Marit Arnstad (Senterpartiet), 2012-12-18:
Innledningsvis er det viktig å slå fast to ting: Regjeringens mål om å overføre mer gods fra vei til sjø og bane der det er samfunnsmessig gunstig, er ikke endret. For det andre er utbyggingsplanene for Alnabru ikke skrinlagt. Jeg er opptatt av at vi gjennomfører en utbygging på Alnabru som gir tilstrekkelig økt kapasitet, og at fornyelsen av anleggene skjer til rett tid. Situasjonen for gods på bane er et viktig tema. Jeg vil derfor prøve å gjøre rede for hva regjeringen har gjort, og hva den vil gjøre i tiden framover. Jeg vil legge hovedvekten på Alnabru, siden representanten Schou i sin interpellasjon fokuserte nettopp på denne terminalen. Alnabruterminalen er, som representanten var inne på, for godstransporten det som Oslo S er for persontransporten. Terminalen er selve navet i godstransporten på jernbanen. Alnabruterminalen har kapasitet nok til å ta imot en del mer gods enn det som håndteres i dag, men på lengre sikt må kapasiteten på terminalen utvides. De tekniske anleggene på Alnabru er dessuten gamle og nedslitte. Ord som «kollaps» blir veldig tabloid. Men det er klart at Jernbaneverket anslår at fornyelse av de tekniske anleggene må settes i gang før 2019. Dersom vi utsetter denne fornyelsen, vil driftsstabiliteten gå ned. Kostnadene til reparasjoner og vedlikehold vil øke. Med lavere driftsstabilitet vil også jernbanens konkurransekraft innenfor godstransport bli svekket. Et velfungerende nav er en forutsetning for å kunne nå det målet som vi har til felles, om mer gods på jernbanen. I inneværende Nasjonal transportplan 2010–2019 ble det på bakgrunn av et grovt kostnadsoverslag satt av 1 mrd. kr til oppstart av Alnabru-prosjektet. Jernbaneverket har etter flere års planlegging utarbeidet en hovedplan for et første av i alt fire byggetrinn på Alnabru. Hovedplanen forelå i 2010, og kostnadene er estimert til over 10 mrd. kr. I lys av den betydelige økningen i kostnadsanslaget som forelå, så Samferdselsdepartementet behov for en gjennomgang av de foreliggende utbyggingsplanene, og satte i desember 2011 i gang en ekstern kvalitetssikring av utbyggingsplanene. Dette kvalitetssikringsarbeidet ble ferdigstilt første halvår i år. Den gjennomførte kvalitetssikringen viste at Jernbaneverkets hovedplan for byggetrinn 1 ville i seg selv gi en god og funksjonell godsterminal. Kvalitetssikringen stilte imidlertid flere grunnleggende spørsmål ved forutsetningene som er lagt til grunn for planarbeidet fra Jernbaneverkets side. Det gjaldt særlig det forventede kapasitetsbehovet og hvor hensiktsmessig det vil være å maksimere kapasiteten på Alnabru. Kvalitetssikringen ga uttrykk for at Jernbaneverket har lagt planer for en terminal som er mye større enn det antakelig vil være behov for. Samlet vil byggetrinn 1–4 i Jernbaneverkets hovedplan gi om lag en tredobling av kapasiteten på Alnabru. Byggetrinn 1 vil alene gi om lag en dobling av kapasiteten på terminalen. Kvalitetssikringen som ble utført i sommer, peker i retning av at det framtidige behovet på terminalen vil være om lag det dobbelte av i dag, dvs. det tilsvarer omtrent byggetrinn 1 i hovedplanen. Så er selvsagt spørsmålet hvorfor man ikke kan sette i gang arbeidet med det planlagte byggetrinn 1 med en gang. Til grunn for Jernbaneverkets planarbeid på Alnabru har det ligget et premiss om at terminalen skal utvikles slik at kapasiteten på sikt blir tredoblet sammenlignet med i dag. Byggetrinn 1 var derfor utformet med tanke på en ytterligere utvidelse av terminalen på et senere tidspunkt. Alternativer som ikke ga denne muligheten, ble tidlig silt ut i Jernbaneverkets utredning av ulike utbyggingsalternativer på Alnabru. Premisset om en mulighet for senere tredobling kan faktisk ha ført til at mer samfunnsøkonomisk lønnsomme løsninger for å doble kapasiteten ikke var tilstrekkelig vurdert og analysert. Samferdselsdepartementet mener det er viktig å vurdere nærmere om løsningsmulighetene kunne vært utformet annerledes og rimeligere dersom et annet mål var satt som det primære fra starten av. Med byggetrinn 1 skjer utvidelsen av terminalen i ett enkelt steg, mens kapasitetsbehovet i årene framover kommer til å skje mer gradvis. Vi må leve med at det ikke er realistisk med en lineær kapasitetsutvidelse, og en oppdeling i mindre trinn av utbygging vil antakelig redusere risikoen for overinvestering i kapasitet på et senere tidspunkt. Når det gjelder etableringen av politiets beredskapssenter, viste kvalitetssikringen at det vil være mulig å etablere denne type beredskapssenter på Alnabru og samtidig realisere første byggetrinn i hovedplanen – altså en dobling av kapasiteten for terminalen. Det vil imidlertid ikke være mulig å utvide terminalen utover første byggetrinn, sånn at man på et senere tidspunkt får en tredobling, som det var angitt i den opprinnelige hovedplanen. Oppsummert er det viktig å si at det er flere forhold som gjør at Samferdselsdepartementet nå har gitt Jernbaneverket i oppdrag å se på alternativer til den planlagte utbyggingen. Forventet kapasitetsbehov ser ut til å ligge for høyt og har lagt sterke begrensinger på hvilke alternativer som blir ansett som mulig og realistisk. Disse forholdene gjør at det ikke lenger er aktuelt med en tredobling av kapasiteten på Alnabru. Det har med andre ord skjedd endringer i forutsetningene etter at arbeidet med utbyggingsplanene ble ferdigstilt fra Jernbaneverkets side. Når de viktigste premissene for utredningsarbeidet er endret, vil det være feil bare å lukke øynene og si: Kjør på! Forventingen knyttet til utviklingen av godsvolumer på mellomlang og lang sikt indikerer etter Samferdselsdepartementets vurdering at å legge til rette for om lag en dobling av kapasiteten for godstransport med jernbane synes fornuftig. Det bør være en helhetlig ambisjon for utviklingen av Alnabruterminalen. Med de foreliggende planene for byggetrinn 1 på Alnabru økes kapasiteten fra dagens i overkant av 600 000 TEU til om lag 1,1 millioner i ett sprang, mens utviklingen i etterspørselen kommer til å skje mer gradvis. Samferdselsdepartementet har derfor gitt Jernbaneverket i oppdrag å foreslå løsninger på Alnabru som innebærer en mer trinnvis utvidelse av terminalen enn det de foreliggende utbyggingsplanene legger opp til. Det skal også ses på om det er mulig å få fram rimeligere utbyggingsalternativer i lys av at terminalen arealmessig begrenses til om lag en dobling av kapasiteten. Jeg ønsker en utbyggingsplan der terminalen utvikles mest mulig i takt med etterspørselen, heller enn å bygge ut alt på en gang. Med den type tilnærming er målet å komme raskere i gang med selve utbyggingen for dermed å kunne øke kapasiteten på Alnabru tidlig i kommende Nasjonal transportplan-periode. En trinnvis utvikling vil også være hensiktsmessig dersom markedet skulle utvikle seg mer positivt enn prognosene i dag tilsier. Jeg er opptatt av at arbeidet med å videreutvikle Alnabruterminalen kan komme raskt i gang. I oppdraget til Jernbaneverket har Samferdselsdepartementet derfor særskilt bedt om en vurdering av mulighetene for tiltak i første fireårsperiode av neste Nasjonal transportplan, bl.a. fornyelsesbehov og forventet kapasitetsbehov i lys av dagens restkapasitet på Alnabru. Det kan være et første trinn i den mer langsiktige moderniseringen og fornyingen av terminalen. Første fase i utredningsarbeidet skal være på et konseptuelt nivå, dvs. en overordnet vurdering av mulige løsninger. Samferdselsdepartementet tar sikte på at utredningen skal kvalitetssikres eksternt høsten 2013, med sikte på videre detaljering av det valgte utbyggings- og fornyelsesalternativet fra 2014. Den kunnskapen vi nå har, bl.a. som følge av den eksterne kvalitetssikringen som ble igangsatt, har gitt behov for å stille spørsmål ved de foreliggende utbyggingsplanene for Alnabru. Den voldsomme økningen i kostnadsanslaget fra inneværende NTP til hovedplan er ett element som har forsterket det behovet. De siste årene har dessuten jernbanen fått sterk konkurranse fra billig utenlandsk veitransport. Det er derfor viktig med tiltak som kan redusere kostnadene for godsselskapene over på bane. En mer effektiv og moderne terminal er den type tiltak. Det har vært stor utålmodighet knyttet til videre utbygging av Alnabruterminalen. Jeg deler denne utålmodigheten. Vi kan ikke vente i ti år på en videre utbygging av Alnabru. Med en trinnvis og mer realistisk tilnærming enn det som opprinnelig lå til grunn, er det min holdning at man kunne øke kapasiteten på Alnabru mye raskere enn opprinnelig planlagt. For øvrig vil regjeringen komme tilbake til mer konkrete tiltak i Nasjonal transportplan for perioden 2014–2023, som forsamlingen er kjent med skal legges fram for Stortinget i vårsesjonen neste år.