trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-02-27:
Eg har ikkje fått andre signal frå Bømlo kommune enn dei som eg har fått frå Statens vegvesen i denne saka, og eg har ikkje observert at det har vore ei slik usemje mellom Statens vegvesen og Bømlo kommune som det vert vist til her. Det ligg i så fall til dei lokale og regionale instansane å verte samde før saka vert send til Vegdirektoratet og vidare til meg. Om eg skulle gå inn og mekle mellom Statens vegvesen og kommunar eller fylkeskommunar lokalt, ville eg få ganske mykje å gjere. Eg er ikkje kjend med kva for prosessar som går føre seg før saka kjem inn, men det er i så fall ein prosess som eg ikkje ynskjer å starte på. Det vert uryddig i høve til det systemet vi har, nemleg at bompengepakker skal handsamast lokalt og så kome inn i sin tur. Eg går ikkje inn i dei før dei er komne til departementet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-02-27:
Dersom Bømlo kommune tek kontakt med mitt kontor, skal eg gjerne stille opp på eit møte saman med Vegdirektoratet, slik at ein kan klare opp. Dersom det er denne type misforståingar eller problem som ligg i systemet, så bidreg eg gjerne til oppklaring, utan at eg dermed vil gå inn i fundamentet for pakka og gjere meg opp noka meining om det, for det skal eg gjere i neste runde når saka eventuelt kjem på mitt bord.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-02-27:
Eg er samd med representanten i at den situasjonen som me har hatt i Oslo-området i den seinare tid, er særdeles beklageleg. Eg beklagar overfor alle reisande dei ulempene som dei har fått. Eg følgjer òg langt på veg representanten i hans spørsmål til Jernbaneverket og NSB i forhold til deira ansvar under dei budsjetta dei no har, for å sikre ei betre drift enn i dag. Begge instansane, leiinga både i NSB og i Jernbaneverket, er innkalla til møte på mitt kontor i ettermiddag. Eg kjem til å leggje opp ein plan for oppfølging av dei ulike tiltaka som skal gjerast, med rapportering inn til Samferdsledepartementet med korte og jamne mellomrom ut heile året. Eg kjem til å leggje ei helt anna og sterkare føring for kva slags styring me skal ha med den jobben som skal gjerast.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-02-27:
Å inngå avtalar med eit selskap for på ein måte å ha ein «backup» ved driftsavbrot vil vere å gjere driftsavbrot til ein normalisert situasjon. Det synest eg nok ikkje me kan gjere. Men å arbeide for at ein kan ha eit større «backup»-system som me kan kople på raskare og meir effektivt enn i dag, det må ein kunne gjere. Når det gjeld spørsmål om informasjon, er det der definitivt eit forbetringspotensial som det heilt klart må takast tak i. Med omsyn til Jernbaneverket sine planar, har dei laga ein tiltaksplan for 2008. I løpet av mars månad skal svilleisolasjon vere skifta ut i heile tunnelen, 2 600 spormeter skjener skal skiftast ut, og 30 isolerte skøytar skal skiftast. Me kjem til å følgje dette veldig nøye framover, slik at det som no er planlagt, vert gjort, med rapportering til oss.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-02-27:
Dersom Oslo kommune gjer vedtak om innføring av rushtidsavgift, eller ei utgreiing av det, er det naturleg at staten i ein slik prosess set seg ned saman med Oslo kommune og ser på kva som må til av forsterkingar i kollektivsystemet. Det er ikkje mogleg med den kollektivtrafikken me har i dag å tenkje seg køprising i Oslo. Kollektivtilbudet må styrkjast betydeleg. Ei slik styrking vil bety både ei satsing på togtrafikken, som me strir med i dag grunna manglande investeringar og driftsløyvingar gjennom mange år, og ei satsing på kollektivtilbodet elles i Oslo. Regjeringa har vore tydeleg på at staten skal vere med på å finansiere ei slik satsing dersom ein vel å gå for køprising. Men det er ei avgjerd som må takast lokalt. Det har òg Regjeringa vore særdeles tydeleg på.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-02-27:
Det er ingen tvil om at når Oslopakke 3 begynner å verke, vil ho truleg òg ha ein trafikkdempande effekt, spesielt mot vest, med tanke på dei nye satsane som eit breitt fleirtal i Oslo og Akershus har gått inn for, og som vi no har lagt fram for Stortinget til vedtak. Kva satsar ein måtte ha dersom ein skulle ha køprising, må ein sjå i samanheng med kva tid ein ville setje ned satsane, for poenget med køprising er nettopp at det skal vere billegare på visse tider av døgnet. Det er jo ikkje kø ut mot Sandvika midt på dagen, så då kunne ein eventuelt redusere satsane for å spreie litt utover dagen den trafikken som ikkje nødvendigvis må gå i rushtida. Men det har eg ikkje sett meg ned og rekna på. Det er jo eit ganske stort arbeid som måtte gjerast dersom ein valde å gå den vegen, å utgreie ei køprising i Oslo-området.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-02-27:
Spørsmålet til samferdselsministeren lyder: «Viktig i arbeidet med ny NTP 2010-2019 er å legge forholdene til rette for at godstransporten i så stor grad som mulig skal gå på sjø og bane i stedet for på veg. For at de enkelte transportformene skal bli så effektive som mulig, må de fungere effektivt sammen i effektive trafikk-knutepunkt. For å få dette til må det gjøres tiltak i infrastruktur, organisatoriske tiltak og økonomiske/finansielle tiltak. Enkelte EU-land gir støtte til intermodal transport. Hva er Regjeringens plan for å utvikle intermodal transport?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-02-27:
Intermodal transport er et vanskelig uttrykk, vanskelig tilgjengelig for folk flest. Men det handler om å ha et transportnett der de ulike transportmåtene henger godt sammen, og ikke minst at vi har transportknutepunkter der flere transportmåter og transportvirkemidler møtes i felles punkter, slik at overgangen fra den ene transportformen til den andre transportformen blir så god som mulig. Burde ikke et så viktig rammeverk som det å tilrettelegge for bedre transportknutepunkter kanskje vært avklart og avgjort før man kjører en høring om Nasjonal transportplan? Her snakker vi bl.a. om å omklassifisere stamveier. Det dreier seg riktignok bare om 250 km, men det er viktig for å få vei, bane og havn til å henge sammen på en god måte.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-02-27:
Eksempelet fra Stavanger er et godt eksempel, men der har gode aktører snakket godt sammen. Slik er det dessverre ikke alle steder. Vi har utfordringer mange andre steder, bl.a. fordi det er mange aktører som kanskje ikke snakker like godt sammen. Et av tiltakene på det organisatoriske plan er ikke minst å få en sterk og tydelig, aktiv statlig aktør, som kan ta et overordnet grep for å få på plass disse transportknutepunktene. Mangel på slike er å ligne med flaskehalser i et nasjonalt transportsystem. Etter mitt og Fremskrittspartiets syn bør det være et sterkere statlig engasjement for å få bort flaskehalsene. Vi må se på avgiftsstruktur, se på engasjementet i terminalstruktur, men ikke minst må vi se på oppstartstøtte til å få på plass slike nødvendige transportknutepunkter. Hvor er Regjeringens aktivitet for å få dette til før vi får planen på plass?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2008-02-27:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «I det siste er det skapt usikkerhet rundt den fremtidige kapasiteten i ferjesambandet Flakk-Rørvik. Signaler er kommet om at MS «Sogn», som har betjent sambandet i tillegg til de to ferjene som til daglig trafikkerer sambandet, skal tilbake til Møre og Romsdal før påske. For Fosenregionen vil det være uholdbart å gå påske- og sommertrafikken i møte med en lavere ferjekapasitet enn den som har vært der de to siste årene. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at ferjekapasiteten på sambandet Flakk-Rørvik opprettholdes?»
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2008-02-27:
Jeg takker statsråden for svaret, og for at hun også er villig til å gå inn og vurdere mulighetene for innleiing av en ekstra ferje for å dekke trafikken på dette området. Jeg går ut ifra at statsråden er veldig godt kjent med både beliggenheten av Fosen i nærområdet til Trondheim og med trafikken over fjorden der, både næringstrafikk ikke minst trafikken for bosatte på Fosen som har behov - for å komme inn til byen - og turist- og hyttetrafikken, særlig i helgene, i høytidene og om sommeren. Det er helt meningsløst, i hvert fall sett fra et lokalt synspunkt, å flytte et gjensittingsproblem fra ett fylke over til et annet fylke. Når Stortinget blir nevnt her, er det helt absurd å tenke seg at Stortinget med den formuleringen mente at man så å si skulle flytte dette over til et annet fylke. Man så at gjensittingsproblemet var stort i Nordland og Møre og Romsdal, og pekte på det, men mente vel ikke at man skulle skape et nytt gjensittingsproblem. Det kan vel ikke være riktig?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2008-02-27:
Jeg håper inderlig at statsråden skjønner alvoret i denne situasjonen. Jeg forstår godt at man også har et problem i Molde-Vestnes og andre steder, at det kanskje er mer permanent trafikk gjennom uken der, og det er ikke meningen å sette disse alternativene opp mot hverandre. Jeg velger å oppfatte stasråden positivt, at hun nå vil gå alvorlig og aktivt inn i en dialog med de lokale myndigheter for å forsøke å finne en løsning på dette. Det kan vel ikke stå på økonomi. Mitt spørsmål går også på om det virkelig er nødvendig å ta det opp i Stortinget hver gang man skal få en ferje på plass, for å få til en regularitet i trafikken på et så sentralt trafikkert område som Flakk-Rørvik og Fosen er. Jeg håper inderlig at vi kan finne løsninger som gjør at vi slipper å gjøre det. Mitt andre spørsmål er: Vil det også være en mulighet her for å kunne få en permanent beredskap, så å si, som kan tre inn i slike situasjoner som denne, f.eks. ved at man også har en overslagsbevilgning i budsjettet som gjør at man ikke må ty til nye bevilgninger for å få dette på plass?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-02-27:
Jeg har et spørsmål til samferdselsministeren: «Bømlopakken i Hordaland er en bompengepakke som har vært forberedt og planlagt i mange år. Prosjektene, pakken, er ferdigbehandlet med positive vedtak både lokalt og fylkeskommunalt. Prosjektet ser imidlertid nå ut til å stoppe opp i Vegdirektoratet, uvisst av hvilken grunn. Prosjektpakken er planlagt med mindre enn 20 prosent statlig finansiering. Hva kan statsråden gjøre for å få prosjektet fram til stortingsbehandling snarest?»
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-02-27:
Jeg takker for svaret. Det var i grunnen det jeg fryktet, for her er det altså en uenighet som jeg oppfordrer statsråden til å rydde opp i. Det er lansert en del andre prosjekter innenfor denne pakken som ikke er behandlet lokalt, og som ikke er behandlet fylkeskommunalt, og det er dem Statens vegvesen henviser til. Jeg syns det er ganske viktig å holde på det som er pakkens grunnlag, og som altså er behandlet av disse organene. Jeg mener at fylkeskommunens behandling av bompengepakken er nøyaktig slik fylkeskommunen har behandlet andre bompengepakker. Slik man ser dette lokalt og regionalt, er dette ferdigbehandlet. Jeg vil oppfordre statsråden til å gå inn i dette én gang til og se om det er mulig å løse opp denne floken som tydeligvis er skapt her.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-02-27:
Jeg takker igjen for svaret og vil gjerne komme med et tilleggsspørsmål. Det går på at her er det en situasjon hvor man lokalt har én oppfatning av hvordan pakken er blitt behandlet, mens man i Vegdirektoratet har en litt annen holdning. Jeg har lyst til å appellere litt til statsråden, for jeg vet at hun er veldig opptatt av disse stedene som tar store løft lokalt, og som påtar seg stor belastning for sitt næringsliv. Her snakker vi altså om den største oppdrettskommunen i Hordaland. 60-70 pst. av all slaktet fisk kommer fra Bømlo. Der er det kjempedårlige veger, og de tar denne ekstrabelastningen. Det er kun 20 pst. statlig bidrag til dette prosjektet. Dette er prioritert i Hordaland fylke, og så stopper det opp. Det skyldes at ting går for tregt i det sentrale byråkratiet. Man stiller stadig nye spørsmål som ikke har relevans til den behandlingen som har foregått. Det er denne appellen jeg har til statsråden, og jeg håper at hun vil se på dette på nytt.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2008-02-27:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Siden i fjor har titusener som bruker lokaltog i Oslo-området opplevd mange innstillinger og forsinkelser. Det er besynderlig at man ikke makter å etablere vedlikeholdsrutiner og beredskap som kan forebygge problemene. De ansvarlige har i media vist til at de har for små budsjetter. I november varslet statsråden at hun ville ha full rapport om situasjonen. Hva er kommet ut av dette til nå, mener statsråden det kan drives et godt lokaltogtilbud innen budsjettrammene, og hvordan vil hun forsikre seg om at dette skjer?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2008-02-27:
Takk for et grundig svar. Det er viktig å leve seg inn i den situasjonen som nå har vært i de siste månedene. Jeg må bare si at i tillegg til de store medieomtalte innstillingene hvor det er total stans, er det mange innstillinger og situasjoner som er vanskelige for trafikantene også utenom dem som skaper store oppslag. Senest i morges stod folk og ventet, fordi det var store innstillinger i rushtidstrafikken, man måtte trenge seg inn på togene, osv. Det som jeg må spørre om, går på det å godta svar som handler om at det er stor togtrafikk, og at man har stramme budsjetter, osv. Er det ikke et ansvar for den sittende ledelsen i Jernbaneverket og i NSB - de har jo hvert sitt ansvar, selvsagt - å kunne drive togtrafikken på et helt annet nivå når det gjelder stabilitet og service til kundene enn det vi ser i dag, innenfor gjeldende budsjetter? Kan vi godta svar som bare viser til budsjetter, slitt materiale og mye togtrafikk?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2008-02-27:
Hvis det er noe som Jernbaneverket og NSB burde kunne håndtere og ha erfaring med, er det i hvert fall situasjoner med innstillinger og togstans. Vi opplever jo også hver gang at det er problemer med å sette opp kapasitet nok til å hjelpe trafikantene i disse situasjonene. De som har avgjørende ting man skal nå, f.eks. et fly eller store møter, må basere seg på andre måter å komme fram på, eller ha veldig gode tidsmarginer. Jeg vil også spørre om man vil legge opp en annen prosess med hensyn til å inngå avtaler med store selskaper som Ruter, som nå har stor busskapasitet i Oslo-området, for å håndtere innstillingssituasjoner, og stille helt andre krav til informasjon. Det er mange mennesker som føler at det er riktig å reise med tog. Tog er populært, tog er flott i forhold til miljø, og tog er veldig effektivt når det gjelder å komme seg inn til byen. Det kan skapes en veldig positiv utvikling for tog i Oslo-området hvis man greier å ta hånd om dette. Jo viktigere miljøet blir, jo mindre kan vi godta den nåværende situasjonen.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-27:
Det er et kort og greit spørsmål, og det skal få et kort og greit svar, kanskje noe lengre enn spørsmålet. Jeg tror vi er helt enige, for Regjeringa slår fast i Soria Moria-erklæringen at vi skal ha et nært og sterkt politi. Politiet skal være tilgjengelig i lokalsamfunnet, både i de større byene og i mindre landkommuner. Tilgjengelighet er sjølve kjernen i politiets trygghetsskapende virksomhet. Et lokalt forankret politi må ha en god kommunikasjon med publikum. Det er viktig at politiet utvikler strategier og rutiner som ivaretar dette samspillet og sikrer tilgjengelighet til publikum. Jeg er av den oppfatning at lokale politienheter, som eksempelvis politiposter, kan gi gode resultater dersom disse er kunnskapsdrevet og i nært samspill med nærmiljøet. Det er derfor Regjeringa satser på å utvikle politiposter. Det har i løpet av de siste 20 årene blitt etablert fem politiposter i Oslo politidistrikt. Oslo S ble opprettet i 1987, Holmlia i 1995, Romsås og Hovseter i 1996 og Furuset i 1997. Tidligere nedleggelser av politiposter i Oslo skjedde i 1999 under Bondevik I, da Hovseter ble nedlagt, i 2003 under Bondevik II, da Romsås ble nedlagt, og i 2004 under Bondevik II, da Furuset ble nedlagt. Når det gjelder nedleggelsen av politiposten på Oslo S, som representanten nå spør om, har jeg tidligere fått opplyst at den ble stengt på grunn av oppussing ved Oslo S, og at det ikke er besluttet å legge den ned. Når det gjelder en eventuell reetablering på Oslo S, opplyser Politidirektoratet at en etablering er avhengig av om politiet kan tilbys egnede lokaler. Politidistriktet ønsker å reetablere en eller annen form for politipost på Oslo S - og det ønsker også Regjeringa, og vi har lagt mye inn på å få det gjort, for det har aldri ligget i kortene at denne politiposten skal nedlegges - men da i lokaler som er mer tilgjengelige for publikum enn de tidligere lokalene. Det er i dag en dialog mellom ledelsen av Oslo politidistrikt og ledelsen ved Oslo S om etablering av ny politipost på Oslo S. Følgelig er jeg veldig glad. Denne regjeringa har ikke signalisert noe ønske om å legge ned politiposter, snarere tvert imot. Her vil jeg vise til piloten vi har opprettet på Moelv, som det ble bevilget ekstra penger til over statsbudsjettet i 2006, og som har vært i drift siden februar 2007. Hedmark politidistrikt har i 2008 fått 1 mill. kr til fortsatt drift av denne posten. Etableringen av politiposten i Moelv har blitt godt mottatt av publikum lokalt. Utviklingen i antallet registrerte saker og oppdrag bekrefter dette inntrykket. Posten er en prøveordning som skal evalueres ved årsskiftet 2008/2009. Evalueringen skal omfatte publikums oppfatning, kommunens vurdering og politiets samlede vurdering av tjenestetilbud og ressursutnyttelse. Etter denne evalueringen vil det bli tatt standpunkt til den videre organiseringen av denne politiposten, men dette er en erfaring vi vil bruke når vi ønsker å bygge ut ytterligere politiposter andre steder i landet, også i Oslo. Vi har ambisjoner om å opprette politiposter i Oslo - det motsatte av hva tidligere regjeringer har gjort, som har lagt ned.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-27:
Jeg har absolutt følelsen av at vi får gehør for det, men til syvende og sist er det vi som bestemmer i det spørsmålet. Når det gjelder etableringen i bl.a. Moelv og den dialogen vi nå har i Oslo, er det ingenting innad i vårt system som tyder på at man har noen motforestilling til dette - snarere tvert imot. De motforestillingene de måtte ha til politiposter, måtte i tilfelle gå på opposisjonen, som valgte å legge ned tre-fire politiposter i Oslo i forrige periode. Jeg håper virkelig vi får støtte også i Stortinget for å etablere flere politiposter. Jeg mener det er en veldig god måte å bruke ressursene i politiet på, fordi det er en enklere måte å organisere politiets virksomhet der hvor vi ikke har hatt tilstedeværelse, og man også kan få en balanse mellom det å være til stede i et kontorlokale og det å ha en mobilitet og kunne være ute i landskapet, som også er viktig. Så vi er innstilt på å fortsette vår satsing på å etablere politiposter.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-27:
Det har gått politiske signaler om at vi mener det er viktig å få etablert dette tilbudet på Oslo S igjen så raskt som mulig. Men jeg stusser litt over representantens argumentasjon, at det er greit å nedlegge politiposter på Furuset, Hovseter og andre steder fordi det var politimesteren som foreslo det, og fordi det skjedde under det forrige regimet. Men når man får en stans som følge av oppussing på Oslo S, lager man ganske mye oppstyr rundt det og framstiller det som feil politikk. Det er, for å understreke det en gang til, ikke Regjeringas vilje og ønske å legge ned politiposten ved Oslo S. Vi har nå en dialog med NSB og dem som drifter stasjonen, for å finne egnede lokaler. Vi har også ambisjoner om å etablere flere politiposter - ikke bare i Oslo, men også andre steder. Da håper jeg at Kristelig Folkeparti forlater den kursen de hadde under den forrige regjeringa, hvor man la ned poster, og blir med oss for å bygge opp nye.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-02-27:
Jeg vil stille følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «Fiskerinæringen er viktig for bosetting og verdiskaping i Norge. Regjeringen har gitt næringen 2 år med strukturfrys, runden med NOx-avgift, strengere leveringsforpliktelser, distriktskvoteordning og mer subsidier til konkurrerende skipsfart. Kystfiskeutvalget la nylig frem forslag til radikale endringer i kvotesystemet, og Regjeringen vil nå ha en ny bred debatt om helt grunnleggende vilkår for fiskerne. Ser ikke statsråden at det er behov for stabilitet og forutsigbarhet i fiskerinæringens rammebetingelser?»
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-02-27:
Jeg vil takke for svaret. Til tross for statsrådens forsikring om at stabile rammebetingelser er et mål for denne regjeringen, vil jeg bemerke at to år med strukturfrys, og et og et halvt år på å avklare NOx-spørsmålet, var i drøyeste laget med hensyn til uforutsigbarhet for fiskerinæringen. For noen dager siden kom et annet regjeringsoppnevnt utvalg, likelønnsutvalget, med sin rapport. De hadde et kontroversielt forslag om tvungen tredeling av omsorgspermisjonen. Statsministeren var da raskt ute med å avlyse den debatten, for det skapte uro hos mange småbarnsforeldre. Det er ingen tvil om at Kystfiskeutvalget også skaper betydelig uro i fiskerinæringen, og at det er fullt mulig for Regjeringen - hvis den vil - å avklare enkelte spørsmål, med tanke på en politisk avklaring. Ser ikke statsråden at fiskerinæringen har et behov for en slik rask avklaring? Jeg vil også spørre statsråden: Hvilken framdrift legger man opp til når det gjelder politisk behandling? Vil denne saken komme til Stortinget i denne stortingsperioden, eller vil man skyve det over stortingsvalget i 2009?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-02-27:
Jeg synes det er litt oppsiktsvekkende at statsråden ikke kan avklare om saken kommer til Stortinget i denne stortingsperioden. Når det gjelder selve innholdet i saken, går altså forslaget ut på at alle som er bosatt ved fjordene langs kysten i Finnmark, skal få en ny rett til å fiske så mye at det gir et økonomisk grunnlag for en husholdning. Retten skal ikke bare gjelde samene, den skal også gjelde alle som er innbyggere langs kysten i Finnmark. Det er ingen tvil om at dette er et dramatisk forslag. Det vil være snakk om et ganske omfattende fiske, og kvotene må da tas fra dem som i dag er aktive fiskere, både i Finnmark og i andre kystfylker. Det er derfor etter min mening ganske forståelig at Fiskarlagets leder, Reidar Nilsen, beskriver dette forslaget som en hån mot dem som i dag er fiskere, og ber om at Regjeringen legger det i skuffen en gang for alle. Mitt spørsmål til statsråden er: Har departementet sett på hvilke konsekvenser dette vil kunne få for kvotefordelingen? Hvem er det som eventuelt må ta regningen? Og hvor stor vil kvoteomfordelingen måtte bli hvis dette forslaget skulle bli vedtatt?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-02-27:
For det første vil jeg si meg helt enig med representanten Hansen i at fiskerinæringen er viktig for både verdiskaping, bosetting og sysselsetting langs kysten, og jeg er opptatt av at næringen skal ha gode og stabile rammebetingelser. Jeg vil for øvrig minne om at nytt strukturregelverk er på plass, og at Regjeringen også har oppnådd enighet med de berørte næringene om å opprette et NOx-fond. Så vil jeg også understreke at det må være mulig å ha et offentlig ordskifte om en næring som er basert på utnyttelse av en felles ressurs. Demokratisk styring utelukker på ingen måte forutsigbarhet - og omvendt. Bakgrunnen for opprettelsen av Kystfiskeutvalget var at stortingsflertallet bad om det i forbindelse med behandlingen av finnmarksloven i forrige stortingsperiode. Høyres medlemmer i Stortinget var en del av det flertallet som bad om at samer og andres rettigheter til fiske i havet utenfor Finnmark skulle utredes. Stoltenberg-regjeringen overtok stafettpinnen etter Bondevik II-regjeringen. Vi har fulgt opp anmodninger fra Stortinget om å utrede dette spørsmålet, og utvalget, det såkalte Kystfiskeutvalget, leverte sin innstilling i forrige uke. Jeg mener det er en selvfølge at denne uredningen sendes på en bred høring og deretter behandles i Regjeringen. Jeg vil påpeke at det ikke er Regjeringens forslag som nå er ute på høring, men en enstemmig innstilling fra et uavhengig utvalg. Jeg antar at også representanten Hansen slutter seg til at vi følger demokratiske prinsipper i behandlingen av utvalgets forslag.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-02-27:
For det første vil jeg si at jeg har stor respekt for det brede stortingsflertallet som i forrige stortingsperiode bad om utredning om rettighetsforholdene i havet utenfor Finnmark, og jeg synes at de forslagene utvalget har lagt fram basert på forhistorien, fortjener en skikkelig prosess. Jeg vil også at partiet Høyre, næringsorganisasjonene, de berørte lokalsamfunn osv. skal ha mulighet til å si sin mening om denne saken før Regjeringen konkluderer. Regjeringen har enda ikke tatt stilling til hvor lang høringsfristen skal være. Her må vi avveie hensynet til at folk skal få sette seg skikkelig inn i saken og ha god tid til å si sin mening, mot behovet for at både næringen og andre berørte skal ha en avklaring om ikke altfor lang tid.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-02-27:
I forrige stortingsperiode innførte daværende fiskeriminister Svein Ludvigsen en ny struktur for havfiskeflåten uten at det hadde vært gjenstand for bred debatt. Det gjorde at den nye strukturpolitikken ikke fikk den nødvendige legitimiteten verken i næringen eller i samfunnet for øvrig. Det har lært meg at når vi skal foreta endringer i fiskeripolitikken, skal det skje etter grundige prosesser og høringsrunder der alle har hatt mulighet til å sette seg skikkelig inn i saken og fått komme til orde. Det skal vi gjøre også i denne saken. Jeg kommer ikke i dag til å konkludere i noen spørsmål når det gjelder det Kystfiskeutvalget har lagt fram, bortsett fra på ett punkt, og det er at jeg anser det som uaktuelt for denne regjeringen å gå inn på ordninger som skiller mellom folk på etnisk individuelt grunnlag.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-01-10:
På vegne av stortingsrepresentantene Øyvind Korsberg, Kåre Fostervold og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om tiltak for å redusere landbruksbyråkratiet.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-01-10:
Jeg har ikke kunnet unnlate å legge merke til at representanten Lundteigen fra Buskerud forsøker å gjøre seg til en talsmann for landbruksnæringen her i Stortinget. I sitt innlegg sier han at etter eget synspunkt er loven genial. Nå har representanten Lundteigen vært en aktør i den landbrukspolitiske debatten i ganske mange år. Det må bekymre representanten Lundteigen at utviklingen går i helt motsatt retning av den som han har vært en predikant for i disse årene. Han har selv vært en oppglødd landbrukskandidat som har kommet ut fra Landbrukshøgskolen på Ås for å begynne i landbruket. Hvordan mener Lundteigen at landbrukskandidater i dag som selv ikke har odelsrett, skal kunne få etablert seg i landbruksnæringen?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-01-10:
Jeg må si at de uttalelsene som representanten Lundteigen her kommer med, nok er noe av det mest oppsiktsvekkende jeg har hørt fra Stortingets talerstol så langt i denne stortingsperioden. Jeg har så langt oppfattet representanten Lundteigen å være en talsmann for en sterk, privat eiendomsrett her i landet. Men nå sier han altså at Senterpartiet i regjering skal innføre strenge statlige krav overfor dem som eier landbrukseiendommer. Hvis de ikke oppfyller kravene, skal de miste retten. Jeg forstår det altså slik at de da skal miste eiendomsretten til landbrukseiendommen. Det kan ikke forstås som noe annet enn at Lundteigen nå står for en statlig overtakelse gjennom krav overfor landbrukseiendommer som ikke blir drevet på den måten som Senterpartiet ønsker.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-01-10:
Også jeg synes at denne saken har fått en merkelig utvikling. Organisasjonen Nei til EU har gjort dette til en EU-sak. Det har i denne saken blitt reist tvil om et mindretall her på Stortinget vil stemme imot det rådet et flertall i folket vil gi Stortinget ved en eventuell EU-avstemning. Det mener jeg er noe man må tenke godt over. Jeg var også en av de representantene som i forbindelse med valgkampen i 2005 kom i skade for - jeg gjentar: kom i skade for - å svare på noen spørsmål fra organisasjonen Nei til EU. Jeg svarte da i samsvar med det Fremskrittspartiet inntil 2005 hadde stemt når det gjelder lignende forslag som det vi nå debatterer. Jeg har følt det særdeles ubekvemt med den kampanjen som organisasjonen Nei til EU har satt i gang mot enkelte representanter som faktisk tok seg tid til å svare på de spørsmålene som organisasjonen Nei til EU sendte ut i 2005. Det er mange stortingsrepresentanter som sitter her i dag, som ikke tok seg tid til å svare på de spørsmålene, av forskjellige grunner. Men vi som tok oss tid til å svare på spørsmålene, skal altså bli brukt i en kampanje for syn som vi på ingen måte deler. Organisasjonen Nei til EU kan merke seg følgende: Organisasjonen Nei til EU trenger ikke ta kontakt med undertegnede noe mer.Organisasjonen Nei til EU kan merke seg at undertegnede er positiv til en aktiv norsk europapolitikk.Organisasjonen Nei til EU kan notere seg at undertegnede mener at det er totalt udemokratisk dersom et mindretall i Stortinget skal blokkere et ja-flertall i folket.Organisasjonen Nei til EU kan merke seg at undertegnede ikke ønsker å bli utsatt for den type bondefangeri som organisasjonen nå bedriver overfor representanter som skal stå til ansvar overfor sine velgere. Det er mulig at jeg i dag hadde stemt slik jeg den gang lovte organisasjonen Nei til EU, men den hinsides kampanjen organisasjonen Nei til EU nå har satt i gang mot de representanter som tok seg tid til å svare på de spørsmål som organisasjonen stilte, har gjort at jeg nå har endret oppfatning og følger flertallet i Fremskrittspartiets stortingsgruppe og stemmer ja til forslaget i dag. Jeg føler at det er det mest demokratiske å gjøre i forhold til en del av de synspunkter som jeg mener at en del representanter for nei-siden står for.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2008-01-10:
På vegne av stortingsrepresentantene Tord Lien og meg selv fremmer jeg forslag om å legge det frivillige verneforslaget til grunn for ferdigstillelsen av Trillemarka og Rollagsfjell.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
For det første vil jeg understreke at Senterpartiet ønsker rådgivende folkeavstemninger i alle saker som har med suverenitetsavståelse å gjøre. Det er grunnlaget for det forslaget vi i dag diskuterer. Når det gjelder spørsmålet om suverenitetsavståelse, har Grunnloven et klinkende klart mindretallsvern. Det har vært forutsatt fra Grunnloven ble etablert. Det ble ikke minst klargjort da § 93 ble vedtatt i 1962, med det nåværende flertallskravet, at det skal være 3/4 flertall ved suverenitetsavståelse. I Senterpartiet vil det være ulike holdninger i partiet. Men partiet vi aldri gå ut i forkant av en folkeavstemning og proklamere hva standpunktet vil være. Det vil være opp til den enkelte representant å tolke dette resultatet i tråd med det som er intensjonen i Grunnloven.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Som sagt er mindretallsvernet i Grunnloven særdeles sterkt. Jeg undres litt over at ellers konservative personer er så opptatt av å endre Grunnloven på dette området. Når det gjelder Senterpartiets syn på EU-avstemning og annen suverenitetsavståelse, ønsker vi folkeavstemning, som skal være rådgivende. Så vil det i neste omgang være slik at den enkelte representant vil vurdere det spørsmålet. Selvsagt vil også partiet vurdere det spørsmålet, men det vil ikke være slik at Senterpartiet på forhånd vil proklamere om vi sier ja eller nei til et knapt flertall ved en slik avgjørelse. Jeg har lyst til å understreke at det også er basert på at hver enkelt representant har en velgerkontrakt. Det ville vært veldig merkelig hvis vi fikk et meget knapt ja-flertall i folket og det f.eks. ble et stort nei-flertall i Nord-Trøndelag, som jeg kommer fra, at jeg ville vært tvunget til å stemme ja i et slik tilfelle. Det må den enkelte representant vurdere ut fra Grunnlovens intensjoner.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Det forslaget som Åslaug Haga og Marit Arnstad har fremmet, er basert på at en ønsker å klargjøre premissene for avståelse av suverenitet, gjennom at det skal være en obligatorisk folkeavstemning i slike saker, og det skal være en rådgivende folkeavstemning, slik Senterpartiet bestandig har stått for, og som er det prinsippet vi ønsker å arbeide for videre. Jeg har lyst til å understreke at det er særdeles viktig at en i forbindelse med avgivelse av suverenitet tar hensyn til klare råd. Jeg har lyst til å påpeke at da § 93 ble vedtatt i 1962, grunngav Høyres Svenn Stray, senere stortingspresident og utenriksminister, kravet til 3/4 flertall med ønsket om en så høy grad av nasjonal enighet som mulig i et så viktig spørsmål. Svenn Stray sa at «kravet bør være et relativt stort flertall i folket». Så det er ikke slik at det bare er Senterpartiet som har foreslått endringer. Også Høyre forandrer holdning i forbindelse med slike saker.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Den sedvane som er nedfelt gjennom at en har rådgivende folkeavstemning, er viktig. Det ønsker vi å grunnlovfeste gjennom det forslaget Marit Arnstad og Åslaug Haga har lagt fram. Vi mener det er særdeles viktig å slå fast at folkeavstemningen skal være rådgivende, i og med at det er i Grunnlovens ånd, og Grunnlovens intensjon er et mindretallsvern som gjør at hver enkelt representant må vurdere en slik sak. Det står fast fra Senterpartiets side. Når det gjelder spørsmålet om - jeg beklager, men jeg oppfattet ikke det siste spørsmålet, president!
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Tusen takk! Den eneste muligheten for å unngå en krise er at vi klargjør at det er stortingsrepresentantene i denne sal som må ta ansvaret for å vurdere resultatet av en folkeavstemning.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Som jeg har gjentatt mange ganger i dette replikkordskiftet, er det slik at Senterpartiet som parti i forkant ikke vil binde sine representanter til å …
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
... å følge opp det resultatet som folkeavstemningen gir. - Kan representanten Foss gjenta spørsmålet, siden han avbrøt meg?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Til det svarer jeg nei. Senterpartiet vil be sine representanter vurdere resultatet av en folkeavstemning. Det har vi gjort tidligere, og det står vi på fortsatt.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Representanten Lønning sa i sitt siste innlegg at denne saken ikke har bakgrunn i spørsmålet om EU-medlemskap, men det har å gjøre med å rydde opp i såkalt inkonsistens i Grunnloven. Uansett er det slik at denne saken har basis i diskusjonen rundt EU-medlemskapet. Det er hevet over enhver tvil at ja-siden ikke vil ha EU-medlemskap som tema ved stortingsvalg. Derfor legger de opp til en snarvei til EU-medlemskap gjennom dette forslaget. Forslaget innebærer at et stortingsflertall kan søke om EU-medlemskap, gjennomføre forhandlinger og vedta innmelding i EU med to tredjedels flertall etter en folkeavrøysting med knapt ja-flertall. Grunnloven krever, som vi vet alle sammen, tre fjerdedels flertall. Forslaget fratar et mindretall retten til å påvirke Stortingets sammensetning gjennom en åpen EU-debatt før et valg. Et slikt forslag kan ikke karakteriseres som noe annet enn en svekking av mindretallsvernet i Grunnloven og å endre spillereglene. Det har også Åslaug Haga påpekt i en kommentar i en avis her forleden, og det oppfatter representanten Lønning som sjikane. Jeg må bare påpeke at det er vel få som er så flink som Lønning til å karakterisere andre folk fra denne talerstolen. Det er forskjell på bindende og rådgivende folkeavstemninger. Et råd gjør ikke de folkevalgte representantene om til stemmemaskiner uten et selvstendig ansvar for vedtak som etter Grunnloven skal fattes av Stortinget. Det er innmelding i EU som krever kvalifisert flertall. Det kreves ikke kvalifisert flertall for å fortsette med den situasjonen vi har i dag. Jeg har lyst til å si at dersom EU-tilhengerne ønsker en større grad av et rent flertallsstyre, kan de gå inn for et system med bindende folkeavstemninger. Da blir avgjørelsen flyttet fra Stortinget til folket. Fremskrittspartiet vil, som de har sagt i salen her, komme med forslag om bindende folkeavstemninger, men det har Høyre og Arbeiderpartiet bestandig gått imot. Så til forslaget fra Arnstad og Haga på nytt igjen. Forslaget tilsikter, som jeg sa i mitt forrige innlegg, å motvirke så langt som overhodet mulig at beslutningssystemet låser seg fast. Det kan best hindres ved at Stortingets konstitusjonelle enekompetanse eksplisitt markeres. Det at vi foreslår å grunnlovfeste både at en folkeavstemning skal være obligatorisk i § 93-relevante saker, er det ene, og det andre er at den skal være rådgivende. Det er grunnlaget for forslaget fra Senterpartiets representanter, og det er også grunnlaget for vårt standpunkt til hvordan vi skal tolke en folkeavstemning, som flere av representantene her har kommet inn på i debatten i dag.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Det er selvsagt slik, som representanten Lønning her understreker, at det er fritt fram og veldig bra at ulike representanter fra ulike partier har mulighet til å legge fram forslag til endringer av Grunnloven. Det skulle bare mangle, for å si det sånn. Det er ingen forskjell her når det gjelder kvalifisering sett fra Senterpartiets side. Vi er selvsagt opptatt av å endre reglene i den retning vi mener er riktig, på samme vis som representanten Lønning og andre er opptatt av å endre reglene i den retning de mener er riktig. Det er en ærlig og demokratisk sak, la det være sagt én gang for alle. Vi ønsker selvsagt ikke andre regler for Senterpartiet enn det er for Høyre eller de andre partiene i Stortinget. Når det gjelder EØS-avtalen, er alle kjent med at Senterpartiet er motstander av den EØS-avtalen vi har inngått. Vi var motstandere av å gå inn i den avtalen. Vi har nå, i den situasjonen vi er i i dag, akseptert å regjere sammen med Arbeiderpartiet og SV på basis av EØS-avtalen, men også på basis av en avtale om at vi skal la EU-saken ligge i ro.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Representanten Hagen spør om en definisjon av § 93-relevante saker. Jeg vil bare understreke at det er saker som Stortinget selvsagt i så tilfelle må vurdere er relevante for folkeavstemning. Det er en politisk sak, som også Hagen her påpeker. Etter vår mening er f.eks. EØS-saken en sak som burde vurderes for folkeavstemning. Når det gjelder spørsmålet om oppfølging av folkeavstemningen, har vi flere ganger i denne debatten sagt at i tråd med Grunnlovens mindretallsvern forbeholder Senterpartiets representanter seg retten til å vurdere en folkeavstemning både ut fra flertallets størrelse og ut fra den velgerkontrakt den enkelte representant har i sitt område. Valgdeltakelse er også et element som må vurderes i den sammenhengen.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Jeg beklager at jeg ikke besvarte det spørsmålet fra representanten Hagen i første runde. Ja, jeg føler meg bekvem med det standpunktet. Jeg føler at det er riktig i forhold til vår tolkning av intensjonene i Grunnloven.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Forslagsstilleren tar opp et viktig tema, som gjelder viktigheten av forutsigbare rammevilkår for norsk næringsliv for å legge til rette for langsiktige investeringer i Norge. Politisk stabilitet og klarhet er av stor betydning for den enkelte borger og for tilliten til det demokratiske systemet. Når det er sagt, er det likevel min klare oppfatning at det er Stortinget og de enkelte partienes politiske vilje og evne til å prioritere som kan sikre stabilitet og forutsigbarhet i de politiske beslutningsprosesser, ikke eventuelt grunnlovsvern av f.eks. budsjettvedtak. Langsiktighet i seg selv er et politisk mål som vil være avhengig av politisk ståsted og skjønn. En grad av parlamentarisk fleksibilitet er derfor viktig i dette spørsmålet. Behovet for forsvarlig og oppdatert dokumentasjon som grunnlag for politiske vedtak taler også imot en for stor grad av langsiktig binding. Et tema som jeg tror vil bli mer diskutert i årene framover, er om vi i likhet med flere av våre naboland skal vurdere om det er områder på budsjettene som det hadde vært mer naturlig å ha et langtidsbudsjett for. Uten å foregripe debatten kunne eksempler på slike budsjettområder være investeringsrammer for Forsvaret og investeringsrammer for samferdselssektoren. Senterpartiet vil ikke bifalle grunnlovsforslaget fra Carl I. Hagen om endring av Grunnloven § 75 med sikte på å legge til rette for en større grad av stabilitet og klarhet i politikken og i rammebetingelsene for norsk næringsliv.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-01-10:
Det framkommer av innstillingen i denne saken at Senterpartiet og Kristelig Folkeparti er enige. Siden Bjørg Tørresdal har lagt fram en del av de synspunktene vi er veldig enige om, trenger ikke jeg bruke så veldig mye tid fra denne talerstolen. Det som er hovedpoenget for oss i Senterpartiet, er at denne ordningen er prøvd ut i bare to valg. Vi mener derfor at det er for tidlig å endre den. Det er også grunnlaget for at vi mener at dagens ordning, der det ikke er adgang til å stryke kandidater på listene, bør opprettholdes. Og det er grunnlaget for at vi går imot forslaget. For øvrig merker vi oss at flertallet «ber Regjeringen utrede muligheten for å gjeninnføre en ordning med strykning av listekandidater». Slik sett gir ikke det noen direkte føring for hva som skal innføres ved neste valg.
Sigrun Eng (Arbeiderpartiet), 2008-01-10:
Denne saka dreier seg om to grunnlovsforslag, som saksordføraren sa, om å oppheve eller endre Grunnloven § 107, som omhandlar odels- og åsetesretten. Dette er forslag som Arbeidarpartiet ikkje støttar. Etter næringsfraksjonen sine vurderingar er det viktig at vi har eit lovverk for landbrukseigedommar som er ein del av, og som støttar opp om, landbrukspolitikken vår. Vi skal ha ein variert bruksstruktur som bidreg til aktivitet og busetjing over heile landet, og vi skal m.a. støtte opp om dei tradisjonelle familiebruka. Odelsloven speler ei viktig rolle i denne samanhengen. Det er mange gode grunnar til at vi skal oppretthalde dette lovverket òg i framtida. Eg er likevel samd med andre i at det kan ha nokre uheldige utslag, men enkelte ulemper kan ikkje forsvare at heile instituttet må opphevast. Det ville, etter Arbeidarpartiet si vurdering, fått svært negative følgjer for landbruksnæringa og busetjinga i Distrikts-Noreg. Regjeringa har no eit arbeid på gang som har som målsetjing at lovgiving og praksis skal bidra til at eigedomsressursane blir utnytta betre enn tidlegare til nærings- og busetjingsformål. Det er i den samanhengen sett i gang eit arbeid med å tilpasse lovgivinga til Regjeringa sine mål i landbrukspolitikken. Heilt konkret dreier dette seg m.a. om å gjere verkemidla i jordloven, konsesjonsloven og odelsloven meir målretta enn i dag. Landbruks- og matdepartementet har òg til vurdering om vedtak om buplikt er målretta nok. Det blir i den samanhengen gjort ei vurdering av korleis ulike verkemiddel i eigedomspolitikken kan bli brukt for å styrkje og oppretthalde busetjinga. Departementet vurderer òg dei norske vedtaka om buplikt i lys av EU-domstolen sitt vedtak omkring buplikt i Danmark. Departementet vil i løpet av vårsesjonen sende ut på høyring forslag om endringar i lovgivinga for landbrukseigedommar, og vi ser fram til å få nye lovforslag til behandling her i Stortinget i løpet av året.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-01-10:
Dette er ikke stedet for en generell landbruksdebatt. Det som foreligger til behandling, er spørsmålet om man skal endre en gammel grunnlovsbestemmelse om odels- og åsetesretten, heretter kalt odelsretten, for alle praktiske formål. Jeg ser ikke bort fra at det kan være argumenter både for og imot, men for en konservativ teller det noe at en ting har vart en stund, at bestemmelsene har lange tradisjoner, at grunnlovsbestemmelsene har bidratt til mange selveiende bønder, som vi som konservative setter uhyre stor pris på, og at det gir forutsigbarhet for en næring og for en stor befolkningsgruppe. Så er da spørsmålet: Er argumentene imot så sterke at de taler for en endring? Vi synes altså ikke det. Vi ønsker å opprettholde bestemmelsen, men ser allikevel det som mindretallet påpeker - for den saks skyld også andre representanter for flertallet - at landbruket står overfor en del nye utfordringer som må forutsette endringer på andre områder. Det var vel en representant for Fremskrittspartiet som sa at vi nå lever i en annen tid enn da Grunnloven ble vedtatt. Det skal det ikke være stor uenighet om i denne sal. Det er dog slik at en del tradisjoner - for den saks skyld familie og arv, som er en gammel tradisjon - er i en ny tid i dag, men gamle, gode verdier som er overlevbare, karakteriseres jo nettopp ved at de kan tilpasses en ny tid. Det tror jeg også tradisjonene i landbruket kan gjøre. Men samtidig må man da være villig til å se på bopliktbestemmelsene, på konsesjonslovbestemmelsene, på prisregulering og ikke minst på det vell av bestemmelser i jordbruksavtalen som gjør landbruket til en gjennomregulert næring. Dette er det mulig å gjøre noe med, uavhengig av grunnlovsbestemmelser.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-01-10:
Representanten Lånke mente at jeg hadde en litt omtrentlig omgang med historien. Det vil jeg ikke la bli stående uimotsagt. Representanten må gå i sitt innlegg og finne ut at jeg omtalte grunnlovsbehandlingen av § 93 i 1962. Og siden representanten Lånke sa han hadde lest denne tredagersdebatten, vil jeg gjerne utfordre ham til å komme med et sitat, eller henvise til når i debatten i 1962 om grunnlovsendringene spørsmålet om å koble grunnlovsbestemmelsen til en folkeavstemning ble tatt opp. At det ble tatt opp i EEC-debatten senere, er jeg godt kjent med, men mitt sitat gjaldt altså en henvisning til en historiker, Tor Bjørklund, og ikke til en politisk redaktør i Dagsavisen. Jeg tror i og for seg at historikere er bedre å holde seg til enn Dagsavisens eller - for den saks skyld - andre avisers politiske redaktører når det gjelder å beskrive historien. Igjen: Jeg utfordrer representanten Lånke med hensyn til sitatet fra debatten i 1962.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-01-10:
Senterpartiet forsøker stadig å fremstille seg som et særlig grunnlovskonservativt parti, men det er en helt falsk fremstilling. Senest i dagens møte foreligger det to forslag fra Senterpartiet som begge samler Senterpartiets oppslutning alene om å endre Grunnloven. Så Senterpartiets grunnlovskonservatisme går ut på at de ønsker de endringer de er enig i, men de ønsker ikke de endringer de er uenig i. Jeg tror det er en holdning som de fleste har, også til Grunnloven. Når det gjelder det å få vite hva Senterpartiet og senterpartirepresentanter mener om å respektere et folkeavstemningsresultat, forstår jeg det slik at da har Senterpartiet som partiorganisasjon opphørt å eksistere, for vi vil ikke få noe svar fra Senterpartiet på hva deres representanter vil gjøre. Vi må altså henvende oss til hver enkelt og spørre hva vedkommende vil gjøre, før folkeavstemningen. Da er mitt spørsmål: Vil Senterpartiet som partiorganisasjon pålegge sine representanter å klargjøre før en folkeavstemning hva de vil gjøre med resultatet - respektere det eller ikke?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-01-10:
Det var ikke det jeg spurte om!
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-01-10:
Vil Senterpartiet som parti be sine representanter om å klargjøre før en folkeavstemning om de vil respektere resultatet?