trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Som jeg gav tydelig uttrykk for i mitt første innlegg, er dette starten på en ny kurs for en mer aktiv næringspolitikk. Det er faktisk slik at det var en tidligere Høyre-statsråd som slo fast at verktøykassen var tom. Det trengte ikke den daværende opposisjonen i Stortinget å fastslå. Det at vi nå følger opp med å fylle denne tomme verktøykassen med nye verktøy, er således en styrke for næringslivet. Det gjør vi på en rekke områder. Blant annet gjør vi det gjennom en formidabel styrking av bevilgningene til innovasjon, forskning og nyskaping. Bare til Innovasjon Norge er økningen i bevilgningen formidabel. Vi minner om at Stoltenberg I-regjeringens bevilgningsnivå til Innovasjon Norge samlet sett var på 926 mill. kr. Bevilgningene på 2005-budsjettet var på 804 mill. kr. Bare det er en formidabel nedgang i den forrige stortingsperioden, som vi nå forsøker å rette opp – og vi gjør det på en fortreffelig måte.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Det burde vel kanskje ikke være jeg som gjorde representanten Løvik oppmerksom på at forslaget fra Bondevik II-regjeringen er et forslag som aldri ble vedtatt i Stortinget, og som hadde store, klare utfordringer ved seg hvis man skulle få framforhandlet et flertall for det budsjettet her i Stortinget. De budsjettene som det er interessant å sammenlikne, og som er sammenliknbare, er det som den forrige regjeringen fikk vedtatt for 2005, og det som nå faktisk blir vedtatt for 2006. Da er resultatet at det er en formidabel økning innenfor forskning, nyskaping og innovasjon for 2006 i det budsjettet som etter alle solemerker blir vedtatt i dette storting, i forhold til det som faktisk ble vedtatt i 2005.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Regjeringen har gjennom den politiske plattformen som ble arbeidet fram på Soria Moria, sagt at vi vil innføre en ny og forsterket ervervslov. Dette arbeidet er godt i gang. Vi har allerede gjennomført samtaler med ESA for å klarlegge mulige utfordringer knyttet til en slik lovgivning. Men det er viktig for meg å understreke at den loven har som siktemål ikke å kontrollere eierskapet, men å sikre at lønnsomme og gode arbeidsplasser ikke blir nedlagt. Da er det kanskje først og fremst begrepsbruken vi må gjøre noe med. Det som var med den forrige ervervsloven, var at den gav mange meldinger. Men det som er viktig å ha med seg, er at en lov også har en forebyggende karakter. Da er det viktig å ha en lov som ikke gir næringslivet merbelastninger. I den åtteårsperioden den forrige loven fungerte, gav den 2 000 meldinger. Den nye konkurranseloven har på ett år gitt 500 meldinger. Det betyr at vi er nødt til å se på alle faktorer som bidrar til å øke kostnadene for næringslivet, også når det gjelder en ny, forsterket ervervslov.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Først og fremst vil jeg si takk til representanten Sponheim. Jeg tror at med de erfaringene representanten har, vet han at jeg har en fortryllende jobb. Han kan være ganske sikker på at jeg skal gjøre så godt jeg kan. Jeg har et veldig godt utgangspunkt. Jeg har et fantastisk regjeringskollegium som trekker i én retning, og det er jeg veldig glad for. Den næringsrettede forskningsinnsatsen økes med i sum 400 mill. kr i forhold til nivået for 2005. Det er en formidabel styrking, og det gir muligheter. Jeg er ganske sikker på at denne regjeringen vil være i stand til, i en tett, god og målrettet dialog med næringslivet, å få mye godt næringsliv ut av alle de enkeltelementene som er knyttet til næringslivssatsingen som denne regjeringen står for.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Regjeringen er godt i gang med arbeidet med en eierskapsmelding og tar sikte på å legge den fram for Stortinget til behandling i vårsesjonen – tar sikte på. Jeg har også merket meg replikkordskiftene om ulike innspill som har kommet fra SV, og jeg ser det slik at det er positivt med mangfold, også mangfold i meninger. De ulike innspillene ser jeg på som uhyre positive, og i arbeidet med en ny eierskapsmelding vil alle innspillene bli behandlet. De innspillene som er kommet, vil jeg verken avskrive eller forskuttere behandlingen av, men de vil bli tatt med i en seriøs vurdering når vi skal skrive eierskapsmeldingen. Vi vet at alle innspill er positive utfordringer som vi er nødt til å håndtere, noe jeg er sikker på at vi skal klare.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Jeg er glad for at næringslivets rammebetingelser er blitt såpass mye fokusert på i denne debatten. At vi har en flertallsregjering, er på mange måter i seg selv et solid bidrag til forutsigbarhet for næringslivet. Vi har altså en regjering som har et klart definert parlamentarisk grunnlag i salen, i motsetning til den forrige regjeringen, som hadde et uklart og uavklart parlamentarisk grunnlag, og som måtte forholde seg til et politisk uforutsigbart fremskrittsparti. Gode rammebetingelser for næringslivet er så mangt. Tromsøs ordfører viste for noen uker siden til en undersøkelse blant byens næringslivsledere om hva som var viktigst, ikke hva som var de fem viktigste tiltakene for næringslivet, ikke de tre viktigste tiltakene, men det viktigste. Svaret var ikke overraskende for meg og denne regjeringen – det var barnehager. Det var ikke skatter, og det var ikke avgifter. Det var barnehager som var det viktigste. Representanten Løvik var litt inne på den økte satsingen på forskning når det gjelder nordsoneutvikling. Mitt budskap om at det forslag som Bondevik II fremmet, ikke var vedtatt i salen, er riktig. Det ble jo ikke vedtatt. Man måtte ha forholdt seg til et fremskrittsparti som har en helt annen balanse enn da Bondevik II-regjeringen la fram sitt. Man måtte ha funnet flertall for de forslagene innenfor en balanse som regjeringen Bondevik hadde definert. Det var utfordringen. Jeg er glad for at vi har en regjering som tar utfordringene og ser mulighetene. Jeg husker tilbake til da arbeidstiden ble redusert fra 42,5 timers uke til 40 timers uke. Jeg var aktiv i næringslivet – ute på «gølvet» i industrien. Det var de samme argumentene som da ble framført, som i dag framføres av dem som er motstandere av forsøk med 6-timersdagen. Det var de samme miljøene motargumentene kom fra. Vi har faktisk utviklet et næringsliv vi kan være stolte av, som har høy konkurransekraft, og som har høy kompetanse. Derfor igjen: Jeg er glad for at vi har en regjering og en fornyingsminister som er modig og tar utfordringene og ser mulighetene. Vi er godt i gang med en rekke tiltak for å sikre og bedre næringslivets rammebetingelser. Vi har utviklet en designpakke som er viktig for næringslivet, og som er viktig for det konkurranseutsatte næringslivet, ikke minst. Vi er i ferd med å få på plass og jobbe fram et industrikraftregime i nær dialog med ESA, innenfor rammen av en EØS-avtale. En rekke enkelttiltak vil i sum bedre næringslivets rammebetingelser og konkurransekraft på en god måte i tiden framover. Vi skal styre i minst fire år, og vi har et klart definert parlamentarisk grunnlag i salen.
Lars Sponheim (Venstre), 2005-12-06:
Jeg må bare få ønske lykke til med arbeidet med en ervervslov. Den kommer ikke til å fungere denne gangen heller, og den kommer bare til å skremme næringslivet vekk fra Norge. Men statsråden har rett i at Norge har et godt utgangspunkt. Denne regjeringen hadde et kjempeutgangspunkt da den for sju uker siden gikk løs på den nye kursen i næringspolitikken. Og hva har skjedd? Alt endres til det verre. Det gjelder formuesskatten, ulønnet arbeidsinnsats i SkatteFUNN-ordningen, aksjerabatten, skjermingsrenten, lønnsfradraget for enkeltpersonsforetak, avskrivningssatser for maskiner mv., lettelser i arveavgiften, familieeide bedrifter og kutt i næringsrettet forskning. Ja, det var så galt at selv regjeringspartienes egen leder av næringskomiteen måtte gå ut i Dagens Næringsliv og beklage sumvirkningen av alt dette for de små bedrifter og familieeide bedrifter. I tillegg til disse faktiske endringene kommer alle de farlige signalene fra regjeringspartiene om at man vil sosialisere styrerommene. Man skaper usikkerhet om skattereformen, osv. Mitt spørsmål er ganske enkelt: Har Odd Eriksen det vanskelig når han forsvarer næringslivet i regjeringskollegiet?
Lars Sponheim (Venstre), 2005-12-06:
Statsminister Stoltenberg slår fast at innføring av 6-timersdagen er helt uaktuelt. Allikevel skal fornyingsminister Grande Røys få lov til å bruke 10 mill. kr på forsøk med 6-timersdagen neste år – en helt uforståelig uklar politikk og usikkerhet for bedriftene. Like uklar er Regjeringens politikk for utflytting av statlige arbeidsplasser. Mens Senterpartiet skal foreta tidenes masseflytting, setter fornyingsministeren foten ned, fordi det skaper så mange konflikter. På toppen av dette kommer Regjeringens manglende konkurransepolitikk. Kanskje er ikke Konkurransetilsynet svekket, men konkurransepolitikken er svekket. Statkraft og Trondheim Energiverk er nevnt. Statkrafts drøm om å bli en statlig monopolkapitalist har fått hjelp av den nye konkurranseministeren, og det bebudes også et nytt industrikraftregime, som handler om å svekke konkurransen og subsidiere enkeltbedrifter. Statsråden har gjort «fornying» til et politisk nyord. Men innholdet i fornyingspolitikken, utover å være forvirrende, synes for meg å være gammeldags. Hva er fornying for statsråden?
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2005-12-06:
Det er en uttrykt målsetting i Stortinget at det skal være reell konkurranse innenfor landbrukssektoren, også innenfor meieri- og melkesektoren. Det er et grunnlag som jeg jobber ut fra, for jeg mener generelt at konkurranse er sunt. Vi har nå ute på høring et forslag til forskrift knyttet til melkeordningen innenfor meierisektoren, hvor også målsettingen er at det skal være likebehandling, og det skal være mulighet for flere aktører til å operere i markedet.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2005-12-06:
Dette var jo en sak som også ble debattert i den spontane spørretimen onsdag i forrige uke, og mitt svar nå er det samme som det var for en liten uke siden. De endringene som er gjort av skatt og for næringsdrivende, er i utgangspunktet basert på skattereformen som Stortinget tidligere har vedtatt. Så har Regjeringen en ambisjon om å ha et skattesystem med fokusering på fordeling. Det har vi lagt fram for Stortinget, og det er et godt skatteopplegg. Så er det også der noen konsekvenser for selvstendig næringsdrivende, som ligger inne. Vi har kompensert deler av det, bl.a. gjennom et økt lønnsfradrag for landbruket. Det er også sånn at det som er nevnt om avskrivningssatsene, ikke er en forverring sammenliknet med situasjonen i dag. Det er et forslag som vi ikke vil foreslå, men som den forrige regjeringen kom med. Så bildet er betydelig mer sammensatt enn det som ble forsøkt framstilt her nå.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2005-12-06:
Regjeringens skatte- og avgiftsopplegg for de neste årene, 2007 osv., skal vi få rikelig anledning til å komme tilbake til. Jeg må likevel få lov til å minne representanten Tørresdal fra Kristelig Folkeparti om at man kanskje bør se seg litt tilbake hvis man skal være veldig tydelig i forhold til å påpeke det en selv måtte mene er svakheter i andres opplegg. Bare for å ta hva som ble gjort med landbruksbudsjettet av den forrige regjeringen: Når det gjelder reduksjon i budsjettmidlene, snakker vi om størrelser i overkant av 600 mill. kr brutto som er tatt bort ved hjelp av Kristelig Folkeparti. Det ble også gjort endringer i skattefradrag. I sum snakker vi om betydelige endringer. Jeg synes nok at man skal være litt mer forsiktig enn det man var akkurat nå.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2005-12-06:
Det spørsmålet kan jeg svare ganske kort på. Jeg har ingen planer pr. i dag om å gjøre det.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2005-12-06:
Det er ingen målsetting for Regjeringen å bruke veto i de pågående WTO-forhandlingene. Men det er helt avgjørende at vi er tydelige i forhold til at det går noen grenser for hva Regjeringen kan være med på. Nå er vi antakeligvis fortsatt ganske langt unna tidspunktet da en endelig avtale kan bli underskrevet. Jeg er helt overbevist om at den beste måten å sørge for ikke å komme i en situasjon på der diskusjonen om veto er det store temaet, er å være tydelig nå. Slik sett er jeg veldig komfortabel med det som har skjedd i de siste ukene. Utenriksministeren, som forhandlingsleder fra norsk side, har i alle fora hvor vi har vært, vært veldig tydelig i forhold til at det går noen grenser for hva Norge kan være med på. Konsekvensene av å være tydelige nå er at andre land vet hvor de har Norge, og at også andre land, for å finne løsninger som er gode for aktørene i WTO, forholder seg til de norske posisjonene, slik at vi kan få WTO-prosessen i havn på en måte som gjør at vi kan ha et aktivt landbruk i hele landet, også etter at en avtale eventuelt er inngått.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2005-12-06:
Kristelig Folkeparti er opptatt av gode rammevilkår for landbruket. Statsråden sa i sitt innlegg at Regjeringen er opptatt av gode forhold for landbruket. Da er det underlig at det første Regjeringen gjør, er å sende en større skatteregning til landbruket. Når det gjelder skatt og avgift, kan vi ikke skylde på noen. Det bestemmer vi selv. Her kan vi gi gode rammevilkår. Spørsmålet er om Regjeringen vil. I det første statsbudsjettet Regjeringen legger fram, ser vi både økt ligningsverdi på bruk, noe som betyr økt formuesskatt for en lavinntektsgruppe, og at man ikke vil utvide avskrivningsreglene, slik som Bondevik II-regjeringen foreslo. Vi kan ikke se vilje til gode rammevilkår. Så mitt spørsmål blir: Hva vil Regjeringen gjøre for landbruket i fortsettelsen når det gjelder skatter og avgifter?
André N. Skjelstad (Venstre), 2005-12-06:
Jeg hører med interesse på landbruksministeren når han snakker om familiejordbruket. Den forrige regjeringen med daværende landbruksminister var med på å styrke familiejordbruket med større grad av fleksibilitet, som igjen gav flere muligheter. Det ble gitt muligheter til flere deltakere, bl.a. innenfor samdrift. Dernest ble avstandsbegrensningen innenfor samdriften myket opp, til tross for relativt stor motstand bl.a. fra Bondelaget. Som tidligere styremedlem i Bondelaget har kanskje ikke statsråden først og fremst den del av familiejordbruket i tankene. Vil statsråden bidra til en styrking av den store del av familiejordbruket som ser sin framtid tryggest i samdrift, ved å gi mulighet til å øke antall deltakere i samdriften og i tillegg øke avstandsbegrensningen for å delta i samdrift?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Norske fiskerimyndigheter har tidligere tatt lisensen fra fartøy som har drevet miljøkriminalitet i norsk økonomisk sone, og vil selvfølgelig også vurdere det i framtiden ved regelbrudd.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Jeg er enig med representanten Løvik i at en rekke aktører i fiskeri- og havbruksnæringen driver godt, med stor økonomisk lønnsomhet. Men jeg synes det er underlig at Høyre ikke finner det verdt å nevne at vi har hatt en konkursbølge langs kysten, som bl.a. har sendt mange hundre, for ikke å si over 1 000, fiskeindustriarbeidere ut i arbeidsledighet, og at mange kystkommuner opplever stor fraflytting. Vi ønsker å sikre at våre felles fiskeressurser kommer flest mulig til gode langs kysten, både på flåtesiden og på landsiden. Vi skal legge til rette for bedriftsøkonomisk lønnsomhet, men i motsetning til Høyre vil også det samfunnsmessige perspektivet ligge til grunn for vår politikk, og vi vil sikre at våre felles ressurser i havet skal komme de fiskeriavhengige lokalsamfunnene til gode. Så ønsker vi å bruke gode prosesser i den politikken som Regjeringen iverksetter, slik at den har legitimitet, for det hadde ikke den forrige regjeringens fiskeri- og kystpolitikk. Jeg legger til grunn at vi kommer tilbake til Stortinget med den nye strukturpolitikken før jul neste år, og når det gjelder distriktskvotene, legger vi opp til å innføre dem i 2006.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Da Regjeringen innførte strukturpause, la vi også til rette for ordninger som skal sikre at aktørene i næringen ikke får for stor økonomisk belastning på grunn av det. Vi viderefører driftsordningene i kystflåten, og vi har også lagt til rette for at de som har foretatt bindende økonomiske disposisjoner, kan søke om tildeling av strukturkvote innen utgangen av dette året. Så vil jeg også understreke at strukturpausen er av kortere varighet, og slik sett tror jeg ikke dette får negative konsekvenser for næringen.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
I utlysningen i forbindelse med 19. runde er det lagt til grunn at hensynet til fiskeriinteressene skal ivaretas bl.a. ved seismikkskyting. Jeg vil videre vise til at det vil ta lang tid før en eventuell utbygging er vedtatt, og i det tidsrommet har vi god tid til å sikre sameksistens mellom petroleum og fisk.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Jeg kan forsikre representanten Korsberg om at Regjeringen vil føre en svært aktiv politikk i forhold til ressurskontroll, og i forhold til dem som driver miljøkriminell virksomhet i Barentshavet. Det er ikke slik at vi i fiskeriforhandlingene med Russland tar høyde for det ulovlige fisket. Det ville jo være med på å legitimere dem som tar mer enn de har fått kvote for. Vi vil føre en politikk der vi forebygger overfiske gjennom de tiltakene som jeg nevnte i mitt hovedinnlegg, og gjennom en aktiv innsats på kontrollsiden.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-06:
Eg vil gjerne seie at det å gjere om eit vedtak frå Konkurransetilsynet ikkje er å svekkje Konkurransetilsynet si uavhengige stilling. Det er tvert imot eit signal om at ein tek ankemoglegheita på alvor. Eg har òg omgjort vedtak, etter anke, tidlegare. I den eksplisitte saka knytt til Statkraft var det ikkje ein anke på bordet. Det er heilt riktig. Det har vore det før, men Bondevik-regjeringa valde å halde fast på Konkurransetilsynet si avgjerd. Men det burde ikkje kome som noka overrasking på nokon at vi oppfyller det som står i Soria Moria-erklæringa, nemleg at vi ynskjer eit offentleg eigarskap i kraftsektoren. Konkurranselova gir oss som regjering moglegheit til å gå inn og gjere om vedtak når vi har sterke nok omsyn som talar for det. I denne saka fann Regjeringa at her var det andre omsyn som var viktigare enn konkurranseomsyna. Vi har dermed heller ikkje gått inn og gjort om dei konkurransefaglege vurderingane som Konkurransetilsynet har gjort. Så her er det absolutt ikkje snakk om vengeklipping av Konkurransetilsynet.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-06:
Det andre vedtaket frå Konkurransetilsynet som denne regjeringa har gjort om, gjaldt ein fusjon mellom to amerikanske selskap. Grunnlaget for å gjere om den avgjerda var at vi vurderte marknaden som heilt annleis. Konkurransetilsynet hadde tolka signal bl.a. frå Petroleumstilsynet om at marknaden var nordsjøområdet. Men vi gjekk breitt ut, innhenta synspunkt både frå aktørane i marknaden og ikkje minst frå kundane – for det er jo dei som skal betale. Det var heilt opplagt at her var marknaden global. Det at vi nettopp utvida marknaden, gjer at her får ein større konkurranse. Ergo var det ein fordel for kundane. I denne omgangen var eg sjølvsagt glad for at det var ein fordel for 930 norske tilsette, men det var jo ikkje avgjerande. Det spelte inga rolle. Eg kunne ikkje bruke konkurranseregelverket som grunnlag for å halde oppe dei arbeidsplassane, men det vart ein konsekvens av at eg gjorde om Konkurransetilsynet sitt vedtak.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-06:
Ja, det kan eg godt seie litt meir om. Eitt område der eg har teke eit initiativ knytt til dominerande aktørar, er innanfor forsikringsbransjen. Det kom fram eit oppslag på nyheitene der det kunne sjå ut til at ein hadde ein for stor auke i premiane i forhold til kva ein hadde betalt ut ved skade. Vi ser òg at vi innanfor forsikringsbransjen har nokre store, dominerande aktørar, og kanskje for dårleg konkurranse. Det veit ikkje vi, men eg har bedt Konkurransetilsynet om å gå inn i forsikringsbransjen og sjå på det. Så får vi sjå kva Konkurransetilsynet melder tilbake om, korleis stoda er. Men det er heilt opplagt ei sak som både eg og ikkje minst finansministeren då det er ho som sit på regelverket, er opptekne av. Til dette med pris og Statkraft vil eg berre seie at ein skal vere oppmerksam på at ein har fått ei forbetring i forhold til Statkraft sin dominans i Nord-Trøndelag og Midt-Noreg. Dei har faktisk avhenda, gjennom leige og sal, meir kraft enn det som låg i det opphavlege vedtaket frå Konkurransetilsynet. Så eg er ikkje uroleg for prisen, verken i Midt-Noreg, Nord-Noreg eller elles i landet. Eg trur det er andre forhold som styrer prisen på kraftmarknaden enn akkurat desse vedtaka.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-06:
Her var det mange spørsmål. Eg får sjå kva eg rekk å svare på i løpet av eit minutt. Lat meg ta den såkalla uvissa knytt til utflytting av statlege arbeidsplassar. Som representanten Sponheim var inne på, hadde Senterpartiet i sitt valprogram noko anna enn det som står i Soria Moria-erklæringa. Senterpartiet fekk gjennomslag så langt som Soria Moria rekk, og det er det. Kva Senterpartiet har som sin primærpolitikk, er ikkje Regjeringa sin politikk. Det som er Regjeringa sin politikk, er følgjande: «Lokalisering av ny statlig virksomhet skal skje utenfor Oslo, med mindre det foreligger særskilt begrunnelse.» Vi skal «evaluere gjennomførte utflyttinger av statlige virksomheter og utrede om deler av eksisterende statlig virksomhet kan lokaliseres utenfor Oslo». Det er det eg har sagt, og det er det som står i Soria Moria-erklæringa. Det betyr i alle fall at vi ikkje går vidare på den vegen som den førre regjeringa gjekk, nemleg tvangsutflytting av statlege etatar. Skal vi flytte ut statlege etatar eller underliggjande organ, skal det skje i ein dialog og etter ei vurdering av alle omsyn i dei sakene.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-06:
Dersom ein les budsjettinnstillinga, vil ein sjå at det står at vi ikkje skal bruke 10 mill. kr til å gjennomføre forsøk neste år. Vi skal bruke 10 mill. kr på å førebu forsøk, og det blir noko anna. Grunnen til at vi skal gjere det, er nettopp at det føregår ein god del forsøk. Det føregår nokre spennande forsøk f.eks i privat sektor. Kvifor gjer det det? For eksempel Nardo Bil i Trondheim, FHL havbruk ved tidlegare styreleiar Lisbeth Berg-Hansen og Toyota i Göteborg finn det rett og slett inntektssvarande å ha 6-timarsforsøk. Det er ingen annan grunn til at private bedrifter driv med arbeidstidsforsøk, enn at det faktisk òg løner seg på botnlinja. Det løner seg i forhold til dei tilsette si evne til å stå på og halde ut til pensjonsalderen og kanskje vidare enn det, sjukefråværsstatistikken viser positiv effekt, osv. Når private næringsbedrifter finn det interessant, er det klårt at det òg må vere interessant for offentlege bedrifter å gå inn og sjå på det. Vi har nokre få, spreidde forsøk som har gitt positive resultat. Andre har hatt negative resultat. Det er difor vi må inn og hauste resultat, skaffe oss oversikt og sjå på alle sidene av det forsøket. Det er det vi skal gjere i 2006.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Et av de områdene der vi først så forandring med regjeringsskiftet, var nettopp næringspolitikken. Der har vi fått en ny kurs. For oss i Vestfold er nettolønnsordningen viktig, og det er derfor en stor dag for oss i Stortinget i dag, da 1 500 arbeidsplasser i Vestfold faktisk er berget nettopp fordi det ble regjeringsskifte. I tillegg kommer innføringen av nettolønnsordningen i store deler av den konkurranseutsatte NOR-flåten i løpet av året. Det har først og fremst gitt trygge arbeidsplasser. Men det har også gitt nyutvikling, fordi vi ser at de som nå har fått trygget framtiden sin, velger å satse og utvikle neste generasjons teknologi i Norge. Det gir industriell utvikling, det gir teknologisk utvikling, og det gir enda flere arbeidsplasser. Det er slik at det som så ut til å bli utflagging som et resultat av den forrige regjeringen, i stedet har blitt utvikling med den nye regjeringen. Det er fordi vi har erstattet de uforutsigbare reglene som var under den forrige regjeringen, med forutsigbarhet. Uforutsigbarhet har også rammet en annen viktig næring i Norge, nemlig skogbruket. Under dekke av det samme begrepet, næringsnøytralitet, ble skogbruket under den forrige regjeringen rammet av nye beskatningsregler som ville ført til at avvirkningen i Norge ville gått ned dramatisk. Heldigvis klarte vi å få gjennomslag for at vi skal gjeninnføre gjennomsnittslikningen, men vi trenger å komme lenger. Derfor er jeg glad for at den nye skogbruksministeren, ofte omtalt som landbruksministeren, har signalisert at vi skal sette i gang med en ny satsing og aktiv planlegging av den framtidige skogbrukspolitikken. Det er viktig fordi dette er en næring som bidrar vesentlig til norske eksportinntekter. For å få til det må vi også satse på primærsiden, altså det å investere i skog. Det er faktisk slik at resultatet nå er at det å investere i skog er redusert til det nivået som vi var på på 1940-tallet. Skal man høste i framtiden, må vi investere nå. Vi kan risikere å bli den generasjonen som ikke bare tappet ut oljeressursene, som er en engangsressurs, men i tillegg ikke klarte å fornye den fornybare ressursen i skogen. Det ville være en skam for våre etterkommere. Der er det nye signaler. Den forrige regjeringens representanter, og særlig Høyres, gjentar til stadighet, både skriftlig og fra denne talerstolen, at staten ikke bygger landet. Det var en riktig beskrivelse av den forrige regjeringen. Men nå er det innført en ny kurs. Det er innført en kurs der næringsnøytralitet er erstattet med målrettet satsing, der uforutsigbarhet er erstattet med forutsigbarhet, og der næringspassivitet i sin helhet er erstattet med aktiv næringspolitikk. Det gir et godt grunnlag for å skape de verdier som vi alle er interessert i å være med på å fordele.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-06:
Det var visst ein representant frå Høgre som snakka om snubletrådar, men det ser ut til at regjeringspartia er i stand til å leggje ut snubletrådar for seg sjølve! Det er gledeleg å følgje ein debatt der det er så tydeleg at retninga er ny og annleis. Eg hørte ein replikk frå Venstres leiar her nyleg. Der gjekk det tydeleg fram at her er det ei ny retning. Vi hadde omfattande debattar om industrikraftregime i den førre perioden i Stortinget. Då var argumentasjonen til dei dåverande regjeringspartia at dette var noko ein ikkje kunne ha. Ein skauv ESA framfor seg; å etablere eit industrikraftregime var noko ein ikkje kunne. No er det tydeleg, når høgrepartia har gått ut av regjeringskontora, at dette er noko som ein heller ikkje vil. Det er gledeleg at vi får dei forskjellane tydeleg fram. Fiskeriområdet er eit anna område der det er tydeleg at vi får ei ny retning, og det er veldig bra. Av budsjettproposisjonen som er til behandling i dag, går det også fram at ord har blitt til handling. Nordområdefokuset kan ingen ha unngått å få med seg at denne regjeringa har. Påplussing av Kystvakta er eitt eksempel, men også det som går på påplussing innafor Fiskeridirektoratet, er ein del av denne satsinga. Det er veldig gledeleg. Vi jobba frå SV si side i den førre perioden mykje med tiltak mot økonomisk kriminalitet og miljøkriminalitet i fiskerinæringa. Vi opplevde at det var lite resonans i forhold til desse forslaga. Det blei oppretta nokre kommisjonar, og kommisjonane sine rapportar blei lagde i skuffen, men ingenting skjedde. No ser vi at ord blir til handling. Det er veldig gledeleg. Så ser ein at det er lagt ut eit forslag på representantane sine plassar i salen i dag. Då eg las det forslaget, blei eg litt undrande. For kor var Framstegspartiet i den førre perioden då SV fremma forslag om økonomisk kriminalitet og miljøkriminalitet i fiskerinæringa? Kor var dei då? Dei var iallfall inga drivkraft då. Eg oppfattar det forslaget som er delt ut, som eit reint demonstrasjonsforslag. Det er ikkje spesifisert noko beløp. Det er heller ikkje innarbeidd i noka form for innstilling. Tvert imot har det partiet som i dag foreslår å be «Regjeringen sørge for nødvendige økonomiske ressurser for å stoppe uregulert fiske», kutta 12 mill. kr i Fiskeridirektoratet sine løyvingar. Det heng ikkje saman i det heile. Ein fremmer eit forslag berre for å demonstrere, og det er ikkje noko vi frå SV si side spesielt set pris på. Derimot set vi pris på at Regjeringa har prioritert det. Det er prioritert i erklæringa, det er prioritert i Regjeringa sitt budsjettforslag, og det er prioritert i innstillinga frå komiteen. Denne regjeringa gjer ord til handling. Det oppfordrar eg òg andre parti til å gjere.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Reiselivsnæringen er blant verdens raskest voksende næringer. Jeg er veldig glad for at denne regjeringen har satset så mye på reiselivet. Reiselivsnæringen er særlig viktig for distriktene, og reiselivet utgjør basisnæringen i mange lokalsamfunn og utløser viktige ringvirkninger i annet lokalt næringsliv. Grunnlaget for lønnsomhet i norske reiselivsbedrifter ligger i evnen til å utvikle attraktive produkter som appellerer til de reisende, og som de derved etterspør. Dagens turister ønsker spesielle opplevelser basert på natur, kultur og ekthet. Det er kanskje et av de viktigste signalene. Mange ildsjeler har forstått dette rundt omkring i Distrikts-Norge. Og jeg har lyst til å gi noen eksempler fra mitt rike, nemlig fra Hedmark. Atna i Stor-Elvdal har fått orden på grenda si, kan vi si, takket være en kulturkafé. Mange turister besøker Glopheim, som har trukket til seg mange store artister. Jeg vil også trekke fram Trysil kommune, som takket være politisk vilje og evne har skapt et vintereventyr for alle generasjoner gjennom å satse på vinterturisme. Statlige virkemidler og samarbeidspartnere er nødvendig. Innovasjon Norge, som jo nå, etter sammenslåingen av bl.a. SND og Norges Turistråd, har ansvaret for markedsføringen av Norge – sammen med bransjen, selvfølgelig – er viktig. Et levende landbruk er viktig for turistnæringen. Nedlagte bruk og tomme gårder er ingen god reklame. Og her vil jeg komme med et lite hjertesukk. Jeg håper og tror at Regjeringen vil stå fast på en vettug rovdyrforvaltning, slik at ikke folk blir skremt ut av gårdene sine rundt omkring i vårt distrikt. Det er viktig å satse videre på arbeidet som gjøres i forbindelse med bygdeturisme, matkultur og alt det som skjer i regi av landbruket. Det er i år bevilget midler fra Innovasjon Norge til tiltak for økt kunnskap om og økt aktivitet og lønnsomhet i småskalaproduksjon. Flertallsregjeringen vil utvikle en nasjonal reiselivsstrategi bygget på nærheten til naturen og norsk kultur. Det er jeg utrolig glad for, og jeg vet at det er mange rundt omkring i Distrikts-Norge som har en klippetro på at landbruket fortsatt skal være et levende bidrag til levende bygder.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2005-12-06:
Landbruket spiller en viktig rolle i Kristelig Folkepartis næringspolitikk. Et bærekraftig landbruk over hele landet er viktig, med livskraftig norsk matproduksjon og husdyrhold. Landet vårt er flott, men topografien er ulik. Mitt fylke, Østfold, er nokså flatt. Det gir vårt landbruk muligheter som ikke andre fylker har. Disse skal vi ta vare på. Akershus og Østfold er fylker som vi vel kan kalle for kornkamre. I disse to fylkene produserer vi 38 pst. av kornet vårt i Norge. Samtidig må vi også ta hensyn til den topografi som finnes. Med flate jorder ned til bekker og innsjøer gir det oss noen utfordringer. Disse utfordringene er det blitt tatt tak i – og det er flott – som f.eks. i Morsa-samarbeidet. Men det gjenstår fortsatt en del for å opprettholde drikkevannskildene, for å opprettholde badestrender og fiskesteder. Det må bli et tettere samarbeid mellom landbruket og miljømyndighetene. Dette ble understreket av flertallet i næringskomiteen i fjorårets innstilling. For noen av disse områdene vi nå snakker om, vil det kanskje trenges en forsiktig omlegging av landbruket, langs vassdragene f.eks. Det er for å ivareta miljøet. Å ha gras langs vassdragene er med på å hindre avrenning til disse vassdragene. Dette kan derfor være et godt virkemiddel. Men så er det da slik at noen må spise graset, og derfor trengs det en politikk som stimulerer til dyr i de deler av landet der naturen tilsier at kornproduksjon ikke er helt forenlig med den geografien vi har.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2005-12-06:
Regjeringserklæringen har skapt optimisme i brede grupper, og i næringspolitikken skal de ulike bransjenes situasjon og særpreg legges mye større vekt på. Dette er et positivt og viktig signal for ikke minst de vareproduserende næringene, og hovedtyngden av de vareproduserende næringene ligger jo i distriktene. Bedrede inntektsmuligheter for dette næringslivet er sentralt og helt avgjørende for å skape optimisme, slik at ungdom kan etablere seg. Dette er en stor utfordring når vi kjenner dagens inntektsmuligheter i en rekke distriktsnæringer. I valgkampen stod skogbruk og treforedling sentralt. Det var en stor utfordring da å bedre lønnsomheten i skogbruket og ikke minst i treforedlingsindustrien. Det er i dag få ungdommer som finner det økonomisk interessant å forvalte skog, og en rekke industribedrifter er i en økonomisk situasjon som er langt alvorligere enn det som har kommet fram i media. Vi er altså i en alvorlig situasjon, og mange stiller rett og slett spørsmålet: Er vi i en situasjon hvor Norge kan gå i retning av å bli en råvareprodusent istedenfor å foredle vårt tømmer? Vi må altså utvikle denne næringen, og de to berørte statsråder har et ansvar for å følge dette opp, se på både skogbruk og treforedlingsindustri og lage en handlingsplan ut fra den næringens særpreg og faktisk økonomiske situasjon. På samme måte som i skogbruket er situasjonen for jordbruket og også for næringsmiddelindustrien slik at det er langt annet enn optimisme som preger store deler av bransjen. Derfor må de berørte statsråder sette inn et tilsvarende arbeid der. Og regjeringserklæringen gir mulighet for optimisme, den gir mulighet for å handle, slik at arbeidsplasser kan trygges. For jordbruket er inntektsmulighetene nå så svake at rekrutteringen svikter, samtidig som det er et bredt flertall i befolkningen som ønsker en utvikling hvor ungdom kan finne det interessant å ta fatt. Derfor trengs det en ny kurs. Det kommende jordbruksoppgjøret blir sentralt for å sikre inntektsmulighetene. Som lederen av næringskomiteen sa, er det sentralt for jordbruksnæringen at den effektivitetsgevinst som næringen etter møysommelig arbeid greier å framskaffe, er en effektivitetsgevinst som må beholdes i næringen. I tillegg må næringen få en inntektsutvikling som er i tråd med andre gruppers inntektsutvikling. Bare derigjennom kan vi få en viss endring i lønnsomheten, slik at flere ønsker å ta fatt. Dette er helt sentralt i det kommende jordbruksoppgjøret og må kombineres med en bruk av midlene på en slik måte at enten ungdom velger å drive på heltid eller deltid, skal en finne inntekt for sitt arbeid, for det er den strukturen, det er den virkeligheten vi står i i Norge. Norge er et jordfattig land, som ikke innbyr til stordrift og industrialisering, tvert imot en allsidighet, med mange inntektsben å stå på, hvor lønnsomheten i grasproduksjonen er det helt avgjørende sentrale for at vi skal sikre en utvikling som ikke minst ivaretar de økologiske krav som svært mange forbrukere ønsker.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2005-12-06:
Det er bra at vi nå har fått en rød-grønn regjering og en statsråd som er i ferd med å fylle opp den tomme verktøykassa som den forrige regjeringen, Bondevik II-regjeringen, etterlot seg. Skal vi ha et oppegående næringsliv i hele landet, er det viktig å gi stabile, forutsigbare og konkurransedyktige rammebetingelser til næringslivet og føre en aktiv næringspolitikk hvor staten er engasjert i partnerskap med næringsliv og arbeidstakere. Norge har mange fordeler, og vi har store muligheter til å utvikle norsk næringsliv hvis vi tar redskapene våre i bruk. Vi har kompetanse og særlige fortrinn, som marin sektor og maritim sektor, som energi og miljø og ikke minst som reiseliv. Statlig eierskap må sikre råderetten over våre felles naturressurser som sikrer inntekter til fellesskapet. Den nye regjeringen vil ta vare på og videreutvikle industrien og samtidig bidra til å utvikle ny industriell virksomhet. Og det trenger vi. I budsjettet for 2006 er det satt av 172,5 mill. kr til bl.a. reiselivssatsing gjennom Innovasjon Norge. Dette er en økning på ca. 70 pst. i forhold til budsjettet for 2005. Dette vil ha stor betydning for bl.a. Distrikts-Norge. For industrien og særlig den kraftforedlende industrien er rammebetingelsene på kraftområdet svært viktige. Rikelig tilgang på elektrisk kraft var en av hovedgrunnene til at de kraftforedlende bedriftene i sin tid ble etablert. Men tidene har forandret seg. Det har over lengre perioder skjedd store forandringer i rammene for industriens krafttilgang. Energiloven fra begynnelsen av 1990-tallet endret det generelle kraftmarkedet, med priser som i større grad har reflektert kraftens reelle verdi. Norge og Norden var tidlig ute på dette området, og vi har bl.a. fått en nordisk kraftbørs. Nå løper myndighetsbaserte kraftavtaler ut. Dette skaper betydelige utfordringer for vår kraftforedlende industri. I motsetning til den forrige regjeringen vil vi bidra til å møte disse utfordringer. Vi vil arbeide aktivt for å finne ordninger som sikrer industrien kraft, og ingenting skal være uprøvd. Norsk skipsfartsnæring har lange tradisjoner, og skipsfarten og den maritime næringen bidrar til viktige kompetansearbeidsplasser langs hele kysten. Vi vil gjennom gode og stabile rammevilkår bidra til å sikre arbeidsplasser og vekst i den maritime næringen. Et bidrag til dette er bl.a. utvidelsen av nettolønnsordningen for sjøfolk fra 1. juli 2006. Dette vil innebære en vesentlig styrking av rammevilkårene for sjøfolk om bord på konkurranseutsatte skip i NOR. Det er ikke tvil om at den rød-grønne regjeringen og statsråden har tatt grep for å få tilrettelagt for nye rammebetingelser for norsk industri.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2005-04-14:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Carl I. Hagen, Siv Jensen, Christopher Stensaker og meg selv fremme et forslag om refokusering av norsk utenrikspolitikk og modernisering av utenrikstjenesten.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-04-14:
Jeg vil på vegne av meg selv fremme et forslag om ventetidsgaranti for behandling av barn og ungdom som er psykisk syke.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-04-14:
Spørsmålet om salg av vin og sterkøl i butikk er en sak vi har drøftet flere ganger i denne stortingsperioden – og med basis i det hadde jeg ikke tenkt å ta ordet. Men for ordens skyld og for protokollens skyld er det viktig for meg, nå når alle partier har tatt ordet, å understreke at Arbeiderpartiet selvfølgelig også er sterk motstander av å åpne for salg av vin og sterkøl i butikk – og selvfølgelig også sprit for den del, selv om det ikke ligger i dette forslaget. Vi har framført omfattende argumenter for det både når Stortinget tidligere har behandlet Dokument nr. 8-forslag, og senest ved behandlingen av en revisjon av alkoholloven. Hovedbegrunnelsen vår er at vi erkjenner det faktagrunnlaget som ligger i en omfattende forskning om hva det er som bidrar til å øke alkoholproblemene i ulike samfunn. Det er få ting som er grundigere dokumentert enn det at det er pris og tilgjengelighet som først og fremst sier noe om hvor stort alkoholkonsumet er i et samfunn, og hvor omfattende alkoholproblemene blir. De viktigste virkemidlene for å forhindre økte alkoholproblemer er å begrense tilgjengeligheten og å gjøre varen relativt dyr. Når det kommer forslag som innebærer at tilgjengeligheten vil øke dramatisk, kommer det i praksis et forslag om å si ja til å øke alkoholproblemene i Norge. Jeg er klar over at de som er for dette, er veldig opptatt av å benekte ethvert faktum i denne saken. Fakta er allikevel til stede. Dette er begrunnelser som gjør at det er helt naturlig for Arbeiderpartiet å si at et grunnleggende trekk ved vår alkoholpolitikk er at vi ønsker å ta vare på vinmonopolordningen, slå ring om vinmonopolordningen, og at det derfor er helt uaktuelt for oss å stemme for å åpne for salg av vin og sterkøl i butikken.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-04-14:
Jeg ønsker å knytte noen kommentarer til forslaget fra John I. Alvheim som er fremmet i salen i dag. Som flere har vært inne på, fremmet jeg selv et Dokument nr. 8-forslag om barne- og ungdomspsykiatri ved møtets start i dag. La meg understreke at mitt forslag berører spørsmålet om ventetid, altså ventetid fram til første konsultasjon, men også ventetid fram til behandling starter opp. Utgangspunktet for det forslaget jeg har fremmet, er å få på plass garantier som forsterker rettigheter, dersom det er hensiktsmessig, og dermed også å tydeliggjøre politiske prioriteringer som vi alle synes å være enige om. Samtidig tror jeg det er viktig for oss å erkjenne at dette ikke er en enkel sak. Det verste vi kan gjøre, er jo å innføre sterke, forsterkede, garantier som i praksis ikke lar seg gjennomføre. Derfor er ikke vi i Arbeiderpartiet beredt til å vedta å innføre en slik garanti i dag med, som det også går fram av forslaget fra John I. Alvheim, klare, allerede i dag bestemte, tidsfrister. I forslaget fra meg, som ble fremmet ved møtets start i dag, som sagt, går det fram at man må foreta mer grundige vurderinger av f.eks. hva slags tidsfrister det kan være snakk om. Derfor inneholder forslaget fra min side også en klar premiss om at man ønsker å pålegge Regjeringen å fremme en egen sak der helheten i disse tiltakene vurderes, og at det utgjør beslutningsgrunnlaget for Stortinget når vi forhåpentligvis kan forsterke rettighetene innenfor barne- og ungdomspsykiatrien. Dette er begrunnelsen for at Arbeiderpartiet ikke vil stemme for forslaget fra John I. Alvheim i dag, selv om jeg fullt ut mener at intensjonene i forslaget er helt i tråd med intensjonene i det omtalte Dokument nr. 8-forslaget. Selv om det kanskje ikke er enkelt å få gjennomslag for det, vil jeg be John I. Alvheim vurdere å oversende forslaget til Regjeringen uten realitetsvotering, slik at forslaget forhåpentligvis kan inngå som grunnlag når vi får en egen sak om dette i Stortinget om ikke lenge.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-04-14:
Jeg takker statsråden for et skikkelig svar. Jeg vil konsentrere meg om spørsmålet knyttet til rettighetsproblematikk. Som statsråden sier, plikter kommunen å gi nødvendige pleie- og omsorgstjenester. Kommunen plikter å rådføre seg med brukeren. Men så er det altså dette men-et som tross alt ligger i systemet, som er knyttet til at man skal imøtekomme, være positiv og være lydhør overfor brukeren dersom det ikke påfører kommunen særlig store praktiske problemer, eller dersom det krever særlig store ressurser, da fortrinnsvis økonomiske ressurser. Det er vel det vi opplever rundt omkring, både i Flatanger og i alle de sakene vi leser om der unge funksjonshemmede fortsatt bor på sykehjem, at kommunen sier at det er særlig store praktiske problemer, og det har særlig store økonomiske konsekvenser å forhindre flytting til sykehjem. Det spørsmålet som henger igjen i denne salen når vi nå har etablert en egen ordning for brukere som har ekstra store økonomiske konsekvenser, er om ikke denne salen også skal ha rett til – overfor kommunene – å si at når en egen ordning for brukere med ekstra store økonomiske kostnader er etablert, må det være en avtale på andre siden om at det må bli slutt på å ha unge funksjonshemmede på sykehjemmene, og det må gis et klart signal til tilsynsmyndighetene om at dersom denne typen saker kommer opp, må tilsynsmyndighetene klart gi medhold til de funksjonshemmede som ikke ønsker å bo på sykehjem. Så er jeg selvfølgelig enig med statsråden i at det skulle være unødvendig, og det skulle ligge innenfor det kommunale selvstyret og det gode, lokale vett, slik at man ikke hadde trengt å gjøre dette. Men dessverre tilsier erfaringene noe annet. Jeg synes i hvert fall ikke det er urimelig at Stortinget stiller vilkår til en ordning som tar toppkostnadene. Å stille det vilkåret uten denne ordningen ville ha vært en annen historie. Det kan være interessant å få høre hva statsråden mener om en slik innfallsvinkel.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-04-14:
La meg starte med å takke gode kolleger for sterkt engasjement. Det som jo er helt åpenbart i denne saken, er at her har Stortinget én vilje. Dette er ikke saken for de partipolitiske skillelinjer, vi er enige. Vi er enige om at unge mennesker skal ikke mot sin vilje bo på sykehjem. Så enkelt kan det sies. Unge mennesker skal ikke mot sin vilje måtte bo på sykehjem. Vi har også, for én gangs skyld, tatt konsekvensen av vår politiske vilje ved å etablere et mer eller mindre godt system for å bidra økonomisk overfor kommunene. Jeg synes at innlegget fra Harald T. Nesvik var veldig godt. Dette har vi altså gang på gang vedtatt, og hver gang vi debatterer det, er vi helt krystallklare i våre synspunkter. Og likevel opplever vi, som Nesvik sier, at det er flere unge som flytter inn på sykehjem enn som flytter ut. Vi kan jo ikke leve med det. Vi kan ikke leve med det av hensyn til dem det gjelder, men vi kan jo rett og slett ikke leve med det av hensyn til oss selv heller. Det må jo være mulig å sette makt bak et sånt standpunkt. Vi må nå tenke oss om: Hva er det vi kan gjøre for å konkretisere makt bak det standpunktet? Jeg mener i alle fall at det med basis i denne og flere debatter burde vært naturlig for helseministeren å ta en samtale med helsedirektør Lars Hanssen og understreke at Stortinget, at myndighetene, klart uttrykker at man ikke aksepterer at unge mot sin vilje blir plassert på sykehjem, og så klart uttrykke det gjennom en egen økonomisk ordning – bl.a. for å unngå dette. Som følge av det burde det være åpenbart at dersom denne type spørsmål kommer til klagebehandling, ikke hos fylkesmannen som fylkesmann, men hos det lokale helsetilsyn utøvd av fylkesmannen, må det være utenkelig at klageren ikke skal få medhold. Det kunne i hvert fall vært et operativt grep som en avslutning på denne debatten, om helseministeren kunne være villig til – han behøver ikke å svare nå spontant – å vurdere å ta en sånn samtale, sånn at man forsikrer seg om at Helsetilsynets øverste leder også har forståelsen av Stortingets så til de grader uttrykte vilje i dette spørsmålet.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-04-14:
Frontene er for så vidt klare her. Hvem som mener hva, har vært det samme så lenge jeg har vært i politikken. Jeg må bare svare på et par av de utfordringene som er kommet fra representanter fra de andre partiene. SV gikk rimelig greit i den fella som jeg trodde de kom til å gå i – at de ville henvise til det som skjedde i dagligvarehandelen. Nei, det er faktisk en vesenlig forskjell. Det som skjer i dagligvarehandelen, blir rammet av konkurranseloven. I den forbindelse har bl.a. Fremskrittspartiet foreslått betydelige innstramminger, så det er faktisk en lovgivning som rammer akkurat den biten som representanten fra Sosialistisk Venstreparti prøvde å ta inn i sin argumentasjon. Til Osmundnes og de 200 000 barna. Ja, jeg har faktisk snakket med ganske mange av dem. Det som faktisk veldig mange har som tilbakemelding, er at man tror ikke dette har den store virkningen, for de personene som har alkoholproblemer, får tak i disse varene uansett. Det er ganske mange personer som hevder det. Representanten Gløtvold var inne på tilgjengelighet og viktigheten av å redusere tilgjengeligheten. Så vidt jeg vet, sier bl.a. også Senterpartiet at det bør være vinmonopol i hver eneste kommune i dette landet. Det vil faktisk øke tilgjengeligheten – men i betydelig mindre grad enn det jeg vil – men Senterpartiets politikk er altså at en ønsker at det skal være vinmonopol i hver eneste kommune. Da har man også økt tilgjengeligheten.