Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2008-06-19:
Når Stortinget i dag fastlegger Forsvarets struktur gjennom behandlingen av langtidsplanen, forutsetter jeg at vedtaket har bærekraft i lang tid framover. Rett nok vil vi alltid måtte vurdere vårt forsvar i lys av den til enhver tid rådende sikkerhetspolitiske situasjon, men det er krevende både for Forsvaret og for de mange lokalsamfunn som er avhengige av Forsvarets tilstedeværelse, å oppleve at det skapes usikkerhet om forsvarsaktivitetene med fire års mellomrom - hver gang langtidsplanen skal revideres. Jeg er umiddelbart enig i at Forsvaret må moderniseres og effektiviseres og følge med i den teknologiske utviklingen. Samtidig må det skapes balanse mellom ressursbehov og ressurstilførsel. Sagt med andre ord: Forsvarets oppgaver og innretning må også tilpasses en økonomisk virkelighet. Men når jeg så sterkt understreker at den struktur som nå legges, og de ofre som nå gjøres, må ha bærekraft over tid, er det fordi også det sivile samfunn har krav på en viss langsiktighet i Forsvarets virksomhet. Jeg skjønner at det for kommuner og områder i landet som nå mister viktige forsvarsaktiviteter og arbeidsplasser, føles tungt - fordi jeg kjenner lettelsen og gleden på de stedene og i de kommunene som i dag opplever at de har berget utsatte anlegg. Det gjelder i høy grad Tjøme og Mågerø, som i lang tid, og i flere omganger, har kjempet for sin kontroll- og varslingsstasjon, og som har lykkes i å overbevise Regjeringen og Stortinget om sin berettigelse og framtidige eksistens. Jeg vil tro at den spisskompetansen som i dag finnes på Tjøme og i Sørreisa, en kompetanse som ikke lett lar seg flytte, har vært utslagsgivende for de vurderinger som er gjort. En ting er nemlig å flytte utstyr og anlegg. Det har selvsagt sin pris, men kan erstattes. Langt vanskeligere er det å flytte mennesker med høy og attraktiv kunnskap og kompetanse, som er bygd over tid. Ikke minst de ansattes organisasjoner har vært opptatt av dette. De har med rette pekt på at forsvarssjefens forslag om å legge ned og flytte stasjonene i Sørreisa og på Tjøme ville påført Forsvaret et kompetansetap som umiddelbart ville svekket vår evne til å kontrollere og overvåke norsk luftterritorium, og som det ville tatt lang tid å bygge opp igjen - hvis mulig. Det operative kontroll- og varslingssystemet, med stasjonene på Mågerø og i Sørreisa, bidrar vesentlig til NATOs strategiske luftovervåking. Samtidig er disse stasjonene en viktig del av vår egen overvåking av vårt luftterritorium, hvilket ikke bare har betydning for Forsvaret, men i høy grad også for det sivile samfunn og for flysikkerheten generelt. Et effektivt kontroll- og varslingssystem er derfor en vesentlig del av vår suverenitetshevdelse, og når dette systemet videreføres og utvikles som en del av NATOs plan for et moderne og enhetlig kommando- og kontrollsystem, går jeg ut fra at Tjøme-samfunnet kan planlegge og utvikle seg i visshet om at forsvarsarbeidsplassene vil være der i lang tid framover. La meg også uttrykke tilfredshet med at Kystvakten skal videreføres med 15 fartøy, og at øvings- og aktivitetsnivået minst skal holdes på dagens nivå. Også dette er viktig, ikke minst for å forsvare våre interesser i nordområdene. Nordområdene er som kjent vårt viktigste strategiske satsingsområde. Det omfatter selvfølgelig også Forsvaret og Kystvakten. Fortsatt kamp mot svartfiske i Barentshavet er helt avhengig av Kystvaktens stadige tilstedeværelse og kontrollaktivitet. Sammen med en skjerpet havnestatskontroll og et bedre internasjonalt regelverk har denne kontrollaktiviteten gitt gode resultater. Det ulovlige, uregistrerte og urapportere fisket er nå mer enn halvert, hvilket også kommer norske fiskere til gode i form av høyere kvoter. Sånn sett er Kystvaktens bidrag til økt næringsaktivitet langs kysten av uvurderlig betydning. Jeg noterer meg at det legges til rette for en kvalitativ oppgradering av fartøystrukturen, kombinert med økt overvåkingskapasitet og mobilitet med de nye NH-90-helikoptrene som skal erstatte dagens Lynx-helikoptre.