Bent Høie (Høyre), 2014-02-27:
Da jeg hørte starten på representanten Audun Lysbakkens innlegg, tenkte jeg dette lover bra, dette er det mest balanserte innlegget jeg har hørt fra SV noen gang i denne saken. Men så begynte jeg å kjenne igjen mine egne ord. Jeg vil takke representanten for at han leste opp de ordene, for det viser med veldig stor tydelighet at for Høyre har dette alltid handlet om balansen mellom to viktige hensyn. På den ene siden det som er viktigst, kvinnens rett og mulighet til å få utført selvbestemt abort, men på den andre siden legers mulighet til å ivareta sin samvittighet så lenge det ikke går ut over kvinnen. Det kom godt fram i mitt innlegg den gangen, men den gangen handlet debatten om en reservasjonsrett som ga den enkelte lege – uten vilkår, uten informasjon – en individuell rettighet til å reservere seg, uansett om det gikk ut over kvinnen eller ei. Det er ikke det debatten nå handler om, nettopp fordi Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti har forhandlet seg fram til en reservasjonsmulighet, som – som også representanten Bollestad sa i sin svarreplikk – setter kvinnens rettighet først, og så åpner for en mulighet for den enkelte fastlege. Derfor har regjeringen sendt på høring et forslag som gir fastlegen mulighet til å reservere seg mot å henvise til abort av samvittighetsgrunner. Forslaget er på høring fram til 30. april i år. Jeg er veldig glad for at flertallet i komiteen ikke støtter forslaget som er fremmet. Jeg mener det er positivt å gi rom for etisk refleksjon blant leger. Vi skal respektere legene som synes det er etisk vanskelig å henvise til abort. Enkelte leger har i praksis reservert seg mot å henvise til abort. Til nå har dette skjedd uten et regelverk som stiller krav til hvordan pasienten skal informeres, eller hvordan legene skal sørge for at kvinnene får oppfylt sine rettigheter. Det er nettopp det vi nå rydder opp i. Vårt forslag til nytt regelverk er en klar styrking av kvinners rettigheter sammenliknet med den praksisen som har vært i Norge til nå. Ved å innføre en reservasjonsordning med klare rammer sikrer vi pasientenes rettigheter og informasjonsbehov bedre enn det som har vært tilfellet. Kvinners rett til abort er på ingen som helst måte truet i dette forslaget. Vi går inn for at fastlegene skal få mulighet til å reservere seg, men bare i de tilfellene der pasientens rettigheter er sikret. Kommunene har ansvaret for å organisere fastlegeordningen. Det er derfor helt naturlig at kommunene er de som i første omgang vurderer, ut fra de lokale forholdene, om det er tilstrekkelig tilgang til fastleger til at én eller flere kan ha mulighet til å reservere seg. Kvinnen skal ikke påføres urimelig belastning som følge av at fastlegen hennes har reservert seg. Dersom en kvinne på en leges liste vurderer eller ønsker henvisning til abort, skal fastlegen skaffe henne time hos en annen lege i nærheten – senest innen neste virkedag. Etter regjeringens forslag skal informasjon om hvilke fastleger som har reservert seg, være lett tilgjengelig for pasienter. Slik informasjon skal ligge på nettsiden der en velger fastleger. Personer som står på listen til en fastlege som allerede reserverer seg, skal få brev om dette, og de får også rett til å skifte fastlege på veldig kort tid, til en fastlege i nærheten som ikke har reservert seg. Fastlegen skal kunne reservere seg mot å henvise til abort, ikke mot å henvise til assistert befruktning, forskrive prevensjon eller å sette inn spiral. Dersom aktiv dødshjelp noen gang blir tillatt i Norge, vil lovhjemmelen også åpne for å gi forskrifter som gir reservasjonsmulighet for dette. Regjeringen har lagt stor vekt på at kvinnenes rettigheter skal ivaretas. Dette mener jeg vi har fått til på en god måte. Hensynet til kvinnene skal være avgjørende for utformingen av forslaget. Ingen kvinner skal oppleve at det er vanskelig å få abort selv om legen hennes ikke ønsker å henvise. Når høringsfristen er ute, vil høringsuttalelsene bli vurdert nøye. Deretter vil regjeringen ta stilling til utformingen av ordningen, og saken vil bli lagt fram for Stortinget som en lovsak – etter planen i løpet av denne høsten. Men i lovproposisjonen vil vi også presentere forslag til forskrifter om nærmere utforming av ordningen. Derfor legger vi opp til en mye mer åpen og demokratisk diskusjon rundt denne lovendringen enn det som er vanlig ved lovprosesser, nettopp fordi at også forskriften, alle detaljene, fremmes for Stortinget samtidig med lovforslaget, sånn at en har muligheten til å vite hvordan dette skal praktiseres konkret i de enkelte tilfellene. Det gir Stortinget rikelig mulighet til i den neste diskusjonen å komme tilbake igjen til hvilken ordning en ønsker. Men jeg registrerer at det er et klart flertall på Stortinget som ønsker at det skal etableres en reservasjonsmulighet.