trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-01-11:
Eg er glad for dei innspela som er komne frå representantane. Det viser seg at dette er eit område vi ikkje er så veldig ueinige om. Vi er tvert imot einige. Og når det gjeld midlar, er det noko som vi sjølvsagt vil komma tilbake til i dei årlege budsjettrundane. Vi er, som eg sa, komne halvvegs i opptrappingsplanen, og for meg blir det nok viktig å gjennomføra ABM-meldinga og den planen før vi seier at vi har meir midlar å gi utover det. Men det er vel òg alltid slik at når vi har avslutta ein plan og vi ser at her er ikkje alt slik som vi ynskjer det, så må vi sjå vidare utover det. Eg vil understreka at vi som sagt har ei varsla økonomisk opptrapping, men styrkinga er ikkje øyremerkt tryggings- og bevaringstiltak, så det er opp til musea sjølve å prioritera tryggings- og bevaringstiltak ut frå dei midlane dei får. Så veit eg òg at det ikkje er alle som er like fornøgde med det dei har fått for 2005, og det er alle som sit her i salen, klar over. Det er eit viktig signal for Regjeringa å komma med i dag at sjølv om vi ikkje er komne så langt som vi burde i forhold til skjema, er det ikkje fyrste gongen det skjer når det gjeld opptrappingsplanar som Stortinget har vedteke. Det er ganske vanleg at vi må bruka nokre få år meir enn det vi i utgangspunktet ynskte, for å komma i mål. Så får vi når vi har komme i mål, vurdera om vi må halda fram med dei same tilskottsordningane eller liknande tilskottsordningar fordi vi ikkje har komme langt nok i forhold til dei utfordringane som dei ulike musea og institusjonane har. Eg vil nytta anledninga til å takka representantane og Stortinget for gode innlegg. Det er ein tryggleik for meg at vi er på rett spor, at vi er einige om at det vi gjer, er viktig, og det vil vi halda fram med å gjera.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2005-01-11:
Jeg vil først gi interpellanten ros for å ta opp dette temaet. Det er helt riktig som interpellanten Ågot Valle skriver i interpellasjonen: «Tyveriene har med rette sjokkert mange, men spørsmålet kan ikke snevres inn til bare å gjelde tyveri.» Tyveriet viser kanskje med all tydelighet at vi er vel naive. Vi er en ung nasjon, og de kunstskattene vi har, har vi trodd at vi alle har eid. Derfor har det vært et felles ansvar å passe på dem. Etter en veldig grundig og fyldig redegjørelse fra kulturministerens side er det ikke så mye å føye til. Jeg tror at dette tyveriet, som jo er bakgrunnen for interpellasjonen, satte en støkk i oss alle. Vi ønsker å ta vare på kunstskattene våre. Jeg er også helt enig i at det er det jevne, målrettede arbeidet som gir gevinst. Jeg tror at jeg kort og godt sier at dette tyveriet kanskje har åpnet øynene våre, og at de som nå har ansvaret rundt omkring på museene, må være flinkere til å varsle at det her trengs både et jevnt og et målrettet arbeid. Men for ettertiden må vi alle også kanskje ta et felles ansvar for å sørge for at det er bevilgninger, slik at kunstskattene våre kan forbli felleseie. Nå er det bare å håpe at Munch-maleriene ikke er skadet. Jeg regner med at dette tyveriet vil bli oppklart på sikt. Jeg støtter fullt ut statsrådens forslag til bedringer. Jeg har også den tro at vi fra Stortingets side i fellesskap vil ha et årvåkent øye med akkurat sikring av nasjonale skatter, og at vi i framtiden kanskje bør være flinkere når vi hører at det ropes et varsku, først og fremst fra dem som arbeider med dette. Det er jo den veien også statsråden må få opplysninger. Jeg vil på dette tidspunkt bare slutte meg til det statsråden har sagt, og har tro på at vi kan bedre sikringsmulighetene i framtiden.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2005-01-11:
Det er et viktig spørsmål som interpellanten tar opp, og jeg slutter meg helt til de vurderingene representanten gjør av betydningen av å ta vare på våre kunst- og kultursamlinger. Jeg vil også takke statsråden for et fyldig og godt svar, som viser at mye er gjort, og at det er mye som skal gjøres på dette området også i tiden framover. Det er to viktige spørsmål interpellanten tar opp her. Det ene går på sikring mot tyveri av kunstgjenstander, og det andre går på bevaring, sikring og konservering av våre samlinger. Som flere har vært inne på, ble vi alle opprørt og sjokkert over Munch-tyveriene i fjor høst, og spørsmålet om sikring av våre viktige nasjonale kunstskatter ble svært aktualisert. Som et ekstraordinært sikringstiltak bevilget da også Regjeringen 5 mill. kr for å sikre utvalgte kunstverk av spesielt høy verdi eller høy symbolverdi. Det vil være umulig å sikre seg 100 pst. også mot denne type kriminalitet. Det har i de siste årene vært et betydelig fokus på sikring mot både brann og tyveri gjennom etableringen av ABM-utvikling og deres forvaltning av de statlige tilskuddsordninger nettopp for sikringstiltak. Det er svært positivt at det har vært en opptrapping både av bruken av penger og også av selve prioriteringen av viktige sikringstiltak ved museene. Det er slik at det er en hårfin balanse mellom sikkerhet og gode kunstopplevelser. Det er på den ene siden viktig at en ikke fratar publikum opplevelsen av kunsten, samtidig som en selvfølgelig må sikre at kunstverket ikke enkelt kan fjernes. Dette er problemstillinger som ABM-utvikling og de enkelte museumsenhetene samarbeider godt om, og vi vet at det utveksles mye god kunnskap. Det andre spørsmålet går på det mer langsiktige og meget viktige arbeidet med å bevare og konservere våre nasjonale kunst- og kultursamlinger. Også her har museumsreformen spilt en viktig rolle. Dette er også spørsmål vi var opptatt av da vi behandlet kulturmeldingen i fjor. Sterke og solide museumsenheter sikrer også muligheten for å kunne drive godt bevaringsarbeid. Det er viktig at dette arbeidet fortsatt intensiveres og følges opp. Derfor er det gledelig at statsråden i sitt svar peker på at det kan være aktuelt å vurdere om ABM-ordningen med tilskudd til sikringstiltak skal utvides til også å gjelde etterslep innenfor dokumentasjon og bevaring generelt. Dette er spørsmål som både Stortinget og Regjeringen er opptatt av, som vi tar svært alvorlig, og som jeg er sikker på at vi vil komme tilbake til også senere.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2005-01-11:
I likhet med representanten Faldet vil jeg rose representanten Valle for å ha tatt opp denne interpellasjonen. Sikring og bevaring av våre kunst- og kulturskatter er et viktig tema, som Stortinget bør være opptatt av. Vi ble alle sjokkert da to kjente Munch-malerier ble stjålet. Når man kan gå rett inn i et museum og bokstavelig talt ta en nasjonalskatt ned fra veggen og gå ut gjennom døren med den, er det noe som er riv ruskende galt. Da er det noen som ikke har gjort jobben sin. Hvis jeg hadde vært museumsdirektør og noe slikt hadde i skjedd i min virksomhet, hadde jeg skammet meg. Jeg hadde også vurdert min stilling. Ingen i en ansvarlig posisjon burde bli sittende når en slik skandale skjer i deres virksomhet. Det har også fremkommet påstander i media om at man faktisk hadde fått penger til sikringsarbeid, men ikke brukt disse. Jeg har ikke fått verifisert den påstanden, men i så fall blir jo saken dobbelt ille. Når slike nasjonalskatter forsvinner, er det noe som ikke skal skje, det bør ikke skje, og det må ikke skje. Hvis vi løfter blikket litt fra Munch-saken, handler dette mer generelt om sikring. Det handler bl.a. om økonomi og teknologi. Når det gjelder teknologi for sikringstiltak, har man det rundt i verden. Da er det økonomien tilbake. Fremskrittspartiet fremmet for en tid siden et Dokument nr. 8-forslag om fokus på økte muligheter for utleieordninger og andre muligheter for å bedre økonomien i museene. Dette fikk en bred tilslutning her i Stortinget. Vi tror at vi må satse mer aktivt på utleie. Kanskje bør også institusjonene bli flinkere til å trekke til seg publikum og sponsormidler for å øke sine inntekter, og kanskje selge noen av de mindre viktige verkene man har. Det ville kunne gi økonomi til bedre sikring av de virkelige nasjonalskattene som vi har. Dette er et viktig ansvar, som hviler på oss i ansvarlige posisjoner, når det gjelder å ta vare på vår felles kulturarv.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2005-01-11:
Jeg er enig i at det er et svært viktig tema som tas opp i denne interpellasjonen, og som oftere burde vært gjenstand for både spørsmål og debatt også når det ikke nødvendigvis er en konkret foranledning som f.eks. tyveriet ved Munch-Museet og Riksrevisjonens påpekninger. Jeg har lyst til å understreke at sikring og ivaretakelse kanskje er den viktigste delen av hele museumspolitikken. Det er det det handler om. Jeg tror at dette må ses i et helhetlig perspektiv. Derfor er det riktig, som interpellanten gjør, å etterlyse en helhetlig strategi. Jeg synes også at statsråden har svart veldig grundig på denne etterlysningen fra interpellanten, og hun belyste også med eksempler bl.a. hvordan man nå planlegger en slik strategi ved Nasjonalmuseet for kunst. Dette er jo målet for hele ABM-politikken. Derfor er det med litt undring jeg lytter til interpellanten når hun etterlyser «friske midler» og en REVITA-plan igjen. Den REVITA-planen som ble utformet på slutten av 1990-tallet, og som delvis ble iverksatt, gikk inn nettopp i den nye ABM-reformen, som jo er en helhetlig strategi for ivaretakelse på hele ABM-området. Derfor stiller jeg meg litt spørrende til hvorfor man nå ønsker å ta ut igjen sikringstiltakene. Vi har jo opprettet et eget statlig organ, ABM-utvikling, som har hele dette ansvaret, og ikke bare ran, men ikke minst all form for konservering, beskyttelse mot skadedyr, mot brann - kanskje en av de aller viktigste farene - er en viktig del av det de arbeider med. Og så skal man da få en ny plan på siden av denne, løsrevet fra ABM-reformen. Er dette et forsøk på en omkamp i forhold til ABM-reformen? Jeg merket meg at statsråden sa at vi var om lag «halvvegs» når det gjaldt å oppfylle ABM-reformen. Jeg er glad for at det ble sagt. Det betyr at tidsplanen er litt forskjøvet, men at man fortsatt har som mål å oppfylle den planen som lå i ABM-meldingen, som jo etterfulgte REVITA-planen. Så jeg vil bare understreke at det er det perspektivet vi må ha, og det er et helhetlig perspektiv som går ut på at ABM-reformen skal fullføres.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-01-11:
Det er eit viktig tema som har vorte teke opp av representanten Valle, og statsråden har gitt ei veldig grundig og etter mi meining god utgreiing rundt interpellanten sine problemstillingar. Tjuveria ved Munch-Museet av det som vi reknar som norsk kulturarv, opprørte både politikarar og folk flest, og vi er gjennom Riksrevisjonen sin rapport gjorde kjende med at det er stor svikt både når det gjeld sikring og bevaring av samlingane våre ved dei fem statlege musea. Men både då vi behandla kulturmeldinga, og i samband med behandlinga av kulturbudsjettet, fekk vi inn signal frå heile landet om at det var behov for fleire midlar innanfor ABM. Det er fleire her no som har nemnt at Sunnmøre Museum har fått midlar til magasinbygging. Det er bra, men det er mange som ventar. Statsråden sa i utgreiinga si at vi må få til ei varig styrking av musea. Det er eg heilt samd i. Den varsla opptrappinga har vore nemnt av fleire her no. Det var vel i si tid sagt at vi skulle ha 40 mill. kr pr. år over ein femårsperiode. Vi har no fått gjennomført 50 pst av det. Det vil seie at av det som Stortinget eingong lova, står det att å løyve 100 mill. kr. Derfor kan ein stille spørsmålet om det ikkje går for seint, om det ikkje trengst eit lyft her, slik at vi kjem opp på det nivået som Stortinget i si tid føresette. Statsråden var inne på at det var fleire planar, og det skulle skje ei opptrapping. Det er tankar som Senterpartiet fullt ut støttar. Ein må alltid avvege mellom tilgjenge og tryggleik. Statsråden viser i innlegget sitt til at tryggleiken også opptek ho og departementet, og det er bra. Så sa statsråden at vi må ikkje ha tidsavgrensa tiltak, men jamne, heilskaplege, målretta tiltak, og det støttar eg også fullt ut. Då vi i si tid behandla ABM-meldinga, skulle ho vere heilskapleg, og eg støttar siste talar, representanten Lånke, som seier at vi må halde fram med det som vi ein gong begynte på. Så min konklusjon er at det er mykje som kan tyde på at vi i fellesskap må ta eit ansvar, skal vi komme i mål med ABM-utvikling.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
Først til spørsmålet om det er store eller små endringer. Alle vet at veldig mye på statsbudsjettet går til å finansiere ting som er lovfestet, regelbundet, og som uansett ligger der. Men det er faktisk, etter mine beste vurderinger, store endringer vi gjør. Det er f.eks. helt åpenbart at for de arbeidsledige, som nå får 20 000 kr mer i dagpenger, er det en stor endring. Vi retter opp en alvorlig feil Fremskrittspartiet gjorde overfor de arbeidsledige da de kuttet ledighetstrygden sammen med regjeringspartiene i forrige periode. Når barnehagene blir opp mot 6 000 kr billigere i året, er det en viktig og stor endring. Når de som er på attføring, uførhetstrygd og rehabilitering får økt barnetillegg, er det en stor endring. Og for de eldre her i byen som nå opplever at man kan styrke eldreomsorgen i stedet for å kutte i eldreomsorgen, er det en stor endring. Det er altså betydningsfulle endringer vi gjør for veldig mange enkeltmennesker, og vi er stolte av de endringene. Når det gjelder finansieringen av FN, står det i Soria Moria-erklæringen at vi ønsker å styrke FN. Jeg synes det er et uttrykk for en nærsynthet og en manglende evne til å se langsiktig at Fremskrittspartiet er mot å fellesfinansiere FN, bl.a. gjennom skatt på flybilletter.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
Representanten Solberg spør om vi førte en redelig valgkamp. Det gjorde vi, og vi følger opp det vi sa i valgkampen, nå i budsjettet. Vi lovet f.eks. å øke skattene, og det gjør vi. Vi lovet å føre en mer sosial politikk, og det gjør vi. Når det gjelder skatteprofilen, er det altså slik som jeg prøvde å dokumentere i innlegget mitt, at de som har mest fra før, skal betale mer skatt. Det regjeringen Bondevik la opp til, var at de som hadde mest fra før, skulle betale mindre skatt. Riktignok innførte man 3,5 milliarder kr i aksjeskatt, men man skulle gi de samme menneskene 8 milliarder kr i redusert formuesskatt, og 8 minus 3,5 blir et stort plusstall som disse menneskene skulle få i skattelettelse. Vi har en sosial skatteprofil, det hadde ikke Bondevik II-regjeringen. Vi har ikke gjeninnført noen boligskatt, vi har økt formuesskatten. Selv Høyre har et opplegg i sin skattepolitikk der det er formuesskatt på bolig. Kontantstøtten blir videreført. Vi reduserer satsene, men det er en videreføring av kontantstøtten. Så: Vi førte en god valgkamp!(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
I Regjeringen har vi anstrengt oss til det ytterste for å bygge bro til Kristelig Folkeparti og for å komme med forslag som Kristelig Folkeparti tradisjonelt er tilhenger av. For eksempel øker vi overføringene til kommunene med 5,7 milliarder kr. Det er noe Kristelig Folkeparti pleier å være for, selv om de er imot det akkurat i år. Vi øker bevilgningene til fattigdom med 500 mill. kr ved en lang rekke tiltak som Kristelig Folkeparti pleier å være for, selv om de er imot dem i år fordi de skal finansiere skattelettelsene til Høyre. Vi øker bevilgningene til sykehus, og vi øker bevilgningene til barnevern. Dette er mange eksempler på ting Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og SV vanligvis står sammen om. Når det gjelder en del av de kuttene som det reageres på i Kristelig Folkeparti, er ikke det kutt, men at vi lar være å gjennomføre økninger som lå inne i budsjettet fra Bondevik. Vi viderefører f.eks. ordningen med skattefradrag for gaver til frivillige organisasjoner, men vi legger ikke på den økningen som Bondevik-regjeringen la opp til. Det kaller jeg ikke kutt. Det kaller jeg å ta vare på en viktig ordning for Kristelig Folkeparti.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
Regjeringen har en politikk for å skape. Det er også slik at budsjettet inneholder flere konkrete tiltak for å styrke verdiskapingen i Norge. For eksempel er vi opptatt av noe industrien har vært opptatt av lenge, nemlig å bedre permitteringsreglene, og vi bruker en god del penger på det. Så styrker vi arbeidsmarkedsvirkemidlene, fordi arbeidsmarkedstiltak er viktig for å skaffe fram kvalifisert arbeidskraft til norske bedrifter. Så bruker vi 0,5 milliarder kr mer til investeringer i samferdsel, veier og jernbane. Er det noe norske bedrifter er opptatt av, så er det det. Så vi styrker på mange områder innsatsen for verdiskaping, bl.a. altså med nesten 0,5 milliarder kr på samferdselssektoren. Det er altså ikke riktig at dette er et budsjett for å svekke verdiskapingen. Det er et budsjett for å styrke verdiskapingen, og derfor viser også anslagene i budsjettet økt økonomisk vekst med den nye regjeringen og redusert ledighet. Det tyder på at det er en budsjettpolitikk for verdiskaping, ikke det motsatte.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
For det første er jeg helt enig i at jeg ikke har truffet noen kommunepolitikere som sier nei takk til økte overføringer. Det er nettopp derfor vi mente det var viktigere å bruke penger på skole og eldreomsorg i kommunene enn å bruke mange nye milliarder kroner på lavere skatt. Forskjellen er altså omtrent 9 milliarder kr i det som kalles påløpte skatteinntekter for 2006, og det er ganske mye mer penger til fellesskap framfor til skattelette. Det vedstår vi oss, og det er også mange fra Fremskrittspartiet rundt omkring i kommunene som er glade for at det nå blir mer penger til kommunene. Vi har altså fått 0,5 milliarder kr mer til samferdsel enn Bondevik-regjeringen hadde. Vi har aldri lovet å gjennomføre hele Soria Moria-erklæringen på ett år, men vi kommer til å anstrenge oss alt vi kan også i kommende års budsjetter for å styrke fellesskapet, herunder satsingen på samferdsel.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2005-11-24:
Ut fra det innlegget statsministeren nettopp holdt, kunne man få inntrykk av at det er gjort dramatiske endringer med denne regjeringens budsjett i forhold til Bondevik II-regjeringens budsjett. Det er faktisk ikke tilfellet. Det er relativt små endringer som er gjort. Jeg lurer på om statsministeren har tatt seg bryet med å sjekke hvor store deler av Bondevik II-regjeringens budsjett vi ender opp med å få flertall for i denne salen i dag. Så har jeg et annet spørsmål til statsministeren. I dag har utenriksminister Jonas Gahr Støre gitt uttrykk for at Norge skal slutte seg til å innføre en ekstraavgift på flybilletter for å finansiere ytterligere bistand til fattige land. Det utspillet kommer samme dag som Stortinget skal vedta skatter og avgifter for 2006. Det kan ikke tolkes som noe annet enn en snikinnføring av en helt ny avgift. Mitt spørsmål blir: Hvorfor mener Regjeringen at det akkurat er flypassasjerene som skal finansiere Regjeringens dårlige samvittighet overfor de fattige landene i verden?
Erna Solberg (Høyre), 2005-11-24:
Bare for å bekrefte at Høyre er et parti som regner: Jeg tror vi er enige om 98,4 pst. av budsjettet. Det er omtrent den lille biten som er igjen, som er forskjellen. Jeg har lyst til å gratulere statsministeren med et vel gjennomført valgkampopplegg i løpet av hele det siste året. Budsjettet er jeg enig i følger opp den retningen som han signaliserte i store linjer. Men jeg har lyst til å stille spørsmålet om statsministeren føler at hele valgkampen, sett i lys av budsjettet, var redelig overfor velgerne. Det er tre områder hvor jeg tror mange velgere ble forbauset over det som kom i budsjettet. Når det gjelder kontantstøtten, var utgangspunktet at man fredet og la vekk alle endringer i kontantstøtten. Ingen trodde noe skulle skje før 2008, og det var grunnlaget for manges valg. Når det gjelder boligskatten, ble statsministeren irritert når vi påpekte at det kunne bli økt boligskatt. Og når det gjelder skatteprofilen, er det mange som opplever å ha fått noe annet enn ventet. Synes statsministeren at det man har gjort på disse tre områdene, stemmer med det man sa i valgkampen?
Erna Solberg (Høyre), 2005-11-24:
Hvis man tenker på at man bare har flyttet 8 milliarder kr, er det klart at det er en liten flytting, til tross for at vi hører en statsminister og andre talere her som forteller om det store eventyret de 8 milliardene betyr. Det Høyre har gjort, er å peke på tre ting som er problemet med det som skjer. Det ene er at det skaper mindre grunnlag for fremtidig velferd, fordi man kutter på de tingene som skal til, og man forplikter seg ikke for fremtiden. Det andre vi har påpekt, er at det kan bidra til, som jeg har sagt, en betydelig høyere omstillingstakt, fordi det blir mindre lønnsomt for nordmenn å investere i norske bedrifter, kapitalkravene kommer til å bli høyere. Og det tredje vi har sagt, er at det er liten sammenheng mellom det man sa i valgkampen, og de områdene man kutter på. Det er vår kritikk. Det er nå engang sånn i politikken at det er forskjellene den politiske debatten dreier seg om. Og så er det sånn at de 98,4 pst. som vi la frem, er vi fornøyd med. Når det gjelder forholdet til Fremskrittspartiet, må jeg bare si at det jeg opplevde før i dag, var med sterk forbauselse. Det skal jeg tenke over, og så skal jeg lytte til hva Siv Jensen har å si. Men det må være lov til å drive politisk saksdebatt i dette landet, og det mener jeg at alle innleggene fra Høyres side overfor Fremskrittspartiet i dag har båret preg av.
Erna Solberg (Høyre), 2005-11-24:
Vi har lagt opp til relativt store skattelettelser i det budsjettet som Bondevik-regjeringen la frem, knyttet til å skape et sunnere skattesystem for norsk økonomi for å sikre velferd, for å sikre jobber, for å sørge for å legge grunnlaget for fremtiden. Så er det sånn at vi ikke har hatt plass til alle de skatte- og avgiftslettelsene som Høyre måtte ønske. Høyres program er klart: Vi ønsker en senking av alkoholavgiftene. Om vi ønsker å gå like raskt og like langt som Fremskrittspartiet, får vi se i forbindelse med hvert enkelt budsjett. Jeg forbeholder meg å ta de viktigste tingene først, og det viktige for meg er å sørge for at vi bl.a. får et sunnere norsk næringsliv, som innebærer at vi vrir f.eks. ned formuesskatten, som vil sørge for at det blir interessant å investere i norsk næringsliv, og at vi sørger for å bygge fremtiden i årene som kommer. Og så vil vi også justere ned alkoholavgiftene, mest etter hvor stor grensehandelen og presset kommer til å være.
Erna Solberg (Høyre), 2005-11-24:
Jeg kan garantere Åsa Elvik at jeg var i mange norske kommuner da jeg var kommunalminister. Jeg tror faktisk at min reisevirksomhet som kommunalminister var større enn reisevirksomheten til de fleste andre kommunalministre tidligere, og jeg vet utmerket godt hvordan situasjonen i norske kommuner er. Jeg har besøkt mange forskjellige typer kommuner. Jeg har f.eks. besøkt kommuner hvor kronekursen og rentenivået i 2002 tok grunnlaget vekk fra næringsbedriftene langs Finnmarkskysten. Hva resulterte det i? Det var faktisk ikke kommuneøkonomien som var det første kommunene stilte spørsmål ved, men mulighetene for å etablere arbeidsplasser og sørge for at folk ikke flyttet derfra. Det var viktigere, for det hadde også sammenheng med kommuneøkonomien i de kommunene. Derfor er det så viktig at måten vi doserer økt offentlig forbruk på, henger sammen med hva vi har, altså hvordan det norske næringslivet har det, og hvordan vi klarer å opprettholde det. Hvis ikke kommer vi i utakt, og da blir det mindre penger til kommunene, mindre til velferd, og betydelig større grad av sentralisering i dette landet.
Erna Solberg (Høyre), 2005-11-24:
Jeg synes det er greit at vi forholder oss til hva folk sier i debatten, og jeg har ikke kritisert Regjeringen for at den ikke har gjennomført alle tingene på fire uker. Jeg har tvert imot sagt det motsatte. Det var det jeg sa i innlegget mitt, og jeg synes det er ryddig at man forholder seg til det, og ikke til det man har tenkt man skal si på forhånd. Det er tre områder, som jeg påpekte også i min replikk til statsministeren, der jeg synes ingen velgere, i forhold til retorikken, kunne forvente at de skulle gjøre det de gjorde. Det er forbausende bl.a. fordi det gjaldt områder der statsministeren i valgkampen brukte tid på å si at vi svartmalte, da vi sa at de kom til å gjøre noe med kontantstøtten, da vi sa at de kom til å øke boligbeskatningen. Nå har de altså gjort det, og det går inn i en boks som inneholder hva jeg tror bidrar til at tilliten til politikere blir mindre. Jeg er kjempestolt av to ting som vi har gjort i regjering. Det ene er det vi har gjort innenfor skolen i forhold til lese- og skrivevansker, der er det gjort mye, og jeg er kjempestolt av det vi har gjort innenfor boligpolitikk i forhold til bostedløse, og den kraftige satsingen på å gjøre noe på de områdene som faktisk kom under forrige regjering.
Erna Solberg (Høyre), 2005-11-24:
Jeg skjønner egentlig at skatteprofilen plager regjeringspartiene, nettopp fordi det er så stor mismatch mellom hva de sa i valgkampen, og hva de faktisk gjør. Jeg har selv vært i debatter hvor jeg har spurt: Skal dere gjennomføre skattereformen, eller skal dere ikke gjennomføre skattereformen? Skal dere gjøre det uten å senke marginalskattene? Og Arbeiderpartiets representanter har altså snakket det vekk. Det er historien, og derfor er det så forbausende. Nei, vi er jo for den profilen som ligger også i Regjeringens forslag. Vi synes at det er viktig å senke marginalskattene, og når det dreier seg om spørsmålet om renten, har jo også Finansdepartementet svart at å øke offentlige utgifter presser mer enn å gi skattelettelse. Det er ikke slik at vi er de eneste. Blant annet har seniorøkonomen i Nordea Market gått ut og sagt at det er selvfølgelig slik at når man har den innretningen man har på budsjettet, vil presset på renten øke raskere enn det ellers ville ha gjort.
Erna Solberg (Høyre), 2005-11-24:
Det er sent på kvelden, og jeg vet egentlig ikke om man skal la seg provosere av åpenbart innvortes forbruksinnlegg fra talerstolen. Det er ikke kommet noen flere avklaringer om Arbeiderpartiets og Regjeringens skatteprofil, men det har vært en total tilsløring fra Arbeiderpartiets side av hva konsekvensen av skatteprofilen deres vil være, særlig i forhold til hva de sa før valget. Det er mulig at man kan regne seg til mange gjennomsnittstall, men det er slik at det man gikk til valg på, har man ikke innfridd. Jeg synes det er bra, for jeg synes det er flott at vi gjennomfører skattereformen. Men det er slik at de med høyest inntekt får senket marginalskatten. Det samme symbolet ble brukt i alle debatter i fjor høst, nemlig symbolet Reiten og Helge Lund – de får store skattelettelser fra regjeringen. Så kan man late som om man har avklart noe. Det har man ikke. Det er stort sett en tilsløring av skatteprofilene som har pågått. Så til den åpenbare misforståelsen som ble forsøkt tatt inn i replikkordskiftet. Jeg har ikke snakket om spøkelser, men det er ingen tvil om at det har skjedd en forsterkning i forventningene om økt rente etter at Regjeringen tiltrådte. Det leser man i markedet. Det sies også fra Norges Bank. Det man peker på, og det er det flere økonomer som har påpekt, bl.a. Erik Bruce i Nordea Markets, er den rød-grønne regjeringen og finansminister Kristin Halvorsen som forklaring, fordi politikkens sammensetning blir mer ekspansiv, selv om handlingsregelen holdes. Det bekreftes av de brevene og de svarene på spørsmål som er gitt til Høyres gruppe i forbindelse med behandlingen av finansinnstillingen. Dermed må man se for seg at presset blir sterkere. Det er ikke den eneste grunnen til at vi kommer til å få renteoppgang, men man møter en situasjon hvor det allerede begynner å bli press i deler av økonomien, med å øke det ytterligere. Den langsiktige utfordringen er at arbeidskraften går fra privat sektor over til offentlig sektor. Det er villet politikk, men det har en konsekvens, og jeg synes man skal være ærlig av og til og snakke om den typen konsekvenser. Jeg skal innrømme at for de laveste inntektsgruppene har man en like god profil fra Regjeringens side, men jeg skjønner ikke hvorfor det er så utrolig viktig å skatte lavtlønnete heltidsarbeidende mer. Det er det man gjør. Den gruppen som nå ligger akkurat i innslagspunktet, over det gamle minsteinntektsinnslagspunktet, de helsearbeiderne, de førskolelærerne, de gruppene som er i full jobb, de kvinnene vi gjerne skulle sett jobbet litt lenger, er de som faktisk opplever å få mindre skattelettelse fra denne regjeringen.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-24:
Selvskryt skal man lytte til, det kommer fra hjertet! Ved Regjeringens tiltredelse uttalte statsministeren at han ville arbeide for et godt forhold til opposisjonspartiene og lytte til deres råd. I dag skryter han av å ha fått en forutsigbar budsjettprosess, ja den har vært så forutsigbar at Regjeringen her i kveld får vedtatt hver tøddel i sitt forslag. Vi i Kristelig Folkeparti merket oss Stoltenbergs ord med interesse og positiv forventning, og vi har også merket oss en invitt fra finanskomiteens leder her i dag, men vi er skuffet over hvordan ordene er blitt fulgt opp i praktisk handling. Stoltenberg-regjeringen har gjort en rekke provoserende kutt overfor den lokale kirke, overfor frivillige organisasjoner, overfor friskoler og høyskoler, overfor rådgivningstjenesten for gravide og toppen av det hele er kuttet i kontantstøtten. Det man har rukket å gjøre på disse tre ukene man har hatt til rådighet i forbindelse med budsjettet, er å provosere Kristelig Folkeparti på veldig mange områder, og spørsmålet er: Kan statsministeren forklare hvordan de nevnte budsjettkuttene harmonerer med ambisjonen om å bygge bro til opposisjonen?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-24:
Jeg har skjønt på representanten Schjøtt-Pedersens innlegg i salen tidligere i dag at han er blitt en ivrig leser av mine taler. Det er jo hyggelig. Men jeg må dessverre si at han ikke leser dem nøye nok, for det han nå gav til beste, er faktisk feil. Jeg har ikke sagt at Kristelig Folkeparti ikke prioriterer skattelettelser. Vi prioriterer de skattelettelser som er nødvendige for å gjennomføre skattereformen på en god måte, og med en sosial profil. Det var grunnen til at Bondevik-regjeringen la så stor vekt på å gi lettelser i bunnfradraget i det skatteopplegget vi la fram for 2006. Jeg skjønner at Schjøtt-Pedersen heller vil diskutere skatteopplegget for i fjor, men det er jo 2006-budsjettet vi nå diskuterer. Den linjen vi fulgte gjennom hele den forrige perioden, var at det skulle være et rimelig forhold mellom skattelettelser som gis i bunnen, og skattelettelser som gis på toppen. Det dårligste budsjettopplegget i så måte er det forslaget som nå blir vedtatt her i dag.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-24:
Skattefradraget når det gjelder frivillige organisasjoner er en av de aller viktigste skatteendringene som ble kjempet gjennom i den forrige stortingsperioden. Jeg vil i og for seg gi honnør til regjeringen Stoltenberg som viderefører den ordningen, til tross for at i hvert fall enkelte av regjeringspartiene i valgkampen sa det motsatte. Det som imidlertid er beklagelig, er at man ikke er med på den opptrappingen av skattefradraget som både Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og de tidligere regjeringspartiene ellers har gått inn for. Vi har i vårt program gått inn for 18 000 kr i fradrag i løpet av denne perioden, og vi vil arbeide for det gjennom perioden. Men vi kan ikke være med på en helhetlig politikk à la det Fremskrittspartiet har lagt opp til. Fremskrittspartiet finansierer jo en del av sine skattelettelser ved å kutte dramatisk i u-hjelpen, og det er vi ikke med på.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-24:
Som mangeårig lokalpolitiker, rådmann og direktør i Kommunenes Sentralforbund har jeg brukt veldig mange år av mitt liv til å slåss for bedre økonomi for kommunene. Den stortingsperioden vi har bak oss, har gitt bedre økonomi for kommunene. Det har innebåret en økning på 15 milliarder kr, målt i faste priser, og det er en fortsatt opptrapping i regjeringen Bondeviks forslag. Vi har i den innstilling vi er med på i finanskomiteen, brukt det økte handlingsrommet som ligger i Stoltenberg-regjeringens forslag, til å styrke kommuneøkonomien, og det er et uttrykk for at vi prioriterer en fortsatt opptrapping overfor kommunene, men vi gjør det innenfor et helhetlig opplegg hvor vi kan stå for både medaljens framside: styrking av kommunene, og medaljens bakside: hvordan det finansieres. Vi kan ikke være med og finansiere styrking av kommunene gjennom kutt i kontantstøtte og kutt i støtte til frivillige organisasjoner, kirker og friskoler.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-24:
Jeg kan forsikre representanten Sande om at her står en mann som tror på forebygging, som vet at forebygging nytter, og som vil støtte gode forslag fra den nye regjeringen i forhold til å forebygge rusmiddelmisbruk, som jeg skjønner at representanten Sande er spesielt opptatt av. Jeg imøteser forslag fra helse- og omsorgsministeren, som nå har ansvaret for ruspolitikken her i landet, når det gjelder å få bukt med det økte rusmiddelforbruket i landet generelt og blant ungdom spesielt. Og det skal Kristelig Folkeparti være de fremste til å støtte med stor glede.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-24:
Kristelig Folkeparti er opptatt av både skattelette og verdiskapning, ja, vi er opptatt av skattelette for verdiskapningens skyld. Derfor er det med glede vi kan konstatere at etter flere år med skattelette til bedriftene og lettelser i skatt på arbeid, så øker skatteinntektene. Politikken har virket. Så må jeg nok si at jeg er litt overrasket over representanten Gjuls iherdige forsvar av næringsministerens noe famøse uttalelse om at det skulle være noe vi ikke har råd til i Norge, det at en av foreldrene er hjemme mens barnet er under to år. Kristelig Folkeparti står for en annen politikk på dette området. Vi står for valgfrihet, ikke tvang. Vi er stolte av høy yrkesaktivitet i Norge generelt og blant kvinner spesielt. Men vi er enda mer stolte av at vi har ordninger som gjør det mulig å velge – og de ordningene vil vi slåss for i årene som kommer.
Lars Sponheim (Venstre), 2005-11-24:
Statsministeren er i hvert fall blitt god på sitt mantra om fellesskap og ikke skattelette. Jeg synes det var bra at han i dag tok tilbake noen av sine gamle mantra om å skape for å dele – via Brofoss – men min oppfatning er at Regjeringens budsjettopplegg er skreddersydd for å dele uten å skape. I løpet av Samarbeidsregjeringens levetid ble det altså gjennomført en rekke målrettede skattelettelser mot småbedrifter og gründere, og det har gitt resultater: 50 000 netto flere bedrifter nå enn da Stoltenberg forlot kontoret forrige gang. Nå synes det som målsettingen er å få færre bedrifter gjennom målrettede skatteskjerpelser, og det er nye bedrifter som er å leve av hverandres arbeid. Det er tydelig at også noen innenfor regjeringsapparatet ser det. Senterpartiets Lars Peder Brekk innrømmet i Dagens Næringsliv 16. november at skattepolitikken overfor familieeide bedrifter «er særdeles ubehagelig, for å si det rett ut», og næringsministeren sier at han ikke har verktøy. Hvilke nye næringspolitiske verktøy er det statsministeren har som ikke næringsministeren har oppdaget? Og er han enig i Lars Peder Brekks oppfatning av at Regjeringens politikk er særdeles ubehagelig?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2005-11-24:
De rød-grønne drev en god valgkamp, men fortsatt ikke en så god valgkamp at de fikk et reelt flertall i folket. Det synes jeg krever litt ydmykhet. Statsministeren tilkjennegav at han har snakket med noen ordførere som var veldig glade for at de hadde fått midler: Penger lukter ikke, så vi tar imot dem med glede! Jeg skulle gjerne utfordret statsministeren på hvorvidt han finner en ordfører som hadde sagt nei takk og blitt litt grinete fordi han fikk litt mer midler. Jeg har også registrert at Arbeiderpartiet og de rød-grønne nå svarer med 5,7 milliarder kr til kommunene som en løsning på alt: eldreomsorg, skole, bredbånd, psykiatri, fylle svømmebasseng, samferdsel og akkumulerte underskudd. Da rekker ikke disse midlene langt. Men mitt spørsmål til statsministeren går på noe som man glemmer i valgkampen og lovnader. I Nasjonal transportplan stod Arbeiderpartiet og de rød-grønne sammen med Fremskrittspartiet om 2 milliarder kr mer til samferdsel i 2006. Denne lovnaden har denne regjeringen forlatt ganske enkelt, selv om han sier at det er på plass 500 mill. kr nå.(Presidenten klubber.) Mitt spørsmål er: Kommer disse manglende 1,6 milliarder kr i budsjettet for 2007? (Presidenten klubber.)
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2005-11-24:
Det sies at mange Høyre-folk liker å hygge seg med rødvin eller øl. Det tror jeg også folk flest gjør, og fattigfolk. Spørsmålet mitt er ikke om representanten også liker det eller ikke liker det. Men jeg lurer på hvorfor Høyre ikke ønsker å støtte Fremskrittspartiet i å senke den høye alkoholavgiften vi har i Norge, en avgift som ikke bare truer bryggerinæringen i Norge, men som også medfører høy produksjon og høyt konsum av hjemmebrent, medfører smugling og organisert kriminalitet og at grensehandelen forblir høy, en avgift som gjør at de fattige faktisk ikke har råd til å nyte alkoholholdig drikke. Jeg antar at representanten vil svare med at nei, nå har man vært i regjering med Kristelig Folkeparti, og at man bruker det som unnskyldning. Så da får jeg ta et oppfølgingsspørsmål: Vil representanten få med Høyre på å støtte Fremskrittspartiet ved neste korsvei og foreslå et kraftig kutt i alkoholavgiftene?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
Ja, Bondevik-regjeringen gjennomførte usosiale skattelettelser for 2005. Da ble det ingen økning i formuesskatten, det ble ikke innført utbytteskatt, og en med 2 mill. kr i inntekt fikk en skattelette på 5 000–10 000 kr. I budsjettet for 2006 sørger Stoltenberg-regjeringen for at det blir økt formuesskatt, det blir utbytteskatt, og en med 2 mill. kr i inntekt får en skatteskjerpelse på 35 000 kr. Jeg er glad for at Kristelig Folkepartis leder har gjort det klart at Kristelig Folkeparti nå ikke vil prioritere skattelette framover. Det er i tråd med det Regjeringen har lagt opp til for neste år. Det har gitt rom for en økt styrking av kommuneøkonomien. Det har gitt rom for en langt sterkere satsing på å redusere utfordringene og lette hverdagen for dem som er fattige. Mener Høybråten at det var galt å kutte skatteletten og heller bevilge mer til kommunene og mer til de fattige?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
Høyre ser spøkelser som andre ikke ser. Ingen andre mener budsjettet vil gi økt rente. Høyre snakker om kutt der andre ser økning. Regjeringen øker bevilgningene til forskning med 1,3 milliarder kr neste år. Høyre kaller det et kutt. Høyre ser rettferdighet der andre ser økte forskjeller. Ja, det er riktig at en med 150 000 kr i inntekt ville fått 1 kr mer i skattelette pr. dag med Bondevik-regjeringens opplegg, mens en med 5 mill. kr i inntekt ville fått 72 000 kr mer i skattelette neste år enn det vedkommende får nå. Er det det Høyre og Kristelig Folkeparti kaller for et mer sosialt opplegg? Eller kalles det for avlat?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
President! En åpenbar misforståelse!
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
Jeg skal være kort.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
Vi har vært gjennom en lang dags debatt, som har ført til visse avklaringer i det politiske ordskiftet. Vi har fått avklart en betydelig forskjell mellom det skatteopplegg som vil gjelde for 2006, i forhold til det som gjelder for 2005. En person med 2 mill. kr i bruttoinntekt, og med den formuen og det aksjeutbyttet som er vanlig for denne inntektsgruppen, fikk 50 000 kr i skattelette av Bondevik-regjeringen for inneværende år. Regjeringen Stoltenberg legger opp til en skatteskjerpelse for neste år på 35 000 kr. Vi har fått avdekket den hulheten som har vært i Høyres retorikk om skattelette for dem med lave inntekter, og fått avklart at de med 5 mill. kr i inntekt ville fått 72 000 kr mindre i skatt med Bondevik-regjeringens opplegg enn de får med Stoltenberg-regjeringens opplegg, mens vi skal erkjenne at de med 150 000 kr i inntekt ville ha fått 1 krone mer i skattelette hver dag. Det er denne krona som Høyre og dessverre også Kristelig Folkeparti kaller sosial profil. Jeg bad om ordet til en åpenbar misforståelse i sted etter å ha hørt Høyres leder snakke om spøkelsene knyttet til økt rente ved det økonomiske opplegget fra Regjeringen, et spøkelse som bare Høyre ser. Det er tvert imot gjennomført grundige analyser av det økonomiske opplegget som har slått fast at opplegget fra Stoltenberg-regjeringen, i likhet med opplegget fra regjeringen Bondevik, vil virke om lag nøytralt på økonomien, og det er derfor ikke noen grunn til å hevde at det vil bidra til økt press i økonomien. Vi har hatt en debatt hvor det står igjen en økende avstand mellom partiene på borgerlig side. Ikke minst har vi hatt en debatt hvor Fremskrittspartiet har tatt et kraftig oppgjør med Høyre. Det er det bildet som står igjen etter denne debatten. Så minner jeg også om den ustabilitet, den uro og de kriser som har preget budsjettbehandlingene de siste årene. Vi har sett en helt annen budsjettbehandling knyttet til årets budsjettdebatt, en budsjettbehandling hvor det er et avklart flertall. Det er en ny politisk situasjon, hvor det er et flertall som står sammen om en klar politisk profil som er annerledes enn profilen til den avgåtte regjeringen, en profil som bygger på å prioritere velferd framfor skattelette, som bidrar til en mer rettferdig fordeling, og som bidrar til en ansvarlig økonomisk politikk. Ikke minst har vi sett en ryddig behandling av budsjettet som resulterer i en flertallsbeslutning her i salen i dag, og vi har ikke sett det spill og den usikkerhet som har preget tidligere års budsjettbehandlinger. Det er en klar fordel for norsk demokrati og for norsk økonomisk styring.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
Her gjentar representanten Solberg den misforståelsen som hun har gjort seg skyldig i. Det er altså slik at det er foretatt fullstendige kjøringer av det budsjettopplegg som Regjeringen har lagt fram, i likhet med det som var gjort av den forrige regjeringen. På samme måten som den forrige regjeringens opplegg ville virket nøytralt på økonomien, står det i disse analysene at denne regjeringens budsjettopplegg vil virke om lag nøytralt på økonomien. Det finnes altså ikke fnugg av belegg for å hevde at det budsjettopplegg som i dag blir vedtatt, vil bidra til et press på økonomien som skulle begrunne noen virkning på renta. Så snakker Erna Solberg igjen om symbolvirkninger. Men Erna Solberg har sett fullstendig bort fra at det ikke var noen økning i formuesskatten i fjor høst. Det var ingen økning i utbytteskatten. Det var en ren lettelse i beskatningen på lønnen som gjorde at en person med 2 mill. kr i inntekt fikk en skattelette på 50 000 kr. Men i år er det en økning i formuesskatten. Og i år er det en økning i skatten på aksjeutbytte. Det betyr at den samme personen kommer ut med en skatteskjerpelse på 35 000 kr. At Erna Solberg ikke tar med seg at det er en forskjell i formuesskatten mellom i fjor og i år, og ikke tar med seg at det er en forskjell i aksjeutbyttebeskatningen mellom i fjor og i år, er betenkelig i seg selv, men det er en realitet som man må ta med for å studere fordelingsvirkningen.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2005-11-24:
Jeg skal ikke delta i denne kranglingen om skatt. Ved pengemangel forstår jeg at det kan bli en diskusjon, men den skal ikke jeg være med på. I Bondevik II-regjeringens forslag til statsbudsjett for 2006 foreslås det at den maksimale beløpsgrensen for fradrag til frivillige organisasjoner økes fra 12 000 kr til 15 000 kr. Dette er et godt forslag, men langt fra tilstrekkelig for å tilfredsstille de frivillige organisasjoners behov for penger til samfunnsnyttige formål. Fremskrittspartiet foreslår derfor i sitt alternative budsjett å øke denne beløpsgrensen til 18 000 kr, og ønsker med dette å komme de frivillige organisasjoner mer i møte. På denne bakgrunn er mitt spørsmål til representanten Høybråten følgende: Vil Kristelig Folkeparti støtte Fremskrittspartiet i vårt krafttak for de frivillige organisasjonene og stemme sammen med oss for å heve beløpsgrensen til 18 000 kr?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-24:
Kristelig Folkepartis parlamentariske leder var lite innom kommuneøkonomi i sitt innlegg, til tross for at er det en sak som engasjerer rundt omkring i det ganske land, så er det kommuneøkonomi. Nettopp her er det mesteparten av velferden i Norge skapes – både skoler, barnehager, eldreomsorg og en rekke andre tjenester, som alle innbyggerne i Norge er avhengige av, før eller senere. Mitt første spørsmål til representanten Høybråten blir følgende: Syns representanten at det var tilstrekkelig med midler til kommunene i det forslaget som Bondevik II-regjeringa la fram for Stortinget tidligere i høst? Og mitt spørsmål nr. 2: Er representanten Høybråten mer fornøyd med kommuneøkonomien i det forslaget som regjeringa Stoltenberg la fram?
Erling Sande (Senterpartiet), 2005-11-24:
Representanten Høybråten er oppteken av verdiar, og for mange ungdomar er det ein stor verdi å kunne ha ein plass å vere i fritida. Dette er ein verdi som Kristeleg Folkeparti har nedprioritert dei fire siste åra. Gjennom eit jerngrep på kommuneøkonomien har den forrige regjeringa ikkje berre svekt tilbodet innanfor eldreomsorg og skule. Ifølgje Landsforbundet Mot Stoffmisbruk er 50 fritidsklubbar lagde ned berre det siste året. Og det må vere ein tankekross for Kristeleg Folkeparti-leiaren at alkoholbruken blant ungdom har bite seg fast på eit høgt nivå samtidig som dei rusfrie møteplassane har blitt færre. Den nye regjeringa prioriterer kommuneøkonomien, og det betyr at ein kan opne ungdomsklubbar i staden for å leggje dei ned. Spørsmålet mitt til representanten Høybråten er: Vil Kristeleg Folkeparti støtte Senterpartiet og dei andre regjeringspartia i det løftet vi nå gjennomfører for kommuneøkonomien og dermed for ungdomstilbodet i kommunane?
Erling Sande (Senterpartiet), 2005-11-24:
Den raud-grøne regjeringa har store ambisjonar for kulturen og for frivillig sektor. Dette blir slått fast i Soria Moria-erklæringa, og vi i Senterpartiet er særdeles fornøgd med at Regjeringa no følgjer dette opp med auka løyvingar på kulturbudsjettet. Derfor kan vi allereie neste år starte den opptrappinga av kultur- og frivilligheitspolitikken som vi lova veljarane våre i valkampen. Gjennom frivillig arbeid blir folk aktiviserte til meiningsfylt og samfunnsnyttig verksemd. Frivillige organisasjonar yter dessutan viktige økonomiske bidrag til samfunnet gjennom tenesteproduksjon og omfattande ulønna innsats. Særleg gledeleg er det at Regjeringa satsar spesielt på å sikre barn og unge eit godt fritidstilbod. I Regjeringa sitt framlegg til endringar i statsbudsjettet har vi fått på plass auka løyvingar til aktivitetar for barn og unge gjennom Frifond-ordninga på 15 mill. kr. Den førre Regjeringa har år for år kutta desse løyvingane, og til slutt foreslo dei å fjerne løyvingane heilt frå statsbudsjettet. No er den trenden snudd. Frifond skal ikkje i framtida utelukkande vere avhengig av speleoverskotet i Norsk Tipping, men prioriterast som ei viktig ordning for å styrkje den frivillige barne- og ungdomsaktiviteten. I tillegg ligg tilskot til innkjøp av instrument for korpsa og auka støtte til Ungdomens kulturmønstring. Senterpartiet vil at det skal spire i kultur- og organisasjonslivet over heile dette landet. Vi veit òg at når kommunane får meir pengar, blir det lettare å prioritere kultur lokalt. Med ei satsing på kultur får menneska meir å leve for, ikkje berre å leve av. Kultur og frivilligheit er fine ord, men vi skal hugse at bak desse orda ligg den opplevinga gamle Alma snart får når barnekoret oppsøkjer ho på gamleheimen og syng julesongar for ho. Der ligg dei opplevingane som miniputten har fyrste gong han fer over fjorden for å spele fotballkamp, og den opplevinga 15-åringane har på ungdomsklubben når dei sit og «jammar» og finn ut at dei etter kvart skal starte eit band. Kultur er ein god film, det er musikk som vi får gåsehud av, det er dramatiske teaterstykke, og det er sjølvsagt mykje, mykje meir. I motsetnad til den avgåtte regjeringa har den nye regjeringa lova eit løft for kulturen og det frivillige arbeidet. No er vi i gang. Dette skal bli moro.