Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2009-05-12:
Regjeringen har satt seg et ambisiøst mål om å halvere nedbyggingen av matjord – og det er bra. Jeg har lyst til å starte med å si at sittende landbruksminister Lars Peder Brekk og hans forgjenger Terje Riis-Johansen begge har vist stort engasjement på dette området. Under deres regjeringstid har det blitt produsert en hel del rapporter og anbefalinger som gjør at vi i dag har en større oversikt over situasjonen. Vi vet også mer om hva som trengs å gjøres for å styrke jordvernet, og hvordan vi kan gjøre det. Status pr. i dag er dessverre at utviklingen går i feil retning. Til tross for Regjeringens mål om å halvere nedbyggingen av jordbruksjord innen 2010, har altså nedbyggingen økt med nærmere 17 pst. de to siste årene, dette ifølge Statistisk sentralbyrå. I 2008 gav norske kommuner klarsignal til å omdisponere over 16 500 mål dyrket eller dyrkbar jord til andre formål. Den omdisponerte matjorda ble først og fremst brukt til boligfelt og industri. Arealet som ble nedbygd, tilsvarer mer enn 2 200 fullskala fotballbaner, noe som tilsvarer om lag 100 vanlige gårdsbruk. Tallene for 2008 overgår tallene for 2007, til tross for at SSB mangler data fra til sammen 46 kommuner. Dette vitner om en utvikling som er ute av kontroll. 18. mars hadde avisa Nationen en artikkel om jordvern, hvor det ble vist til denne negative utviklingen. Artikkelen inneholdt bl.a. et intervju med Andres Øye i Lærdal i Sogn, som er en av bøndene som har fått merke økt utbyggingspress i kommunene. Øye driver med melk, sau og moreller, men lokalpolitikerne har nå nylig bestemt seg for å ta fra han rundt 10 mål dyrket jord for å omregulere det til boligfelt. Andres Øyes kommentar til vedtaket i Nationen var som følger: «Det er tragisk at dei vil ta av det vesle vi har av dyrka jord, og berre vel minste motstands veg. Eg har ikkje bruk for pengar, det er den dyrka jorda eg vil ha.» Øye uttalte videre til Nationen at han regner med at han må gi seg som melkebonde dersom dette jordstykket blir tatt fra han. I Norge utgjør jordbruksarealene kun 3 pst. av det totale landarealet. Gjennomsnittlig jordbruksareal som andel av landarealet i verden for øvrig er rundt 10 pst. Norge har 2,2 dekar landbruksjord pr. innbygger, mot 2,7 dekar pr. verdensborger. Klimatiske forhold gjør også at kun en tredjedel av Norges jordareal egner seg til matkornproduksjon. Likevel har det altså over lang tid foregått en høy omdisponering av slike arealer i Norge. I perioden 1949–2005 ble de tilgjengelige jordbruksressursene i Norge redusert med mer enn 1 million dekar som følge av irreversibel omdisponering. Disse arealene er det ikke mulig å omgjøre til jordbruksjord igjen. Flyttestrømmen og befolkningsveksten rundt byer og tettsteder i Norge tilsier at det er de mest verdifulle matproduksjonsarealene som vil bli utsatt for det største utbyggingspresset også i framtiden. Jordvern er viktig av mange grunner. For Kristelig Folkeparti er jordvern viktig også fordi dette bygger på en av våre kjerneverdier – forvalteransvaret. Forvalteransvaret forplikter oss politikere som har ansvar i dag, til å sørge for at våre etterkommere også skal ha mulighet til å produsere egen mat på egen jord. Nedbygging av matjord er i de fleste tilfeller irreversibelt. Når huset, kjøpesenteret eller motorveien først står der, får man ikke jordet eller åkeren tilbake, så mye man enn måtte ønske det. De er tapt for alltid. Spørsmålet vi må stille oss, er: Hvordan skal vi greie å skape et større engasjement om jordvernet i den politiske debatten? Kanskje er avstanden blitt for stor mellom mennesket og åkeren eller kua i det moderne samfunnet? Klimaendringene vil i årene som kommer, radikalt endre også forutsetningene for matproduksjon over hele verden. Mange mener å erfare at endringene allerede har begynt å gjøre seg gjeldende. Ekstreme værforhold med tørke, flom og oversvømmelser som resultat vil ødelegge avlinger og føre til reduserte forsyninger av matvarer på verdensmarkedet. Dette vil igjen føre til økende matpriser. Fattige mennesker i den tredje verden vil lide mest under slike forhold. Paradoksalt nok kan klimaendringene komme til å bety bedre betingelser for matvareproduksjon i Norge. Områder som tidligere ikke var egnet til matproduksjon, på grunn av lav middeltemperatur og kort vekstsesong, vil på grunn av klimaendringene kunne bli mer produktive. Klimaendringene har allerede bidratt til at biodrivstoff legger større beslag på jordbruksarealer verden over enn tidligere. En annen konsekvens av klimaendringene er at kortreist mat er blitt mer populært. Matsikkerhet i tillegg til økt oppmerksomhet rundt kortreist trygg og god mat er i ferd med å bli en stadig viktigere del av vår livskvalitet. Det er klimavennlig å spise mat som ikke er transportert rundt halve kloden før den ender i vår egen mage. Rask økonomisk vekst i folkerike land som Kina og India vil føre til større etterspørsel etter mat på verdensmarkedet. Dette igjen fører til økt behov for arealer til jordbruk. Sist, men ikke minst, er jordvern viktig for å sikre levende bygder og velpleide kulturlandskap over hele landet. Det er en viktig del av norsk identitet, og det er viktig for Norge som reisemål. Lokal matproduksjon basert på norske genressurser reduserer også faren for spredning av sykdom og fremmede arter, og det styrker vår beredskap mot dette. La det ikke herske noen tvil: Jordvern er viktig. Utfordringen er å få flere mennesker og politikere til å forstå dette og til å ta konsekvensene av det i de mange vedtak som gjøres ute i norske kommuner – for å sitere Nationens lederartikkel 19. mars i år: «Det er et godt prinsipp at lokalbefolkningen får bestemme over saker som angår nærmiljøet. Men både lokalbefolkning og kommunepolitikere ønsker næringsliv, befolkningsvekst og boliger. Mot så mektige krefter kjemper en enkelt bonde en håpløs kamp.» Hva er så løsningen? Hvilke virkemidler bør iverksettes for å styrke jordvernet i Norge, slik at Regjeringens mål om å halvere nedbyggingen kan realiseres? I januar 2008 fikk Regjeringen overlevert en rapport som statsråd Terje Riis-Johansen hadde tatt initiativ til. Han ønsket flere virkemidler. Han fikk overlevert en rapport med forslag om et informasjonsprogram, forslag om å styrke plan- og bygningsloven, forslag om å utarbeide nye rikspolitiske retningslinjer og forslag om å styrke jordvernloven. Det ble også foreslått en utarbeidelse av en hjemmel for vern av jordressurser med formål å sikre fortsatt produksjon på arealer med høyt produksjonspotensial. I etterkant av denne rapporten har jeg fått med meg at Regjeringen har arbeidet med nye rikspolitiske retningslinjer. Kommunene er også pålagt rapporteringsplikt i fradelings- og jordfordelingssaker. Jeg har også registrert at statsråden har fått overlevert et forslag til innføring av en vernehjemmel i jordloven. Løftet om å halvere nedbyggingen av matjord innen 2010 må vi antakelig avskrive. Behovet for styrking av jordvernet går imidlertid ikke ut på dato i 2010, men det kreves åpenbart sterkere lut. Mitt spørsmål blir da: Hva vil statsråden gjøre for å følge opp sine og Regjeringens lovnader på dette området?