Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2020-12-03:
Koronapandemien har rammet helse, trygghet, arbeidsplasser og økonomi for folk over hele jordkloden. Politikkens aller viktigste oppgave framover blir å bidra til større trygghet for folk i Norge, både de som er rammet av krisen direkte, og de som føler utrygghet for arbeidsplassen sin og nære familiemedlemmer som er rammet. Rådmenn og kommunepolitikere må nå legge budsjetter med stor usikkerhet for de utgiftene de har fått, og som de pådrar seg langt inn i 2021. Pandemien rammer vanlige folk, da må statsbudsjettet også prioritere vanlige husholdninger. Men regjeringen og Fremskrittspartiet har sine prioriteringer. Med Høyre og Fremskrittspartiet i regjering har avgiftene økt med over 6 mrd. kr. SSB dokumenterte i 2019 at avgiftene særlig rammer husholdninger, og særlig dem med lav inntekt. Det er en rar logikk at man må drikke øl og begynne med snus for å få avgiftslette fra det borgerlige flertallet. Regjeringen er godt kjent med bibelske ord og uttrykk, og jeg vil minne om det som står om at etter sju fete år kommer sju magre. For det er slik regjeringen må tenke når de prioriterer dem som har mest fra før, og i sitt budsjettforslag sender en regning og deler av et sluttoppgjør for sin oljepengebruk til landets pasienter. Milliardregningen skal gå til en million pasienter. Nordmenn som opplever sykdom, må ta støyten for regjeringens fete år. I år topper Høyre det hele med å gjøre det dyrere å være syk og billigere å være rik. Arbeiderpartiet har hele tiden foreslått en mer sosial løsning, der taket på egenandeler for sykdom settes til 2 460 kr. I budsjettforliket ser det ut til at Fremskrittspartiet var de som fikk regjeringens kalde hjerte til å banke, og at de nå stiller seg bak Arbeiderpartiets opprinnelige forslag. Det er utrolig at budsjettforliket ikke skjermer sykehusbudsjettet, men kutter med såkalte ABE-kutt. Det er også utrolig at budsjettforliket forsterker fastlegekrisen ved å kutte i ALIS-ordningen, som sikrer rekruttering av sårt tiltrengte nye fastleger midt i en pandemi. Regjeringen la i år fram en handlingsplan for fastlegeordningen, men ved aller første korsvei svikter de. Med Fremskrittspartiet og regjeringens kutt vil kommunene få enda større problemer med å beholde og rekruttere fastleger. Det er det motsatte av det pasientene, fastlegeordningen og kommunene trenger – en fullstendig svikt fra en regjering som har forpliktet seg til å redde fastlegeordningen. Vi har lenge vært klar over at en ny smitteoppblomstring var sannsynlig, særlig på grunn av de siste månedenes importsmitte, og regjeringen har iverksatt strenge tiltak for å slå viruset ned til juleferien. Første bølge i mars kom overraskende på. Det tok forståelig nok tid både å stokke armer og bein og å få systemene på plass. Denne gangen har vi ingen unnskyldning for at vi ikke så det komme. Tiltakspakkene som er lansert, er dessverre ikke sterke nok, og vi kan ikke la koronakrisen få skape nye helsekriser eller nye sysselsettingskriser, som rammer hardt i det lokalsamfunnet de rammer. I forrige runde sviktet vi de eldre, dem som sliter med psykisk helse og rus, og sårbare barn og unge. Det finnes ingen unnskyldning i denne runden. I Trøndelag melder Fylkesmannen om 1 500 nye bekymringsmeldinger fra barnevernet. Vi må sikre de utsatte bedre. En krise vil alltid forsterke de forskjellene som allerede er i samfunnet, og det vil ramme de mest utsatte. Nå må det være vanlige folks tur. Det burde statsbudsjettet reflektert.