trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-05-10:
Justis- og beredskapsdepartementet foreslår i proposisjonen endringer i lov 15. mai 2008 nr. 35 om utlendingers adgang til riket og deres opphold her, dvs. utlendingsloven. Det foreslås at det fastsettes en særskilt bestemmelse om bortvisning av hensyn til grunnleggende nasjonale interesser eller utenrikspolitiske hensyn i lovens kapittel 14. Samtidig foreslås det at departementet kan gi fullmakt til andre enn Utlendingsdirektoratet til å treffe vedtak om bortvisning i sikkerhetssaker. I denne forbindelse er det i første rekke tenkt på å gi vedtakskompetanse til Politiets sikkerhetstjeneste i hastesaker om bortvisning av hensyn til grunnleggende nasjonale interesser. Det er også foreslått enkelte mer rettstekniske endringer. Lovforslaget har vært på høring. Komiteen merker seg at formålet med forslaget er å klargjøre regelverket om bortvisning av tredjelandsborgere av hensyn til grunnleggende nasjonale eller utenrikspolitiske hensyn samt å gi fullmakt til andre enn UDI til å treffe slike bortvisningsvedtak. Komiteen merker seg at Advokatforeningen, Jussformidlingen, UDI og UNE er positive til forslaget, mens Antirasistisk Senter har kritiske merknader til forslaget. PST og Politidirektoratet er også positive til forslaget i sine uttalelser. Komiteen merker seg videre at høringsinstansene, bortsett fra Jussformidlingen og Antirasistisk Senter, er positive til forslaget om å gi fullmakt til andre enn UDI om bortvisning av hensyn til grunnleggende nasjonale interesser eller utenrikspolitiske hensyn. UDI støtter forslaget, men peker på at endringen vil kreve nye rutiner. UNE påpeker at hensynet til ensartet praksis og likebehandling vil ivaretas ved at departementet er klageinstans. Dette støttes også av Advokatforeningen i deres uttalelse. Antirasistisk Senter er derimot kritisk til en slik fullmakt. Komiteen merker seg også at departementet i proposisjonen sier at forslaget ikke vil medføre vesentlig flere vedtak om bortvisning eller vesentlig endre fordeling av ressursbruk mellom de ulike etater, og at forslaget heller ikke vil medføre vesentlige administrative eller økonomiske konsekvenser – det er da en enstemmig komité. Og så bare kort til det forslaget som er levert inn av SV: «Stortinget ber regjeringen iverksette evaluering av lovendringen etter 2 år.» Arbeiderpartiet kommer ikke til å støtte dette forslaget.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-05-10:
Om ti år kan Norge mangle 90 000 fagarbeidere. Det tallet bør være en vekker, både i utdanningspolitikken og – like mye – i arbeids- og sosialpolitikken. Skal vi få unge til å velge yrkesfag, er det like avgjørende å sikre et anstendig og seriøst arbeidsliv som det er å ha politikk for tidlig innsats eller bedre fagutdanninger. Ifølge en undersøkelse blant unge under 30 år sier ni av ti at de ser på bygg- og anleggsyrket som et viktig og samfunnsnyttig yrke. Det er veldig positivt. Men 73 pst. mener at bygg- og anleggsfagene har lav status. Når det gjelder elektrofag, svarer 65 pst. det samme, og 64 pst. mener helsefag har lav status. Til sammenligning svarer 80 pst. at studiespesialisering har høy status. Sånn bør det ikke være, og vi må ta tak i årsakene til at disse oppfatningene er så pass vanlige. Grunnen er ifølge undersøkelsen unges bekymring for hva slags type arbeidsmarked som møter dem etter utdanninga, bekymring for svart arbeid, for useriøse aktører og mye billig utenlandsk arbeidskraft i form av mer innleie. Når man er 14–15 år og skal ta et valg om hva man skal bli – et valg for resten av livet – frister det lite å gå inn i bransjer der man forventer å møte uryddighet og press på rettigheter og på lønn. Da velger man heller noe annet. Heldigvis har vi i Norge parter i arbeidslivet som tar ansvar. En samlet bygg- og anleggsnæring, både arbeidsgivere og arbeidstakere, har kommet med forslag som gjør det enklere å være seriøs og vanskeligere å være en useriøs aktør. Dette må regjeringa levere på. Vi kan ikke akseptere at enkeltbedrifter opererer som gratispassasjerer i den norske modellen, lar andre ta ansvar for å sikre standardene i arbeidslivet, eller overlater til andre å sikre kompetansen i næringa ved å la andre ta inn lærlinger. Hvis vi skal få flere fagarbeidere, må politikken henge sammen. Arbeiderpartiet vil satse på fagarbeidere, på yrkesfag, gi skolene oppdatert utstyr på fagutdanninga, øke støtten til lærebedrifter og gi yrkesfaglærerne et kompetanseløft, men vi mener også at elevene fortjener å møte et anstendig og trygt arbeidsliv når de er ferdig utdannet. Et løft for yrkesfagene er egentlig helt verdiløst dersom man ikke samtidig tar tak i situasjonen i enkelte bransjer i arbeidslivet. Arbeidet i skolen og arbeidet i arbeidslivet må gå hånd i hånd. Derfor er det all mulig grunn til å berømme aktørene i byggenæringa som har kommet med disse forslagene, og vi har også all mulig grunn til å gi dem støtte i å få gjennomført den pakken med tiltak de har foreslått – hele pakken, alle tiltakene, ikke bare ett og ett, stykkevis og delt.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-05-10:
Representantforslaget fra Senterpartiet handler om norske arbeidsplasser og om å utvikle norsk kompetanse. Vi tar hver og en av oss daglig valg som påvirker norsk verdiskaping. Når vi er i butikken og legger utenlandsk yoghurt i handlekurven, velger vi samtidig bort norske arbeidsplasser og norsk verdiskaping. Når en bedrift skal kjøpe nye kaffekrus eller kontormøbler og velger utenlandske varer, velger de samtidig bort norske arbeidsplasser og norsk verdiskaping. Og når staten skal bygge nytt regjeringsbygg, kan en enten velge bort norske arbeidsplasser eller satse på norske arbeidsplasser og kompetanse. Selvsagt skal vi ha konkurranse, og selvsagt skal vi også ha konkurranse fra utlandet. Vi skal respektere de regelverkene som regulerer dette, men vi må bruke det handlingsrommet som regelverket gir oss, og det er det som ligger i Senterpartiets representantforslag. Vi vil ha anbud som gjør norsk arbeidsliv konkurransedyktig, og det er selvsagt at et norsk regjeringskvartal skal være bygd av norske materialer. Tre er et viktig og miljøvennlig byggemateriale. Et nytt regjeringskvartal vil være et særs viktig bygg for landet vårt, og det er derfor viktig at vi nytter dette bygget til å vise fram og fremme bruk av tre og andre norske materialer. Det er avgjørende viktig at disse avklaringene blir tatt tidlig i planleggingen. Den dagen eventuelt den kinesiske marmoren er på båten på vei til Oslo, er det for sent. Næringskomiteen har nå til behandling en ny lov om offentlige anskaffelser, og for Senterpartiets del vil det også her være viktig at dette er utformet på en måte som legger til rette for norsk og lokalt næringsliv og deres mulighet til å delta i anbudskonkurranser. Det handler om å bruke handlingsrommet i internasjonale avtaler, og vi må vektlegge mer enn kun laveste pris. Representanten Kapur fra Høyre omtalte tidligere betydningen av et byutviklingsprosjekt. Det er vel og bra, men det må være tindrende klart at spørsmålet om et nytt regjeringskvartal handler om nasjonal politikk. Det skal være nasjonens bygg. Vi har jo fått stadfestet at Oslo ikke har en egen regjering. Senterpartiet er tidlig ute. Vi ser at vi får ikke flertall nå. Vårt håp er at de andre partiene våkner før det er for sent.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-05-10:
Innovasjon Norge er et viktig redskap for å bidra til verdiskaping. Det er et viktig prinsipp at Innovasjon Norge skal ha en lokal forankring. Derfor var det gledelig at det ikke var flertall for å oppheve det fylkeskommunale medeierskapet i Innovasjon Norge, og Senterpartiet er, i likhet med Arbeiderpartiet og SV, ikke enig i at en opphever lovkravet om regionale styrer i Innovasjon Norge. Jeg tok bare ordet for å understreke at Senterpartiet, i likhet med Arbeiderpartiet og SV, har gjort rede for våre primærstandpunkt i Innst. 131 L for 2015–2016, der vi hadde den diskusjonen. Vi så derfor ikke behov for å ta en ny runde på det i denne innstillingen. Det er det også gjort oppmerksom på i innstillingen.
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2016-05-10:
Det er ingen tvil om at det er behov for en endring når det gjelder dette regelverket, og det som regjeringen har foreslått, er særdeles godt begrunnet. Denne lovendringen er ikke kommet for å løse dagligdagse problemer. Det er et regelverk for å handle i situasjoner der Norges eller et annet Schengen-lands indre sikkerhet, folkehelse eller offentlig orden er truet. Av og til vil det være nødvendig å utvise en utlending på grunn av hensynet til grunnleggende nasjonale interesser eller utenrikspolitiske hensyn, og da vil det av og til måtte handles raskt. Lovendringen gir derfor politiet eller PST vedtakskompetanse etter første ledd annet punktum i § 126. Så kan man, som noen av høringsinstansene, påpeke og hevde at begreper som «grunnleggende nasjonale interesser» og «utenrikspolitiske hensyn» er vage eller vanskelige å fatte, men her må det utvises et klokt skjønn fra politiets side når slik bortvisning skal foretas. Men f.eks. før terroren i juli i 2011 var det ingen som kunne forestille seg at slik terror skulle kunne finne sted. Lærdommen fra den tid er at vi må planlegge for det uforutsette, for det uforutsigbare. Derfor er det nødvendig med relativt vide fullmakter når det gjelder å iverksette de riktige tiltakene på riktig tidspunkt, og her har vi i Fremskrittspartiet full tillit til PSTs vurderingsevne. Så er det litt pussig når SV i sine merknader er kritisk til at PST skal ha denne fullmakten, men UDI er jo enig i det, og da blir det rart. Da burde denne komitéinnstillingen kunne få en enstemmig tilslutning.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2016-05-10:
Denne saken, som det for øvrig er en enstemmig komité som står bak, både merknader og innstilling, dreier seg om deltagelse i utbytteaksjeprogram og kapitalforhøyelse i Statoil ASA. Komiteen viser til at styret i Statoil ASA annonserte på selskapets kapitalmarkedsdag den 4. februar 2016 at styret vil legge fram forslag om et toårig program for utbytteaksjer til behandling på Statoils generalforsamling den 11. mai, altså i morgen. Forslaget om utbytteaksjer vil være et tilbud til selskapets aksjeeiere om å motta hele eller deler av sitt kontantutbytte i nyutstedte aksjer til en rabattert pris. I praksis gjennomføres dette ved at mottatt utbytte benyttes til å tegne nye aksjer gjennom kapitalforhøyelse i selskapet. Hvis aksjeeiere velger å motta utbytte i form av nyutstedte aksjer, vil selskapets totale utbyttebetaling i kontanter reduseres. Som det framkommer i proposisjonen, påpeker styret i Statoil at aksjeutbytteprogrammet forventes å styrke Statoil finansielt i en situasjon med lave eller dagens olje- og gasspriser. Utbytteaksjeprogrammet skal være et verktøy for å styrke Statoils finansielle kapasitet til å kunne investere i lønnsomme prosjekter i en situasjon med lave, variable og usikre priser. Styret har også vektlagt at Statoil skal kunne utnytte de samme finansielle virkemidlene som flere av selskapets konkurrenter, bl.a. Total, Shell og BP, for å nevne noen. Komiteen er av den formening at staten bør delta i utbytteaksjeprogrammet i Statoil ASA. Komiteen mener at staten bør søke å velge den samme aksjeandel og kontantandel som de andre aksjeeierne gjør i sum. Dette vil ivareta statens eierinteresser og vil holde statens eierandel konstant gjennom hele programmet. Til sist: Komiteen viser til at Olje- og energidepartementet i henhold til proposisjonen legger til grunn at staten skal opprettholde sin eierandel på 67 pst. i Statoil ASA, slik Stortinget har vedtatt tidligere.
Ove Trellevik (Høyre), 2016-05-10:
I denne saka er komiteen samrøystes, og det er kanskje på sin plass å takka komiteen nettopp for det. Det er godt at alle parti kan sjå at EØS-rettslege forpliktingar for Noreg også har positive sider. Det er akkurat det denne saka handlar om, at me skal oppretta eit nasjonalt register med opplysningar om offentleg støtte. Det er slik at me uansett har opplysningsplikt til ESA om slik offentleg støtte, og det er ein samla komité som ser positivt på eit slikt register, som vil vera søkbart, ope og tilgjengeleg for fleire, og dette igjen kan bidra til meir openheit om offentleg støtte. Det er ikkje berre ESA, som me frå før av har rapporteringsplikt til, som kan nytta seg av registeret, men også andre offentlege organ og andre som har behov for slik informasjon. Komiteen støttar også regjeringa sitt forslag om at terskelen for registreringsplikt vert fastsett i eiga forskrift, og at sjølve registeret vert ein del av Brønnøysundregistra. Komiteen ser for seg at meirkostnaden til administrasjon med dette vert relativt beskjeden, sett opp mot støttenivået og gevinsten ved meir openheit.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2016-05-10:
Dagens innstilling er resultatet av behandlinga av Prop. 66 L for 2015–2016 om endringar i lov om Innovasjon Noreg, ansvarsforhold og forvalting. Dette er dessutan ei vidarebehandling av Prop. 89 L for 2014–2015 om endringar i lov om Innovasjon Noreg, eigarforhold og forvalting av selskapet, etter Stortingets bestilling den gongen. Eg vil først takke komiteen for eit godt samarbeid og for at vi no har ei innstilling som fleirtalet kan stå inne for. Eg vil også takke regjeringa for oppfølginga av Stortingets oppmodingar, som medfører endringar i ansvarsforhold og forvalting i Innovasjon Noreg, men at eigarstrukturen i selskapet står fast. Det vi truleg kjem til å vedta i dag, vil ha står betyding for utviklinga av næringslivet og verdiskapinga i Noreg framover. Eg er veldig glad for at fleirtalet innser at det er viktig at Innovasjon Noreg får eit større moglegheitsrom til å drive verksemda si. Dette gir hovudstyret i Innovasjon Noreg større handlingsrom til å forme ut kundekontakt, saksbehandling og avgjerdssystem til det beste for bedrifter, gründerar og innovasjons- og næringsmiljø. I ei tid då tusenvis av menneske har mista inntektene sine, er det viktig at vi som politikarar gjer det vi kan for å fremje verdiskaping og nytenking. Dette vedtaket er difor spesielt viktig i så måte. Ein viktig del av å gi større handlingsrom til Innovasjon Noreg er å oppheve påbodet om lovkravet om regionale styre. Dette vil på ingen måte medføre ei maktsentralisering av selskapet der avgjerder blir tatt basert på mindre kunnskap – dette kan eg understreke som tidlegare regionstyremedlem over mange år. Dette vil likevel leggje til rette for at selskapet kan finne den avgjerdsstrukturen som best varetar god saksbehandling. Det er Innovasjon Noreg som kjenner avgjerdsprosessen sin best, og difor er eg glad for at fleirtalet går inn for at selskapet i større grad kan bestemme dette sjølv. Selskapet kan då i større grad sjå til at ein har ei organisering som er tilpassa dei ulike behova i regionane. Vedtaket vil elles innebere nokre mindre ulikheiter mellom lov om Innovasjon Norge og alminneleg selskapslovgiving. I den samanhengen er eg glad for at føretaket blir ansvarleg for eigne forpliktingar, i tråd med hovudregelen for sektorpolitiske selskap. Eg vil med dette tilrå innstillinga om endringar i lov om Innovasjon Noreg, ansvarsforhold og forvalting.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2016-05-10:
Berre kort om SV si åtvaring mot oppheving av krav om regionale styre og meining om at det ikkje er fornuftig. Eg har sjølv sete i styret i regionale SND-kontor og sett korleis dette fungerer i praksis. Det er ikkje slik at desse styra har grenselause fullmakter. Det er slik at desse styra har fullmakter som dei òg gir til administrasjonen. I tillegg har ein program, og viss søknader er innanfor programkategorien, blir dei automatisk innvilga så lenge som det er midlar å tildele. Utover det må desse regionale styra også sende dei store søknadane til styra sentralt. I sum blir dei regionale styra sitjande igjen med relativt lite og blir på mange måtar sandpåstrøarar. Då blir det noko underleg å samanlikne dette med fiskerikontor med to tilsette som kjenner nær sagt kvar einaste fiskar og kvar einaste båt. Vi er eit lite land med ei lita befolkning. Eg trur vi må ta innover oss at viss ikkje vi styrer dette på ein rasjonell og god måte og ikkje bruker unødige ressursar, så legg vi på kostnader på administrasjonssida på ein slik måte at det rett og slett blir uhensiktsmessig og slett ikkje tener verken framtida eller dei som i dag står utan jobb. Det handlar rett og slett om å skape eit samfunn som er kostnadseffektivt, og som bruker ressursane på best mogleg måte. Vi kan ta eit anna eksempel, skatteinnkrevjarar som sit aleine på eit kontor i ein kommune – vi har det i vår kommune. Forslaget om at desse skulle samlast, blei nedstemt. Når ein må organisere det slik at det for kvar enkelt mann som har ei oppgåve, må spesialtilpassast – med kontorutstyr, dataanlegg og alt som vedkommande må ha – og vi skal ha det så spreidd, blir det så ineffektivt at det rett og slett ikkje er up-to-date, for å bruke eit godt, nynorsk ord. Slik kan vi ikkje ha det.
Pål Farstad (Venstre), 2016-05-10:
Det er ikke trangt om taletiden her i dag, men jeg har lyst til å si noe knyttet til Innovasjon Norge fordi dette er en viktig sak. Formålet med Innovasjon Norge er å være statens og fylkeskommunens virkemiddel for å realisere verdiskapende næringsutvikling i hele landet. I en tid med lav oljepris, økende arbeidsledighet og et næringsliv i krevende omstilling er arbeidet til Innovasjon Norge viktigere enn noen gang. Men dersom Innovasjon Norge skal kunne nå målsettingen om å løfte fram flere gründere som kan bidra til verdiskapingen her i landet, er det viktig å lage og gi bedre rammer for eierstyringen, for forvaltningen av selskapet og for utviklingen av Innovasjon Norge som sådan. Dette lå også til grunn da Stortinget behandlet Prop. 89 L for 2014–2015 i desember 2014. Forslagene som ligger her, innebærer at styret i Innovasjon Norge gis større handlingsrom til å utforme kundekontakt, saksbehandling og beslutningssystem til det beste for gründere, bedrifter og innovasjons- og næringsmiljøer. Dette er en utvikling som Venstre støtter. Venstre har også vært opptatt av å organisere Innovasjon Norge slik at fylkeskommunale og regionale behov blir godt ivaretatt. Under behandlingen av Prop. 89 L for 2014–2015 kom det inn flere høringsinnspill om at Innovasjon Norge bør ha større frihet til organisering. Derfor støttet Venstre opphevelse av lovfestingen av regionale styrer, og det er en viktig grunn til at jeg har tatt ordet i denne saken. Vi mener at en slik opphevelse ikke er til hinder for at regionale styrer videreføres der det er hensiktsmessig – der det er hensiktsmessig – og vi legger til grunn at den regionale tilknytningen ikke reduseres, selv om lovfestingen av regionale styrer opphører. Opphevelsen av lovfesting av regionale styrer vil bidra til at Innovasjon Norge kan finne den beslutningsstrukturen som best ivaretar kravene til god saksbehandling. Det vil også gi Innovasjon Norge mulighet til å organisere kundekontakt og interne ressurser, slik at de tilpasses de til enhver tid ulike behovene i de ulike regionene.
Ingunn Foss (Høyre), 2016-05-10:
Hensikten med endringene i lov om Innovasjon Norge er å skape bedre rammer for eierstyringen, forvaltningen av selskapet og for utvikling av Innovasjon Norge som organisasjon. En samlet komité understreker viktigheten av å organisere virksomheten slik at fylkeskommunale og regionale behov blir godt ivaretatt. Innovasjon Norges formål er å være statens og fylkeskommunenes virkemiddel for å realisere verdiskapende næringsutvikling i hele landet. Selskapet skal samarbeide med regionale aktører, og samarbeidet skal reguleres gjennom egne avtaler mellom selskapet og den enkelte aktør. Det er positivt at hovedstyret i Innovasjon Norge får større handlingsrom til å utforme kundekontakt, saksbehandling og beslutningssystem, til det beste for gründere, bedrifter og innovasjons- og næringsmiljøer. Det er også positivt at ulikheten mellom lov om Innovasjon Norge og alminnelig selskapslovgivning reduseres, og at selskapet blir ansvarlig for egne forpliktelser i tråd med hovedregelen for sektorpolitiske selskaper. Endringene åpner for at Innovasjon Norges lokalkontorer kan spesialisere seg og bygge opp sterke fagmiljøer basert på regionale behov og i tillegg ha nasjonale oppgaver og ansvar på ulike områder. Dette vil styrke Innovasjon Norges regionale oppgave. Samtidig styrkes fylkeskommunens rolle som oppdragsgiver, og samspillet mellom fylkeskommuner og Innovasjon Norge befestes gjennom partnerskap. Dette vil bidra til mindre byråkrati og bedre beslutningsprosesser. Stortinget vedtar i dag at det delte eierskapet mellom staten og fylkeskommunene opprettholdes. Hovedstyret endres fra seks til ni medlemmer, som er på størrelse med dagens hovedstyre. Vi er glad for at et flertall i komiteen støtter forslaget om å oppheve lovkravet om regionale styrer.
Ingunn Foss (Høyre), 2016-05-10:
Jeg har en kort kommentar til representanten Fylkesnes’ innlegg, som jeg oppfatter som nokså selvmotsigende med hensyn til det som har vært intensjonen bak denne lovendringen. Oppmykningen i kravene for organisering av Innovasjon Norge åpnet nettopp for mer spesialisert tilstedeværelse, med sterkere fagkompetanse, f.eks. på fisk og fiskeri, der denne drives. Det styrker jo snarere enn å svekke Innovasjon Norges tilstedeværelse. Poenget er ikke at selskapet skal finne opp hva som er de gode tingene i framtida, men de skal hjelpe private ideer videre.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-05-10:
I utgangspunktet hadde eg ikkje tenkt å ta ordet i denne saka, men eg fekk eit sterkt behov for det da innlegga, spesielt dei frå representantane til Høgre og Framstegspartiet, kom. La meg begynne med ein liten metafor: Det skjedde ei omlegging av fiskerikontora i Noreg nyleg. Blant anna blei fiskerikontoret på Skjervøy lagt ned og bestemt flytta til heimbyen min, Tromsø. Dei to personane som var på Skjervøy, hadde kontakt med og kjende til alle næringsutøvarane i regionen. Det er ein region som eksporterer fisk for 3–3,5 mrd. kr i året. Dei kjende alle saman. Grunngivinga var at ein trong å skape sterkare fagmiljø, og dermed skulle ein lokalisere dette i Tromsø. Dei som fekk tilbod om å flytte til Tromsø, takka nei, og stillingane blei erstatta av nyutdanna menneske frå Universitetet i Tromsø, eit universitet eg har gått på – og eg har all mogleg grunn til å anbefale folk å gå der. Men dei er ikkje i nærleiken av å ha den same kunnskapen om næringsfeltet. Metaforen er meint å fortelje noko veldig viktig: Vi kan ikkje utvikle ei forvaltning og eit støttesystem i dette landet som ikkje forstår stader. Det er det som gjer at SV ikkje støttar forslaget om å oppheve vedtaka om regionale styre i Innovasjon Noreg. For kva var heile grunngivinga for at ein oppretta desse regionale styra i utgangspunktet? Det var ein såpass ordinær idé som at det er dei som har skoen på, som veit best kvar han trykkjer. Skal ein ta gode avgjerder, må ein kjenne til stader. I sak etter sak som denne regjeringa lar segle gjennom denne salen, føreslår ein tiltak der stader, geografi og det lokale nivået blir sett bort frå og erstatta av ei form for stadlaus, objektiv saksbehandling. Det er ikkje vanskeleg å lese ut av forslaget at det er nettopp dette det blir lagt opp til også i omorganiseringa av Innovasjon Noreg. Grunngivinga om at dette tar mykje tid, tid som heller kan brukast til kundekontakt, er eit stråmannsargument. Det som er den eigentlege grunngivinga her, er at ein ønskjer ei mykje meir gjennomgripande omorganisering av Innovasjon Noreg, der avgjerder som f.eks. omfattar spennande idear på Senja, skal bli tatt heilt andre stader enn i nærleiken av Senja. Vi står da i fare for at veldig gode idear ikkje blir forstått fordi ein ikkje forstår stadane der dette skjer. Viss løysinga på dei store utfordringane vi står overfor i dette landet, med aukande arbeidsløyse og store strukturelle utfordringar i norsk økonomi, er å flytte avgjerdene bort frå der denne verdiskapinga skal skje, er ein på ville vegar. SV kjem ikkje til å stemme for dette og åtvarar også sterkt imot andre, liknande, forslag som ikkje forstår stader.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-05-10:
Når det gjeld representanten Grimstads argumentasjon, finn eg det litt spesielt at hans problem med dei regionale styra var at han hadde for liten innverknad og dermed går inn for å fjerne dei fullstendig frå kartet. Den logiske konklusjonen på resonnementet hans ville jo vere å utvikle dei regionale styra til å få ei større rolle, slik at det lokale og regionale nivået hadde ei større rolle i dette arbeidet, mens dei no blir fullstendig utraderte. Det synest eg er ein litt underleg inngang til dette spørsmålet. Så til både representanten Grimstad og statsråden sitt resonnement: Det er til å lese ut av både innstillinga og innlegga at selskapet blir målet. Det verkar som om ein har gløymt noko veldig viktig når det gjeld Innovasjon Noreg, og det er at ja, det er eit selskap, men det er det viktigaste verktøyet vårt for å fremje idear rundt omkring i heile landet. Det er ikkje berre eit selskap som vi skal ha ei form for styreforhold til og passe på utgiftene til; dette er eit selskap som vi skal bruke aktivt, med risiko, for å løfte idear rundt omkring i heile landet. Og når selskap blir målet, kan eg forstå desse avgjerdene – spare pengar fordi det verkar som det er eit pengesluk å ha regionale styre. Men dersom målet faktisk er å løfte idear rundt omkring i heile landet, er dette prosjektet heilt feil veg å gå. Så er det det at fylka skal takast ut av eigarskapet, som er det sentrale i dette, og det er jo ein del av det langsiktige arbeidet med å ta frå fylka ei rolle i den regionale utviklinga, bygd på gud veit kva for idé. Dersom ikkje fylka skal ha ei rolle i å utvikle næringslivet i sin region, og at ein frå statleg hald veit dette betre, har ein jo tatt eit ganske spesielt standpunkt, spesielt overfor alle oss stortingsrepresentantar som faktisk kjem frå desse fylka, og som skal prøve å gjere vårt beste i næringskomiteen.
Monica Mæland (Høyre), 2016-05-10:
Innovasjon Norge er som kjent et særlovselskap hvor staten eier 51 pst. og hver av fylkeskommunene 2,6 pst. Innovasjon Norge er en organisasjon som mottar over 40 tildelingsbrev hvert år, har 16 styrer, 22 hjemmekontor og 36 utekontor. Jeg mener at et velfungerende Innovasjon Norge er veldig viktig – kanskje viktigere enn noen gang – for omstilling og utvikling i norsk næringsliv. Og på tross av siste innlegg har mitt motiv for å foreslå endringer i Innovasjon Norge vært å tilpasse kompetansen og innsatsen ved kontorene rundt om i Norge til ulike behov i regionene. Den 19. januar i år behandlet Stortinget et forslag om endringer i Innovasjon Norge, og stortingsbehandlingen viste en bred enighet om de overordnede føringene for Innovasjon Norge: Det skal være statens og fylkeskommunenes virkemiddel, og det skal bidra til bedrifts- og samfunnsøkonomisk lønnsom næringsutvikling i hele landet. Denne enigheten er i tråd med den dialogen vi har ført med fylkeskommunene under forberedelsen av lovendringene. Jeg mener også at bred enighet om hovedføringene er et veldig godt utgangspunkt for oppdragsgiverne, og det er et godt utgangspunkt for eierskapet. Enighet om hovedlinjene er også et gode for Innovasjon Norge og for at selskapet skal kunne tilby stadig bedre og mer relevante tjenester til norsk næringsliv. Vi har fra regjeringens side fulgt opp Stortingets anmodning fra den 19. januar om å komme tilbake med et revidert forslag til endringer i loven. Det er et ønske fra regjeringens side at særlovgivningen for Innovasjon Norge skal bli mer lik den alminnelige selskapslovgivningen, og næringskomiteen peker også på dette i sin innstilling. Klare ansvarsforhold og kjente prinsipper for god eierstyring og selskapsledelse reduserer usikkerhet og gir anledning til å benytte et etablert rammeverk for å løse små og store utfordringer i styringen. Så har det vært noe ulikt syn på hvordan rammeverket for Innovasjon Norge skal utformes, men Stortingets vedtak av 19. januar ga noen klare føringer for et nytt forslag, og de er selvsagt fulgt opp fra regjeringens side. Jeg mener at de endringene som nå er foreslått, vil bidra til at styret får et klarere ansvar. Styret får handlingsrom til å organisere søknadsbehandling og kundekontakt til det beste for Innovasjon Norges kunder, og endringene vil bidra til at distriktskontorene i større grad kan tilpasses regionale behov. Endringene legger også til rette for at Innovasjon Norge skal ha et bredt sammensatt styre med medlemmer fra alle deler av landet, og de vil legge til rette for at Innovasjon Norge kan bidra aktivt til næringsutvikling i regionene. Det er noe både fylkeskommunene og jeg er opptatt av i vår felles eierskapsutøvelse.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-05-10:
Jeg trodde vi var ferdige med å diskutere denne saken, jeg også, men jeg må bare si at man blir litt engasjert når man sitter og hører statsråden si at man var enig om de overordnede linjene i det som kom i forslaget. Det var nettopp det vi ikke var. Vi ønsket ikke å oppheve loven når det gjelder de regionale styrene, og vi ønsket at fylket fortsatt skulle være medeier – det ville jo ikke regjeringen. Nå tapte regjeringen i den ene saken og vant i den andre – på de to punktene – men det er jo ikke sånn at dette er en sak som vi i utgangspunktet ønsket skulle lande sånn, fra vårt ståsted. Så til Oskar J. Grimstad, som sier at han har sittet i dette styret lokalt – der er vi to. Men jeg tror han har sittet der for lenge siden, for han sa at han satt da det var SND-kontor. Det er ganske lenge siden. Nå heter det Innovasjon Norge. Da jeg satt i det styret, var det en veldig fordel da vi satt og behandlet sakene, at vi hadde kunnskap om det regionale næringslivet. Det var ikke en byråkratisk prosess i det hele tatt, det var raskt og effektivt behandlet. De som jobbet der, hadde lagt fram et godt materiale for å behandle sakene, og det var viktig, mener i hvert fall jeg, at det var regionale aktører som kjenner næringslivet, som satt og behandlet dem. Dessverre blir det ikke den muligheten nå, men vi kommer til å passe på at hovedstyret er godt representert med representanter fra hele landet, og at man ikke mister den kontakten og den kunnskapen. Og så blir det interessant å se om noen av fylkene fortsatt får lov til å ha regionale styrer. Det kan faktisk være en del som ønsker det. Hvordan det blir rigget framover, kommer vi til å passe nøye på.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2016-05-10:
Jeg stemte feil.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-02:
På vegne av meg selv vil jeg fremme et forslag om forbud mot bruk av biodrivstoff basert på palmeolje.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-02:
«For å nå målet om å redusere klimautslippene i Oslo med 50 pst. er det helt nødvendig å avslutte all oppvarming av bygninger med fossil olje. Regjeringen har skapt usikkerhet om et slikt forbud ved å foreløpig eller helt avvise forbud mot bruk av fossil fyringsolje i næringsbygg når det er kaldt, såkalt topplast/spisslast. Vil statsråden følge opp regjeringserklæringens mål om å forby all bruk av fossil olje til oppvarming av bygg, og når vil han fremme forslaget?»
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-02:
Statsråden tar seg litt inn igjen her i forhold til det som sto i statsbudsjettet i fjor, nemlig at vurderingen av spisslast ville bli skjøvet på til senere. Derfor vil jeg sitere fra regjeringserklæringen, og der står det at regjeringen vil: «Sikre utfasing av fyring med fossil olje i alle offentlige bygg innen 2018 og forby bruk av fossil olje i oppvarming i alle bygg fra 2020. Enovas støtteordning til konvertering og utfasing av oljefyr styrkes.» Det står altså ikke at det skal fortsatt være lov til å fyre med fossil fyringsolje når det er kaldt, spisslast/topplast. Hvis regjeringen innfører fyringsoljeforbud i alle bygg både når det er varmt, og når det er kaldt, vil Norge kunne kutte 1 million tonn CO2-utslipp årlig, det avgjørende tiltaket for å nå klimamålet i 2020. Mener miljøministeren at det er riktig å innføre et forbud mot å fyre med fossil fyringsolje for gamle Olga i rekkehus, mens Olav Thons hoteller skal få fortsette å fyre med fossil fyringsolje når det er kaldt?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-02:
Det hadde vært bra om vi kunne få et svar fra statsråden om når vi kan forvente å få dette til Stortinget, for vi vil gjerne behandle dette på best mulig måte. Ifølge Oslo kommunes klima- og energiplan står bruk av fyringsolje til oppvarming av bygg for 250 000 tonn CO2 i klimagassutslipp. Dette er en fjerdedel av de samlede klimagassutslippene fra fyringsolje i hele Norge og 20 pst. av Oslos klimagassutslipp. Hvis regjeringen ikke foreslår å innføre forbud mot all fyring med fossil fyringsolje, vil det i realiteten bli umulig for Oslo å nå målene sine om utslippskutt på 50 pst. Selv om statsråden ikke kan garantere forbud mot å fyre med fossil olje når det er kaldt, kan han åpne for at mer ambisiøse miljøkommuner, som Oslo, kan få anledning til å innføre lokale forbud mot all bruk av fossil fyringsolje til oppvarming av bygg, eller vil han eventuelt trenere Oslos klimaambisjoner?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2016-03-02:
Vi trenger ikke et lekket notat fra Utenriksdepartementet for å innse at situasjonen sør i Europa er ekstraordinært vanskelig og potensielt dramatisk for mennesker på flukt og politisk for hele samarbeidet i Europa. I fjor kom over 1 million mennesker til Europa som flyktninger. Vintermånedene er vanligvis lavsesong, men tilstrømningen fortsetter, langt høyere enn på samme tid i fjor. Dramatikken i disse dager utspiller seg ikke langs våre grenser i nord. Utviklingen i fjor viste at vi kan bli overrasket, men det er ikke presset ved norske grenser som bør uroe oss nå. Nå strammes det inn i hvert land, fra nord mot sør der presset stiger – i Hellas, på Balkan – med drama for tusen hjemløse på flukt, og med dramatisk forverret klima mellom land, stikk i strid med hva et samarbeidende Europa står for. Vi må ha beredskap på mange felt, også politisk, for nå står mye på spill: EU-samarbeidet, det europeiske grensesamarbeidet og en samarbeidskultur bygd opp over generasjoner. Vi kjenner neppe den fulle verdien av dette før vi mister det – helt eller delvis. Det er svært alvorlig også for Norge. Dramatikken i Sør-Europa viser hvordan utenriks- og innenrikspolitikken henger tett sammen, som også utenriksministeren var inne på i sin redegjørelse i går. Den utenrikspolitiske håndteringen legger premisser for innenrikspolitikken. Utenriksministeren sa i går at den kritiske fasen ikke nødvendigvis var i fjor, den kritiske fasen kan fremdeles ligge foran oss. Norge deltar i viktige deler av det grensesamarbeidet som nå utfordres. Vi har en stemme, vi har en plass ved bordet. Hvilke konkrete tiltak og initiativ kan Norge bidra med for å stabilisere den situasjonen som nå har oppstått, både på grenseområdet, og ikke minst i det politiske samarbeidet i Europa, som Norge berøres av, og er en del av?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2016-03-02:
For å ta en oppfølging: Knapt noe annet sted i verden finner vi en region preget av så stor fred og fordragelighet som hos oss i Norden. «Riksgrensen følger bekken», står det et sted nede i Østfold, og det er et uttrykk for en flott kultur. Men nå utfordres samarbeidet om grenser også i Norden. Migrasjons- og flyktningkrisen er primært en europeisk krise, men den treffer også Norden med en skarpere tone mellom nordiske land enn vi har hørt på lenge, grensekontroller og innstramninger. De er ment å håndtere en tilstrømning sørfra, men de påvirker også sirkulasjonen i Norden og en vant kultur for samarbeid. Norges plassering ytterst på den skandinaviske halvøya innebærer at tiltak i Danmark og Sverige får direkte og definerende konsekvenser for oss. Nettopp nå, når behovet for nordisk informasjonsutveksling, koordinering og samarbeid er sterkere enn noensinne for å løse problemer i Norden og for å snakke med en sterkere stemme i Europa, hva vil utenriksministeren gjøre for å styrke nordisk samarbeid i migrasjons- og flyktningpolitikk?
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
Takk til representanten Gahr Støre for å ta opp et viktig spørsmål rundt migrasjon. Migrasjon kommer nok ikke bare til å prege året i år, som det gjorde i fjor, men Europa i tiår fremover. Vi må samarbeide tett med EU når det gjelder tiltak for nå å kunne få kontroll på den tilstrømningen som skjer til Europa. I fjor kom det 1 million flyktninger og asylsøkere, og man kan forvente tilsvarende tall i år hvis man ikke greier å få registrert flyktninger og asylsøkere som kommer til Europa, og hvis man ikke får bedre kontroll på Schengens yttergrenser. Den 7. mars skal det være et møte mellom EU og Tyrkia hvor det er vesentlig at de blir enige om en håndtering av flyktningstrømmen og asylsøkerstrømmen som går gjennom Tyrkia. Tyrkia har sagt at de er villige til å ta et ytterligere ansvar utover det de gjør i dag. Tyrkia har tatt imot 2,7 millioner flyktninger og asylsøkere. Ikke noe annet land i verden har tatt imot så mange. Men det er mulig for Tyrkia å etablere ytterligere flyktningleirer hvis vi er med på å finansiere dette. I tillegg må Hellas nå forholde seg til at de er Schengens yttergrense. De må registrere flyktninger og asylsøkere som kommer. De må ta fingeravtrykk. De må dele den informasjonen med andre gjennom databasene. I tillegg er det helt avgjørende at vi greier å stabilisere de landene hvor mange flyktninger og asylsøkere kommer fra, ikke minst nabolandene rundt Syria, hele Nord-Afrika og Sahel. Derfor var konferansen som Norge tok initiativet til, giverlandskonferansen for Syria og nabolandene, så avgjørende. Det kom inn 12 mrd. amerikanske dollar på én dag.
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
Det er riktig som representanten Gahr Støre tar opp, at Norden faktisk er blitt viktigere i en situasjon der utenrikspolitikk er blitt innenrikspolitikk i mye større grad. Norden deler mange av de samme verdiene og mange av de samme synspunktene. Derfor var det en viktig del av den utenrikspolitiske redegjørelsen i går at vi ønsker å styrke det nordiske samarbeidet. Der redegjorde jeg også for at jeg vil ta et initiativ overfor mine nordiske kolleger om at vi nå må jobbe mer sammen om migrasjon, ulovlig innvandring og asylsøkere, og om menneskesmugling og terror – trusler som vi nå bør stå sammen om å møte. Det er også viktig for Norge å bidra til at det er et godt klima mellom de ulike nordiske landene. Det er ikke noen tvil om at denne krisen har ført til en ganske sterk debatt mellom de nordiske landene.
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
I forrige uke gjorde Norge det klart at vi ønsker å omfordele EØS-midler, slik at vi nå støtter Hellas med mange millioner, slik at de kan være bedre forberedt til å møte denne flyktningstrømmen ved at de styrker sitt apparat, slik at de kan få registrert flyktninger og asylsøkere. Vi reallokerer over 20 mill. kr. Norge har bidratt gjennom Frontex med skip. Utenriksdepartementet har gitt støtte til Redningsselskapet for aktiviteter som de nå bedriver i Egeerhavet. Norge er den største giveren i forhold til folketallet til Syria og nabolandene. Vi er også i reell størrelse en av dem som gir mest i humanitær støtte. Når det gjelder ansvarsfordeling i spørsmålet om flyktninger og asylsøkere, gjorde jeg det i går klart at regjeringens syn er at vi må ha en mye mer rettferdig ansvarsfordeling i Europa. Det kom 1 million flyktninger og asylsøkere i fjor, og de kom til veldig få land. Dette må opp og stå i de kommende ukene, ellers er jeg redd for at dette systemet kan bryte sammen.
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
Jeg trodde at de utfordringene vi står midt oppi nå i Europa, som det refereres til, er kompliserte nok i seg selv, men når vi nå også skal fakturere inn de amerikanske primærvalgene, løfter vi det til et enda høyere nivå når det gjelder kompleksitet. Som representanten Hareide vet inderlig godt, er det ikke klokt av en norsk utenriksminister å ha synspunkter på ulike kandidater og en demokratisk prosess som foregår i et annet land. Og dette er ikke et hvilket som helst land – det er vår nærmeste allierte. USA er en svært god venn av Norge. Så er det klart at jeg – i likhet med representanten Hareide og sikkert de andre her i denne salen – følger den amerikanske valgkampen nøye, og vi er selvsagt klare til å samarbeide, meget godt også, med den neste administrasjonen i USA.
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
Som jeg sa både i går og i dag, er det å beskytte sin yttergrense og Schengens yttergrense oppgaven til ethvert land som har en yttergrense. Det er utrolig avgjørende fremover at man både registrerer de som kommer og fører det inn i de ulike databasene som finnes. Det er ikke noen tvil om at f.eks. Hellas ikke har oppfylt denne forpliktelsen, og det er hundretusenvis av mennesker som har blitt transportert gjennom Hellas, i strid med det som er Schengens forutsetninger. Dette har selvsagt vakt reaksjoner, og dette kan ikke fortsette. EU-kommisjonen har kommet med et mulig forslag, og det er at hvis man ikke forholder seg til dette, kan man gå inn og overta kontrollen på grensene. Det som har vært det norske synspunktet, er at vi mener primært at man bør suspenderes fra Schengen hvis man ikke forholder seg til dette. Det er vår primære posisjon, så får vi se hvordan det går. Så får man subsidiært diskutere de andre løsningene.
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
Det er mye som står på spill. Europa knaker i sammenføyningene rundt dette spørsmålet. Vi må ta det på alvor, så de nærmeste ukene blir helt avgjørende. Ansvarsfordeling mellom de europeiske landene når det gjelder flyktningene og asylsøkerne som kommer til Europa, er et vesentlig poeng. Vi vet at f.eks. Tyskland, Sverige og Norge har tatt et mye større ansvar enn mange andre europeiske land. Det kom 31 000 flyktninger og asylsøkere til Norge i fjor. Hvis vi sammenlikner det tallet med folketallet i Norge, er vi helt i toppen. Flere land må ta et ansvar. Det er 600 millioner mennesker i Europa. Det kom 1 million, og når noen land nesten ikke tar noen og stiller klare forutsetninger, greier vi ikke å håndtere dette. I tillegg må det selvsagt sendes signaler om at de som ønsker å komme til Europa av økonomiske og sosiale årsaker, kan vi ikke gi beskyttelse. Vi må prioritere å gi beskyttelse til dem som har krav på og behov for beskyttelse.
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
Først vil jeg si til representanten Lysbakken at hvis vi åpner opp for at folk kommer til Europa i et antall på hundretusenvis, basert på økonomisk og sosial bakgrunn, vil det gjøre det vanskeligere for oss å gi beskyttelse til dem som virkelig har krav på beskyttelse. Så det må adresseres, også fra vår side. Vi fører en streng men rettferdig flyktning- og asylpolitikk. Jeg refererte til antallet mennesker som kom til Norge i fjor. Norge har tatt initiativ til en mer rettferdig ansvarsfordeling i Europa. Vi har stilt opp i Frontex, vi reallokerer EØS-midler, vi har tatt initiativ til den globale giverlandskonferansen til Syria og nabolandene, som har fått veldig stor internasjonal anerkjennelse. Statsministeren lovet 10 mrd. kr i humanitær støtte til Syria og nabolandene, slik at man kan få til en stabilisering. I går varslet jeg også en omlegging av utviklingspolitikken, hvor vi vil konsentrere oss mer om sårbare stater for å forhindre at de kollapser.
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
Kristelig Folkeparti forholder seg til det som skjer i USA og kongressen under spørretimen i dag. Men jeg så også de uttalelsene fra generalen, og det er ikke ord som jeg ville ha valgt. Det som er et paradoks i Syria, er at gjennom Assads opptreden og gjennom at han har et hovedansvar for at over 300 000 mennesker er drept, at det er 7–8 millioner internt fordrevne i Syria, og at det er over 4 millioner mennesker som har forlatt Syria, så er det nok en tendens til at mange av dem som har stått opp mot Assad, er de som også både blir forfulgt, er internt fordrevne og opplever et stort migrasjonspress. Det er situasjonen i Syria.
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
Dette er nok et viktig spørsmål. Menneskesmuglere har tatt over mye ulovlig virksomhet i mange land, og det er større økonomisk utkomme knyttet til menneskesmugling nå enn hva det er til narkotikatrafikk i en del land hvor det ikke var tilfellet bare for få år tilbake. Det å utforme en strategi for å stabilisere svake stater slik at de ikke ender opp som Syria, i krig og konflikt – det var tross alt et mellominntektsland for fem år siden – er helt vesentlig, og jeg dro opp noen av de prinsippene i redegjørelsen i går. Seks av tolv fokusland som Norge samarbeider med, er svake stater. I seg selv viser det en sterk prioritering. Men vi må jobbe med styresett, antikorrupsjonsarbeid, og ikke minst må vi jobbe med utdanning – det er en forutsetning – yrkesopplæring og investeringer i privat sektor, slik at det skapes arbeidsplasser. Jeg kunne laget listen enda lengre, men jeg ser at tiden er ute.
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
Vi er en av de store bidragsyterne til FNs høykommissærs arbeid også innenfor dette området. I redegjørelsen i går varslet jeg også at vi skal trappe opp støtten til økt politisamarbeid og utveksling av etterretningsinformasjon for å kunne komme menneskesmuglere til livs. Men det er ikke noen tvil om at det vinduet som har åpnet seg i Europa ved at det i fjor kom 1 million flyktninger og asylsøkere hit, også har satt i gang en migrasjonsbølge vi ikke har opplevd i nyere tid. Mange av dem som kommer til Europa nå, kommer ikke fordi de trenger beskyttelse, det er også mange som kommer av økonomiske og sosiale årsaker. Jeg tror at i det øyeblikk man opplever at man ikke kommer inn i Europa på grunn av økonomiske og sosiale årsaker, vil det virke dempende på den flyktningstrømmen som vi i dag ser, og vi kan ikke fortsette år etter år med å ta imot 1 million.
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
Jeg reagerer når representanten Lysbakken sier at de som nå står på grensen til Makedonia på makedonsk side, vokter grensen på vegne av land som Norge som ikke vil ta imot flyktninger. I fjor kom det 31 000 flyktninger og asylsøkere til Norge. Norge er et av de landene som har tatt imot flest i Europa i forhold til folketallet. Vi tar også imot kvoteflyktninger gjennom FNs høykommissær for flyktninger. Hvis vi ser det i forhold til folketallet og absolutte tall, er vi helt øverst. Jeg synes at vi må være såpass edruelig at vi tross alt forholder oss til det som er realiteten – Norge tar et stort ansvar. Vi har også store utfordringer nå med å integrere, ikke minst er det mange enslige mindreårige barn som kommer til Norge – vi har hørt det i nyhetene og ikke minst gjennom barneombudet – hvor vi nå strever for rett og slett å komme opp med et godt nok tilbud til disse barna. Når det gjelder situasjonen i Europa, som jeg var inne på tidligere også, er det helt avgjørende at vi får kontroll med Schengens yttergrense. Det er helt avgjørende at vi setter inn en helt annen type innsats mot kyniske menneskesmuglere som har bragt folk inn til Europa og ikke problematiserer hvilke utfordringer de står midt oppe i. Hundrevis dør på ferden over Egeerhavet, det samme fra Libya til Italia, men det vi ikke har tall på, er hvor mange barn, hvor mange kvinner, hvor mange sårbare grupper det er som mister livet på vei over Sahara, gjennom vanskelige områder som Libya. Vi må gjøre mer for å styrke robustheten til mange av de landene som disse kommer fra. Vi må gjøre mer for å forhindre krig gjennom fredsarbeid.
Børge Brende (Høyre), 2016-03-02:
Det er heldigvis ikke slik at fordi om representanten Lysbakken sier at jeg ikke svarer på hans spørsmål, er det realiteten. Jeg svarte på det spørsmålet som ble stilt om hvilke initiativer vi har tatt for å kunne stabilisere situasjonen både ved Schengens yttergrense og for å motvirke den migrasjonsbølgen vi nå opplever. Men jeg merket meg at representanten Lysbakken ikke kommenterte dette med at han mente at disse vokter grensen på vegne av land som ikke gjør noe for å hjelpe andre. Med det initiativet vi har tatt i den internasjonale humanitære konferansen og med det antallet vi har mottatt i Norge, synes jeg det faller på sin egen urimelighet. Så er jeg enig med representanten Lysbakken i at vi må gjøre mer for å bistå Hellas i tiden fremover. Det er en alvorlig krise når nå titusener av flyktninger og asylsøkere oppholder seg i Hellas. Det er et land som har store økonomiske problemer, og vi må se på om vi skal bruke humanitær støtte direkte inn også i Hellas. Det ser vi på.