Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 1998-11-05:
Samarbeidet mellom de nordiske lands regjeringer og parlamenter har hatt som overordnet mål å knytte de nordiske land og folk nærmere til hverandre og å gjøre samlivet enklere mellom menneskene i de fem landene nord i Europa. Likevel er vi ikke ved veis ende. Fortsatt eksisterer det ulike typer hindringer mellom de nordiske land som det er et nordisk politisk fellesmål å fjerne. Det framgår av innstillingen at det er tatt initiativ til oppnevnelse av en gruppe som skal identifisere nye områder for samarbeid i Norden. Jeg er glad for dette og håper man kan få ryddet av veien en rekke hindringer som har vanskeliggjort f.eks. et praktisk næringslivssamarbeid over grensene. Det bør kunne være slik at en svensk gravemaskinkjører enkelt kan ta med sin maskin over grensen for å utføre en jobb i Norge uten at nasjonale regelverk lager unødige hindringer. Den internasjonale utviklingen har medført at Nordisk Råd i de senere år har styrket sitt engasjement på det sikkerhetspolitiske området. I august 1997 holdt rådet sin første sikkerhetspolitiske konferanse med deltakere både fra parlamentsiden og regjeringssiden i Norden, Baltikum og Russland. Samme høst ble også den første forsvarspolitiske redegjørelse gitt på rådets sesjon av den norske forsvarsminister, på vegne av de nordiske forsvarsministrene. Den sikkerhetspolitiske debatten er nå definitivt trukket inn som en integrert del av rådets arbeid. Dette har fokusert på politisk viktige spørsmål av felles nordisk interesse og har gitt debattene i Nordisk Råd en ny og interessant dimensjon. I lang tid har det vært et tett nordisk samarbeid på Nordkalotten, et samarbeid som er videreført i Barentssamarbeidet, hvor også Russland er inkludert. En viktig oppgave i Nordisk Råd vil være å sørge for at EUs engasjement og interesse for nordområdene ikke begrenser seg til Østersjø-området, men at det blir naturlig å betrakte den «nordlige dimensjon» som et samlet begrep for samarbeidet syd i Østersjøen gjennom Barentsregionen til Arktis. Spørsmålet som kan reises, er om også Barentssamarbeidet, i likhet med samarbeidet i Østersjøregionen og i Arktis, skal ha en parlamentarisk dimensjon. Dette vil bli diskutert på en konferanse i april neste år i Alta, som Nordisk Råd og Stortinget arrangerer i fellesskap, en konferanse som også saksordfører nevnte i sitt innlegg. Deltakere vil i hovedsak være parlamentarikere valgt fra de områder som inngår i Barentsregionen, samt deler av Nordisk Råd. Dette vil gi Barentssamarbeidet en bedre parlamentarisk forankring. Etter min mening burde Nordisk Råd både ha en aktiv og en koordinerende rolle for å sørge for at de nordiske land deltar effektivt i samarbeidet på parlamentarisk nivå i disse tre regionene. Fra norsk side kan det være av særlig viktighet å sørge for å holde oppe oppmerksomhet om og interesse for nordområdene. Begrepet den «nordlige dimensjon», introdusert av Finlands statsminister, Lipponen, sikrer ikke nødvendigvis en slik oppmerksomhet om de spesielle utfordringer vi har i nordområdene både politisk, økonomisk og miljømessig. Jeg for min del mener at en viktig dimensjon i arbeidet i Nordisk Råd i forhold til nærområdene må være å minske den velstandskløft som er mellom de nordiske land og nabolandene. Sosial uro og manglende hensyn til miljøet kan være en alvorlig trussel mot stabilitet og sikkerhet. Derfor er det vesentlig at Nordisk Råd søker å utvikle kontaktene med Russland og styrker samarbeidet med de baltiske land. Dette er en side ved det nordiske samarbeidet som må være med og gi innhold til begrepet den «nordlige dimensjon». Fra norsk, nordisk og europeisk side bør det ligge en klar målsetting om å bringe Russland nærmere de vestlige samarbeidsordningene. Den politiske plattformen i Nordisk Råd fungerer i dag som et viktig bindeledd mellom EØS-landene i Norden. Mye taler for at Norden vil bli tilsvarende viktig som bindeledd mellom nye og gamle EU-medlemmer. Dette vil også avspeile seg i samarbeidet mellom Nordisk Råd og de baltiske land gjennom Baltisk parlamentarisk forsamling, med Russland og med EU. Nordisk Råd arrangerte våren 1998 en konferanse i København om den kommende utvidelse av EU. De nordiske landene, med ulike erfaringer fra et samarbeid med og i EU, kan spille en viktig rolle som brobygger og bindeledd, men også som katalysator for et økt samarbeid i Østersjøregionen og i Barentsregionen. En utvidelse av EU innebærer også en utvidelse av EØS, og jeg vil understreke betydningen av et nært nordisk samarbeid i denne prosessen. Som ledd i utvidelsesprosessen er det etter min mening viktig å styrke samarbeidet i rettslige og innenrikspolitiske spørsmål. Derigjennom kan samarbeidet over Østersjøen på asyl- og immigrasjonsområdet, grensekontroll og kampen mot internasjonal kriminalitet forsterkes. Jeg vil understreke komiteens merknad om de frivillige organisasjonene. Det er viktig at de frivillige organisasjonene får større muligheter og bedre rammebetingelser for å kunne spille en aktiv rolle som samarbeidspartnere for Nordisk Råd og Nordisk Ministerråd. Det dreier seg om et nettverk av nordisk samarbeid som kanaliseres gjennom 600 – 700 nordiske organisasjoner. Nordisk Ministerråds forslag til strategi for å styrke det frivillige nettverket i det nordiske samarbeidet – som skal behandles på Nordisk Råds sesjon i neste uke – har blitt møtt med en del kritiske merknader fra organisasjonene, men det kan også ses på som et konkret skritt mot et tettere samvirke mellom de frivillige organisasjonene og det offisielle nordiske samarbeidet. I forslaget legges det også vekt på den rolle de frivillige organisasjonene spiller i forhold til en demokratisk utvikling i nærområdene, f.eks. gjennom utdanning av ledere i de frivillige organisasjonene i de baltiske land. Oppbygging av nettverket mellom baltiske og nordiske NGOer må i framtiden også kunne inkludere Russland. Den norske delegasjonen har de senere årene hatt jevnlige møter med representanter for de frivillige organisasjonene. Dette er en ordning som vi vil fortsette med. I likhet med Regjeringen mener jeg at arbeidet rettet mot barn og ungdom er en viktig del av det nordiske samarbeidet, både internordisk og det som er rettet mot nærområdene. De ulike utvekslingsordningene og stipendprogrammene er av stor betydning i denne sammenhengen. Jeg håper at forslaget om en ny utvekslingsordning som skal omfatte grunnskoleelever, snart vil bli en realitet. Jeg finner det for øvrig interessant at de nordiske og baltiske utdanningsministrene har gjort en avtale om igangsetting av en utredning med sikte på mulig etablering av et felles baltisk-nordisk utdanningsrom, med utgangspunkt i de nordiske og internasjonale samarbeidsavtaler på området. Jeg håper at de baltiske lands ønsker om fortsatt samarbeid på lærerutdanningsområdet og igangsetting av et prosjekt vedrørende integrering av funksjonshemmede i skolen, kan komme inn i nærområdeprogrammet neste år. Stortinget vil i neste uke være rammen om Nordisk Råds 50. sesjon. I tillegg til de 87 faste parlamentarikermedlemmene vil også nærmere 60 medlemmer fra de nordiske lands regjeringer, med statsministrene i spissen, delta. Det er i år 50 år siden FNs deklarasjon om menneskerettigheter så dagens lys. Dette vil bli markert med kunstneriske innslag under åpningen av sesjonen, og dermed understreke bredden i det nordiske engasjementet og i den nordiske debatten. Sesjonsdeltakerne vil for øvrig bli møtt av ulike kulturinnslag her i huset, i trappehallen, hver morgen før møtestart. Sesjonen skal også markeres utenfor Stortinget ved ulike kulturmarkeringer, som også byens befolkning skal kunne ta del i. Saras telt vil være et informasjonspunkt der publikum vil kunne få informasjon om det nordiske samarbeidet. Det vil være ulike stands og direkteoverført fjernsyn fra forhandlingene i sesjonen. Sakslisten til sesjonen bærer preg av mange interessante saker; utenriks-, utenrikshandels- og sikkerhetspolitiske saker, EU/EØS-koordinering, sysselsetting, arbeidsmarked, sosialpolitiske spørsmål, spørsmål som angår barn og ungdoms situasjon, rasisme, kriminalitet og kultur. Så vidt jeg skjønner, vil det fra Ministerrådet bli lagt fram et meget stort antall redegjørelser og forslag. Det ligger således an til en sesjon med store utfordringer og et omfattende arbeidsprogram, og jeg ser for min del fram til noen spennende og interessante dager i Nordens tegn her i Stortinget i neste uke.