Siri Hall Arnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-07:
Stortinget behandler i dag to ulike forslag til endringer i Grunnloven § 93, som foreløpig lyder: «For at sikre den internationale Fred og Sikkerhed eller fremme international Retsorden og Samarbeide kan Storthinget med tre Fjerdedeles Flertal samtykke i, at en international Sammenslutning som Norge er tilsluttet eller slutter sig til, paa et sagligt begrænset Omraade, skal kunne udøve Beføielser der efter denne Grundlov ellers tilligge Statens Myndigheder, dog ikke Beføielse til at forandre denne Grundlov. Naar Storthinget skal give sit Samtykke, bør, som ved Behandling af Grundlovsforslag, mindst to Trediedele af dets Medlemmer være tilstede.Bestemmelserne i denne Paragraph gjælde ikke ved Deltagelse i en international Sammenslutning, hvis Beslutninger har alene rent folkeretslig Virkning for Norge.» Grunnloven § 93 kommer altså til anvendelse ved avtaler som innebærer avståelse av suverenitet i et visst omfang til internasjonale organ, såfremt suverenitetsavståelsen har direkte virkning i Norge, dvs. at norske borgere og norske bedrifter vil være direkte forpliktet av avgjørelser i det internasjonale organet. Uten å gå inn på den siste tidens debatt om et EU-medlemskap i forhold til Grunnloven kan en konstatere at Grunnloven § 93 er av de paragrafer det kan være aktuelt å anvende ved en eventuell norsk inntreden i Den europeiske union. § 93 omfatter også inngåelse av avtaler der omfanget av direkte myndighetsoverføring er beskjedent, men der avtalen forutsetter en kontinuerlig regelutvikling der den reelle utformingen av innholdet i regelverket er utenfor norske statsorganers kontroll. EØS-avtalen ble således inngått ved et § 93-vedtak. § 93 vil i framtiden komme til anvendelse ved inngåelse av lignende avtaler. Det er en samlet komite som viser til at de to folkeavstemningene om EF/EU-medlemskap har etablert den sedvane at folkets råd skal innhentes gjennom en rådgivende folkeavstemning før Stortinget tar stilling til en inntreden i Den europeiske union. Det første av to endringsforslag til § 93 innebærer en grunnlovfesting av denne sedvanen, ved en tilføyelse til § 93 som et nytt første ledd tredje punktum, som skal lyde: «Inden Storthinget træffer sin Afgjørelse, skal det lade afholde en raadgivende Folkeafstemning om Sagen.» Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Sosialistisk Venstreparti, mener det er riktig at denne sedvanen i forhold til suverenitetsavståelse nedfelles i Grunnloven, og at den utvides til å omfatte all suverenitetsavståelse etter § 93. Spørsmål om suverenitetsavståelse av en karakter og et omfang som er slik at det omfattes av § 93, vil være blant de mest grunnleggende Stortinget vil komme til å måtte ta stilling til. Slik suverenitetsavståelse vil ha vidtrekkende betydning for det norske samfunnet. En grunnlovfesting av en ordning der folkets råd skal innhentes før Stortinget tar stilling til slike spørsmål, vil etter flertallet syn representere et viktig demokratisk framskritt. På denne bakgrunn anbefaler flertallet at forslag nr. 13 i Dokument nr. 12 for 1999-2000 bifalles. Det er betryggende at det er bred enighet om at folket skal høres direkte i EU-saken. Det er videre etter mitt syn svært gledelig at et flertall i denne sal – faktisk nesten to tredjedeler av representantene – ser ut til å slutte seg til at folket også skal høres i lignende saker. EØS-avtalen har fått svært omfattende konsekvenser for norsk politikk. På en lang rekke områder setter avtalen rammer og legger premisser for avgjørelsene som fattes i denne sal. At et flertall på Stortinget nå ønsker folkeavstemning før en tilsvarende avtale inngås, er etter mitt syn et stort framskritt. Det andre endringsforslaget til § 93 er framsatt i tre alternativer. I alternativ 1, som er det forslaget som anbefales av et mindretall i komiteen, foreslås følgende som et nytt annet ledd til § 93: «Kongeriget Norge kan blive Medlem af Den europeiske Union dersom Storthinget, med to Trediedeles Flertal, bifalder en Kongelig Proposition om Ratifikation af en Tiltrædelsesaftale. Naar Storthinget skal give sit Samtykke, bør mindst to Trediedele af dets Medlemmer være tilstede.» Et flertall i komiteen – alle utenom Høyres representanter – avviser på prinsipielt grunnlag at det skal innføres en særbestemmelse i Grunnloven om innmeldelse i EU. Etter flertallets syn bør regler vedrørende suverenitetsavståelse være av generell karakter og gjelde alle forhold som kommer inn under Grunnloven § 93. På denne bakgrunn anbefaler flertallet at dette forslaget ikke bifalles. Komiteens mindretall sier i sine merknader at forslaget «innebærer en tilpasning til at flertallskravet etter § 93 bør være det samme som for endringer i Grunnloven, det vil si 2/3 flertall». Jeg vil tillate meg å påpeke at vi ved grunnlovsendringer har andre spilleregler ved siden av flertallskravet – det at forslag framsatt i et Storting først kan behandles etter et valg – og at det derfor med mindretallets forslag uansett ville være ulike prosedyrer for å endre Grunnloven og for å melde Norge inn i EU. Uansett ser det ikke ut til at tanken om en særbestemmelse om EU-tilslutning vil få noen særlig tilslutning i denne sal, og det er etter mitt syn bra.