Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2007-06-14:
I mitt tredveårige virke i norsk helsevesen har jeg i tjue år arbeidet i nær tilknytning til akuttmottaket ved Østfold sykehus. Jeg har vært med på å ta imot utallige skadde og lemlestede og drepte trafikkofre fra stamveiene som går gjennom fylket. Noe av det jeg har sett, har for alltid brent seg inn på netthinnen, og enkelte episoder ligger i underbevisstheten og har en tendens til å dukke opp når en helst skulle ligge i dyp søvn. Det er derfor med stor interesse jeg har fulgt med og deltatt i debatten for å få på plass ny firefelts E6 og E18 gjennom Østfold. Disse stamveiene er nasjonen Norges to viktigste hovedfartsårer ut og inn av landet, to veier som går gjennom noen av de folkerike områdene vi har, og som er meget viktige både for næringsliv og for personbefordring. I en årrekke har Østfolds befolkning betalt inn rundt 6 pst. av de totale veiavgiftene, mens kun 1 pst. har kommet tilbake til fylket. Og en spør seg: Er det rettferdig? Vi har sett at det har dukket opp veier, tunneler og broer rundt om i Distrikts-Norge, hvor det bor få mennesker og det er liten trafikk, og hvor betalingen fra Østfolds bilister har vært en del av finansieringsgrunnlaget for disse prosjektene, samtidig som veinettet i Østfold har vært kraftig underdimensjonert og i særdeles dårlig forfatning. Og man spør seg: Hva slags prioriteringer er dette? Østfold har i lang tid blitt stemoderlig behandlet på veisiden, samtidig som fylkets bilister har blitt utnyttet økonomisk. Etter hvert ble imidlertid tallet på skadde og drepte i fylket så høyt at selv det politiske flertallet fra Distrikts-Norge ikke torde annet enn å gå inn for utbygging av firefelts E6. Men igjen kom kravene fra staten om ytterligere betaling fra fylkets bilister. Skulle Østfold få firefelts vei, måtte det være 50 pst. brukerbetaling, var kravet fra Stortingets flertall. Samtidig fortsatte skadde og drepte å komme inn i akuttmottaket. At staten senere er gått fra løftene om et spleiselag og lar Svinesundsbrua bli 100 pst. bompengefinansiert, er nok et eksempel på at statlige myndigheter ikke er til å stole på. Klatteutbyggingen av E18 gjennom Østfold er et grelt eksempel på manglende helhetlig planlegging og finansiering. Den rundt 5,5 mil lange strekningen skifter standard utallige ganger, til stor fortvilelse for dem som må benytte denne veien. Først nå skal vi få i gang utbygging av Krosby–Knapstad, den mest trafikkerte delen av denne veien, og selv det skjer ikke uten en ny form for utpressing. Nå må Østfold akseptere hele 20 års nedbetaling med bompenger. Jammen sa jeg lokalt initiativ! Selv etter dette vedtaket vil det fortsatt være uklarheter rundt tre viktige parseller på E18, og da har jeg unnlatt å nevne den uavklarte problematikken på Akershus-siden. Denne seigpiningen og kyniske tilnærmingen jeg opplever at Østfolds befolkning har blitt utsatt for, har fått meg til å stille meg selv spørsmålet: Hva er egentlig et menneske verdt? Hvilken pris setter det politiske flertallet på en drept person eller en som blir skadd for livet? Hva slags kalkyler benytter departementet? Nasjonen Norge er i en økonomisk unik situasjon, men velger å investere pengene i utlandet. Hvis det er noen som – i motsetning til Fremskrittspartiet – tror fullt og fast på at det vil skape inflasjon og økt kronekurs hvis det investeres mer i veiformål, må det være andre måter å begrense en slik utvikling på enn å gamble med trafikantenes liv og helse. Jeg vil henstille til Stortinget å stemme for forslagene fra Fremskrittspartiet. Det skylder etter min mening den norske stat Østfolds befolkning, ikke minst i respekt for dem som unødig har blitt drept og skadd i Østfold-trafikken.