Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2015-12-08:
Ventelønn har vært et viktig verktøy ved omstillinger i staten, og det har også vært et godt verktøy for eldre arbeidstakere. Flertallet mener i innstillingen at en fjerning av ventelønn og vartpenger skal føre til bedre muligheter for dem som blir sagt opp i statlig virksomhet. En fjerning av ordningen vil gjøre det lettere for disse å få seg ny jobb, ifølge flertallet. Dette er påstander som i høyeste grad kan diskuteres – man kan like gjerne hevde at ordningen med ventelønn har bidratt til å holde folk i arbeidslivet. Et argument er at ordningen med ventelønn også skal dekkes over virksomhetens eget budsjett, og dermed vil arbeidsgiver ha et veldig bra incitament til å vurdere om en ansatt kan brukes videre i en ny organisasjon, framfor at vedkommende blir sagt opp og virksomheten får en langvarig økonomisk forpliktelse. Det er arbeidslinjen. Det flertallet i denne innstillingen oppnår, er bl.a. å svekke den enkelte overtalliges rettigheter, og at utgifter ved eventuell nedbemanning og oppsigelser flyttes fra den enkelte statlige virksomheten og over på det ordinære trygdebudsjettet. Det argumenteres også fra flertallets side med at man ser nødvendigheten av en harmonisering med staten og de øvrige sektorene i arbeidslivet. Da har flertallet ikke tatt med ordningen i øvrig sektor, altså privat sektor, hvor f.eks. gavepensjon og førtidspensjon brukes som middel ved omstilling og nedbemanning. Det underliggende her er at man plukker fra hverandre tjenestemannsloven stykkevis og delt. I en annen sak her i salen for noen dager siden var det et sterkt flertall som mente at man ikke burde endre kommuneloven på en slik oppstykket måte, og da ble det argumentert godt for, fra regjeringspartiene og samarbeidspartiene til regjeringen, at man burde vente på utvalget som vurderte kommuneloven, slik at man kunne se ting i sin helhet. Det ble også vedtatt. Nå er ikke det argumentet viktig lenger for flertallet, og det kan jo komme av at man her ser muligheten for å plukke vekk det som oppfattes som viktige rettigheter sett fra arbeidstakers side. Det er nedsatt et tjenestemannslovutvalg som skal se på helheten i tjenestemannsloven, og det kan ikke være særlig mye tvil om at det hadde vært naturlig å vente på det utvalgets rapport før man gikk inn og plukket fra hverandre deler av lovens innhold, slik flertallet nå ønsker å gjøre. Det prinsippet regjeringspartiene og støttepartiene hadde overfor endringer i kommuneloven, gjelder altså plutselig ikke lenger. Grunnen til det er dårlig skjult, flertallet vil som sagt plukke vekk arbeidstakernes opparbeidede rettigheter i arbeidslivet bit for bit. Det er nok å se til hvordan man også her har behandlet arbeidsmiljøloven tidligere. Jeg synes at flertallet i denne saken kunne ha vært ærlige nok til å innrømme at det er det som er det viktigste for dem. Arbeidstakerorganisasjonene reagerer på denne måten å håndtere endringer på i tjenestemannsloven. De viser også til utredningsarbeidet og mener man må se saken i sin helhet. Det hadde vært en klokere tilnærming, men arbeidstakerne og deres organisasjoner blir heller ikke i denne saken hørt av regjeringen og flertallet på Stortinget. Hadde regjeringspartiene og samarbeidspartiene hatt ønske om det, hadde de blitt med på det forslaget som Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet står bak i denne saken. Da hadde man også fulgt linjen om å se ting i sin helhet, slik som flertallet gjorde for noen dager siden da vi behandlet forslaget om endringer i kommuneloven. Sakene er ulike, prinsippet er likt, men i denne saken teller altså ikke det for flertallet. Jeg tar opp forslaget fra mindretallet, og kan også da varsle at vi vil stemme for det og stemme mot innstillingen.