Henrik Asheim (Høyre), 2014-04-01:
Jeg vil også begynne med å takke interpellanten for å løfte en interessant debatt. Dette er en debatt som jeg ikke tror vi skal være redde for å ta. Men det er også ganske interessant å se hvordan norsk skole og skoledebatten kan svinge litt som en pendel. Man husker at man på begynnelsen av 2000-tallet oppdaget at norsk skole ikke var god. Man hadde trodd i veldig mange år at norsk skole var god, fordi vi brukte mest i verden, og fordi vi hadde scoret godt på undersøkelser tidligere. Det tydet derfor på at norsk skole var god. Da det kom internasjonale undersøkelser som avdekket det motsatte, fikk man det man kalte for et PISA-sjokk i Norge. Det skapte en svær debatt. Men noe av det som det avdekket, var også at vi ikke ante hvordan det sto til, og det var ganske alvorlig. Derfor fikk man de nasjonale prøvene, til høylytte protester fra representanten Knag Fylkesnes’ parti. Derfor fikk man også en del lokale prøver. For eksempel innførte man i Oslo noe som man kalte for Oslo-prøven. Det Oslo-prøven gjorde, var f.eks. å avdekke på en barneskole at 70 pst. av elevene lå under kritisk grense i lesing. Hva kunne da bystyret i Oslo gjøre? Jo, da kunne de sette inn de ressursene som trengtes for å løfte den skolen. Og to år etterpå var det bare 17 pst. av elevene på denne skolen som scoret under kritisk grense. Jeg er også veldig opptatt av å bekjempe tidstyver i skolen. Jeg er også veldig opptatt av at man ikke skal ha for mye byråkrati. Men man må ikke blande det med at også skoleeier og foreldre har krav på informasjon om hvordan det står til. Så viser interpellanten til, som det står i interpellasjonen, «en lang rekke tester». Vel, skal vi diskutere dette mener jeg at man faktisk må være litt konkret. Hvilke Oslo-tester er det representanten Knag Fylkesnes mener at kunnskapsministeren skal forby? Til neste år er det kommunevalg i Oslo. Da kan Arbeiderpartiet, SV, Miljøpartiet De Grønne eller hvem det måtte være, gå til valg på å kaste byrådet og da gå til valg på også å forandre Osloskolen og si hvilke tester man skal fjerne, hvilke undersøkelser som skal bort hvis de overtar makten. Det gjorde de også i 2011 – da gikk de til valg på å snu opp ned på Osloskolen, men velgerne avviste det. Lokalt i valgkampen neste år vil man i alle kommuner kunne drive valgkamp på hvilke tester man skal fjerne. Det som skjer i Osloskolen f.eks., og som har blitt trukket frem av representanten Krag Fylkesnes’ parti som byråkrati, er at foreldrene i barneskolen får vite hvordan barna deres ligger an i fag, om de enten er underveis eller mestrer faget. Skal man ha en skolepolitikk som er kunnskapsbasert, må man også ha kunnskap om den skolen man diskuterer, ikke bare på lærerværelset, men også rundt kjøkkenbordet hjemme, og også i bystyre- og kommunestyresalen. Det regelverket som kunnskapsministeren i dag styrer på, er nøyaktig det samme regelverket som den forrige regjeringen styrte på. Det betyr at det ikke er skjedd noen forandring i politikken på dette området siden det ble regjeringsskifte. Spørsmålet er da om det er noe som SV etter hvert vil ta initiativ til å gjøre noe med. Helt til slutt vil jeg bare si at vi skal lytte mer, tror jeg, enn det vi har gjort, til lærerne i skolen også i disse tingene. Hvis lærerne oppgir at det er undersøkelser og tester som ikke har hensikt, og som ikke brukes til å få mer informasjon om skolen og mer kunnskap inn i skolen, er det tester som man bør diskutere. Men det er fortsatt litt uklart hvilke tester det er representanten Knag Fylkesnes vil ha bort, og hvilke tester det er han mener at kunnskapsministeren nasjonalt skal fjerne fra det lokale selvstyret. Jeg vil anbefale både SV, Arbeiderpartiet og andre partier som ønsker å overta makten i Oslo etter valget, å gå til valg på det i 2015 istedenfor å foreslå at kunnskapsministeren skal rydde opp i det før valget.