Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-27:
For noen uker siden – det var like rundt utskiftingene i Regjeringen – ble det sendt ut en pressemelding fra Finansdepartementet. I ingressen der står det «Hva med å prøve seg som finansminister på Kristin Halvorsens kontor?» Jeg lurte et øyeblikk på om det var noe med regjeringsskiftet jeg ikke hadde helt fått med meg, om at det var en allmenn mulighet til å fylle den plassen. Det var det ikke, men derimot var det en lansering av et nytt økonominettspill fra Finansdepartementet. Nå trodde jeg ikke det var spekulasjon og spill som var i første rekke i det departementet, og ved nærmere gjennomsyn var det et spill for ungdom om samfunn og økonomi – og det kan være vel og bra. På den annen side slo det meg at finansministeren har kommet med noen løfter, ikke minst i barnehagepolitikken, som kanskje gjorde at dette «med å prøve seg som finansminister» var en erkjennelse av at løftene ikke er oppfylt. Det er ikke til å komme fra at de forventningene som denne regjeringen har skapt i veldig mange grupper i det norske samfunnet, har falt proporsjonalt med antallet måneder i regjeringskontorene. Det er vel en lærdom noen hver kan høste av. Når Kristelig Folkeparti legger fram sitt alternative budsjett, er det også for å legge fram et budsjett vi mener vi kan stå for når vi en gang kommer tilbake i de kontorene hvor den utøvende politikken finner sted. Sentralt for oss er at vi ønsker å bygge et samfunn hvor medmenneskelighet og omsorg er styrende verdier. Hvert enkelt menneske har en ukrenkelig verdi, og det skal stå i sentrum for samfunnsbyggingen og for samfunnets institusjoner. Fattigdom, urettferdighet og nød er ikke noe et humant samfunn kan forholde seg passivt til, enten det er hjemme hos oss selv eller langt bortenfor våre egne grenser. Det som stadig kommer nærmere inn på oss, er vårt ansvar for å forvalte miljøet til beste for alle mennesker – både de som lever i dag, og ikke minst de som kommer etter oss. Derfor har vi satset på dette når vi framlegger vårt alternative budsjett. Det kommer bl.a. til uttrykk gjennom følgende satsinger: Vi ønsker å bringe bistanden opp til 1 pst. gjennom å avsette 458 mill. kr mer enn Regjeringen gjør i sitt forslag. Innenfor dette ønsker vi å prioritere Afrika, utdanning og helse. Vi ønsker også å prioritere innsatsen mot fattigdom her hjemme. Over 300 mill. kr går direkte til fattigdomssatsing, i tillegg til en lang rekke andre tiltak som vil virke i samme retning. Jeg må si at jeg blir litt lei av denne sammenlikningen med hva Bondevik II-regjeringen gjorde og ikke gjorde. Det var Bondevik II-regjeringen som igangsatte en konkret fattigdomssatsing. Når man ser på regnskapet for 2005, altså det siste året hvor Bondevik-regjeringen satt, brukte staten 650 milliarder kr. For budsjettet for neste år foreslås det å bruke 771 milliarder kr, altså 121 milliarder kr mer. Så kan jeg retorisk spørre om regjeringspartiene, når de vet at de har over 120 milliarder kr mer, synes at de har satset på fattigdom hjemme i den grad de fattige fortjener det. Hver og en får svare for seg selv. Sammenlikningen med andre regjeringer halter utrolig når man tar med seg hvilken enorm rikdom denne regjeringen forvalter i 2008-budsjettet, stipulert til 771 milliarder kr, som vi skal bruke. I vårt budsjettalternativ mener vi også at vi reflekterer alvoret i klimatrusselen mer enn det Regjeringen gjør. Det betyr en kraftig vridning av skattene nettopp for å initiere et mer miljøvennlig forbruk. Det blir mer kroner til fornybar energi, kollektivtrafikk og jernbane. For Kristelig Folkeparti er det sivile samfunn en viktig hjørnestein i samfunnet. Vilkårene for frivillige, ideelle aktører blir vesentlig styrket i vårt budsjettalternativ gjennom en egen frivillighetspakke. I omsorgssektoren øker vi innsatsen med 200 mill. kr på samme felt. En trygg oppvekst er kanskje det beste vi kan gi våre barn for å trygge hele vårt samfunn. Skolesatsingen har det vært mye snakk om – eller kanskje vi skal si den manglende skolesatsingen fra den sittende regjering. Vi synes ikke det er et riktig grep å øke timetallet ytterligere når vi ser at kommunene allerede innskrenker på antall lærere. Vi vil heller fylle de timene vi allerede har, med mer kvalitet og bedre oppfølging av den enkelte elev. Derfor styrker vi også barne- og familievernet. Det gir en tryggere oppvekst, og det er viktig for de barna som kanskje har de største utfordringene i sin oppvekstsituasjon. Vi gir også mer til rusomsorg og tiltak for barn av rusavhengige og psykisk syke. Når det gjelder høyere utdanning, er det symptomatisk at mitt eget universitet, Universitetet i Oslo, hvis styret får det som det vil, neste år skal kutte 200 mill. kr. På mitt gamle fakultet, juridisk fakultet, foreslår man for å spare penger å kutte eksamenstiden fra 8 til 6 timer, og å kutte sensorene ned til én pr. student når eksamen avgis. Det sier meg noe om at det er mye som skal til før vi kan si at vi har noe løft på den sektoren. I eldreomsorgen hadde vi nå faktisk forventet en forpliktende tverrpolitisk opptrappingsplan fra Regjeringen, slik det ble lovt fra regjeringspartiene i valgkampen. Foreløpig har vi ikke sett noe til den. Vi mener at dagens eldre fortjener en opptrappingsplan, og vi mener også at det er nødvendig. Det er en stor utfordring når vi vet at innen rehabiliteringen er én av sju senger stengt de to siste årene. Det må faktisk bety at folk som har behov for rehabilitering, nå ikke får det. Seniorpolitikken er viktig. Reidar Sandal var inne på at stadig flere kommer i arbeid, og vi vet også at det er stort press i norsk økonomi. De ikke-sosialistiske partiene har i fellesskap forslag som sørger for at flere kan bruke mer tid i arbeidslivet, ved at det bl.a. tas initiativ for at 68- og 69-åringer skal ha mer igjen for å arbeide, ved at vi fjerner avkortningen i forhold til den pensjonen de har. Jeg synes at etter at Regjeringens forslag ble lagt fram, har veldig lite skjedd i Stortinget knyttet til budsjettbehandlingen. I finanskomiteen har vi hatt over 50 høringsinstanser. Det er ikke sikkert Regjeringens forslag i ett og alt har vært fullkomment, men når det skjer endringer på rundt 100 mill. kr, sier det noe om at løpet stort sett er lagt. Så vil jeg si at endringene, de 100 mill. kr, i hvert fall peker i riktig retning. Det er bostøtte, det er mer til rusavhengige, og det er i hvert fall et ørlite signal når det gjelder utdanning og forskning. Selv om disse 27 mill. kr ble oversolgt av representanten Holmås, er det nå i hvert fall et signal, uten at jeg er helt sikkert på at det gir noe utslag på Richters skala som er av betydning! Årets nobelprisvinner i litteratur, Doris Lessing, har sagt: Tenk feil om du vil, men tenk for all del selv. Jeg tror Regjeringen har tenkt selv når det gjelder både rederi- og kraftverksbeskatning, men de har altså tenkt feil, og det skal vi komme tilbake til om to dager. Jeg synes de endringene som gjøres her, peker i gal retning for næringslivet og når det gjelder incitamenter for mer fornybar energi. Jeg vil med dette ta opp Kristelig Folkepartis forslag, både dem vi er alene om, og dem vi står sammen med andre om.