trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-05-24:
Mitt spørsmål går til EU-minister Frank Bakke-Jensen. Ifølge tysk media ønsker EU-kommisjonen å presse våre naboland – Sverige og Danmark – og seks andre EU-land til å vrake sin egen valuta og innføre euroen. Danmark og Sverige skal ikke lenger ha muligheten til å ha kronen – den skal vrakes, og euroen skal innføres innen 2025. Euroen skal være valutaen til hele unionen. På svensk tv bekreftet en EU-kommissær nettopp det, at målet er at alle land i EU skal ha euro. I Norge har det norske folk i avstemningen om EF i 1972 og EU i 1994 sikret at vi ikke er EU-medlemmer, sikret vår egen krone og sikret at vi ikke har euro. Det ville vært en historisk tabbe å skrote kronen og erstatte den med euro. Høyre har entusiastisk kjempet for gang etter gang – Norge må vrake sin selvstendighet, bli medlem i EU og innføre euroen. Erna Solberg har vært en av de fremste talskvinnene av alle. La meg sitere to tidligere uttalelser fra Erna Solberg: «For meg fremstår etter hvert at Norge vil inngå i euro-samarbeidet ved EU-medlemskap som et viktigere og viktigere argument.» I Bergensavisen skrev hun: «(…) ved EU-medlemskap kan vi også bli med i euro-samarbeidet. Det ville vært en stor fordel for mange norske bedrifter.» (…) Mitt spørsmål til Frank Bakke-Jensen er: Støtter statsråden Erna Solbergs tidligere uttalelser om euro?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-05-24:
Den ene uttalelsen kom på årsmøtet til Europabevegelsen, som ønsker at Norge skal bli en del av unionen. Den andre uttalelsen kom i Bergensavisen. Utenrikspolitisk talsmann for Høyre, Øyvind Halleraker, ble utfordret på det samme, og han uttalte sommeren 2015: «Det er like sant i dag som det var da Erna sa det i 2005.» Høyres Øyvind Halleraker var meget tydelig på at det er like sant i dag som det var i 2005 at vi bør innføre euroen i Norge. Er statsråden enig med representanten Halleraker i at det er et mål at Norge innfører euro?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-05-24:
Nå er ikke jeg riktig sikker på hvor gamle de sitatene fra Erna Solberg er. Jeg er trygg på at de kommer i en god og sunn debatt om eurosonen og om et EU-medlemskap. Vi har vært ganske klare på at en debatt om norsk EU-medlemskap ikke er førsteprioritet for oss i dag, men vi er opptatt av å diskutere vårt forhold til Europa og vårt forhold til EU, også i en finansiell sammenheng. Det er litt merkelig at man på hjemmebane fra en del av EU-motstanderne og motstanderne av EØS-avtalen har et så smalt syn på eurosamarbeidet. Vi skal være klar over at en god del av de landene som har slitt økonomisk, kom inn i et eurosamarbeid – det trenger ikke bare være positive historier fra inngangen – og at eurosamarbeidet har vært med på å hjelpe dem ut av finanskrisen og på bedre vei. Så et forenklet syn på eurosamarbeidet i EU vil jeg faktisk advare mot. Også når det gjelder den norske krona, selv om den står seg godt i dag, er det økonomer som sier at det er usikkerhet rundt hvorfor den norske krona er på det nivået den er. Kanskje burde den ha ligget på et annet nivå. Vi skal være obs på at finansielt samarbeid og internasjonalt samarbeid kan være et gode, og at et regelverk rundt de finansielle institusjonene som regulerer hvordan den økonomiske politikken i forskjellige land føres, også kan være et gode. Så skal ikke jeg svare ja, jeg støtter noen uttalelser fra Erna Solberg, rett og slett fordi jeg ikke er sikker på hvor de kommer fra, og fordi jeg ikke vet sammenhengen de ble gitt i.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-05-24:
Det var veldig avklarende, for det viser at man er nødt til å ha et tidsperspektiv på mellom 15 og 20 år for å finne spisse utsagn som kan farge debatten i dag. Fra 2005 har EU vært igjennom en utvidelse opp til 28 land. Man har vært igjennom en finansiell krise, som ikke startet på grunn av eurosamarbeidet, men som startet av helt andre grunner, og vi har sett tegn på at man med det europeiske samarbeidet innenfor Den europeiske union har evnet å hjelpe en del av de økonomisk svakere landene. Når en reiser rundt til en del av de landene som kom inn i Den europeiske union i 2004, en del av de tidligere østblokklandene, ser en at de veldig glad for eurosamarbeidet, de er veldig glad for den støtten de får til å bygge finansielle institusjoner for å bygge et lovverk som gjør at de kan regulere økonomien på en bra måte. Og så skal jeg avslutte med å si at nei, jeg ser ikke umiddelbart at eurosamarbeidet(presidenten klubber) ville være det viktigste… (presidenten klubber)
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-05-24:
Nei. Men premisset legges jo ikke opp slik, i og med at en tar med de to meldingene. For det første er det slik at reiseliv, som annen eksportrettet næring – reiseliv er egentlig en eksportrettet næring – er avhengig av en kronekurs som balanserer i forhold til kostnadsnivået i Norge, for at vi kan selge de produktene vi har. Når vi selger fisk, er kronekursen viktig, for det forteller hvor mange norske kroner vi får igjen for en euro – kronekursen gjør det. Det samme er det med reiseliv, for at en eksportrettet næring bare kunne komme hit og hente disse varene. Så det å si at når vi peker på kronekursen – og det er viktig – er det automatisk å peke også på eurosamarbeidet, og det blir ikke riktig. Jeg har sagt at i framtiden mener jeg at et EU-medlemskap for Norge vil være riktig, rett og slett fordi fredsprosjektet EU kler en nasjon som Norge, det kler det norske verdisynet. Og i og med at vi i dag har dratt fram 2005, sier jeg at det er nyanser i det med eurosamarbeidet, men et EU-medlemskap i framtiden: Ja, det vil innebære et eurosamarbeid for Norge.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-05-24:
Dette er nok mer en del av et ønske om å gjøre meg utydelig. For i starten av denne spørsmålsrunden sa jeg at debatten om EU-medlemskap er ikke det som er fremst på agendaen i dag, rett og slett fordi det ikke passer i den offentlige debatten. Jeg diskuterer gjerne vårt forhold til Europa. Jeg mener faktisk vi har en stor jobb å gjøre med tanke på å diskutere EØS-avtalen for å realitetsorientere en del av opposisjonspartiene om hva dette egentlig er. Og så sier jeg at når vi igjen diskuterer et EU-medlemskap en eller annen gang i framtida, som jeg håper på, ja, så vil eurosamarbeidet være en naturlig del av det medlemskapet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-05-24:
Takk for et veldig godt spørsmål. Hele arbeidsinstruksen min ligger i det spørsmålet der. Hva betyr EØS-avtalen for Norge? Jo, det er den viktigste internasjonale avtalen vi har. Den regulerer altså vårt forhold til våre nærmeste naboer, den regulerer vårt forhold innenfor handel, den gjør at norske borgere kan reise dit man vil i Europa. På en enkel måte kan vi ta med oss norsk helsevesen når vi er ute. Ungdommen vår kan studere hvor de vil, vi får kulturell utveksling, vi lærer noe om folk og land i Europa, vi kan handle med varer, vi kan ha arbeidere fram og tilbake, vi kan ha finansielle tjenester fram og tilbake, som sikrer den norske krona på en veldig god måte, og framfor alt kan vi altså i den nye tid framover handle med tjenester. Tjenesteindustrien i Norge får en mulighet i et stort marked på 500 mill. mennesker, innenfor et rammeverk som er likt, dvs. at en bedrift i Norge behandles likt med en bedrift i Frankrike. Det er den viktigste internasjonale avtalen vi har.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-05-24:
Da eurosamarbeidet startet, var det valgfritt for medlemslandene. Man måtte først være kvalifisert, og så kunne man velge om man skulle være en del av det. Så sa man ved utvidelsen, da de nye landene kom inn sist, at det var et krav om at man skulle delta i eurosamarbeidet. Det var for å ramme inn samarbeidet og skape noen støttefunksjoner for noen land som kom inn som ikke hadde de økonomiske finansielle institusjonene som man må ha for å oppfylle kravene til å være med i det europeiske samarbeidet. Så sånn sett har ingenting endret seg. Men at det er et ønske om at eurosamarbeidet skal være omfattende i EU – vel, på den ene siden kan man si ja, på den andre siden sier man at man skal ha et «multi-speed»-EU, altså et EU i flere hastigheter. Man skal kunne samarbeide innenfor dét feltet med noen land, og innenfor dét feltet med noen land. Det er jo nettopp eurosamarbeidet – altså en mulighet for at de landene som vil og kvalifiserer seg, kan få delta innenfor det feltet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-05-24:
Det er ikke et riktig sitat. Vi sa ikke at vi ikke skulle stake ut kursen. Vi sa at det var en del ting som skal skje i nordområdene. Vi har lagt vekt på at nordområdestrategien skal være relevant for landsdelen Nord-Norge og nordnorsk næringsliv, nordnorske innbyggere og nordnorske kunnskapsinstitusjoner framover. Så har vi sagt at den næringsutviklingen som kommer, er det ikke vi politikere primært som skaper, det er det næringslivet som skaper. Vi staker ut kursen, men vi blir ikke utøvere i det næringslivet som kommer i Nord-Norge. Forskjellen på de to strategiene er at vi har dratt nordområdepolitikken ned for å gjøre den relevant for landsdelen, og så forsterker vi de institusjonene og de feltene vi mener er viktige for en slik satsing. Når vi har en spesiell satsing på utdanning i nord, er det fordi de tre fylkene og de fleste kommunene i nord har levert Norges dårligste utdanning til de unge. Vi mener at for at de unge skal kunne bli i landsdelen, ta de mulighetene som kommer, skal de ha en like god skole der oppe som man får i de beste kommunene ellers i landet. Derfor har vi en helt særegen og rettet satsing på utdanning i nord, både på lærerutdanning for å sikre at vi får faglærte lærere i skolen, og på at de lærerne som er i skolen i dag, får etter- og videreutdanning. Det er å konkretisere Kunnskapsløftet i nord. Så har vi en infrastruktursatsing som ser en eksportrettet landsdel. Det er også å legge til rette for eksportrettede næringer i nord.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2017-05-24:
Ja, jeg deler ambisjonen, jeg deler visjonen. Og jeg mener ærlig talt at hvis representanten hadde lest strategien, hadde han sett at her er det klar kurs, stø kurs, her er det lederskap. Vi har gjort nettopp det som manglet i den forrige satsingen. Vi har konkretisert hvilke satsinger som skal være der, vi har konkretisert hva slags verktøy vi bruker, og vi bruker kunnskapsinstitusjonene. Vi bruker dem helt ned til barnehage og førsteklasse, helt ned til grunnskole, for å dra med oss de unge i landsdelen. Vi bruker infrastrukturtiltak for å dra med oss bedriftene og næringslivet i landsdelen. Vi bruker de store kunnskapsinstitusjonene for å vise at vi er verdens fremste sjønasjon. Vi er gode på hav. Vi har levert en strategi om hav, og vi har levert en stortingsmelding om de geopolitiske spørsmålene som omhandler havet. Det overrasker meg at representanten ikke ser at han nå er med på en stødig reise rett fram.
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-05-24:
I det innledende spørsmålet ble det referert til en nyhetsmelding fra NRK og svensk tv, en kilde i et tysk blad, om at EU-kommisjonen etter et møte i Brussel nå ønsker å kreve at EU-land går inn i euroen innen 2025. Da er det viktig å påpeke at kommissær Dombrovskis, som deltok på møtet, rett etter møtet avkreftet at det var satt en slik tidsgrense. Det er vel ingenting nytt i at EU ønsker at flere land som er kvalifisert, går inn i euroen, men de kan kun gjøre det hvis de er kvalifisert, det er strenge økonomiske krav, og det er kun land som kvalifiserer seg, og som ønsker det, som kan gå inn i euroen. Neste uke vil Europakommisjonen levere et refleksjonsnotat om euroens framtid, og om mulige veivalg. Det skal bli interessant å lese. Men mitt spørsmål er: Det er vel ingenting som tyder på at det er noen endring i politikken fra EUs side om verken å stille krav eller stille andre betingelser om hvem som skal kunne gå inn i euroen?
Abid Raja (Venstre), 2017-05-24:
Terroren har rammet Manchester. Ondskapen, brutaliteten og frykten føles også her hjemme, også enorm sympati og medfølelse med ofre og berørte – barn som mister foreldre, foreldre som mister barn. Ingen kan være uberørt av slikt. Det er forståelig at vi nordmenn i Norge blir redde. Terroren kan også skje her hjemme. Vi har derfor tre store oppgaver foran oss i kampen mot terror: Vi må sørge for et godt politi og en PST som kan forhindre dem som planlegger slike angrep i Norge. Vi må på alle mulige måter kontre ekstremistiske ideologier, også islamisme, om det kommer til uttrykk åpent gjennom internett eller bak lukkede dører i skumle miljøer. Vi må ha en skole som lykkes med alle elever med alle bakgrunner. Jeg skal i dette minutt konsentrere meg om det siste. For det vil være norske barn med ulike hudfarger, bakgrunner og religioner som vil komme med helt ulike sett av verdier og oppfatninger til skolen. Noen har fått vranglære gjennom oppveksten hjemme, andre gjennom venner, enkelte gjennom moskeer, flere gjennom internett og på annet vis. Skolens oppgave bør være å rette opp denne vranglæren. Dersom det går barn ut av ordinær skole i dag og hater folk med en annen religion, ytringsfriheten eller homofile, eller sågar det norske samfunnet, da har man ikke lykkes med allmenndannelsen på skolen. Da har vi feilet med skolen. Da har vi feilet som samfunn. Skolen er et av de sterkeste og viktigste virkemidlene vi har for å gi historisk og kulturell innsikt og forankring, og som opplæringsloven sier: Skolen skal gi «(…) respekt for menneskeverdet og naturen, på åndsfridom, nestekjærleik, tilgjeving, likeverd og solidaritet(…) (…) (…) Vi kan derfor bli noe overrasket over at i regjeringens handlingsplan mot ekstremisme har Kunnskapsdepartementet en nokså liten rolle i tiltakene, begrenset til kunnskap om hatretorikk og uønskede opplevelser på internett samt utvikling av læringsressurser til ungdomsskolen om voldelig ekstremisme. Mitt spørsmål til kunnskapsministeren er: Hva er de viktigste tiltakene i norsk skole for å forebygge radikalisering blant dagens unge i Norge?
Abid Raja (Venstre), 2017-05-24:
Det er veldig bra og betryggende å høre at norsk skole ikke skal være verdirelativ, vi kan ikke gå på akkord med våre viktigste verdier i Norge. Vi har også en skoleklasse fra Ekeberg på galleriet i dag, og som alle lærere vet, skal skolen ikke bare forebygge radikalisering, men også hindre kunnskapsløshet. Populistiske bevegelser i Europa og USA får næring ved å bygge ned respekten for kunnskap. Det går ut over mange felter, som menneskerettigheter, naturforvaltning, klima, offentlig sektor, barnevern – også ut over tilliten til uavhengige domstoler og den frie pressen. Stortinget behandler nå et representantforslag fra Venstre – Lærerløftet 2.0 – der det bl.a. foreslås å utarbeide en konkret plan for videreutviklingen av videreutdanningstilbudet til lærere, slik at bl.a. samfunnsfag – og som en del av samfunnsfagene: historie – kan bli et reelt tilbud for flere lærere, slik at vi kan få høy kompetanse i undervisningen av disse fagene. Statsråden svarer at regjeringen vil vurdere å utvide tilbudet når det er hensiktsmessig. Spørsmålet er: Sett i lys av den siste samfunnsutviklingen, når mener statsråden dette vil være hensiktsmessig?
Terje Breivik (Venstre), 2017-05-24:
Stortinget har til handsaming stortingsmelding om humaniora. Der vert det sagt mykje klokt om viktigheita av humaniora òg i grunnskulen, systematisk arbeid med dei humanistiske vitskapane, historie, samfunnsforståing, filosofi, religionsforståing og alt det andre som bidreg til realisering av siktemålet med ei opplæringslov. Meldinga slår òg fast at humaniora som omgrep «til dels» vert assosiert med dei teologiske fakulteta. Det gjev meining, for ei vitskapleg tilnærming til religion er ein viktig del av danninga i samfunnet, og i integreringsforliket vert regjeringa beden om å «utrede muligheten for en offisiell, norsk utdanning av religiøse ledere fra relevante trossamfunn etter mal fra måten dette gjøres ved norske utdanningsinstitusjoner». Universitetet i Oslo har alt stilt seg bak ei imamutdanning under føresetnad av statleg finansiering. Så spørsmålet er kort og godt: Kva er status for utgreiinga?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
De første 4 000 kr til enslige minstepensjonister kommer jo ikke fra regjeringa, de kommer fra Stortinget, gjennom forslag fra Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti – men nok om det. Det er ganske spesielt, synes jeg, at Stortinget på Fremskrittspartiets vakt er henvist til spørretimen for å bli orientert om fordelingsvirkningene av trygdeoppgjørene. Jeg mener det er et berettiget krav at Stortinget får klarhet i Fremskrittspartiets politikk overfor pensjonistene, for den er mildt sagt en smule forvirrende for tida. Tidligere statsråd Robert Eriksson sto her i Stortinget og roste regjeringa for å ha tatt tak i reguleringsprinsippene for å hindre reallønnsnedgang for pensjonistene. Det kom aldri noen sak. Samme statsråd sa at det ikke var noe i veien for at trygdeoppgjørene også i framtida kunne legges fram for Stortinget. Nå er det tydelig for alle og enhver at det som står i veien, er Fremskrittspartiet selv. Så jeg vil gjerne høre finansministerens politiske, ikke tekniske, begrunnelse for denne typen snuoperasjoner som Fremskrittspartiet har stått for i regjering når det gjelder politikken overfor pensjonistene.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-05-24:
Senterpartiet går inn for at trygdeoppgjøret legges fram for Stortinget som egen sak på våren. Dermed blir samtalene mellom staten og pensjonistorganisasjonene om trygdeoppgjøret en forberedelse til Stortingets behandling. Når regjeringen ikke vil legge fram trygdeoppgjøret som egen sak i vår, slipper stortingsrepresentantene å vise sin mening om pensjonistoppgjøret nå. Dermed får vi heller ikke en folkeopplysende debatt om forutsetningene bak tallene. I år er ikke organisasjonene og staten engang enige om lønnsveksten for den yrkesaktive befolkningen. Mens LO–NHO-oppgjøret la til grunn en lønnsvekst på 2,4 pst., bruker staten 1,7 pst. Denne differansen utgjør om lag 1 750 kr ved en pensjon på 250 000 kr. Mitt spørsmål er: Er det ikke en fordel for pensjonistene at vi får en opplyst debatt om pensjonistoppgjøret mens det er aktuelt?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Jeg har et spørsmål til statsråd Frank Bakke-Jensen. For en måned siden presenterte regjeringen sin nordområdestrategi i Bodø, i en landsdel som går godt, og der pilene peker oppover. Strategien innebærer på en rekke områder en videreføring av politikken som Stoltenberg II-regjeringen førte. Det er bra, og det stiller vi oss bak. Samtidig avklarte statsråd Bakke-Jensen at Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen på et avgjørende punkt skiller lag med Arbeiderpartiet. Ifølge NRK Nordland sa statsråden at det i nordområdepolitikken ikke er regjeringens oppgave å stake ut kursen. For meg vitner den uttalelsen om passivitet. Skal vi mene alvor med nordområdene, trenger vi en regjering som viser lederskap, ikke en regjering som står på sidelinjen og bare heier på dem som lykkes, som statsråden formulerte som en form for ideal. Regjeringen må være en pådriver internasjonalt og nasjonalt. Her kommer ikke resultatene uten det politiske lederskapet, som nettopp staker ut kursen, tenker langsiktig, viser vilje og ikke bare står på sidelinjen og heier på dem som lykkes på egen hånd. Vår regjering oppnådde store resultater gjennom et aktivt lederskap, ved å ha en politisk agenda og en vilje til å stake ut kursen. Vi fikk bukt med det ulovlige, uregulerte fisket i Barentshavet. Vi fikk på plass en delelinjeavtale med Russland. Vi bidro sterkt til den oppbyggingen av Arktisk råd som har skjedd de senere årene. Vi fikk etablert BarentsWatch. Vi sørget for å styrke Tromsø, Bodø og Alta som kunnskapsbyer, viktige kunnskapssentre i nordområdene. Kan statsråden forklare hvorfor Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen ikke vil stake ut kursen i nordområdene?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Jeg synes ikke statsråden svarer på spørsmålet, så la meg forsøke å stille det på en annen måte: For Arbeiderpartiet er det et klart mål at Norge skal være verdensledende innen hav. Da er Nord-Norge helt sentralt – 80 pst. av havområdene våre er nord for polarsirkelen. Det vil ikke komme av seg selv. Vi må ville det, og vi må satse – fiskere, oppdrettere, forskere, energi- og mineralsektoren, sammen med landets politiske myndigheter, og sammen med kunnskapsinstitusjonene. Sammen ønsker vi å få på plass et verdiskapingsprogram for havnæringene. Arbeiderpartiet vil gjøre Norge verdensledende på områder der vi har fortrinn allerede – innenfor fisk, innenfor oppdrett, innenfor energi og innenfor utnyttelse av nye arter. Deler statsråden denne ambisjonen? Og tror statsråden at det er mulig å nå dit uten at regjeringen staker ut kursen og viser tydelig lederskap?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
«Sal av Statskog. Ikkje leveringsplikt for fisk. Privatisering av utanlandskablar. Delprivatisering av Statkraft. Privatisere Avinor. Selje NSB, NRK og Bring. Sal av Flytoget. Endre konsesjonslova for landbruk. Og generelt auke det private eigarskapet i statleg eigde selskap som Telenor og Kongsberg Gruppen. Dette er nokre døme på regjeringa og regjeringspartia sin iver etter å privatisere og selje Noreg. Kan statsministeren gjere greie for kvifor regjeringa er så opptatt av å selje fellesskapets verdiar?»
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Dersom dette var ein forsmak på haustens valkamp, har me iallfall fått vita at Høgre ikkje har tenkt å bruka tida på å snakka om sin eigen politikk, men først og fremst har tenkt å gå til angrep på andre. Når eg stiller spørsmål basert på kombinasjonen av regjeringspartia sine eigne forslag og deira eigne partiprogram, prioriterer ein altså heller å gå til angrep på Arbeidarpartiet. Spørsmålet mitt er ganske enkelt: Skal folk og veljarar og tilsette i alle desse selskapa no rekna med at det Høgre og Framstegspartiet har signalisert i sine partiprogram og summen av deira forslag, er avlyst gjennom det som Jan Tore Sanner no seier, eller står det faktisk framleis ved lag slik som det er uttrykt i deira forslag og partiprogram?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Tilsvar er heilt fint, og det må ein gjerne koma med. Når det gjeld Arbeidarpartiets partiprogram, kan eg forsikra alle om at det står veldig mykje om betydninga av at det vert skapt arbeidsplassar ikkje minst i privat næringsliv. Det ser me at nesten ikkje har skjedd under Høgre–Framstegsparti-regjeringa. Så vil eg understreka at det er ingen som viser ein så stor iver etter å selja ut ting som er viktige for Noreg – skog, fisk, viktige selskap for norsk infrastruktur, selskap som representerer viktig fagkompetanse for Noreg – som det Høgre og Framstegspartiet i sum gjer. Mitt spørsmål er ganske enkelt: Kvifor er det så viktig for Høgre og Framstegspartiet å visa denne iveren etter auka privatisering på område der me ser at det faktisk fungerer at staten har ei rolle i eigarskapet? Kvifor er det sånn at deira ideologiske iver overskygger det gode statlege eigarskapet som ein har sett gjennom ganske mange år?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-05-24:
Representanten kommer med en rekke gale påstander i sitt spørsmål, og bruker en lite opplysende retorikk. Spørsmålet viser at Arbeiderpartiet bruker en retorikk i opposisjon som ikke henger sammen med den politikken man fører i posisjon. Faktum er at Arbeiderpartiet i posisjon har åpnet for privat eierskap i en rekke statlige selskaper. Det har fått Høyres støtte. Eksempler på dette er børsnotering og delprivatisering av Statoil og Telenor samt privatisering av Arcus og Norsk Medisinaldepot. Dersom man skal følge Arbeiderpartiets retorikk, har ingen solgt mer av fellesskapet enn Arbeiderpartiet selv. Å bli kritisert av et parti i opposisjon for å gjøre det samme som partiet selv gjorde i posisjon, er alltid interessant. Men dersom denne retorikken er en forsmak på høstens valgkamp, ligger det an til å bli en lite opplysende debatt. Regjeringen vil stimulere til mer privat eierskap i norsk næringsliv. Det er viktig med en god balanse mellom det offentlige og private eierskapet. Regjeringens eierskapspolitikk er redegjort for i eierskapsmeldingen. Her fremgår det hvilke selskaper regjeringen mener staten bør eie. Regjeringen har ikke bedt om fullmakt til å privatisere Statskog, Statkraft, Avinor, NSB, NRK eller Posten Norge, som nevnes av representanten. Regjeringen ønsker videre fortsatt statlig eierskap i Telenor og Kongsberg Gruppen for å opprettholde kunnskapsbaserte og høyteknologiske konsern med hovedkontor i Norge. Vi er tydelige på at eventuelle endringer i statens eierandeler kun skal gjennomføres dersom dette anses å være økonomisk gunstig for fellesskapet. Vi har ikke hastverk. For å bidra til et mer mangfoldig og verdiskapende norsk næringsliv ønsker regjeringen over tid å redusere statens direkte eierskap i selskaper hvor det ikke foreligger særskilte grunner for at staten bør eie. Jeg minner imidlertid om at regjeringen i eierskapsmeldingen slår fast at staten skal forbli en betydelig og langsiktig eier i norsk næringsliv også i fremtiden. Regjeringen fører en politikk med sikte på å utnytte våre felles ressurser og offentlige penger mest mulig effektivt. En gang i tiden var også Arbeiderpartiet opptatt av det.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-05-24:
Representanten Tajik må regne med å få tilsvar når man legger seg på et så lavt politisk nivå retorisk og er så upresis og kommer med direkte feilaktige påstander i sitt spørsmål. Det har jeg tilbakevist punkt for punkt. Det må jo være et problem for Arbeiderpartiet når deres partileder var stabssjef ved Statsministerens kontor da man ifølge representanten solgte ut Norge, og den samme partilederen nå ønsker å bli statsminister. Dette handler om å ta vare på norske verdier, norske arbeidsplasser, norsk verdiskaping. Og ja: Regjeringen er opptatt av at vi skal ha en balanse mellom statlig og privat eierskap. Jeg tror knapt nok Arbeiderpartiet nevner verdien av privat eierskap i sitt program. Regjeringen og regjeringspartiene er opptatt av å styrke det norske private eierskapet, til gunst for norske arbeidsplasser.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-05-24:
Jeg kan nesten ikke tro at representanten selv tror på sin egen retorikk når man representerer et parti som har delprivatisert Telenor og Statoil, som har vært riktige beslutninger, og som Høyre har støttet, og at man nå kritiserer en regjering for å ha en mindre ambisiøs nedsalgsprosess enn det Arbeiderpartiet hadde selv på begynnelsen av 2000-tallet. Det er viktig med et balansert eierskap. Det er viktig at vi styrker det norske private eierskapet. Det er viktig for å trygge norske arbeidsplasser for fremtiden.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-05-24:
Jeg har ingen planer om å fjerne byggeforbudet i 100-metersbeltet til strandsonen langs sjøen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-05-24:
Hvis det er ulovlig privatisering, er det selvsagt noe for myndighetene å ta tak i. Min erfaring er at vi i Norge er flinke til å ta vare på eiendomsretten og allemannsretten, og at kommunene har gode verktøy for å sikre både vern og ønsket utbygging i strandsonen. Det er gitt statlige planretningslinjer for hvordan kommunene kan praktisere slik differensiert forvaltning, og mitt inntrykk er at det praktiseres på en god måte. Vi går nå gjennom de erfaringene man har, og vi vil også vurdere om retningslinjene skal justeres på bakgrunn av erfaringene – og også som en konsekvens av kommunereformen, hvor vi får større kommuner langs kysten. Men når det gjelder ulovlig privatisering, er det selvsagt et spørsmål som må tas tak i av rette myndigheter.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-05-24:
Vi har et tjenlig lovverk for det i dag, og jeg mener vi har grunn til å være fornøyd med måten som både kommuner og staten har lagt til rette for allmennheten i 100-metersbeltet på. Det er en viktig norsk verdi at man har god tilgang, og kommunene kan gjennom planverket sikre en god balanse mellom vern og utbygging. Så er det slik, som jeg svarte i mitt forrige innlegg, at regjeringen nå går gjennom de erfaringene man har, og også vil vurdere justeringer i retningslinjene hvis det er behov for det.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
«Regjeringspartiet Fremskrittspartiet går til valg på å fjerne 100-meterssonen. Hva mener statsråden, som er Høyre-Fremskrittspartiet-regjeringens fremste talsperson på dette feltet, om denne politikken?»
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Takk for svaret. Det var eit svar som roar meg, for sidan 1950-talet har det vore politisk einigheit om å ta vare på verdiane i strandsona. Det generelle byggjeforbodet i 100-metersbeltet langs sjø vart første gong innført i 1965, og forbodet har vore lovfesta sidan 1985 i plan- og bygningslova. Her står det at i 100-metersbeltet skal det takast særleg omsyn til naturmiljø, kulturmiljø, friluftsliv, landskap og andre allmenne interesser. Allemannsretten er eit gratis fellesgode, og ferdsel i strandsona er ein viktig del av dette. Denne retten er tufta på at me skal oppføra oss omsynsfullt med tanke på grunneigarar og andre brukarar, og visa respekt for nærmiljøet. Likevel ser me ofte at det er sett opp ulovlege stengsel eller andre fysiske hindringar som hekk, gjerde o.l., eller skilting og andre privatiserande tiltak som har til hensikt å stoppa eller vanskeleggjera lovleg ferdsel. Kva tiltak meiner statsråden bør gjerast for å hindra ulovleg privatisering av strandsona?
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Takk for svaret. Regjeringa har òg uttalt at dei gjennom lovverket vil ha statleg sikring av friluftslivområde, leggja til rette for at befolkninga over heile landet har god tilgang til strandsona, og at lovverket er det viktigaste verkemiddelet for å oppnå dette. Regjeringa påpeikar at strandsona er det arealet i Noreg som er under det sterkaste nedbyggingspresset, at byggjeforbodet ikkje er absolutt, og at det kan fråvikast gjennom planar og dispensasjonar. Særleg i dei befolkningstette områda er det stort press for nedbygging, og det vert veldig ofte gjeve dispensasjon frå regelverket om byggjeforbodet. Korleis vil statsråden sikra at det vert lagt til rette for at befolkninga over heile landet har god tilgang til strandsona?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
«I Fremskrittspartiets nye program kan vi lese at: «Avinors monopol avvikles og virksomheten privatiseres, deles opp eller selges og at staten legger til rette for størst mulig grad av konkurranse innenfor området.» Når vil Stortinget motta en sak om dette, og hvordan har statsråden tenkt at Avinors utjevningsmodell mellom lønnsomme og ulønnsomme flyplasser ivaretas slik at man kan opprettholde et bredt og variert flyrutetilbud over hele landet også i fremtiden?»
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Det er faktisk sånn at det som sikrer denne modellen, er Avinor-modellen, der man har en samfinansiering mellom dem som går med overskudd og dem som går med underskudd. Jeg vil i hvert fall gjøre det jeg kan for å bidra til at Fremskrittspartiets politikk ikke skal videreføres de neste fire årene. Det var ikke det som var poenget mitt. Men både det som er i ferd med å skje i denne perioden, og det som kan skje i kommende periode, er det viktig at velgerne er klar over. Representanten prøver å dra fram taxfreekortet på nytt igjen – da bør han heller lese seg opp på programmet til Arbeiderpartiet. Det er rimelig avklart. Vi skal fortsette finansieringen av Avinor og beholde Avinor-modellen som i dag, og inntektene fra taxfree skal fortsatt gå til Avinor. Det som er diskusjonen, er hvorvidt Vinmonopolet skal drifte eller ikke. Det er ikke sånn at statsråden venter på eiermeldingen. Allerede i neste uke skal han ha generalforsamling. Der foreslår han å endre vedtektene før Stortinget har ferdigbehandlet eiermeldingen. Synes statsråden at det er en grei behandlingsmåte?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Da er Avinor-modellen avgjørende – og at man får investering i hele landet og har et godt lufthavnnett. Men denne regjeringens ensidige holdning, også på dette området, er at man ensidig tror på konkurranseutsetting og det private. Det er det man legger opp til. Det er partiet veldig tydelig på i programmet sitt, de har det i regjeringserklæringen, og sågar skal representanten i generalforsamlingen i neste uke åpne i vedtektene for at man kan selge ut flyplassene fullt ut til private – altså begynne å bygge ned Avinor-modellen. Det er det han legger opp til. Og Bodø, som har vært det store eksperimentet til regjeringen når det gjelder konkurranse og utsetting av bakketjenesten og brann og sikring – har det vært vellykket? Nei, det har det ikke. Det har vært så lite vellykket at de faktisk ikke vil videreføre kontrakten når den går ut, og benytte seg av opsjonen, og kommer til å drive med underskudd. Det viser at de har underbydd tjenesten. Det går også på bekostning av tilbudet, og det er stor skepsis til det som skjer i sommer, med hensyn til driften. Spørsmålet mitt er: Synes statsråden det er greit at man endrer vedtektene før eiermeldingen er behandlet?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-24:
Jeg er glad for at representanten Juvik er optimistisk med tanke på Fremskrittspartiets valgresultat til høsten. Det er jeg også. Vi har gjennomført mye i den tiden vi har sittet i regjering, og det er en grunn til at folk ønsker mer av det. Men det å framlegge Fremskrittspartiets forslag til nytt partiprogram før partiprogrammet trer i kraft, er litt vel offensivt. Vi må også avvente valgresultatet for å se om vi skal regjere alene, som representanten Juvik legger til grunn, eller om vi skal regjere sammen med andre. Jeg tror nok at det blir sammen med andre, og da vil det være regjeringsplattformen som regjeringen baserer seg på når den legger fram politikken. Vi har nettopp fra regjeringen lagt fram en eiermelding om Avinor. Det er egentlig den det burde vært interessant å diskutere. Der legger vi til rette for å utvikle luftfartsnæringen i Norge. Vi legger til rette for å investere mer i infrastruktur. Vi legger også til rette for at flere private aktører kan være involvert i flyplassvirksomhet. Det gjør at de reisende vil få et bedre tilbud. Innslagene av privat aktivitet har også fått støtte fra lokale Arbeiderparti-ordførere, f.eks. i Haugesund. Jeg håper at Arbeiderpartiet i Stortinget er like visjonære som sine lokalpolitikere. Det viktigste spørsmålet er hvordan en sikrer en god luftfartsstruktur over hele landet. Det er egentlig hovedspørsmålet. Hvordan sikrer en den interne subsidieringen som Avinor i dag gjør? Det kan en gjøre på flere måter. Fremskrittspartiets tilnærming har vært at en kan gjøre det over statsbudsjettet. I dag gjør en det gjennom intern subsidiering i Avinor. Det er det ulike politiske meninger om, men det viktige er at det kan sikres på flere måter enn en gjør det i dag. Allikevel har Fremskrittspartiet et ganske klart alternativ til dette, men jeg registrerer at en på den rød-grønne siden har ønsket å ta vekk en del av virkemidlene som Avinor i dag får overskudd fra, f.eks. taxfreesalg, som genererer mye av overskuddet som gjør at en kan ha flyplasser i distriktene. Derfor er det egentlig enda mer interessant å vite hva en rød-grønn konstellasjon i valgkampen vil bli enige om at de skal fremme som finansieringsmetode. Når noen partier ønsker å diskutere å fjerne taxfreeordningen totalt sett, handler det ikke bare om hvorvidt det er Vinmonopolet eller andre som selger alkohol på flyplasser. Det vil ikke være omsetning i særlig betydning, og da mister en også inntektene. Det er en tilnærming jeg vil advare sterkt mot. Vi vet at Arbeiderpartiet har diskutert den løsningen flere ganger før sine landsmøter. Vi håper at Arbeiderpartiet ikke faller ned på en sånn løsning. Det ville virkelig skade flyplassene i Distrikts-Norge. På de 30 minste flyplassene er det mer flyaktivitet og flere passasjerer nå enn det var ved regjeringsskiftet. Det tyder på at regjeringen jobber for å gi folk et godt flytilbud i hele landet. Jeg synes en skal vurderes på resultatene, og resultatene går altså i riktig retning.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-24:
Når det gjelder samfinansiering, peker jeg på at Arbeiderpartiet heller ikke kommer til å få flertall alene. Vi vet at flere av partnerne som Arbeiderpartiet vil ha som en del av sin konstellasjon, ønsker en taxfreeordning dit pepperen gror, eller ønsker store endringer i den. Derfor vil en i den politiske debatten i valgkampen, når debattene skal føres der, måtte sammenligne hva de ulike løsningene er. Det er interessant hvis Arbeiderpartiet allerede nå avklarer at deres samarbeidspartiers alternative forslag blir kansellert. Det ville være oppklarende. Det er i så fall veldig gledelig, for denne debatten som f.eks. Senterpartiet og andre har ført, har ikke vært med på å styrke flyplassene i distriktene, snarere tvert imot. Når det gjelder politikken som er blitt ført overfor Avinor, ligger den i meldingen som er fremmet til Stortinget. Jeg forstår ikke helt hva representanten Juvik sikter til når han mener at skadelige ting har skjedd i denne perioden. Det skulle jeg gjerne fått utgreid. Det vi ser, er at det skjer store investeringer i luftfartssektoren.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-24:
Her kommer det mange påstander som ikke har rot i virkeligheten. Det er ikke sånn at det eneste denne regjeringen har gjort, er å sette flyplasser ut på anbud o.l. Vi driver som før, men vi driver bedre fordi det investeres mer. En sørger for at en kan få mer igjen for pengene en del steder. Vi ser at i Haugesund-området er alle Arbeiderpartiets ordførere veldig fornøyd med løsningen vi har hatt, eller som vi er i gang med – nemlig at en skal kunne sette ut driften av flyplassen på anbud. Men det er fortsatt Avinor som skal eie flyplassen. Det må Arbeiderpartiets representant snart klare å se forskjell på når han argumenterer med og gir inntrykk av at ting selges fra staten. Nei, ting eies av staten på disse områdene, men skal driftes på en enda mer profesjonell måte. Vi ser at det er et bedre flytilbud. Det er flere som reiser med fly nå, enn det var før. En kan riste på hodet så mye en vil, men statistikken viser oppgang i antall flyreiser i Norge, ikke nedgang. Jeg håper Arbeiderpartiet legger til grunn en faktabasert debatt framover framfor å drive med den skremselspropagandaen vi har sett i denne saken og i andre temaer.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-24:
Vi skal styre i lang tid – det er min ambisjon. Men denne regjeringen sitter fram til oktober. Da kan det godt hende at vår tid forlenges, men det kan være en annen regjering med borgerlige parti som er på plass. Vi inviterer mer enn gjerne inn både Kristelig Folkeparti og Venstre. Men den regjeringsplattformen vi styrer på, gjelder for denne fireårsperioden. Jeg tror også representanten Tung vet det utmerket godt – i all hennes polemikk. Det er slik vi må forholde oss til dette. Når representanten Tung spør «Hvilke planer har regjeringen om salg av NSB?», er det den nåværende regjeringsplattformen jeg svarer ut fra. Min ambisjon er – som jeg også har nevnt før – at Fremskrittspartiet skal bli størst mulig og få størst mulig innflytelse. Og jeg mener også at Norge har bedre av å ha en fortsatt borgerlig regjering, med Fremskrittspartiet inkludert, enn av at vi går tilbake til rød-grønt forfall under en arbeiderpartistyrt regjering. Ambisjonen min for NSB er veldig tydelig: Det skal være det beste jernbaneselskapet vi har, ikke bare i Norden, men gjerne også i verden. Det skal vi få til ved at vi gjør omstruktureringen nå, og at man leverer så gode tjenester som overhodet mulig.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-24:
Jeg forstår at representanten Tung er ivrig etter at regjeringen skal legge fram enda flere saker enda raskere. Det mener jeg at vi har gjort i større grad enn tidligere regjeringer. Men jeg tror også at representanten Tung vet utmerket godt at når det gjelder eierskapsmeldinger og liknende, er det relativt vanlig struktur på når de framkommer. Det er litt rart at representanten Tung egentlig vet svaret på det spørsmålet hun opprinnelig stilte, nemlig at det er blitt fremmet en eierskapsmelding hvor de spørsmålene som Tung her tar opp, allerede er blitt besvart. Så dette blir egentlig å løfte en debatt om jernbane, men hvor jeg ikke stiller som partiperson, men som statsråd. Det er mitt ansvar når jeg sitter i regjering og får denne talerstolen. Da stiller jeg ikke her som nestleder i Fremskrittspartiet, men jeg kan informere om hva Fremskrittspartiet ønsker. Det viktigste her er at vi leverer en bedre jernbane enn den som har vært før. Det er nå flere avganger, det er rekordvekst i antall reisende, det er faktisk mer gods, og jernbanen vedlikeholdes istedenfor at den forfaller, slik som vi dessverre så under Arbeiderpartiets styre.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-24:
Det er litt rart å få den lille bøtta der når vi vet at han fikk svar på spørsmålet sitt, og det er altså at det står i eiermeldingen, der er det opplistet. Svaret var altså godt. Det jeg påpeker, men som Arbeiderpartiet åpenbart føler seg dårlig truffet av, er at Arbeiderpartiet også skal si hva de mener. Vil de reversere alle de ting som de før har vært for, eller ikke? Jeg mener også at en må kunne se at det faktisk er mulig å ha ulik tilnærming til ulike statlige selskaper. Noen statlige selskaper forvalter naturressurser – og dem har ikke Fremskrittspartiet og Høyre sagt skal selges ut. Men det har en ikke fått med seg, siden representanten tar det opp i spørsmålet. Når Høyre vil delprivatisere Statkraft, handler det om å delprivatisere den delen av Statkraft som driver med utenlandske investeringer i energi. Det handler altså ikke om det norske arvesølvet, men om det som er rene kommersielle investeringer i utlandet, rene finansplasseringer. Hvorfor skal norske skattebetalere ta risikoen med å tape penger ved å investere i utlandet? Der er det en diskusjon, og det hadde vært interessant om Arbeiderpartiet var med og deltok i debatten framfor bare å stå og kritisere.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-24:
Jeg konstaterer at Arbeiderpartiet er ganske opptatt av ikke å ville snakke om egen politikk. Det gjelder ikke bare i stortingssalen, men også i den generelle debatten. Det hadde vært interessant om vi faktisk kunne ha standpunkter som møtte hverandre, i stedet for at en bare prøver å ta ting ut av sin sammenheng. Når det gjelder Statkraft, eller når det gjelder fornybar energi, er det interessante å se hvilke rammebetingelser det er for å investere i fornybar energi i Norge, i stedet for å henge seg opp i hvilket selskap som investerer. Vi sikrer eierskapet til dette gjennom – jo, det gjør vi, du kan riste på hodet så mye du vil –faktisk å ha en del grunnrentebeskatning og lignende. Men det som er det interessante her når det gjelder fornybar energi, er: Det investeres nå ca. dobbelt så mye i fornybar energi i Norge som snittet de siste 25 årene. Det betyr at vi har fått en dobling i investeringstakten under dagens regjering, som Arbeiderpartiet synes er helt grusomt. Jeg tror at alle som er opptatt av fornybar energi, bør være glad for en borgerlig politikk som faktisk sier ja til konsesjoner, som sørger for at avskrivningsregler blir bedre, og som sørger for at det grønne sertifikatsystemet blir bedre. Arbeiderpartiet nekter å innse det – og man rister på hodet over slike påstander – men det er likevel et faktum.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
«Fremskrittspartiet skriver i sitt nye program at en målsetting i deres økonomiske politikk er å bygge ned det offentlige eierskapet i selskaper som drives i direkte konkurranse med private aktører, at NSB skal selges, og flere jernbanestrekninger skal åpnes for konkurranse. Regjeringen har allerede besluttet at flere togstrekninger skal legges ut på anbud. Hvilke planer har regjeringen om salg av NSB, og når vil dette bli kjent for Stortinget?»
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Statsråden er kjent for å ha mange ambisjoner, og det er jo bra. Jeg regner også med at han har ambisjoner utover denne statsrådsperioden, som forhåpentligvis slutter i september. Jeg er litt overrasket over at statsråden ikke har større ambisjoner på vegne av eget partiprogram og gjennomslag for eget partiprogram i eventuelle framtidige regjeringsforhandlinger. Jeg er i hvert fall stolt av Arbeiderpartiets program og skal kjempe det jeg kan for at så mye som mulig av det som står der, skal bli framtidig politikk for en arbeiderpartiledet regjering. I Prop. 131 S for 2016–2017, som transportkomiteen nå har til behandling, er regjeringen opptatt av at NSB skal bli et nordisk markedsledende selskap i 2025. Da må jeg nesten spørre statsråden: Har statsråden ambisjoner om at NSB skal bli et nordisk markedsledende selskap i statlig eller i privat eie?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Jeg kan ikke gjøre noe annet enn å tolke det dit hen at statsråden ikke ønsker å snakke høyt om at Fremskrittspartiet faktisk har en ambisjon om å selge NSB. Så det er ikke noe annet å gjøre enn å oppfordre velgerne til å lese Fremskrittspartiets partiprogram. I 2015 behandlet Stortinget eierskapsmeldingen, og der vedtok flertallet i Stortinget, som da besto av alle partier unntatt Arbeiderpartiet og Senterpartiet, å ta stilling til en fullmakt om nedsalg i Flytoget til jernbanereformen var på plass. Nå er reformen på plass, så mitt spørsmål til statsråden blir derfor: Når skal regjeringen fremme en sak om salg av Flytoget, som Stortingets flertall faktisk har vedtatt at man skal gjøre?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
«Fremskrittspartiet og Høyre går til valg på å redusere det statlige eierskapet. Høyre vil i tillegg delprivatisere Statkraft. Som regjeringens fremste talspersonen på dette området, hvilke bedrifter som fellesskapet eier, mener statsråden bør selges i neste periode?»
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Her var det mye å gripe fatt i, men spørretimen er for at statsråden skal svare på spørsmål, ikke stille spørsmål eller invitere til debatt. Det tror jeg også statsråden er klar over, og likevel snakket han altså i 2 minutter og 50 sekunder før han kom i nærheten av et svar på spørsmålet som ble stilt. Mitt spørsmål var nemlig: Hvilke bedrifter ser Fremskrittspartiet og Høyre for seg å selge ut? Det står i Fremskrittspartiets partiprogram at det er en målsetting i den økonomiske politikken å bygge ned det offentlige eierskapet. I Høyres partiprogram står det at man skal øke det private eierskapet i statlige bedrifter. Det er klart velgerne har krav på å få vite hvilke bedrifter det er Høyre og Fremskrittspartiet ser for seg. Er det konkrete bedrifter, eller er det ren ideologi – at uansett hvor man kan finne økt privat eierskap, er det bra for denne regjeringen?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2017-05-24:
Statsråden er veldig klar over at spørretimen skal brukes til å svare på spørsmål, ikke til å invitere til debatt. Mange av de spørsmålene statsråden stiller, vil jeg gjerne svare på, men nå er det engang slik at jeg stiller spørsmål og statsråden skal svare. Jeg synes det er interessant når han snakker om Statkraft, for jeg er enig i at Statkraft trenger forutsigbare rammer. Men jeg husker at vi så noe som var veldig dårlig fra denne regjeringen – et av de dårligste eksemplene på eierskap – en sen nattetime her på Stortinget. For å finansiere Fremskrittspartiets skattekutt for Norges rikeste mennesker tok man 5 mrd. kr rett ut av Statkraft over natten, noe som har betydd at de måtte legge ned sin offshore havvindstrategi i utlandet. Og så skriver Høyre i sitt partiprogram at man skal delprivatisere Statkraft for å sikre forutsigbarhet. Mener Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen at den selv utøver så dårlig eierskap, at selskapene er i så dårlige hender, at man må selge dem ut for å sikre forutsigbarhet?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-05-24:
«I Riksrevisjonens selskapskontroll av helseforetakene for 2013 påpekte de mangel på risiko- og sårbarhetsanalyser av IKT og få øvelser knyttet til IKT-sikkerhet. Det nasjonale kompetanseorganet skal være Helsetilsynet. Hvilken systemkompetanse har de knyttet til sikkerhet og sårbarhet innen IKT i sykehusene, og hvilken rolle spiller de med tanke på å sikre mer personlig kritisk infrastruktur som pacemakere og insulinpumper som den enkelte pasient bruker?»