trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2011-05-31:
Det var representanten Torgeir Micaelsen som fikk meg til å ta ordet. Det var et voldsomt skryt han kom med av regjeringen. Det er for så vidt jobben hans, men det er faktisk viktig at man ikke ser seg helt blind på hvor fantastisk man mener dette landet går. Hvis du tar noen makrotall, er det altså én million mennesker som jobber i offentlig sektor. Det er 700 000 mennesker som har trygd som hovedinntekt. Det er 1,1 millioner pensjonister og det er 1,2 millioner barn og unge. Det er fire millioner mennesker. Vi er fem millioner mennesker i dette landet. Det er én million mennesker som jobber i privat sektor, og som skal skape alle de verdiene – i tillegg til Pensjonsfondet og handlingsregelen til statsråden – som skal sørge for all vår velferd. Da er det vår jobb å skape det aller beste grunnlaget slik at denne velferden og denne veksten kan øke. Da er det uklokt å ha en formuesskatt som jager enda flere private bedrifter ut av landet og legger arbeidsplasser andre steder. Vi må gjøre alt vi kan for å skape flinke gründere, for å få folk med høy utdanning og for å få privat næringsliv til å være i Norge. Det må være jobben vår, og én million mennesker i privat sektor mot fem millioner mennesker er for dårlig. Det burde vært langt, langt høyere tall enn som så. Og ikke nok med det: Det er alt det skrytet til representanten Micaelsen som gjør at vi skal bruke så mye penger på forbrukssiden på statsbudsjettet at vi ikke klarer å investere det som er nødvendig for å skape veksten når det gjelder infrastruktur, veier og alt det vi må gjøre for å få den nødvendige veksten som disse én million mennesker er tvunget til å skape. Nå står ikke jeg og sier at de som jobber i offentlig sektor, ikke produserer, ikke er flinke, ikke jobber hardt og ikke skal ha god lønn – det har ikke noe med det å gjøre – men poenget er at hvis alle jobber i offentlig sektor, er det ingen penger å fordele på velferdsoppgaver. Vi må være oppmerksom på privat sektor, og da må vi også legge til rette for at gründere og andre ikke skattlegges fordi de angivelig er så rike at vi andre blir så misunnelige at vi ikke klarer å gå rundt og se på det engang. Det må vi holde oss for gode til. Det er vårt mål å skape en bærekraftig utvikling i dette landet. Når det gjelder dynamiske effekter: Fremskrittspartiet har snakket om dynamiske effekter fra dag én. Fra dag én, fra vi ble etablert har vi snakket om dynamiske effekter, og vi har hele tiden bedt ulike regjeringer om å finne frem til tall som kan dokumentere hvor høye dynamiske effekter er på ulike type skattelettelser. Det har vært vårt formål. Og når vi da spør SSB, og får tallene fra SSB, tviler man på at tallene er riktig. Man ringer til SSB for å få avkreftet at sånn kan det ikke være. Hvorfor kan ikke da Finansdepartementet – som nå heldigvis statsråden har sagt han skal – sette seg ned å beregne disse ulike dynamiske effektene, og så kan vi forholde oss til de tallene. Da skal Fremskrittspartiet også forholde seg til de tallene som produseres – så lenge de er fremkommet på dokumentert grunnlag.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-05-31:
En liten kommentar til det med selskapsskatten, for det skader vel ikke at kommunene er klar over at det faktisk svinger litt på inntektssiden i næringslivet også. Men det var bare en liten kommentar. Jeg merker meg at statsråden nå har sagt flere ganger at han skal se på takstgrunnlaget og komme relativt raskt tilbake med noe der. Det ser vi fram til. Det jeg håper at han også gjør, er at han noterer seg det med maskiner og utstyr, som jo tas med. Representanten Lundteigen refererte lovverket godt, men vi har nå fått dommer. I.P. Huse på Sandøy i Møre og Romsdal har fått taksert maskiner og utstyr som er lett flyttbart, men en sentral del av produksjonen, inn i eiendomsskattegrunnlaget. Det ligger derfor en betydelig problemstilling der, ved at man har fått domsavsigelser som ikke følger opp de intensjonene som representanten Lundteigen pekte på. Det håper jeg statsråden også tar med seg.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-05-31:
Jeg la merke til at saksordføreren la opp til en kamp om formuesskatten. Den skal han få, men den tar jeg i hovedinnlegget mitt etterpå. Det jeg hadde lyst til å bringe oppmerksomheten mot, var noe han ikke nevnte, nemlig det flertallet skriver i en merknad: «Skatt på arbeid ble redusert med 12 mrd. kroner fra 2004 til 2006. Statistisk sentralbyrå(SSB) anslår at om lag 20 pst. på den initiale lettelsen over tid kommer tilbake i form av økte skatteinntekter som følge av økt arbeidstilbud.» (SSB) Den merknaden er meget interessant, for dette har noe med dynamikken i skattesystemet å gjøre. Vi fra Høyre er i mange sammenhenger blitt slått i hodet med at dette er lekepenger. Ser saksordføreren, representanten Breen, at de setningene flertallet der har skrevet, slår beina vekk under den enkle skatteretorikken man har lagt seg på, at det er et en-til-en bytteforhold mellom skattekroner og velferd?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-05-31:
Å yte etter evne betyr at man skal yte etter hva slags inntekt man har. Formuesskatten er løsrevet fra inntektsbegrepet – jeg vil ta livet av dette i starten – og er en beskatning av allerede beskattet kapital. Når det er sagt, er det klart at det er ikke uproblematisk – det er jo det jeg sa – det er en balansegang. Men vi ser at skadevirkningene av formuesskatten er så stor fordi den rammer – og det viser jo regjeringen i evalueringen – også dem med lave inntekter. Den er målrettet og treffer selvfølgelig dem med høyest verdier, men den treffer også veldig mange med lave og midlere inntekter, og den treffer ikke minst det lokale eierskapet av samtlige småbedrifter og verdiskapende virksomhet ute i Distrikts-Norge. Den skadevirkningen mener vi er så stor at det oppveier ikke at man da klarer å ta noen av de rike, slik som Arbeiderpartiet argumenterer med.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-05-31:
Som mange andre har sagt: Alt henger sammen med alt. Jeg anerkjenner dynamiske effekter av det aller meste, jeg tror de er til stede i de aller fleste sammenhenger – selvfølgelig i sterkere eller mindre grad – så barnehager og alt har helt sikkert sammenheng med dynamiske effekter. Vi har i våre alternative budsjetter lagt ganske mye vekt på å heve også minstefradraget. Det var også et av de grepene som ble tatt med skattereformen i 2006. Så det er åpenbart at det har store dynamiske effekter også å fokusere på dem med lavere og midlere inntekter. Og det har Høyre gjort, både i skattereformen og i alle statsbudsjetter etter det. Men vi glemmer ikke verdiskapingselementet, at vi faktisk må lage grunnlaget for framtidens næringsliv. Det ser det ut som om replikantens parti har glemt ganske kraftig.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-05-31:
Dette vet vel egentlig replikanten svaret på selv. Det har vi gitt i alle våre statsbudsjetter. Vi prioriterer begge deler. Vi fordeler våre skattelettelser på de skattetypene som vi mener er ekstra skadelige i forhold til vekst og utvikling. Dermed tar vi litt på formuesskatt, vi tar litt på minstefradrag, og vi tar litt på å heve innslagspunktet for toppskatten. Så jeg vil avvise at man her må velge. Vi prøver å fordele det sånn at de skattelettelser vi gir, skal bidra til mest mulig vekst for Norge. Og jeg vil da minne om at en liten økt vekst lett vil kunne gjøre at man fjerner formuesskatten. Når det gjelder at vi er for utbytteskatten, så var jo det under forutsetning av at formuesskatten skulle bort. Og den forutsetningen står det veldig klart i evalueringen at regjeringen Stoltenberg II ikke har fulgt opp.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-05-31:
Jeg oppfattet først at representanten Lundteigen sa at han var ganske fornøyd med de grep og den utviklingen som var på formuesskatt, men så kom han jo til slutt inn på det med arbeidende kapital. Den er faktisk mer enn doblet under denne regjeringen, som på mange måter har gjort formuesskatten til en skatt på næringslivskapital. 10 pst. av denne skatten kommer jo fra landbruket. Så jeg hadde egentlig tenkt å spørre representanten Lundteigen om han virkelig var så fornøyd med de grep som var tatt, og om han er fornøyd med at formuesskatten på mange måter er blitt en beskatning av kapitalen i næringslivet.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-05-31:
Heving av fribeløpene er nevnt mange ganger. Men det kom jo i forbindelse med innføring av nytt boligskattesystem, og fribeløpene ble ikke inflasjonsjustert ved første mulighet. Så opposisjonens frykt for at dette bare er en langsiktig plan for å øke beskatningen der, tror jeg står ved lag. Men så noterte jeg meg også at representanten Lundteigen i sitt innlegg hadde en gjennomgang av bl.a. realisasjon av verdier for selvstendig næringsdrivende, som jo beskattes som personinntekt. Den samlede opposisjonen har jo en merknad om akkurat denne problematikken i innstillingen. Jeg undres på hvorfor ikke et regjeringsparti som Lundteigen representerer, også gikk inn på den merknaden, for det var jo nettopp den bekymringen vi ønsket å påpeke at her er det urimeligheter i hvordan man beskatter bl.a. skog ved realisasjon.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-05-31:
Jeg tror statsråden sa noe sånt som at det var få signaler om at næringslivet ble utarmet på grunn av formuesskatten. Da må han ha vært i andre fora enn det jeg har vært, for det er vel få ting som er så ofte oppe på agendaen i næringslivssammenheng som formuesskatten. Bernander fra NHO sa jo under høringen at formuesskatten nå seiler opp som sak én for næringslivet når man forhører seg rundt i medlemsmassen. Jeg er på mange måter enig i mange av de betraktningene statsråden gjorde seg rundt arbeidende kapital. Det viser også evalueringen. Man vil fjerne mye av beskatningen på dem med aller høyest inntekt, men formuesskatten vil fortsatt ligge der for dem med mellominntekter og lave inntekter, pensjonister og andre. Ser ikke statsråden at formuesskatten er en ren diskriminering av norsk privat eierskap og sånn sett svekker grunnlaget for ny verdiskaping rundt omkring i landet?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-05-31:
Det hadde vært fristende å bruke replikkordskiftet til å påpeke at det nå begynner å bli ganske mange saker der det største opposisjonspartiet her i salen, Fremskrittspartiet, står veldig alene. Og selv om de har en intensjon om å samarbeide på borgerlig side, så er det nok nå å nevne både handlingsregelen, økonomisk politikk generelt, klimaforliket, pensjonsforliket og nå skattesystemet, hvor altså Fremskrittspartiet langt på vei stiller seg i en egen posisjon, på utsiden av alle de andre. Men la nå det ligge. Jeg vil tilbake til det som Tybring-Gjedde brukte mye tid på, nemlig de såkalt dynamiske effektene i skattesystemet. Jeg har vært blant dem som har kritisert Fremskrittspartiet for å være ganske frisk i tonen når det gjelder hvordan man kan budsjettere disse, men jeg har aldri betvilt at det ikke finnes ulike dynamiske effekter. Det er jo hevet over enhver tvil. Problemet i fjor høst var at vi opplevde noe helt nytt, nemlig at ikke fagøkonomene, eller de som tross alt har studert dette, og prøver å finne ut av det, definerer hva som er såkalte effekter, men Fremskrittspartiet selv(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-31:
Det er mange ting man kunne ta tak i i representantens innlegg, men la meg ta noen poenger. Det første spørsmålet mitt er om representanten Tybring-Gjedde anerkjenner verdien av omfordeling over skatteseddelen. Anerkjenner representanten Tybring-Gjedde at offentlig sektor også skaper verdier? Og: Anerkjenner representanten Tybring-Gjedde at et samfunn med små sosiale forskjeller mellom folk, bidrar til verdier som også er viktige for næringslivet, bl.a. økt tillit mellom grupper i befolkningen, lavere kriminalitet, mindre helseproblemer og tilgang til en bedre kvalifisert arbeidskraft enn man ellers ville hatt?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-31:
Debattene om skatt og de ulike skatteforslagene får virkelig fram forskjellene mellom høyresida og sentrum–venstre i norsk politikk. Da vi overtok forslaget fra Bondevik II-regjeringa, som Høyre var en viktig del av, lå det i kortene at man ville ha størst lettelser til de ti prosentene som befant seg øverst i inntektsfordelinga. Så overtok vi forslaget og gjorde endringer som medførte at vi ga lettelser til alle andre enn de ti prosentene som er på toppen av inntektsfordelinga. Samtidig satset vi på en storstilt utbygging av barnehager, som representanten Breen var inne på. Da har jeg to spørsmål: Det ene spørsmålet er om representanten Gundersen anerkjenner det vi kan kalle dynamiske effekter av utbygging av velferdsstaten, som barnehager. Det andre spørsmålet er om representanten Gundersen er enig i at man ikke kan beregne dynamiske effekter helt flatt, og at det er viktigere å gi skattelettelser til dem som har mindre inntekter enn til dem som har større.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-31:
Det ville jeg ha gjort, rett og slett fordi det er de som reagerer mest positivt på den typen endringer, i form av å øke sitt arbeidstilbud, for å bruke et økonomisk språk. Med andre ord: De velger å jobbe mer. Derfor har SV alltid vært for at vi skal gi skattelettelser til dem som tjener lite, og vi har alltid vært imot at vi skal gi skattelettelser til dem som tjener mye. For en ekstra krone til folk som Tybring-Gjedde og meg sjøl – nå kan riktignok ikke vi sammenlignes, verken når det gjelder formue eller inntekt, men la det gå – er ikke like mye verdt som for noen som virkelig har lite, og som da ville jobbe mer for å få mer penger i pungen. Til det som Tybring-Gjedde var innom, nemlig at forskjellene har økt: En undersøkelse fra OECD viste nettopp det. Fra 1986 og fram til 2008 har forskjellene økt, men fra 2006 gikk forskjellene nedover allikevel. Men det har ikke kompensert for den store økninga som har vært fra 1986 og fram til i dag, og som vi ønsker å få ned ytterligere.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-31:
Representanten Jan Tore Sanner er helt klar over hva som er årsaken til det. Årsaken er jo at man fikk en erklæring fra regjeringa – Soria Moria I-erklæringa – som baserte seg på at vi skulle ta utgangspunkt i det forliket som lå rundt skattereformen. Men det vi først tok tak i, var jo bl.a. å hindre at man fikk så store lettelser som det var lagt opp til gjennom toppskatteendringene. I tillegg til det fikk vi gjort det aller viktigste, nemlig å hindre at man skulle fjerne, eller i første omgang halvere, formuesskatten. Det var det aller viktigste. Men det vi sto bak, var at vi ga skattelettelser til folk som har lavere og midlere inntekter. Resten er en del av politikken, og sånn er det: Man får ikke igjennom alle sine primære standpunkter.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-31:
Det som kjennetegner vår regjeringstid, er jo faktisk at vi har økt minstefradragene, bunnfradragene. Det gjelder i formuesskatten, og det gjelder ellers også. Representanten Sanner vet meget godt hvorfor man gjorde de grepene man ble enige om når det gjelder toppskatten. Det var selvfølgelig et resultat av at man skulle få beskatninga av kapital og inntekt til å være omtrent lik. Det er et hensyn som hadde mange gode grunner. Vi mente at man ikke skulle gi ut så mye i skattelettelser i toppen, men vi hadde sympati med begrunnelsen for å gjøre det. Vi klarte å reversere noe av dette, og har siden konsentrert oss om både å gi ut mer i form av bunnfradrag og å sikre at vi tar inn mer fra dem som har de høyeste inntektene og den største formuen, særlig når det gjelder formuesskatten.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-31:
Som jeg sa i stad, lå det i opplegget fra Bondevik II-regjeringa, som Venstre var en del av, at man skulle gi skattelettelser primært til de ti prosentene som befinner seg øverst i samfunnspyramiden. Så overtok vi, og gjorde endringer som innebar at vi ga skattelettelser til alle andre enn de ti prosentene som befant seg øverst i samfunnspyramiden. En annen side ved fjerning av formuesskatten, som også Venstre her har tatt til orde for, er at de aller fleste milliardærer i Norge ville ende opp som nullskattytere. Ser representanten Raja at man kan få et forklaringsproblem overfor folk flest når vi inviterer til et spleiselag hvor man skal yte etter evne, og de som virkelig kan yte, ikke skal være med på å spleise? Så lurer jeg også på hvilke skatter representanten Raja har tenkt å øke for å kompensere for inntektsbortfallet, som utgjør ca. 13–14 mrd. kr når formuesskatten skal fjernes.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2011-05-31:
Et av hovedmålene med skattesystemet – ved siden av å finansiere fellesskapet – er at det skal sørge for en rettferdig fordeling. Det tror jeg vi er enige om. Det er viktig både for forståelsen av og legitimiteten til skattesystemet at man skal yte etter evne. Høyre tar til orde for å fjerne formuesskatten – det har du tydelig presentert i innlegget ditt, Gundersen. Dette skal gjøres uten at det blir dekket inn med en annen skatt. Vi snakker tross alt som 13 mrd. kr. Synes representanten Gundersen det er helt uproblematisk at de 10 pst. rikeste skal ha lavere skatt enn resten av befolkningen, og at vi med dette går vekk fra prinsippet om at man skal yte etter evne?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-12-14:
Jeg vil på vegne av representantene Linda C. Hofstad Helleland, Øyvind Halleraker, Torbjørn Røe Isaksen, Anders B. Werp, Svein Harberg og meg selv framsette et forslag om motorisert ferdsel i utmark.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-12-14:
På Dagsrevyen i går fikk vi vite at Senterpartiets leder, statsråd Navarsete, var hos Aass Bryggeri. Da kunngjorde hun at Senterpartiet var for å fjerne formuesskatt på arbeidende kapital. Hun sa sågar at det var flertall i Stortinget for å fjerne den. Dermed gir hun jo utfordringen til stortingspolitikerne. Mitt spørsmål er: Når vil representanten Lange Nordahl og resten av Senterpartiets gruppe følge opp det initiativet som deres egen leder, statsråd Navarsete, ber om? Jeg vil minne om at representanten Lange Nordahl og Senterpartiets gruppe var aktive i å nedstemme et tilsvarende forslag under finansdebatten for 14 dager siden.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-12-14:
Jeg synes statsråden på mange måter snakker ned den utfordringen som ligger direkte under hans ansvar, og det er utfordringen rundt det todelte Norge, noe både statsministeren og finansministeren har vært inne på. Jeg merket meg i spørretimen tidligere i dag at statsråden snakket om at vi hadde 40 pst. høyere produktivitet enn våre handelspartnere. Er det noe han kan takke den forrige regjering for, så er det jo nettopp det. Den statistikken regjeringen la fram i nasjonalbudsjettet, er jo at produktivitetsveksten – og det er det som er viktig, for det er det som angir utviklingen – var raskere enn hos våre handelspartnere fram til 2006, etter 2006 har den vært lavere. Det bør bekymre næringsstatsråden kraftig, og vi har mange signaler om at dette nå begynner å gjelde innenfor tradisjonell industri. I dag er det to siders oppslag i Dagens Næringsliv om utviklingen i reiselivet. Så mitt spørsmål er: Ser ikke statsråden utfordringen rundt det todelte Norge? Jeg ser heller ikke hvilke grep han har tenkt å gjøre for å møte utfordringen.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-12-14:
Jeg tror jeg skal la smøret ligge, men det kan jo registreres at avisen Glåmdalen nå melder at den svenske handelsstand skal gi ut gratis smør til nordmenn i Charlottenberg i helgen, så det blir vel da bilder av nordmenn som slåss om gratis smør på mandag, tenker jeg. Men jeg hadde lyst til å ta ordet for å kommentere en replikkveksling med Giske, for der sa næringsministeren at regjeringen sørget for produktivitetsvekst. Det var nettopp det som var mitt poeng i replikken – at regjeringen ikke gjorde det. Regjeringens egne tall viser at fra 2006 har det i praksis ikke vært produktivitetsvekst i norsk industri. Når regjeringen samtidig viser at det har vært en kraftig norsk lønnsvekst utover det våre handelspartnere har, blir kombinasjonen høyere lønnsvekst enn våre handelspartnere og lavere produktivitetsvekst enn våre handelspartnere som en dobbel giftpille å regne for tradisjonelt norsk eksportrettet næringsliv og også for turistnæringen, og det er det vi begynner å se tegn til i media. Jeg synes næringsministeren har undervurdert de utfordringene som ligger i det i debatten her i dag. Så litt til landbruksministeren og skog, for jeg noterte meg representanten Bredvolds innlegg om skog og kan underskrive på det meste av det. Vi har hatt skognæringen på høring både i finanskomiteen og i næringskomiteen, og der har vi fått høre at vi har en ressurs som er omtrent en tredjedel av Sveriges. Vi har et avvirkningsnivå og en utnyttelse av ressursene som ligger på en tiendedel av Sveriges, og vi har et investeringsnivå i skognæringen i Norge som ligger på en hundredel av Sveriges. Det er nærmest en katastrofalt dårlig utnyttelse av en nasjonal ressurs som kunne bidratt til verdiskaping og aktivitet rundt omkring i det ganske land. Jeg synes det er spesielt når Senterpartiet kom inn i regjering med at de skulle reversere alle skatteskjerpelsene som hadde skjedd under Bondevik II, og de skulle skape optimisme. Det var til og med et anmodningsvedtak i Stortinget om at man skulle legge fram en ny strategi for å få aktivitet i skogbruket. Intet har vi sett. Vi har snarere sett ytterligere skatteskjerpelser med denne regjeringen. Så til slutt en liten kommentar til Tor Bremer og hans forskningsfond: Det er faktisk sånn at dagens forskningsfond lider av at man har begynt å få veldig lav avkastning, og dermed har regjeringen en utfordring. Vårt forslag er at Forskningsfondet legges inn sammen med SPU, altså Statens pensjonsfond utland, og dermed ville fått en sikker avkastning, og man ville skape sikre rammer rundt forskningen i Norge. Det har aldri vært lønns- og prisjusterte forskningsfond. Det må fylles på gjennom vedtak i Stortinget hvert år, og Høyre hadde skapt en veldig god modell hvis den hadde blitt vedtatt.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-12-14:
Jeg har fulgt debatten med stor interesse, for dette er en ganske viktig debatt. Jeg er helt sikker på at det er en komplisert balansegang mellom hva man kan informere om og hvordan man kan få fram informasjon. Det var også derfor jeg hadde lyst til å komme med en liten kommentar. Jeg husker godt da Eksportfinans-saken dukket opp, og det var under høringen om budsjettet i finanskomiteen. Da var det et rop om hjelp fra industrien, og det var åpenbart at det brant mange steder. Det at statsråden sier at man ikke visste at man måtte søke et unntak, synes jeg er underlig å høre – rett og slett – for det må ha vært ganske åpenbart, og det tror jeg man burde ha visst. Denne saken har dukket opp i en uhyre labil situasjon internasjonalt når det gjelder finansmarkedet. Jeg skal ikke si hvem som har rett, men det må jo ha vært noe riktig galt med hensyn til hvordan situasjonen for Eksportfinans er kommunisert ut, for hvis man har fulgt med i media, har det vært voldsomme reaksjoner ute hos internasjonale investorer rundt situasjonen. Det er klart at en nedgradering av Eksportfinans, et kraftig fall i verdier på obligasjoner som er utstedt av Eksportfinans – alt dette – må vi ta inn over oss at skaper en ganske alvorlig situasjon i det norske finansmarkedet. Jeg tror neppe man slik sett har hørt siste ordet når det gjelder bølger etter saken. Det var i grunnen det jeg hadde lyst til å kommentere. Vi skal i hvert fall ta denne lærdommen – selv om jeg opplever en veldig offensiv statsråd – at dette er saker som er uhyre følsomme for Norges situasjon ute, og det kan fort smitte over på ganske mange andre institusjoner.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-12-14:
Bare et kort innlegg. Nå har statsråden to eller tre ganger stilt det samme spørsmålet. Jeg synes en merknad skal leses og tolkes som statsråden i og for seg vil. Hvis han mener den er så uklar at han ikke helt klarer å finne ut av den, får han komme tilbake til Stortinget med en sak og be om en avklaring på det.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-12-14:
På vegne av representantene Laila Dåvøy, Rigmor Andersen Eide, Geir Jørgen Bekkevold og meg selv har jeg den glede å legge fram et representantforslag om en pappastrategi for etablering av likeverdig foreldreskap.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Jeg vil stille spørsmål til nærings- og handelsministeren. Vi ser nå dessverre stadig vekk overskrifter om at norske industribedrifter enten må permittere, si opp ansatte eller også legge ned hele eller deler av sin virksomhet. Dette skjer i lys av endrede konjunkturer og som en følge av den krisen som vi ser rundt omkring i Europa og andre steder i verden, som selvfølgelig gjør at etterspørselen etter en del norske produkter går ned. I den forbindelse er det greit å kunne vise til bl.a. NHOs Økonomisk overblikk nr. 4/2011, der man viser at mange eksportbedrifter opplever fallende priser og svakere lønnsomhet. En av fire eksportbedrifter regner nå med å permittere mot bare en av ti bedrifter for et kvartal siden. I den forbindelse vil jeg stille spørsmål til statsråden om hvorvidt regjeringen nå har en strategi for å være i forkant for å hjelpe norsk næringsliv i stedet for å komme i etterkant. Da vi hadde finanskrisen, bevilget Stortinget de nødvendige midlene for å komme ut av krisen. Men jeg vil utfordre statsråden til å si litt om hva man nå tenker i forkant, for å motvirke dette og sikre at norske arbeidsplasser ikke blir lagt ned, slik som statsråden selv har gitt uttrykk for gjennom media. Videre vil jeg utfordre statsråden litt på det faktum at i innstillingen til det budsjettet som skal behandles senere i dag, har man påpekt en rekke svakheter og har bl.a. også ønske om en egen industrimelding. Det har dessverre regjeringspartiene stemt ned, men kan statsråden si noe om hvorvidt han er litt mer positiv til en sånn tanke for å fokusere på dette viktige feltet?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Jeg deler selvfølgelig statsrådens syn, at vi skal ikke svartmale. Men det viser seg at den delen av industrien som går opp, er den olje- og gassrelaterte delen. Eksportindustrien vår sliter. Det viser også dette barometeret fra NHO, nettopp om den økende pessimismen i bransjen selv, i næringen selv. Utgangspunktet for mitt spørsmål er at vi må prøve å være i forkant. Statsbudsjettet skal vi diskutere etterpå, i hvert fall næringskomiteens, så det skal vi bruke relativt mange timer på senere. Men mitt spørsmål til statsråden blir nok en gang: Vil statsråden i hvert fall ta et initiativ til at vi kan få en bredere debatt nettopp i Stortinget knyttet til industrien og framtiden for industrien? Det gjelder rammevilkår, selvfølgelig skatte- og avgiftsordninger og en rekke andre felt. Da er nettopp en industrimelding viktig – grunnlaget ble faktisk allerede lagt gjennom en NOU helt tilbake til 2004. Etter det ble det lagt i en skuff. Men jeg håper statsråden i hvert fall kan være positiv til at vi nettopp får en slik industrimelding for å legge forholdene til rette.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Da fortsetter vi med stolleken, mens mitt oppfølgingsspørsmål går til nærings- og handelsministeren. Mens handelsministeren kommer fram, vil jeg si følgende: Hvis man går inn og ser på SSBs analyserapport nr. 3, viser den at det aller meste av den veksten vi har innenfor sysselsettingen, er olje- og gassrelatert. Jeg tror ikke et eneste land i Europa ville byttet bort den oljen og gassen, nettopp fordi det er naturgitte forhold som gjør den veksten, og ikke nødvendigvis den fantastiske politikken som regjeringen alltid fører, selv om jeg regner med at Giske også tar æren for at det dukker opp norsk olje på sokkelen – hvis vi drar videre resonnementet fra i sted. Det er når det går godt, vi skal bygge for framtiden. Vi skal legge rammevilkår som nettopp gjør det interessant både å investere og igangsette nye arbeidsplasser. Statsråden er veldig flink til å fortelle oss hvor mange arbeidsplasser som er skapt, men han er veldig dårlig til å forklare oss hvor mange arbeidsplasser som i samme tidsrom har gått bort. Mitt spørsmål til statsråden er følgende: Når han snakket om permitteringsregler i sitt forrige svar til meg, viste han til hvor gode de var. Hva er da årsaken til at han har nullet ut de forbedringene som kom under finanskrisen?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Det er hyggelig å høre at regjeringen har mange strategier, men det er på tide at man begynner å jobbe ut fra en felles strategi. Det er jo det som er målsettingen her. Det er klart at her er det litt symboleffekt også. Da statsrådene fikk nye titler, fikk vi en fiskeri- og kystminister, men av en eller annen merkverdig årsak fikk vi en landbruks- og matminister. Når det gjelder produksjon av mat i dette landet, overgår fiskeri- og kystministeren matministeren betydelig – jeg henviser til det som ble sagt om 38 millioner måltider mat. Spørsmålet mitt til statsråden går på at i forlengelsen av dette har regjeringen utarbeidet en ferskfiskstrategi, men vi har ingen strategier knyttet til det som er det største volumet – utenom på oppdrettssiden, selvfølgelig – nemlig frossenfisk. Der har vi nærmest en strategi, eller en politikk, som gjør at det er mer lønnsomt å sende frossen fisk til Kina, få filetert den, og så kommer den tilbake til Norge for å selges i norske butikker. Spørsmålet mitt til statsråden er følgende: Har man en felles strategi?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
For det første er i hvert fall undertegnede helt enig med komiteens leder i at Norge er i en unik posisjon, fordi våre naturressurser gjør at vi er i en unik posisjon. Det må vi gjøre oss nytte av. Men som jeg sa tidligere her i dag, er det viktig at vi i de tider da det går godt, og da vi er i en unik situasjon, også bruker det for å bygge framtiden. En industrimelding er nettopp på sin plass i en sånn sammenheng. Men jeg skal ikke stille spørsmål om det til representanten Aasland. Spørsmålet mitt til Aasland går på: Nå har vi hatt en budsjettrunde i komiteen, og det er enighet om svært mye. Men når vi ser på det utenforliggende, blir faresignalene også for eksportnæringen sterkere og sterkere. Det viser også rapporten fra Økonomisk overblikk 4/2011, fra NHO. Tross det flytter ikke regjeringen på én eneste krone i dette budsjettet etter at det har kommet til Stortinget, selv om statsministeren og andre har sagt at det ser mørkere ut i horisonten. Spørsmålet mitt til komiteens leder er følgende: Hvor mye har man flyttet på i budsjettet?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
I forlengelsen av det som komiteens leder her sier, er det jo underlig at man sier at man må drive videre innenfor den rammen og, ikke minst, innenfor den forutsigbarheten. Da er det underlig at man i statsbudsjettet reverserer endringene som kom i permitteringsreglene. Man etterfyller ikke såkornfondene, man gjør ingen ting knyttet til SkatteFUNN, man gjør ingenting knyttet til BIA-ordningen – i tillegg ser vi faktisk at mens en rekke industriarbeidsplasser blir lagt ned, sitter regjeringen stille og ser på. Jeg har full forståelse for at man ikke skal kunne gripe inn i den enkelte bedrift og de beslutninger som der tas, men det jeg savner – og det var jo det som derfor var utgangspunktet for en industrimelding – er nettopp det å bygge framtiden. Selv om representanten Aasland muligens er uenig i det, kan det kanskje være at også andre partier i denne sal og andre personer kan ha ideer til regjeringen. Statsråden var faktisk åpen for det. Er representanten Aasland fortsatt like låst?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
For det første var grunnen til at jeg ikke kom inn på det i mitt innlegg, at jeg ikke hadde tid. Jeg kunne snakket i hvert fall 10 minutter til om dette budsjettet. Bakgrunnen for at vi vil gjøre det, er at vi faktisk har bedret skatte- og avgiftsregimet for disse bedriftene også innenfor sjømat, noe som gjør at føringstilskuddet bør være en avtale mellom dem som leverer fisken inn, og en eventuell kjøper. Man bør faktisk fordele disse kostnadene ut fra det og ikke komme med særskilte statlige tilskudd, men isteden bedre rammevilkårene for de bedriftene dette gjelder – slik Fremskrittspartiet faktisk forbedrer skatte- og avgiftsopplegget for næringslivet i sitt budsjett med 2,8 mrd. kr utover regjeringens budsjett. Dette gir nettopp disse bedriftene ryggrad til selv å kunne bære disse kostnadene. Derfor har vi gjort det. I tillegg kan ikke representanten ha lest sitt eget statsbudsjett. Der står det nettopp fra departementet at ordningen nå må evalueres fordi den ikke har fungert helt på den måten man hadde trodd.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Det er åpenbart at representanten har lest budsjettet svært dårlig. Fremskrittspartiet sier nettopp at de som skal prioriteres, er de bedriftsinterne. Vi har forbedret SkatteFUNN-ordningen, vi forbedret BIA-ordningen, og vi sørger for skatte- og avgiftslette til bedriftene som gjør at de selv kan avsette penger til forskning. Vi øker innenfor forskning på de aller fleste områder. Innenfor Kunnskapsdepartementets budsjett ligger det som har med forskning og utvikling å gjøre – det er der hovedbiten ligger. I tillegg har vi sagt følgende: At avstanden til nærmeste nabo eller at gitte andre kriterier er det som skal bestemme hvorvidt du får utløst forsknings- og innovasjonsmidler eller ikke, mener vi er feil. Det er ideen og muligheten til kommersialisering som skal være det viktigste, ikke bostedsadressen din – som SV åpenbart mener.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
For det første vil det få svært positiv effekt for norske forbrukere – dvs. norske innbyggere, som både undertegnede og representanten Nordahl er satt til å være ombudsfolk for, og som dette vil være en betydelig bedring for. I tillegg er det situasjonen for de landene som sliter med å få til et eget næringsliv. Det er bedre at vi handler med en del land, enn at vi gir passiv bistand, som gjør at de aldri kommer seg ut av den hengemyren de befinner seg i. Videre vil det medføre at vi får et økt varesortiment i butikkene våre. I tillegg tror jeg det vil åpne store muligheter for norsk næringsliv. Vi vil kunne ta inn mer råvarer til produksjon i vår egen næringsmiddelindustri, og videre er jeg overbevist om at norske forbrukere vil sette pris på gode utenlandske produkter til gode priser – jeg tror at det er det vi er satt til å forvalte.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Jeg vil stille spørsmål til næringsministeren om hans ansvar innenfor reiseliv. Det blir fort de store talls debatt – og det er naturlig når man diskuterer dette. Jeg vil komme tilbake til en sak som jeg har tatt opp tidligere med statsråden. Det gjelder Epcot-senteret i USA – Walt Disney. Der har man fått et innspill knyttet til den filmen som vises der borte – såkalt reklame for Norge. Norge er ett av svært få land som har en egen stand der borte, og det er svært viktig i markedsføringssammenheng. Den filmen er produsert midt på 1980-tallet. Man har fått spørsmål om å oppgradere filmen – og sørge for at norgesreklamen blir i tråd med den virkeligheten vi befinner oss i i dag. Kostnaden er på ca. 5 mill. kr for staten, og det vil kunne utløse midler fra private, som har sagt seg villige til å delta. Her har staten foreløpig sagt nei. Man har sagt at man kan bruke Innovasjon Norge-filmen, og så vil man bruke en liten sum penger for å oppgradere den. Er statsråden tilfreds med det, eller vil statsråden sørge for at disse 5 mill. kr kommer på bordet?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Jeg vil faktisk begynne med å gi statsråden honnør for den innsatsen som sjømatministeren gjør på sitt felt. Det er viktig for Norge, det er viktig for nasjonen Norge, og det er viktig for omdømmet vårt. Det spørsmålet som jeg vil stille statsråden i forlengelsen av det, er knyttet til mulighetene for å kunne øke produksjonskapasiteten innenfor særlig havbrukssektoren. Vi ser heldigvis nå at prisene på laks øker etter en stund å ha vært svært lave. Etter å ha hatt en gjennomsnittspris på 23 kr per kilo har prisen nå begynt å øke igjen. Statsråden legger i sitt budsjett opp til ingen vekst i produksjonen, verken innenfor MTB eller gjennom nye konsesjoner, all den tid det ikke legges opp til noen inntektsføring fra regjeringens side på disse feltene. Spørsmålet mitt til statsråden er følgende: Vil statsråden kunne vurdere å øke enten MTB-en – altså maksimalt tillatt biomasse – eller gi nye konsesjoner i områder som har og får kontroll nettopp på luse- og rømningssituasjonen?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Undertegnede har jo også fått tilgang til en del tall som nettopp viser at det ser bedre ut med tanke på lusesituasjonen, i hvert fall innenfor gitte områder. Statsråden svarte ikke på spørsmålet mitt om man vil vurdere å øke hvis man får kontroll på dette. Statsråden viste selv til at begrunnelsen var lusesituasjonen. Så har vi faktisk sett at også de områdene som fikk økning i MTB-en, har luseproblematikk, så det er ikke helt sort-hvitt. Men når det gjelder villaksbestanden, ønsker jeg å utfordre statsråden på et annet felt som jeg tidligere har tatt opp med statsråden, som jeg håper statsråden i hvert fall i sjømatmeldingen, eller i den meldingen som kommer, vil gå inn i. Det er knyttet til muligheten for at rømt oppdrettsfisk kan blande seg med villaks. Da er jo nettopp muligheten til å kunne skille mellom laksekonsesjoner og ørretkonsesjoner én måte å gjøre det på, slik som det tidligere Rieber-Mohn-utvalget kom til. Vil statsråden vurdere dette nå for å se om det kan være et virkemiddel i denne saken?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Da vil jeg ta en liten svipp innom en mye mindre pott i budsjettet, men dog en viktig post for Norge: Vi er medlem av en rekke forskjellige organisasjoner – nasjonalt, men ikke minst internasjonalt – for å ivareta norske interesser rundt omkring i verden. Svært mange av disse er veldig viktige, men jeg finner grunn til å stille spørsmål ved særlig én organisasjon som det begynner å bli relativt meningsløst at vi er medlem av, og det gjelder IWC, Den internasjonale hvalfangstkommisjonen. Det er klart at når vi er medlem av en organisasjon som så til de grader har blitt en motstander av den norske hvalfangsten og norsk forvaltning av sjøpattedyr, så begynner jeg å lure på om vi i det hele tatt er tjent med å være med der. Derfor har opposisjonen – i hvert fall deler av den – fremmet et forslag der vi ber regjeringen vurdere medlemskapet der. Jeg vil be statsråden om å redegjøre for hvilke positive effekter hun ser ved å kaste vekk norske skattebetalere sine penger inn i den organisasjonen.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Disse debattene har en tendens til å bli mer og mer engasjerende jo lenger det går ut i debatten, og når det nærmer seg avslutning, kan man være sikker på at det tar helt av. Jeg skal prøve å ta det ned litt og begynne på en svært rolig måte – bare varsle presidenten om hvilke forslag fra Venstre Fremskrittspartiet vil stemme for. Fremskrittspartiet har tidligere varslet at vi stemmer for Høyres utdelte forslag, forslag nr. 32. Så vil vi stemme for forslag nr. 28. Vi vil stemme mot forslag nr. 29, for det er knyttet til Innovasjon Norge. Det skal vi jo forhåpentligvis evaluere til våren, så vi får ta det igjen der. Forslag nr. 30 vil Fremskrittspartiet stemme for. Forslag nr. 31, om å avvikle pelsdyrholdet, stemmer vi definitivt imot. Debatten har gått litt fram og tilbake. I sin avslutning var komiteens leder, representanten Terje Aasland, inne på at det er svært liten forskjell. Nei, forskjellene er nok større. Men når opposisjonspartiene velger ikke å fremme egne tallbudsjett, vil det selvfølgelig se sånn ut, for i merknads form – og da er det viktig at man også ser til de generelle merknadene fra de forskjellige partiene – synliggjør man den prinsipale politikken man står for. Derfor er det dette dokumentet – altså det alternative statsbudsjettet for 2012 der man ser disse tingene i sammenheng – som er det viktige. Det jeg i mitt innledende innlegg kritiserte litt, var de manglende visjonene regjeringen har for næringspolitikken. Det kan virke som om de kommer i etterkant, og prøver å komme med pakker. Jeg vet det føles godt å bli mottatt der ute, etter at man har fremmet en pakke med nye tiltak – bli mottatt som en helt og få stor takk for at storting og regjering kommer med diverse tiltak. Det er jo et enstemmig storting som har stått bak disse tiltakene som har kommet. Men det som er mye mer framsynt og mye bedre, er jo at man fører en politikk over tid, en politikk som gjør at disse pakkene ikke skulle være nødvendige, fordi politikken i utgangspunktet, gjennom budsjettbehandlingen, har fanget opp disse signalene som vi nå tydelig ser, særlig knyttet til eksportrettet industri. Da er det meningsløst at man allerede nå har fjernet permitteringsendringene som kom i forbindelse med finanskrisen. Jeg vil nok en gang benytte anledningen fra denne talerstolen til å gi honnør også til regjeringen for nettopp det som er knyttet opp mot fiskeriforvaltning – det som gjør at vi i dag har gode og bærekraftige bestander på nesten alle felt, kanskje unntatt kysttorsken og et par andre fiskeslag, der man sliter i dag. Men vi har en vei å gå for å sørge for at dette vedvarer. Det er der man må spille på lag med hele Stortinget.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Dette er en sak som er fremmet i to forslag. Det ene forslaget går ut på å «legge frem en konkret og helhetlig strategi for Stortinget, som blant annet skal bidra til mer innovasjon og leverandørutvikling, og at strategien skal legges frem for Stortinget innen utgangen av» – det står riktignok – «2011.» Nå har vel det for så vidt gått litt over tiden. Vi får nå se hvordan det går, men det burde nok stått 2012 der nå, i og med at man har kommet så langt som man har kommet. Videre er det et forslag II, og det er det som går på å «styrke forbrukerinteressene ved å innføre en uavhengig konkurransenemnd for ankebehandling og konkurransesaker». Saksordføreren redegjorde for så vidt på en grei måte ikke minst for flertallets syn, men det er jo nettopp resultatene av de tiltakene som man tidligere har varslet at man ville iverksette for å fremme innovasjon, knyttet til offentlige innkjøp, vi mangler. Man kan si at man har gjort både det ene og det andre, men det hjelper altså ikke så lenge du ikke kan vise til noen målbare resultater som har gått i riktig retning. Da blir det spesielt at saksordføreren sier at flertallet har falt ned på ikke å gå videre, og stemmer imot dette, fordi man allerede har vedtatt ting som skulle virke. Jammen de virker ikke, og da er det jo nettopp på tide at Stortinget tar den debatten. Stortingets oppdrag til regjeringen er jo at regjeringen fremmer en strategi for Stortinget, slik at vi da kan debattere det her. Da kan regjeringen fremme sin strategi, og ikke minst vise hvordan dette har fungert, eller faktisk ikke har fungert – for det er dessverre realiteten. Derfor er forslagene fremmet. Når det gjelder å innføre en uavhengig konkurransenemnd for ankebehandling, er det nettopp for å få til et klarere skille enn det vi har i dag, for å være sikret at nettopp den behandlingen som skjer, skjer på en best mulig måte, og sikrer det konkurransemessige i disse sakene. Det er viktig å ha med seg at det offentlige har innkjøp på over 400 mrd. kr. Det er enorme summer vi snakker om. Da skulle det jo bare mangle at man ikke også i denne sal ville se litt på hvordan disse innkjøpene gjøres. Hvordan kan man være med på å skape mer innovasjon gjennom disse ordningene? Hvordan kan man få dem mer effektive slik at næringslivet kan være med på den konkurransemessige biten på en bedre måte, og innretningen der, og slik at skattebetalernes penger brukes mest mulig effektivt? På denne bakgrunn tar jeg opp de to forslagene som er inntatt i innstillingen på side 3.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Selve hovedhensikten med en uavhengig konkurransenemnd er nettopp at man ikke skal gjøre politiske avveininger i en nemnd, det sier jo seg selv. Men det er ikke det mitt spørsmål skal gå på. Mitt spørsmål skal nemlig gå på det som har med innovasjon og innkjøp å gjøre. Statsråden var i sitt innlegg inne på hva man hadde bevilget penger til for å få disse tingene til – etter at stortingsmeldingen ble behandlet. Mitt spørsmål til statsråden er følgende: Hva har skjedd konkret? Hvilke målbare resultat har man da fått på plass etter at disse tiltakene som regjeringen selv hevder man har fremmet, har blitt iverksatt – både knyttet til Difi og ikke minst innenfor helsesektoren? Jeg vil be om at statsråden redegjør for det her og nå: Hvilke konkrete resultat kan man vise til?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Jeg skal prøve å være kort og ikke dra i gang noen stor og prinsipiell debatt i denne saken. Representantene bak Dokument 8:149 S tar opp en del viktige problemstillinger knyttet til Innovasjon Norge og SIVA og viktigheten av at man går grundig inn i disse sakene – det er bl.a. med bakgrunn i en tidligere rapport fra Riksrevisjonen knyttet til Innovasjon Norge. Imidlertid er det slik at vi tidligere i dag i forbindelse med budsjettet har omtalt dette, og vi har også fått varslet at regjeringen vil komme med en sak om dette. Det ble også varslet i forkant av budsjettet at man vil foreta en evaluering og gjennomgang av Innovasjon Norge og SIVA. Mindretallet i komiteen, representantene fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti, ønsker å få slått fast at dette skal skje i løpet av vårsesjonen 2012. Jeg håper statsråden kan si noe mer om hva slags tidsperspektiv han tenker på når det gjelder denne saken, for i proposisjonen står det «i 2012». Man trenger litt tid, og man trenger å få kommet i gang med dette. På denne bakgrunn tar undertegnede opp mindretallsforslagene, nr. 1 og nr. 2, som er tatt inn i innstillingen på side 3. Ikke minst ser vi virkelig fram til at statsråden kommer med denne saken til Stortinget. Det er viktig – det er snakk om enorme summer – for hvordan vi skal kunne bruke disse midlene på en best mulig måte. Jeg har nå prøvd å holde mitt innlegg på en rolig og avbalansert måte og gitt saklig informasjon om hva dette dreier seg om. Det burde ikke være nødvendig med en lang debatt om dette.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Først av alt vil jeg be statsråden om å lese referatet fra mitt innlegg. Der kom det nemlig fram at vi viser til overgangsordningen. Men fra det tidspunktet, 18. november, da man – jeg holdt på å si – kom fram på pressekonferansen og fortalte at man hadde på plass en overgangsordning, så var ikke alle tingene i orden. Så jeg vil be om at statsråden leser referatet, så kan det hende han kan komme tilbake til det. Mitt spørsmål til statsråden er følgende: Når var det Nærings- og handelsdepartementet ble oppmerksom på hvilke konsekvenser dette kapitaldirektivet ville gi, knyttet til Eksportfinans og deres kunder? For man kan få inntrykk av at det skjedde på høsten – eller at man da først ble gjort oppmerksom på hva slags konsekvenser dette ville kunne få, da man gikk fra 6,8 til 1,3 mrd. kr i garantier til et enkelt selskap. Jeg ber om at statsråden redegjør for når Nærings- og handelsdepartementet ble oppmerksom på konsekvensene av dette.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Så vidt jeg vet, har overgangsordningen forbehold om flere ting. Ett forbehold er Stortingets godkjenning. Det var ikke på plass på det tidspunktet, fordi bevilgningen ikke var gitt. Ergo var overgangsordningen da ikke en realitet, så det er hold i det referatet som står der. Punkt to: Man hadde ennå ikke avklart forholdene knyttet til rentefastsettelsen med ESA – det var man i dialog om i henhold til informasjon fra departementet selv. Jeg skal ikke dvele videre ved dette. Mine spørsmål til statsråden i oppfølgingen av dette er: Når anser statsråden at arbeidet med en permanent ordning vil kunne være på plass? En overgangsordning er kun midlertidig. Det er da fortsatt usikkerhet knyttet til selskapet Eksportfinans om hva som skal skje. Vil det bli et særlovsselskap? Vil det bli inkorporert hos noen andre, eller hva vil skje? Derfor er det viktig å få det på plass. Når vil en sånn sak komme?