Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Dette er en viktig dag, for vi vedtar på mange måter et alternativ til mye av det som møter dem som ikke klarer å betale sine bøter. For regjeringen har det vært maktpåliggende i det arbeidet vi har gjort med kriminalomsorgen, at vi klarer å tenke alternativt. Nå kan noen kanskje si at det ikke er så mange det dreier seg om, men det er faktisk slik at vi i løpet av denne debatten, og den foregående, og dette vedtaket, når det blir iverksatt, klarer å spare såpass mye kapasitet i kriminalomsorgen og de lukkede plassene at vi i løpet av disse formiddagstimene har bygd et mellomstort fengsel i Norge. Det er mellom 70 og 80 plasser som belegges med bøtesonere, så vidt jeg erfarer, og det er jo åpenbart at her har vi store muligheter for å ta noen grep for å treffe bedre. Jeg synes at saksordføreren, Michaelsen, holdt et veldig godt innlegg og redegjorde godt for saken. Det er kommet innspill i høringsprosessen, som også saksordføreren var inne på, som jeg synes det er verdt å lytte til når det gjelder iverksettelsen av det og utarbeidelsen av nærmere retningslinjer, og hvordan dette skal igangsettes. Det er særlig to forhold jeg har lyst til å nevne, som jeg synes er interessante, og som også saksordføreren var inne på. Det ene er muligheten for at man i større grad enn det som kanskje lovforslaget bærer preg av, kan tenke «restorative justice» når man skal gjennomføre bøtesoningen. Det er et innspill som jeg synes vi skal ta med oss, fordi det kan hende vi snakker litt forbi hverandre når det gjelder at det er private som skal gjennomføre samfunnsstraffen, slik det står i forslaget. Men det er sånn at hvis man i en samfunnsstraff og en samfunnstjeneste kan bidra til å gjenopprette skade, har vi fått en dobbel effekt av det. Så jeg vil gjerne be om at man vurderer å gjøre det om til et oversendelsesforslag, for jeg synes det er en tanke som man skal forsterke i innføringen av dette. Jeg tror ikke vi er særlig uenige om at hvis man klarer å få til en gjennomføring av bøtesoningen slik at man gjenoppretter skade – eksempelvis at en 17-åring som har tagget ned en vegg, får en bot og bidrar med å male den veggen – er det, etter mine begreper, en god tjeneste. Da beveger vi oss over til en straffereaksjon som ikke bare er en smell – at man får en pine – men at man faktisk også bidrar til å gjøre situasjonen lettere for dem som er rammet av kriminaliteten. Så jeg mener at det bør vi lytte til, og jeg tror at kriminalomsorgen er parat til å se på det, og at det faktisk også gjøres i en viss utstrekning også ved gjennomføring av tradisjonell samfunnstjeneste i dag. Det andre forholdet er Høyres forslag om økt forskningsinnsats på dette. Her er vi heller ikke uenige. Så jeg vil be Høyre om å vurdere å gjøre om det forslaget også, særlig når man hører det jeg nå sier, fordi vi har forskning som går på samfunnsstraff, og har hatt forskning som går på samfunnsstraff, både nasjonalt og nordisk, og det er maktpåliggende for oss, når vi nå igangsetter flere alternative reaksjoner, bl.a. elektronisk kontroll, utvidelse av samfunnsstraffen osv., at vi måler hvordan vi lykkes med det. Jeg vet at Statistisk sentralbyrå er i ferd med å gjøre en undersøkelse på oppdrag fra oss vedrørende dette, men vi jobber med en forskningsstrategi som jeg synes bør ha som et veldig sentralt moment at man får styrket innsatsen mot dette rettet inn mot effektmåling av de nye reaksjonene. Det bør være førsteprioritet når det gjelder vår forskningsinnsats, fordi det er her vi har gjort betydelig politisk endring, i stor grad samstemmig, her i huset. Det er jeg svært villig til å se på, særlig i forbindelse med den forskningsstrategien. Så min sterke anmodning er at man oversender det forslaget.