trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Vi vil jobbe veldig tett med bl.a. verftsindustrien. Verftsindustrien nyter jo nå godt av bl.a. at vi har en ganske offensiv satsing på å åpne nye felt, på å bygge ut olje- og gassressursene, ikke minst i nordområdene. Så dette er også noe som ikke bare har kommet av seg selv, men som er et resultat av politiske valg og en politisk retning. Da verftsindustrien var i en dyp krise rett etter at finanskrisen slo til, så laget vi en verftspakke som hjalp dem igjennom, og som gjør at det nå er mange gode arbeidsplasser. Når jeg sier at formelt sett må arbeidsministeren svare på dette, så er det fordi vi nå faktisk befinner oss i Stortinget og ikke i Dagens Næringslivs lokaler. Her er det parlamentarismen som gjelder, og en statsråd får svare i Stortinget på de områdene som er hans eller hennes konstitusjonelle ansvar, og så får DN håndtere sine konstitusjonelle spørsmål på DNs måte.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Jeg kan jo svare det samme her som det vi svarte i DN da statsministeren og jeg ble intervjuet om dette: Vikarbyrådirektivet i seg selv og målet om likebehandling skal ikke føre til at vikarer blir dyrere enn fast ansatte, og der er det nok allmenngjøringsordninger som i noen tilfeller kan føre til det. Og der er det altså allerede en unntaksbestemmelse – så vidt jeg har forstått – som gjør at man kan bringe den saken inn til Tariffnemnda, men prinsippene om at innleide vikarer skal ha de samme lønns- og arbeidsbetingelser som fast ansatte, vil ikke vi være med på å undergrave. Det er et viktig prinsipp at vår velferd, vårt arbeidsliv, skal bygge på norske verdier, på norsk tradisjon og på norske, ordentlige forhold. Hvis Høyre ønsker å åpne for å undergrave dette, vel, da må de vinne flertallet i folket for det – og det ser jo for så vidt lyst ut for det akkurat nå – men vi kommer til å kjempe for å beholde disse rammene rundt et verdig og ordentlig arbeidsliv.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Det er jo veldig dumt å bruke verdifull spørretimetid på å måtte svare at avskrivningssatsene – det er finansministerens ansvar. Jeg er opptatt av at de samlede økonomiske rammebetingelsene rundt bedriftene er gode. Avskrivningssatsene skal reflektere den reelle verdisenkningen på investert kapital, og dette er noe som Finansdepartementet vurderer fortløpende, og man lytter også til faglige råd fra norsk industri rundt dette. Men det viktigste for norsk industri er altså disse makroøkonomiske spørsmålene – rentenivå, valuta og vekslingskurs er helt avgjørende. Og hvis ikke Fremskrittspartiet snart gir et klart og utvetydig signal om at handlingsregelen vil ligge i bunnen for deres økonomiske politikk, så er dette altså det største usikkerhetsmomentet, den største uforutsigbarheten, og kanskje det største problemet, som norsk industri vil stå overfor dersom det blir et annet flertall. Jeg sa at det så «lyst ut» for det. Jeg korrigerer meg selv: Det ser mørkt ut når det gjelder dette!
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2013-03-06:
Jeg blir litt usikker på hva som egentlig er regjeringens virkelighetsbilde når jeg hører på statsråden nå, for senest i Dagens Næringsliv på torsdag uttalte næringsministeren følgende: «Vi kommer til å miste mange tusen arbeidsplasser frem mot 2020». I samme avis sier statsministeren at han nå advarer mot en ny nedtur, og at han ser konturene av det som vi kaller en «dobbel dip». Så hva som egentlig er regjeringens virkelighetsbilde – sett hen til den rosenrøde historien som næringsministeren nå tegner – er jeg veldig usikker på. Men desto viktigere: Hvis vi står foran store utfordringer som følge av eurokrisen, blir det viktig å se på hva slags muligheter vi har for å skape nye arbeidsplasser. Da har mineralindustrien et veldig viktig potensial. Så spørsmålet til statsråden er ganske enkelt: Når kommer den svært etterlengtete mineralstrategien som vi har ventet på, og som faktisk kan gi nye arbeidsplasser?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Svarene til nærings- og handelsministeren er relativt forutsigbare. Vi har hørt de samme svarene opptil flere ganger, særlig knyttet til at vi er på denne øya i Europa der svært mye går veldig bra. Men til forskjell fra Europa har vi olje- og gassvirksomheten. Hvis statsråden tar ut det som har med den olje- og gassdrevne biten knyttet til økning i sysselsettingen og de nærmere 100 000 arbeidsplassene i offentlig sektor å gjøre og innskrenker litt den perioden som statsråden pleier å henvise til, er det dessverre slik at mange andre industriarbeidsplasser går tapt i Norge. Utviklingen er ikke så rosenrød. Mitt spørsmål til statsråden skal være veldig konkret – bare to ting: Det ene er knyttet til mineralstrategien, for når det gjelder Sydvaranger-utbyggingen bl.a., henviser man til mineralstrategien, og man får ingen svar knyttet til investeringer og konsekvensutredning, fordi man ikke har fått den strategien. Det er nr. 1. Nr. 2: Når vil vi få se den næringslivsmeldingen som statsråden snakker om?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Jeg vil nok en gang invitere nærings- og handelsministeren fram på podiet, for jeg vil stille ham spørsmål også i denne sammenheng – da litt mer generelt. Jeg synes det er positivt at statsråden i spørrerunder med meg for kort tid siden bekreftet at han vil forsøke å få lagt fram en næringslivsmelding i løpet av denne våren – det er positivt. Saken er at vi må slutte å komme i etterkant av problemstillinger, vi må begynne å komme i forkant av dem, slik at vi vet hva vi har å møte utfordringene med. Den regjeringen som nå skal legge fram denne næringslivsmeldingen, er den samme som to ganger bare det siste halvannet året har stemt ned forslaget om dette fra undertegnende. Det har ikke vært nødvendig – har man ment – med en slik melding. Mens alle vi andre har sett tegnene i Europa, har regjeringen bare holdt igjen og holdt igjen – og vil nå komme med denne meldingen. Riktignok snakket vi i første rekke om en industrimelding. Hva man legger i det begrepet, gjenstår å se. Men jeg synes det er positivt – og gir statsråden honnør for det – og ser fram til hva som kommer. Jeg viser også til at statsråden i avisen i dag sier at man vil vurdere, som Sveits, å se på muligheten for en frihandelsavtale med USA. Jeg vil be om at statsråden umiddelbart tar dette opp med sine partnere innenfor EFTA-biten, nettopp for å prøve å få i gang frihandelsavtaleforhandlinger i så henseende. Jeg er sterkt bekymret over det vi ser i industrien. I den forbindelse er det en rekke tiltak som kunne vært fremmet. Vi har sett det knyttet til avskrivningssatser – regjeringen snakker om dem, gjør ingenting med dem. Man snakker om SkatteFUNN og næringsrettet forskning. Regjeringen snakker om det – gjør ingenting, bare viderefører. Man snakker om et kraftregime knyttet til billig strøm. Før regjeringen tiltrådte, sa man at man skulle ha billig kraft – man har kun kommet med en garantiordning. Vikarbyrådirektivet er det neste. Når får vi se konkrete resultater fra regjeringen?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Hvis statsråden kan gå litt utenfor sitt innøvde innlegg knyttet til disse tingene, er det et par felt som jeg ønsker å ta opp med ham. Fremskrittspartiet er opptatt av hvordan pengene brukes. Det er svært viktig også i forbindelse med et statsbudsjett. Hvis man i større grad skiller mellom investering og drift, er det større rom for å drive med mer på investeringssiden, særlig innenfor samferdsel etc. Men det er ikke her jeg vil utfordre statsråden, for dette har vi diskutert mange ganger tidligere. Mitt spørsmål til statsråden er knyttet til konkrete ting – avskrivningssatser, som industrien ber om. Norsk Industri har nettopp utfordret statsråden på det. Vikarbyrådirektivet har industrien i den siste tiden utfordret statsråden på. Kraftregimet har statsråden også blitt utfordret på. Problemet er at vi stadig vekk ser at vi kommer i etterkant. Vitsen er at vi kommer i forkant av problemstillingene. Når det gjelder antall sysselsatte, er vi veldig heldige. Vårherre har gitt oss olje og gass, og det gjør at vi er bedre stilt.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Det hadde jo vært en fordel om vedkommende statsråd som har ansvaret for feltet, hadde vært til stede her, så kunne statsråd Solhjell fått lov til å hvile lite grann, men han sitter i hvert fall godt i ro, og der skal han fortsatt få sitte. Statsråden henviser til at det er en annen statsråd som har det konstitusjonelle ansvaret for vikarbyrådirektivet, og det er helt korrekt, men statsråden har gjennom media skapt et inntrykk av at det finnes en mulighet for å forskriftsfeste en unntaksbestemmelse. Nå sier statsråden at han er usikker på akkurat den biten, og da er spørsmålet: Finnes det en mulighet eller finnes den ikke? Norsk Industris konjunkturrapport for 2013 er interessant lesning. Det man ber om der, er nettopp å forskriftshjemle unntaksbestemmelsen, slik en rekke av våre konkurrentland faktisk har gjort. Jeg skal ikke utfordre statsråden på dette, for jeg regner med at statsråden bare kommer til å vise til sine tidligere svar. Men mitt konkrete spørsmål til statsråden er følgende, knyttet til konkurransekraften for å hjelpe industrien: Vil statsråden i hvert fall gjøre noe med avskrivningssatsene, som er svært viktig for denne delen av industrien?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-03-06:
Retorikken til statsråden har endret seg gjennom de siste årene. Nå er det faktisk slik at statsråden innrømmer at vi i Norge er avhengig av konjunkturene i landene rundt oss. Statsråden har også begynt å bli ganske klar på at den verktøykassen han har brisket seg med, ikke er fullt så full. Enkelte arbeidsplasser i Norge vil ikke overleve. Der er vi enige. Et viktig, sentralt spørsmål her er konkurransekraft hos norsk industri. Når det gjelder virkelighetsbeskrivelsen ellers, har vi blitt enige med statsråden om at den framkommer ikke helt likt. Men det kan være interessant å få statsråden til å drodle litt rundt: Hva kjennetegner en arbeidsplass han ser for seg vil forsvinne i løpet av de neste årene – uavhengig av valgresultatet til høsten, siden det er rent hypotetisk? Hva kjennetegner arbeidsplasser statsråden ser for seg vil forsvinne – gjerne i tusenvis, som han uttalte til DN?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Statsråd Giske fortalte forrige taler – ut fra skrytelisten – hvor mange arbeidsplasser man har skapt i industrien. Selv kommer jeg fra Nordland fylke, som er et stort industrifylke. Vi har bare i Meløy tapt rundt 700 arbeidsplasser, i Narvik rundt 800 arbeidsplasser – og også i Mo i Rana. Rundt 1 500 industriarbeidsplasser har gått tapt. Da synes jeg det blir litt dumt å komme med skrytelisten. Så har Giske også uttalt, når dette har gått galt, at regjeringen har en verktøykasse. Han har en verktøykasse, verktøyene er der, og man har de midlene som skal til for å få dette opp å gå igjen. Da er spørsmålet mitt til Giske: Har han mistet nøkkelen til verktøykassa? Det er iallfall ikke det man har sett. Fremskrittspartiet ønsker å få en næringsmelding, en industrimelding. Vi ønsker å se på avtalene for kraft osv., men statsråden gjør ingenting. Så mitt spørsmål blir: Hvis statsråden finner nøkkelen til verktøykassa, kan han da gi noen eksempler på hvilke rammevilkår han vil legge til rette for, slik at også industrien i distriktene kan overleve?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-03-06:
Flere innbyggere har også gitt flere arbeidsplasser, men hvis du ser på sysselsettingsandelen, er den lavere i fjerde kvartal 2012 enn det den var i fjerde kvartal 2005. Statsråden og statsministeren er veldig flinke til å være bekymret over forhold man ikke kan gjøre noe med, men mangler handlekraft der politikken kan gjøre en forskjell. Det uttalte også sjefsøkonom Steinar Juel på DN.no i forrige uke, hvor han sa at regjeringen bør være langt mer bekymret for problemene vi har påført oss selv. Vi har de laveste investeringene i Fastlands-Norge på over 40 år, og vi har det høyeste kostnadsnivået i Europa. Da knytter spørsmålet som ble reist av Nesvik seg til hva regjeringen gjør her hjemme for å styrke konkurransekraften. La meg peke på ett spørsmål: Er statsråden fornøyd med at forskningen har vært nedprioritert i fire av de fem siste statsbudsjett, at veksten i forskningsbudsjettet er lavere enn veksten i det øvrige statsbudsjett?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-03-06:
Det er en kommentar som jeg generelt sett vil dele. Samtidig er vi i en veldig underlig situasjon når næringsministeren kan løpe rundt i avisredaksjonene og ha meninger om det meste, men at han i Stortinget ikke vil uttale seg om et så sentralt spørsmål for norsk næringsliv. Vi er i en situasjon hvor vi har de laveste investeringene i fastlandsøkonomien på over 40 år, vi har det høyeste kostnadsnivået i Europa, og da er dette et spørsmål som handler om å gi norsk næringsliv de samme konkurransevilkårene som resten av Europa. Så jeg tror egentlig jeg bare vil gjenta spørsmålet: Mener statsråden at Norge bør utnytte det handlingsrommet som ligger i vikarbyrådirektivet, slik andre land i Europa har gjort, eller mener statsråden at dette er et spørsmål som ikke er så vesentlig for norsk næringsliv?
Svein Flåtten (Høyre), 2013-03-06:
Jeg vil gjerne fortsette med å spørre nærings- og handelsministeren om den krevende konkurransesituasjonen for norsk leverandørindustri. Det har vært påpekt tidligere i debatten at kostnadsveksten vår er svært høy. Den er 60 pst. over handelspartnerne og konkurrentene i Europa, og det meste er kommet de siste seks–syv årene. Det er ingen tvil om at konkurranseevnen er svekket. Oppi denne situasjonen, hvor konkurransekraft nå er helt avgjørende, ser vi at norsk leverandørindustri stadig mister kontrakter også til europeiske konkurrenter. Merkostnadene ved innføringen av vikarbyrådirektivet, altså den økte timelønnskostnaden, er ett av viktige konkurranseelementer. Andre europeiske land – våre konkurrenter – har utnyttet det handlingsrom som ligger i unntaksbestemmelsene i vikarbyrådirektivet gjennom å forskriftsfeste unntak. Vår stadig svekkede konkurransesituasjon påkaller nå handlekraft og gjennomføringsvilje der hvor det er mulig, ikke å snakke om alle disse andre områdene hvor det ikke er mulig, som har vært diskutert i dag. Handlingsrommet i vikarbyrådirektivet er en slik mulighet. Kan vi forvente at statsråden bruker sin handlekraft til å gjøre noe med den muligheten, eller vil vi se fortsatt passivitet?
Svein Flåtten (Høyre), 2013-03-06:
Jeg skjønner at det er beleilig å henvise til en annen statsråd, men statsråd Giske lar seg villig intervjue av Dagens Næringsliv om denne problematikken og antyder hvordan løsningene kan være, osv. Derfor vil jeg gjerne gjenta spørsmålet mitt, fordi det som er sentralt, er ikke hva Arbeids- og sosialdepartementet vil gjøre med dette med tanke på innføringen. Det som er sentralt her, er om det er noen vilje fra vår statsråd for denne næringen til å påvirke, til å få til unntak i forskriftene, som man ifølge Dagens Næringsliv har antydet kan gjøres ved å si at det allerede finnes åpninger for unntak. Det gjør det egentlig ikke, men spørsmålet er: Vil han gjøre noe for den verftsindustrien som nå mister kontrakter til Nederland, som har et slikt unntak, eller vil han overlate dette til statsråd Anniken Huitfeldt?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-06:
Eg vil først vise til at enkeltsaker på straffesaksområdet ligg under påtalestyresmakta, som vert leia av Riksadvokaten. Påtalestyresmakta er i desse enkeltsakene ikkje undergitt instruksjon av politiske styresmakter, og det vert heller ikkje rapportert til desse om handsaminga av enkeltsaker eller om dei vurderingane som påtalestyresmakta legg til grunn for dei avgjerdene dei tek. Politiske styresmakter vil derfor verken ha formelt eller faktisk grunnlag for å gripe inn i enkeltsaker eller påverke handsaminga av desse, og eg vil leggje til – og godt er det. Etter småbåtlova § 40 tredje ledd, jf. første ledd, er bruk av vasscooterar forbode. Stortinget vedtok forbodet i 2000, særleg for å unngå støy og forureining og dessutan skadar på dyre- og planteliv. Etter § 40 fjerde ledd kan kommunen ved forskrift gjere unntak frå forbodet så framt ikkje omsynet til miljø eller tryggleik tilseier noko anna. Det er gitt særskilt forskrift om kva for område som ikkje kan opnast for bruk av vasscooter. Miljøverndepartementet har sendt på høyring forslag om endring i reglane for bruk av vasscooter. Forslaget inneber at det generelle forbodet vert oppheva, men at bruk av vasscooter ikkje vert tillate i eit belte nær land. I desse områda vert det berre tillate med køyring i låg fart for å transportere seg ut til opne område. Køyring vert heller ikkje tillate i eller nær verneområde. Riksadvokaten har i brev 15. januar 2013 gjeve eit nytt direktiv for handheving av forbodet mot bruk av vasscooterar på bakgrunn av Miljøverndepartementet sitt høyringsforslag. I direktivet er det fastsett at forbodet mot bruk av vasscooter berre skal handhevast i nærmare bestemte område. Områda Riksadvokaten fastset handheving i, svarar i stor grad til dei områda som er foreslått regulerte i høyringsforslaget om endring av småbåtlova. Bakgrunnen for den lovendringa som er foreslått, er særleg omsynet til å forenkle regelverket – dette fordi dagens ordning kan framstå som komplisert for brukarane, og dessutan vere administrativt krevjande for kommunane. I tillegg er forslaget motivert av eit ønske om å sikre at norsk regelverk er fullt ut i tråd med EØS-avtala.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-06:
Eg la merke til at Hoksrud først sa at han er veldig glad for at ikkje miljøvernministeren eller andre i regjeringa kan instruere Riksadvokaten. Men så seier han likevel at han skulle ønskje at vi kunne sende eit klart og tydeleg signal viss det dei driv på med, er dumt. Eg trur dei fleste ville oppfatte det som ein instruksjon, viss ein statsråd frå Stortingets talarstol eller andre stader seier at det Riksadvokaten driv på med, er dumt. Så det kjem eg ikkje til å blande meg inn i, nettopp fordi eg er ein veldig sterk tilhengjar av det prinsippet som Hoksrud iallfall i prinsippet sa han var veldig glad for eksisterte. Så kan eg svare litt på saka og det som gjeld ESA sitt brev og behandlinga, for det er mitt ansvar. Vi har gått veldig nøye gjennom det, og det er riktig at det er ein vesentleg grunn til endringa av regelverket som no er sendt på høyring, fordi vi såg at vi kan behalde mange av dei omsyna til folk og natur som vi er opptekne av, samtidig som vi gjer ei sterk forenkling. Og vi trur det vil imøtekome ESA sitt brev av 3. oktober i år.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-06:
Eg harselerte ikkje, eg meinte iallfall ikkje å harselere. Eg gjekk eigentleg berre veldig kort gjennom prinsippa som ligg til grunn for den liberale rettsstaten. Når det er sagt, kan eg seie at det er viktig at vi no får eit regelverk som er avklart. Det er derfor eg ganske raskt etter ESA sitt brev gjorde dei endringane. Det er ingen tvil om at det er betydelege endringar frå dagens situasjon, dersom det vert vedteke og når det vil tre i kraft, som vil gje ei betydeleg opning for bruk av vasscooter i Noreg på store område som vil vere lett tilgjengelege. Det trur eg mange av dei som køyrer vasscooter, vil vere glade for. Samtidig er eg veldig oppteken av at vi skal skjerme område nær land, der badande, hyttefolk og andre gjerne vil ha dei unna, og vi skal skjerme viktige naturverdiar. Der synest eg vi har fått ein god balanse, og eg ser fram til at det kan tre i kraft og fungere. Eg har eit godt håp om at det skal vere innafor ramma av det som ESA kan godkjenne.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Jeg stiller følgende spørsmål til utenriksministeren: «Situasjonen i Afghanistan er fortsatt svært utfordrende. Flere land er i ferd med å gjennomføre nedtrekk av styrker, og et nytt presidentvalg nærmer seg. Gjennomføringen av presidentvalget kommer til å bli meget viktig for afghanerne og alle de land som har engasjert seg i Afghanistan. Måten valget gjennomføres på, vil bli en test på hvor langt landet er kommet og om grunnleggende rettigheter for den enkelte har en reell verdi. Hva ser utenriksministeren som den største utfordringen for det kommende valget?»
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Jeg takker først utenriksministeren for svaret og samtidig for hans engasjement som både forsvarsminister og utenriksminister når det gjelder situasjonen i Afghanistan. Jeg tror Afghanistan trenger all mulig hjelp på veien videre. I så måte er ikke Norge noen trussel, men faktisk en mulighet til å bidra. Likevel ønsker jeg å høre hva utenriksministeren mener om Karzais rolle som president. Det er jo slik at presidenten bør ha en rolle når det gjelder å legge føringer, hvordan resten av samfunnet skal virke. En av utfordringene som har vært i Afghanistan, og som fortsatt er der, og kanskje er økende, er korrupsjon. Derfor ønsker jeg å høre hva utenriksministeren mener om Karzais rolle – jeg skal ikke nevne Karzais familie – når det gjelder å bekjempe korrupsjon i Afghanistan. Og hvis utenriksministeren kunne driste seg til å si noe om balanseforholdet i makten mellom parlamentet og presidenten, og hvilke muligheter og begrensninger som ligger i det, hadde jeg satt pris på det.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Jeg takker på nytt utenriksministeren for svaret. Jeg synes det er viktig at man har et tydelig fokus på det, og at man stiller klare krav og forventninger til mottakeren. I sitt første svar i dag sa utenriksministeren, med tanke på presidentvalget, at det er viktig at gjennomføringen av presidentvalget skjer på en åpen og demokratisk måte. Betyr det da at utenriksministeren og regjeringen kan vurdere eventuelt å redusere bistanden hvis man ikke ser at man oppnår det man forventer og ønsker seg framover? Det vil være et klart politisk signal fra Norge, i hvert fall, hvis man ser at landet utvikler seg i feil retning. Er det en strategi som utenriksministeren vurderer?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Jeg takker igjen representanten Ellingsen for viktige spørsmål. Presidenten i landet har naturligvis et særlig ansvar for alt som skjer, også for å arbeide for en antikorrupsjonskultur i landet. Den støtter vi opp om gjennom å minne han om det, senest i partnerskapsavtalen, men selvfølgelig også å legge det til grunn i vår egen bistand. Vi har ved flere anledninger holdt tilbake penger, bl.a. fra LOTFA-fondet etter at UNDP avslørte at det hadde foregått uregelmessigheter i så måte. Gjennom både ord og handling prøver vi å bidra til det. Det ville være uriktig å underslå at det fortsatt er en betydelig utfordring på dette feltet i Afghanistan, men samtidig ligger jo nettopp noe i svaret av å styrke institusjonene, styrke nettopp et reelt parlament, styrke muligheten for å være i opposisjon og for å være uavhengig i media. All erfaring tilsier at det er på den måten man virkelig får tatt tak i denne typen utfordringer, og det kommer til å stå høyt på agendaen også i årene som kommer etter at selve ISAF-operasjonen avslutter og vi er over i en mer bistandsrolle i Afghanistan.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Dette er et tema i den strategiske partnerskapsavtalen vi har inngått. Der bekreftet vi våre tidligere løfter om et betydelig nivå på bistanden fram til 2017 – det er ikke dermed sagt at vi slutter i 2018, men da tar vi nye beslutninger – og vi slo også fast at disse bevilgningene forutsetter at afghanske myndigheter gjør det de skal når det gjelder samfunnsutviklingen generelt, men også med tanke på antikorrupsjonstiltak og godt styresett. Det er klart at det gir jo bare mening å gi disse pengene hvis de kommer fram til det de skal komme fram til, og hvis de bidrar til en konstruktiv utvikling i landet. Så det ligger egentlig innebygget i vårt strategiske samarbeid. Jeg tror at når vi er en solid giver, men også har klare krav, vil vi i større grad kunne påvirke dette enn hvis vi bare mente noe uten å gjøre noe.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2013-03-06:
«Sjøheimevernet, SHV, har behov for reelle maritime kapasiteter i form av flerbruksfartøy for å kunne operere etter hensikten og være en gripbar ressurs. Imidlertid kommer det stadig signaler om at materiellplanen for SHV ikke gjennomføres. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at regjeringens føringer om planlagt fartøystruktur i SHV blir gjennomført?»
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2013-03-06:
Disse flerbruksbåtene er et prosjekt som ifølge den informasjonen vi har, er stanset. Det betyr altså at man ikke går videre med diskusjonen nå til våren, men at man rett og slett har stoppet dette prosjektet. Det er jo noe helt annet, som forsvarsministeren også sier, enn disse mindre fartøyene, småbåtene, som er et nytt prosjekt som kan løse andre oppgaver enn flerbruksfartøyene. Det som er det litt pussige med saken, er at både iverksettingsbrevet til forsvarssektoren, som er datert 28. juni 2012, altså fjorten dager etter vedtaket av langtidsplanen i Stortinget, og sjef FOHs operative overføringer til Heimevernet per 17. januar 2013 syns å legge til grunn at Sjøheimevernet skal være oppsatt med flerbruksbåter, nettopp for å kunne løse oppdrag i det spekteret som Sjøheimevernet er satt til. Spørsmålet er derfor: Hvorfor går man ikke videre med dette prosjektet med flerbruksbåter, som nå er i både et antall og en stand som krever at de faktisk blir flere og nye?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2013-03-06:
Ut fra de opplysningene vi har, har generalinspektøren for Heimevernet gitt beskjed om at det vil tvinge seg fram endringer, nettopp fordi dette ene prosjektet med flerbruksfartøy er stoppet. Det er altså ikke på vent eller under vurdering, men det er rett og slett stoppet. Det eneste man går videre med, er spørsmålet om disse småbåtene, som altså er båter opptil 15 meters lengde, og som har en helt annen operativ kapasitet enn flerbruksfartøyene. Hvis det stemmer, er det for så vidt ikke noe stort poeng å vente på denne utredningen av den fulle fartøystrukturen, fordi det kanskje viktigste prosjektet, det som kan bidra til at Sjøheimevernet kan løse oppgaver som de har fått av sjef FOH og som ligger til grunn i iverksettelsesbrevene, knyttet til suverenitetshevdelse, overvåkning, rapportering osv., jo allerede er stoppet. Småbåtene har jo ikke den rekkevidden – det kreves flerbruksfartøyer for å kunne ivareta de oppgavene.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Heimevernet har et landsdekkende ansvar med hovedoppgaver knyttet til vakthold og sikring av viktige militære og sivile objekter. Det er gjennomført en betydelig kvalitetsforbedring i Heimevernet de seneste årene. Dette danner grunnlaget for den fortsatte utviklingen av strukturen med økt fokus på evne til vakthold og sikring, og støtte til samfunnet for øvrig ved behov. Som redegjort for i langtidsplanen for Forsvaret, er Sjøheimevernets kommandostruktur avviklet. Den taktiske ledelsen av Sjøheimevernet vil i fremtiden bli ivaretatt av de territorielle distriktsstabene. Dette er allerede tilfellet for Land- og Luftheimevernet. Langtidsplanen for Forsvaret legger vekt på å øke Sjøheimevernets evne til å løse operative oppgaver ved at sjøheimevernsområdene og innsatsstyrkene benytter mindre båter for objektsikring og lokal oppdragsløsning. De større fartøyene av Reine-klassen, som tidligere ble disponert av Sjøheimevernet, er derfor overført til annen hensiktsmessig bruk i Marinen og Kystvakten. Som oppfølging av Stortingets behandling av langtidsplanen har generalinspektøren for Heimevernet sist høst, på oppdrag fra forsvarssjefen, arbeidet med å utvikle et operativt konsept for Sjøheimevernet. Utkastet til konsept er nå til vurdering i Forsvarsstaben. Så snart dette er godkjent av forsvarssjefen, vil det danne grunnlag for videre utvikling av Heimevernets samlede materiellstruktur. Sjøheimevernet opererer for tiden seks mindre flerbruksfartøy av den såkalte Hårek- og Gyda-klassen. I lys av disse fartøyenes alder og tekniske status har Forsvaret, på oppdrag fra Forsvarsdepartementet, utarbeidet prosjektdokumentasjon både for oppgradering av disse flerbruksfartøyene og for anskaffelse av en ny såkalt Shetland-klasse flerbruksfartøy. Spesifikasjoner er også utarbeidet for et antall mindre og enklere båter til de maritime innsatsstyrkene og sjøheimevernsområdene. Så snart et godkjent operativt konsept for Sjøheimevernet foreligger, vil Forsvarsdepartementet ta stilling til omfanget av materiellinvesteringer til Sjøheimevernet, herunder videreføring av flerbruksfartøyene. Det er likevel viktig å se hele Heimevernets investerings- og driftsportefølje under ett for å sikre bærekraftige løsninger. En helhetlig avklaring i denne sammenheng er ventet i løpet av våren.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Det var jo nettopp dette jeg i hvert fall prøvde å redegjøre for. Vi ser på både en oppgradering av de fartøyene som er i dag og en anskaffelse av en ny såkalt Shetland-klasse flerbruksfartøy, men vurderingene her ligger i Forsvarsstaben. Så snart vi får dette til departementet, vil vi ta stilling til det konseptet og de investeringsforslagene som forsvarssjefen da kommer med.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Jeg kan bare gjenta det jeg har sagt: Det jobbes med både en prosjektdokumentasjon for oppgradering av Hårek- og Gyda-klasse flerbruksfartøy og for anskaffelse av en ny såkalt Shetland-klasse flerbruksfartøy. Så er jeg helt enig med representanten i at det er viktig at Sjøheimevernet har tilstrekkelige fartøy og de fartøyene som de trenger å ha. Jeg mener at anbefalingen på den operative strukturen også for Heimevernet og Sjøheimevernet må komme fra forsvarssjefen. Den har ikke vi fått ennå, den venter vi på i departementet. Når vi får den, vil vi ta stilling til dette prosjektet. Jeg er ikke kjent med at det er stanset. Det er rett og slett bare ikke kommet frem.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
«En person har vært på arbeidsavklaringspenger i over fire år. I denne perioden har det vært liten, det vil si nærmest fravær av kontakt med det lokale Nav-kontoret. Vedkommende har prøvd gjentatte ganger selv å få i stand møter. Ikke før han engasjerer advokat, blir et møte holdt. Da er en kommet to år ut i arbeidsavklaringsløpet. På grunn av dårlig personkjemi prøver han å bytte Nav-kontor uten hell, og saken står fremdeles, etter over fire år, på stedet hvil. Hva mener statsråden om denne type saker?»
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Eg takkar så mykje for svaret, og eg er veldig glad for at statsråden var veldig klar og tydeleg på at slikt ikkje er akseptabelt. Ved dette Nav-kontoret er det ei minimumsbemanning, dvs. at det er tre saksbehandlarar, og det er klart at når vi er så forskjellige, stemmer ikkje alltid personkjemien. Vedkomande har ved fleire anledningar faktisk forsøkt å få bytta Nav-kontor. Advokaten er òg inne i biletet i samband med det. Men det er ganske ille at ein må ta i bruk advokat for å få den hjelpa ein heilt klart har behov for. Kva skal ein gjera? Kven skal ta den rekninga?
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Eg takkar igjen for svaret. Eg skal gå litt over til den siste Nav-rapporten, nr. 1/2013. Rapporten viser at mange som går på arbeidsavklaringspengar, blir veldig lenge i ordninga. Etter eitt år er det berre 25 pst. som har hatt avgang, og etter 900 dagar er det 60 pst. som går ut. 40 pst. blir verande. Samtidig aukar overgangen til uføretrygd markant etter å ha vore på arbeidsavklaringspengar i eitt og eit halvt år. Ein ser at dersom ein går lenge på arbeidsavklaringspengar, er sjansen stor for at ein ikkje kjem seg inn igjen i arbeidslivet. Kva vil statsråden gjera for at desse skal få ei anna moglegheit, slik at ein slepp at dei går over på uføretrygd?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Spørsmålet gjelder en mottaker av arbeidsavklaringspenger som i løpet av en periode på fire år angivelig ikke har fått den oppfølgingen han har behov for. Dette er ikke akseptabelt. Mottakere av arbeidsavklaringspenger skal ha en aktivitetsplan. Aktivitetsplanen utformes på grunnlag av en behovs- og arbeidsevnevurdering. Denne planen angir bl.a. hyppighet og innhold i oppfølgingsarbeidet. Mottakere av arbeidsavklaringspenger kan ha svært ulike hindringer når det gjelder arbeid, og svært ulike behov når det gjelder oppfølging. Dette betyr at noen aktivitetsplaner kan ha hovedvekt på behandling, mens andre er mer arbeidsrettet. Det er likevel et minimumskrav at mottakerne skal følges opp hver sjette måned. Et viktig formål med oppfølgingen er å sikre at aktivitetsplanen til enhver tid er tilpasset brukernes behov og muligheter. Dette innebærer at brukerne skal kunne ta kontakt med Nav-kontoret på eget initiativ. Det er ønskelig at brukerne da raskt kommer i kontakt med saksbehandler. Dette er ikke alltid mulig å få til. I slike tilfeller skal bruker kontaktes av Nav-kontoret innen 48 timer. Svikt i disse rutinene skal fanges opp av ledelsen ved Nav-kontoret. I saken som representanten viser til, framgår det også at bruker ønsker å bytte Nav-kontor. I slike tilfeller kan bruker rette en henvendelse til det aktuelle fylkeskontoret. Bruker har ingen rett til å bytte kontor, men Nav har som praksis å strekke seg langt for å imøtekomme denne type anmodninger. Et annet alternativ er å anmode ledelsen ved Nav-kontoret om å få bytte saksbehandler. Dersom bruker mener at saken ikke løses på akseptabel måte, er det anledning til å fremme en formell klage på etatens service til Arbeids- og velferdsdirektoratet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Det er anledning til å henvende seg til Navs fylkeskontor, som kan være rette instans hvis bruker ikke har hatt tilfredsstillende kontakt med det lokale Nav-kontoret. Det er også mulig å rette en henvendelse og fremme en serviceklage til Nav Klageinstans. De har mottatt flere klager fra folk som er på arbeidsavklaringspenger. Det vil i tilfelle være en av to rette instanser å henvende seg til for denne brukeren.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Det viktigste er mer personlig oppfølging, enten det er fra Nav-kontoret, det er fra en attføringsbedrift, eller det handler om rehabilitering. Vi ser at en god del av dem som tidligere var på tidsbegrenset uføretrygd, nå går over i uføretrygd. Det representerer en økning som kanskje er forventet, for denne ordningen fungerte ikke etter hensikten og var et venterom før man fikk en varig inntektssikring. Det jeg derimot har stor tro på, er den nye uføretrygdordningen som gjør at det er mulig å jobbe noe mer uten at en skal være redd for å miste uføregraden. Det vil være et tiltak som vil gjøre det som er viktig for oss å nå som mål, nemlig at mange av dem som er syke i dag, kan jobbe noe. I dag er det 80 pst. som er 100 pst. uføre. Vi må få til det samme her som vi har fått til når det gjelder sykepenger: Å jobbe litt er bedre enn å være helt utenfor arbeidslivet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Representanten stiller spørsmål om et av de arbeidsrettede tiltakene i Arbeids- og velferdsetatens tiltaksspekter. Representanten har tidligere i år stilt et lignende spørsmål til skriftlig besvarelse, som jeg har besvart. Arbeidsrettet rehabilitering er ett av flere virkemidler for å få syke tilbake i arbeidslivet. Helse- og omsorgsdepartementet har ansvaret for det ordinære rehabiliteringstilbudet i helsetjenesten, herunder arbeidsrettet rehabilitering. I tillegg inngår arbeidsrettet rehabilitering som ett av flere tiltak innenfor ordningen Raskere tilbake, som ble etablert i 2007. Formålet med ordningen er å redusere sykefraværet, og midlene fordeles mellom de regionale helseforetakene og Arbeids- og velferdsetaten. For 2013 er det bevilget 200 mill. kr til Arbeids- og velferdsetaten til kjøp av Raskere tilbake-tiltak. Arbeidsrettet rehabilitering er som nevnt ett av flere tiltak innenfor denne ordningen, og Arbeids- og velferdsetaten har inngått avtaler med leverandører over hele landet. Arbeids- og velferdsdirektoratet fordeler midler og aktivitetsrammer for arbeidsrettede tiltak til fylkene. Bruk og prioritering av midlene gjøres lokalt – det synes jeg er viktig – ut fra det som er arbeidsmarkedets behov og brukernes behov. Det er brukernes behov som er det viktigste for hva slags plasser man kjøper. Dette bestemmer omfanget av de ulike tiltakene, herunder arbeidsrettet rehabilitering. Det enkelte fylke inngår avtaler med leverandører innen arbeidsrettet rehabilitering. Ifølge Arbeids- og velferdsdirektoratet har Nav Østfold presisert at de ikke kan garantere for at et visst antall plasser blir bestilt, noe som også framgår av avtaledokumentene. Arbeids- og velferdsdirektoratet opplyser at avtalen mellom Nav Østfold og Fokus På Din Helse er i tråd med direktoratets føringer om at avtalene innenfor Arbeidsrettet rehabilitering – dagtilbudet skal ha en varighet på to år, med mulighet for forlengelse i ett år. Jeg er enig i at forutsigbarhet er viktig, og at det bør vektlegges. Samtidig må avtalenes varighet og fleksibilitet også ta hensyn til muligheten for å vurdere andre leverandører, med sikte på det som er det viktigste: best mulige tilbud til brukerne.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Private tilbydere yter et veldig godt tilbud til Nav, men det som står i sentrum når Nav kjøper tjenester, er hva brukerne har behov for – ikke minst er det økende kvalitetskrav. Det må være det førende for hvilke tilbydere Nav kjøper tjenester hos.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Det har vi ikke, for dette handler jo om folk. Det er ikke slik at man har leveringsforpliktelse overfor dem som tilbyr tiltak, for det handler om hvilke behov disse menneskene har for å komme tilbake i arbeid. Vi har ikke en total oversikt i dag over alle de menneskene som trenger ulike typer tiltak i morgen, neste år eller året deretter. Det jeg synes er viktig, er at de menneskene som trenger hjelp for å komme tilbake i jobb, er veldig forskjellige. Derfor er det så viktig at det er Nav Østfold som avgjør dette, og at det ikke er regjeringen som lager sentralistiske planer. Det vil ikke være i tråd med det som er viktig for Nav, nemlig det å sette brukerne og menneskenes behov i sentrum.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Ål kommune har siden etableringen av Ål Folkehøyskole og kurssenter for døve i 1974 hatt flere døve og tegnspråkbrukere enn gjennomsnittet i norske kommuner. Ansvaret for at de døve tegnspråkbrukerne får et tilfredsstillende tolketilbud ligger hos flere instanser. Arbeids- og velferdsetaten administrerer døvetolker gjennom sin tolketjeneste. Arbeids- og velferdsetaten har ansvaret for å dekke tolking i dagliglivet, under utdanning og i arbeidslivet. I tillegg omfatter etatens ansvar å tilby selve tolketjenesten til andre instanser, som etter sektorlovgivningen har ansvaret for å betale for tjenesten. Ål kommune har ansvaret for å betale for tolketjenester der innbyggerne henvender seg til kommunene i forbindelse med konkrete saker. I tillegg har kommunen etter opplæringsloven ansvaret for tolking i barnehage samt i barne- og ungdomsskole. Ansvaret for tolking for elever i videregående skole og folkehøyskole ligger til fylkeskommunen. Som det framgår, er det flere aktører med ansvar for tolking i en kommune, men felles er at selve tjenesten i utgangspunktet tilbys av Arbeids- og velferdsetaten. Som nevnt er Ål kommune i en særstilling hva gjelder behov for tolker. Det har vært gjort forsøk på å få tolker til å bosette seg i Ål for å møte det særskilte behovet – både av Ål Folkehøyskole og av Arbeids- og velferdsetaten. Dette har ikke lyktes. På grunn av den spesielle situasjonen i Ål kommune har Arbeids- og velferdsetaten allerede etablert særskilte ordninger for å ivareta dette behovet. Nav Hjelpemiddelsentral Buskerud sender hver uke to tolker i to dager til Ål for å øke tilgjengeligheten. I tillegg leverer hjelpemiddelsentralen tolketjenester på vanlig måte etter ordinære bestillinger. Lang reisevei mellom tolketjenesten og brukerne er en generell utfordring, men her er det også etablert en forsterket ordning. Etter det jeg får opplyst fra Arbeids- og velferdsdirektoratet, fungerer denne ordningen som er etablert, godt. Det er ingen konkrete planer om å utvide omfanget av de særskilte ordningene, da dette vil kunne gå ut over tolketjenesten andre steder. Mitt svar er knyttet til det ansvaret som Arbeids- og velferdsetaten har. Jeg har ikke kjennskap til eventuelle øvrige tiltak kommunen og fylkeskommunen har satt i verk innenfor sine ansvarsområder.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Det er jo Nav som har ansvaret for å tilby tolk, men finansieringen er fordelt etter hvor de døve er. Når de er på skolen, er det noen som betaler, og så betales det på andre områder av Nav. Jeg er ikke tilhenger av en ny fordeling. Det som er utfordringen her, er å få rekruttert tolker til Ål. Det må vi fortsette å jobbe for. Det er mangel på tolker som her er det viktigste problemet, ikke nødvendigvis finansieringen.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Det er behovet som skal styre, og derfor er det også etablert særordninger for Ål for å få folk som har tolkeutdanning til å reise til Ål to dager i uken. Men det viktigste bidraget ville være hvis noen med tolkeutdanning kunne flytte til Ål. Så hvis noen med tolkeutdanning har lyst til å dra til en kommune med et veldig godt kulturtilbud – som jeg kjenner fra min tid som kulturminister – med et veldig godt miljø og med en veldig flott natur, så flytt til Ål! Der er det behov for deres kompetanse.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Folketrygdloven regulerer en rekke ytelser. For å få rett til dagpenger stilles det en rekke vilkår. Det gjelder bl.a. om man er medlem av folketrygden, har opphold i Norge, tap av arbeid og inntekt, og om å være en reell arbeidssøker, dvs. aktiv arbeidssøker, og villig til å ta ethvert arbeid. Er vilkårene oppfylt, skal dagpenger innvilges uansett hvilke motbydelige meninger man har. Søknader kan ikke avslås, og løpende utbetalinger kan ikke stanses på grunnlag av politiske eller religiøse holdninger, herunder tilhørighet til ekstreme miljøer som uttrykker kritiske, endog fiendtlige, holdninger. Tilhørighet til organisasjoner kan bare få betydning for retten til dagpenger dersom dagpengesøkere eller dagpengemottakere ikke er disponible for arbeidsmarkedet fordi de er for opptatt av andre oppgaver enn å søke arbeid – for da regnes de ikke lenger som aktive arbeidssøkere. Alle dagpengemottakere sender e-melding eller meldekort til Arbeids- og velferdsetaten hver 14. dag med opplysninger som gir grunnlag for utbetaling og kontroll av om vilkårene for dagpenger fortsatt er oppfylt. Gjennom kontroller og generell oppfølging blir en stor del dagpengemottakere kontrollert av Arbeids- og velferdsetaten. Dagpenger mottatt i strid med vilkårene, kreves tilbake. Misbruk kan medføre utestengning, eller at saken oversendes til politiet for straffeforfølgning. Annen lovgivning, som straffeloven, gjelder også overfor personer som kommer med trusler, hatefulle ytringer, som er med i voldelige aksjoner o.l. Det framstår som lite aktuelt å fremme lovforslag som utelukker personer med spesielle holdninger eller med tilknytning til bestemte miljøer fra det som er våre velferdsytelser. Slike regler kommer i strid med noe av det viktigste i vårt samfunn, ytringsfriheten. Så dagpenger opparbeider man seg rett til. Hva slags meninger man har, om det er ekstreme religiøse eller nazistiske holdninger, om man støtter Nord-Korea eller apartheidpolitikken i Sør-Afrika, vurderer ikke Nav. Et slikt samfunn ønsker heller ikke jeg. I denne saken, som i andre saker, forutsetter jeg at Nav kontrollerer at vilkårene for ytelsen er oppfylt, og at eventuelt misbruk følges opp.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Dersom man mottar dagpenger eller ytelser fra Nav og ikke gjør det det stilles krav om, nemlig aktivt å søke seg arbeid, kan man fratas disse ytelsene. Og hvis man ikke møter på tiltak, skal også ytelsene fjernes. Her skal vi være strenge. Hvorfor er det sånn at representanten Eriksson utelukkende ønsker å fokusere på personer med religiøse holdninger – som verken representanten eller jeg på noen måte liker, og som vi begge to aktivt tar avstand fra? Det finnes folk som mottar ytelser fra Nav, som er nazister, som har grusomme høyreekstreme holdninger. Er det slik at representanten Eriksson ønsker at Nav skal gå inn og foreta en politisk forhåndsgodkjenning av hvem som skal motta ytelser? Det er i strid med det jeg mener om vårt samfunn.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-03-06:
Dagpenger utbetales når man har opparbeidet seg rett til det, uansett hva slags motbydelige meninger man har. Det som er viktig, er at hvis man bruker velferdsytelsene til ikke å søke seg arbeid, men til å drive annen type virksomhet, skal man bli fratatt disse ytelsene. Slik er regelverket i et samfunn hvor vi ikke gransker folks politiske holdninger før vi utbetaler velferdsytelser.
Ida Marie Holen (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
«Ål kommune har mange døve innbyggere i forhold til innbyggertall. Undersøkelser viser at det er behov for to tolker i full stilling for å dekke behovet som den enkelte familie har. I dag tilbys det tolketjeneste ca. to dager i uka og da etter søknad. Hva mener statsråden kan gjøres for at tolketjenesten kan bli tilfredsstillende for de døve i Ål?»
Ida Marie Holen (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Jeg takker for svaret. Alle innbyggerne i Ål kommune er i en særstilling, nettopp fordi vi har så mange som er døve. I 2009 gjorde Ål kommunestyre et prinsippvedtak om å dekke alle de administrative kostnadene ved å ha to tolker stasjonert på Servicetorget. Dette var ikke mulig – ikke fordi vi ikke fikk ansatt noen som ønsket å jobbe i tolketjenesten, men fordi Nav Drammen da ikke hadde mulighet til å sette i gang noen midler. Ville det ikke vært en veldig god idé å ha et sånt – la oss kalle det – lite spleiselag mellom en kommune og Nav nettopp for å få tolker stasjonert i kommunen?
Ida Marie Holen (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Dette blir vanligvis dekket etter søknad til folketrygden. Det å kunne dekke tolker stasjonert i Ål burde like fullt være en mulighet, selv om midlene dekkes av flere forskjellige instanser. Like fullt mener jeg at det burde være slik at det er behovet for tolk som skal være avgjørende for om midlene blir satt i verk – ikke pengene.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Jeg ønsker å stille arbeidsministeren følgende spørsmål: «Det vises til oppslag i TV 2-nyhetene den 19. februar d.å. hvor det fremkommer at lederen av den ekstreme islamistiske gruppen Profetens Ummah mottar i overkant av 19 000 kroner fra Nav. Vil statsråden sørge for at disse utbetalingene opphører så raskt som mulig, og vil statsråden sørge for at man får et regelverk som forhindrer utbetaling til personer med ekstrem tilhørighet, og som fordømmer og aksjonerer mot Norge?»
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Statsråden sier tydelig at hun ikke vil gjøre endringer som forhindrer velferdsutbetalinger til personer som vi i disse tilfellene snakker om – personer som aktivt og åpent har sagt at de ønsker å aksjonere, oppfordre til krigshandlinger mot vårt samfunn – og at de skal være berettiget til våre velferdsytelser. At statsråden synes det er helt legitimt, helt greit, helt ok – det synes jeg mildt sagt er oppsiktsvekkende, for å være klar og tydelig på det. Ut fra opplysninger jeg også har mottatt fra mediene, snakker vi ikke bare om ett enkelttilfelle, vi snakker om flere som tilhører samme organisasjon, og som mottar ytelser. Mitt tilleggsspørsmål blir da: Vil statsråden aktivt forhøre seg om hvor mange som tilhører denne grupperingen, og som mottar ytelser, og vil hun aktivt forsikre seg om at vilkårene for ytelsene er oppfylt?