Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2001-06-12:
Mangelen på kvalifisert personell i helse- og omsorgstjenesten vår er et av de største hinder for en god kapasitetsutnyttelse når det gjelder helse- og omsorgsvesenet. I Helsetilsynets tilsynsrapport for 1999 forklarte 29 av 31 sykehus at det største flaskehalsproblemet i forbindelse med intensivavdelingene var mangel på sykepleiere. Og i Oslo vet vi at det var 1 600 ledige stillinger når det gjaldt pleiepersonell innen eldreomsorgen ved siste årsskifte. Spesielt økningen i de eldste aldersgruppene gjør at dette er meget bekymringsfullt. Ikke bare satsingen innen eldreomsorgen, men også satsingen innen psykiatri og kreftomsorg viser at vi har et stort behov for kvalifisert personell. Bare disse reformene til sammen forutsetter over 21 600 nye helseårsverk innen 2006. Det er derfor viktig at en gjør noe med rekrutteringen til helse- og omsorgstjenesten. Vi vet at det er en arbeidskraftreserve blant sykepleiere, i hvert fall mellom 8 000 og 10 000 årsverk, og vi vet også at det er ca. 18 500 utdannede sykepleiere som i dag ikke arbeider som sykepleiere. En del av disse har tatt videre utdanning og jobber i relevante yrker, men de er ikke i selve den helse- og omsorgsutøvende sektor. Når vi samtidig ser at det er dårlig rekruttering til utdanningen i dag, blir dette ekstra bekymringsfullt. Det er riktignok gledelig å kunne konstatere at det for kommende studieår er registrert en økning i antall søknader til sykepleierhøgskolene, men det er først og fremst på grunn av at mange søker opptak på grunnlag av realkompetanse. Blant søkere med ordinær studiekompetanse er det fortsatt en nedgang i søkningen til sykepleierstudiet. Når det gjelder helse- og sosialfaglinjen i den videregående skolen, er situasjonen også meget bekymringsfull. I 1994 var det 14 500 søkere til videregående skole når det gjaldt grunnkursplasser innen helse- og sosialfag. I 2000 var det 6 200 søkere – en veldig tilbakegang. Det gjør heller ikke bildet bedre at vi vet at mange av de elevene som i dag søker dette linjevalget, ikke er spesielt motivert for å gå inn i pleie- og omsorgsyrket. Det vil være behov for mellom 10 000–12 000 hjelpepleiere og omsorgsarbeidere fram til 2010, og med den rekrutteringen vi nå har vist til når det gjelder søkning til utdanningen, er dette svært bekymringsfullt. Vi vet også at vi bruker ca. 3/4 milliarder kr på kortsiktige tiltak hvert år for å løse en del av bemanningssituasjonen innenfor helse- og omsorgssektoren. Det gjelder tiltak som innleie av spesielt personell, rekruttering fra utlandet og overtid for å løse denne bemanningskrisen. Dette er etter komiteens mening midler som burde vært benyttet til permanente arbeidsforhold for å få tilbake eget utdannet helse- og omsorgspersonell i fast arbeid. Vi vet også at det innenfor disse yrkene bør være en bedre karrierestige og større muligheter for faglig utdanning og utvikling. Når det gjelder belastningsskader, bør arbeidsvilkår og miljø settes i fokus. Et mindretall i komiteen har sagt at det må gjøres noe mer enn det som til nå har vært gjort, og at man må få en ny handlingsplan for å få helsepersonell tilbake. Blant annet må lønnsforholdene gjøres bedre, og vi har bedt Regjeringen om å se på en lønnspakke. Dette er ikke lønnsforhandlinger, men det er et klart signal om en oppvurdering av arbeidsområdet og av disse yrkesutøverne.