trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Jeg hører Høyre-representanten Stefan Heggelund er bekymret for energitilgangen til verdens fattige. Mener han virkelig at vi bygger ut Johan Castberg-feltet for å gi verdens fattige oljen fra Castberg? Hvis representanten Heggelund hadde vært bekymret for energitilgangen til de fattigste – og det bør han være – hadde han protestert høyt og tydelig da den blå-blå regjeringen kuttet kraftig i bevilgningene til fornybar energi til de fattigste i verden, men jeg hørte ikke et eneste pip da det skjedde. Jeg må si jeg føler lite grann med Venstre i dag. De er jo egentlig ikke for utbyggingen av Johan Castberg-feltet. Mens resten av regjeringen hører George Michaels «Last Christmas» og kanskje tenker at dette forhåpentligvis var den siste julen med snø, trøster nok Venstres representanter seg med en annen av George Michaels sanger, hvor det heter: «Cause I gotta have faith». Som representanten Tore Storehaug vil også jeg avlegge statsråden en liten visitt med et spørsmål knyttet til elektrifiseringen av Edvard Grieg-feltet og mulighetene for å få ned utslippene av klimagasser fra norsk oljeproduksjon. Spørsmålet er: Kan statsråden bekrefte at områdeløsningen med kraft fra land for feltene Johan Sverdrup, Edvard Grieg, Ivar Aasen og Gina Krog innebærer at hele produksjonen av elektrisitet fra gassturbinene på Edvard Grieg-feltet erstattes med kraft fra land, slik Stortinget enstemmig vedtok 18. juni 2015?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Først til representanten Heggelund: Hva ville skjedd med de globale CO2-utslippene om Norge hadde redusert sitt oljeutvinningstempo? Jo, det har Statistisk sentralbyrå, som representanten Heggelund kanskje fester lit til, kommet med svaret på: De globale CO2-utslippene ville ha gått ned med en reduksjon av den norske oljeproduksjonen. Så må jeg avlegge statsråd Søviknes en visitt igjen, for jeg hørte ikke noe svar på mitt spørsmål. Mitt spørsmål var nemlig om han kan bekrefte at når områdeløsningen for kraft er på plass, så kan han love at den elektrisitetsproduksjonen som skjer fra gassturbinene på Edvard Grieg-feltet, vil bli erstattet med kraft fra land, som Stortinget enstemmig vedtok den 18. juni 2015.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-06-11:
Når en registrerer spørsmål og kommentarer som har kommet fra talerne hittil i denne debatten, burde kanskje komiteen lagt opp til replikkordskifte allikevel. Men jeg skal forsøke – raskt – å svare på noen av de spørsmålene som er reist. Først til representanten Stoknes og Miljøpartiet De Grønne, som omtalte olje- og gassnæringen som en «bøllete gjøkunge»: Jeg mener det er en kraftig fornærmelse av de mange hundre tusen som har vært med på å utvikle norsk olje- og gassvirksomhet fra null til en verdensledende kompetansebase, som vi har i dag, og en fornærmelse mot de mange som har bidratt til at vi har fått en velstand og en samfunnsutvikling vi bare kunne ha drømt om uten olje og gass. Til noen av påstandene representanten Stoknes kom med om at man viker unna politiske vedtak: Nei, det er helt feil. Det er knapt noen næring som er så gjennomregulert som olje- og gassnæringen, der all aktivitet – fra leting og funn til utbygging og drift – må myndighetsgodkjennes før man kan sette i gang virksomhet. Når det gjelder Barentshavet sørøst: Ja, det var det en feil i et Excel-ark i konsekvensutredningen knyttet til åpningen av området, men i det som var fremmet for Stortinget, i selve stortingsmeldingen, var det brukt korrekte tall. Det er også sånn at ved inngåelse av tidligkontrakter er det etter et vedtak i Stortinget at Olje- og energidepartementet har fullmakt til å godkjenne dette for operatørene, nettopp for å kunne få bedre prosjekter, som representanten Eskeland var inne på. Så vi opererer i henhold til gitt vedtak. Og det er ikke slik at staten tar noen større risiko om en aksepterer at det blir inngått tidligkontrakter. De må i så fall inngås med leverandørindustrien, med forbehold om myndighetenes endelige godkjenning av utbyggingsplan, og all risiko påligger selskapene. Når det gjelder dette at undertegnede skal være en «gjengleder for industrien»: Nei: «Gjengleder» er negativt forankret, og det er nok derfor Stoknes bruker det begrepet. Det jeg kan si, er at jeg heier på verdiskaping, jeg heier på norske arbeidsplasser, men først og fremst ivaretar jeg fellesskapets interesser knyttet til olje- og gassvirksomheten, akkurat i tråd med intensjonen som ble lagt opprinnelig da man utformet norsk petroleumsindustripolitikk. Helt avslutningsvis – til Storehaug og Haltbrekken, knyttet til områdeløsning med elektrifisering for Utsirahøyden: Der går arbeidet helt etter planen, det blir gjennomført fra og med 2022, i tråd med det som kommer som fase 2 av Johan Sverdrup-feltet. Når det gjelder Edvard Grieg spesifikt, så skal operatøren der vurdere varmebehovet. Og så må jeg bare legge til at det er CO 2 -utslipp i sum man må være opptatt av, også fra norsk sokkel.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-06-11:
La meg innledningsvis få lov å understreke: Representanten Stoknes refererte til en advarsel fra de ærverdige Høyre-representantene som ble nevnt, om at man ikke måtte ende opp med å få en olje- og gassnæring som framsto som en gjøkunge. Man etablerte en politikk nettopp for å unngå det – en politikk som har stått fast, på tvers av partier og regjeringer, gjennom utviklingen av det norske olje- og gasseventyret. Så var det representanten Stoknes selv som, i slutten av sitt innlegg, beskrev at nå var olje- og gassnæringen blitt den bøllete gjøkungen som noen hadde advart mot. Det er en stor forskjell på å advare – og å legge et rammeverk som gjør at man ikke skal ende opp der – og faktisk å påstå at man har endt opp der, som representanten Stoknes gjorde. Så til spørsmålene rundt elektrifisering av Utsirahøyden: Det er helt riktig referert til både stortingsvedtak fra 2015 og vedtak knyttet opp mot plan for utbygging og drift av Edvard Grieg noen år tidligere. Hele områdeelektrifiseringen går som planlagt og vil være en del av PUD-en for Johan Sverdrup fase 2, som skal leveres til Olje- og energidepartementet i andre halvår i år, med sikte på at vi skal ha alt på plass fra 2022. Så er det senest i dag – for dem som har fulgt med – kommet et utspill fra Equinor om at man vil vurdere om også Sleipner, og eventuelt Gudrun-plattformen, kan få en elektrifisering via Gina Krogh, som er én av de fire plattformene som er på Utsirahøyden, og som skal elektrifiseres i 2022. Når det gjelder Edvard Grieg spesifikt, ser operatøren på varmebehovet – hvordan det skal dekkes inn – etter at elektrifiseringen er gjennomført i 2022. Da har de sagt at de vil vente til 2020 før de legger fram sin løsning for ombygging av Edvard Grieg-plattformen. Jeg tenker det er viktig at vi både har vedtaket fra 2012, og PUD-en, og vedtaket fra Stortinget i 2015 med oss i det arbeidet som nå gjøres for å sikre full elektrifisering av Utsirahøyden – og at man er åpen for å se om det er løsninger som dukker opp fra da vedtakene ble fattet, og fram til at dette skal realiseres, som bidrar til at man faktisk kan få enda større kutt i CO 2 -utslipp fra norsk sokkel ved å tenke litt annerledes og se ting i sammenheng. Det må i så fall være et gode. Jeg er i hvert fall opptatt av at vi skal få mest mulig igjen for den elektrifiseringen som nå skal skje på Utsirahøyden i form av reduserte CO 2 -utslipp. For er det noe som er avgjørende for norsk olje- og gassvirksomhet i fortsettelsen, så er det både «low-cost» og «low-carbon». Da må vi tenke helhetlig, og vi må tenke fornuftig, men så langt jobber jeg etter de vedtak Stortinget har fattet, om at begge gassturbinene på Edvard Grieg-feltet skal stenges ned.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2018-06-11:
Jeg ble ikke registrert.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Da skal jeg legge fram et forslag som jeg tror alle har ventet på – presselosjen, osv. Det er fra representantene Torgeir Knag Fylkesnes, Lars Haltbrekken, Nicholas Wilkinson, Freddy André Øvstegård, Kari Elisabeth Kaski og meg selv om tiltak for å få torsken tilbake til Oslofjorden.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-03-15:
Jeg vil på vegne av Rødt legge fram forslag om at justis-, beredskaps- og innvandringsminister Sylvi Listhaug ikke har Stortingets tillit. Med bakgrunn i forretningsordenens § 39 c anmodes Stortinget om å behandle forslaget i møte den 20. mars.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-03-15:
Høyre er et lov-og-orden-parti. Men er det det når det gjelder arbeidslivet? Vi vet at der bemanningsbyråene dundrer inn, skvises fagforeningene ut. Det viser tallenes tale. Fire av ti som jobber på byggeplassene i Oslo og Akershus, er innleid, ifølge Fellesforbundet. Organisasjonsgraden er på vei ned mot 10 pst. på de samme byggeplassene. Dette betyr at de fremste håndhevere av lov og orden i arbeidslivet, nemlig fagforeninger som har klubber til stede på byggeplassene, raderes ut når bemanningsbyråene får slippe til, slik som Høyre åpner for. Ser statsråden at fagforeningene er avgjørende for å bekjempe arbeidslivskriminalitet? Ser statsråden også at bemanningsbyråene er en trussel mot at mange er organisert?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Anette Trettebergstuen, Ingvild Kjerkol og meg selv fremme et representantforslag om balansert makt i verdikjeden for mat og dagligvarer.
Trond Helleland (Høyre), 2018-03-15:
Jeg har gleden av å foreslå Tone Wilhelmsen Trøen .
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Jeg vil på vegne av Arbeiderpartiet si at vi vil stemme for forslaget om Tone Wilhelmsen Trøen som Stortingets president. Det er en uvanlig situasjon, men det er en vanlig sak for Arbeiderpartiet å stille seg bak den representanten, det forslaget til president, som har flertallets støtte. Den som velges her i salen, er også vår president. Ved denne anledning, som da er spesiell, vil jeg på vegne av Arbeiderpartiet si at vi ser fram til et godt samarbeid med den nye presidenten. Så ønsker jeg ved denne anledning også å takke presidenten for innsatsen for Stortinget gjennom disse årene. Den saken som ledet til presidentens vedtak om å tre tilbake, har vi debattert, synspunktene er kjent. Jeg ønsker å anerkjenne den innsatsen presidenten har nedlagt. Han har vært arbeidsom, tilstedeværende og har representert oss i mange anledninger på en måte som har vært inkluderende, og som vi har kunnet stille oss bak. Jeg ønsker presidenten lykke til videre som vår kollega og som representant her i Stortinget.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Jeg mener det er folkeskikk å ta imot en unnskyldning – jeg gjør det – men dette holder ikke. Statsråden vitner ikke om å ha skjønt hva dette handler om. Hun sier at kommunikasjonen har rammet, filmen har pisket opp stemninger. Og hun kan ikke fatte at folk reagerer med å sende meldinger til Tarjei Bech, eksempelvis – og det finnes hundrevis av andre. Det er uroen at statsråden ikke forstår at den typen melding, som hun sier bare var et innlegg i debatten om statsborgerskap, kunne utløse slike holdninger. Så saken her, også for statsråd Sanner, er at det ikke er kommunikasjonen det handler om, det er innholdet i kommunikasjonen. Det handler om hva slike ord og vendinger og bilder utløser av reaksjoner og holdninger. Det er det som uroer folk, og som viser at det er kort vei fra holdning til handling. Så mitt spørsmål er: Står statsråden ved innholdet i det hun sa? Mener hun at Arbeiderpartiet er mer opptatt av rettssikkerheten til terrorister enn av sikkerheten for nasjonen Norge?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Fortsatt er det slik at dette gjaldt den konkrete saken. Men mener statsråd Listhaug at Arbeiderpartiet i denne saken er mer opptatt av rettssikkerheten til terrorister enn av nasjonens sikkerhet, at dette flertallet som går inn for å kunne frata statsborgerskap gjennom en rask domstolsbehandling, er mer opptatt av terroristenes rettssikkerhet? Jeg synes det er urovekkende at en statsråd, som er en erfaren debattant, og før hun ble statsråd en godt betalt kommunikasjonsrådgiver, ikke forstår når hun ser sine ulike utspill, leser sine ulike kommentarfelt, at det er nettopp de reaksjonene som kommer, og at hun nå nærmest himmelfallen sier at det er nesten uvirkelig for henne å se disse reaksjonene og utfallene. Det er jo ikke første gang. Da mener jeg statsministeren har et stort problem. Vi tar imot unnskyldningene, men vi har veldig liten forsikring om at de unnskyldningene faktisk gjelder. For da må statsråden forstå at når hun sier dette, så kommer disse holdningene. Det er det som uroer oss når vi har sett hvordan det er kort vei fra holdning til handling.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Statsråd Listhaug forsøker å presisere. Det er nyttig, og jeg er nødt til å følge opp det. Det jeg opplever nå, er at statsråd Listhaug sier at hun ikke burde lagt ut posten – det er en unnskyldning for at den ble lagt ut – og hun unnskylder kommunikasjonen. Hun ber om å bli trodd på og mener fra bunnen av sitt hjerte at hun er lei seg om folk ble såret. Jeg velger å tro henne på det og tar imot den unnskyldningen. Men det vi nå må få klarhet i, er om statsråden mener det hun faktisk sa. I samme øyeblikk som vi nå er her i salen, ligger det ute i avisen Drammens Tidende noe fra Fremskrittspartiets representant Engen-Helgheim, der han sier: Det står fast at Arbeiderpartiet setter terroristers rettssikkerhet foran nasjonens sikkerhet. Det er et faktum. Deler statsråden den meningen? Mener hun fortsatt det hun skrev i det Facebook-innlegget, at Arbeiderpartiets holdning i denne saken truer nasjonens sikkerhet? Det er det vi må få vite. Dette heter nå den såkalte kommunikasjonen – det er blitt samlebegrepet. Det vi nå har fått, er tre ulike typer unnskyldninger: statsministerens unnskyldning på vegne av regjeringen, som alle statsråder står bak, Sanners unnskyldning om at kommunikasjonen har såret Utøya-ofre, og Sylvi Listhaugs unnskyldning, hvor hun ber om å bli trodd på at hun aldri mente å såre noen. Men kjernen i dette, budskapet de la ut, har hun ikke kommentert. Hvis vi ikke får en avklaring på det, må vi gå tilbake til statsministeren og spørre: Stiller statsministeren seg bak den uttalelsen om at Arbeiderpartiets holdning her – med flertallet i salen – truer nasjonens sikkerhet? Dette er mer enn semantikk og retorikk. Dette er svært alvorlige spørsmål og anklager – og nå snakker jeg ikke på vegne av mitt parti, men på vegne av det store stortingsflertallet – og hvis vi har en statsråd som forholder seg slik til flertallet, at hun mener at stortingsflertallet setter terroristers rettssikkerhet foran nasjonens sikkerhet, er det en svært alvorlig situasjon i en parlamentarisk skikk hvor det er flertallet som gjelder. Så jeg må få vite: Er det et faktum, som representanten Engen-Helgheim nå sier, at Arbeiderpartiet setter terroristers rettssikkerhet foran nasjonens sikkerhet? Da mener jeg ikke bare Arbeiderpartiet, men hele salen. Er det et faktum? Er det fortsatt statsrådens mening, eller sier hun nå at hun ikke mener det, og at det ikke bare var feil å poste det innlegget, men at også innholdet i innlegget var feil?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
På sjette dagen begynner det å nærme seg. Det som representanten Engen-Helgheim på trykk sier er et faktum, tar han altså nå sterkt avstand fra. Så da – bare for å være klar på det – er det slik at den påstanden som han også har hatt liggende ute på Facebook dag etter dag, dag ut og dag inn, riktignok uten illustrasjon, og som attpåtil i dagens avis er framstilt som et faktum, mener han ikke, han beklager at han har skrevet det. Det er slik det må forstås. Jeg ønsker å spørre statsråden én gang til – for nå sier hun at unnskyldningen er akseptert. Vel, jeg har sagt at den ikke holder, slik den er framsatt. Hun sier det er ulike syn i denne sak som dessverre er kommet i bakgrunnen i denne debatten. Jeg er enig i det som representanten Arnstad sa, at synene jo er veldig lite ulike i denne sak. Her har vi i beste norske tradisjon nærmet oss en mening som er ganske omforent, og vi kan samle oss om et hurtigspor slik at domstolene kan gjøre jobben, hvis statsråden i tillegg kan bevilge pengene. Men jeg må én gang til stille det siste spørsmålet til statsråd Listhaug. Hun får sjansen til å gå opp her og si omtrent det samme som representanten Engen-Helgheim. Det hun la ut på sin Facebook-side, beklager hun innholdet i, og hun mener ikke lenger det som sto i den teksten. Og spørsmål to, som gjelder det representanten Lysbakken stilte spørsmål om, er: Ser hun at den type billedbruk og tekst nører opp under holdninger der ute som vi bør stå sammen om å bekjempe? Hvis vi er mot nettroll og mot de farlige tendensene og for å bekjempe koblingen mellom farlige holdninger og handling, må vi være varsomme med å legge ut den type Facebook-meldinger som statsråden gjorde for seks dager siden. Det ønsker jeg svar på.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-03-15:
Jeg vil også først, i den spesielle situasjon vi er i, få lov til å takke den sittende president for den jobben han har gjort for Stortinget og for oss som hans kollegaer. Jeg vil også anbefale Senterpartiets stortingsgruppe å stemme for Tone Wilhelmsen Trøen som ny president, i tråd med de spillereglene vi har nedfelt. Jeg vil også få tillate meg – litt på forhånd – å ønske den nye presidenten lykke til.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-03-15:
Først må jeg få lov å si til selve sakens innhold at det kanskje er litt paradoksalt at dette kommer til å ende med at vi blir mer enige enn vi har vært noen gang gjennom hele komitébehandlingen, for hvis det i dag blir et stort flertall for også å utrede innføring av en hurtigdomstol, vil det være en meget bred enighet i Stortinget. Det er ikke slik som saksordføreren sa, at noen har ønsket seg en sen behandling. Det er spørsmålet om det skal være en administrativ behandling eller en domstolsbehandling som er selve kjernepunktet i debatten. Jeg setter pris på de unnskyldningene som er kommet, men jeg er også nødt til å ta opp noen av de uklarhetene som er knyttet til det. Mitt velvillige råd til regjeringen er at en går hele veien og sier unnskyld for alt – ikke bare for at en har såret noen, ikke bare for kommunikasjonen i saken, men også for innholdet i det som er lagt ut, altså at en også sier unnskyld for at en faktisk har sagt at Arbeiderpartiet setter terroristenes rettssikkerhet foran nasjonens interesser, for innholdet i det som er sagt. Jeg tror det ville være klokt – hvis ikke etterlater regjeringen en uheldig uklarhet som en etter hvert må bidra til å oppklare. Med dagens behandling av selve sakens innhold er det som ble lagt ut, mer usant enn noen gang, for det kommer jo nesten ikke til å være divergerende synspunkter i saken når vi voterer over den ved møtets slutt i dag.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
La meg på vegne av SVs gruppe først også få slutte meg til takken til den avgående presidenten og si takk for alt det gode arbeidet presidenten har gjort, som i det siste har kommet i skyggen av den uenigheten som har ført oss til denne situasjonen, men som det er viktig å understreke i dag. Takk for det. Så vil jeg takke Høyres stortingsgruppe for et godt forslag til ny president, og også på forhånd ønske Tone Wilhelmsen Trøen lykke til og be SVs gruppe om å støtte Tone Wilhelmsen Trøen som ny stortingspresident.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Jeg tror på statsråden når hun sier at hun mener dette, men jeg er også opptatt av at statsråden tar innover seg at det ikke er intensjonen, men funksjonen som er det viktige her. Når statsråden sier at hun ikke kan fatte hvordan noen kan få seg til å sende den typen meldinger som hun omtalte, vil jeg si at det viktige er at statsråden prøver å fatte hvorfor det er slik. Jeg tror at et godt sted å begynne er et grundig studium av eget kommentarfelt på Facebook. Det vil være opplysende. Statsråden er kjent for ikke å komme med utenomsnakk. Jeg ønsker å få vite helt nøyaktig hva det er statsråden ber om unnskyldning for. For å be om unnskyldning for hvordan folk oppfatter det, er én ting, det er ikke så viktig. Jeg vil gjerne ha et klart ja- eller nei-svar på følgende: Ber statsråden om unnskyldning for at hun postet den aktuelle posten på Facebook forrige fredag?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Det er bra at statsråden kommer med en klarere unnskyldning til dem som er såret. Det tror vi på. Vi har aldri trodd at statsrådens intensjon var å såre noen. Problemet er at statsrådens intensjon i stedet var å piske opp en stemning som hun og Fremskrittspartiet kunne tjene på. Og det er det som er grunnen til at vi fortsatt etterlyser klarhet, til tross for at det er sagt unnskyld flere ganger. For sakens kjerne er ikke Sylvi Listhaugs intensjoner, sakens kjerne er funksjonen av denne typen utspill når det gjelder å bidra til polarisering, splittelse og det mest alvorlige av alt: å nøre opp under konspirasjonsteorier som vi vet er farlige, f.eks. den om at Arbeiderpartiet egentlig ikke bryr seg om landets sikkerhet. Det er utenfor det å ha skarpe motsetninger, eller hard ordbruk, og over i det som må være en helt uakseptabel måte å omtale politiske motstandere på. Derfor har det vært nødvendig for oss å etterlyse klarere svar på hva det er statsråden unnskylder. Og jeg må konstatere at selv om det er bra at statsråden unnskylder overfor dem hun har såret, gjenstår etter denne debatten spørsmålet om statsråden virkelig forstår hvor farlig det er å nøre opp under de konspirasjonsteoriene som finnes om Arbeiderpartiet, og om regjeringen har en plan for å sørge for at det aldri kommer til å skje igjen.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Jeg er selvsagt glad for at vi får flertall for det meste av innholdet i saken. Det er et tegn på at det for alle partiene er anerkjent at dette er viktige saker som også er viktige med hensyn til å forebygge mulig terror. Men jeg er ikke enig i at det er en liten og uviktig sak som vi er uenige om, det er om en forskjell som går på domstol kontra administrativ behandling. Grunnen til at det er en stor forskjell på det, er at det potensielt kan være med på å avgjøre om vi kan avverge et mulig terrorangrep eller ikke. Derfor er det så viktig. Det er, som jeg har vært inne på før, en balansegang for alle, den balansegangen mellom rettssikkerhet og hensynet til sikkerheten for innbyggere. Vi mener flertallet har landet på feil side når det gjelder balansegangen i denne saken. Det virker som om det er en misforståelse som har kommet fram i debatten så langt, for det er ikke slik at det er få personer i Norge med dobbelt statsborgerskap. Over halvparten av de som de siste årene har fått innvilget norsk statsborgerskap, beholder også sitt gamle. Det er mange personer. Men heldigvis er det veldig få personer som kunne blitt rammet av dette, og det er et godt tegn på at dette er målrettet. Sjansen for å ramme uskyldige er lav. Så har flertallet nå gått inn for å støtte forslaget fra regjeringspartiene om en hurtigdomstol, og det tolker jeg som en innrømmelse av Arbeiderpartiet og de andre som har gått inn for å støtte det, at det faktisk er viktig å behandle disse sakene raskt. Det er et viktig poeng, som Fremskrittspartiet og Høyre har dratt fram, at dette må skje raskt for å beskytte samfunnet mot terror. Da er jeg selvsagt glad for at de går inn for det. De har ikke gått inn for dette forslaget tidligere, men det er bra at de kommer nå, i siste liten, og innser at det er så viktig for nasjonens sikkerhet at dette må behandles raskt. Akkurat det var intensjonen til regjeringen da vi la fram dette. Nå kan dette bli en god sak når regjeringen har fått behandlet den på nytt og kommet fram med en hurtigdomstol, som gjør at vi kan sette hensynet til nasjonens sikkerhet i høysetet og samtidig fått ivaretatt rettssikkerheten på en god måte.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Når jeg blir gjort oppmerksom på hva som står i Drammens Tidende, må jeg jo sjekke. Jeg har vært i kontakt med Drammens Tidende på morgenen i dag og beklaget at det har blitt postet meldinger på min Facebook-side, av meg, som ikke var riktige. Hvis journalisten har klart å skrive noe annet enn det, har jeg sendt ham en melding om at han må skrive det jeg sa. Jeg har forsøkt å forklare at den balansegangen jeg snakket om i mitt første innlegg, er den som er viktig her, for det er alltid en balansegang. Fremskrittspartiet setter også rettssikkerhet foran andre forebyggende tiltak i mange tilfeller, og det er helt riktig å gjøre, men i denne saken mener vi at det var feil. Arbeiderpartiet setter på ingen måte nasjonens sikkerhet i fare. Ingen partier på Stortinget har til hensikt verken gjennom det de sier, eller den politikken de fører, å sette nasjonens sikkerhet i fare. Det er utspill som jeg tar avstand fra, og hvis det har blitt oppfattet som at jeg mener det, beklager jeg det, for det mener jeg ikke.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Som saksordfører vil jeg takke komiteen for et grundig og viktig arbeid med dette representantforslaget fra SV og Kristelig Folkeparti. Intensjonen med forslaget er å be regjeringen så raskt som mulig komme med forslag om endringer av utlendingsloven som gjør det mulig å reagere på brudd på utlendingsloven med andre reaksjonsformer enn utvisning og innreiseforbud. Noe av grunnen til at forslagsstillerne ønsker å fremme forslaget, er at antall utvisninger på grunn av brudd på utlendingsloven har økt kraftig de siste årene. Ifølge statistikk fra Utlendingsdirektoratet ble det i 2017 utvist 2 645 personer på grunn av brudd på utlendingsloven, 3 929 i 2016 og 3 881 i 2015. Til sammen lå antallet på under 1 000 per år fram til 2008 og på 1900-tallet på godt under 500 per år. Det er en samlet komité som viser til at vedtak om utvisning og innreiseforbud ikke formelt sett er en straff, men en forvaltningsmessig reaksjon som fastsettes av utlendingsmyndighetene. Videre er det viktig å understreke at utlendingslovens straffebestemmelse § 108 fastsetter at det kan ilegges bot og/eller fengselsstraff i inntil seks måneder i saker om forsettlig eller uaktsom overtredelse av utlendingsloven. Det er Riksadvokaten som gir føringer om hvordan påtalemyndigheten skal prioritere straffeforfølgelse i saker om brudd på utlendingsloven. Utvisning vurderes uavhengig av om utlendingen blir straffeforfulgt eller ikke. Det er også viktig å understreke at utlendingsloven § 70 skal sikre krav om forholdsmessighet og i enkelte tilfeller fører til at innreiseforbudet reduseres noe, f.eks. fra fem til to år. Videre er det UNE og UDI som sitter på spesialkunnskap og erfaringer til å drive saksbehandling og gi en best mulig vurdering i sakene om brudd på utlendingsloven. I dag er det slik at en utlending ikke kan utvises dersom det i betraktning av forholdets alvor og utlendingens tilknytning til riket vil være et uforholdsmessig tiltak overfor utlendingen selv eller de nærmeste familiemedlemmene. I slike saker som berører barn, skal barnets beste vurderes som et grunnleggende hensyn. Det er viktig å få med at selv om de objektive vilkårene for utvisning er oppfylt, kan ikke utvisning besluttes dersom vedtaket er et uforholdsmessig tiltak overfor utlendingen selv eller dennes nærmeste familiemedlemmer. Kravet til forholdsmessighet er ikke bare forankret i utlendingsloven, men også i våre internasjonale forpliktelser. Det avgjørende er om grunnlaget for utvisning, dvs. alvorsgraden av overtredelsen, står i et rimelig forhold til de negative virkningene det har for familie og privatliv. Det gjøres grundige vurderinger av dette før et vedtak fattes, og det reflekteres også i om utvisningen blir varig eller tidsbegrenset. Det er sikker rett, også etter praksis fra Den europeiske menneskerettighetsdomstol, at utenlandske statsborgere kan utvises selv om de har barn i Norge, og at dette spørsmålet hører inn under den enkelte stats skjønnsmargin. Med det har jeg redegjort for saken, og vi i Fremskrittspartiet slutter oss til komiteens tilråding.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-03-15:
Formålet med dette forslaget er i all hovedsak å bidra til at politiet får oversikt over utlendinger som oppholder seg i det enkelte politidistrikt. Det er fordi politiet lettere skal kunne utføre oppgavene som kontrollorgan på utlendingsfeltet, fremme arbeidet med sikkerhet og beredskap samt lette arbeidet med å forebygge og etterforske kriminelle handlinger. Justis- og beredskapsdepartementet kom i juli 2016 med en instruks om at politiet skulle få utlevert opplysninger om navn, fødselsdato og nasjonalitet til beboere i mottak til visse formål. Denne instruksen kom på bakgrunn av det høye antallet asylsøkere høsten 2015. Den var tidsbegrenset til 31. desember 2017. Det er derfor vi behandler dette i dag, for politiet har meddelt at de har behov for å få opplysninger om beboere i mottak uavhengig av situasjoner med høyere asylankomster. Lovforslaget innebærer at politiet etter skriftlig anmodning og uten hinder av taushetsplikt skal få utlevert opplysninger. Politiet skal også få slike opplysninger om beboere som har permisjon fra mottaket eller fra omsorgssenteret. Opplysninger kan kreves utlevert når det er nødvendig for politiets oppgaver etter utlendingsloven eller oppgaver knyttet til politimessige formål. Opplysningene kan bl.a. innhentes når det er nødvendig i forbindelse med politiets arbeid med utlendingskontroll. Kjennskap til hvilke personer som er bosatt i ulike mottak og omsorgssentre, vil stille politidistriktene i en vesentlig bedre posisjon for å forebygge og forhindre forekomst av f.eks. kriminelle handlinger og andre krenkelser av den offentlige orden og sikkerhet. Kripos framhever at dagens rettstilstand skaper usikkerhet og begrenser politiets mulighet til effektiv utførelse av sine oppgaver når slike opplysninger er av betydning. Det vises i proposisjonen til at Justis- og beredskapsdepartementet for tiden arbeider med en ny personvernlovgivning basert på Europaparlamentets og Rådets forordning i 2016. Denne nye lovgivningen planlegges å tre i kraft i mai 2018. Det som er viktig her, er at dette forslaget som kommer her, er i tråd og i overensstemmelse med ny personvernforordning, og departementet legger til grunn at det også vil være i overensstemmelse med den forordningen som EU har kommet med. Jeg synes det er viktig å vise til at de opplysninger som politiet skal ha, skal gis ved skriftlig forespørsel. Det gjør at denne anmodningen skal være tilgjengelig, og ikke minst vil den sikre det som beskrives i proposisjonen som en notoritet. Det betyr at man vil kunne etterprøve politiets skriftlige anmodninger. Det er Datatilsynet som er tillagt å føre kontroll med dette. Derfor vil jeg si at de bekymringene som har vært framført her i dag fra noen representanter og saksordføreren, er godt sikret i denne loven.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-03-15:
La meg starte med å takke forslagsstillerne for å rette oppmerksomhet mot utvisning og innreiseforbud. Antall utvisninger har økt kraftig de siste årene. Utvisning er jo en inngripende reaksjonsform, som ikke skal brukes i tilfeller der man faktisk kan finne mindre inngripende tiltak. Nå tror jeg bøter, som Arbeiderpartiet nevner som et eksempel, kanskje ikke er aktuelt, for da må man ha midler til å betale bøtene, og jeg tror vel at de dette gjelder, kanskje ikke har det. Men nok om det. EUs returdirektiv er en viktig rettetråd i diskusjoner om reaksjoner overfor utlendinger som har oversittet utreisefristen. Dette regelverket sier at det skal treffes vedtak om utvisning i slike tilfeller, med mindre dette er uforholdsmessig. Men det er jo ikke slik i dag at utvisning og innreiseforbud er de eneste reaksjonsformene. I saker om forsettlig eller uaktsom overtredelse finnes det i dag noen mildere reaksjonsformer. Vi har som sagt bøter, som jeg har nevnt at jeg tror er ganske krevende å innkreve, men vi har også fengselsstraff. Det er strenge regler for når en utlending kan utvises eller ikke, og personer kan ikke utvises hvis det er et uforholdsmessig tiltak overfor utlendingen selv eller de nærmeste familiemedlemmene. Det er barnets beste som skal være det grunnleggende hensynet, og jeg oppfatter det slik at forslagsstillerne er spesielt opptatt av det. Statsråden har i brevet til komiteen presisert at straffereaksjoner for grove lovovertredelser av rettssikkerhetsgrunner bør ligge til påtalemyndigheten i straffesakssporet. Derfor mener vi at en ikke bør erstatte ordningen med nettopp bøter eller administrativt overtredelsesgebyr. Men Høyre kommer til å stemme med resten av komiteen for det forslaget som ligger i innstillingen, og vi ser fram til en utredning fra statsråden om bruk av flere reaksjonsformer som et supplement til, og ikke en erstatning for, dagens reaksjonsformer.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-03-15:
Me har fått to unnskyldningar i denne sal dei siste 15 minutta. Men det er ein heilt annan måte statsråd Sanner gir ei unnskyldning på enn eg opplever at statsråd Listhaug gjer i denne salen akkurat no. Ja, me høyrer ei unnskyldning for at statsråden har såra menneske, men er det òg ei unnskyldning for innhaldet som blei lagt ut på Facebook førre fredag? Det er jo det som har gjort at så mange har kjent seg såra. Derfor er spørsmålet mitt ganske enkelt: Er det sånn at når statsråden seier at ho gir ei unnskyldning utan atterhald, gjeld det både det at ho har såra, som ho har sagt fleire gonger, og innhaldet i det som blei lagt ut på Facebook førre fredag?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-03-15:
For det første mener jeg at vi alle har et ansvar for å bekjempe konspirasjonsteorier, hatprat, vold og ekstremisme. Skolen, som vår viktigste felles arena, er viktig for å bekjempe den typen holdninger og fremme positive holdninger. Det gode er at når jeg reiser rundt på skolene, møter jeg reflekterte elever som bruker de undervisningsoppleggene som er utviklet, bl.a. det som heter Dembra, Demokratisk beredskap mot rasisme, antisemittisme og udemokratiske holdninger, og som viser klare og tydelige holdninger. Det lover godt for fremtiden. Jeg mener det er viktig at vi alle føler et ansvar for å bekjempe ekstremisme og konspirasjonsteorier, og vi som er politiske ledere, har selvsagt det største ansvaret.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-03-15:
Det er et viktig spørsmål, og jeg kan fortelle at jeg har gitt et oppdrag til Utdanningsdirektoratet om at vår nære historie og hvordan terroren den 22. juli rammet, skal være en del av undervisningen i skolen. I tillegg har jeg et nært og godt samarbeid med støttegruppen etter 22. juli og AUF, hvor vi også diskuterer hvordan vi kan se på den unike muligheten vi har til å skape en læringsarena mellom der det skjedde i regjeringskvartalet, til der ungdom dro fra kaia i Hole kommune og altfor få vendte tilbake, og ute på Utøya. Jeg er opptatt av at vi skal se hvordan vi kan utvikle en god læringsarena, slik at både dagens og morgendagens ungdommer får kjennskap til det, og ikke minst at vi alle tar et oppgjør med det.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-03-15:
Når vi skal skrive lover, må det utredes ordentlig. Det tilsier de forskriftene vi også må forholde oss til. Det er begrunnelsen for at departementet på så kort tid ikke kunne gi lovteknisk bistand. Men det vi har sagt, gjennom det forslaget som Høyre og Fremskrittspartiet nå har fremsatt som et subsidiært forslag, og som jeg håper kan samle et flertall i dag, er at vi raskt kan utrede og komme tilbake til Stortinget med et forslag om en hurtigdomstol. Da mener jeg vi imøtekommer også den bekymringen som en del har. Jeg har anerkjent – også fra talerstolen – at det er et dilemma vi har stått oppi. Det er ikke slik at det ene svaret er helt riktig og uproblematisk, og at det andre er helt feil. Jeg har sagt at det er dilemmaer, og at vi har kommet til én konklusjon. Hvis vi kan samle oss om en hurtigdomstol, mener jeg at vi ivaretar den bekymring som har kommet fra et flertall på Stortinget.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-03-15:
Her har vi lagt størst vekt på de synspunktene som har kommet fra Det nasjonale statsadvokatembetet og PST, som har pekt på at dette kan være et helt nødvendig verktøy i noen få konkrete saker. Man kan også resonnere langs en annen dimensjon, men vi har lagt størst vekt på de synspunktene som har kommet fra PST og statsadvokatembetet, som har pekt på at det ikke er mange, men at det kan være noen få, og da kan dette være et helt nødvendig verktøy. La meg også peke på at det er ikke unikt at Stortinget gir departementet den typen fullmakter. I 2013 vedtok Stortinget endringer i utlendingsloven for behandling av sikkerhetssaker. De endringene innebar at departementet i første instans kunne trekke konklusjonen, og da understreket Stortinget spesielt at det ville sikre en raskere og mer effektiv behandling. Det er en parallell til det forslaget vi har fremmet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-03-15:
Jeg har i dag fremført en unnskyldning på vegne av regjeringen – en uforbeholden unnskyldning – med bakgrunn i kommunikasjonen, for vi ser at den har såret mange. Det har det vært viktig å gi uttrykk for. Jeg tror at vi alle skal være forsiktige med å tillegge hverandre motiver eller holdninger vi ikke har. Det er også viktig i dette. Justisministeren har vært helt tydelig på hva hun ikke ønsket med dette, og jeg mener at det er viktig at vi ikke tillegger hverandre motiver eller holdninger man ikke har.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Statsråd Sanner er integreringsminister, men han er òg kunnskapsminister. Eg trur me kan vera einige om at sanning og usanning ikkje er likestilte i den offentlege debatten. Sanning og fakta er føresetnaden for og grunnplanken i ein nokolunde fornuftig samtale. Difor vil eg gjerne veta med kva for truverde og verkemiddel han som kunnskapsminister vil kjempa mot at usanne og farlege konspirasjonsteoriar festar seg, når han samtidig sit i ei regjering med ein justisminister som spreier nettopp konspirasjonsteorien om at Arbeidarpartiet er meir oppteke av å beskytta terroristar enn å beskytta vårt eige land.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Eg opplever at statsråden relativiserer ansvaret når han seier at me alle har eit ansvar. Det er vel dei som spreier konspirasjonsteoriane, som ber det største ansvaret. Deretter er det dei som legitimerer det, som ber det nest største ansvaret. Eg spurde òg om kva statsråden har tenkt å gjera. Han fortalde om reiser og kontakt han har hatt med ulike skular og snakka pent om det. Det er jo fint å høyra, men eg er ute etter kva politiske verkemiddel han har tenkt å ta i bruk. Eg meiner f.eks. at kunnskap om vår eiga nære historie og angrepet den 22. juli er svært viktig – ikkje berre angrepet i seg sjølv, men òg ideologien bak, hatet bak, konspirasjonsteoriane bak angrepet den 22. juli. Korleis vil statsråden – som kunnskapsminister – sørgja for at den nære historia òg er ein del av vår felles kunnskap?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Før valet lovde statsråd Hauglie at ho skulle gå til kamp mot nulltimarskontraktar. Ho lovde i VG å få slutt på dette. No har tida gått, og no seier den same statsråden: «Det vi har ønsket å gjøre, er å begrense en del av den uønskede formen for innleie og også redusere omfanget av kontraktsformen fast ansettelse uten lønn mellom oppdrag.» Me har med andre ord bevega oss frå at ein før valet marknadsfører politikken sin med å seia at ein skal få slutt på noko, og så etter valet fortel kva fasiten eigentleg vart, nemleg at ein ønskjer å avgrensa og redusera omfanget. Med andre ord har ein òg redusert omfanget av sine eigne ambisjonar, og spørsmålet mitt er: Kvifor?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Om ambisjonane er dei same, må jo ambisjonane ha vore låge i utgangspunktet. Det må bety at då ein gjekk hardt ut på banen og sa at ein skulle få slutt på nulltimarskontraktane, og anerkjende dei som slavekontraktar, er vel det avslørt som ein valkampbløff frå statsråden si side. Eg registrerer at ho i innlegget sitt òg refererte til rapporten frå Institutt for samfunnsforskning, som tek for seg korleis ordninga med ein generell rett til mellombelse tilsetjingar har slått ut. Dei har i rapporten elles korrigert for nedgangskonjunktur, og dei seier tydeleg at folk som før ville ha vorte fast tilsette, no vert mellombels tilsette i staden. Med andre ord har ein dokumentert at denne ordninga fortrengjer faste tilsetjingar. Spørsmålet er då kvifor statsråden fortset å halda på at ein er nøydd til å ha ein generell rett til mellombelse tilsetjingar – når det er dokumentert at det fortrengjer faste tilsetjingar.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Statsråden seier at hennar intensjonar har vore identiske med det som står i innstillinga. Det kjenner eg ikkje igjen, det må eg berre seia. Arbeidarpartiet har i utgangspunktet fremja eit ønske om eit mellombels forbod mot innleige. Det me har klart å samla eit fleirtal om, i lag med venstresida og Kristeleg Folkeparti, er ei klar innstramming og klare forventningar om å definera faste tilsetjingar, osv. Det er nokre skritt i riktig retning, men det er ikkje det same som statsråden har gjeve uttrykk for. Men eg må nesten ta henne på ordet når ho seier at det ho ønskjer å gjennomføra, og det som står i innstillinga, er det same. Då må eg spørja: Kan statsråden garantera at ho ordrett vil gjennomføra det som no står i innstillinga frå fleirtalet, og intensjonen som klart kjem fram i merknadene frå fleirtalet, med klare definisjonar på faste tilsetjingar – ordrett, etter dei premissane som me legg inn der?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Eg registrerer at statsråden seier at det er einigheit om kva problem ein ønskjer å løysa. Det håper eg inderleg. Men la oss no ta ein liten test: Arbeidarpartiet meiner at omfanget av innleige har vorte eit stort problem. Vil statsråden stilla seg bak denne formuleringa?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Representanten Lerbrekk gjev ei veldig presis beskriving av farane ved mykje innleige. Ho påpeikar at det kan føra til utryggleik og mangel på føreseielege forhold blant tilsette. Det er ei beskriving som me stiller oss bak. Eg er veldig glad for at det er ei samla venstreside, saman med Kristeleg Folkeparti, som tek eit nødvendig oppgjer med ei utvikling i arbeidslivet som, sett med auga våre og auga til vanlege arbeidsfolk, er ei ganske farleg utvikling. Eg har lyst å plukka opp nokre ting som vart sagde i debatten. Representanten Wiborg sa at det er snakk om korte oppdrag, og at ein då må ha moglegheit til å kunna leiga folk inn. Eg vil minna om at det ikkje er det denne debatten handlar om. Han handlar om at faste tilsetjingar vert fortrengde, og at det finst ganske alvorlege eksempel på eit stort omfang av innleige. Det finst eksempel på arbeidsplassar der bemanningsbyrået er den viktigaste arbeidsgjevaren – og slik kan det berre ikkje vera. Dette er heller ikkje ei ny sak for dette stortinget. Det er ei sak som har vore diskutert i fleire omgangar, òg i førre periode. Me har pressa på og pressa på, men møtt mykje uvilje og motvilje frå Høgre, Framstegspartiet og Venstre. Det er det som har ført til at det er desse sakene som no vert behandla her. Representanten Hagerup seier at debatten må byggja på fakta. Det er eg heilt einig i, men når det vert sagt på denne måten og ein avviser forslaga til vedtak frå fleirtalet på Stortinget, er det vanskeleg å forstå det som noko anna enn at Høgre meiner at situasjonen ikkje er alvorleg nok til at ein bør setja inn nye tiltak. Representanten Hagerup seier òg at fleirtalet av arbeidstakarane er fast tilsette. Ja, det er me jo einig i. Me har ikkje hevda noko anna. Fleirtalet av arbeidstakarane i norsk arbeidsliv er fast tilsette, men me ser at omfanget av innleige er eit veksande problem. Det ser det ikkje ut til at Høgre er einig i. Det er fascinerande at representanten Nordby Lunde sjølv i dag, altså fem år etter at Høgre og Framstegspartiet overtok regjeringskontora, heller vil peika bakover, på regjeringa Stoltenberg II, i staden for å peika framover på kva dei sjølve har tenkt å gjera. Ho skryter av deira innsats mot arbeidslivskriminalitet, men realiteten er bl.a. at det er ein realnedgang i løyvingane til Arbeidstilsynet. Det er ganske forstemmande å sjå den utviklinga, når dei sjølve i statsbudsjettet beskriv ei ganske alvorleg utvikling innanfor arbeidslivskriminaliteten. Til slutt: Det er fleire forhold som gjer at arbeidslivet utviklar seg i feil retning på fleire område: Organisasjonsgraden har gått ned. Det er vekst i sektorar der organisasjonsgraden er låg, og der det er større og fleire useriøse aktørar. Faste tilsetjingar vert fortrengde av kortare kontraktar. Her treng ein politiske initiativ.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-03-15:
Først vil jeg takke statsråden for hans unnskyldning. Den var viktig, den var nødvendig, og den var på sin plass. Jeg må få lov til å takke for det. Det har vært stilt en rekke spørsmål under behandlingen av denne saken til de ulike departementene. Et av dem dreide seg bl.a. om å få lovteknisk bistand til å utforme et forslag som dreide seg om domstolsbehandling. Det kunne statsråden dessverre ikke svare på. Da er spørsmålet: Hva slags vurdering har departementet av om det må være en utredning på plass før man eventuelt kan vedta at det skal være en domstolsbehandling av noe så alvorlig som å frata noen et statsborgerskap?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-03-15:
Virkningene er ikke entydige, ifølge dem som har gjort vurderinger i departementet av hvilke effekter det å miste statsborgerskapet kan ha. Statsråden har bl.a. ansvaret for integrering, og det henger nært sammen med det å motvirke radikalisering. Når man da i fellesskap i salen her stiller seg bak forslaget om å kunne frata personer statsborgerskapet, kunne det vært verdifullt å høre hvilke betraktninger statsråden har gjort seg med tanke på de mulige negative konsekvensene ved å frata noen et statsborgerskap.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-03-15:
Med all respekt – dette holder ikke. Jeg klarer ikke å høre at statsråden ber om unnskyldning rett ut for det som hun har forårsaket. Jeg hører at hun ber om unnskyldning for at noen har følt seg tråkket på, men det holder ikke i denne saken. Det viser alle de henvendelsene vi har fått om innholdet her. Jeg håper statsråden kan gi en uforbeholden unnskyldning, for det hadde denne saken tjent på. Det tror jeg også statsråden og regjeringen hadde tjent på. Jeg har lyst til å spørre statsråden: Er det slik at hun er lei seg, at hun forstår at hun gikk for langt, og at hun faktisk aksepterer at det er et stort flertall i denne salen som mener at som justisminister kan man ikke komme med slike uttalelser i sosiale medier eller i andre sammenhenger?