Tine Sundtoft (Høyre), 2014-01-14:
Jeg vil takke representanten Aasland for spørsmål om et tema som er viktig for regjeringen. Spørsmålet gir meg mulighet til å belyse hvordan vi vil innrette arbeidet for å påse at miljøhensyn vektlegges i viktige saker framover. Når det gjelder forvaltningen av våre villaksbestander, vil jeg understreke at dette ansvaret ligger i Klima- og miljødepartementet, slik representanten Aasland selv påpekte. Regjeringens grep med ny departementsstruktur er bl.a. tatt for å styrke klimaarbeidet ved å samle flere virkemidler på klimaområdet i Klima- og miljødepartementet. Samtidig styrkes sammenhengen mellom samfunns- og arealplanlegging og annen kommunal og regional forvaltning ved at Kommunal- og moderniseringsdepartementet har fått ansvaret for planavdelingen. Kommunene har viktige roller i oppfølging av den nasjonale klima- og miljøpolitikken. Kommunal planlegging dreier seg om å avklare konkrete tiltak og prioriteringer, knyttet både til kommunale tjenester, egen drift og forvaltning av arealene. En tverrsektoriell, helhetlig planlegging er nødvendig både for å sikre gode klima- og miljøløsninger på lang sikt og for å gjøre de økonomiske konsekvensene mer forutsigbare. Bedre koblinger mellom planlegging, økonomistyring og drift vil derfor øke mulighetene for en mer offensiv kommunal innsats på klima- og miljøområdet. Det at ett departement nå har ansvaret for fylkeskommuner, fylkesmenn og kommuner, gir også anledning til helhetlig tilnærming til tema som griper inn i hverandre. Plan- og bygningsloven endres ikke. Kommunal- og moderniseringsdepartementet har det samme ansvaret for å realisere plan- og bygningslovens formål som Miljøverndepartementet hadde før. Det er bl.a. å bidra til å samordne statlige, regionale og kommunale oppgaver og gi grunnlag for vedtak om bruk og vern av ressurser. Loven skal også fremme bærekraftig utvikling. Ivaretakelse av klima inngår som en del av dette. En god arealforvaltning er helt avgjørende for å ta vare på naturen i Norge. Godt planarbeid og god arealforvaltning er også en viktig del av klimaarbeidet. Arealendringer er ansett for å være den største trusselen mot naturmangfoldet. Dette betyr at alle departementer som har ansvar for arealinngrep og arealendringer, også har et ansvar for at arealbruken tar hensyn til naturen og er bærekraftig. Tilsvarende er klima et sentralt hensyn som skal tillegges vekt i alle saker etter plan- og bygningsloven som kan ha konsekvenser for klima. Statlige planretningslinjer for bl.a. klima- og energiplanlegging i kommunene og samordnet areal- og transportplanlegging bidrar til dette. Klima- og miljødepartementet har en viktig sektorovergripende rolle i å samordne og koordinere regjeringens miljøpolitikk. Departementet har ansvar for å sikre at de miljøpolitiske målene nås, selv om ulike sektorers virkemidler er viktige for å sikre nettopp den måloppnåelsen. Regjeringen skal bygge sin politikk på forvalteransvaret: Den kloden vi overlater til våre barn, skal være i minst like god stand som da vi overtok den fra våre forfedre. Derfor skal regjeringens samlede innsats i alle sektorer vektlegge hensyn til miljø og klima. Det er min oppgave å påse at regjeringens samlede innsats er i tråd med dette. Plan- og bygningsloven er Norges sentrale lov for arealavklaringer. Naturmangfoldloven er Norges sentrale lov for å sikre naturmangfoldet. Kulturminneloven er hjemmelsgrunnlaget for å ivareta kulturminner. I tillegg er forurensingsloven et helt sentralt verktøy for å verne det ytre miljø mot forurensning og å redusere eksisterende forurensing. Disse lovene støtter opp om hverandre og supplerer hverandre. For å ta vare på viktige miljøverdier trenger vi en variert og nyansert verktøykasse. Noe er så truet, verdifullt eller vakkert at vi vil foreslå å verne det. Noen miljøverdier kan ivaretas gjennom ulike former for tilpasning i tiltak som påvirker dem. Andre miljøverdier kan måtte vike for andre viktige samfunnsinteresser. Gjennom det samlede lovverket har vi en slik variert verktøykasse. Planer og tiltak som berører natur, skal som før utredes og vurderes i tråd med naturmangfoldloven og konsekvensutredningsforskriften. Selv om ansvaret for plan- og bygningsloven er overført til Kommunal- og moderniseringsdepartementet, er ansvaret for regelverket om konsekvensutredninger for tiltak og planer etter andre lover enn plan- og bygningsloven beholdt i Klima- og miljødepartementet. For å sikre at det tas hensyn til miljø er det viktig at kommuner og andre offentlige beslutningstakere på et tidlig tidspunkt skaffer seg, vurderer og vektlegger kunnskap om natur som blir påvirket av den saken man behandler. Tidlig innhenting av kunnskap vil også begrense konflikter, og vi får raskere avklaringer. Vi har allerede mye kunnskap om naturen, men kunnskapsgrunnlaget er stadig under utvikling. Videre arbeides det kontinuerlig med å styrke bl.a. kommunenes arbeid på området med ulike opplæringstiltak. Jeg vil også bidra til å begrunne tydelig hva som er viktige miljøverdier i konkrete saker. Det foreligger en viktig offentlig utredning om den verdien naturen har for oss mennesker. Jeg sikter her til NOU 2013:10 Naturens goder – om verdier av økosystemtjenester. Rapporten beskriver goder og tjenester vi får fra naturen. Utvalget peker på at naturen er under press, og at det ofte er for billig å overforbruke natur. Jeg vil følge opp utvalgets anbefalinger ved å synliggjøre disse verdiene på en tydelig og relevant måte i de sakene der natur blir berørt. Innen 2015 skal alle land som har undertegnet FN-konvensjonen om biologisk mangfold, ha vedtatt en nasjonal handlingsplan for naturmangfold. Klima- og miljødepartementet er i gang med utarbeiding av en slik handlingsplan. Også her vil det være et nært samarbeid med andre departementer. Den vil vise veien for regjeringens arbeid og prioriteringer framover på området. Jeg er helt enig med representanten Aasland i at klimaproblemet er blant de aller største utfordringene verden står overfor. Regjeringen vil føre en offensiv klimapolitikk og forsterke klimaforliket. Et bredt sett av virkemidler brukes for å redusere de nasjonale utslippene. Kommunal planlegging er et viktig element i dette arbeidet. Alle beslutninger om lokalisering og utforming av næringsvirksomhet, boliger og infrastruktur vil påvirke energibruk og utslipp fra transport og bygninger i lang tid framover. Det er derfor avgjørende at kommunene benytter sin myndighet på dette området til å drive en klimasmart planlegging for framtiden. Regjeringen vil fortsette å stille klare forventninger til kommunene på dette området, og jeg vil samarbeide nært med kommunal- og moderniseringsministeren om dette. Min konklusjon er derfor at endringen i departementsstrukturen ikke svekker muligheten for å gi miljøhensyn tilstrekkelig autoritet.