Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 1999-03-23:
I debatten om etablering av et skyte- og øvingsfelt på Østlandet har mange kastet sine øyne på Älvdalens skjutfelt i Sverige, så også Senterpartiets gruppe på Stortinget. Mange mener at i stedet for å bygge ut et felt i Norge, burde vi inngå et forsvarspolitisk samarbeid med Sverige og leie øvingstid i dette feltet. Norsk Utenrikspolitisk Institutt, NUPI, har etter oppdrag fra Stopp Regionfelt Østlandet utarbeidet en rapport som utreder mulighetene for å bruke Älvdalen skjutfelt som en del av et alternativ til Regionfelt Østlandet. Denne rapporten har nok skapt forventninger til at et slikt samarbeid er mulig. Dette gjenspeiles i flere henvendelser som forsvarskomiteen har mottatt i løpet av vårt arbeid med denne stortingsmeldingen, samt i den offentlige debatten i mediene. Det har imidlertid hele tiden vært gjort klart både fra tidligere forsvarsminister Jørgen Kosmo, og tidligere forsvarsminister Dag Jostein Fjærvoll at dette ikke er noe alternativ. Sistnevnte, som la fram St.meld. nr. 11, som vi nå behandler, sier selv i stortingsmeldingen på side 19: «Älvdalen skjutfelt i Dalarna i Sverige har i offentlige diskusjoner og media vært sterkt fremhevet som et godt alternativ til Regionfelt Østlandet. Det understrekes her at alternativet Älvdalen kun har vært lansert gjennom den offentlige debatt.» Videre sier han på samme side: «Et godt forsvar handler om et troverdig forsvar. Den nødvendige troverdighet vil være vanskelig å opprettholde dersom de viktigste avdelingene i Hæren i Sør-Norge skal være avhengig av fremmed lands territorium for å gjennomføre sine primærøvelser.Skulle en krisesituasjon oppstå, må det videre forutses at svenske avdelinger på tilsvarende vis vil ha behov for hele feltets kapasitet til egne øvelser. Våre styrker på Østlandet ville i et slikt tilfelle stå helt uten muligheter til å gjennomføre realistiske skarpskytingsøvelser og samøvelser med tyngre våpen når behovet er størst.» I tillegg til de prinsipielle og sikkerhetspolitiske vurderinger er det også en del praktiske grunner til at det ikke var aktuelt å vurdere Älvdalen: 1. Det hadde vært behov for å bygge en ny vegforbindelse mellom de store brukerne og Älvdalen. Dette ville ha kostet flere hundre millioner kroner.2. En ville tape øvingstid ved lang transport.3. Årlige leieutgifter er ikke kjent.4. Älvdalen er i hovedsak et artilleriskytefelt og er ikke bygd ut med baner, målarrangementer og andre nødvendige installasjoner som Hæren på Østlandet ville ha behov for. Hvem skulle i så fall ha foretatt denne utbyggingen? Å foreslå at vi søker Sverige om å få bruke Älvdalen skjutfelt er et forsøk på å komme lettvint ut av en vanskelig sak. Det som også har slått meg, er at de som foreslår å søke om å bruke Älvdalen, har erkjent at Forsvaret har behov for et stort skyte- og øvingsfelt, men de ønsker ikke å ta belastningene ved å etablere et slikt felt på Østlandet. Noen hevder at svenske myndigheter har invitert oss til å benytte feltet. Dette er ikke tilfellet. Riktignok sies det at en sjef for Älvdalen-feltet, fra det svenske forsvaret, har sagt at det vil være bra om Norge kan gjøre seg nytte av feltet. Årsaken til dette er nok at det svenske forsvaret er redusert, og at de ikke bruker feltet like mye som tidligere. Han har imidlertid ingen myndighet til å invitere det norske Forsvaret til å øve i Sverige. Dette ansvaret tilligger den svenske regjeringen, og den har ikke invitert oss til dette. I den svenske riksdagen har det flere ganger vært oppe interpellasjoner, spørsmål og skriftlige spørsmål om etablering av Regionfelt Østlandet. De fleste spørsmålene har naturlig nok dreid seg om alternativet Gravberget, som ligger veldig nær den svenske grensen, men også fellesbruk av Älvdalen skjutfelt har vært omfattet av spørsmål. Blant annet har representanten Lennart Fremling stilt spørsmål til forsvarsminister Björn von Sydow om effektiv utnyttelse av skytefeltet og i den forbindelse internasjonale øvinger der. I sitt svar sa forsvarsminister von Sydow bl.a. at det er svensk praksis at utenlandske tropper ikke gis tillatelse til å øve på svensk territorium. Unntatt fra dette prinsippet er om øvelsene inngår i Partnerskap for fred-samarbeid eller i forbindelse med andre internasjonale engasjementer eller i forbindelse med et samarbeid om materiellprosjekter. Han viste også til at han hadde svart på spørsmålet om samutnyttelse av skytefelt tidligere, og om dette kunne belyses innenfor rammen av det nordiske forsvarsmiljøsamarbeidet som de nordiske forsvarsministrene har initiert. Til dette hadde han svart at spørsmålet om å åpne svenske skytefelt for andre staters militære styrker er et stort prinsipielt spørsmål, og at han derfor ikke var beredt til å ta stilling til et slikt spørsmål. Dette er etter min mening klar tale fra den svenske forsvarsministeren Björn von Sydow.