trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Vi høyrde frå statsråden at regjeringa ønskjer å utvikle norsk olje og gass, ikkje avvikle. Men det står i grell kontrast til at den 26. konsesjonsrunden vart utsett. Direktøren i Norsk olje og gass uttaler at det er behov for å hindre ein bratt nedgang, og Norsk olje og gass seier: «Vi er bekymret for at 26. runde blir utsatt. Det viktige er at vi gjør tilgjengelig attraktivt areal for å sikre arbeidsplasser og inntekter til fellesskapet, som også skal bidra til den grønne omstillingen». Er statsråden einig med Norsk olje og gass i at det er bekymringsfullt at konsesjonane vert utsette?
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
No er det heldigvis sånn, eller det ser i alle fall slik ut, at det ikkje er så greinelaust at det er eit fleirtal for å røyste for dette framlegget. Det ser ut til at regjeringspartia, Framstegspartiet og Høgre i alle fall er einige om at olje- og gassektoren skal fortsetje. Det er litt ueinigheit om tidsaspektet, men det er jo viktig å ha med seg dette. Det har vore sagt fleire gonger, både av finansministeren og av andre, at vi må hugse på, no etter valet, at vi er folkets tenarar, vi i denne salen på Stortinget. Det skal vi sjølvsagt vere. Men når vi tenkjer på å vere folkets tenarar, er det sånn at det er eit rop frå innbyggjarane i heile Noreg om å avvikle, utsetje eller true olje- og gassnæringa? Er det eit sånt rop frå innbyggjarane som vi, folkets tenarar, skal ta til oss? Slik høyrest det ut som det er ein del parti som får. Men det er jo ikkje sånn. I valkampen kom det eit forslag frå regjeringspartia om å auke nokre skattar som gjeld olje og gass, og det vart eit veldig engasjement blant innbyggjarane. I mitt eige heimfylke, Møre og Romsdal, er det over 20 000 tilsette innan olje og gass. Dei vart heilt oppskaka og svært bekymra for framtida. Det er tusenvis på tusenvis i kvart fylke som har arbeidet sitt innan olje- og gassnæringa, og det er store næringsklynger utanfor sjølve olje- og gassnæringa som er synergieffektar når det gjeld arbeidsplassane som er der. Det er éin ting at Noreg har inntektene sine frå olje- og gassnæringa, men det er altså hundretusenvis av innbyggjarar i Noreg som har arbeidet sitt innan olje og gass. Kva skal det erstattast med dersom enkelte parti i denne salen skulle få viljen sin til å utsetje og til å byggje ned olje- og gassektoren? Det er det ingen som har fått svar på. Underteikna har i alle fall tenkt å vere innbyggjarane sin tenar. Eg har tenkt å lytte til innbyggjarane. Den tilbakemeldinga som eg har fått frå dei som har valt meg, er i alle fall at olje- og gassnæringa absolutt ikkje skal byggjast ned – den skal utviklast og vare ved i lang, lang tid framover i Noreg.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Åknes/Tafjord-prosjektet kom i stand i 2003, etter at det kom ei bekymringsmelding frå dåverande beredskapsleiar hos Fylkesmannen i Møre og Romsdal til ordførarane i kommunane som ligg rundt fjellskredområdet på Åkneset. Allereie i 1996 – og i åra før det – kom det varsku frå befolkninga som budde der. Det var ei sprekke som vart større og større. Tidlegare kunne ein hoppe over ho, men til slutt kunne ein ikkje hoppe over sprekka, og det vart så breitt at dei ikkje kunne kome seg over. Då varsla dei kommunane, Fylkesmannen tok fatt i det, og kommunane sette i gang Åknes/Tafjord-prosjektet. Det kom i gang i 2003, og regjeringa vart innlemma i det i 2004/2005. I åra framover vart det brukt over 200 mill. kr på monitorering i fjellet. Det er kanskje det området i verda som har mest utstyr i fjellet. Det er instrumenter som geofonar, laser, radar og totalstasjonar som skannar heile fjellsida. Det er borehol 100 meter ned i fjellet, med datamaskiner i hola som måler rørsle heilt ned til 100 meter. Dette fjellpartiet, som er 54 mill. kubikkmeter, 1,3 km langt og 700 meter breitt, er 100 meter djupt og glipene nedover er 100 meter djup, 60 meter djup og 33 meter djup, for å vere heilt nøyaktig. Utgangspunktet er at det er så formidabelt stort at det er vanskeleg å sjå for seg kva som er realiteten. Det er heilt rett, som saksordføraren sa, at det ikkje er snakk om om raset går – raset er eigentleg, per definisjon, i gang. Det glir litt kvart år, men det skal kollapse før ein får eit fysisk ras i fjorden. I 1934 gjekk det eit ras i Tafjord, litt lengre inn i fjorden, på 1 mill. kubikkmeter, som vart til 3 mill. kubikkmeter som gjekk i fjorden. Det var 75 meter høge bølger innover i fjorden, og 40 innbyggjarar omkom i den rasulykka. Ein kunne merke bølgjer ut av fjorden og inn i andre fjordar. I Ørsta vart båtane skylte på land. Det var 3 mill. kubikkmeter – her snakkar vi om 54 mill. kubikkmeter, og kanskje tek raset med seg meir masse også. Kvart år vert det i det nasjonale risikobildet lagt fram som eitt av dei fem største scenarioa for ei gedigen katastrofe. Det einaste som har vore over dette, er pandemi – og vi har sett kva det fører til. Så eg er veldig glad for at det ser ut til at Stortinget kan vere samla i ei slik sak. Kommunane, fylket og Fylkesmannen har heile tida jobba for at det ikkje skal vere ei politisk sak. Det skal vere ei sak som dei viktige forvaltningsnivåa tek på alvor, og då er det veldig viktig at Stortinget gjev ei tydeleg bestilling. Vi håpar at regjeringa tek imot den bestillinga. Det oppfattar eg at dei vil gjere, og det er underteikna veldig glad for.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Vi sluttar oss heller til det framlegget som vart tilrådinga frå komiteen til slutt. Det er eit framlegg som har støtte frå alle, også oss.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Eg vil eigentleg takke statsråden for innlegget. Det er ei viktig sak, og eg synest det er veldig flott at statsråden engasjerer seg så godt i denne saka. Åkneset har hatt besøk av ganske mange statsministrar og ikkje minst olje- og energiministrar. Eg veit ikkje om det er heilt vanleg, men eg har lyst til å invitere ministeren på besøk, til å verte floge ut. NVE, med senter på Stranda, stiller heilt sikkert opp og får statsråden ut på Åkneset. Eg trur det kan vere ein veldig nyttig informasjon, også for statsråden. Så hjarteleg velkommen til Stranda. Det er mi heimbygd. Viss det var litt spesielt – det var ein invitasjon.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Enkelte gonger kan det vere fornuftig at alle nivåa i det norske samfunnet lyttar til kva som skjer der ute, og at vi faktisk får med oss realiteten blant folket vi skal styre, i ei nasjonalforsamling. Det er altså ei alvorleg straumpriskrise ute blant folk flest i heile Noreg, og den treng vi ikkje bruke mykje meir tid på. Folk slit med å betale dei enorme rekningane, og eg er ganske sikker på at dei fleste som er i denne salen, har fått døme frå folk som har fått skyhøge rekningar, som kanskje er både ti og femten gonger høgare enn det dei normalt har hatt. Det er ein dramatisk situasjon. Så har regjeringa med støtte frå SV lagt fram ein pakke der ein då skal inn med berre brøkdelar av summane. Eg kan vere freista til å seie at det blir litt det same som om ein går i ein hage på epleslang og tek 100 eple, og så går ein og bankar på døra til dei som eig hagen og seier: Du skal få sju eple, men då må du skryte av oss. Det er nesten på det nivået. Problemet er at ein på grunn av dei høge straumprisane får inn frå Statnett og Statkraft til statskassa 30–40 mrd. kr i moms og elavgift, og så skal ein dele ut 5–5,5 mill. kr til innbyggjarane. Det blir utruleg vanskeleg for innbyggjarane å forstå noko av. Framlegget vi fremja i denne saka, 20 mrd. kr, står ved lag, så det fremjar eg på nytt. Det er forslag nr.1, det lause forslaget. Viss det vert vedteke, kan jo regjeringa kome med eit lovforslag etterpå, og så vil det kunne verte vedteke likevel. Akkurat rekkefølgja er ikkje så viktig, vil eg tru. Utgangspunktet er i alle fall at eg er rimeleg sikker på at det norske folk kjem til å trykkje på så kraftig at denne salen er nøydd til å kome med nye pakkar i framtida. Så langt har det skjedd for seint, for lite og lenge etter at problemstillinga er oppstått. Sånn kan vi faktisk ikkje halde på i ei nasjonalforsamling, etter mitt omgrep. Det er viktig for oss å vere folkets tenarar. Det er vi som skal prøve å leggje til rette for gode tenester i landet. Då kan det ikkje vere slik at vi sender rekninga til innbyggjarane på grunn av ein feilslått klima- og miljøpolitikk i Europa, som vil føre til skyhøge gassprisar. Rekninga for heile den prisgaloppen vert send til innbyggjarane, og så sit vi i denne sal og ikkje klarer å kome fram til i løysing som faktisk er bra for innbyggjarane. Eg er veldig, veldig overraska over et ein ikkje kan ha ei raskare framdrift, men eg registrerer det, og det er eg ganske sikker på at det norske folk også registrerer. Forslag nr. 1 er fremja.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Det er ein litt merkeleg debatt. Det må eg ærleg innrømme. Når nokon trur at viss folk berre får drikke alkohol heime, vert det mindre smitte enn å gjere det på ein restaurant der ein kan sitje og ete mat, og der ein kan gjere det i organiserte former, då sporar det – og eg – litt av i forhold til kva som er realiteten. Dette er ein debatt mellom regjeringspartia, og Høgre har også hengt seg på og har teke ei veldig konservativ rolle og skal ikkje utfordre noko som helst. Men når ein ser på mediebildet, er det også ordførarar frå regjeringspartia, Senterpartiet og Arbeidarpartiet, som ber om å få oppheve desse skjenkestoppane, bl.a. i Hemsedal og i Tromsø, der dei ikkje forstår kvifor det skal vere skjenkeforbod. Når ein kjem inn på Hemsedal og f.eks. Stranda, som eg kjem frå, eller Trysil, som er store turistdestinasjonar no om vinteren, kva er logikken når ein kjem skjenande inn på skisenteret og ikkje kan ta seg ein pils til maten, men ein kan reise bort til hytta og ha fest i lag med venar og kjente, det er heilt ok? Det er jo det som vert gjort når ein låser dette ute. Det gjer at det igjen er ei rekkje område som vert ramma, for n’te gongen – for ikkje å snakke om dei områda som f.eks. er stengde ned, som cruiseindustrien. Det er berre å ta seg ein tur til Geiranger eller Flåm eller kvar det måtte vere. Cruiseindustrien er stengd ned, ingen får gått på land, og i tillegg får dei skjenkestopp på skjenkestopp. Eg må berre innrømme at det vel er få plassar det er meir trygt å gå og ta seg ein øl eller eit vinglas attmed mat enn inne på ein restaurant, i forhold til det som er av mange andre påverknadsmoglegheiter i ein sånn samanheng, både kjøpesenter og alt mogleg anna, slik det vert sagt her. Totalt sett er det merkeleg at ein ikkje lèt det lokale sjølvstyret styre. Det er jo ein masse kommunar der det omtrent ikkje er smitte. Når ein då ikkje kan servere på ein restaurant eller skirestaurant i dei områda fordi nokon sentralt har bestemt at det skal vere skjenkestopp, er det ganske ufatteleg, for å seie det mildt. Eg såg i media for kort tid sidan at både Venstre og mange andre liksom skulle slå på stortromma og oppheve denne skjenkestoppen, men det ser ikkje slik ut. Det er stort sett berre Framstegspartiet som sit igjen med eit forslag om å oppheve det, og det vert interessant å sjå kva dei forskjellige røystar. Eg er i alle fall utruleg skuffa over at regjeringa skjer alle over ein kam, gjer det enklast mogleg og igjen rammar restaurant- og barnæringa kraftig – ei næring som har lege nede mange gongar før.
Svein Harberg (Høyre), 2022-01-06:
Jeg har bare et par kommentarer. Helt fra starten i høst var det full enighet i presidentskapet om at dette skulle bli tatt på alvor, og dette skulle vi få en gjennomgang av. Vi må passe på å skille mellom to ting. Ett arbeid er å se framover. Hvordan skal vi ha disse ordningene? Det arbeidet er satt i gang. Det utvalget som opprinnelig skulle se på boligsituasjonen og ordninger rundt den, har nå fått den fulle og hele pakken om ordninger, og det er bra. Det andre var at det har vært mange forslag om hvordan dette burde ses på tilbake i tid. Det kunne oppnevnes en ekstern kommisjon, et utvalg, men det som har vært viktig for oss, er å få gjort det raskt og av noen som kjenner Stortinget. Vi vet at Riksrevisjonen kjenner Stortinget og det parlamentariske arbeidet godt. Derfor synes vi det har vært en god løsning å lande på det. Så vil jeg bare takke representanten Hagen for presiseringen av at det ikke er noen begrensninger i dette vedtaket. Det er nettopp slik at Riksrevisjonen selv skal finne ut av dette, og vi har bedt dem se på Stortingets økonomiske ordninger for stortingsrepresentantene. Det betyr alle ordninger der en har en økonomisk fordel eller erstatning. Det kan de se på, og det har de full frihet til å gjøre. Jeg tror det skal fungere godt. Så en kommentar til representanten Hansson, for han refererte til et årstall: Når en ser på saker som gjelder enkeltpersoner, er det viktig å forholde seg til det som gjelder, også når det gjelder foreldelsesfrister. Dette kan i noen tilfeller ende opp i rettssystemet, og da må en ha mulighet til å stå opp for sin sak. Det betyr at det må være innenfor de foreldelsesfristene som gjelder. Det er jeg helt sikker på at Riksrevisjonen ivaretar på en god måte.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Først en takk til Svein Harberg, som også klargjør at Riksrevisjonen står helt fritt, og at det ikke er noe begrensninger i det som presidentskapet har skrevet i sin innstilling. Jeg hadde i mitt første innlegg ikke tid til å ta opp et annet tema som jeg synes er nødvendig å si noe om, og det er at det også vil være helt naturlig at Riksrevisjonen ser på Statsministerens kontor og de forskjellige ordninger som gjelder for den utøvende statsmakt. Der er det både pendlerboliger, biltjeneste og andre forhold som kanskje kan gås etter i sømmene for å se om praksis er slik den skal være. Det har i den offentlige debatt også dukket opp spørsmål om man mottar skattepliktige ytelser. Der vil jeg gjerne si at biltjenesten er en enorm fordel for medlemmer av presidentskapet, parlamentariske ledere og alle statsråder hvis den brukes som en tjeneste for å komme seg frem og tilbake til arbeid hver dag. Da er det en skattepliktig ytelse, slik jeg ser det. Der det imidlertid foreligger en skriftlig anmodning eller et vedtak fra PST om sikkerhetskjøring, altså at en statsråd, et medlem av presidentskapet eller et medlem av Stortinget av sikkerhetsmessige hensyn ikke skal reise kollektivt og ikke skal bevege seg ute, er det ikke en skattepliktig fordel i det hele tatt. Men dersom man blir hentet hjemme for å bli kjørt på jobben daglig uten at det foreligger noen slik sikkerhetsvurdering, må det anses for å være en arbeidsreise som betales av arbeidsgiver, og det bør være en skattepliktig ytelse. Så systemet med bruk av biltjeneste for statsråder, presidentskapsmedlemmer, parlamentariske ledere og eventuelt andre bør man også gå gjennom fordi vi vet at skattemyndighetene når det gjelder privat næringsliv, er veldig keene på at det skal betales skatt av skattepliktige ytelser fra arbeidsgiver til arbeidstaker. Jeg håper at skattemyndighetene også ser på praktiseringen av disse ordninger, og at der det er rene, vanlige bekvemmelighetshensyn som tilsier at man blir kjørt frem og tilbake til jobben omtrent hver dag, skal det innberettes som en skattepliktig ytelse.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Denne debatten, som andre klimadebatter, minner meg om religionsdebatter. Det er jo slik at en verdensbefolkning som tror på jomfrufødsel, gjenfødelse etter døden, en himmel full av lystige jomfruer for dem som dør som martyrer, kan tro på hva som helst. Den nye tilleggsreligionen er klimareligionen, som favner bredt. De troende har nesten alle en tro på rapportene fra FNs klimapanel og politikernes tolkning av dem. Rapportene er basert på matematiske modelleringsverktøy som hele tiden oppgraderes for å forutsi klodens mest kompliserte naturfenomener, alt under fellesbetegnelsen klima. På samme måte som troen på jomfrufødsel er et grunnleggende element i kristendommen, er det grunnleggende elementet i klimareligionen at den eneste redning for kloden er null utslipp av den livgivende gassen CO 2 . FN og verdens regjeringer er besatt av den nye klimareligionen og organiserer sine samfunn for å gjøre alle til troende. Annerledestenkende som støtter seg på vanlige, vitenskapelige metoder som felleforskning, kildekritikk og sammenligninger mellom klimapanelets prediksjoner og observasjoner på klodens overflate, vet at menneskeskapte utslipp av CO 2 betyr lite for klodens klima. Til tross for at alle lesende og tenkende mennesker er vel kjent med at klodens klima har vært i forandring siden tidenes morgen, blir ikke-troende, som meg, kalt klimafornektere og ellers mobbet ut av den offentlige diskusjonen. Nå er det slik at den sunne fornuft nesten er helt fordrevet fra den offentlige debatt og fra offentlig og privat sektor. Nesten alle viktige avgjørelser, offentlige som private, må begrunnes med lavere utslipp av CO 2 eller drømmen om det grønne skiftet. Den som ikke gir en slik begrunnelse, må regne med å bli gjort til en taper i enhver konkurranse med en som er blant de troende klimareligiøse fanatikerne. Dette var en grusom salve, men det bør også sies, slik at vi får inn det bildet av det som skjer. Nå ser vi nettopp konsekvensen av klimareligionen og det grønne skiftet: skyhøye strømpriser, selv i det landet som var lært opp til å ha rimelig tilgang på strøm til befolkning og bedrifter. Det er på tide at det er flere som begynner å bli kritiske til den nye klimareligionen som har fått altfor stor makt på altfor mange områder.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Jeg takker Terje Aasland for nok en anledning til å si at jeg skulle ønske Arbeiderpartiet snart sluttet å spre løgner om hva som skjedde på den tiden. Jeg har aldri noen gang foreslått å selge Statoils eierandeler i Statfjordfeltet. Legg merke til hva jeg nå sa: Det har jeg aldri gjort. Men jeg har bedt om unnskyldning fordi jeg i min pure ungdom var litt for fascinert av at vi ikke skulle stille alle de kravene til utenlandske oljeselskaper som begynte å lete etter olje i Norge. Det står jeg på. Det var en uklok beslutning. Jeg er sikker på at Terje Aasland også hadde noen ukloke tanker i sin ungdom. Men jeg er i hvert fall blitt eldre og har endret oppfatning. Det var en fornuftig oljepolitikk som ble ført av Finn Lied, Arve Johnsen og de som den gang styrte. Det er takket være dem jeg derfor også senere har sagt: Hvorfor i all verden har vi ikke stilt de samme kravene overfor dem som forvalter vårt oljefond, om at de må etablere virksomhet i Norge, gjøre det fra Norge, ta om bord norske folk for å lære dem opp i finansforvaltning? Vår oljeformue er den nye oljen, og den kunne vi brukt på samme måte, til å stille krav og bygge opp en oppegående finansnæring, for det spiller ingen rolle om en megler sitter i Oslo eller Tokyo eller New York. Der burde vi brukt den makten vi har, ved å si at de som skal forvalte vårt oljefond, skal gjøre det fra Norge, og de skal ta om bord norske trainees. Så det har jeg i hvert fall lært. Så til representanten fra Miljøpartiet De Grønne, som kom med en del påstander om min sammenligning med religion og andre ting. Jeg vil bare si at alt det representanten fra Miljøpartiet De Grønne sa, var feil. Det var ikke sant i det hele tatt. Det er nok av vitenskapsfolk – jeg har navnet på 500 av dem nede på kontoret og har referert til det tidligere – som sier: Det er ingen klimakrise. Det kan være klimaendringer, ja, men det har lite å gjøre med menneskelig aktivitet. Da er det bedre å ha en holdning om å tilpasse seg eventuelt naturens egen klimaendring – slik naturen alltid tidligere har hatt klimaendringer. Det var mitt hovedbudskap. Nå er jeg sannsynligvis blitt så gammel at jeg ikke kommer til å endre oppfatningen noe særlig, så lenge jeg kan stå på denne talerstol.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
La meg først få en avklaring om dette med taletiden: Er det slik å forstå at presidenten benytter sin makt etter § 51 første ledd til ikke å foreslå eller åpne for, men til å vedta en begrensning av taletiden på 3 minutter per partigruppe? Er det riktig forstått? Eller er det nå en åpen debatt, etter § 52.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Nei, presidenten foreslo ikke, han åpnet for, for jeg ville bedt om ordet til å foreslå at vi behandler dette etter § 52.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Debatten burde vært organisert på normal måte, etter § 52. I så tilfelle kan man ikke gå rett til votering før vi får anledning til å fremme forslag om en annen behandlingsmåte, og jeg fremmer forslag om at den skal behandles etter § 39 annet ledd bokstav d. Jeg har gått inn i forretningsordenen for å se hva som står der, og i Stortingets forretningsorden med kommentarer står det om § 39 annet ledd bokstav e, «avvises eller ikke tas under behandling», at det «bare bør brukes når det er formelle mangler ved forslaget som gjør at det ikke underlegges realitetsbehandling». Det er ingen formelle mangler ved det forslaget som er fremlagt, så det er ikke hjemmel til det etter den paragrafen, etter min oppfatning. Og forslaget er ikke det samme som det forslaget jeg tror presidenten har i tankene. Det ligner på et som var til behandling i desember, men det er ikke det samme forslaget – det er vesentlige endringer i dette forslaget. § 39 annet ledd bokstav e, «ikke tas under behandling», «kan brukes når andre grunner – også politiske innholdsmessige grunner – gjør at Stortinget ikke vil gjøre noen videre realitetsbehandling av forslaget» – altså politiske grunner. Jeg skjønner godt at stortingsflertallet ikke ønsker en debatt om endringer i kompensasjonen til forbrukere når det gjelder de høye strømprisene, som vårt forslag innebærer – en vesentlig forbedring. Hele det norske folket venter nå på at Stortinget skal gjøre dramatiske ting for å hindre de store regningene som kommer ikke bare nå i januar – folk vil jo få sjokk når de får dem – men også kommer i februar, mars og kanskje også senere. Da synes jeg det er veldig rart at presidenten nekter oss en skikkelig debatt om dette, som store deler av det norske folket er opptatt av. I tillegg til at man vil avvise et forslag som åpner for debatt, begrenser man også debatten om forslaget, slik som presidenten nettopp gjorde – og klokken går – etter at jeg stilte spørsmål om hva presidenten egentlig åpnet for eller vedtok. Det er forkastelig at man prøver å kneble landets nasjonalforsamling fra å drøfte den saken som hele det norske folket er opptatt av. Det beklager jeg meget dypt.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Behandlingsmåten er en sak i seg selv.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
President! Jeg går ut ifra at man kan stemme for vårt forslag. Vi har fremmet et forslag.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Lars Haltbrekken mente at dette var et enstemmig lovvedtak fra Stortinget i desember, og det er teknisk sett riktig, men politisk feil. Det var flere partier som hadde divergerende lovforslag, og så, etter at våre forslag var falt, stemte vi selvsagt for det som var nest best. Men det å fremheve at det var et enstemmig vedtak når det var divergerende forslag, er feil. Fremskrittspartiet foreslo i desember at vi skulle ha en kompensasjonsgrad på 75 pst., ikke 50, eller 55, og at det skulle være for alt over 50 øre per kWh istedenfor 70 øre per kWh – som SV aksepterte, dessverre. Jeg tror SV faktisk hadde fått bedre uttelling for sine primære synspunkter sammen med bl.a. Fremskrittspartiet enn med regjeringspartiene. Det var først etter den 17. desember, i realiteten, at vi har fått en del reaksjoner blant det norske folk, og det har ikke vært noen fantastisk omfavnelse av denne kompensasjonsordningen blant folk. Nå får vi jo se i neste uke, når de fleste får sin strømregning for desember, om det blir et allment jubelbrus over den store kompensasjonen fra regjeringspartiene og SV, eller om det blir, som jeg tror, en betydelig skuffelse over hvor mye høyere den regningen forbrukerne selv må betale, faktisk er blitt. Det er da vi får reaksjonene. Det er jo også derfor vi i dag forsøkte å få en forbedring av ordningen, når vi nå ser og leser i avisene om de enorme merinntektene som staten og det offentlige i form av kommuner og fylkeskommuner får som følge av resultatet av de skyhøye strømprisene, og hvor lite som egentlig gis tilbake til befolkningen, slik som Frank Sve har understreket flere ganger. Så da får vi se i neste uke, og er det da slik at det er en allmenn begeistring, skal jeg si at da tok jeg feil, og det er helt greit. Men hvis det er slik jeg tror, at det blir veldig mange neste uke som blir veldig skuffet over hvor liten kompensasjonen er, da vil det kanskje være på tide at også andre enn Fremskrittspartiet vil være innstilt på å forbedre ordningen. Vi var innstilt på å gjøre det fra og med januar-strømbruket, som forfaller til betaling i februar, slik at man kunne få i hvert fall en trøst når man åpner regningene sine neste uke, om at det vil bli bedre i neste måned. Jeg er skuffet over at alle andre partier ikke ville benytte anledningen til å forbedre ordningen allerede i dag.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Det står i § 1-5 Grunnleggende krav ved iverksetting av smitteverntiltak, altså i smittevernloven: «Smitteverntiltak etter loven skal være basert på en klar medisinskfaglig begrunnelse, være nødvendig av hensyn til smittevernet og fremstå tjenlig etter en helhetsvurdering.» Det blir spennende å se hva domstolene finner om denne skjenkestoppen når det gjelder disse tre nødvendige bestemmelser, men det er en ting til: «Tvangstiltak kan ikke brukes når det etter sakens art og forholdene ellers vil være et uforholdsmessig inngrep.» Da går jeg ut fra at regjeringen i realiteten har en slik gjennomgang. På den ene siden er det kostnadene for samfunnet ved det inngripende tiltaket – og det er det mange som har snakket om her i dag; det er ganske dramatisk – og på den andre siden hva vi oppnår. Hvor mange innleggelser i sykehusene blir hindret av skjenkestoppen? Da kan man vurdere det forholdsmessig, og da ligger bevisbyrden i å si at skjenkestoppen medfører så og så mange som ikke blir innlagt på sykehus, for det er jo av hensyn til helsevesenet alt dette skjer. Hvis vi går litt tilbake i tid, vet vi at det var 1 400 som døde av vanlig influensa i 2017–2018. Det var altså flere som døde av en vanlig influensa enn som hittil har dødd med covid-19, ikke nødvendigvis av covid-19. Det blir spennende å se disse juridiske vurderingene av forholdsmessighet. Jeg er ikke i tvil om at jeg vurderer at skjenkestoppen er både lovstridig og grunnlovsstridig. Så er det det som hele tiden sies om at fagfolkene har gitt råd. Det høres ikke sånn ut fra statsråden. Det høres ut som at fagfolkene har bestemt, og at hun bare er en lakei som gjennomfører fagfolkenes meninger. Jeg vil gjerne understreke at statsråden og regjeringen er ansvarlige for sine vedtak. At de hører på såkalte fagfolk, er greit, men man behøver ikke nødvendigvis være fagmann eller fagdame for å vurdere om man kan sitte på en restaurant hvor alle må sitte på anviste plasser ved bord, får servert mat og får lov til å drikke et glass vin eller øl, eller Coca Cola eller Pepsi Max, hvis grensen f.eks. settes til kl. 22 om kvelden. At noen kanskje oppfører seg galt i beruset tilstand kl. 02 om natten, aksepterer jeg, men det er fullt mulig å fjerne skjenkestoppen og følge resten av § 13 i covid-19-forskriften.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Cecilie Myrseth, fra Arbeiderpartiet, mente jeg hadde kritisert fagfolkene. Det har jeg ikke gjort. Jeg har kritisert regjeringen for hele tiden å skyve fagfolkene foran seg og derved prøve å frasi seg sitt eget ansvar for å foreta en helhetsvurdering. Jeg har nå hørt fagfolkene på pressekonferanser i ganske mange måneder, og er det noe de hele tiden understreker, er det jo usikkerheten. Jeg har i dag prøvd å spørre: Hvor mange færre innleggelser får vi på sykehus som følge av skjenkestoppen? Det er jo det som er det helt avgjørende faktagrunnlaget for å kunne vurdere om de negative konsekvenser av skjenkestoppen er forholdsmessige i forhold til det vi oppnår. Jeg kan ikke erindre at verken Helsedirektoratet eller FHI noen gang engang har antydet hvor mange færre innleggelser på sykehus det blir som følge av skjenkestoppen. En annen representant snakket om at dette er en del av en tiltakspakke. Det er mulig noen mener det, men vi foreslår ikke å oppheve tiltakspakken. Det vi foreslår, er å oppheve fjerde ledd i § 14 i covid-19-forskriften, og det lyder som så: «Serveringssteder som har skjenkebevilling etter alkoholloven kapittel 4 og 5 eller forskrift om alkoholordningen for Svalbard kapittel 3, skal ikke utøve skjenkebevillingen.» Alt annet av regler er ganske detaljerte i covid-19-forskriften, hvor det slås fast at de som har skjenkebevilling, skal ha sitteplasser til alle gjester. Det har som regel ikke en pub eller en bar, men det er det nok av bestemmelser i covid-19-forskriften som regulerer. Det vi nå foreslår fjernet, gjelder kun alle de restauranter og serveringssteder som nå ikke har gjester fordi gjestene i tillegg til å spise et godt måltid mat, gjerne vil ha et glass øl eller vin til maten, i stedet for Cola. Dessverre er vi mennesker slik innrettet, i hvert fall noen, at hvis man ikke kan få et glass vin eller øl til maten, og maten på restaurant er dyr i Norge, lar man være å gå på restaurant. Da holder man seg hjemme. Det er jo det som er problemet for alle arbeidsplassene vi i dette huset og med regjeringen nå i realiteten har fjernet. Ansvaret er hos staten. Det blir spennende å se de søksmål som jeg håper kommer.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2022-01-06:
Norge er i en spesiell politisk situasjon. Folk er trøtte, trøtte av langvarige koronatiltak, og nå er de også trøtte av strømpriser som plager og provoserer folk i hverdagen. Det vi da ikke trenger i tillegg, er en situasjon hvor det reises usikkerhet om hvorvidt stortingsrepresentantene, folkets representanter, faktisk behandler de ordningene vi må ha for å gjøre jobben vår, på en ordentlig måte – som ikke gjør at vi tusker til oss fordeler som vi ikke skal ha, og som andre folk ikke får. En sånn situasjon, hvor det er misnøye og det gryr mistillit blant folk, er farlig for tilliten til demokratiet. Det trenger vi ikke. Derfor var Miljøpartiet De Grønne allerede i høst offensive med å be Stortinget og presidentskapet gå fullt inn i disse sakene, ta fullt ansvar for å vise at det ikke er tvil om at Stortinget tar på alvor den situasjonen som er oppstått med misbruket som har vært av Stortingets ordninger. Den 23. november ba vi i et brev til presidentskapet om at bl.a. Riksrevisjonen ble trukket inn, og at det ble gjort undersøkelser av alle representanters bruk av ordninger tilbake til år 2000. Vi er derfor veldig glade for at presidentskapet nå har lagt fram en innstilling som – så vidt vi kan se – på alle punkter følger opp disse forslagene. Ved å vedta dette viser Stortinget at vi nå tar saken på det alvoret som saken må tas på, og at det blir ryddet helt opp. Det er bra for det norske demokratiet. Miljøpartiet De Grønne slutter seg derfor til innstillingen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2022-01-06:
Den 1. februar i fjor ble det gjennomført et militærkupp i Myanmar, og det var naturlig nok en sak som sto veldig høyt på Sikkerhetsrådets agenda tidlig i vår sikkerhetsrådsperiode. Det er også riktig, som utenriksministeren sa i sin redegjørelse, at de regionale organisasjonene ofte er veldig viktige for arbeidet, også i Sikkerhetsrådet, og samarbeidet med dem. ASEAN ble utpekt til å ha en spesiell rolle overfor Myanmar, og de utpekte også en egen spesialutsending, utenriksministeren i Brunei. Nå har Kambodsja overtatt formannskapet i ASEAN, og det har i prinsippet ikke skjedd særlig mye, om noe, i perioden fra militærkuppet og fram til nå. Så mitt spørsmål er: Hvordan ser Norge for seg at vi i vår presidentperiode kan legge press på ASEAN for å bidra til en endring i Myanmar?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2022-01-06:
Jeg har bare noen korte merknader til innstillingen. Siden 1996 har stortingsmeldingen om eksport av forsvarsmateriell vært en veldig god kilde til kunnskap om det som har skjedd de foregående år når det gjelder eksporten av forsvarsmateriell. I og for seg er meldingen tilbakeskuende, den viser oss hva som har skjedd, men innstillingen vil jo vanligvis også gi et godt grunnlag for de enkelte partiene til å komme med prinsipielle betraktninger knyttet til eksporten av forsvarsmateriell. Da synes jeg det er grunn til å peke på i år at hele komiteen slutter seg til den viktige målsettingen om å sikre en fortsatt levedyktig norsk forsvarsindustri som kan bidra til leveringssikkerhet for norsk forsvar, men også for allierte lands forsvar. Det synes jeg er en god bunnplanke for hele det politiske miljøet når det gjelder dette området. Så er det et bredt flertall som peker på den viktige rollen forsvarsindustrien spiller i Norge i form av arbeidsplasser, men også i den forstand at de er en høyteknologisk industri, som vi har all nytte av. Det er også svært viktig at en beholder statlig eierskap til de store forsvarsbedriftene i Norge. Det har jeg lyst til å understreke, for jeg synes egentlig det var oppmuntrende med selve meldingen og innstillingen. Så har jeg lyst til å peke på et par punkter som jeg synes det er grunnlag for å understreke. Det ene er at en samlet komité også sier at i dag har en ingen bestemmelser som direkte kan forhindre overføring av eierskap til selskaper, og at en dermed kan komme i en situasjon der en får et oppkjøp av virksomhet for å omgå eksportkontrollregelverket. En samlet komité er positiv til at regjeringen nå skal vurdere om sikkerhetsloven skal tydeliggjøres på det området, og at det dermed da kan bety en innstramming. Jeg har også lyst til å si at når Riksrevisjonen går gjennom eksportkontrollregelverket, skal vi lytte nøye, for sjøl om det er et bredt flertall i denne salen, er det jo ulike interesser fra de ulike partiene. Noen ønsker en mye sterkere rolle for Stortinget i en del av disse sakene, noen har et annet syn på vår allierte tilknytning, og noen har også et mer kritisk syn på eksport av forsvarsmateriell. Da er det altså slik at det påligger det brede flertallet som står bak dagens regelverk, å være veldig oppmerksom på de merknader som kommer fra Riksrevisjonen. I den forbindelse peker innstillingen særlig på tre ting. Den peker særlig på de lovpålagte oppgavene som PST og tolletaten her har, om de oppgavene blir utført godt nok og grundig nok, og også om beslutningen knyttet til godkjenning av eksport til De forente arabiske emirater var godt nok fundert før det ble gjennomført. Jeg synes det er viktig at vi er opptatt av Riksrevisjonens funn, og at vi også ser på deres funn som en mulighet for faktisk å styrke og opprettholde den brede oppslutningen om det norske eksportkontrollregelverket, og at en derfor har en særlig årvåkenhet i oppfølgingen av det.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Fredsdiplomati – smak litt på den – det er vi glad i, og vi har engasjert oss omtrent på hele jordkloden: Israel, de palestinske selvstyreområdene, Colombia, vi har vært i Asia og Afrika, Sudan, Sør-Sudan – og felles for dem er at det ikke er fred der, det er like ille som det var. Ja vel, vi har fått noen musicals på Broadway, og vi har fått noen fredsprisvinnere, men det er ikke fred. Hvilke vanlige folk er det utenriksministeren omgås, som har bedt oss om å drive med disse såkalt fredsskapende konfliktene, eller løsningene? Når jeg går på stand, så går jeg ikke og sier: Hva har dere gjort i Sør-Sudan? Og hvis det er spørsmålet, så er det eliten man omgås, den akademiske eliten, den skattefinansierte, organisasjonene – det er ikke folk flest, og vi skal jo drive politikk for folk flest. Så spørsmålet er: Hvilke vanlige folk er det utenriksministeren omgås?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Her var det mange klisjeer. Man snakker om flyktningstrømmer. For det første er de aller fleste migranter som kommer, ikke fra de fattigste landene, og dessuten har det kommet flere migranter i de årene som vi har drevet med såkalt fredsdiplomati. Så man kan ikke si at man driver med fredsdiplomati fordi det ikke skal komme flyktninger og migranter, og så kommer det flyktninger og migranter, og så mislykkes man med fredsdiplomati. Det henger ikke sammen. Og det er ikke sånn at det er bred enighet blant folk flest og vanlige folk om at Norge skal holde på slik man holder på. Det er så mange ting vi kan gjøre for å fremme Norges interesser, som jeg nevnte også i mitt innlegg. Handel er interessant, handel overfor Kina f.eks., men det trenger vi ikke å sitte i Sikkerhetsrådet for å gjøre. Vi har kraftforsyning, som vi trenger å ha kontroll på, forsvarspolitikken, nordområdene, NATO-politikken, sikkerhetspolitikken – det er ting som vi kan være opptatt av. Så hvor er disse vanlige folkene, på Jessheim eller andre steder, som har bedt utenriksministeren om å sette fokus på Sør-Sudan?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Norsk forsvarsindustri leverer mange kritiske komponenter til F-35. Det er kompositt, ammunisjon, elektronikk, missiler, avionikk og sikkert flere andre ting. USA har nå besluttet å selge F-35 til Saudi-Arabia. Utenriksministeren var tydelig på at Norge ikke skulle selge våpen eller andre forsvarsrelaterte produkter til Saudi-Arabia. Norsk forsvarsindustri produserer som sagt komponenter som inngår i F-35, og da vil jeg tro at det også inngår i de F-35 som skal selges til Saudi-Arabia. Dersom det stemmer, vil da utenriksministeren, som hun selv sa, stanse disse norske leveransene til F-35, og har utenriksministeren diskutert dette med sin kollega i USA?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Sett bort fra F-35 er prinsippet jeg tok opp i mitt innlegg, at Norge er underleverandør til større plattformer produsert i våre allierte land, som igjen selger til land vi ikke ville solgt til. Er ministeren enig i at vi må akseptere det, i lys av at vi ikke kan gå ut av prosjekter som gjør at vi mister kontrakter også til vennligsinnede land? Eller mener man at man skal være prinsipiell her og trekke norsk forsvarsindustri ut av disse plattformene for å forsvare norsk eksportregelverk? Dette er ganske vesentlig, for det vil jo gjøre at vi mister alle kontrakter også til vennligsinnede land, og dette er en debatt man ikke tar, men som er en viktigere debatt enn hvorvidt man selger noe ammunisjon til Jemen eller De forente arabiske emirater.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Det som er skråsikkert og dokumentert, er at restauranter går konkurs, at ansatte mister jobben eller blir permittert, at livsverk går i grus, og at leverandører rammes. Det er dokumentert, det er helt klart. Da slipper vi å diskutere det, og vi er enige om det. Noe annet som er helt klart, er tallene. I uke 1 i 2021, altså hele uken for ett år siden, var det 4 589 som ble smittet. I første uke nå i 2022 var det 33 666, og i dag var det 8 391. Det vil si at det er veldig, veldig mange flere som blir smittet nå. Tiltakene som var i januar i fjor, var også kraftige. Vi kunne være bare fem sammen, og vi kunne nesten ikke gå ut. Hva skulle ikke tiltakene vært nå? Nå burde man jo stengt samfunnet ned. Vi burde holdt oss under dyna, alle sammen, hvis vi skal tro på våre egne tall. I dag er til og med 80 pst. eller 90 pst. – jeg vet ikke – vaksinert. Den gangen var de ikke det. Allikevel er tiltakene i dag mindre kraftige enn de var da. Kanskje man ikke er helt skråsikker på hva man skal gjøre. Allikevel er man i denne salen skråsikker på at akkurat det ene tiltaket med skjenkestopp er klokt, eller samlet sett er klokt, som man sier. Ja vel. Så er det slik at Espen Nakstad og Camilla Stoltenberg ikke bestemmer norsk politikk. De gir råd og anbefalinger. Så har Jonas Gahr Støre sagt at vi må se om det er forholdsmessig, og nå har vi dokumentert at det ikke er forholdsmessig. Bransjen fortviler, folk som jobber, fortviler, studenter fortviler, eiere fortviler, leverandører fortviler, og så mener man at det er forholdsmessig. Nei, det er ikke forholdsmessig. Man vet ikke engang om det virker. Hvordan kan det da være forholdsmessig? Dette er politisk prestisje. Det er klassisk politisk prestisje, og det vet alle. Det var politisk prestisje da Erna Solberg var på talerstolen her under den forrige regjeringen, og den forrige regjeringen var så perfekt. Nå kommer denne regjeringen og er akkurat like perfekt til tross for at man mente noe annet forrige gang. Det er politisk prestisje. Jeg kan garantere én ting, og nå ser jeg statsråden litt i øynene, og det er at denne skjenkestoppen kommer til å bli endret om en uke. Da er det ansvarlig, helt uavhengig av hva rådene og anbefalingene skulle være fra FHI og direktoratet. Den kommer til å bli opphevet, selv om man sier at man da får andre tiltak. Men skjenkestoppen vet man er veldig upopulær, man vet at den rammer. Det vet de i dag, og det vet de neste fredag. Allikevel skal man holde folk på pinebenken én uke til, helt unødvendig.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-01-06:
Det er sjarmerende å høre på denne debatten, må jeg si. Representanten Myrseth åpnet sitt forrige innlegg med å si at man vil åpne når det er forsvarlig. Ja, det er interessant, for hele Europa ellers, med større smittetrykk, synes det er forsvarlig nå, bortsett fra Nederland, som Jonas Gahr Støre fremhevet – vi snakker om alle de andre landene som har funnet ut at det med høyere smittetrykk likevel er forsvarlig å ha servering og skjenking. Ja vel, da har man altså funnet ut at noe annet er forsvarlig i Norge, og det er interessant. Representanten Myrseth igjen: Vi lytter til faglige råd. Men hvorfor følger de ikke alle de faglige rådene? De spurte hva Fremskrittspartiet vet om medisinskfaglige råd som ikke de kjenner til. Ingenting – vi vet ingenting mer om de faglige rådene enn de som har ansvaret, Helsedirektoratet og FHI. Vi vet ingenting mer enn dem. Regjeringen gjør det samme, den tar ikke alle råd og anbefalinger og implementerer det til politikk. Hva er det regjeringen vet som disse fagfolkene ikke vet? Jeg vet ikke, men man må prøve å være litt konsekvent i argumentasjonen. Vi sitter og snakker til hverandre som om vi er en gjeng med barneskoleunger. Vi må kunne bruke noe intellektuell kapasitet til å forstå hva de andre sier, og prøve å se det opp mot hverandre. Jeg skjønner at man skal ha partilojalitet og regjeringslojalitet, men det fins nyanser her på begge sider. Det er folk i Fremskrittspartiet som er uenig i dette, og jeg er helt sikkert på at det er folk i Arbeiderpartiet som er uenig i Arbeiderpartiets standpunkt. Kan vi ikke prøve å ha en debatt som er saklig, istedenfor å stå og forsvare det som partiet eller den øverste ledelsen har sagt at de skal gjøre? Så er det interessant å høre på representanten Vasvik. Han spør: Hvilke andre områder skal Fremskrittspartiet stramme inn på hvis man skal oppheve skjenkestoppen? Aha, neste fredag blir skjenkestoppen opphevet, og så kommer det et og annet tiltak som sier at nå er totaliteten der slik at skjenkestoppen kan oppheves. Jeg tar gjerne et veddemål om det, men jeg er rimelig sikker på det. Og så det som kom fra representanten Bøe fra Høyre: Vi har klart oss bra økonomisk gjennom denne pandemien. Ja, det skulle bare mangle med 1 million offentlig ansatte, 1,2 millioner pensjonister, 1 million på Nav og 1 million barn og unge. Det skulle bare mangle, det er offentlig ansatte alle sammen – det skulle bare mangle at vi har klart oss økonomisk. Det det går ut over, er privat sektor, som er relativt liten i Norge. Det er de som rammes, om det er kultur, om det er restaurantbransjen, eller om det er barer og puber. Det er de som rammes. Selv noen av disse kulturinstitusjonene er også statlig finansiert. Det er det private næringsliv som rammes, og da er det ikke rart vi har klart oss økonomisk – det skulle bare mangle. Jeg som stortingsrepresentant lider ingen nød, jeg får lønnen min hver eneste dag og hver eneste måned og plages ikke av dette, og jeg drikker øl hjemme.
Ingrid Fiskaa (Sosialistisk Venstreparti), 2022-01-06:
Eg vil tilbake til Afghanistan, både fordi situasjonen der er så akutt som han er, og fordi Noreg har eit særleg ansvar etter å ha vore djupt involvert i krigføringa der gjennom mange år. Eg er glad for at utanriksministeren seier at ein vil jobba for at ein skal få hjelpa fram til dei som treng det. Men eg oppfatta ikkje at spørsmålet om sanksjonsregimet blei kommentert spesielt, så difor spør eg: Kva vil og kan regjeringa gjera for å gjera dei nødvendige endringane og tilpassingane i sanksjonsregimet slik at nettopp hjelpa kan koma fram, og korleis vurderer utanriksministeren moglegheitene for å få dette til?
Ingrid Fiskaa (Sosialistisk Venstreparti), 2022-01-06:
Når me behandlar denne meldinga, skal me vareta iallfall to omsyn. Det eine er omsynet til at vi skal ha ein levedyktig forsvarsindustri i Noreg, noko som er viktig både for forsvaret av landet og for teknologisk utvikling, og det handlar om viktige arbeidsplassar og eksportinntekter. Det andre omsynet er at norsk forsvarsindustri og eksport av norsk forsvarsteknologi og norske våpen ikkje skal bidra til å gje regime og krigførande partar som me ikkje kan stå inne for, ei moglegheit til å bruka nettopp norskutvikla våpen og utstyr i undertrykkinga og krigføringa si. Me liker å omtala Noreg som ein fredsnasjon, men må sjå i augo at det er ein stor risiko for at me seier éin ting, men at me gjer noko heilt anna. SV fremjar difor ei rekkje forslag for å styrkja kontrollen av den norske våpeneksporten, og eg synest det er skuffande at det ikkje er større oppslutning om dette. Trass i at regjeringa og stortingsfleirtalet skryter av det regelverket som regulerer norsk eksport av forsvarsmateriell, og seier at det er svært strengt og basert på eit såkalla føre-var-prinsipp, har nettopp erfaringane frå det siste tiåret vist at dette er ei sanning med viktige modifikasjonar. Det beste eksemplet er den norske eksporten til autoritære regime, diktatur osv. som har delteke i den katastrofale krigen i Jemen, som f.eks. Saudi-Arabia og Dei sameinte arabiske emirata. For å kunne ha ein ærleg debatt om desse spørsmåla, om norsk våpeneksport og kor dei norskutvikla våpena faktisk endar, må me ha tilgang på informasjon, og det må vera openheit. Både Stortinget, media og sivilsamfunnet skal kunna bidra til og delta i ein opplyst debatt. SV føreslår difor å auka den parlamentariske kontrollen med våpeneksporten, etter modell frå Nederland. Me er samtidig sterkt bekymra over nettopp mangelen på openheit og innsyn. Det har vore eit år med mange avsløringar av nettopp dette. Me har Riksrevisjonens sterke kritikk av både sjølve eksportkontrollen og av rutinane i Utanriksdepartementet, det blei nyleg avslørt i media at tusenvis av dokument i UD er haldne unna offentleg innsyn, og på toppen av det heile – kan ein kanskje seia – blei den munnlege høyringa om nettopp denne meldinga avlyst denne gongen. Eg er forundra over at fleirtalet ikkje ønskjer meir open debatt om desse viktige spørsmåla. Til slutt vil eg ta opp dei forslaga SV er ein del av i innstillinga. Samtidig varslar eg at SV vil stemma for forslag nr. 15 og 16, frå Kristeleg Folkeparti og Venstre, og subsidiært for forslag nr. 14 og 17, frå dei same partia.
Ingrid Fiskaa (Sosialistisk Venstreparti), 2022-01-06:
Utanriksministeren seier i sitt innlegg at regjeringa er oppteken av openheit når det gjeld norsk våpeneksport, og det er eg veldig glad for. Utanriksministeren fortel deretter kva rammene for denne openheita må vera, nemleg den lovpålagde teieplikta. Det er greitt. Spørsmålet mitt er likevel: Kva vil utanriksministeren gjera for nettopp å auka openheita, som ho seier at regjeringa er oppteken av – sett i lys av dei avsløringane som har vore det siste året, og av kritikken frå Riksrevisjonen?