som prydar denne salen, manglar det nordlendingar; det er ingen nordlendingar på det bildet. I år, når vi feirar 200-årsjubileet for Grunnloven, verkar det som om denne regjeringa feirar med òg å utelate Nord-Noreg. Serien over kutt er blitt veldig lang for distrikta generelt og Nord-Noreg spesielt, og no kom altså differensiert arbeidsgivaravgift, som veltar rundt ein milliard kroner over på nordnorske bedrifter. NHO fortel at rundt 380 føretak vil få negative resultat dersom dette blir innført. Det vil føre til konkursar, arbeidsløyse og filialisering av Nord-Norge. I går fortalte Jan Tore Sanner at dette vil bli kompensert krone for krone. Kan statsministeren forsikre nordlendingane om at dette vil bli kompensert krone for krone?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
«Styret i Veterinærinstituttet vedtok nylig å legge ned virksomheten i Tromsø. De legger opp til at all virksomhet for landdyr i de tre nordligste fylkene skal ivaretas av enheter utenfor landsdelen. Dette medfører at all diagnostikk og rådgivning i «grønn sektor»(landdyr) (landdyr) Hva vil statsråden gjøre?»
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
Eg vil takke for svaret. I tildelingsbrevet som Landbruks- og matdepartementet sender til Veterinærinstituttet, er det mogleg for departementet å sørgje for at alle landsdelar har ein beredskap når det gjeld veterinær. Den avgjerda som styret i Veterinærinstituttet har komme fram til, inneber at ein faktisk ikkje har nokon beredskap, ingen diagnostikk, i nord i det heile. Dette er i ei tid da klimaendringane, auka aktivitet i nord, auka samhandling med Russland, som har andre typar tradisjonar når det gjeld matsikkerheit, enn det vi har, og der vi også ser tilløp til dyr–menneske-smittsame sjukdommar, burde tilseie at ein skal byggje opp verksemda i nord. Mitt spørsmål til landbruks- og matministeren er rett og slett: Vil ministeren ta i bruk moglegheita ein har i tildelingsbrevet til å sørgje for at alle landsdelar har ein god beredskap når det gjeld veterinærtenester?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
Eg er veldig glad for at ministeren vil gå med ope sinn inn i den diskusjonen. Det blei gjennomført ei utgreiing av den totale verksemda til Veterinærinstituttet. Blant anna gjekk ein igjennom dei forskjellige verksemdsområda, og der kom Tromsø-miljøet veldig sterkt ut. Så det å ta ut den landbaserte «grøne sektoren» frå nord vil få veldig uheldige konsekvensar i Nordland, Troms og Finnmark og på Svalbard, ikkje minst med dei framtidsperspektiva vi har for landsdelen. Eg vil sterkt oppfordre ministeren til å gå inn i denne saka med det i mente.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-03-19:
Jeg er enig med statsministeren i at Miljødirektoratets rapport gjør at vi har en viktig jobb foran oss. Regjeringen har jo varslet at den vil forsterke klimaforliket, og sånn jeg har forstått det, vil den gjøre det gjennom i ulike sammenhenger å sende – litt klattvist – saker til Stortinget. Det jeg lurer på, er om statsministeren er enig i at Stortinget vil få bedre oversikt og bedre muligheter til å gjøre gode valg dersom det kommer en helhetlig melding til Stortinget, sånn at vi får muligheten til å drøfte dette samlet – ikke minst for å videreføre den brede enigheten vi har om norsk klimapolitikk. Og mener statsministeren det er naturlig å søke enighet med forlikspartnerne om forsterkninger av klimaforliket?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-03-19:
Klima: Det er et faktum at CO2-mengden i lufta øker. CO2-mengden fra forbruk av fossilt karbon øker. Det er kjernen. Grønne skatter er viktig, fordi det kan korrigere markedskreftene til å ivareta samfunnsmessige mål som markedsprisinga ikke ivaretar. Det å øke skatten på f.eks. avgiftsfri diesel kan være ett virkemiddel, men det er ikke noe positivt virkemiddel til å stimulere til alternativer for å drive fram disse kjøretøyene som bruker diesel. Det som er kjernen, er derfor at vi må bruke økonomien sånn at vi endrer produksjonsmåten i klimaminnelig retning. Mitt prinsipielle spørsmål er da: Bør vi ikke dempe forbruket av fossilt karbon gjennom CO2-avgifter, og samtidig øke forbruket av fornybart karbon ved å tilbakeføre CO2-avgift til produksjon av dette fornybare karbonet? Det er et prinsipielt spørsmål.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
Det norske samfunnet er på sitt beste når vi deler godene. Det skaper solidaritet, det skaper tillit, og det skaper samhold mellom folk. Jeg tror få ting er så ødeleggende for den tilliten og det samholdet som når noen på toppen utviser grådighet og driver hemningsløs berikelse av seg selv. Derfor vil jeg gjerne gi statsministeren mulighet til å ta et kontant oppgjør med den bonusfesten som vi har sett i deler av norsk finansnæring i det siste. Vi så nylig en banksjef gå av med en fallskjerm på 32 mill. kr. I forrige uke ble det kjent at det såkalte spleiselaget, der renten økte for vanlige kunder i DNB, har endt med at konsernledelsen i banken i 2013 fikk en 30 pst. økning i lønn og bonuser. Det vi ser, er en forbausende mangel på ydmykhet fra en næring som det var bred enighet om å regulere etter finanskrisen. Bonusfesten viser jo at bankene går så det griner. Samtidig vet vi at finansnæringen betaler mindre skatt enn andre næringer, fordi den ikke betaler moms på lik linje med andre næringer og bedrifter. Den rød-grønne regjeringen satte ned Finanskriseutvalget i etterkant av finanskrisen, som bl.a. anbefalte å innføre en finansskatt i Norge. Målet skulle være å unngå at finansnæringen vokste seg kunstig stor og unngå kunstige vridninger i forhold til andre næringer. Den rød-grønne regjeringen fulgte opp dette og var i gang med å utrede ulike modeller. Det som DNB har gjort med sine bonusøkninger, er å levere en søknad til storting og regjering om å få lov til å betale mer skatt. Mitt spørsmål er om statsministeren vil innvilge den søknaden og innføre en finansskatt.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
I 2012 stilte Erna Solberg seg i spissen for kritikken mot høye lederlønninger og bonuser. Ifølge Aftenposten 22. januar for to år siden kunne vi lese at ifølge Erna Solberg er lønnsmoderasjon blant ledere en kritisk ingrediens i Høyres medisin mot krisen i eurosonen. Det forbauser meg at ikke bare står statsministeren her uten tiltak, men også uten vilje til å gi et signal til DNB om at bonuser av denne størrelsen i den situasjonen vi nå har, er feil. Det overrasker meg. Jeg forstår det sånn at regjeringen med dette sier at de har skrinlagt forslaget om en finansskatt. Det er synd. Det ville betydd muligheten til å bruke penger på bonusfest for andre i dette samfunnet enn banksjefer, og det ville ført til en bedre regulert næring. Da må jeg spørre: Er det ett eneste annet tiltak Erna Solberg vil innføre for å få lederbonusene ned og sette bremsene på i finansnæringen?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-03-19:
Nord-Norge er mulighetenes landsdel. De siste årene har Nord-Norge hatt en veldig positiv utvikling. Det er god vekst i mange bransjer, tusenvis av nye arbeidsplasser er skapt, og befolkningen øker. Fortsatt er det et stort potensial for ytterligere vekst og utvikling. Det kommer an på folk og bedrifter, men det kommer også an på den politiske viljen til å satse der. Vår regjering vernet om tiltakssonen, om differensiert arbeidsgiveravgift og hadde dessuten en offensiv næringspolitikk og nordområdesatsing. Som i resten av landet er bedriftene i Nord-Norge avhengige av gode og forutsigbare rammebetingelser for å kunne utvikle seg ytterligere. Det var også statsministeren opptatt av da hun satt i opposisjon. Da hun var i Alta i 2010, garanterte hun at Høyre i regjering ikke ville røre de økonomiske virkemidlene i tiltakssonen. Det er en garanti hun senere har gått bort fra. I tillegg har altså bedriftene i Nord-Norge nå fått beskjed om at arbeidsgiveravgiften skal økes kraftig for virksomheter som totalt sysselsetter mer enn 42 000 mennesker. Det er et tilbakeslag for landsdelen. Så sent som i februar i år informerte finansminister Siv Jensen Stortinget om at de nye retningslinjene fra ESA setter visse nye vilkår for regionalstøtte til energi-, finans- og transportnæringen. Hun sa også at omfanget av de nye vilkårene er usikkert. Etter spørretimen i dag er det uklart hva regjeringen har gjort overfor Brussel. For Arbeiderpartiet er det avgjørende nå å finne ut om alle steiner er snudd i denne saken, og om Norge reelt sett fortsatt har et handlingsrom overfor ESA. Derfor vil jeg invitere statsministeren til å delta i et tverrpolitisk samarbeid med Stortinget for å sikre minst like gode rammebetingelser for næringslivet i Nord-Norge som det vi har i dag. Vil statsministeren være med på det?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-03-19:
Jeg registrerer at mens regjeringen i februar i år mente at de nye retningslinjene fra ESA var uklare når det gjaldt energi, finans og transport, sier statsministeren nå at dette har vært krystallklart fra juni i fjor. Det er to historier som ikke stemmer overens med hverandre. Men la nå det ligge. Det er fortsatt uklart for meg hva regjeringen har gjort overfor Brussel – om man her har snudd alle steiner, sett på alle muligheter, for at transport, energi og finans fortsatt skal få lav arbeidsgiveravgift. Derfor vil jeg konkret spørre: Hvis det nå i den videre prosessen skulle vise seg at Norge har et reelt handlingsrom overfor ESA – hvis det er steiner som er ikke er snudd, og som bør snus – er statsministeren da villig til å gjenoppta dialogen med ESA om rammebetingelsene for transport, finans og energi og for hovedkontorfunksjoner som også blir rammet av avgiftsøkninger?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2014-03-19:
Regjeringa har varslet at den vil føre en aktiv europapolitikk. Men når det gjelder spørsmålet om ostetoll, rammevilkår for ideelle barnevernsinstitusjoner, spillpolitikk og arbeidsgiveravgift, høres det ut som den aktive europapolitikken er å gjøre som EU sier, og ikke aktivt å fremme norske interesser. Mitt spørsmål til statsministeren er hvilke resultater hun har når det gjelder en aktiv europapolitikk. Spørsmålet er: I hvilke spørsmål og direktiver har regjeringa vunnet fram overfor EU med å fremme norske interesser siden den tok over?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
Jeg var ikke klar over at jeg hadde bedt om ordet, men jeg kan ta det når jeg først får det.(Munterhet i salen.) (Munterhet i salen.)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
Jeg synes det er et veldig defensivt standpunkt regjeringen inntar i sak etter sak. Det er åpenbart at saken om ostetoll fikk et helt annet utfall under den forrige regjeringen enn hva regjeringen nå ønsker. Men helt symptomatisk for alle disse sakene er at regjeringen tydeligvis er mer opptatt av å tilfredsstille EUs krav enn å ivareta de spesifikke norske interessene i sak etter sak. Nå har vi hørt at regjeringen ønsker å innføre jernbanedirektivet, postdirektivet og det ene direktivet etter det andre, og nå også legger seg helt flat for differensiert arbeidsgiveravgift. Er det nå slik at regjeringen har lagt saken ned og ikke ønsker å gå videre med EU for å bedre ordningene, slik at vi slipper tap for norsk næringsliv – med den endringen som regjeringen nå ser ut til å ville godta?
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2014-03-19:
Jeg tillater meg å stille spørsmålet til klima- og miljøvernministeren: «Transportsektoren er en av sektorene som står for mye forurensning, støy og støvplager. Hvordan vil statsråden legge til rette for at denne sektoren kan legge om til klimavennlig drivstoff?»
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2014-03-19:
Jeg takker ministeren for svaret. Jeg er jo enig i at det er mye som har gått i positiv retning, som det har vært sterk støtte til både i det politiske miljøet og i befolkningen for øvrig. Det ser vi jo bl.a. på elbilsalg som har økt voldsomt. Men samtidig ser vi noen utfordringer framover, og jeg tenker også litt på sjøtransport, som det egentlig er et tverrpolitisk ønske om å styrke ved å få mer varer over på sjø i stedet for på veiene. En utfordring som jeg møter, er at man peker på at svoveldirektivet, som ble innført som et klimavennlig tiltak, kan føre til at man faktisk svekker konkurransekraften til sjøtransporten. Og da blir mitt spørsmål: Hvordan kan vi finne tiltak som både er klimavennlige og som styrker konkurransekraften til – i dette tilfellet – sjøtransport? For i et klimaperspektiv vil det jo være viktig å få flere varer over på sjø og ikke på vei.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2014-03-19:
I tillegg ser vi at det er store utfordringer knyttet til storbyene våre, utfordringer med køer knyttet til at mange gjerne reiser samtidig, til samme tidspunkt, og det er både et trafikalt problem, det er utfordringer i forhold til klima, det er et støyproblem, og man kan bli dårlig av støvet. Det er viktig å investere i kollektive løsninger, som både den forrige regjeringen gjorde, og som jeg ser at den nye regjeringen har tenkt å gjøre. Men ett tiltak som i tillegg kan fungere, særlig i kombinasjon med investering i kollektive løsninger, er å innføre køprising. Vil klima- og miljøvernministeren anbefale det som et av tiltakene?
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Transportsektoren i Norge, inkludert fiske og såkalte ikke-veigående redskaper, som f.eks. traktorer, står for 33 pst. av de nasjonale klimagassutslippene, hvorav 19 prosentpoeng er utslipp fra veitrafikken. Transportsektoren påfører også befolkningen plager, knyttet til bl.a. lokal forurensning og støy. Lokal luftforurensning er særlig en utfordring i byområdene. For å redusere utslippene fra sektoren er det både viktig med en overgang til mer miljøvennlige transportformer, mindre transportbehov og å bedre teknologien. Et av satsingsområdene til regjeringen har vært å øke drift og vedlikehold på jernbanenettet, bl.a. for å få mer gods på bane istedenfor på vei. Bedre standard bidrar bl.a. til mer gods på bane. Jernbanetransport bruker mindre energi enn veitransport og bruker for en stor del elektrisitet. Videre ble sykkelsatsingen økt med 76 mill. kr, til 516 mill. kr. Flere på sykkel gir en stor helsegevinst, samtidig som det bidrar til mindre bruk av fossilt drivstoff. I Nasjonal transportplan 2014–2023 legges det til grunn at veksten i persontransporten i storbyområdene skal tas med kollektivtransport, sykkel og gange. Helhetlige bymiljøavtaler er presentert som en ny samarbeidsform i Nasjonal transportplan, som skal bidra til å nå nullvekstmålet i de ni største byområdene. En videre omlegging til mer klimavennlig drivstoff, som elektrisitet og biogass, vil bidra til å redusere miljøproblemene i transportsektoren. Det er allerede på plass flere virkemidler som har stimulert til miljøvennlig drivstoff, som avgiftssystemet og omsetningskrav til biodrivstoff. Vi har sett en positiv utvikling de senere årene innen denne sektoren. Det har særlig vært en betydelig økning i salget av elbiler. Elbiler er klima- og miljømessig gunstig ved at de ikke har direkte utslipp av CO2, NOx og partikler, men de bidrar imidlertid til støy og lokal luftforurensning via dekkene. I februar hadde elbiler en markedsandel på hele 12 pst. av nye personkjøretøy. For nye personbiler er de gjennomsnittlige CO2-utslippene redusert med 16 gram per kilometer fra februar i fjor til februar i år. I klimameldingen ble det satt et mål om at nye personbiler ikke skal slippe ut mer enn 85 gram CO2 per kilometer i 2020. Som det framgår av den politiske plattformen, vil regjeringen foreta en helhetlig gjennomgang av kjøretøy- og drivstoffavgiftene for å stimulere til en mer moderne og miljøvennlig bilpark. Vi skal også utarbeide krav om at alle nye offentlige kjøretøy, alle nye drosjer, ferger, rutebåter og dieseltog benytter lav- eller nullutslippsteknologi når teknologien tilsier det. Infrastruktur er også avgjørende for å få til en omlegging til mer klimavennlig drivstoff.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Som jeg sa i mitt første svar, så vet vi at transportsektoren står for en veldig stor andel av klimagassutslippene. Vi vet at vi har en utfordring med å få redusert med 0,8 millioner tonn CO2 fram til 2020. Vi må gjøre alt vi kan også for å få mer gods over fra vei til sjø, og vi må se på en helhetlig innretning av avgiftspolitikken for å få det til.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Som det er vedtatt i Nasjonal transportplan, så skal vi ta trafikkveksten i storbyområdene med kollektivtransport, sykkel og gange. Køprising er et verktøy som fungerer, men det er viktig for denne regjeringen at det er lokalpolitikerne selv som velger hvilke verktøy de vil bruke. Men vi kommer til å sette krav til resultater for å få midler i bymiljøavtalene. Vi må sammen gjøre en innsats for å flytte trafikken over til kollektivtransport, gange og sykkel. Men det er et viktig prinsipp: Det er det lokale selvstyret som fungerer, og det er lokalpolitikerne som selv skal velge hvilke verktøy de vil bruke. Men vi skal betale for resultater her.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Innledningsvis finner jeg grunn til å understreke at rovviltforliket må leses i sammenheng for å gi en helhetlig forståelse av hvordan rovviltforvaltningen skal gjennomføres. Rovviltforliket sier bl.a. at norsk rovviltforvaltning skal skje innenfor rammene av Bernkonvensjonen, den todelte målsetting og bestemmelsene i naturmangfoldloven. Dette innebærer at det stilles krav til vurderinger også utover de konkrete formuleringene som følger av hvert enkelt punkt i rovviltforliket. Svaret på spørsmålet fra representanten Ivar Odnes er ja. Jeg mener at Miljødirektoratets håndtering er i tråd med rovviltforliket. Som det framgår av punktet i rovviltforliket som refereres i spørsmålet, må miljøforvaltningen gjøre en vurdering av hva som er mest hensiktsmessig også sett i lys av kostnadseffektiviteten. Det er Miljødirektoratet som i tråd med rovviltforliket har myndigheten til å vurdere dette, og jeg har tillit til at direktoratet vurderer dette på en god måte. I perioden fra rovviltforliket ble vedtatt i Stortinget i 2011 og fram til utgangen av 2013 er det gjennomført ekstraordinære uttak av totalt 120 jerv i Norge. Miljødirektoratet har nå signalisert at det som tidligere år vil gjøres fortløpende vurderinger av ekstraordinære uttak av jerv. Utgangspunktet for de bestandsmessige vurderingene er imidlertid endret fra de foregående år ved at jervebestanden ikke lenger er betydelig over bestandsmålet på 39 årlige ungekull på landsbasis. I 2013 ble det registrert 44 jervehi i Norge, men av disse ble det gjennomført fire hiuttak, slik at jervebestanden ved inngangen til beitesesongen for sau var tilnærmet lik det nasjonale bestandsmålet. Sammenliknet med foregående år, da jervebestanden var betydelig over bestandsmålet, er handlingsrommet nå mindre for å gjennomføre ekstraordinære uttak. Dette hører sammen med at kravet til presisjon i forvaltningsvedtak øker jo nærmere ned mot de nasjonale bestandsmålene den aktuelle rovviltart forvaltes.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Som jeg redegjorde for i mitt innledende svar, må rovviltforliket leses i sammenheng for å gi en helhetlig forståelse. Det innebærer også at vurderingen av de enkelte punktene i rovviltforliket må gjøres innenfor rammen av det regelverket vi har, internasjonale forpliktelser og den todelte målsetningen for å komme så nær bestandsmålene som mulig. Det er en intensjon i rovviltforliket at en ønsker å redusere andelen av hiuttak av jerv og heller – så langt det er mulig – ta ut jerv før yngleperioden. Samtidig åpner rovdyrforliket også for at Miljødirektoratet selv vurderer hva som er mest hensiktsmessig i hvert enkelt tilfelle. Derfor har jeg tillit til at det vurderes også her.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Det er viktig at vi har en god samhandling med de regionale rovviltnemndene for å nå de nasjonale målene her. Vi ser at uttaket gjennom ordinær lisensfelling så langt ikke har gitt ønsket resultat. Vi ser nå også at bestanden av jerv etter flere år har vært betydelig over bestandsmålet på 39 årlige ungekull, og derfor er vi nå ganske nær det nasjonale bestandsmålet. Som sagt har Miljødirektoratet gjennom ekstraordinære uttak tatt ut over 120 jerv i perioden fra rovviltforliket ble vedtatt til utgangen av 2013. Bestandsregistreringen viser at Miljødirektoratet har lyktes godt med presisjonsnivået i de vurderingene som er gjort i forbindelse med ekstraordinære uttak av jerv. Som representanten Odnes vet, skal vi også ha et møte tidlig i juni med de regionale rovviltnemndene, for det er viktig at vi får det samarbeidet til å fungere på en god måte. Men vi må være tett på de nasjonale bestandsmålene.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Skogen er viktig i klimasammenheng. Den norske skogen tar opp over 60 pst. av våre totale klimagassutslipp. Skogen lagrer karbon fra atmosfæren og bidrar til å redusere utslipp ved at bioenergi kan erstatte fossil energi, og ved at tre erstatter andre, utslippsintensive materialer. I vår regjeringsplattform sier vi at regjeringen vil legge større vekt på klimapolitiske målsetninger i forvaltningen av norske skoger. Det er flere tiltak som kan være aktuelle for å gi et optimalt opptak av CO2 i skogen. I klimaforliket er bl.a. planting av skog på nye arealer, økt plantetetthet og styrket skogvern trukket fram som mulige tiltak. Økt plantetetthet kan gi større opptak av karbon per areal. Blant annet fordi plantenivået var særlig høyt etter krigen, har vi i dag et høyt CO2-opptak i de norske skogene. Opptaket vil imidlertid falle over tid hvis vi ikke iverksetter tiltak. Regjeringen arbeider med å følge opp skogtiltakene som står i klimaforliket. Klima- og miljødepartementet og Landbruks- og matdepartementet har bl.a. levert et oppdrag til Miljødirektoratet, Statens landbruksforvaltning og Norsk institutt for skog og landskap om å vurdere skogvern som klimatiltak og under hvilke betingelser dette bør gjøres. Vi venter også på bakgrunnsmateriale om gjødsling av skog som klimatiltak, fra de samme fagetatene. Gjødsling kan øke planteveksten og dermed øke karbonopptak i skogen. Vi er samtidig i ferd med å lage en strategi for planting av skog på nye arealer som klimatiltak. I tillegg til skogenes betydning for næring og klima har skogene mange andre viktige miljøverdier. Halvparten av våre truede og nær truede arter lever i skog. Skogene er også viktige for friluftsliv og naturopplevelser for et stort antall mennesker. Vi har derfor et særskilt ansvar for å ivareta skogens ressurser på en helhetlig måte og drive skogene bærekraftig. Norske skogeiere har gode tradisjoner for en langsiktig forvaltning av skogressursene. I utviklingen av en god klimapolitisk skogforvaltning er det avgjørende med godt samspill med næringsinteressene og miljøinteressene. Jeg tror at vi gjennom et godt samarbeid, basert på grundige, faglige vurderinger, skal få til gode tiltak som gjør at skogen bidrar i klimasammenheng langt fram i tid.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Jeg tror det her er viktig å forholde seg til fakta og det eksisterende kunnskapsgrunnlaget vi har. Vi har nå bedt om en bakgrunnsrapport om vern av skog som klimatiltak fra Miljødirektoratet, Statens landbruksforvaltning og Norsk institutt for skog og landskap. Den rapporten kommer til høsten. Da håper jeg at vi også der får mer fakta om den problemstillingen som representanten tar opp. Jeg tror det viktigste er å optimalisere arealene. Noen arealer kan være bedre egnet som karbonlager og vern, og andre er bedre egnet for produksjon. Her strides fagfolkene. Derfor er det å få et noe bedre faktagrunnlag for de vurderingene i vår interesse, og vi håper at den rapporten vi får til høsten, vil hjelpe oss til å ta en bedre vurdering.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Jeg sier at det viktigste er å optimalisere arealene, og det er en faglig vurdering hvilke arealer som er best egnet. Noen arealer er best egnet for karbonlager og vern, og andre arealer er bedre egnet for produksjon. Det ene utelukker ikke det andre, men vi ønsker mer fakta for å ta en riktig vurdering av det. Når det gjelder spørsmålet om det er innenfor budsjettet, samarbeider jeg med landbruks- og matministeren om oppfølging av klimaforliket på skog. Når det gjelder budsjettbevilgninger mer konkret, må vi komme tilbake til det i den ordinære budsjettprosessen. Men det å forbedre treforedlingsindustriens konkurransekraft, herigjennom muligheter for produkter og teknologiutvikling, er viktig for oss, så dette kommer vi tilbake til i budsjettet for 2015.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Antall neshorn drept i Sør-Afrika alene i 2013 var nesten dobbelt så mange som i 2012. På et møte som ble holdt i desember i fjor under Konvensjonen om handel med truede arter – CITES, ble det slått fast at Afrika kan tape inntil en femtedel av hele sin elefantpopulasjon innen ti år hvis ikke nivået på ulovlig jakt reduseres. Handel med tømmer er også en viktig årsak til avskoging. Jeg har arbeidet for at problemstillingen settes på dagsorden på det første møtet i FNs miljøforsamling under FNs miljøprogram i juni i år. Her vil miljøministrene kunne rette søkelyset på problemet og støtte videre arbeid for å bekjempe ulovlig jakt. Problemet med ulovlig jakt på dyr bør sees i sammenheng også med annen miljøkriminalitet. Her finnes koblinger til organisert kriminalitet og terrorvirksomhet. Kapasitetsbygging i utviklingsland er derfor viktig. I den forbindelse har også regjeringens klima- og skogprosjekt støttet FN og Interpol i bekjempelsen av organisert kriminalitet i skogsektoren i utviklingsland, særlig ulovlig hogst og handel med ulovlig hogd tømmer og tømmerprodukter. Den kapasitetsbyggende innsatsen i prosjektene bidrar også til resultater for å bekjempe øvrig miljøkriminalitet, som krypskyting og ulovlig handel med truede dyrearter. Politi- og påtalemyndigheter deltar i trening og utdanningsprogrammer. Myndighetenes lovverk for å bekjempe korrupsjon, skattesvik og hvitvasking rustes opp. Prosjektene har gitt konkrete resultater i form av beslag og arrestasjoner. I august i fjor ble regnskogtømmer tilsvarende 20 000 lastebillass beslaglagt av politiet i Venezuela og Costa Rica. Klima- og skogprosjektet ser nå på muligheten for å oppskalere denne innsatsen, særlig med vekt på mellomstatlig samarbeid og havnekontroll. Øst-Afrika, som også sliter med krypskyting av elefanter, vil være relevant i den forbindelse. Eventuelle økte bevilgninger fra regjeringen til å bekjempe miljøkriminalitet må vurderes på vanlig måte i budsjettprosessene. Klima- og miljødepartementet vil i samråd med andre berørte departementer vurdere spørsmålet om en FN-resolusjon og en egen spesialutsending når det formelt tas opp i FNs generalforsamling i New York.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Som jeg sa i mitt første svar, vil jeg bruke FNs miljøforsamling i juni til å sende et tydelig politisk signal om at dette er et viktig spørsmål som har miljøkonsekvenser, men også konsekvenser for økonomisk og sosial utvikling i land, spesielt i utviklingsland. Jeg tror det er lurt at vi samarbeider med Storbritannia, som allerede har gjort et bra stykke arbeid med dette, for å løfte det fram på FNs miljøforsamling.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Det var jo et spørsmål litt på siden av det opprinnelige spørsmålet, men her har vi en felles interesse av å bekjempe ulovlig jakt på ulv, som er alvorlig miljøkriminalitet, og når vi har et bredt forlik i Stortinget om bestandsmål på ulv, må vi ta i bruk de virkemidlene vi har, for at dette skal gjøres på en god måte. Jeg tror noe av utfordringen med den miljøkriminaliteten også er at vi ikke har en god nok soneforvaltning av rovdyrpolitikken, så vi ser at det å ha en aktiv rovdyrpolitikk også er et godt virkemiddel for å bekjempe miljøkriminaliteten, som er et alvorlig problem.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Gode og dekkende forsikringsordninger er primært forsikringsselskapenes ansvar, men Riksantikvaren har på bakgrunn av at eiere har blitt avvist av forsikringsselskaper tatt initiativ overfor forsikringsbransjen som skal sikre eiere av fredete bygninger like gode forsikringsvilkår som eiere av hus som ikke er omfattet av vern. Denne regjeringen er opptatt av å sikre eierne av fredete og verneverdige bygninger gode rammevilkår. Jeg mener derfor at Riksantikvarens initiativ overfor forsikringsselskapene er viktig. Fredete bygninger utgjør en liten andel av den totale bygningsmassen, og det er heldigvis svært få fredete bygninger som skades i brann. Jeg opplever at eierne har stor bevissthet rundt brann og sikkerhet ettersom verdiene er uerstattelige. Det er derfor få eksempler på brannskader i fredete og verneverdige bygninger som har utløst erstatninger utover det normale. Når ulykken inntreffer, og bygningen brenner ned, vil Riksantikvaren kun unntaksvis kreve gjenoppbygning. Hvis så er tilfellet, vil Riksantikvaren gå inn og dekke merkostnadene ved å bygge opp igjen i henhold til antikvariske krav. Det samme gjelder ved mindre omfattende skader. Jeg mener derfor at risikoen for selskapene er liten. Dersom eiere av fredede bygninger likevel tilbys dårlige vilkår, bør de vurdere å klage saken inn for Finansklagenemnda.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Det er viktig å holde fast ved prinsippet om gode og dekkende forsikringsordninger. Det er primært forsikringsselskapenes ansvar. Men derfor ønsker Riksantikvaren å følge opp dette, for jeg tror det er litt feil, og at forsikringsselskapene tror at det er en større risiko enn det i realiteten er, så lenge Riksantikvaren sier at en skal betale merkostnaden hvis det blir fredning. Så jeg tror det er viktig eventuelt å få fram noen av de konkrete sakene og klage dem inn for Finansklagenemnda for å se om forsikringsselskapene fremdeles står ved dette, og mener at det er en merkostnad. Vi er veldig opptatt av at eiere av fredede bygninger ikke skal ha større utfordringer enn de trenger – og fortsette det arbeidet – men det er et viktig prinsipp at det er forsikringsselskapenes ansvar. Vi kan ikke gå inn og overta det ansvaret fra forsikringsselskapene.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-19:
Her er det også viktig å være klar over rekkefølgen. Punkt én: Det er eierne som har det primære ansvaret. Heldigvis er eierne av fredede bygninger veldig bevisst det ansvaret, for det er verdier som er uerstattelige. Så er det kommunene som er ansvarlige for å sikre sine spesielle trehusbebyggelser. Så kan vi komme inn og bruke vår kompetanse hos Riksantikvaren for å få dette til. Men vi er opptatt av å plassere ansvaret der det skal være. Men vi vil i nært samarbeid med eierne og kommunene passe på at vi har en god brannsikring i dette landet, for vi har 180 trehusmiljøer som er viktige for vår felles kulturarv, og som kan være uerstattelige.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
Det kunne ha vore freistande å ta del i den førre samtalen her, men vi må vidare til eit anna viktig tema. «I fjor ble 1 004 neshorn og titusenvis av elefanter drept av krypskyttere. Dyr som tiger og svart neshorn er truet av ulovlig jakt. Denne brutale miljøkriminaliteten finansierer terror, narkotika og våpen. Det er fremmet forslag om en spesialutsending fra FN og en GA-resolusjon om temaet. Storbritannia har bevilget 10 mill. pund til å bekjempe miljøkriminalitet. Hvordan vil regjeringen øke bevilgningene og styrke arbeidet mot miljøkriminalitet, og vil den arbeide for en resolusjon og spesialutsending mot ulovlig jakt i FN?»
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
Eg synest det var mykje positivt i det svaret, og eg trur ikkje det er tvil om at miljøministeren og eg er heilt einige om alvoret i dette problemet. Det kan vere ein ganske dramatisk situasjon for ein rekkje dyreartar, men òg for nokre av dei som er aller mest kjende. Det gjorde eit stort inntrykk på meg då Sør-Afrikas miljøvernminister, då ho var på besøk i fjor, fortalde meg at dei har så mykje som 90 pst. av alle svarte nashorn i verda, og at desse dyra – med dagens tempo – kunne vere utrydda i 2025. Det er nesten ikkje til å fatte. Men nettopp derfor er eg opptatt av tiltaka mot dette, og eg er jo klar over at klima- og skogprosjektet kan ha noko større moglegheit til – innan eit år – å bruke ekstra pengar dersom ein finn gode tiltak. Eg kunne tenkje meg å gjenta spørsmålet. Vil statsråden vere ein pådrivar for at vi bidrar med ekstra midlar i dette internasjonale arbeidet?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-19:
Det er positivt at det vert teke opp der, så eg trur berre eg gjentek at mi oppfordring er å heile tida sjå på moglegheitene for å bidra på ulike måtar, og så håpar eg òg at ein seriøst vil vurdere dei forslaga som er sette fram i FN, og som eg veit har ein del støtte internasjonalt. Eg ber om lov til å leggje til eit tilleggsspørsmål, for alvorleg miljøkriminalitet er jo eit stort problem òg i vårt eige land. Forsking som er gjort på dette, tydar på at så mykje som halvparten av all ulv som vert drepen i Noreg og Sverige, truleg vert drepen gjennom ulovleg jakt. Det er grov miljøkriminalitet, og fordi bestanden er trua, er dette veldig viktig å få gjort noko med. Eg kunne tenkje meg å spørje klima- og miljøvernministeren: Kva kan ho sjå for seg å gjere ytterlegare for å kjempe mot ulovleg jakt på ulv?
Jenny Følling (Senterpartiet), 2014-03-19:
«Regjeringa sine kutt i dei regionale utviklingsmidla medfører at fylkeskommunane og deira samarbeidspartnar, Innovasjon Norge, får mindre til nyetableringar og nye innovative verksemder. Mange bedrifter ville ikkje ha greidd seg gjennom «blodbadfasen» dersom dei ikkje hadde fått fødselshjelp gjennom Innovasjon Noreg. Korleis vil statsråden hjelpe gründerar opp, og kva verkemiddel vil koma i staden for dei kraftige kutta i regionale utviklingsmiddel/bedriftsretta verkemiddel i Distrikts-Norge?»
Jenny Følling (Senterpartiet), 2014-03-19:
Statsråden svarar ikkje på det eg eigentleg spør om. Eg spør om dei store kutta i dei regionale utviklingsmidlane på 430 mill. kr som venteleg òg må medføre reduksjon til Innovasjon Noreg. Fylke som blir kutta med 30–60 mill. kr, greier ikkje å oppretthalde løyvingane til Innovasjon Noreg, og det er nettopp bedrifter som skal starte opp, og kome gjennom «blodbadfasen», dette rammar. Det er gründerfiendtleg. Så spørsmålet mitt er: Korleis vil regjeringa følgje opp gründerar?
Jenny Følling (Senterpartiet), 2014-03-19:
Ein må faktisk begynne å tene pengar og betale skatt viss skatte- og avgiftsverkemiddel skal verke. Og det som kjem i tillegg, er den differensierte arbeidsgivaravgifta – som går på dei generelle tiltaka som transport og energi, og som rammar reiselivet i distrikta – som kjem, i sum, oppå desse kraftige kutta i dei distriktsretta verkemidlane. Statsministeren sa at ho trur på at politikk verkar, og eg trur òg dette verkar på distriktsbedrifter. Korleis trur statsråden at dette i sum vil verke inn på nyetableringar?
Bent Høie (Høyre), 2014-03-19:
Arbeidet med å fremme næringsutvikling og innovasjon i hele landet er veldig viktig for regjeringen, og det å forbedre vilkårene for gründere og oppstartsbedrifter er en viktig del av dette. Regjeringsplattformen sier at regjeringen vil prioritere virkemidler som kan styrke innovasjon og nyetablering i alle deler av landet, med vekt på gründere og entreprenører. Næringspolitikken favner mye bredere enn det som ofte assosieres med næringspolitiske virkemidler. Det er summen av rammebetingelsene som påvirker næringslivet som er viktig for vår framtidige evne til verdiskaping. Samferdsel, forskning og rammebetingelser for næringslivet er bare noen av områdene der regjeringen allerede har gjennomført tiltak for å skape arbeidsplasser, og ikke minst for å styrke vekstkraften i hele Norge. De viktigste ordningene for å utløse innovasjon og næringsutvikling i Norge er de landsdekkende ordningene innen det offentlige virkemiddelapparatet. Disse ordningene er også tilgjengelig i distriktene. Hovedandelen av midlene som tildeles gjennom Innovasjon Norge og de andre offentlige virkemiddelaktørene, er landsdekkende, og skal støtte de beste prosjektene, uavhengig av om de er lokalisert i Halden eller i Hammerfest. Et eksempel på en sånn ordning er Innovasjon Norges etablerertilskuddsordning, som skal bidra til å få fram flere gode gründere i hele landet. I tillegg til midlene som finnes i de landsdekkende ordningene, er det bevilget nesten 1,2 mrd. kr i regionale utviklingsmidler i 2014. Disse midlene skal gi fylkeskommunene anledning til å spisse innsatsen mot innovasjon og nyskaping. Som sagt er gründere viktige for regjeringen. Regjeringsplattformen sier bl.a. at programmer for kommersialisering av forskningsresultater skal styrkes, og at midlene til såkornfondene skal økes for å videreutvikle nye bedrifter og innovasjoner. I 2014-budsjettet er det satt av midler til opprettelsen av to nye såkornfond. Fondene skal foreta førstegangsinvesteringer i såkorn- og oppstartsfasen i nye og innovative og internasjonalt konkurransedyktige bedrifter i hele landet. For å stimulere til økt investering i forskning og innovasjon i næringslivet ble ordningen Brukerstyrt innovasjonsarena, BIA, i Norges forskningsråd styrket med 80 mill. kr i 2014-budsjettet, sammenlignet med budsjettforslaget fra den forrige regjeringen. Tilsvarende ble rammene for de årlige skattefradragene for egenutført FoU gjennom SkatteFUNN-ordningen økt fra 5,5 mill. kr til 8 mill. kr. Flere vil dermed komme inn under ordningen, og foretak med økende forskningsaktivitet kan utnytte ordningen lenger. I tillegg til styrkingen av disse har regjeringen også på mange andre områder styrket næringslivets rammebetingelser for å få et mer konkurransedyktig næringsliv. Blant annet har vi redusert de samlede skatter og avgifter med til sammen 7,3 mrd. kr påløpt i 2014.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-19:
Gründernes mulighet til å etablere seg er avhengig – heldigvis – av mye mer enn fylkeskommunenes regionale utviklingsmidler. Men selv etter den reduksjonen som ligger inne i 2014-budsjettet, får fylkeskommunene om lag 1,2 mrd. kr til fortsatt å bidra inn i dette arbeidet. Men regjeringen har bl.a. gjennom sine skatte- og avgiftslettelser latt være å dra inn over 7 mrd. kr, som bl.a. kan brukes av private til å investere i ny virksomhet. Det å dra inn milliardbeløp og så dele ut småpenger tilbake er ikke den beste næringspolitikken.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-19:
Denne regjeringen fører en mer offensiv næringspolitikk enn den forrige regjeringen, bl.a. ved å bedre rammebetingelsene for konkurranseutsatt næringsliv. Det gjør vi på mange områder. Det gjør vi ved å satse mer på forskning og utvikling. Det gjør vi ved å sørge for å la være å dra inn privat investeringskapital, men la den være igjen i distriktene, der folk bor. Den forrige regjeringens politikk, som handlet om å dra inn milliardbeløp og dele ut småpenger etterpå, kan gjerne framstå som en aktiv næringspolitikk, men er i realiteten en politikk som struper privat investeringskapital i Norge. Derfor er det en målsetting for denne regjeringen å redusere skatten på norsk eierskap. Skal vi sørge for at bedriftene forblir i Norge, at styremøtene fortsatt holdes på Evje, i Halden og i Hammerfest og ikke i Shanghai, i Houston og i Singapore, må vi redusere særskatten på norsk lokalt eierskap.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-19:
Nærmere én av seks av alle voksne i befolkningen har en eller annen form for obstruktiv søvnapné. Lidelsen rammer begge kjønn og alle aldersgrupper – men er mest vanlig blant menn, overvektige, røykere, eldre, personer med hjerte- og karsykdommer og de med diabetes type 2. De fleste har en mild form uten plager, men rundt 8 pst. av befolkningen har søvnapné som kan karakteriseres fra moderat til alvorlig grad. Det er anslått at én av fem personer som har tilstanden, er diagnostisert. Diagnosen søvnapné er basert på måling av pustemønsteret om natten. Undersøkelsene er kostnadskrevende og krever sykehusinnleggelse. Det finnes undersøkelser som kan gjøres hjemme, men de er ikke like pålitelige. Det er stor variasjon når det gjelder registreringsutstyr, og det kreves særskilt kompetanse for å tolke resultatene. Behandlingen av moderat til alvorlig søvnapné er i all hovedsak bruk av en maske som hindrer pustestopp. Masken må tilpasses hver enkelt pasient, og de fleste trenger å bytte masken årlig. Enkelte pasienter kan bli kvitt sykdommen eller redusere plagene ved å endre livsstil og få råd for dette. Allmennleger med særskilt kompetanse om søvnapné kan sannsynligvis i større grad enn i dag ta del i undersøkelse og behandling. Allmennleger og spesialister i og utenfor sykehus bør i større grad samarbeide om denne pasientgruppen. Dersom mer utredning kan utføres utenfor sykehusene, enten av spesialist eller allmennlege, men slik at pasienten sikres tilstrekkelig og riktig kompetanse, vil flere kunne utredes utenfor sykehus og ventetiden reduseres. Selv om flere sykehus har lengre ventetid enn ønskelig, finnes det sykehus med ventetid på to–tre uker for utredning. Pasientene bør vurdere om de ønsker å få behandling ved det sykehuset som har kortest ventetid. Regionale helseforetak som har avtale med private om søvnutredning, bør i tillegg bruke avtalene i større grad slik at pasientene slipper å vente unødig på utredning. Som det går fram av regjeringens politiske plattform, ønsker denne regjeringen å innføre fritt behandlingsvalg og øke kjøp av private helsetjenester for å redusere helsekøene.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-19:
Som nevnt i mitt svar, er det enkelte undersøkelsesmetoder generelt som også kan foretas hos fastlegen. Diagnostisering er jo en av fastlegenes hovedoppgaver og en del av deres kjernevirksomhet. Det er Forskrift om stønad til dekning av utgifter til undersøkelse og behandling hos lege som regulerer hva fastlegen kan kreve i refusjon og i egenandeler. I dag kan en lege kreve konsultasjonstakst og eventuelt tidstakst hvis konsultasjonen varer utover 20 minutter, og det er eventuelt den taksten som må brukes i disse tilfellene.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-19:
Dagens styringssystem innebærer at alle regioner utarbeider strategier, og at helseforetakene lager utviklingsplaner før planlegging av større investeringstiltak kan igangsettes. Disse må også ses i lys av de mer samfunnsmessige vurderingene. Sørlandet sykehus har utviklingsplan fram mot 2030 på høring nå, og den beskriver flere ulike modeller for framtidig sykehusstruktur. Sørlandet sykehus har i et eget brev, som ble sendt sammen med høringen, presisert at styret ved sykehuset ikke har tatt stilling til hvilken av disse modellene som bør velges. Jeg legger til grunn at høringen som nå gjennomføres, er en reell høring, og jeg viser til at investeringsbeslutninger først tas på et betydelig senere tidspunkt. Jeg vil også vise til at Helse Sør-Øst har opplyst at investeringer i Vestre Viken, Oslo universitetssykehus, Sykehuset Innlandet samt flere mindre investeringer kommer før investeringer ved Sørlandet sykehus. Helse Sør-Øst tar ikke stilling til utviklingsplanen til Sørlandet sykehus og heller ikke planleggingen av et konkret investeringstiltak, før Sørlandet sykehus har behandlet saken endelig. Sørlandet sykehus har satt høringsfristen til 1. september og planlegger å behandle prosjektrapporten i styret i januar 2015. Som kjent vil jeg legge fram Nasjonal helse- og sykehusplan høsten 2015. Denne vil gi føringer for hvordan spesialisthelsetjenesten skal utvikles framover. Samtidig er virksomhetsutvikling og planlegging av nye sykehusbygg, eller større oppgraderinger av eksisterende sykehus, omfattende og tidkrevende prosesser. Derfor har jeg generelt vært opptatt av at utviklings- og planarbeid ikke skal settes på vent fram til Nasjonal helse- og sykehusplan er lagt fram. Det er generelt store behov og planer i Sykehus-Norge, og vi kan ikke ha et investeringsvakuum fram til over neste høst. Sørlandet sykehus har oppgitt at de vil samordne utviklingsplanen med helse- og sykehusplanen. Det forventes derfor ikke et endelig vedtak om utviklingsplanen i Sørlandet sykehus før mot slutten av 2015/begynnelsen av 2016. Nye investeringstiltak på Sørlandet sykehus, uavhengig av hvilket alternativ som velges, ligger utenfor Helse Sør-Østs langtidsbudsjettperiode, som går fram til 2017. Slik jeg ser det, er det lite sannsynlig at sykehusstrukturen på Sørlandet blir endret i overskuelig framtid. Jeg er samtidig kjent med at Sørlandet sykehus er i gang med å planlegge nytt bygg for psykiatrien i Kristiansand. Helse Sør-Øst har lagt til grunn at denne investeringen kan igangsettes innenfor den gjeldende langtidsplanperioden.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-19:
Jeg skulle tro at mitt svar ville bidratt til å redusere uroen hos representanten Odd Omland, fordi jeg beskrev en tidsfase som jo viser hvor tidlig inne i diskusjonen en er nå, knyttet til mange ulike alternativ til hvordan Sørlandet sykehus skal utvikles og hvordan strukturene skal være. Nå har en en utviklingsplan på høring. Etter utviklingsplanen kommer det en idéfaseplanlegging. Etter idéfaseplanlegging kommer det en konseptfase, der det skal være en vurdering av minst tre alternativer, og der ett av alternativene skal være nullalternativet, som er dagens struktur. Da begynner en å nærme seg indirekte beslutninger om hva som faktisk skal være strukturen. Så går en over i en forprosjektfase, og så havner da saken om et byggeprosjekt på mitt bord.