Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-21:
Først en takk til saksordføreren for et vel utført arbeid med en viktig og omfattende sak. Stortingsmeldingen vi behandler i dag har klare linjer tilbake til St.meld. nr. 16 for 2006–2007, Tidlig innsats for livslang læring, som var et viktig skritt på veien til å gjøre skolen mer sosialt utjevnende enn det den har vært over tid. Alle skal kunne gå i en skole hvor en får like muligheter uavhengig av hvilken sosial bakgrunn en har. Da er det viktig at vi har en skole som møter alle elever med de samme forventninger til at de skal lære, og en skole som legger til rette for at alle elever skal få oppleve mestring og ha læringsutbytte. Norsk skole har betydelige utfordringer i så måte, men det er viktig for meg å understreke at vår fellesskole har mange gode kvaliteter vi også skal ta vare på i framtiden. Den meldingen vi behandler i dag, har et klart budskap om viktigheten av innsats de fire første skoleårene. Det er også et klart budskap om tiltak for å bedre kvaliteten i skolen og elevenes utbytte av opplæringen. Gjennomgangstonen er tidlig innsats, kvalitetssikring og kompetanseutvikling hos lærere og rektorer. Alle faktorer som skal bidra til å sikre at barna våre utvikler grunnleggende ferdigheter i lesing, skriving, matte, engelsk og IKT, er viktige for at de skal fungere i arbeids- og samfunnsliv. Skolen skal også bidra til barnas allmenndannelse, som skal gi innsikt i det komplekse ved å være menneske, om relasjonen mellom den enkelte og de andre samt mellom menneske og samfunn. Skal vi lykkes med det, må alle elevene oppleve mestring og det å bli inkludert i et fellesskap på skolen. Derfor er det av avgjørende betydning at vi har en skole som ivaretar eleven som et helt menneske, som mestrer grunnleggende ferdigheter gjennom tilrettelagt undervisning tilpasset eget nivå, som får gode tilbakemeldinger, samt føler seg trygg for mobbing i skolehverdagen. For å nå disse målene må forholdene i skolen være slik at de kan nås. Vi har, som tidligere sagt, en meget god skole i dag, og gjennom tiltakene som er skissert i meldingen, blir den enda bedre i stand til å møte utfordringene i dagens og framtidens kunnskapssamfunn, der ikke bare grunnleggende ferdigheter er viktig, men der også sosial kompetanse får en avgjørende betydning for om en skal få et godt liv. Tidlig innsats er viktig, og de siste årene har det vært stor oppmerksomhet i norsk skole på at vi ikke venter og ser, men setter inn tiltak med det samme eleven får problemer. Vi har også utvidet skoleuka for de fire første årstrinnene fra i høst av. Det gir mer tid til å arbeide med fag som lesing og matte. Neste år blir det også en kommunal plikt å forsterke innsatsen i de samme fagene, ved å øke lærertettheten i de fire første årene. Dette skal først og fremst komme de elevene til gode som har behov for ekstra oppfølging, men det vil også føre til at elever som mestrer fagene godt, får mer oppmerksomhet. Det er viktig. Da komiteen var på besøk i OECD i Paris, kom det tydelig fram at det er vesentlig større læringsutbytte for elevene med lærerveiledning enn om de arbeider med oppgaver på egen hånd. Derfor er denne styrkingen så viktig. Med den kommunale plikten følger det også penger, slik at kommunene kan følge opp intensjonene i meldingen om større lærertetthet de fire første årene i fagene norsk og matte. Jeg er sikker på at vi over tid vil se resultater av den innsatsen som nå gjøres. Læreren er den viktigste innsatsfaktoren for elevenes læringsutbytte. Det er derfor gledelig at vi nå får på plass et system for etter- og videreutdanning for lærere. Det blir også tydeligere fordeling av ansvar mellom staten og kommunene når det gjelder hvem som har ansvar for hva. Staten tar et klarere ansvar for videreutdanning og legger til rette for at det skal være gode og relevante tilbud ved universitetene og høyskolene. I går var jeg i et møte med NTNU, som hadde et gledelig budskap å komme med i så måte. De forbereder seg på å gi et godt videreutdanningstilbud, samtidig som institusjonen kunne melde om svært god søkning og høyt karakternivå fra videregående skole hos de studentene som nå søker den femårige lærerutdanningen de har tilbud om. Det er svært godt nytt og viser at søkerne kommer, om tilbudet er faglig godt. Vi må derfor være forsiktig med svartmaling av den norske skolen, slik at vi ikke bidrar til at flinke studenter velger bort et flott yrke. En slik svartmaling synes jeg deler av opposisjonen har bidratt til i denne perioden. Alle lærere jeg møter, sier også at de er tilfreds med at det nå blir stilt krav om faglig fordypning i de fagene de underviser i, men at det er en forutsetning for et slikt krav at det også finnes gode muligheter for videreutdanning. Dette gjelder lærere som underviser i alle fag. Sist jeg fikk klare tilbakemeldinger fra lærere, var det fra lærere i kunstfag, som var redd for at kravene til fordypning bare skulle komme til å gjelde i basisfagene og ikke i deres fag. Det forteller meg at lærerne selv kommer til å ta et ansvar – det ansvaret de må ta for at det skal bli et godt og systematisk videreutdanningstilbud som favner bredt nok. Videre er det gode tilbakemeldinger når det gjelder rektorutdanningen. I det hele tatt er det mange positive tilbakemeldinger på den stortingsmeldingen vi behandler i dag. Et annet tema som det fokuseres på i meldingen, er kartlegging og oppfølging. Jeg er glad for at det nå kommer på plass et system med kartleggingsprøver og utvidet bruk av nasjonale prøver. Arbeiderpartiet har vært for nasjonale prøver hele tiden, men har understreket viktigheten av å ha nasjonale prøver som holder mål faglig. Vi var primært for å innføre en ny nasjonal prøve på det tiende årstrinnet i ungdomsskolen, men er godt fornøyd med det som har kommet i meldingen. Vi ønsker ikke å innføre flere prøver i denne omgangen, men vil gjerne at det systemet vi nå får, skal utvikles, og at kvaliteten sikres, før vi utvider bruken av de nasjonale prøvene. Det hadde vært ønskelig fra min side at disse prøvene hadde fått en annen type medieomtale enn det de gjør i dag. Disse prøvene skal jo først og fremst være et godt hjelpemiddel for skolene, elevene, foreldrene og skoleeierne i deres arbeid med å forbedre kvaliteten i skolen, ikke fungere som et rangeringssystem skolene imellom. Det er for øvrig gledelig at det nå er bred oppslutning om de nasjonale prøvene, i motsetning til det vi opplevde under høyreregjeringen i forrige periode. Jeg er også glad for – i tillegg til de nasjonale prøvene – den økte fokuseringen på tilsyn i skolen. Det er helt nødvendig å styrke tilsynsfunksjonen. Jeg er imidlertid helt enig i at tilsynet ikke bare skal påpeke avvik, men også bidra med veiledning, slik at tilsynet oppleves meningsfylt med tanke på å utvikle kvaliteten i skolen. Et annet viktig bidrag for å få økt oppmerksomhet om kvaliteten i skolen er den rapporten alle skoleeiere må utarbeide årlig for å synliggjøre kvaliteten ved den enkelte skole. Jeg tror det vil gi spesielt skoleeierne en anledning til både å diskutere og å tenke igjennom hvordan de gjennom politiske vedtak kan bidra til å styrke skolen i den kommunen/det fylket hvor de har ansvar. Dette arbeidet blir spennende å følge. Den meldingen vi har framfor oss i dag, omhandler først og fremst de fire første årene i skolen. Komiteen har imidlertid også fokusert på ungdomstrinnet og de spesielle utfordringene som er der. Dette er avgjørende år for ungdommene våre, og jeg er opptatt av både økt læringsutbytte og bedre rådgivningstjeneste ved ungdomsskolene. I finansinnstillingen, som kom i går, var karrieresentrene, som er etablert, eller er under etablering i alle fylkene, styrket med 17 mill. kr. Denne styrkingen vil føre til at karrieresentrene kan bidra mer for å styrke rådgivningstjenesten ved ungdomsskolene. Vi vet at kompetansen på området må utvikles, og gjennom denne styrkingen bidrar vi til det. Jeg støtter fullt og helt det arbeidet som nå gjøres for å tette hullene i Kunnskapsløftet. Ikke minst er det viktig at det nå er utarbeidet veiledende læreplaner. Det er svært ressurskrevende å utarbeide læreplanene lokalt. Ikke minst stilles det store krav til kompetanse hos dem som er involvert i arbeidet. Dette har ført til ulik kvalitet på de læreplanene som eksisterer rundt omkring. De veiledende læreplanene vil sammen med gode kartleggingsprøver, nasjonale prøver, bedre tilsyn og rapporteringsrutiner for kvalitet i skolen bidra til en bedre nasjonal styring med skolen. Selv om jeg er for stor grad av kommunal frihet, tror jeg at det rammeverket vi nå får rundt skolene, vil bidra til å øke kvaliteten i skolen og dermed læringsutbyttet for elevene. Det gjør oss bedre rustet til å møte framtidens krav til ferdigheter og kompetanse – krav vi kanskje ikke øyner i dag, men som vi kan ane gjennom de utfordringene vi ser f.eks. gjennom den finanskrisen vi nå er oppe i. Det er gjennom kunnskap og kompetanse vi skal bygge framtidens velferdssamfunn – et samfunn som er godt å leve i for alle, uavhengig av sosial status eller hvor vi bor i landet.