Ingjerd Schou (Høyre), 2004-06-08:
Odelstinget behandler i dag viktige endringer i reglene om sykmelding. Jeg er glad for at Regjeringen har fått enstemmig tilslutning til alle forslag. Arbeidslivets parter står bak strategien om en økt fokusering på arbeidsplassen som en sentral arena for nettopp å forebygge sykefravær. Det er bekymringsfullt at sykefraværet fortsetter å øke. Intensjonsavtalen om et mer inkluderende arbeidsliv har ikke innfridd de oppsatte målene så langt. Det er spesielt uheldig at langtidsfraværet øker mest. Langvarige sykefravær er ofte begynnelsen på en varig utstøting fra arbeidslivet. Hver femte person i yrkesaktiv alder har nå trygd som sin hovedinntektskilde. Økningen i sykefraværet innebærer store omkostninger for den enkelte, for arbeidsgiveren og for samfunnet. For den enkelte innebærer en sykmelding at man mister nettopp muligheten for sosial kontakt og til å bruke evnene sine. Den personlige belastningen ved å stå utenfor arbeidslivet er betydelig. Arbeidsgiveren får et produksjonstap og mister verdifull arbeidskraft. For samfunnet betyr økende sykefravær en stor utgiftsbyrde. I tillegg blir det et betydelig mindre rom for å prioritere andre viktige velferdsoppgaver. I lovforslagene stilles det større krav til alle parter. Både arbeidsgivere og arbeidstakere må ta et mer forpliktende ansvar, både for å forebygge sykefravær og også for å legge til rette for å få sykmeldte raskere tilbake i arbeid. I mange tilfeller er det mulig å bevare tilknytningen til arbeidslivet med en bedre tilrettelegging av arbeidsplassen. Det kreves en økt innsats fra arbeidsgivernes side i forhold til å tilpasse arbeidssituasjonen til den enkeltes situasjon. Dette vil være en god investering i en av de viktigste ressursene i bedriften, nemlig de ansatte. Legene og arbeidstakerne må på sin side ha større oppmerksomhet på hva man kan gjøre til tross for sykdom, istedenfor bare å fokusere på det man ikke kan gjøre. De forslagene som Stortinget behandler i dag, vil gi arbeidstakere økt mulighet til å være på jobb selv om man ikke er helt frisk. Regjeringen vil styrke den ansattes rett til å være på arbeidsplassen, også når man ikke kan yte 100 pst. I henhold til arbeidsmiljøloven har arbeidsgiveren plikt til å tilrettelegge arbeidet for en arbeidstaker som har redusert funksjonsevne. Fra april 2003 har arbeidsgiveren hatt plikt til å utarbeide en oppfølgingsplan. Arbeidet med oppfølgingsplanen skal starte senest når arbeidstakeren har vært borte fra arbeidet på grunn av sykdom i åtte uker. Arbeidsgiveren plikter å utlevere oppfølgingsplanen til trygdekontoret. Dersom dette ikke skjer, skal trygdekontoret senest etter tolv ukers passiv sykmelding innhente oppfølgingsplanen. Jeg har merket meg at komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet finner det rimelig at arbeidsmiljølovens bestemmelser om tidsfrist for oppfølgingsplanen harmoniseres med IA-erklæringens frist på seks uker. Også medlemmene fra Høyre og Kristelig Folkeparti ber Regjeringen om å vurdere endringer på dette punkt i det videre arbeidet med arbeidslivslovgivningen. Jeg kommer til å ta dette spørsmålet opp med arbeids- og administrasjonsministeren. På bakgrunn av enigheten med arbeidslivets parter foreslås det å innføre et aktivitetskrav i sykepengeperioden. For å få rett til sykepenger skal den sykmeldte så tidlig som mulig og senest innen åtte uker prøve seg i det som kalles arbeidsrelatert aktivitet. Hovedregelen er at man skal være på jobb. Bare når sykdom er til hinder for det, skal man kunne være borte fra jobben. Hvis man har mulighet til å jobbe deltid eller være i annen aktivitet på arbeidsplassen, skal man gjøre det, og arbeidsgiver skal legge til rette for dette. Arbeidstaker må medvirke til at funksjonsevnen blir avklart så tidlig som mulig. Legen skal alltid, både ved første gangs sykmelding og ved senere forlengelse, vurdere om vedkommende kan være i arbeid eller i en arbeidsrelatert aktivitet. Legen skal få folk i arbeid, ikke sende dem i sengen. Det handler om å vri oppmerksomhet og fokus fra hvilke begrensninger sykdommen innebærer, til hvilke muligheter den sykmeldte har til å være i aktivitet. Legeforeningen og trygdeetaten har i fellesskap iverksatt et fagutviklingsprogram om legerollen i det inkluderende arbeidsliv. Dette programmet gjennomføres over hele landet. Undersøkelser foretatt av Rikstrygdeverket tyder på at aktiv sykmelding bidrar til et høyere sykefravær enn nødvendig. Regjeringen foreslår derfor at gradert sykmelding skal vurderes før aktiv sykmelding. Aktiv sykmelding skal forbeholdes de tilfeller der den sykmeldte ikke kan utføre de vanlige arbeidsoppgavene.