trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Jeg skjønner at det blir veldig ubehagelig for nestlederen i Framskrittspartiet, Per Sandberg, når det blir satt et kritisk søkelys på det største opposisjonspartiet når det gjelder det alle folk i Norge nå snakker om, nemlig den pågående finanskrisen. Jeg vil oppfordre ham til å bidra til en liten oppklaring, for han prøvde i sitt innlegg. Men da Siv Jensen tidligere i debatten i dag ble bedt om å forklare Fremskrittspartiets programformuleringer om at Fremskrittspartiet er et liberalistisk parti og ønsker et penge- og kredittmarked uten politiske reguleringer, sier hun at nei, Fremskrittspartiet støtter alt som har skjedd i det norske storting de siste ti årene, altså de reglene vi i dag opererer under. Jeg vil spørre Per Sandberg om det er god liberalistisk politikk å stille strenge krav til finansinstitusjonenes egenkapital, eller at investeringsrådgivere i Norge er underlagt et omfattende regelverk for å sikre investors interesser i en rådgivningssituasjon. Eller det beste: Er det liberalistisk god politikk at bankenes adgang til å ta opp lån i Norges Bank er regulert, både hvor mye bankene får låne, og hva slags rente de må betale for lånene? Hva skal velgerne få ut av dette? Det lurer vi alle på nå.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
I trontalen sier Regjeringen bl.a. at de «vil føre en offensiv europapolitikk som ivaretar norske interesser, i nær kontakt med EUs institusjoner og medlemsland». Jeg regner selvfølgelig med at utenrikskomiteens leder slutter seg til dette. Vår tilknytnings- og samarbeidsform overfor EU kan være fordelaktig, men i mange tilfeller skaper dette også betydelige utfordringer. Et eksempel på dette er hjemfallssaken. Da saken nylig ble behandlet her i huset, hevdet Regjeringen og regjeringspartiene at opposisjonens forslag om å utsette hjemfall og trygge flere tusen industriarbeidsplasser ikke ville bli godkjent av ESA. Ifølge Dagens Næringsliv 30. september sier ESA-president Per Sanderud at «den norske regjeringen aldri tok kontakt med ESA for å få vurdert opposisjonens forslag». Synes utenrikskomiteens leder at Regjeringens handlemåte i denne sak vitner om en offensiv europapolitikk?
Modulf Aukan (Kristelig Folkeparti), 2008-10-06:
I VG i dag skriv Elisabeth Skarsbø Moen at småbarnsforeldre er den gruppa som har grunn til å vera skuffa når Stoltenbergs regjeringsperiode no går mot slutten. Det er ikkje full barnehagedekning. Maksprisen er avlyst for perioden. Løftet om ti veker foreldrekvote har vi ikkje sett snurten av så langt, heller ikkje løftet om å gje fedrar sjølvstendige oppteningsrettar er innfritt. Kristeleg Folkeparti meiner at det er på tide å få dette på plass. Er Akselsen einig i det? Vi i Kristeleg Folkeparti har foreslått ein ny fleksibel foreldrepermisjon på 16 månader, der dei 14 ekstra vekene kan nyttast fritt innan barnet fyller ti år. Dette er eit konkret forslag som vil hjelpa titusenvis av foreldre landet over til å få meir tid saman med barna sine. Er Akselsen einig i det?
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Det var interessant å høre på den erfarne og - eg vil også seie - dyktige finanspolitikaren Per-Kristian Foss’ nøkterne vurdering av finanskrisa. Men med all respekt, hans forsøk på å ro den potensielle samarbeidspartnaren Framstegspartiet i land og avklare deira syn, var ikkje like imponerande. Høgre har opna for å danne regjering med Framstegspartiet. Det er vel klart for oss mykje av den blå politikken som den regjeringa ville stå for, med nedbygging av fellesskapet, med privatisering, utsal av statleg verksemd, skattelette og truleg òg svekking av arbeidstakaranes rettar. Men spørsmålet mitt blir: Korleis vil den økonomiske politikken bli? Her har Erna Solberg tidlegare i dag prøvd å avklare det, men gitt dagens situasjon på meiningsmålingane, vil jo Framstegspartiet bli eit stort og tungt parti. Føler Per-Kristian Foss seg komfortabel med å gå inn i eit regjeringssamarbeid med eit parti som har ein så diametralt motsett finanspolitikk og økonomisk politikk av den Høgre står for?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Etter de siste ukers - i og for seg halvannet års - hendelser i USA bør markedsfundamentalismen nå være steindød. En av grunnene til at finanskrisen er drevet fram, er jo at finansinstitusjoner har tatt høy risiko bl.a. i sin utlånspolitikk, noe som bl.a. førte til boligkrisen. Det vi vet, er at høy fortjeneste følger høy risiko. Tar en bank høy risiko, får den høy fortjeneste når det går bra. Tilsvarende går det dårlig, med store tap, i dårlige tider. Det som vi også vet har skjedd i hele denne perioden i USA, er at de rikeste er blitt rikere. Det samme skjedde hvert eneste år da Per-Kristian Foss ledet Finansdepartementet, bl.a. på grunn av at man gav store skatteletter ved å fjerne skatt på aksjeutbytte til de rikeste. Dette førte til tilpasninger som gjorde at de rikeste tok ut opp mot 200 millarder kr i skattefritt aksjeutbytte. Spørsmålet mitt er rett og slett: Var dette en villet, ønsket, politikk fra Per-Kristian Foss’ side, eller kom det som en overraskelse på ham at de rikeste ble så rike?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Noen av de mest målrettede satsingene vi kan ha, er nettopp de tiltakene som når alle, f.eks. at alle barn har mulighet til å gå i barnehage, at barnehagen er billig nok til at det er mulig, og at man sørger for at barnevernet fungerer på en måte som gjør at barn av familier som har dårlig råd, får mulighet til å gå gratis i barnehage. Dette er noe av det viktigste vi kan gjøre. Å få en skole som er helt gratis, er også et grep som denne regjeringa har tatt. Det er ekstremt viktig for å nå alle barn, og det er veldig målrettet. Det som jeg opplevde som veldig viktig for den forrige regjering, og spesielt for Høyre, var å forhindre at de som ikke trengte noen av de etablerte ordningene, fikk dem, istedenfor å sørge for at alle som trengte ordningene, faktisk fikk. Det mente jeg var et stort skille og en mistenkeliggjøring av folk som ikke kunne delta i arbeidsmarkedet på lik linje med andre folk. Det gjorde at en del følte at de aldri kom ovenpå, aldri fikk mulighet til å kvalifisere seg og bidra i samfunnet på lik linje med andre.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Jeg nevnte Norge i mitt innlegg. Jeg er opptatt av at vi også sørger for at vi får en omlegging, slik at vi ikke bidrar med vår politikk til å skape så store problemer i verden at det ikke blir mulig å nå togradersmålet. Det kommer til å kreve mye av oss framover. Til spørsmålet om energimeldinga: Jeg er stolt av at vi faktisk har satt et nytt navn på det som før var petroleumsmeldinga. Det mener jeg er et tydelig signal. Vi kommer til å komme med denne meldinga i løpet av neste år, og det er energipolitikken i et bredt perspektiv vi da skal se på. Og er det noe som er helt klart, er det at vi ikke kan fortsette verken i Norge eller i Vesten på en måte som oppfyller IEAs skrekkscenario - altså ikke prognose, men skrekkscenario - hvor 80 pst. av det doblede energibehovet skal dekkes av fossile energikilder. Dit kan ikke vi gå, dit kan heller ikke Norge gå. Vi må ha en omlegging til fornybare energikilder, og det er det bl.a. energimeldinga skal se på.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Jeg tror at de som befinner seg i en virkelighet som er litt på siden av den virkeligheten som andre lever i, det er de som tror at vi bare kan oppfylle IEAs scenario for hvordan verden kommer til å utvikle seg de neste 25 år. Det er veldig greit for Fremskrittspartiet, for Fremskrittspartiet tror ikke på at klimaendringene er menneskeskapte, og derfor er det heller ikke nødvendig å nå et togradersmål. Men for oss som tror på det, er dette fryktelig alvorlig. Det betyr at vi er nødt til å sørge for at vi har en plan for hvordan vi skal få ned utslippene. Og det hjelper ikke bare å sørge for at vi får bygd ut nok fornybar energi - da trenger vi også å erstatte den fossile energibruken med den fornybare, bruke energien på en fornuftig og effektiv måte og slutte å sløse. Det er de utfordringene som vi kommer til å stå overfor framover, og det betyr også at vi trenger å oppmuntre ungdom til å søke seg inn mot fornybar energisektor, inn mot teknologiutvikling som innebærer at vi skal få til det løftet som trengs for å komme oss ut av den fella vi har satt oss sjøl i. Da trenger vi også politisk styring.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-10-06:
Representanten Inga Marte Thorkildsen snakket mye om viktige ting som Kristelig Folkeparti er enig i, at vi må bekjempe fattigdom, og at vi internasjonalt må bekjempe de store klimautfordringene. Det hun ikke snakket om i sitt innlegg, men som hun har vært opptatt av mange ganger tidligere, er at det er fattigdom i Norge. Til tross for at vi aldri har vært så rike som vi er nå, har forskjellene på folk økt i landet vårt, og de fattige har blitt fattigere i en tid da vi har mye penger. Ser ikke representanten at Regjeringen ikke har lyktes med en skikkelig fattigdomssatsing, at de ikke har målrettet den nok? Det er ille når fattigdom rammer barn og småbarnsfamilier. Kristelig Folkeparti mener at vi kan ha mange målrettede tiltak overfor akkurat dem, f.eks. inntektsgradert foreldrebetaling i barnehagene - det skal være omtrent gratis for dem som har dårlig råd, å ha barn i barnehage. Hvorfor er ikke SV opptatt av målrettet fattigdomssatsing her i landet vårt?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-10-06:
Kristelig Folkeparti ønsker økt fokus på ungdomstrinnet. Det virker som om denne regjeringen ikke nevner ungdomstrinnet. Det er heller ikke nevnt nå i trontaledebatten. Vi tror at det er på ungdomstrinnet vi i dag finner de største problemene, med elever som er trøtte av teori, med elever som har en skolehverdag preget av bråk, uro og manglende mestring. Vi tror - det er iallfall grunn til å tro - at dette er mye av årsaken til drop-out eller frafall i videregående skole. Det er vel og bra med innsats tidlig, men det hjelper ikke hvis man glemmer elevene i videregående. Det er vel og bra med økt kompetanse for lærerne i ungdomsskolen, men det hjelper ikke den teorisvake eleven at læreren hans er flink i matematikk. Vi trenger et fokus som hjelper eleven der han er, slik at man får en inkluderende fellesskole, som statsråden snakket om, og som Kristelig Folkeparti ønsker seg. Mitt spørsmål er: Hva er grunnen til at Regjeringen ikke fokuserer på at det er mange elever på ungdomstrinnet som trenger en større mestringsarena for å kunne fullføre en videregående opplæring?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Thorkildsens innlegg var interessant, fordi hun tok opp en del selvfølgeligheter. Alle på Stortinget ønsker å satse på fornybar energi. Fremskrittspartiet har også tatt til orde for en satsing på grønne sertifikater, og det har aldri vært fremmet forslag fra Regjeringen som har blitt nedstemt når det gjelder fornybar energi. Men det en diskuterer i fagbransjen, er hvordan en skal kunne nå dit, fra å gå fra fossil energi til å basere seg mer på fornybar energi. Alle våre naboland er opptatt av at Norge skal øke sin eksport av olje og gass. Lederen av FNs klimapanel sier at Norge har ingenting å skjemmes av som olje- og gassprodusent de neste ti årene, og forskningsbransjen sier at oljebransjen er en viktig driver, en nødvendig driver, for at Norge skal bli stor på fornybar energi. Samtidig går representanten Thorkildsen ut i dn.no og sier at en ikke lenger skal tildele leteareal, og en skal politisk styre ungdom vekk fra petroleumsrelatert forskning. Hva slags virkelighet lever Thorkildsen i når hun kan si slike ting på tross av alle bransjeorganenes uttalelser?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Jeg takker for spørsmålet. Fremskrittspartiet har siden april 2006 forsøkt å få en debatt om kjernekraft i Stortinget - ikke fordi vi ønsker å bygge kjernekraft i Norge så fort som mulig, men i erkjennelsen av at med de energiutfordringene, miljøutfordringene og klimautfordringene som man har, må man tenke nytt, både for å sikre energiforsyningen og for å redusere miljøutfordringer. Da framstår kjernekraft som noe som en i hvert fall må våge å diskutere i dette landet - ikke slik som vi mange ganger opplever, at en henviser til beslutninger tatt på 1970-tallet, og står fast på dem, uten å se hva som skjer. Det har vært en enorm utvikling i kjernekraftbransjen. Mange av utfordringene i forbindelse med Tsjernobyl-ulykken er i dag i stor grad løst. Sikkerhetsproblematikken er helt annerledes nå enn det man opplevde i Tsjernobyl. Når finnene nå bygger sitt femte kjernekraftverk, er det så trygt at du kan fly en Boeing inn i det uten at det er noen risiko. Avfallsproblematikken er i stor grad løst. Dette burde Norge være med på å videreutvikle, når alle våre naboland bygger kjernekraft eller opprettholder sin kjernekraftproduksjon. Men det bør ikke være behov for å bygge kjernekraft i Norge på mange år ennå hvis vi utnytter våre fornybare ressurser.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Jeg står fast ved det jeg sa om fredsprisvinner Al Gore. Han tilfører den vitenskapelige klimadebatten svært lite i sine presentasjoner. Han tilfører veldig lite om løsninger i det han kommer med. Men han skaper selvsagt oppmerksomhet om en viktig problemstilling. Når man kommer inn på hva man politisk gjør med dette, er min kritikk mot Al Gore og andre fra miljøbevegelsen som bidrar mer til å lage en skremselsdebatt, at de skremmer folk vekk, slik at man ikke får en like realistisk politikk. Fremskrittspartiet har i Stortinget lagt fram en omfattende pakke med tiltak som ville redusert CO2-utslipp, både i form av tiltak nasjonalt, i form av forskning og utvikling av nye prosjekt, hvordan Norge skal agere i utlandet, og hvilke premisser Norge bør ha for å være med på en internasjonal avtale. Så hele den delen av debatten som SV etterlyser, har Fremskrittspartiet vært en del av lenge. Utfordringen vår er at Regjeringen ikke vil innrømme at Fremskrittspartiet har en politikk på dette området, ved at den nekter oss å delta i forhandlinger om klimapolitiske spørsmål.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Jeg synes det er ganske fornedrende for den politiske debatten at man fortsatt har den retorikken som representanten Sande har her - til tross for utallige innlegg fra Fremskrittsparti- og Høyre-representanter da vi diskuterte hjemfallssaken. Det har aldri vært et mål for verken Høyre eller Fremskrittspartiet å privatisere vannkraften for å selge den ut til utlandet. Tvert imot har både Høyre og spesielt Fremskrittspartiet sagt at skal man gjøre det, skal man ha en statlig forkjøpsrett ved transaksjoner, nettopp for politisk å kunne sikre at Norge har kontroll med vannkraften. Det som skiller oss, er at Fremskrittspartiet har en visjon om hvordan vannkraften skal brukes for å sikre industrisatsing og for å sikre befolkningen tilgang til rimelig energi. Denne regjeringen har aldri, og heller ikke andre regjeringsalternativer, noen gang hatt som mål eller brukt eierskapsrettighetene den har, til å sikre at industrien faktisk får kjøpe billig kraft. Den mister de nå når industrien ikke lenger får eie. Den har heller aldri hatt som mål eller gjennomført politikk å sikre at forbrukerne får tilgang til billigere energi enn det markedet gir. Så det som blir konsekvensen av Regjeringens politikk, er at nå skal staten i enda større grad bruke markedskreftene for å selge energien til norske forbrukere. Det synes jeg er feil politikk, når man kunne sikre at industrien fikk eie den selv og bli en eksportindustri.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Jeg ønsker å følge opp der forrige taler slapp, fordi det handler litt om å realitetsorientere seg i den politiske debatten, også i forhold til de tankene og ideene en har om hvem som skal komme etter 2009. At dagens regjering skal bort, er mange enige om - sannsynligvis også inn i de rød-grønne partiene. Men når Venstre sier at det eneste ultimatumet man har, er at det ikke skal være oljevirksomhet utenfor Lofoten og Vesterålen, og en vet at Høyre sammen med Fremskrittspartiet i forbindelse med forvaltningsplanen for nordområdene fremmet forslag om at en burde konsekvensutrede slik virksomhet utenfor nevnte område, viser jo det at det ene ultimatumet som Venstre har, ikke stemmer overens med det partiet Høyre står for. Og da er spørsmålet: Regner representanten Kvassheim med at Venstre, med sin store tyngde, faktisk skal overbevise Høyre om at deres politikk er feil? Eller: Bør ikke Venstre se til SV som sin eneste mulige regjeringspartner, med et sånt ultimatum?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Vedtaket i Stortinget er klinkende klart. Vi har vedtatt en ekteskapslov som gir Kirken mulighet til å vie homofile, men det er altså ingen plikt. Det er det opp til hvert enkelt trossamfunn, inkludert Kirken, å forholde seg til. Det er likevel på sin plass å ha en offentlig diskusjon om hva man mener om Kirken, blant Kirkens medlemmer. Derfor ønsker jeg velkommen en diskusjon om dette. Men stortingsvedtaket, som Fremskrittspartiet for øvrig stemte imot, er klinkende klart: Vi pålegger ikke Kirken noen plikt til å vie homofile.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Det er Høyre som har en ideologisk tilnærming til disse spørsmålene. Halvparten av de institusjonsplassene vi har, er i dag private. Den endringen vi har gjort i forhold til den forrige regjering, er å ta ut de ideelle i en egen runde. Dersom Høyre fikk det som de ville, hadde vi hatt flere private løsninger, flere anbudsrunder. Det hadde skapt mer usikkerhet. Så vi har et meget pragmatisk forhold til dette med private versus statlige institusjoner, fordi vi er opptatt av barnas beste. Vi har også forlenget anbudsperioden til seks år fordi vi skal skape mer trygghet for barna.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Når det gjelder EØS-avtalen og lov om offentlige anskaffelser, er det slik at når vi har private innslag, kan vi ikke gå utenom konkurranse. Men vi har gitt de ideelle institusjonene et fortrinn. Det regner jeg med at begge våre partier er opptatt av. Vi har også forlenget anbudsperioden, slik at det skal være mer trygghet. Jeg er også opptatt av at det skal være gode rammer for barnevernet. Da vi tok over, fikk barnevernet kritikk av Riksrevisjonen fordi man ikke hadde lagt tilstrekkelige økonomiske ressurser til grunn. Derfor har vi økt bevilgningene til det statlige barnevernet kraftig. Det har vært 25 pst. økning. Det betyr mer trygghet for barna. Jeg tror at det er det viktigste vi kan gjøre. Med bedre samordning med kommunene - vi har underskrevet en avtale med KS og flere avtaler med kommunene for bedre samordning - er barnevernet under mye bedre styring nå enn da vi tok over.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
I den møtefrie perioden for Stortinget har vi i media sett enkelte eksempler på ekteskapslignende og vielseslignende seremonier i Den norske kirke hvor man har involvert homofile par - dette til tross for at det var en bred enighet i Stortinget om at slike vielser først skulle skje når Kirken hadde en liturgi på plass og en enighet på dette felt. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvordan vurderer statsråden brudd på enigheten fra Stortinget? Hva vil hun gjøre med saken, og hvordan reagerer statsråden på at hennes kollega justisministeren gikk ut mot en biskop som faktisk valgte å forholde seg til det av Stortinget vedtatte? Etter mitt syn bør biskoper som vil forholde seg til stortingsflertallet, ha ros og støtte fra Stortinget og statsråder.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Fremskrittspartiet har en rekke ganger påpekt viktigheten av de private barnehagene for å nå målet om full barnehagedekning. Skal man nå full dekning, er private aktører helt sentralt. TV 2 kunne i går melde at som følge av Regjeringens politikk er det lagt ned hele 94 private barnehager i Norge i år, mange av dem i kommuner som mangler plasser totalt. Grunnen er relativt åpenbar. Private barnehager får langt mindre å drive for enn det offentlige barnehager får. Statsråden sier, ifølge TV 2, at han vil se på saken. Lite tyder på at han faktisk vil handle i saken. Mitt spørsmål til statsråden er: Er det ikke nå snart på tide å handle, før Regjeringens politikk når det gjelder private barnehager, leder oss ut i en katastrofe?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-10-06:
Velferdssamfunnets viktigste oppgave er samordning, sa statsråden. Jeg er enig i at samordning er viktig, men det er også viktig at vi da faktisk har noe å tilby de barna vi snakker om. Og det jeg har lyst til å spørre om, dreier seg om dem som har det aller, aller vanskeligst, nemlig barnevernsbarna. For nå har det temaet vært en gjennomgangsmelodi i hele denne perioden, fra statsråd til statsråd. Og det vi ser, er en regjering som vil gjøre nær sagt alt samtidig. Bufetat skal finne sin organisering, sin økonomistyring. Man skal bygge opp statlige plasser. Man skal fase ut de private aktørene. Man skal finne ut hvem som skal på anbud, osv. Kort og godt: Her er det en manglende evne til prioritering, og dessverre ser vi at barna betaler. Det siste vi har fått se, er 20 pst. økning av akuttplasseringer. Da er mitt spørsmål til statsråden: Har hun tenkt å legge kampen mot de private institusjonene på is og kanskje la barna komme før ideologien, og sørge for at de som trenger det mest her i samfunnet, får de plassene de har krav på?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-10-06:
I disse dager er en ny folkeaksjon under oppseiling i fjellregionen - denne gangen på Bjorli i Lesja kommune. Konflikten bunner i Fylkesmannens innsigelser mot Lesja kommunes reguleringsplan, som åpner for videre hyttebygging rundt Bjorli sentrum. Folkeaksjoner og lokal følelse av avmakt er dessverre ikke noe nytt når det gjelder vern. De siste årene har vi hatt tilsvarende aksjoner og problemer i forbindelse med Snøheimveien, Trillemarka, Ormtjernkampen, ny verneplan for Rondane nasjonalpark - og denne gangen altså i forbindelse med den kommunale reguleringsplanen på Bjorli. Det burde ikke høre til Stortingets dagsorden å skulle debattere disse enkeltsakene. Når vi likevel må gjøre det, er det fordi dagens system ikke fungerer på en måte som er tillitvekkende, og som i tilstrekkelig grad makter å skape oppslutning om vern i de lokalmiljøene som rammes. Bjorli-saken inneholder alle karakteristika som vi finner i denne type saker. Lokalsamfunnet møter tunge byråkratiske strukturer som fremstår like mye som part som beslutningstager. Kompetansen i disse byråkratiene er nokså ensidig sammensatt - eksempelvis forekommer næringskompetanse så godt som ikke. Er det da å vente at næringsinteressene blir troverdig ivaretatt? Det er gjennomgående liten folkevalgt innflytelse over beslutningene. Skulle man ikke eksempelvis tenke seg at de store forvaltningsplanene for nasjonalparkene burde vært innom Stortinget? Dette dreier seg om saker av stor betydning for store regioner, kanskje flere kommuner, hvor 60-70 pst. er omfattet av kommunene. Vanlig demokratisk tenkning skulle tilsi en folkevalgt innflytelse, iallfall på noen nivåer. Før stortingsvalget i 2001 lovet alle partier en sterkere lokal forvaltning. Dette har vi sett lite til når det kommer til reell overføring av beslutningsevne fra sentrale byråkratier. Sendrektighet i prosessene er også et problem. Bjorli-saken har nå versert et par år, og resultatet er selvsagt at momentet i utviklingen av Bjorli som turistdestinasjon er svekket betydelig. Ikke minst gjelder dette i sammenheng med den økonomiske krisen som vi nå ser er under oppseiling. Vi trenger en annen grunnholdning til vern i vårt land. Høyre har tidligere foreslått en samlet utredning av verneinngrepenes betydning for kommunene. Kanskje burde vi også hatt en stortingsmelding om fjellregionenes utfordringer. Det er et område av kommuner, fra Vest-Agder i sør til Sør-Trøndelag i nord, som har ganske like felles utfordringer. Disse burde vi ta tak i. Eksempler som det vi nå ser på Bjorli, burde vi være forskånet for, og vi burde heller ikke ha et system som gjør at vi er nødt til å diskutere den type saker her.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Av naturlige grunner fulgte jeg godt med på nyhetssendingen i morges. En av hovednyhetene var at det er konkrete planer om bygging av atomkraftverk i Norge, nærmere bestemt i Grenlandsområdet. I det samme nyhetsinnslaget ble det hevdet at Fremskrittspartiets representant Solvik-Olsen er en varm og ivrig støttespiller for dette prosjektet. Jeg har registrert at representanten over flere har år vært en aktiv pådriver for utvikling av atomkraftverk i Norge. Derfor: Medfører det riktighet at Solvik-Olsen ønsker å plassere et atomkraftverk i et av de tettest befolkede områdene på Østlandet, nærmere bestemt Grenlandsområdet?
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Da fredsprisvinner Al Gore besøkte Norge, uttalte Fremskrittspartiets representant i energi- og miljøkomiteen følgende: «Al Gore har lite annet å fortelle Norge enn å fortsette å skremme folk til å tro at de er miljøverstinger. Det er galt.» Stiller representanten Solvik-Olsen seg fortsatt bak denne uttalelsen? Representanten Solvik-Olsen har også ved flere anledninger stilt seg kritisk til konklusjonene til FNs klimapanel, som mottok fredsprisen sammen med Al Gore. I motsetning til Fremskrittspartiet tar SV og Regjeringen advarslene fra klimapanelet på alvor. Regjeringen har derfor på samme måte som EU lagt togradersmålet til grunn for sin klimapolitikk. Mener Fremskrittspartiet at det vil være forsvarlig å risikere en global oppvarming på to grader?
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
SV gikk i 2003 til valg med et klart prosjekt, nemlig å styrke fellesskapet. Det er også denne regjeringens prosjekt. Vi er stolte over å ha innfridd våre løfter. Vi klarte å forkaste arbeidsmiljøloven som Høyre og Fremskrittspartiet hadde vedtatt. Dermed styrket vi arbeidstakernes rettigheter, som var klart svekket av Høyre og Fremskrittspartiet. Vi har senere drevet en klar kamp mot sosial dumping, vår tids slaveri. Regjeringens politikk har bidratt til at over 230 000 flere har fått arbeid i løpet av de siste tre årene. Regjeringen Bondevik II klarte kun 10 000 i hele sin periode. Arbeidsledigheten er redusert med 40 000 mennesker. Vi har fått 12 000 flere årsverk i eldreomsorgen, og vi har fått nesten full barnehagedekning. Bare Høyre-styrte kommuner gjør sin del av jobben, har vi fått til et mirakel. I 1972 gikk 2 pst. av norske barn i barnehagen, i dag er det nesten 95 pst. Barnehageprisene er redusert, og kvaliteten er vi meget opptatt av. Vi har reversert Høyres felttog for å få til flere privatskoler i landet på bekostning av fellesskolen. Vi har gjort læremidler i videregående skole gratis. Listen er lang, men det betyr ikke at vi er fornøyd. Nei, vi har en lang rekke uløste oppgaver i vårt samfunn og vår verden: Bekjempelse av fattigdom i vårt samfunn og i verden, klimautfordringene både hjemme og ute og bekjempelse av diskriminering av minoritetene er noen av de prioriterte oppgavene for SV og Regjeringen. Regjeringen presenterer et budsjett i morgen som vil være et budsjett for å styrke fellesskapet ytterligere. Så langt om oss. Jeg har nå lyst til å komme innom Fremskrittspartiet i løpet av mine siste 56 sekunder. Vi i SV tar Fremskrittspartiets program på alvor. Vi mener det faktisk er på tide at Fremskrittspartiet selv bør begynne å ta sitt eget program på alvor. Vi opplever at Fremskrittspartiet er i ferd med å avskrive sitt eget partiprogram bit for bit. De forteller ikke velgerne hva som står i deres program, og dersom de fortsatt mener at programmet deres er et viktig styringsdokument, må de gjøre det. I dag la Siv Jensen partiets programformuleringer om finanspolitikken død fra Stortingets talerstol. Jeg håper at Fremskrittspartiets velgere har registrert dette. La meg ta et eksempel til. I programmet til Fremskrittspartiet står det følgende: «At Norge hvert år maksimalt skal motta til sammen 1 000 mennesker fra land utenfor den vestlige kulturkrets. Dette omfatter flyktninger, asylsøkere og de som gis opphold av humanitære årsaker eller på grunnlag av familiegjenforening.» Dette utsagnet gjentas ikke av Per-Willy Amundsen engang. Er det slik at dette er dødt, eller er det slik at de ikke vil fortelle det norske folk hva som står i deres program?
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-10-06:
Representanten Solvik-Olsen er oppteken av landets tilgang på energi, og det er viktig. Tidlegare denne hausten gjorde Regjeringa, i lag med Venstre og Kristeleg Folkeparti, eit historisk viktig vedtak som sikrar fellesskapet kontrollen over dei viktige vasskraftressursane våre. Ikkje overraskande stemde både Framstegspartiet og Høgre mot, sidan begge desse partia, og særleg Framstegspartiet, har programfesta ei større privatisering og opning for utsal av dei norske vasskraftressursane. I media høyrer vi at Framstegspartiet seglar høgt på meiningsmålingane. Dei førebur seg på regjeringsmakt, får vi høyre. Mitt spørsmål til Solvik-Olsen er som følgjer: Dersom så ille skulle skje, er det slik at Framstegspartiet framleis kjem til å kjempe for å privatisere og selje ut vasskraftressursane våre i større grad?
Borghild Tenden (Venstre), 2008-10-06:
Jeg takker for spørsmålet. Når det gjelder symbolpolitikk og hva denne regjeringen har levert, må jeg minne representanten Nordtun om at denne regjeringen har hatt tidenes største handlingsrom innenfor økonomisk politikk. Det er nesten underlig, synes jeg, som har vært tilskuer til dette i tre år nå, at man ikke har fått enda mer handling ut av de pengene som man har hatt til rådighet. Når det gjelder Lars Sponheims klare tale i Stortinget tidligere i dag - og han har vært tydelig over lang tid - er det klart at jeg støtter det helt og fullt. Fremskrittspartiet stod, som Nordtun kjenner til, utenfor klimaforliket, et klimaforlik som vi i Venstre er mektig stolte av.
Borghild Tenden (Venstre), 2008-10-06:
Jeg takker for spørsmålet fra representanten Hoksrud. Venstre vil begge deler, for det er det som er klokt. Mens Fremskrittspartiet bare vil bygge veier, ønsker Venstre begge deler. Som jeg sa i mitt innlegg, er vi ekstremt opptatt av trafikksikkerhet. Det vet også representanten Hoksrud at vi er. Når det gjelder å satse på fysiske midtdelere, har Venstre brukt mer penger på det enn Regjeringen. Så er vi også opptatt av å rassikre veiene våre og bygge ut veiene i distriktene, slik at næringslivet skal komme fram med varene sine.
Borghild Tenden (Venstre), 2008-10-06:
Jeg takker for spørsmålet. Venstre er opptatt av verdiskaping, som jeg brukte mye av innlegget mitt på her i dag. Vi er opptatt av at vi skal få gründere og skape nye arbeidsplasser. Er det noe Sosialistisk Venstreparti aldri har forstått, er det akkurat det. De skal bare fordele og fordele og satse på statlig eierskap. Det er ikke framtidsrettet politikk, slik Venstre ser det.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
Representanten Tenden var opptatt av symbolpolitikk. Jeg er enig med representanten i at vi skal være forsiktige med symbolpolitikk. Men jeg må spørre representanten Tenden: Er det symbolpolitikk når Regjeringen greier å heve minstepensjonen til enslige pensjonister med 16 467 kr? Det er ingen symbolpolitikk. Det er realpolitikk, den største hevingen på mangfoldige tiår. Da man økte tilleggspensjonen til unge uføre, ble den trappet opp med 14 112 kr. Det er ingen symbolpolitikk. Det er realpolitikk, som kommer de aller svakeste til gode. Så jeg tror representanten Tenden må dempe seg litt når det gjelder symbolpolitikken. Så vil jeg spørre, siden parlamentarisk leder og Venstre-leder Sponheim har gått så hardt ut og sagt at Venstre er alene i sentrum, snakket om anstendighet i borgerlig regjering og om at det ikke finnes noe alternativ til sentrum, mens representanten Tenden la stor vekt på miljø- og klimapolitikken: Det var ett parti som stod utenfor den gangen vi vedtok klimaforliket i Stortinget. Er det der representanten Tenden og Venstre skal henvende seg de neste fire år?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Det var et engasjert innlegg for jernbane representanten Borghild Tenden hadde. Det er kanskje fordi både jeg og representanten Borghild Tenden for kort tid siden var i Spania og så på høyhastighetstog. Jeg registrerer at Tenden er veldig opptatt av dette. Hun var i innlegget sitt veldig opptatt av at det er viktig å bygge jernbane og satse på jernbane. Men det som representanten Tenden og andre ikke fortalte da man kom hjem, er at Spania faktisk også har bygd 30 000 kilometer motorvei. I Norge har vi 228 kilometer motorvei. Da er mitt spørsmål til representanten Tenden: Er det slik at Venstre fortsatt vil satse på jernbane framfor vei? Representanten Tenden sier at hun er opptatt av trafikksikre veier, men det beste trafikksikre veialternativet er å bygge nye firefelts motorveier med midtdeler, som vil sikre trygge og gode veier for dem som skal bruke veiene våre.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Ministeren strakte seg til de store høyder i omtalen av Fremskrittspartiet, og det var et sammensurium, må jeg få lov å si, av finans og klima og det ene med det andre og påstander i hytt og vær. Når Fremskrittspartiet går inn på USAs feilregulering og kritiserer det, blir altså det et forsvar for en eller annen form for markedsfundamentalisme. Vi har stått sammen i Stortinget om de reguleringer av finansmarkedet her. Men det jeg ønsket å utfordre ministeren på, er bruddet i WTO-forhandlingene og Regjeringens ønske i trontalen om fortsatt å opprettholde et sterkt importvern for innenlands landbruksproduksjon, og behovet nå for å gi de fattige et skikkelig antiproteksjonistisk gjennombrudd, slik at vi kan få fortgang i verdenshandelen og ting kan bevege seg. Er ikke da ministeren enig i at det viktige nå er å få på plass en avtale, senke handelsbarrierene og gjøre noe med den proteksjonismen som også Norge står for?
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-10-06:
I løpet av årene 2006 og 2007 har det blitt 11 000 flere årsverk i pleie- og omsorgssektoren. Dette står i sterk kontrast til resultatene under Bondevik II-regjeringens tid. Veksten i antall ansatte i sektoren i årene 2001-2005 var 500 årsverk, fra 106 500 til 107 000 årsverk. I 2005 ble det sagt opp 1 100 årsverk innenfor pleie- og omsorgssektoren, og situasjonen var - slik jeg ser det - helt kritisk ute i kommunene. Mitt spørsmål blir: Hvordan kan representanten Lønning i en slik situasjon gå ut og framstille det som løftebrudd - jeg har også hørt sterkere karakteristikker enn løftebrudd - fra Regjeringens side, når vi har en statsminister som overoppfyller det han har lovet på Regjeringens vegne, nemlig 10 000 årsverk i fireårsperioden for å møte de utfordringene vi har i sektoren?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Jeg oppfatter Lønning dit hen at fordi man tidligere har hatt et utvalg, Wisløff-utvalget, som har sett på samhandling innenfor helsevesenet, mener Lønning det er helt unødvendig at man på nytt går i gang med denne typen arbeid. Jeg oppfatter statsråden dit hen at man ønsker å finne fram til konkrete måter å gjøre det lønnsomt å behandle pasienter på, både så nær bosted som mulig og i en kjede som er sømfri, slik at man ikke får brudd i behandlinga, eller til og med en type konkurranse innbyrdes mellom ulike behandlingssteder. Siden Lønning mener at det framstår som relativt unødvendig å ta fatt på dette arbeidet nå, med bakgrunn i at det er gjort utredninger før, kan Lønning være presis med hensyn til hva slags løsninger han selv ser for seg for å bedre samhandlingen i norsk helsevesen?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Dette er med respekt å melde ikke svar på spørsmålet.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
«Katastrofe» er den dårlegaste beskrivinga av barnehageutviklinga eg har høyrt dei siste åra. Eg er veldig oppteken av at det skal vere gode vilkår for private barnehagar. Det er det òg. Derfor er det veldig mange nye private barnehagar som har starta dei siste åra. Det er ein viktig del av barnehagetilbodet. Men kvart år vert det lagt ned nokre private barnehagar. Det viktige er at det vert starta veldig mange fleire barnehagar, både private og offentlege. Mange av dei som har vorte lagde ned, er eldre familiedrivne barnehagar som har vorte erstatta av nyare barnehagar, både private og kommunale. Eg er likevel så oppteken av dette at eg her vil gjenta at vi kjem til å gå inn og sjå på kvar einaste barnehage på denne lista for å sjå kva som er riktig, sjå kva som er årsaka, for det er nødvendig å følgje barnehageutviklinga tett når det gjeld både dei kommunale og dei private barnehagane framover.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Det er SV, som styrer Kunnskapsdepartementet, som har rett i det vi kom til å leggje fram og framleis vil ha som politikk. Det er punkt éin. Vi treng større investeringar til forsking i åra framover. Det er nettopp derfor vi i dei siste åra har hatt ein vekst i forskingsløyvingane, og vi har vore opptekne av at dei må aukast. Vi ligg fremst i løypa når det gjeld å auke løyvingane samanlikna med den førre regjeringa, der Høgre var med. Det er også derfor vi har hatt positive evalueringar av SkatteFUNN-ordninga, og ho kjem til å verte ført vidare. Grunnen til at vi gjer dette, er sjølvsagt at det å få til forsking og utvikling, både offentleg og privat i Noreg, er heilt nødvendig for å løyse mange av dei store utfordringane vi har. Vi veit at Noreg, særleg innafor privat sektor, ligg langt etter når det gjeld å nå dei forskingsmåla vi har. Så det er nødvendig å ha gode ordningar for å sikre forsking der òg.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-06:
Det gjer vi, og eg er einig i mykje av den analysen som representanten Tørresdal her gav. Det er vel og bra med tidleg innsats, men det er heller aldri for seint. Tidleg innsats vert kjenneteikna ikkje berre ved at det betyr tidleg i livet, men når nokon slit med noko i skulen, må ein ta tak i det med ein gong det vert oppdaga. Der er ungdomsskulen, som representanten seier, ein veldig viktig arena, fordi ungdommar går gjennom veldig store personlege endringar, men òg fordi dei faglege krava vert større. Ein begynner førebuingane til kva ein skal gjere seinare i livet, og kor ein skal gå vidare i skulen. Derfor har vi styrkt rådgivinga i ungdomsskolen, innført det nye faget utdaningsval og auka moglegheita til å ta fag frå vidaregåande. Så i 2007 - etter Kristi fødsel - sette Øystein Djupedal ned eit utval, Karlsen-utvalet, som skal levere si innstilling om få veker. Då kjem vi tilbake til vidare grep når det gjeld fullføring av vidaregåande skole, òg retta mot ungdomsskulen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-06:
Statsråden vil seie som speidaren: «Alltid beredt!» Kva som kjem i budsjettet, må nok representanten vente med til i morgon med å få. Det som har vore varsla av statsministeren, og som eg har varsla, og som Regjeringa er oppteken av, er ei vidare satsing på samferdsle i åra som kjem. Me gjekk inn i ei regjering og overtok ein puslete nasjonal transportplan. Ikkje berre var han puslete på omfang, trass i at dagens regjeringsparti ved hjelp av Framstegspartiet hadde fleirtal for å lyfte dette opp, men han var òg puslete fordi han ikkje tok høgd for trafikkveksten, fordi han ikkje tok høgd for kostnadene knytte til det enkelte anlegget og fordi han ikkje tok høgd for det enorme vedlikehaldsetterslepet. Alt dette har me fått på bordet i denne regjeringsperioden. I tillegg har me lagt om politikken slik at me gjennomfører igangsette prosjekt raskare. Me har ei meir effektiv utbygging, og det gir større samfunnsnytte. Det skal me satse vidare på, og me skal òg sikre milliardar til samferdsle i åra som kjem.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-06:
Det er ikkje noka hemmelegheit som blir avslørt, verken i Teknisk Ukeblad eller i det som leiaren for vårt samferdslepolitiske utval seier. Det er ikkje hemmeleg at Senterpartiet er ambisiøst i samferdslepolitikken, og det er ikkje hemmeleg at Senterpartiet er ope for nye finansieringsformer og nye organisasjonsformer innanfor samferdsle for å oppnå nettopp det. Me har store mål for samfunnsutviklinga, og me ser at det å satse på samferdsle er ein nøkkel for å oppnå det andre som me ynskjer, eit meir variert næringsliv, ei satsing i heile landet. Om samferdsleministeren får gjennomslag for det som partileiaren ynskjer, vil avhenge av dei interne diskusjonane som skal skje knytte til Nasjonal transportplan. Me fekk ei utfordring i grunnlagsmaterialet frå etatane. Der har dei skissert at dei òg meiner at ein bør sjå på andre finansieringsformer enn det som gjeld i dag. Men til sjuande og sist, uansett kokar det ned til viljen til å auke budsjettrammene, uavhengig av kva form ein vel på organisasjon og finansiering.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-06:
Det er viktig å skilje mellom to ulike forhandlingar. Det eine er forhandlingar om kompensasjon for NOx-avgift, som har pågått ganske lenge, og der det har vore ein del diskusjon om definisjonen av kva som skulle dekkjast. Det har me ein særdeles god dialog med Hurtigruta om. Den andre diskusjonen går på oppheving av eksisterande avtale og eit arbeid for å setje i gang ein ny avtale, altså eit nytt anbod. Det har me også ein god dialog med Hurtigruta om. Eg har sjølv hatt møte med leiinga i Hurtigruta i Bergen. Det har vore følgt opp i den seinare tida gjennom dialog, og det skal følgjast vidare opp. Eg har store forhåpningar om at me skal finne ei løysing på NOx-problematikken kjapt, men sjølvsagt tek det noko lengre tid å gå inn i dei andre problemstillingane. Difor har me bede Hurtigruta om nokre opplysningar av juridisk og økonomisk art som er heilt nødvendige for oss. Men eg er positivt innstilt, som eg har vore heile tida, til å medverke til å finne løysingar for Hurtigruta. Vi skal ikkje sitje i ro og sjå på at Hurtigruta går på grunn.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
I forkant av både trontale og budsjett har løftene sittet løst hos Regjeringen. Ikke minst har landets statsminister slått om seg med utsagn som et titalls milliarder, et løft for vei og bane, vi trenger et krafttak for samferdsel, og vi setter i gang en dugnad. Fremskrittspartiet er enig. Vi trenger et løft for vei og bane. Men jeg har observert få budsjettlekkasjer om titalls milliarder kroner til vei og bane, et løft for vei og bane i budsjettet for 2009. Vi ser i Aftenposten i dag at anleggsbransjen er klar. Kapasiteten er fremvist til overmål nok en gang. Er Regjeringen klar? Fremskrittspartiet har oppskriften: statlige selskaper som får statlige lån til bygging av veier og jernbane. Er statsråden klar?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
Også i fjor startet trontalen med utsagnet «Norge er mulighetenes samfunn». Ingen i denne salen er uenig i dette. Derimot er det nok uenighet om hvordan Regjeringen selv har forvaltet sine muligheter og hvordan dét har slått ut for folk flest. I fjor sa Regjeringen: «Regjeringen vil styrke, fornye og videreutvikle fellesskapet.» I år heter det: «Regjeringens mål er en ny kurs for Norge.» Det er etter Fremskrittspartiets syn uklart hva kursen er. Men det er klart at kursen hittil også omfatter 15 renteøkninger for folk flest og for Kommune-Norge. På mange viktige områder har året som er gått med regjeringen Stoltenbergs politikk, ikke gitt styrket, fornyet og videreutviklede løsninger på viktige områder for folk flest. Tvert imot. Folk flest vil heller ikke til Soria Moria. Men de mange som har annet mål og ønsker annen kurs enn den Regjeringen nå selv er på leting etter, må dessverre vente til 14. september 2009 og bruke sin mulighet da. Trontalen tydeliggjør og synliggjør Regjeringens ambisjon om at lille Norge skal bli en toneangivende internasjonal aktør. Avsnitt to i trontalen innledes med: «Norge skal være en fredsnasjon og en miljønasjon.» Er dette den nye kursen? Mener Regjeringen at det viktigste er å være best på bortebane? På denne og på mange andre måter gjør regjeringen Stoltenberg det tydelig at egen befolkning settes i annen rekke. Det er ikke lenge siden landets statsminister selv badet i Amazonas og deretter «badet» mottakerlandet Brasil i norske milliarder. For folk flest er det uklart om det er penger fra et krympet oljefond eller om det er penger fra de årlige budsjettrammene Regjeringen deler ut i utlandet. Men det er rimelig klart for folk flest at det uansett er norske penger - det norske folks penger - som deles ut i utlandet av landets statsminister, landets bistandsminister og landets utenriksminister. I fjor sa Regjeringen i trontalen: «Den økte satsingen på en moderne veginfrastruktur i hele landet skal fortsette. Regjeringen vil styrke miljøvennlig transport og modernisere jernbanen for å gjøre den mer konkurransedyktig som transportmiddel.» Folk flest har registrert at det er blitt enda mer synlig at det norske veinettet er blitt enda dårligere i året som er gått. Antall dødsulykker øker kraftig. Det er vanskelig å bortforklare at det ikke også har sammenheng med dårlig kvalitet på veinettet. Trontalen gir ingen signaler om nye verktøy som kan gi løft for vei og bane i 2009. Fremskrittspartiets forslag nr. 3 - statlige selskap som får statlige lån til forutsigbar og langsiktig investering i infrastruktur - viser frem det viktigste verktøyet som trengs. Fremskrittspartiet oppfordrer Regjeringen til å være med og bruke nytt verktøy for å få til et nødvendig krafttak for samferdsel allerede fra 2009.
Trond Helleland (Høyre), 2008-10-06:
Vi ser nå en kraftig nedgang i aktiviteten i anleggsbransjen. Anleggsbransjen selv sier at den er redd for at 40 000 ansatte kan stå uten arbeid neste år. Dette må selvsagt ikke skje, og en kraftig økning i samferdselsinvesteringene kan bøte på dette. Samtidig har den nyvalgte lederen i Senterpartiet tatt til orde for å skape ny dynamikk i vei- og jernbaneutbyggingen i Norge. Til Teknisk Ukeblad nr. 32/september, som kom ut for noen få dager siden, sier hun: «De større vei- og jernbaneprosjektene må finansieres slik at midlene blir bundet over flere år. Vi diskuterer nå både OPS og prosjektfinansiering.» Lederen av Senterpartiets samferdselspolitiske utvalg, Steinulf Tungesvik, tidligere statssekretær, sa til VG i august: «Vi bør satse på å gjennomføre OPS-prosjekter i neste stortingsperiode.» Han la til at et samlet senterpartiutvalg ønsker mer Offentlig Privat Samarbeid. Spørsmålet til samferdselsministeren blir: Er hun enig med Senterpartiets leder og Senterpartiets samferdselspolitiske utvalg, som ønsker å få i gang nye OPS-prosjekter i neste stortingsperiode?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-10-06:
Statsråden kan vente full støtte fra Kristelig Folkeparti når det gjelder både økte bevilgninger og nytenkning omkring struktur. Men jeg har et veldig konkret spørsmål til ministeren som er toppaktuelt i øyeblikket. Det går på Hurtigruta og den særdeles vanskelige situasjonen økonomisk som Hurtigruta er kommet i. Det gjelder avtalen vi har, kompensasjonen for NOx-avgift, økte drivstoffutgifter og muligheter for større fleksibilitet, som Hurtigruta har henvendt seg til staten for å få reforhandlinger om. En samlet opposisjon har ved to anledninger bedt ministeren om å sette i gang disse forhandlingene med Hurtigruta. Nå er det gått halvannet år, og ingenting har skjedd. Situasjonen er dramatisk. Direktøren sier selv at uten at man får reforhandlingene i gang og får et resultat av dem, så seiler de på grunn. På et hurtigruteseminar i Bodø sa Lahnstein at staten er fornøyd med hurtigruteavtalen. Er det slik at en minister fra Senterpartiet er så fullt fornøyd med avtalen at man lar Hurtigruta seile på grunn, eller vil man nå komme til reelle forhandlinger?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-10-06:
La meg først minne representanten Lundteigen om at hans tirade mot den politikken som skulle ha ført til økt import av korn, burde rettes til to landbruksministre fra Senterpartiet. Representanten Lundteigen er Senterpartiets fremste ideolog. Han er blitt kjent landet over for mange kreative ideer, bl.a. i forbindelse med kampen mot markedet og hva vondt markedet vil føre til. Uten et marked vil alle våre små og mindre bedrifter gå dukken. Lundteigen liker å se på seg selv som en talsmann for Bygde-Norge, hvor det er mange små og mindre bedrifter som kanskje nå vil gå dukken på grunn av den uroen vi ser i økonomien. Jeg vil be Lundteigen om å komme med tre punkter som han mener vil være en god handlingsplan for å sikre de små og mellomstore bedriftene fremover.