Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2001-12-18:
Etter siste sak blir man vel litt i tvil, i hvert fall som rimelig ny her i huset, i forhold til hva man har lov til å gjøre. Men jeg har lyst til bare kort å si noe om bakgrunnen for det framsatte forslaget. Loven om tomtefeste, som ble vedtatt så langt tilbake som i 1996, er ment å tre i kraft ved nyttår. Den mulighet loven gir for å oppregulere tomteleie utover prisstigningen ble vedtatt mot Arbeiderpartiets ønske. For å dempe skadevirkningene av loven – og jeg presiserer: for å dempe skadevirkningene av loven – støttet Arbeiderpartiet subsidiært forslaget i tomtefesteloven § 15, hvor det settes et tak på 9 000 kr pr. dekar festet tomt, som ble vedtatt i år 2000. Subsidiært støttet vi dette. La det ikke herske noen tvil: Arbeiderpartiet har hele tida ønsket en annen lov. Dette er markert i Stortinget de siste årene, og både lovvedtaket og ikrafttredelsesbeslutningen er således et resultat av stortingsflertallet – bestående av de borgerlige partier – sin vilje. Jeg finner grunn til å presisere dette, for allerede i den offentlige debatten rundt dette forslaget er det blitt hevdet at regjeringa Stoltenberg på mange måter er den regjeringa som har drevet fram dette forslaget. Det er ikke riktig. Og uansett, det har aldri vært noe selvstendig argument i forhold til det å bekjempe avgiftstrykket mot den jevne nordmann. I Norge fins det over 300 000 festere, hvorav 40 pst. er festere i forhold til privat bolig, 35 pst. i forhold til hytter. Jeg får lyst til å sitere fra Sem-erklæringen, hvor det heter: «Samarbeidsregjeringen vil styrke folks muligheter til å klare seg på egen inntekt, og gi større valgfrihet. Skatte- og avgiftslettelser er nødvendig for å oppnå dette. Samarbeidsregjeringen vil legge vekt på at også avgiftspolitikken er en sentral del av fordelingspolitikken.» For å si det med Sem-erklæringen: Avgiftspolitikken er en sentral del av fordelingspolitikken. Her snakker vi om en avgift som rammer vanlige folk, for en nødvendig tjeneste, nemlig bolig. Fordelingsmessig slår den uheldig ut, og når Regjeringa varsler en politikk som skal redusere fattigdom og økte forskjeller, bør man nå kunne støtte forslaget som er framsatt, og som gir en utsettelse på en urimelig økonomisk byrde for mange. Å redusere forskjellene i Norge handler om noe mer enn økt sosialstønad. Det må foretas strukturelle endringer. Tomtefesteloven er, slik den i dag lyder, og slik den er ment å tre i kraft, et skritt i feil retning. Regjeringas uttalte vilje til å gjøre noe med Forskjells-Norge settes nå på prøve, og i så måte er disse uttalelsene fra den nye regjeringa for så vidt også et sjølstendig argument for å utsette iverksettelsen. Politikk er å ville, og det er å velge, velge enten et regelsett som først og fremst favoriserer dem som eier fast eiendom og noe fra før, eller de mange som leier nødvendig grunn for egen bolig. For enkelte boligeiere kan loven i årene framover gi en leieøkning fra 500 kr til eksempelvis 18 000 kr i året. Hytteeiere har rapportert inn økninger fra 1 500 kr til over 70 000 kr pr. år, og borettslag i Oslo rapporterer om økning i leie som ville gi hver boenhet 2 000–3 000 kr i økt husleie pr. år. Slik innebærer denne loven århundrets avgiftsøkning for mange. Økningen vil for noen kunne få dramatiske følger, og jeg må jo si at jeg imøteser med en viss spenning om Fremskrittspartiet står ved sine utsagn i valgkampen om vilje til å lette det økonomiske trykket mot den lille mann, og således støtte vårt forslag. Regjeringa Stoltenberg sendte i august i år på høring forslag til nye regler, som innebar framtidig forbud mot festekontrakter, lettere muligheter for innløsning og nyere regler om regulering av leia. Høringsfristen er mars 2002. Bakgrunnen for dette er at Arbeiderpartiet ønsker en avvikling av hele tomtefesteinstituttet for å sikre botryggheten, og bare dette høringsforslaget er jo en god grunn for Stortinget til å vedta en utsettelse av iverksettelsen av loven. Så på bakgrunn av dette og de urimelige utslag den vedtatte lov vil kunne gi mange tomtefestere, mener vi lovens iverksettelse bør utsettes. All den tid vi har et stortingsvalg bak oss som fokuserte sterkt på avgifter som rammet vanlige folk, som det ble sagt, og deres lommebøker, vil det for oss i Arbeiderpartiet være helt uforståelig at Regjeringa og Fremskrittspartiet i dag vil sitte passive og se på en slik massiv avgiftsøkning for mange tomtefestere. Det forholdet at denne i stor grad kreves inn av private, forandrer ikke på det faktum at dette svir hardt. En krone er en krone. Arbeiderpartiet har konsekvent vært imot denne muligheten for avgiftsøkning. Det flertallet som presser fram loven og dens ikrafttreden, bør fint kunne avvente en slik massiv avgiftsøkning.