trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-12-06:
Først vil jeg takke for et godt innlegg av representanten Andersen. Jeg synes det var både reflekterende og ettertenksomt, og han har en veldig konstruktiv holdning. Vi kan vel være flere partier som kaller oss for konstruktive opposisjonspartier i denne salen. Når en først er i den fasen at en tenker hva man kan gjøre bedre og være konstruktive samarbeidspartnere, er jeg opptatt av hva representanten Andersen ser at man ikke fikk til godt nok de siste åtte årene. Jeg opplevde et stort engasjement som Kristelig Folkeparti delte, og vi hadde gode diskusjoner og debatter om å ta ting videre. Hva er det representanten ser at man ikke kom langt nok på, og som man ønsker å sette trykk på nå?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-12-06:
Der er mange grunner til at mennesker faller ut av arbeid, havner i fattigdom og opplever sosial nød og utenforskap. En av grunnene er spilleavhengighet. I Norge er det opp mot 80 000 mennesker som sliter med spilleavhengighet. Jeg har registrert at representanten Wiborg har et stort engasjement for å tillate spill av poker, og at han i disse dager visstnok spiller om 1 mill. kr med en av Norges beste pokerspillere. Representanten skal selvsagt få lov til å spille poker og ha et stort engasjement for å gjøre det lovlig, men jeg håper virkelig at representanten også har et stort engasjement for å hjelpe dem som sliter med det, sånn at en kan hindre at de spiller vekk store inntekter og på den måten kanskje havner i fattigdom, opplever å miste arbeidet, at familien går i oppløsning osv. Så jeg vil gjerne utfordre representanten på det: Når han har så stort engasjement for å spille, har han da også et stort engasjement for å bekjempe spilleavhengighet?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-12-06:
Når det gjelder overgangsstønaden, er det, som representanten Trettebergstuen sier, vel kjent hva Kristelig Folkeparti mener om den. Når det gjelder økte forskjeller, er jeg ikke enig i premissene. Det er fordi, som jeg var inne på i starten av mitt innlegg, arbeid er nøkkelen også til veien ut av fattigdom. Dermed tror jeg også at hvis en klarer å innrette skatteletter på en måte som gjør at det kan skape vekst for bedriftene og kan sikre næringslivet, vil det skape arbeidsplasser. Historiebeskrivelsen er også sånn – og der er jeg helt enig med Arbeiderpartiet – at det har vært viktig å bekjempe forskjeller, og små forskjeller er bra for samfunnet. Men så har vi også sett at det antallet som lever i fattigdom, dessverre har økt. Derfor mener jeg at det å målrette innsatsen sånn som det f.eks. er varslet i samarbeidsavtalen, gjennom en tiltakspakke for barn som vokser opp i fattige familier, også er noe av nøkkelen til å hjelpe den gruppa – altså at en målretter innsatsen.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-12-06:
Takk for et godt spørsmål. Det er helt riktig som representanten sier, at ungdomsledigheten er altfor høy, og det er kanskje enda mer alvorlig ettersom det er starten på yrkeskarrieren og det er fare for at en dropper helt ut. Som jeg var inne på i mitt innlegg, er f.eks. kampen mot frafall, drop-out, viktig. For å bruke matematikken til kunnskapsministeren er det vel en av tre, eller nesten en av fire, som dropper ut, og det er viktig å bekjempe. Da kan en f.eks. gjøre det lettere å ta kompetansebevis – og ikke fullt fagbrev – slik at en kan få iallfall noen papirer som sikrer jobb. Når det gjelder lærlinger, har Kristelig Folkeparti vært opptatt av iallfall å senke arbeidsgiveravgiften. Det kan være ett innspill. Jeg tror det handler om tidlig innsats. Det betyr også at hvis en dropper ut, skal en istedenfor at man bare får sosialhjelp og «that’s it», kreve aktivitet eller tilby aktivitet, at en kommer på arbeidsmarkedstiltak, og at en får hjelp enten gjennom utdanning eller gjennom arbeid. Det vil være noen tiltak som jeg tror vil fungere.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-12-06:
Takk for et interessant spørsmål. Jeg leste med stor interesse merknaden fra Senterpartiet som berører noe av dette. Noe av kritikken de siste årene har gått på at andelen mennesker som er i arbeid, faktisk har gått ned. En har sett at en har fått en arbeidsinnvandring som har bidratt til å løse mange av utfordringene våre, men det har også betydd at mange av arbeidsinnvandrerne har tatt de jobbene som har blitt skapt. Jeg er opptatt av at vi på den ene siden trenger arbeidsinnvandringen, og på den andre siden må vi gjøre det lettere å inkludere. Da er det noen av de tiltakene som jeg snakket om i mitt innlegg, som jeg tror vil muliggjøre at en hjelper dem som kanskje ikke er like friske og spreke og klare for å ta en jobb som noen karikerte unge svensker er. Dermed vil sånne tiltak være viktige. Jeg er glad for at representanten Lundteigen i sine merknader løfter opp f.eks. bedre vilkår for selvstendig næringsdrivende, som jeg tror er ett tiltak som vil kunne gjøre at flere kan skape sin egen arbeidsplass, som vil være viktig.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-12-06:
Gode president! Jeg synes det er et interessant og godt spørsmål – og morsomt spørsmål. Jeg må si at jeg egentlig allerede har forsømt meg litt, fordi vi aksepterer at veldig mange jobber på søndag i dag, det være seg sykepleiere eller de på bensinstasjonene osv. Men til kjernen i spørsmålet, om vi ønsker søndagsåpne butikker: Kristelig Folkepartis klare syn på det er nei. Det er ikke nødvendigvis på grunn av Bibelen, det er på grunn av at arbeidstakerne sier nei. Egentlig sier også næringslivet nei. Flertallet i befolkninga sier nei. Vi tror at det er viktig å ha en annerledes dag der familien f.eks. kan være samlet istedenfor at en går på shopping. Jeg tror heller ikke at det vil være et godt tiltak for næringslivet, for det vil bare bidra til økte kostnader, iallfall for mange. Da er det heldigvis sånn at vi har en mindretallsregjering som trenger flertall i Stortinget. Derfor er det viktig at Kristelig Folkeparti og Venstre jobber godt sammen, sånn at en sammen med resten av opposisjonen kan hindre at en bidrar til endringer som verken arbeidstakerne, arbeidsgiverne eller folket ønsker.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-12-06:
De siste årene har vi hatt det jeg vil kalle uverdige eksempler på at pleiepengeordninga ikke fungerer sånn som den skal. Vi har sett tilfeller der foreldre har ønsket å være hjemme med et alvorlig sykt barn og har fått avslag av Nav. De samfunnsøkonomiske konsekvensene er spesielle, for det betyr jo at i stedet for at en forelder som ønsker å være hjemme med ungen sin, kan være det, så koster det kanskje flere millioner på en institusjon. Kristelig Folkeparti har fremmet forslag gjentatte ganger, tatt det opp, og vi har sammen med Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre stemt for dette flere ganger. Den forrige regjeringa brukte lang tid, satte ned et utvalg – ingenting skjedde. Kan statsråden si noe om hva han tenker om framgangen i den saken? For jeg forventer jo at det kommer en endring på det feltet nå.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-12-06:
Jeg synes det er en spesiell dag å ta æren for den blå himmelen – jeg tenker på at det er full storm i det meste av landet. Men det får nå være. Jeg vil heller berømme statsråden for at hun er i Stortinget i dag. Jeg tror ikke jeg kan huske at barne- og likestillingsministeren kom til budsjettdebatten i forrige periode. Det er iallfall viktig at hun er her i dag. Som hun understreket i innlegget sitt, er dette et bredt og viktig felt. Arbeids- og sosialfeltet har mange av de viktige områdene som statsråden jobber med. Jeg er glad for at statsråden forsvarer at det dreier seg om familiepolitikk. I mitt innlegg var jeg opptatt av at familien ikke kun er en produksjonsenhet. Vi skal bidra i jobb og for fellesskapet, men det er viktig at familiene legger til rette for en trygg oppvekst, som igjen vil gi gode utslag. Mitt spørsmål til statsråden gjelder oppfølgingen av FN-konvensjonen om rettighetene til mennesker med nedsatt funksjonsevne, som vi har ratifisert. Hvilke saker vil hun komme tilbake til Stortinget med – for å sikre en god oppfølging?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-12-06:
La meg først få takke Karin Andersen for et godt innlegg. Hvis en kanskje ser vekk fra noe retorikk, er jeg helt enig i alt hun sier. Også det siste, et eget fattigdomsmål som går mer på å måle reell fattigdom, er veldig interessant. Det var til fattigdom jeg tok ordet, for når representanten Dag Terje Andersen sier at jeg har sagt feil, må jeg i alle fall rette opp i det, hvis jeg har gjort det. Det jeg i alle fall har ment, og som var poenget mitt, hvis det gjaldt replikkvekslingen med representanten Trettebergstuen, var at jeg var enig i at forskjellene var gått ned, men at antall fattige barn dessverre var gått opp. Men her snakker man også om ulike måter å regne fattigdom på. Poenget mitt var at det var over 100 000 barn som dessverre vokser opp i lavinntektsfamilier. Når jeg først står her, har jeg behov for å komme med en liten stemmeforklaring, for i løpet av dagen har vi diskutert litt. Når det gjelder en del av forslagene nr. 1–4, opplever vi at det er gode komitémerknader, spesielt det som går på økonomisk kriminalitet og på sosial dumping, og vi er tydelige fra Kristelig Folkepartis side når det gjelder å følge opp det, og det forventer jeg at statsråden gjør. Når det gjelder forslag nr. 5, fra Senterpartiet, er det, som jeg var inne på tidligere, en politikk som Kristelig Folkeparti deler. Det å forbedre sykelønnsordningen for selvstendig næringsdrivende er noe vi har foreslått flere ganger før, så det forslaget anbefaler jeg Kristelig Folkepartis gruppe å stemme for. Det gjelder altså forslag nr. 5, fra Senterpartiet. De andre forslagene er det nok en reell politisk uenighet om, også når det gjelder forslaget fra Venstre.
Arve Kambe (Høyre), 2013-12-06:
Det å ha et anstendig arbeidsliv er for denne regjeringen utrolig viktig. Det er viktig for den enkelte arbeidsgiver, for den enkelte arbeidstaker og det er viktig for konkurrenter og de firmaene som disse ansatte jobber i, og det er ikke minst viktig for den tryggheten enkeltmennesker skal ha når de går på jobb og når de søker seg en jobb. Regjeringen har også forpliktet seg til å følge opp den handlingsplanen om sosial dumping, som fikk bred tilslutning, også fra Høyre og Fremskrittspartiet da vi satt i opposisjon, og som Stortinget nettopp har vedtatt. Det bør representanten Trettebergstuen vite. Det er et lovlig fattet stortingsvedtak, denne handlingsplanen, som denne regjeringen også skal følge opp i samarbeid med Stortinget. Vi ser for oss en vridning når det gjelder bransjeprogrammer, med økt bruk av bransjeprogrammer for å få særpreget de næringene hvor det er størst problemer. Dette ønsker vi et samarbeid med Stortinget om, og håper å få enstemmig tilslutning til det.
Arve Kambe (Høyre), 2013-12-06:
Dette er en målsetting som både jeg og Høyre deler. Vi har en samarbeidsavtale med Kristelig Folkeparti og Venstre, som også er fulgt opp i Sundvolden-erklæringen, der vi nettopp vil legge forholdene til rette, ikke bare for at frivillige lag og organisasjoner skal få bedre rammebetingelser, men for at de skal få være med på å ta del i fattigdomsbekjempelsen, og de skal få det enklere når det gjelder å tilby private barnevernstiltak. Vi har sett rød-grønne angrep gjennom mange år på private barnevernsinstitusjoner som har hatt konsekvenser for de familiene det gjelder. Vi kommer til å gjøre som vi har gjort i budsjettet sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, og fortsette å styrke sosiale entreprenører. I komiteen har vi også hatt et godt samarbeid, og vi har bidratt til å øke fattigdomstilskuddene gjennom frivillige organisasjoner. Jeg opplever at Kristelig Folkeparti er et parti som har et ekte engasjement for frivillige lag og organisasjoner. Det engasjementet deler regjeringspartiene. Jeg håper at vi får fire gode år sammen, hvor vi får muligheten til å få gode innspill fra Kristelig Folkeparti. Så skal vi prøve så godt vi kan i de ulike budsjettene å styrke frivillig sektor i forhold til hva de rød-grønne gjorde gjennom åtte år.
Arve Kambe (Høyre), 2013-12-06:
Jeg synes representanten Lundteigen tar opp et godt spørsmål. Det er mange som tar yrkesfag, men som ikke nødvendigvis ender opp med et fagbrev, men tar praktisk arbeid. Det er en utfordring at nordmenn som ønsker det, gjerne blir utkonkurrert av billig arbeidskraft andre steder fra. Høyre og regjeringen har et mål om å styrke yrkesfagene, også de smalere fagene. Vi har gjennom mange år fokusert på at det er for mye teori i yrkesfagene, noe som gjør at folk gir opp, og dermed får de ikke det fagbrevet. Men vi ser også at mange av dem som tar fagbrev, starter små og mellomstore bedrifter i Distrikts-Norge, blir den lokale muremesteren, den lokale malermesteren, den lokale snekkeren, rørleggeren eller hva det måtte være. Det tror jeg vi skal satse videre på. Nå har Senterpartiet hatt åtte år i regjeringskontorene uten at de har hatt positiv påvirkning, men har Senterpartiet konkrete forslag, lytter vi svært gjerne til dem.
Arve Kambe (Høyre), 2013-12-06:
Det som har vært utgangspunktet vårt, er at den rød-grønne regjeringen i fjor eller i forfjor doblet antall permitteringsdager fra 10. Det har vært vanlig i Stortinget og i regjering at regelverket rundt permitteringer forandres i takt med skiftende konjunkturer. Fra regjeringens side mener vi at å øke den til 20 dager er godt innenfor. Apropos dette med balansepunkt mener vi også at en må finne ut hva som skal være bedriftens vanlig svingningskostnader knyttet til det å ha ansatte, framfor det å la staten ta regningen. Så er det også slik at det å være permittert heller ikke er noen ønskesituasjon for den ansatte. Og selv om arbeidsledigheten stiger ørlite grann, vil de aller fleste som har en jobb, rimelig snart kunne få en ny jobb istedenfor å bli permittert i f.eks. opp til et halvt år, som nå også regjeringen har satt grensen til – altså 26 uker. Så jeg tror at de samlede vurderingene fra oss – sammen med skatte- og avgiftspolitikk, forskningspolitikk og utdanningspolitikk – gir et godt næringsbudsjett også for 2014.
Arve Kambe (Høyre), 2013-12-06:
Bare for å ta avslutningen: Jeg er glad for at Arbeiderpartiet varsler mindre fokus på penger og mer fokus på resultater. Det var kanskje det man opplevde på den andre siden, da regjeringen bare snakket om penger, men ble felt av velgerne på grunn av mangel på resultater. Vi er godt kjent med det, og vi er vant til den diskusjonen, så det gleder vi oss til. Min innboks, min telefon og innboksen på Facebook strømmer over av meldinger fra folk utenfor arbeidslivet som vil inn igjen. Mange av dem opplever nei på grunn av ressurssituasjonen i Nav, mange opplever nei på grunn av mangel på tillit fra sine arbeidsgivere og mange andre årsaker, problemer for seg selv. Hva er det som gjør at Arbeiderpartiet stemmer mot regjeringens forslag om 1 000 nye tiltaksplasser for mennesker med nedsatt arbeidsevne? Synes Arbeiderpartiet det er for mange tiltaksplasser for mennesker med nedsatt arbeidsevne i Norge i dag?
Arve Kambe (Høyre), 2013-12-06:
For å svare på noen av de rundene som har gått når det gjelder sosial dumping, er det ganske store og gode merknader som komiteen har enes om i den stortingsperioden som nettopp har begynt. Jeg tror vi kommer til å ha felles politiske løsninger på mange av utfordringene når det gjelder sosial dumping. Det har Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre vært med på i merknads form. Vi er også positive til å ta en diskusjon om de konkrete innspillene som eventuelt måtte komme. Jeg minner om at sosial dumping ikke er et begrep som ble innført etter regjeringsskiftet. Det har i aller høyeste grad vært til stede etter åtte år med rød-grønt styre både i statlige bedrifter og i private bedrifter. Jeg tror hele komiteen skal bruke mye tid framover på å finne felles løsninger, til beste for arbeidsmarkedet. Så har Lundteigen for så vidt en invitt. Jeg registrerer at Senterpartiet er glad for i en rekke tilfeller å slippe å sitte i regjering med Arbeiderpartiet og SV. Han kommer egentlig med en liten utstrakt hånd når det gjelder de selvstendig næringsdrivende. Det har vært åtte års taushet fra Senterpartiet om det i vedtak og i debatter i Stortinget, mens man nå får muligheten til å tenke selv, som Lundteigen gjør når vi fremmer dette. Jeg tror at et stortingsflertall bestående av Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre, og gjerne med Senterpartiet på slep, er mer positiv til dem som skaper sin egen arbeidsplass, og da skal vi også underveis i stortingsperioden bidra til å bedre deres rammebetingelser. Når vi er inne i den siste runden med budsjettdebatten, føler jeg at man ikke bare skal kritisere hverandre. Jeg vil også gi ros til de mange som jobber i Nav, de mange som jobber i departementene og i attføringsbedriftene, som bidrar til å sette ut i livet vedtakene og målsettingene i denne forsamlingen, sammen med regjeringen. Jeg vil også i budsjettdebatten rette en stor takk til dem som går på jobb hver dag for å bidra til at andre mennesker skal få et lettere liv. Det er også de som faktisk har et ansvar for å gjøre det vi vedtar.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Representanten Kambe brukte mye tid på dem som står langt unna arbeidsmarkedet, bl.a. dem med nedsatt funksjonsevne. En forutsetning for at de skal komme inn, er at vi har et ryddig, seriøst og anstendig arbeidsliv der det er godt å være. Representanten nevnte i den forbindelse ikke sosial dumping med et eneste ord. Regjeringsplattformen nevner sosial dumping med et par ord, men sier lite om hva regjeringen ønsker å gjøre med det som kanskje er vår største utfordring i arbeidslivet og i den norske velferdsstaten framover. Hvilke nye ideer og bedre løsninger har Høyre og regjeringen tenkt å fremme, og hvilke tiltak kommer vi til å se i arbeidet mot sosial dumping framover?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Representanten Ropstad har markert seg som en tydelig politiker i fattigdomsdebatten, og jeg opplever også at representanten Ropstads parti, Kristelig Folkeparti, er på linje med Arbeiderpartiet med hensyn til at små forskjeller mellom folk er en verdi vi streber etter i et samfunn. Siden 2005 har også forskjellene gått ned. Men vi ser at i høst vedtar vi et budsjett som vil bidra til å øke forskjellene, bl.a. med en skattepolitikk der de som tjener mest, får store skattekutt, mens vanlige folk på vanlige lønninger sitter igjen med noen skarve kroner. I tillegg ser vi også at regjeringen kutter til familiene til de fattige barna, som representanten Ropstad nå brukte siste delen av innlegget sitt på å snakke om, gjennom store kutt i overgangsstønaden, en stønad som representanten Ropstad og Kristelig Folkeparti tidligere har vært varme forsvarere av. Mener representanten Ropstad at det er heldig eller uheldig at vi nå vedtar et budsjett som øker forskjellene mellom folk, og hva synes representanten om kuttene i overgangsstønaden?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Representanten Rotevatn og hans parti, Venstre, har tidligere, senest i finansdebatten – og i den offentlige debatten – tatt til orde for at vi må legge til rette for økt bruk av midlertidighet for bl.a. å få plass til flere med nedsatt arbeidsevne og funksjonsevne i arbeidslivet. Dette protesterer de gruppene som organiserer disse menneskene, på det sterkeste mot. Hva er det partiet Venstre har skjønt, og som ikke FFO, Norges handikapforbund eller de som selv sitter utenfor arbeidslivet med nedsatt funksjonsevne, har skjønt?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Jeg vil gjenta spørsmålet mitt, for jeg har hørt representanten Rotevatn og andre representanter fra Venstre ta til orde for mer bruk av midlertidige stillinger, fordi det skal hjelpe folk med nedsatt funksjonsevne inn i arbeidslivet. Hvorfor er det slik at de organisasjonene som organiserer disse gruppene, som f.eks. Handikapforbundet og FFO, ikke ønsker dette tiltaket? De har troen på Stoltenberg-regjeringens tiltak med en offensiv jobbstrategi for å få hjelp til å komme tilbake eller inn i arbeidslivet. Hva er det Venstre har skjønt, som FFO og Norsk handikapforbund ikke har skjønt, i og med at Venstre fortsatt står på at midlertidige stillinger er riktig for disse gruppene?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Representanten Wenstøb fra Høyre snakket endelig litt om sosial dumping. Det ble i det minste sagt at regjeringen skal fortsette arbeidet mot sosial dumping. Hva betyr det? Betyr det at de har tatt opposisjonens oppfordring om ikke å reversere de tiltakene de har varslet at skal reverseres? Betyr det at de ikke skal evaluere de innførte tiltakene – eller skal de det? Hvor lang tid vil det evalueringsarbeidet ta, og når kan Stortinget forvente en plan med tiltak mot sosial dumping fra regjeringen? Arbeiderpartiet fremmet som sagt forslag i Stortinget så sent som i juni, vi fremmet forslag i valgkampen, vi fremmet forslag i dette budsjettet og vi kommer, sammen med fagbevegelsen, til å fortsette å fremme forslag til nye tiltak mot arbeidslivets største utfordring. Så da kan vi ta på oss rollen med å forsyne regjeringen med nye ideer og bedre løsninger mot sosial dumping, som de inviteres til å støtte. Representanten Heggelund kalte disputten om den norske modellen for en karikert parodi. Det er, med respekt å melde, historieløst. Den norske modellen består av ulike pilarer som sammen bærer samfunnet vårt: trepartssamarbeidet, små forskjeller, sosial utjevning, likestilling, sterk fagbevegelse. Man kan ikke angripe enkelte deler eller plukke fra hverandre smådeler av den norske modellen og påstå at den vil bestå og at resultatene vil bevares. Jeg registrerer fortjent ros til fagbevegelsen. Det er bra, og jeg håper Heggelunds innlegg representerer et taktskifte. For et halvt år siden, da vi sto i denne sal og debatterte tiltak mot sosial dumping, ble de regionale verneombudene karakterisert som privatisering av tilsyn. Dersom Heggelund, Høyre og regjeringen mener at fagbevegelsen fortjener ros, burde de la fagbevegelsen og de tillitsvalgte få jobbe med de verktøyene som den rød-grønne regjeringen ga dem: innsynsrett, søksmålsrett og verneombudsroller. La dem få jobbe, legg reverseringen på hyllen, jobb sammen med fagbevegelsen mot sosial dumping. «The proof of the pudding is in the eating» – vi får se. Men jeg håper representanten Heggelund kommer til å følge opp sitt syn på fagbevegelsen.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Hvis statsråden mener det han her sier, at regjeringen vil lete etter treffsikre, riktige tiltak mot sosial dumping, har statsråden og medlemmer fra regjeringspartiene gjennom en flere timers debatt i dag hatt anledning til nettopp å si at de vil frede de tiltakene som Fafo, gjennom evaluering, og fagbevegelsen, viser til – beviselige resultater – er de som fungerer best, de som har stagget utviklingen, de som fungerer. Det gjør verken statsråden eller representantene fra regjeringspartiene i dag, men de har hatt sjansen. Istedenfor pekes det på Arbeidstilsynet. En styrking av tilsynet er bra, men tilsynet kan bare være et supplement til den jobben som tusenvis av tillitsvalgte og fagbevegelsen gjør hver eneste dag. Skulle tilsynet tatt over det arbeidet, måtte tilsynet hatt mellom 50 000 og 60 000 ansatte. Så regjeringen anerkjenner altså tilsynet, men de anerkjenner ikke den jobben fagbevegelsen gjør. Da blir rosen fra denne talerstolen nokså tom.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
Høyre sier i innstillinga: «Et velfungerende arbeidsmarked er avgjørende for at hver enkelt skal kunne realisere sine drømmer og ambisjoner.» Jeg er helt enig – det er rimelig ambisiøst. Men det at hver enkelt skal få bruke sine evner og anlegg, er helt grunnleggende. Det er mange som har stor interesse for praktiske fag, å mure, kjøre lastebil, arbeide med husdyr. Det er stor interesse, men stadig færre ungdommer velger det, nettopp på grunn av inntekts- og arbeidsvilkårene i disse bransjene. Mitt spørsmål er: Hva er Høyres vurdering? Går arbeidsmarkedet i retning av at flere skal få realisere sine drømmer og ambisjoner? Hvis ikke, hva vil Høyre gjøre for at eksempelvis menneskene i de yrkesgruppene jeg nevnte, skal kunne velge de yrkene som vil realisere deres drømmer og ambisjoner?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
Representanten Wiborg sa at vi har fått en regjering som «står på lag med dem som står utenfor arbeidslivet». Det er rimelig kjekt sagt. Å stå på lag med dem som står utenfor arbeidslivet, betyr at de folkene skal inn i arbeidslivet. Dette er et utsagn som kan måles framover, som vi får se hvordan det går med. Men mitt spørsmål er knyttet til det samme som jeg spurte Høyres hovedtaler om, nemlig det å skape et velfungerende arbeidsmarked som er avgjørende for at hver enkelt skal kunne realisere sine drømmer og ambisjoner. Det er så fint, det er så besnærende og det er så hyggelig. Når en sier sånt, må en i hvert fall ha en klarhet i: Hvor går utviklinga? Går det i retning av dette målet, eller går vi nå vekk ifra det – ja eller nei?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
Siden Kristelig Folkeparti ikke prioriterte å være representert i arbeids- og sosialkomiteen, har en jo ikke egne merknader. Men det er et ektefødt engasjement i Kristelig Folkeparti for – som representanten sa – at alle må få mulighet til å delta i arbeidslivet. Det er sagt bestandig. Noen mener mer med det enn andre. Kristelig Folkeparti mener mer med det. Dette blir sagt i en tid hvor vi har en historisk høy reallønnsutvikling. De vellykkede gjør det bedre på alle måter, materielt sett i hvert fall. Spørsmålet mitt er knyttet til Kristelig Folkepartis virkelighetsforståelse i forhold til det å gi folk mulighet til å delta i arbeidslivet. Er Kristelig Folkepartis virkelighetsforståelse i dag at utviklinga går i retning av Kristelig Folkepartis mål om at flere får delta i arbeidslivet, eller går utviklinga i motsatt retning?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
Jeg er glad for spørsmålet. Ethvert land må ha et ansvar i den store økonomiske politikken for å organisere samfunnsøkonomien på en slik måte at det er rimelig samsvar mellom de ressurser en har, og de oppgaver en skal løse. Det er en første utfordring. Hvis man organiserer økonomien slik at man legger til rette for å skulle løse mange flere oppgaver enn det man har mennesker til i landet, må man være klar over de konsekvenser det innebærer. Det har vært utviklinga i det siste. Den arbeidsinnvandringa en har fått, har kommet i bransjer med slike lønns- og arbeidsvilkår at få nordmenn vil utdanne seg i dem. Dette står for Senterpartiet som en stor utfordring. Når vi f.eks. nå er i en situasjon hvor vi nesten ikke får faglærte malere med etnisk norsk bakgrunn, er det et tap for det norske samfunn. Vi trenger at alle ungdommer får realisert sine visjoner og drømmer, og da må en kunne få en faglært utdanning og en god arbeidsplass seinere. Da har vi med den store organiseringa av arbeidslivet og samfunnsøkonomien å gjøre.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
Jeg har ikke kritisert den mørkeblå regjeringa for hva den har gjort hittil. Så urimelig er jeg ikke. Det som blir tatt opp her, er spørsmålet om det skal lønne seg å jobbe. For at det skal lønne seg å jobbe for de menneskene som er i en situasjon med delvis trygd og delvis jobb, må en enten ha bedre betaling for jobben eller lavere sosiale ytelser. Det har Fremskrittspartiet og regjeringa ennå ikke sagt noen ting om. Jeg håper at de legger til rette for at ytelsene skal sikres, og at det samtidig skal bli bedre forhold i de yrkene og på de arbeidsplassene som de her skal ut i, for derigjennom å få lønnsomhet i det å jobbe. Men jeg er spent på hva som blir regjeringas svar, om det innebærer lavere sosiale ytelser og ingen forbedring av lønns- og arbeidsvilkår for de menneskene vi her snakker om. Det frykter jeg, men tida vil vise.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
Senterpartiet ønsker arbeidsinnvandring, men vi ønsker i større grad å regulere arbeidsinnvandringa. Det er mye pent å si om arbeidsinnvandringa. Det er utrolig mange dyktige og arbeidsomme mennesker som står tidlig opp om morgenen og gjør et godt dagsarbeid. Det er helt klart at disse menneskene gjør en flott jobb innenfor mange bransjer, som vi ellers ikke ville fått gjort. Det er videre klart at den store arbeidsinnvandringa holder lønns- og kostnadsutviklinga nede i enkelte bransjer, og det har konsekvenser for de nordmenn som jobber i disse bransjene. Mens for dem som ikke er i disse bransjene, har vi en galopperende lønns- og kostnadsutvikling. Dette er et krevende spørsmål som krever balanserte løsninger basert på en blandingsøkonomi. En blandingsøkonomi krever en sterk nasjonalstat, og nasjonalstaten må ha kontroll med arbeidsinnvandringa for at det over tid skal gå bra.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
EØS-avtalen er ikke noen internasjonal avtale, det er en avtale mellom de land som er en del av EØS-området, så det er en europeisk avtale. Det er historisk helt klart at vi har hatt arbeidsinnvandring til alle tider. Slik skal det være, og man har gjensidig nytte av det. Men problemet er for lite og for mye. Det er gjerne et problem. Jeg, som er biolog, vet at for lite gjødsel og for mye gjødsel skaper samme dårlige resultat. Sånn er det også delvis i politikken. En må være villig til å styre, en må være villig til å forme samfunnet i den ønskede retningen. Slik vi ser i dag, hvor forholdene økonomisk, sosialt og arbeidsmessig i Norge er der(peker oppover)(peker nedover) (peker oppover) (peker nedover) Jeg venter på løsningene fra den nye regjeringa for å korrigere dette spørsmålet.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
Det er helt riktig. Jeg tar opp de forslagene som Senterpartiet står alene om eller er sammen med andre partier om.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
Det er helt opplagt av Venstre har en liberal tradisjon, og for mange av oss blir det også tydeligere og tydeligere at dagens Venstre i stadig større grad har en klar økonomisk liberalistisk politikk. Det ble sagt her at det skal lønne seg å jobbe. Det er jo alle, uten å tenke nærmere over det, enig i, samtidig som det er veldig krevende når vi går inn i virkeligheten i det spørsmålet. Jeg har lyst til å stille et spørsmål til representanten for Venstre, som går på en enslig mor med tre mindreårige barn under 18 år. Det som er hennes yrke, er reinholder. Hva ønsker Venstre at en skal gjøre i det tilfellet? Skal nivået på trygdeytelsene ned, eller skal en gjøre noe med reinholdsbransjen og inntektene der, slik at det er de som går opp, og at det dermed lønner seg å jobbe?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
Når vi i dag snakker om arbeidsmarked og arbeidsliv, definerer vi det som betalt eller inntektsbringende arbeid. Det er mye annet arbeid som blir utført òg, men det er det vi snakker om i dag. Som Høyre og Fremskrittspartiets medlemmer har sagt i komiteen, og de skriver også i innstillinga: «Et velfungerende arbeidsmarked er avgjørende for at hver enkelt skal realisere sine drømmer og ambisjoner(…) (…) Når vi nå skal diskutere arbeidsmarked og arbeidslivet framover, må en jo forsøke å få en felles virkelighetsforståelse av hvor vi står hen. Og som statsråden sa, er jo både samfunn og arbeidsliv dynamisk, det er hele tida i endring. Da er det viktig å være klar over hvor endringa går. Hvordan endres det i dag? Jeg har stilt spørsmålet om hvor utviklinga går, både til Høyres hovedtalsperson Arve Kambe og til Fremskrittspartiets hovedtalsperson Erlend Wiborg, og ikke fått svar. Hva svarer statsråden?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
Trygghet ved sykdom er et av flere kjennetegn ved den norske velferdsmodellen. Og for alle som har inntektsbringende arbeid, vil sykdom som gir fravær fra jobben, gi et inntektstap. Derfor har vi sykepengeordningen. Lønnsmottakere mottar 100 pst. lønn fra første sykdomsdag, og i det budsjettet vi nå skal vedta, er det der et anslag på en utgift over statsbudsjettet på 33,77 mrd. kr. For sjølstendig næringsdrivende er det 65 pst. inntektsdekning fra sekstende sykdomsdag. Det er anslått til å ha en utgiftspost på 1,69 mrd. kr. Dette faktumet, nemlig at lønnsmottakere har 100 pst. dekning fra første dag, mens sjølstendig næringsdrivende har 65 pst. dekning fra sekstende sykdomsdag, vil jeg si er en av de best bevarte hemmelighetene med tanke på hvordan det er ulike ytelser for ulike grupper. Det er viktig å få dette spørsmålet opp i lyset, sånn at vi kan få en diskusjon om det er sånn vi ønsker det framover. Denne store forskjellen er sterkt medvirkende til at en stadig større andel av næringsvirksomheten i Norge drives av foretak med ansatte. I en rekke næringsbransjer er det både riktig og fornuftig å være sjølstendig næringsdrivende. Likeledes ved oppstart av virksomhet er også selskapsformen sjølstendig næringsdrivende mest aktuell for mange. Dagens ulikebehandling av sjølstendig næringsdrivende og lønnsmottakere ved sykdom medvirker til at færre velger den selskapsformen som best passer til den enkeltes virksomhet, nemlig sjølstendig næringsdrivende, og det må etter Senterpartiets mening endres. Folketrygden, inkludert dagpenger, finansieres av staten ved at arbeidstaker, altså lønnstaker eller sjølstendig næringsdrivende, innbetaler trygdeavgift med ulik sats samt at arbeidsgiver innbetaler arbeidsgiveravgift. I tillegg til denne finansieringen bevilges det store beløp over statsbudsjettet fra andre inntektskilder for å finansiere bl.a. trygghet ved sykdom. Det er på denne bakgrunn at Senterpartiet har fremmet forslag nr. 5, hvor vi «(…) ber regjeringen fremme ulike forslag til forbedring av sykelønnsordningen for selvstendig næringsdrivende(dekningsgrad og karensdager) med tilhørende finansiering gjennom både økt trygdeavgift og bevilgning over statsbudsjettet.» (…) (dekningsgrad og karensdager) Dette er et viktig spørsmål å debattere, det er et viktig spørsmål å få fram. Senterpartiet går ikke inn for at man skal ha lik ordning for sjølstendig næringsdrivende og lønnsmottakere, men det er vesentlig at vi her får fram en diskusjon omkring det – er det sånn vi skal ha det i framtida? Det er derfor interessant om flere partier burde vært med på å støtte en slik drøfting, sånn at vi kunne fått det fram og dermed fått en avklaring. Det har gått altfor lang tid uten endring på det punktet.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-12-06:
Representanten Anette Trettebergstuen tok for seg sosial dumping, og det har Senterpartiets fulle støtte å motarbeide det. Det er viktig å bøte på ulempene med friest mulig arbeidsinnvandring, og sosial dumping er da sentralt. Arbeidstilsynet styrker vi i Senterpartiet, og vi styrker også de regionale verneombudene. Det er viktig å øke der, og vi øker med 3 mill. kr, fra 10,6 mill. kr til 13,6 mill. kr. Det er en klar prioritering av det Anette Trettebergstuen nå snakket om. Erlend Wiborg fra Fremskrittspartiet sa at de rød-grønne driver skjønnmaling. Det er ikke sant. Vi har klare merknader omkring disse tingene. Det som imidlertid er årsaken til at jeg tok ordet nå, er knyttet til at Erlend Wiborg sa at vi må ha et mer fleksibelt arbeidsmarked. Hvem skal ha det? For hvem gjelder det? Er det leger, er det sjukepleiere, er det politifolk som skal ha en mer fleksibel tilknytning til arbeidsplassen sin? Eller er det renholdere, lastebilsjåfører og produksjonsarbeidere på Bamas anlegg på Lierstranda? Jeg regner med det er de siste Fremskrittspartiet snakker om. Jeg ønsker å få klarhet i det.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-06:
Høyre liker å kalle seg for næringslivets parti. Det er lagt fram forslag fra regjeringen som når det gjelder permitteringsregelverket, medfører at bedriftene må ta større del av permitteringsregningen. I flere næringer – spesielt i primærnæringene – kan det svinge veldig mye, og det kan bli tøffe situasjoner. Tilfeldigheter som naturgitte forhold eller eksterne forhold kan gjøre at bedriftene kan vakle. Hvorfor vil Høyre – slik jeg ser det – øke sannsynligheten for konkurser i viktige bedrifter ved å øke bedriftenes regninger i forbindelse med permitteringer?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-06:
Det er nesten sånn at jeg lurer på om regjeringen har lyst til å spille litt poker med de usikre arbeidsplassene som regjeringen vil ha, i og med at den går inn for flere midlertidige ansettelser. Dette gir utrygghet for lønnsmottakerne, det gir utrygghet for familiene, og det gir utrygghet knyttet til den jobben de skal gå til. Det vil også ha konsekvenser for økonomien deres. Hva tror representanten Erlend Wiborg bankene vil si til de lønnsmottakerne som kommer og ber om lån til sine hus og til sine familier, med disse mange nye midlertidige ansettelsene?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-06:
Det er jo hyggelig å treffe på Ropstad, selv om han ikke er med i komitéarbeidet! Jeg har den klare oppfatningen at læreboka til Kristelig Folkeparti er Bibelen. Der står det: «For på seks dager laget Herren himmelen og jorden, havet og alt som er i dem; men den sjuende dagen hvilte han.» Kristelig Folkeparti har valgt å gi sin velsignelse til en regjering som vil ta bort hviledagen, slik at folk skal måtte arbeide på søndagen. Jeg lurer nå på om Kristelig Folkeparti ikke tror på Bibelen som lærebok lenger. Men hva vil Kristelig Folkeparti gjøre for å hindre at hviledagen ikke fortsatt blir en felles fridag for alle?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-06:
SV har ikke sagt at barnefattigdommen kan fjernes med et pennestrøk. Det er en langsiktig prosess. SV vil jobbe for mer omfordeling og mer rettferdighet. Andelen fattige er den laveste på en god stund – i hvert fall på 10–15 år. Så det er en forbedring. Vi mener at det ikke er veien å gå slik den nye regjeringen gjør, med å kutte i barnetillegg for uføre og kutte i overgangsstønaden til enslige forsørgere. Det er feil vei å gå. SV mener det motsatte.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-06:
Jeg må nesten tillate meg å bruke litt av svaret jeg ga i sted. Jeg og SV mener ikke at det å bekjempe fattigdom kan gjøres med et pennestrøk. Det er en langsiktig prosess. Vi ser våre løsninger i en større sammenheng. Vi har våre løsninger på dette, og det å kutte i de sosiale godene til de folkene som trenger dem mest, er ikke løsningen på dette. Løsningen er heller ikke å kutte i overgangsstønaden, kutte i sosialhjelpen, og vi tror ikke at midlertidige jobber er det sikreste. Det er usikkert, og det er ikke å trygge arbeidssamfunnet.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-06:
Jeg sa hva jeg og SV ikke mener nå – ikke hva Kristin Halvorsen har sagt tidligere. Det er en vesensforskjell på det. Til det andre spørsmålet, som jeg også har svart på: Vi har våre prioriteringer, som vi har i en langsiktig rekke. Det er svaret på det.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-06:
Vi kan også se at midlertidige ansettelser kan ha en kortsiktig effekt, men det er ikke det som skal være ankeret for arbeiderne, og det er ikke det som skal gi trygghet i mange år. Vi ser også at det i staten kan være en del utfordringer som vi må se litt videre på for å få til mer forutsigbarhet og trygghet, i likhet med i det private næringsliv. Vi skal være med og se på hva som kan være det beste for arbeiderne.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-06:
Nordsjødykkerne var pionerer og helt nødvendige for at Norge kunne ta del i oljeeventyret. Uten nordsjødykkerne hadde vi ikke hatt f.eks. oljefondet, som bikka 5 000 mrd. kr her om dagen. De betalte dyrt. De betalte med sin fysiske helse og sin psykiske helse, og det gikk jo også ut over familiene. I går kom en viktig dom som gir dykkerne rett. I denne saken har Fremskrittspartiet og SV vært helt enige. Dykkerne fortjener noe helt annet, og jeg ser også at Fremskrittspartiets nestleder mener det samme. Der er vi helt enige. Vil statsråden bruke sin autoritet til å ta opp igjen det felles forslaget fra SV og Fremskrittspartiet fra 2005, som også Senterpartiet var med på, om å gi en økonomisk oppreisning og kompensasjon etter gjeldende erstatningsregler, som om staten hadde et rettslig ansvar for pionerdykkerne?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-06:
Etter flere høylytte protester og påstander og skremsler om at kravene til universell utforming av boliger ville medføre økte kostnader, bestilte den forrige regjeringen – den rød-grønne – en rapport fra SINTEF om nettopp dette. Rapporten foreligger og sier at det nettopp var skremsler. Det vil ikke bli betydelig større kostnader. Vil statsråden fortsatt sørge for at folk med nedsatt funksjonsevne har tilgang til boliger? Vi er opptatt av kravene til universell utforming.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Jeg er veldig glad for å få det spørsmålet, for det er virkelig et område der representanten Kambe har markert at det er mulig å være utrolig frekk. Svaret på spørsmålet er enkelt: De kutter i arbeidsmarkedstiltak – de kutter 100 mill. kr i arbeidsmarkedstiltak. Det er det vi har sagt nei til.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Representanten omtaler her en ordning som den forrige regjeringa foreslo å utvide, selv om man kanskje ikke får inntrykk av det. Vi har foreslått det, og vi har foreslått de pengene vi mener er nødvendig for å dekke den utvidelsen til neste år. Jeg er veldig glad for at vi har bidratt til å gi et bedre tilbud til dem over 26 år, og det er ikke noe stort problem for meg om det blir bevilget ytterligere penger til det – det ønsker jeg også å understreke. Det er et typisk eksempel på en ordning der vi er enige om ordningen. Vi har foreslått den, den nye regjeringa har fulgt den opp – det er bra. Vi har bevilget de pengene som våre anslag viste ville være nødvendig til neste år.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Der kan jeg være så ærlig og si at det ville tatt mye mer enn ett minutt å gå inn på alle punktene – særlig når representanten sier «kom langt nok», for det er det som ofte er poenget. Jeg vil ta et eksempel: Vi har positiv utvikling når det gjelder sykmeldinger i Norge, men det har ikke kommet langt nok når det gjelder utviklingen på antallet som er sykmeldt, for å ta et veldig konkret eksempel. Jeg ser også, etter selv å ha sittet med ansvaret for Nav-reformen på en av etappene, at det stadig vil være behov for å justere i forhold til de erfaringene man vinner i utviklingen av Nav. Når det gjelder virkemidler, er alle enige om at vi må komme lenger på IKT innenfor Nav, f.eks. La meg ta et eksempel ut fra de erfaringene jeg selv har gjort meg: Noen steder i Nav – i enkelte kommuner – er det sånn at de har to ledere, en fra staten og en fra kommunen. Jeg kan være så ærlig og si at jeg tror ikke det er løsningen for framtida. Jeg tror man trenger én leder på hvert Nav-kontor for å ta det som et eksempel. Her kan man diskutere mye mer.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Arbeiderpartiet er opptatt av både store og små summer fordi vi er opptatt av de resultatene det gir for mennesker, og ikke først og fremst bare summene. Når vi er veldig opptatt av og sto bak innføringen av AFP-ordningen, er det et eksempel på det. Jeg har selv stått i arbeid sammen med folk som har vært så utslitt i 65-årsalderen, at de måtte kaste opp to–tre ganger om dagen, men de hadde ikke mulighet til å gå av på en verdig måte. Det er AFP-ordningen som Venstre nå utmerker seg med å angripe. Dere angriper ordninger som skal gjelde for slitne folk i arbeidslivet. Det er der dere setter inn støtet. Til trygdeordninger og forholdet til utlandet kan jeg si at jeg hadde gleden av å nedsette Brochmann-utvalget i sin tid, og jeg anbefaler representanten å gå inn i Brochmann-utvalgets vurderinger, som ikke bare handler om problemet trygdeeksport. Det handler om hvordan vårt trygdesystem passer til et nytt, moderne samfunn, der det ikke bare kommer arbeidskraft til Norge som vi må slåss for at ikke skal utsettes for sosial dumping, men der det er normalt at nordmenn i større grad jobber i utlandet. Det er det vi ønsker å møte med de diskusjonene vi har når det gjelder framtidas trygdesystems tilpasning til den nye virkeligheten.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Ja, opptil fire. Takk for påminnelsen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Først vil jeg si takk for tilbakemeldingene, at vi kan ha en dialog om utviklinga om politikk framover. Jeg må nok innrømme at begrepet «blomstrende og fargerik» ble valgt fordi representanten Andersen er fullstendig klar over at begrepet «storkjefta» ikke er et parlamentarisk uttrykk(munterhet i salen) (munterhet i salen) Jeg har lyst til å stille statsråden spørsmål knyttet til at vi akkurat har fått framlagt Holden-utvalgets analyser av situasjonen på arbeidsmarkedet i Norge, noe som etter min oppfatning gir veldig gode innspill til å videreføre den norske modellens tradisjon der samarbeidsmodellen mellom partene i arbeidslivet er et av de bærende elementene – og for oss har det vært det bestandig. Dette står i strid med partilederen Siv Jensens tale til landsmøtet der hun ti ganger påsto at den norske modellen står veien for det norske folk. Er statsråden enig i at Holden-utvalget gir et godt grunnlag for samarbeid mellom partene?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Jeg er enig i at Holden-utvalgets innstilling er et veldig godt utgangspunkt, men når det gjelder Holden-utvalgets understreking av behovet for samarbeid med partene og staten, og når det gjelder Holden-utvalgets understreking av at frontfagsmodellen kommer til å være avgjørende for en bærekraftig lønnsutvikling framover, så er begge to understrekinger av kjernepunkter i den norske modellen. Derfor er spørsmålet mitt: Hvis statsråd Eriksson er enig med Holden-utvalget, betyr det da at han er uenig med sin partileder Siv Jensen om at den norske modellen står i veien for det norske folk?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Jeg tegnet meg mot det jeg trodde var slutten av debatten, for å oppsummere noe av det vi har vært inne på, men først til statsråden, som jeg håper kan avkrefte noe som bl.a. representanten Ropstad har sagt her. Han ga nemlig uttrykk for at andelen fattige har økt. Jeg går ut fra at statsråden, som har et helt annet ansvar for ikke å feilinformere Stortinget – det kan faktisk være ganske alvorlig – kan bekrefte at den informasjonen er feil, og at faktum er at andelen fattige har gått ned under den forrige regjeringa. Det er et faktum. Så var det godt ment og har blitt positivt kommentert av statsråden det jeg sa om å måle resultater istedenfor penger. Jeg velger i denne sammenhengen å se bort fra den fortegnede fortolkninga av det som enkelte andre representanter har valgt, men vil understreke det poenget at jeg mener at det er en svakhet hvis opposisjonen ikke har annet å bidra med enn å foreslå større bevilgninger. Det var det som var utgangspunktet for det jeg mente, og det kommer vi til å stå ved. Vi kommer til å være en aktiv opposisjon som vil bidra med konstruktive forslag for å finne bedre løsninger, bl.a. i forhold til Nav, som jeg brukte som eksempel. Så til slutt et tema som fortjenstfullt er reist av Lundteigen, av Trettebergstuen og av andre. Det gjelder sosial dumping. Vi har arbeidsinnvandring til Norge, og det er positivt. Derfor har vi et felles ansvar for å sørge for at den arbeidsinnvandringa ikke utkonkurrerer seriøst norsk arbeidsliv, men bidrar innenfor et seriøst norsk arbeidsliv. Ett av virkemidlene for å få til det er tiltak mot sosial dumping. Der har vi innført innsynsrett. Det stemte Fremskrittspartiet og Høyre imot. Det samme gjelder allmenngjøring, som jeg tror blir akseptert videreført, ifølge Sundvolden-plattformen. Det samme gjelder solidaransvar, som er et viktig virkemiddel, kollektiv søksmålsrett, likestilt skift og turnus og regionale verneombud. Det er en rekke tiltak vi har satt inn for å bidra til å støtte det seriøse norske arbeidslivet i konkurransen mot den arbeidsinnvandringa vi har, og skal ha. De tiltakene er viktige. Det er altså sånn at statsråd Eriksson som stortingsrepresentant stemte imot disse forslagene. Men jeg har lyst til, med utgangspunkt i den positive tilbakemeldingen vi fikk på også å ha konstruktiv dialog mellom opposisjon og posisjon, å invitere statsråd Eriksson til å bekrefte at disse virkemidlene videreføres, og at vår felles utfordring framover blir å finne nye tiltak for å motvirke sosial dumping, fordi de som driver i disse bransjene, stadig finner nye veier. Det inviterer jeg statsråden til i den siste debatten før jul.