Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2008-03-04:
Regjeringen har lagt fram en god og ambisiøs klimamelding som danner et godt grunnlag for et omforent, godt og framtidsrettet klimaforlik. På en dag som denne er det god grunn til å berømme Regjeringen for et godt arbeid, men også i aller høyeste grad Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre for et konstruktivt og godt samarbeid. Jeg tror jeg kan gjøre vår tidligere, gode kollega Jon Lilletuns ord til mine: En god klimamelding har blitt enda bedre! Det som er viktig i en klimadebatt som denne, er at vi har forutsigbarhet og langsiktighet. Det er meget, meget viktig. Det er viktig nå å se på den store, samlede løsningen som vi har fått. Jeg la merke til at talerne fra Fremskrittspartiet sa at det var så vage formuleringer i dette klimaforliket - de var så lite forpliktende. La meg bare nevne fire helt konkrete områder: Det gjelder fleksible energiløsninger på bygg over 500 m2. Det gjelder forskning på fornybar energi - vi har satt opp eksakte summer for tre år framover. Vi har en forpliktende målsetting om karbonnøytralitet i 2030, likeså målsettinger når det gjelder transport- og kollektivsatsing. Jeg bare nevner disse forpliktende punktene i avtalen som skal følges videre opp. Det som jeg tror er den største trusselen mot forutsigbarhet, er knyttet opp til hvilken regjering vi får i 2009. Skulle det bli en borgerlig regjering, som vil være avhengig av Fremskrittspartiet i miljøspørsmål, da er det virkelig fare på ferde. Så til utfordringene knyttet til de menneskeskapte endringene i vårt globale klima. Det er her utfordringene ligger. Jo mer det forskes på dette området og på disse temaene, jo mer alvorlig ser vi at det er, og sannsynligheten for at endringer vil skje, sterkere. La oss se på FNs klimapanel, som sier helt klart at det foregår klimaendringer, og at endringene med 90 pst. sikkerhet skyldes menneskeskapte utslipp. Disse endringene kan få fatale følger. Én ting er at våre barn her i Norge i framtiden kanskje ikke kan gå på ski, slik som de gjør i dag, noe annet er at millioner av mennesker i fattige land mister hele sitt livsgrunnlag. Der ligger alvoret. Klimaendringene fører til ulike utfordringer ulike steder i verden. Vi kan klare oss uten ski til tross for at det rokker ved mye av vår definerte norske identitet og kultur, men millioner av mennesker verden over kan ikke klare seg uten mat og vann. Vi står overfor store folkeforflytninger og globale utfordringer. Hvordan vil dommen fra våre barn og barnebarn være i framtiden om vi, dagens ledere, ikke forsøker å løse trusselen knyttet til menneskeskapte klimaendringer? Vår måte å leve på i den rike delen av verden i dag er ikke bærekraftig. Vi kan ikke fortsette med vårt levesett. Dagens hemningsløse forbrukersamfunn må på mange måter tøyles. Og vi kan ikke skylde på at vi ikke visste bedre. Vi kan heller ikke skylde på at vi ikke hadde ressurser eller handlingsrom til å foreta oss noe. Vi har kort og godt ikke en eneste unnskyldning for ikke å gjøre noe i fellesskap. Vi må handle, og vi må handle nå. Det er av den grunn vi setter oss de ambisiøse målene som meldingen og innstillingen gir uttrykk for, og som er fastlagt. Av den grunn handler vi både ute og hjemme, og av den grunn handler ikke dette om et enten-eller, men om et både-og. Våre mål er ambisiøse, og foregående talere har vært inne på det. Vi skal altså kutte CO2-utslippene, vi skal oppfylle Kyoto-forpliktelsene, og vi skal ha karbonnøytralitet i 2030. Dette er viktige målsettinger. Vi må foreta kutt ute og hjemme. Vi må også handle internasjonalt; det er der mye ligger. Store kutt i framtiden må skje i Norge. Vi må allerede nå gjøre det klart, og vi må være et eksempel på dette området. Debatten - og vedtak - må ikke ta slutt her i dag. Vi må være pågående, og vi må ikke minst være utålmodige etter å få disse tingene i havn - også for våre etterkommere.