trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2003-06-19:
Representanten Reidar Sandal beskriver dette som tunge dager og sviende nederlag for Regjeringen. Aldri har det vært verre for Kommune-Norge. Det er skralt, får vi høre, og det er snakk om harde realiteter som krever handling. Det brukes med andre ord ganske bred penn i svartmalingen av kommunenes økonomiske situasjon. Da er det litt merkelig at det har vært såpass stille fra kommunene selv om forslagene i kommuneproposisjon for 2004, selv om vi vet at de neppe vil si nei til enda mer penger. Mitt spørsmål til representanten Sandal er: Hvordan har det seg at Arbeiderpartiet da ikke har noen ekstra milliarder til kommunene i revidert nasjonalbudsjett, som vi skal behandle her i salen i morgen? Er det ikke så farlig akkurat nå, eller var det kanskje vanskelig å finne inndekning? Da er det kanskje litt enklere å finne 3 milliarder kr neste år, når man nå ikke trenger å vise til inndekning.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2003-06-19:
Jeg må bare kort få lov til å bemerke at jeg ikke tror hensikten med konkurranseutsetting eller konkurranseeksponering er å gjøre folk lykkeligere. Det handler vel snarere om å forsøke å trekke det beste ut av det som finnes, få mer igjen for pengene. Vi innser at det ikke er monopol på vett eller evne til å løse oppgavene best mulig i kommunene. Det finnes også gode alternativer både i interkommunale løsninger og i privat regi. Det bør være vel kjent at jeg som tidligere ordfører i en middels stor norsk bykommune har vært opptatt av disse kommunenes spesielle situasjon – regionsentre som ikke er spesielt folkerike, men som har mange av de oppgaver som tilligger storbyene. Jeg føler at Regjeringen nå tar lange skritt i retning av også å bedre situasjonen for disse kommunene. Jeg tror representanten Kari Lise Holmberg og jeg er enige om det aller meste på den fronten, og jeg føler at Regjeringens politikk gir oss rett kurs.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2003-06-19:
Jeg skal gi representanten Sandberg rett i at jeg også har egen erfaring for at noens tette bånd med Kommuneforbundet mer er en brems i forhold til å modernisere kommunen enn et incitament for å forsterke innsatsen. Til spørsmålet om utfordringsrett: Jeg føler at det vedtaket som ble fattet på Høyres landsmøte, langt på vei følges opp av Regjeringen. Det skal sies at det i Norge ikke uten videre er en kultur for å adoptere det systemet danskene har gått inn på. Det er blandede erfaringer i Danmark, og jeg vil vel påstå at vi ennå har et stykke vei å gå her i landet før vi er like modne for det. Men det ligger ikke noe forbud mot at kommuner kan lansere utfordringsrett. Vi gir samtidig de kommunene som har en strategi for hvordan de vil konkurranseeksponere, en mulighet til å gjøre det i sitt tempo.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2003-06-19:
Svaret på representanten Holmås’ spørsmål er nei. Det er noen myter ute og går om pensjoner, og jeg ser at Fagforbundet har forsøkt seg på å gjenta noen av dem i dag. Vi innser at det er forskjeller, men det skjer en rivende utvikling på dette området. Og dette at man nå bringer frem slike undersøkelser, forteller to ting: for det første at offentlig sektor har noen konkurransefortrinn som noen synes å ikke være seg helt bevisst, og for det andre at det skjer en utvikling her som utjevner dette. Når det gjelder myter, hørte vi nok noen av de samme tonene da vi i den kommunen jeg kommer fra, forsøkte å innhente tilbud fra andre forsikringsselskaper. Da fikk vi også høre at det ville bli veldig vanskelig og store forskjeller, helt til de ansatte oppdaget at de fikk like gode ordninger, ja, de fikk sågar bedre ordninger fra konkurrerende pensjonsselskaper. Så her skjer det en utvikling som altså gir et annet bilde enn det Holmås beskriver.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2003-06-19:
Representanten Bendiks H. Arnesen fra Arbeiderpartiet var i et innlegg svært bekymret for at Høyre skulle ha utropt Kommuneforbundet, og dermed tusenvis av kommunalt ansatte, til sin hovedmotstander i kommunevalgkampen. Det er – forsiktig sagt – en litt lettvint omgang med de faktiske forhold. For det første trodde ikke Høyre at Norsk Kommuneforbund – eller Fagforbundet, som det nå heter – skulle delta i kommunevalget, selv om vi har registrert at det er tette og gode relasjoner til, for ikke å si forpliktende avtaler med, Arbeiderpartiet. For det andre er det jo Fagforbundet som har utropt Høyre og Fremskrittspartiet som sine hovedmotstandere i valgkampen og sprer sitt glade budskap via store annonser og gjennom løpesedler på offentlige arbeidsplasser. At vi i Høyre tar til motmæle mot en ideologisert ledelse i Fagforbundet, kan da ikke overraske noen, en forbundsledelse som åpenbart har satt Arbeiderpartiet under administrasjon, da partiet har gått fra en pragmatisk tilnærming til modernisering av kommunal sektor til noe som minner om dogmatisk motstand. Høyre angriper ikke Fagforbundets medlemmer eller andre kommunalt ansatte. De ansatte er og vil fortsatt være kommunens viktigste ressurs. Høyre spiller på lag med de ansatte i våre bestrebelser for å øke det kommunale handlingsrommet og friheten til selv å gjøre de valg og prioriteringer kommunen selv synes er det viktigste for akkurat den kommunen. Da tror jeg også at vi vil få mer robuste og mer konkurransedyktige offentlige arbeidsplasser. Det tror jeg er i de ansattes interesse, men det er åpenbart ikke av interesse for en ideologisert ledelse i Fagforbundet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-19:
Arbeiderpartiet har nærmet seg SV både når det gjelder synet på hvor mye penger kommunesektoren trenger, og i spørsmål som dreier seg om konkurranseutsetting. Det er SV veldig glad for. Men vi står med det samme spørsmålet, om hvorfor Arbeiderpartiet ikke greier å finne én eneste krone i revidert til kommunesektoren. I går kom det nye tall som viser at resultatet i Kommune-Norge i 2002 ikke er 0,9 pst., som det står i proposisjonen, men 0,1 pst. Det er altså verre. Dette går ut over skolen, og det går ut over omsorgen, slik som Sandal sjøl sa i sitt innlegg. Og det er ikke for sent å gjøre noe med det. Revidert budsjett behandler vi altså først i morgen, og der ligger det forslag på bordet som Arbeiderpartiet kan slutte seg til, i lys av de nye tallene som har kommet. Det vil være et veldig viktig løft for kommunesektoren, slik at den kan gå inn i det neste året med litt mindre gjeld. Har Arbeiderpartiet bestemt seg, eller kan de tenke seg å vurdere dette på nytt?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-19:
Kvalitet koster. Skal det bli kvalitet i skole og i omsorg, nytter det ikke å spare seg fram til det. Per Sandberg sier nå at Fremskrittspartiet har vært tvingende nødt til å ta kommunene på alvor når de forteller hvordan situasjonen er. De har beveget seg, og det har vært vanskelig å gi slipp på det opprinnelige finansieringssystemet, som Fremskrittspartiet vil ha. Men de har vært tvingende nødt, for situasjonen er slik at det ikke er god nok kvalitet i tjenestene. Fremskrittspartiet er vel det partiet som har mest penger å dele ut i alle sammenhenger, men akkurat når det gjelder kommunene, er de ytterst sparsommelige og forsiktige. De har beveget seg litt, men hva er grunnen til at Fremskrittspartiet – når det kunne vært flertall for mer penger til bedre kvalitet, eldreomsorg, pleie og skole – ikke er med på det, men er mer opptatt at sitt eget system og seg selv enn av elevene og de som trenger omsorg?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-19:
Nei, jeg føler ikke at vi har gjort det. Det viktigste for kommunal frihet er at kommunesektoren har en god økonomi, slik at det er samsvar mellom de oppgavene kommunene har, og de inntektene de har, og at vi har en velferd og en moderne kommunal sektor som er på linje med samfunnet ellers. Det er SVs hovedoppgave, og derfor legger vi mest penger inn i ramma. Det har vi gjort i mange år. Jeg kan ta ett eksempel på noe av det som nå framstår som liksom å skulle selges som en stor kommunal frihet ved å innlemme: Det er 2 mill. kr på landsbasis til kartlegging av biologisk mangfold, og unnskyldningen fra Regjeringen er at dette koster veldig mye arbeid på registrering. Ja, hvis vi skal kartlegge biologisk mangfold, så må vi vel registrere det. Det går rett inn i en database hos fylkesmannen – det koster ingen verdens ting. Dette dreier seg om å gi kommunene betalt for å kunne gjøre en spesiell oppgave fordi de kanskje har en biotop de skal ta vare på. Det er ett av de små eksemplene. Det har overhodet ingenting med kommunal frihet å gjøre å fjerne slike øremerkede tilskudd. Men god økonomi i kommunesektoren har mye med kommunal frihet å gjøre.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-19:
Det skal være meg en glede å sitere fra det som SVs landsmøte har vedtatt om denne saken, og det står i innstillingen: «Staten skal fastsette minimumsstandarder som er grunnleggende for folks velferd, uansett hvilken kommune de bor i. Utover dette bør storting og regjering gi kommunene frihet. Grunnleggende rettigheter først, deretter mest mulig frihet for lokale prioriteringer. Statlige reformer og pålegg skal fullfinansieres.» Det betyr at uten penger finnes det ingen frihet. Den som har gjeld til langt oppover øra, slik som kommunesektoren i Norge i dag, har da ingen frihet sjøl om en lar være å øremerke noen små millioner kroner på noen spesielle ordninger. Det blir heller ikke noen frihet til funksjonshemmede mennesker om man fjerner tilskudd til personlig brukerstyrt assistent, slik Høyre vil, og bare putter de pengene inn i ramma slik at den skal rekke til det også. Nei, man får komme med noen bedre argumenter og en litt mer overbevisende argumentasjon om at man faktisk er opptatt av disse menneskene, enn det Høyre gjør.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-19:
Hvis Fremskrittspartiet ikke skjønner noen ting av behovene som folk har, og som skal løses, kan jeg antakeligvis ikke hjelpe dem med det. Men hvis vi tar rein økonomisk teori, er kommunesektoren nå nede på et netto driftsresultat på ca. 0 pst. Hvis det skal være i sunn balanse, ut fra bedriftsøkonomi, som kanskje Fremskrittspartiet aksepterer er en forholdsvis vitenskapelig øvelse, burde resultatet vært 3 pst. Da må kommunesektoren tilføres ca. 6 milliarder kr for å komme på det balansepunktet. Slik er det, slik er tallenes tale. Dette dreier seg om å komme i balanse mellom oppgaver og inntekter. Derfor er den summen som Torbjørn Andersen nå refererer til, riktig – altså hvis man plusser på det vi har, med det Regjeringen har, kommer vi opp i den summen. Men vi kommer altså på det som skal være balansepunktet for sunn økonomi. Det er mulig Fremskrittspartiet synes at det koster for mye med moderne skoler og god omsorg til eldre. Det synes ikke SV.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-19:
For det første forventer jeg nå at representanter for regjeringspartiene – blant dem Venstre – bekrefter at de står bak barnehageavtalen, og at de ikke omtaler den finansielle løsningen av den som om den står i motstrid til det som vi faktisk har blitt enige om, og som jeg vet at også representanten Vihovde har vært med på. For det andre forventer jeg at en stortingsrepresentant som sier seg å sitere hva andre partier har ment, faktisk vet hva de står for. Jeg kan vise til innstillingen, der det er referert hva det bl.a. står i det programmet som SV har vedtatt på landsmøtet sitt: «Statlige reformer og pålegg skal fullfinansieres.» Det er et hovedpoeng. Men et løft for lokaldemokratiet kan vel ikke være at man putter enda flere oppgaver inn i den samme ramma, slik som innlemming betyr? Returspørsmålet til Venstre må være: Hvorfor stoler Venstre ikke på at lokalpolitikerne kan forvalte en større del av den samlede økonomien, til beste for skole og omsorg?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-19:
Den store forskjellen på Høyre og SV er at Høyre vil gjøre kommunene og velferden billigere, og SV vil gjøre kommunene og velferden bedre. Det målet Høyre styrer mot, kan vi se av hovedtallene i norsk økonomi – den offentlige velferden og det offentlige forbruket synker systematisk og er nå svært lavt i forhold til det private forbruket. Dette er Høyres oppskrift. Dette blir det dårligere eldreomsorg og dårligere skoler og flere fattige av. Men her er Høyre og SV uenige. Nå er det slik at Stortinget i dag kommer til å vedta at kommunesektoren, og derved skolene og omsorgen, kommer til å få 1,5 milliarder mer enn det statsråden hadde tenkt seg. Da er hovedspørsmålet: Vil statsråden ta fram kalkulatoren igjen og regne seg bort fra det som flertallet på Stortinget mener må til for å styrke disse områdene, eller vil statsråden lojalt følge opp den rammen som Stortinget kommer til å vedta?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-19:
Det er en underlig debatt om øremerkede tilskudd. Det virker som om flertallet og Regjeringen mener at vi skal selge det som et løft for kommunesektoren, at kommunesektoren skal klare enda flere oppgaver med de samme pengene. Det er jo det dette går ut på. Når du fjerner et øremerket tilskudd og sier at rammen er så stor, så skal du klare de samme oppgavene. Representanten Heidi Larssen var her oppe og sa at dette var særinteressene som skulle velge. Ja, hvis det er særinteresser som står for krisesentre, ordningen med brukerstyrt personlig assistent, leirskole til barn og musikkskole, ja vel, så er vi i SV stolte over å være de særinteressenes talspersoner. Den vet best hvor skoen trykker, som har den på, sa Holmberg. Ja, hvem er det som har denne skoen på? Er det de som trenger krisesenteret, som har skoen på, de som har sagt fra at dette må øremerkes, fordi det foreligger nedleggelsesforslag i nesten hvert eneste kommunestyre hele tiden fordi det ikke er penger? Eller er det Holmberg eller andre ordførere som hun kjenner, som har skoen på? Er det de funksjonshemmede som trenger brukerstyrt personlig assistent, som har skoen på? Eller er det noen politikere her i denne salen eller i Regjeringen som synes at de har den skoen så mye på at de kan tillate seg å si at dette ikke er viktig, og at her er det ikke nok penger i kommunesektoren generelt til å sikre denne tjenesten hvis den ikke er øremerket? Eller er det slik at det ikke gjelder eleven som har lyst til å bli maskinkjører eller trailersjåfør, og som risikerer å måtte betale hele denne utdanningen sjøl i en privat kjøreskole, hvis dette øremerkede tilskuddet blir lagt inn og fylkeskommunene ikke har råd til å opprettholde det? Det er nemlig ikke slik som statsråden sa, at disse tilbudene er fullfinansiert gjennom statstilskuddet. Dette er kryssubsidierte tilbud som fylkeskommunene tilbyr. SV mener at det skal være en rett å bli enten yrkessjåfør eller maskinkjører, på samme måte som du blir snekker eller murer, og få fagbrevet med offentlig hjelp. Til slutt: Det er en representant i Bærum Høyre som har skrevet et leserinnlegg i avisen hvor han forklarer Høyres politikk og fortvilelsen over det kalkulatorpartiet som han etter hvert har blitt medlem av. Han beskriver sin frustrasjon over at det nå bare er regnearkene som skal styre, og ikke verdiene. Til slutt sier han noe jeg har lyst til å sitere. Han sier følgende: «I Bærum settes fortsatt bygdens og innbyggernes ve og vel foran statistiske beregninger.(…) Etter snart fire år i tjenesten må jeg bare bøye meg i støvet for den fantastiske innsatsen Bærums hjelpe- og sykepleiere har gjort for våre pasienter og brukere i vanskelige tider.» (…) Han sier at de nå driver bedre enn de konkurranseutsatte sykehjemmene. Jeg håper at både Høyre og statsråden vil lytte til sin egen representant, Lars Magne Sunnanå i Bærum.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-19:
SV ser at det er veldig mye bra i kommunesektoren, og derfor vil vi slåss for det. Det er viktig. SV mangler ikke tillit til lokalpolitikerne. SV er villig til å la lokalpolitikerne få 6 milliarder kr mer av totalsummen i økonomien i samfunnet. Vi mener at de er like bra, ja, bedre enn oss, til å styre de pengene, til å gi tilbudet til befolkningen. Tvert imot er det jo Høyre som sier at nei, de kan ikke få de pengene, for da sløser de dem bort på ting som er unødvendige. SV mener at lokaldemokratiet både i kommuner og fylkeskommuner skal ha mer penger å rå seg med, fordi de er i stand til å komme med viktige tilbud som Høyre ikke har råd til. Det store statskuppet er gjennomført ved hjelp av Høyre og Arbeiderpartiet. Og det var å statliggjøre sjukehusene, og alle de følgene det fikk. Det er ingenting som har ført til slik ansvarsflytting fra lokaldemokratiet til staten som det.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2003-06-19:
Konkurranseutsetjing, privatisering og meir igjen for pengane er oppskrifta til Høgre som skal gjere alle så mykje meir lukkelege. Er det dette som skal gje livskvalitet og ein god kvardag? Eg trur: Nei! Ifølgje avisa Varden for måndag den 26. mai uttaler representanten Kari Lise Holmberg at «hun er dypt skuffet over at regjeringen både i kommuneproposisjonen og Storbymeldingen lar mindre byer få lite og de store byene mer». Og ho seier: «Vi har ingen politikk for byer som Skien, Porsgrunn og Tønsberg, for eksempel.» Dette er eg einig i. Er dette ei oppfatning som representanten Hogsnes deler, eller tar partikollegaen hans heilt feil? Representanten Hogsnes skulle venteleg kjenne godt til denne situasjonen, i og med at han tidlegare har vore ordførar i Tønsberg, og framleis er medlem av bystyret.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2003-06-19:
Ofte er eg veldig usikker på kvar Venstre står i politikken, eit parti som kallar seg eit sosialliberalt parti med fridom for enkeltmenneske, der lykke og velferd er det store målet. Vel, eg skal ikkje reklamere meir for Venstre sitt partiprogram. Men eg undrar meg når eg les partiets ideologiske grunnlag og samtidig ser kva Venstre står for i praktisk politikk. Regjeringa og statsråd Solberg har lagt fram ein kommuneproposisjon som legg opp til konkurranseutsetjing og privatisering av offentlege tenester, som representanten Vihovde då hyllar frå talarstolen. I tillegg blir det lagt opp til ein kommuneøkonomi neste år som vil gjere situasjonen i kommunesektoren endå verre enn han er i inneverande år. Er det dette Venstre legg i formuleringa si om å byggje det gode samfunn og etablere ei liberal framtid?
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2003-06-19:
Ja, stakkars Fremskrittspartiet, som blir tvunget av Arbeiderpartiet til å gi mer penger til kommunene. Det bekymrer meg absolutt ikke. Så til noe helt annet. Fremskrittspartiet er svært opptatt av at de kommunale tjenestene skal privatiseres. Det er faktisk stikk i strid med oppfatningen til folk flest. Dagsavisen har foretatt en undersøkelse som viser, og som ikke kan tolkes annerledes, at det er et massivt nei til privatisering av skoler, sykehjem, aldershjem, sykehus og barnehager. Arbeiderpartiet mener at vi nå må stoppe privatiseringen inntil vi kjenner konsekvensene med hensyn til bl.a. kvalitet og de ansattes rettigheter. I dag er det også blitt kjent at man kan tape inntil 25 000 kr i årlige pensjoner når arbeidsgiver går fra å være kommunal til privat. Dette gjelder først og fremst lavtlønnede kvinner og kvinner i deltidsstillinger. Fremskrittspartiet er svært opptatt av dagens pensjonister, og det er bra. Men er Fremskrittspartiet like opptatt av morgendagens pensjonister, og mener Fremskrittspartiet det er rimelig at det kan stilles krav om at pensjonsrettigheter skal videreføres ved privatisering i kommunene?
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2003-06-19:
Senterpartiet fremmer forslag om at det skal innføres en statlig toppfinansiering for særlig ressurskrevende brukere der kommunen får dekket 100 pst. av utgifter over 600 000 kr pr. bruker. Arbeiderpartiet mener at en slik modell ikke vil være noe incitament for kommunene til å få til gode ordninger, som også er så rimelege som mulig. Vi har mange dårlige eksempler på at ved slike ordinger kan kostnadene løpe løpsk, fordi det er staten som betaler hele regningen. Derfor er mitt spørsmål til representanten Meltveit Kleppa: Mener virkelig Senterpartiet at en slik modell vil gi de absolutt beste og rimeligste tjenestene for brukerne – for det er jo brukerne vi er opptatt av?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2003-06-19:
Jeg har registrert at Fremskrittspartiet i komitebehandlingen har valgt å stå utenfor merknader om å desentralisere oppgaver og ansvar fra staten til lokalt og regionalt nivå. Partiet vil dessuten heller ikke være med på å uttrykke tilfredshet med at rammefinansiering fortsatt må være hovedfinansieringsmodell for kommunal sektor. Fremskrittspartiet beklager at Regjeringen begynner i gal ende i forhold til å øke kommunenes selvstyre. Fremskrittspartiets alternative politikk er at staten skal sikre finansieringen av helse, omsorg og skole. Partiet mener at kommunepolitikere ikke er de rette til å løse de kommunale velferdsoppgavene. Partiet har altså ikke tillit til kommunepolitikerne. Hvordan vil Fremskrittspartiet forklare sin usvikelige tro på at staten og stortingspolitikerne er best skikket til å ivareta kommunenes oppgaver?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2003-06-19:
SVs opptreden på talerstolen her i dag har nok forsterket det inntrykket jeg allerede hadde, at SV er et veldig sentralstyrende parti, at SV mangler tillit til lokalpolitikere og til det kommunale selvstyret, og faktisk at svartskyene råder i SV. Himmelen er mørk, tung, det regner, og det virker som det er lyn og torden der også. Jeg må jo si når jeg sitter og hører innleggene til SV, at jeg lurer på om det finnes noen lyspunkter i SVs verden og i vår virkelige verden. For øvrig må jeg nok si at den lille snutten jeg hadde om uansvarlighet, ikke var myntet på SV spesielt, i hvert fall ikke her i dag. Det var nok et annet parti som var i fokus. Men vi erkjenner at SV har en annen prioritering enn Høyre. Vi vet også at SV alltid har mer penger til kommunesektoren. Det er jo bare å se på forslagene. Det er en stor forskjell likevel, utover de økonomiske rammene. Uansett hvilke rammer vi har, og uansett hvilke rammer vi snakker om, er Høyre villig til å si at kommunene også selv må gjøre noe i forhold til de oppgavene de har. Det er ikke så enkelt som at man til enhver tid bare kan rope på staten og på mer midler. Det som er det nye og fine, og det som gjøres sterkere nå i kommuneproposisjonen enn tidligere, er jo at vi tar en omdreining. Vi forandrer styringssettet, vi legger forholdene til rette slik at de lokale politikerne i større grad skal kunne styre i sin egen kommune. De vet best hva brukerne trenger, for de er nærmest. Og vi kan gå ett skritt lenger og overlate enda mer til brukerne, for brukerne vet også selv best hva de trenger. Jeg tror at det er noe av den store forskjellen mellom Høyre og SV.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-06-19:
Det er mange deler av denne innstillingen hvor Arbeiderpartiet og SV står sammen. La meg imidlertid peke på at under SVs landsmøte i mars gjorde SV et – jeg må ha lov til å si – svært stort nummer av at SV skulle redusere statlig styring av kommunene. Arbeiderpartiet mener for sin del at det kan være gode grunner til øremerking, og derfor går vi imot flere av de forslagene som Regjeringen fremmer. Men det er ingen partier som er så skeptisk til innlemming av øremerkede ordninger i dagens innstilling som det SV er. Føler representanten Andersen at SV har «møtt seg selv i døra», slik Øystein Djupedal erkjente at det var fare for i ett av sine flere presseutspill om kommunal frihet under SVs landsmøte?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-06-19:
Innstillingen om kommuneopplegget for 2004 er oppsiktsvekkende og for så vidt alvorlig. Regjeringen har ikke flertall for sitt forslag til økonomiske rammer. Flertallet i Stortinget ønsker en større økonomisk handlefrihet. Regjeringen har ikke flertall for sitt forslag som gjelder rus og psykiatri. Det er for dårlig forberedt. Regjeringen har ikke flertall for sin løsning for ressurskrevende brukere. Stortinget ønsker en mer rettferdig løsning. Regjeringen har ikke flertall for sin løsning for differensiert arbeidsgiveravgift. Stortinget ønsker vurdert en videreføring av den i kommunesektoren. Regjeringen har altså ikke flertall på noen av de sentrale punktene. Det har knapt skjedd før. Er statsråden like fornøyd med nederlaget som sakens ordfører var ved åpningen av debatten? Jeg registrerer at statsråden ser bort fra den skattesvikt som har vært i 2002 og i 2003, og den økningen som har vært i underskuddet, når hun vurderer behovet for nivå for kommuneøkonomien for 2004. For øvrig tillater jeg meg å si at jeg synes det er svært grovt – svært grovt – når en statsråd fra Stortingets talerstol tillater seg å kalle Stortinget for en lekekasse. Det håper jeg statsråden trekker tilbake.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-06-19:
Jeg er enig med representanten Meltveit Kleppa i at statsråden var klar i sin omtale av differensiert arbeidsgiveravgift. Men det må være tillatt å minne statsråden om at det er altså ikke slik at det har vært en allmenn tilslutning i Stortinget til Regjeringens håndtering av denne saken. Regjeringen har basert seg på et flertall bestående av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, og har ut fra det gitt sine tilbakemeldinger til ESA. Det tar jeg til orientering. Jeg finner imidlertid grunn til å gjøre statsråden oppmerksom på at i denne innstilling er det ikke slik at et flertall i Stortinget nødvendigvis stiller seg bak Regjeringens forståelse av hvordan situasjonen i kommunesektoren skal håndteres. Regjeringen har lagt til grunn en kompensasjonsordning. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har etterspurt en redegjørelse om de mulighetene som er i forhold til kommunesektoren. Jeg er overrasket over at Regjeringen ikke allerede har gitt en slik redegjørelse. Men vi har altså bedt om at det gjøres i forbindelse med budsjettet. Og vi har lagt til grunn at Regjeringen utnytter de mulighetene som er. Så har Fremskrittspartiet på sin side bedt om å få en redegjørelse av ulike alternative måter å løse denne utfordringen på. Men igjen, i denne sammenheng som i så mange andre, er det altså ikke slik at Regjeringen har fått en umiddelbar tilslutning til sitt opplegg. Jeg går ut fra at statsråden tar det innover seg.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2003-06-19:
Mens Arbeiderpartiet har tradisjon for å styre stort og smått og har vært kollektivistiske både i tanker, ord og gjerninger, har SV nå forsøkt seg som venstresidens liberalere. SV har i sin retorikk begynt å ta til orde for at mennesker er forskjellige, har ulike evner og behov, og at det offentlige må ta hensyn til dette, slik som Høyre alltid har gjort. SV forsøker å framstå som et moderne parti, et Sosialistisk Venstreparti som ønsker reformer og nye løsninger. Men når de politiske valgene skal tas, når sakene skal behandles, når Høyre jobber for økt valgfrihet, mer lokalt selvstyre og reformer som moderniserer Norge og gir mer igjen for pengene, tviholder SV på gamle løsninger og forsvarer det bestående. Hvorfor følger ikke SV opp eget landsmøtevedtak om økt lokalt selvstyre?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2003-06-19:
De sosialistiske partier i denne sal har under debatten ensidig fokusert på penger, på mer penger – fra Arbeiderpartiet på den ene siden, som mener at himmelsk fryd og lokalpolitisk avmakt har en differanse på 2,75 milliarder kr i frie inntekter til kommunene, til SV, som mener at avmakten og kommunenes bunnløse krise må løses med 4,5 milliarder kr før man ender i lokalpolitisk paradis. I kommuneproposisjonen for 2004 har Regjeringen presentert en omfattende og helhetlig plan for å styrke lokaldemokratiet og øke det kommunale handlingsrommet. Vi følger opp våre løfter, og vi foreslår bl.a. en historisk plan for innlemming av øremerkede tilskudd, en forpliktende plan for forenkling i regelverk og rapportering, statlige tilsyn mot kommunesektoren, basert på prinsippet om helhet og samordning, alternative styringsformer og avtaler mellom Regjeringen og KS, som alternativ til minimumsstandarder og bemanningsnormer. Regjeringspartiene har tillit til at egne og andres lokalpolitikere er minst like opptatt som vi rikspolitikere av å lage et best mulig velferdstilbud for våre innbyggere. SV derimot tviholder på rikspolitikernes mulighet og evne til å detaljstyre kommunene. Bemanningsnormer og minimumstandarder er deres løsning på lite lokalt handlingsrom. Det motsatte vil være tilfellet. Arbeiderpartiets fanesak ser ut til å være å sikre at skolefritidsordningen nok en gang blir øremerket, at musikkskoler og leirskoler fortsatt skal få øremerkede tilskudd, og å sikre statlig kontroll og en rikspolitisk styring over skolen. Det føyer seg inn i rekken av Arbeiderpartiets mange forslag som har satset på utenomfaglig aktivitet og ikke kvalitet i skolen. Denne kommuneproposisjonen er historisk – og ville vært historisk dersom den hadde blitt vedtatt – i å øke det lokalpolitiske selvstyret og vise tillit til landets by- og kommunestyrer.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2003-06-19:
Det må være tillatt å påstå at SV synes å ha et bemerkelsesverdig enkelt svar på norske kommuners utfordringer: pøs på med mer penger! SV er bestemann i det politiske kappløpet når det gjelder å foreslå å gi mer penger til kommunesektoren, og foreslår altså nær 9 milliarder kr i økning neste år. Men jeg vil utfordre SV på om de i det hele tatt ser andre løsninger for å forbedre kommunal virksomhet enn bare det å bevilge mest penger. Er man så pass realistiske i SV at man også ser et betydelig behov og et potensial for effektivisering, for modernisering, fornyelse og omstilling innen norsk kommuneforvaltning, eller er det bare mer penger som er løsningen i SVs verden?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2003-06-19:
Representanten Magnhild Meltveit Kleppa fra Senterpartiet er slett ingen skvetten dame. Hun stiller suverent i eliteserien, sammen med SV, når det gjelder det å ville bevilge mest mulig penger til kommunene. Senterpartiet foreslår – så vidt jeg har sett – en vekst på rundt 8 milliarder kr til kommunesektoren, og dobler med det elegant Regjeringens forslag til økning. Men jeg vil spørre: Hvor finner Senterpartiet inndekning for alle disse ekstramilliardene? Er det gjennom økte skatter og avgifter på arbeidsplasser og i næringsliv, og med det svekke fundamentet for velferdssamfunnet, eller er det ved å kutte på andre områder? Og hvem er det som skal betale for at kommunene skal få alle disse ekstramilliardene fra Senterpartiet? Og så et spørsmål til: Går det en grense for Senterpartiet for hvor stor offentlig og kommunal sektor egentlig bør være i Norge?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2003-06-19:
Jeg skal fatte meg i korthet. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at det er svært viktig at nyutdannet ungdom ikke blir tilvent ledighet. Derfor bør denne aldersgruppen vies en spesiell oppmerksomhet i forhold til tilbud om formidling av arbeid og utdanning. Når Fremskrittspartiet likevel ikke vil gå så langt som til å stille en garanti for at ungdom i alderen 20–24 år skal kunne kreve et tilbud om jobb, utdanning eller arbeidsmarkedstiltak, slik at ingen blir gående ledig utover seks måneder, er forklaringen som følger: Fremskrittspartiet er tvilende til at en slik garanti vedrørende arbeidsmarkedstiltak er det rette og det beste virkemiddelet for denne aldersgruppen. Vissheten om at en slik garanti finnes, kan i seg selv medføre at enkelte ikke vil utøve noe overveldende personlig initiativ for selv å skaffe seg arbeid, søke videre utdanning eller i nødvendig grad være mobil i arbeidsmarkedet. En rekke evalueringer av tiltak som har vært rettet inn mot ungdom i denne aldersgruppen, viser at tilbud om arbeidsmarkedstiltak ikke har hatt den helt store og ønskede effekten. Erfaringer og undersøkelser viser at arbeidsmarkedstiltak i mindre grad har bidratt til å hjelpe unge over i ordinært arbeid. Dette er et vesentlig moment for å stille seg tvilende til å innføre en garanti, slik det foreslås. Fremskrittspartiet ønsker derfor i første omgang å støtte Regjeringens syn og rette fokus mot formidling og utdanning for denne gruppen innenfor det ordinære virkemiddelsystemet og regelverket som ligger der i dag. Fremskrittspartiet vil likevel følge utviklingen nøye framover og så eventuelt senere, dersom situasjonen blir mer prekær, vurdere om det kan være hensiktsmessig med mer målrettet bruk av arbeidsmarkedstiltak for ungdom i alderen 20–24 år. Av disse grunner foreslår Fremskrittspartiet sammen med regjeringspartiene i denne omgang at dokumentet vedlegges protokollen. Men Fremskrittspartiet vil stemme for I i forslaget til vedtak om å vurdere tiltak for å sikre kurs i entreprenørskap for nyutdannet og langtidsledig ungdom.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-06-19:
Eg er veldig glad for at Arbeidarpartiet, etter fleire rundar med nokre ulne forslag, no har kome med ein modell som vil bety ei god og føreseieleg ordning for kommunane og for den enkelte. Men Senterpartiet har faktisk den tillitt til kommunane at det beste opplegget og den beste utnyttinga av ressursane klarer dei å få til sjølve. Og det å bruka personalet best mogleg, blir den største utfordringa lokalt. Med alle dei utfordringane som kommunane har frå før, har vi landa på at det at dei får dekt 100 pst. over 600 000 kr, er det beste – det betyr altså alle kostnader utover det ein sjukeheimsplass kostar.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-06-19:
Eg takkar for komplementen. Årsaka til at Senterpartiet doblar Regjeringas forslag for 2004, er at vi faktisk meiner at noko av det viktigaste som vårt samfunn skal innehalda, er ein god og gratis skule, det er ei meir verdig omsorg, det er barnehageplassar til alle, og det er òg ein kommunesektor som kan stimulera eit lokalt næringsliv, og som kan bidra til å styrkja kulturlivet. Då må vi gjera nokre bevisste val. – Ja, det er samsvar. Det er ei grense òg for Senterpartiet, men det skal vera samsvar mellom dei oppgåvene kommunane har, og dei midlane dei blir tilførte. Så spør ein kvar vi skal henta pengane. Vårt val er lokal velferd framfor skattelette.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-06-19:
No får vi ei lang liste frå representanten Apelthun Sæle om kva statleg overtaking eigentleg betyr. Anita Apelthun Sæle er altså med i eit regjeringsparti og kan bidra til å retta opp det vanvettet som er skapt når det gjeld sjukehusstruktur og -innhald rundt omkring i heile landet, med det opprøret som no er rundt omkring, og så gjer ho ingenting med det. Så framstiller ho det som om 250 mill. kr – det som er igjen av Regjeringas øyremerkte tilskot, har mesteparten av Kristeleg Folkeparti sjølv vore med på å behalda, nemleg barnehagetilskottet – gir lokal handlingsfridom. Kva for lokal handlingsfridom gir det, mot Senterpartiets auking på 4 milliardar kr til kommunesektoren?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-06-19:
Eg vil be Venstre stadfesta eller avkrefta at dei er samde i følgjande: Øyremerkte tilskot skal kunna brukast på eit område for ein periode for å få opp aktiviteten. Øyremerkte tilskot skal kunna brukast når tilskotet gjeld utgifter som nokre få kommunar har. Dersom Vihovde er samd i denne tenkinga, som òg Regjeringa står bak, kvifor då denne støyen i høve til musikk- og kulturskulane, i høve til den personlege assistentordninga og i høve til krisesentra? Er det verkeleg slik at ho meiner at tilboda på desse områda no er så bra at kommunane bør tvingast til å kutta i dei, til føremon for andre oppgåver?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-06-19:
Fyrst vil eg koma med eit råd til statsråden. Eg føreset at ho viser større respekt for det sterke engasjementet som har vore, og som er i Stortinget blant fleirtalet no, for å sikra kommunane høgst nødvendige midlar. Eg føreset at ho tar i seg att det uttrykket som her vart brukt om det arbeidet. Så til eit tema som ho ikkje kom inn på i sitt innlegg, nemleg interkommunalt samarbeid. Det er mange kommunar som no føler at den stimulansen som ligg frå departementet si side på det feltet, er stimulans til samanslåing. Senterpartiet er oppteke av å stimulera til interkommunalt samarbeid utan at trusselen om samanslåing heng over ein. Vi har fremja fire forslag i denne innstillinga, om ei nasjonal erfaringsbase, tilskotsordningar, gjennomgang av kommunelova med sikte på å fjerna hindringar for interkommunalt samarbeid og ein nasjonal offensiv for IKT-basert tenesteutvikling. Er det forslag som statsråden kan tenkja seg å følgja opp?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-06-19:
Eg skal fyrst få koma med ei oppfordring til Arbeidarpartiet. Det gjeld eit forslag i innstillinga som gjeld viktige grupper, dei som har behov for brukarstyrt personleg assistent. Det er ei ordning som 111 kommunar enno ikkje har, og det er behov for å styrkja ordninga – det veit eg Arbeidarpartiet er samd i, for dei går for at ein skal halda fram med øyremerking. Dette forslaget i innstillinga, som Framstegspartiet, SV og Senterpartiet står bak, går ut på å be Regjeringa evaluera ordninga no etter desse tre åra og eventuelt koma tilbake med forslag til forbetring. Det kan Arbeidarpartiet sørgja for fleirtal for dersom dei stemmer for det. Så er det i innstillinga to forslag som omhandlar unge funksjonshemma ut av institusjon. Der vil eg oppfordra Framstegspartiet til å sjå på innhaldet i sitt forslag i forhold til det som ligg som XII. XII gjeld finansieringsordninga – sjølv ber Framstegspartiet om intensivering av planar. Der kan Framstegspartiet vera med og sørgja for fleirtal for å be Regjeringa koma tilbake med finansieringsordningar. Så er det eit uttrykk som heiter å tala med to tunger. No gir Regjeringa inntrykk av å arbeida for å behalda differensiert arbeidsgivaravgift i kommunane. Samtidig kan det sjå ut som om dei forskoterer ei avvikling. Er det tilfellet at dei framleis jobbar for at kommunane skal behalda differensiert arbeidsgivaravgift? Så gir statsråden inntrykk av å gi kommunane større fridom. Vil det seia at statsråden no ikkje kjem til å koma med nye oppgåver til kommunane utan pengar? Nyleg kom Regjeringa med ei Rusreform II, utan nye pengar til kommunane. Tidlegare i år innførte dei stilt og roleg endringar når det gjeld utskriving av pasientar frå sjukehus. Før heitte pasientane «ferdigbehandla» og var ferdigbehandla. No heiter dei «utskrivingsklare». Kommunane har fått nye oppgåver utan tilsvarande midlar. Eg ber statsråden stadfesta det dersom Regjeringa no har tenkt å avstå frå å påleggja kommunane nye oppgåver utan pengar, og eg ber ho òg stadfesta nærmare kva som eigentleg skjer frå Regjeringa si side når det gjeld den differensierte arbeidsgivaravgifta.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-06-19:
Det var klar tale denne gongen frå statsråden når det gjeld den differensierte arbeidsgivaravgifta. Det bekreftar jo det inntrykket som ein får av utsegn frå ESA, at Regjeringa ikkje har stått på for å henta ut så mykje som Regjeringa kunne fått ut av dei krava som kom derifrå. Eg er einig i at det ikkje var nødvendig å spørja ESA om å halda kommunesektoren utanfor. Det er 14 kommunar som har erfaring i forhold til endringar i arbeidsgivaravgifta. Dei vart lovt krone for krone. Dei fekk det fyrste året kompensasjon frå Bondevik I. Dei fekk det andre året kompensasjon frå Stortinget, og seinare kan dei visa til mindre og mindre, og til slutt ingen, dokumentasjon. Er det altså slik at statsråden no lover krone for krone? Kvifor seier ho i tilfelle ikkje det fullt ut i proposisjonen – krone for krone for kvar kommune og kvar fylkeskommune?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-06-19:
For Senterpartiet er det å ta stilling til dette forslaget veldig enkelt. Det handlar om å svara ja eller nei på eit spørsmål om det er behov for ein forsterka innsats overfor dei som er i aldersgruppa 20–24 år, og som er langtidsarbeidslause. Tala viser at 15 457 personar under 25 år var heilt utan arbeid i mai 2003. Tala viser òg at det var 2 499 langtidsarbeidslause mellom 20 og 24 år i mai i år, og at talet på langtidsarbeidslause hadde auka med 53 pst. i denne gruppa på eitt år. Då meiner vi, slik heile komiteen seier: «… at utdanning, videregående opplæring, lærlingplasser, ordinære arbeidsplasser og arbeidsmarkedstiltak må sees i sammenheng for å møte den økende arbeidsledigheten blant ungdom. Det må legges vekt på kompetanseheving, jobbsøking, arbeidstrening og utarbeiding av individuelle arbeidsplaner.» Vi trekkjer konsekvensane av å vera med på ein slik merknad. Vi seier at Arbeidarpartiet har teke eit viktig initiativ, og vi støttar det forslaget som går på å fremja tiltak, slik at ingen vert gåande ledig utover seks månader. Senterpartiet har i samband med dette forslaget kome med innspel og fremja ytterlegare eit konkret forslag, om å vurdera tiltak for å sikra kurs i entreprenørskap/etablering for nyutdana og langtidsledig ungdom. Vi synest det er viktig ikkje berre å fokusera på utdaning og sysselsetjing, men faktisk òg på kva vi kan gjera for å stimulera til ny verdiskaping. Her er det ungdom som går rundt med idear som dei bør få prøva ut. Vi har i lag med heile komiteen skissert korleis ein kan organisera eit slikt kurs. Vi vil sjølvsagt gi statsråden høve til å vurdera det meir konkret, men vi meiner altså at dette bør følgjast konkret opp. Det er heilt sikkert behov for fleire gründerar og for at ungdom i denne gruppa gjennom kurs i etablering og utvikling av eigne forretningsidear får høve til oppstart av eiga verksemd. Vi er svært nøgde med at alle i komiteen er samde om ein merknad i forhold til dette, og at fleirtalet i komiteen òg støttar dette forslaget som no vert vedteke i dag. No har eg ikkje nytta heile taletida mi, men eg synest at eg i denne saka har fått understreka betydninga av at fleirtalet støttar både I og II i innstillinga.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2003-06-19:
Senterpartiet påpeikar i innstillinga til kommuneproposisjonen på at ein er bekymra for maktoverføring frå lokalt folkevalt nivå. Og Kristeleg Folkeparti og eg har ei forståing for det. Sjukehusreforma har ein del uønskte konsekvensar, det er vi einige om. Resultatet av sterk statleg styring er forsterka forskjellar, sløsing med ressursar, auka byråkrati og svekt demokrati. Det er ikkje vi for. Men så sluttar logikken hos Senterpartiet. Det at Regjeringa fjernar øyremerkte tilskott, som heilt klart aukar det lokale sjølvstyret, vert kalla småtteri. Det dreiar seg om 8 milliardar kr! Er det småtteri for Senterpartiet? – Då forstår eg i så fall aukingane deira. Kommunenes Sentralforbund, ved Olav Ulleren – med kjent politisk tilknyting – er ikkje einig. Det er synd, seier han, at Senterpartiet ikkje følgjer opp og aukar den lokale fridomen. Når øyremerkinga i tillegg favoriserer dei rike kommunane, og forskjellane dermed aukar ved at fattige kommunar berre tek imot 30 pst., er dette ille. Er det tryggast for Senterpartiet at staten bestemmer? Stolar ikkje Senterpartiet på lokale folkevalde, eigentleg?
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2003-06-19:
For denne regjeringa – også, kan eg vel seia – er arbeid til alle jobb nr. 1. Det må det vera. Folk i arbeid er den viktigaste ressursen i alle moderne samfunn. Derfor satsar Regjeringa på forenkling og innovasjon, og derfor satsar Regjeringa så mykje på å få renta ned. Vi kan ikkje ha høg rente og høg kronekurs og slik slå beina vekk under konkurranseutsett næringsverksemd. Innstillinga er kort, og det meste er sagt om forslaget om ei garantiordning. Men ting heng jo saman, så det er freistande å seia litt om situasjonen, for Europa opplever også ein resesjon. Det som er mest skremmande, slik eg ser det, er at nokre viktige, underliggjande trendar ikkje lèt seg snu på kort sikt. Demografien er eit vesentleg moment i den svake økonomiske utviklinga. Når folk vert over 60 år, investerer dei ikkje i hus lenger, mange ikkje i ny bil eingong. Dei startar sjeldan ei ny bedrift. Det er dei unge som tradisjonelt investerer, skaper og byggjer. Det har betydning for økonomien. Når Japan har ein rentefot på 0,1 eller lågare, har det mykje med demografi å gjera. Europa er ti år etter. Vi haustar som vi sår, og eg er redd for at deflasjon er ein større trussel enn inflasjon på sikt. No er ikkje dette ein generell diskusjon om sysselsetjing. Det vart òg sagt her i stad. Men Noreg har ein liten og open økonomi, og sjølv om vi er ein oljenasjon og er kapitalrike, kan vi neppe heilt skjera klar av dei økonomiske verdstrendane. Men det er jobben for full sysselsetjing som er det viktigaste, også for gruppa frå 20 til 25 år. Og éin ting er sikkert: Framtida krev fleksibilitet av den enkelte og av bedriftene. Ein ungdomsgaranti, slik som føreslått, vil neppe medverka til det. Dessutan er det slik at sjølv om auken i talet på arbeidslause i den aktuelle gruppa er større enn gjennomsnittet, er ikkje den faktiske langtidsarbeidsløysa størst blant desse unge. Vi har ein ungdomsgaranti for dei under 20 år. Den verkar positivt, og også regjeringspartia har sagt i innstillinga at dei er positive til han. Dette som eit svar til representanten Heikki Holmås. Men det er i stor grad på grunn av at den vidaregåande skulen er eit tilbod som desse bør stimulerast til å nytta seg av, og som bør fungera saman med ungdomsgarantien. Vi kan vel ikkje meina at alle under 25 år skal studera. Lat meg streka under at Kristeleg Folkeparti støttar intensjonane i forslaget. Det er verken heldig eller sunt for unge å gå ledige – det er det for så vidt ikkje for nokon. Men vi trur ikkje at ein slik garanti er svaret. Kristeleg Folkeparti synest også at det er grunn til å minna om at Arbeidarpartiet med regjeringsmakt i 1995, med stor arbeidsløyse, meinte nøyaktig det same som Samarbeidsregjeringa no peikar på. Regjeringa har styrkt Aetat, formidlingstenesta skal verta betre – det er viktig. Elles er det rimeleg å forventa at dei som er under 25, skaffar seg kompetanse på ordinært vis i dei tilfella der arbeidsmarknaden krev det av sine arbeidstakarar.
May Britt Vihovde (Venstre), 2003-06-19:
Det hadde ikkje vore meg imot om representanten Oppebøen Hansen hadde drive litt meir reklame for Venstre sine prinsipp. Venstre meiner faktisk at vettet er jamt fordelt, vi har tru på lokaldemokratiet, vi har tru på at når ein gjer vedtak lokalt, så har kvar einskild borgar moglegheit til å påverka sine lokalpolitikarar til å ta dei vala. Og dersom dei ikkje likar dei vala dei tek, ja, så syter dei for omval og får desse skifta ut. Vi er opptekne av at våre lokale folkevalde skal bruka dei pengane dei har, på den måten dei vil prioritera, og om dei ønskjer å konkurranseutsetja eller privatisera, dersom dei meiner det er det beste for sine medborgarar, stør vi dei i det. Så har eg lyst til å seia: I 1996 var Venstre, Kristeleg Folkeparti og Senterpartiet med og pressa tidenes største lyft i kommunesektoren, med 5 milliardar kr. Då pressa ein regjeringa Jagland. Det er eg kry av. Sidan har ein auka dette. Denne gongen legg faktisk Regjeringa inn det største lyftet som nokosinne er lagt inn av ei regjering.
May Britt Vihovde (Venstre), 2003-06-19:
Jo, Venstre ønskjer at våre lokale folkevalde skal få ein større del å fordela. Det får dei med det opplegget som Regjeringa fremjar i kommuneproposisjonen. Men samtidig må vi sikra arbeidsplassane, at dei er der, for dei sikrar skatteinntekter til kommunen. Og vi må sikra familiane. Det vil òg gi pengar i kommunekassen. Kommune-Noreg er nøgd med at ein har sikra at renta går ned, og at ein har sikra ein svakare kronekurs. Det gir pengar i kommunekassen og sikrar skatteinntekter. Venstre står på barnehageavtalen og finansieringa av han. Venstre er veldig glad for – eg fekk ikkje sagt det – at Arbeidarpartiet har sagt at når det er full barnehagedekking i 2006, skal dei vera med og sikra at dei pengane som i dag er øyremerkte til barnehagane, går inn i ramma. Det er vi godt nøgde med, for då er den biten sikra. Men eg er ikkje nøgd med alle dei andre øyremerkingane som ein no har teke ut.