trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tina Bru (Høyre), 2013-12-12:
Da kunnskapsministeren presenterte resultatene i den siste PlSA-undersøkelsen, var han klar på at vi ikke skulle krisemaksimere i beskrivelsen av norsk skole. Det er ingen grunn til å overdrive eller fargelegge språkbruken. Tallenes tale er klar, sa han. For tallene viser at resultatene ikke er gode nok. Til tross for dette lot mange rød-grønne politikere seg provosere av kunnskapsministerens kommentarer. Hvorfor? Jo, fordi kunnskapsministeren tillot seg å bruke betegnelsen «realfagsproblem» for å beskrive situasjonen i norsk skole. Jeg skal la være å nevne at representanten Trond Giske brukte samme betegnelsen i debatten på NRK, uten at det ser ut til å ha opprørt de rød-grønne politikerne nevneverdig. Dersom målet vårt er å oppnå middelmådighet i norsk skole, har vi lyktes. Ut fra det mange arbeiderpartirepresentanter har uttalt fra denne talerstolen her i dag, kan det se ut til at Arbeiderpartiet er fornøyd med det. Men skal vi politikere lene oss tilbake og si oss fornøyd med at skolen vår er «grei nok»? Jeg mener nei. Vi må ha høyere ambisjoner for norsk skole enn å være i midtsjiktet blant OECD-landene. Gjennom valgkampen var Arbeiderpartiet mer opptatt av å snakke om hvordan Høyre svartmalte og snakket ned norsk skole, enn selv å presentere nye løsninger på hvordan ting kan bli bedre. Samtidig skrøt de av forbedrede skoleresultater. Sannheten om skoleresultatene har nå kommet med PISA-tallene, men Arbeiderpartiets strategi ser ut til å være uendret. Den eneste endringen jeg kan se, er at de nå plutselig er enige med regjeringen i at vi må bruke mer penger på etter- og videreutdanning av lærere. Det er bra. En representant fra Arbeiderpartiet sto her på talerstolen i dag og ramset opp flere av landene som har vært med i PlSA-undersøkelsen, som gjorde det dårligere enn oss. Jeg vet ikke helt hva poenget med det var, men jeg antar at det var nok et forsøk på å vise at vi ikke er så verst her i Norge. Problemet er bare at med de forutsetningene vi har, er det langt fra bra nok. Fakta er at Norge har det tredje høyeste utgiftsnivået per elev i OECD. Vi har også en høy lærertetthet sammenlignet med andre land. Til tross for dette ser vi en nedgang i resultater. Noen har spurt om nedgangen står som en dom over den rød-grønne regjeringens skolepolitikk. Jeg vil heller si at holdningen de rød-grønne har inntatt etter at tallene fra PISA ble offentliggjort, er det som står til dom over deres skolepolitikk. Å la seg provosere av at noen påpeker at norsk skole ikke er god nok, sier noe om hvor lave ambisjonene for skolen faktisk er i disse partiene.
Tina Bru (Høyre), 2013-12-12:
Representanten Pollestad har uttalt at han ønsker seg tusen vindmøller i Rogaland. Jeg tror representanten Pollestad og jeg kan være enige om at vi trenger mer satsing på fornybar kraft i Norge og flere vindmøller, men Rogaland er et fylke som frem til nå er blitt tildelt svært mange konsesjoner for vindkraft. 19 pst. av alle vindkraftkonsesjoner gitt i Norge finnes i Rogaland, og mange av disse i områder med stort press på arealbruk og forventet befolkningsvekst. Representanten Pollestad er også en uttalt forsvarer av et sterkt jordvern i Rogaland. Mitt spørsmål til representanten er derfor: I behovet for å balansere mellom å verne landbruksjord, begrense naturinngrep og samtidig sikre areal til flere boliger – hva vil Pollestad prioritere først? Vil representanten Pollestad fortsatt ønske seg tusen vindmøller i Rogaland dersom det fører til nedbygging av landbruksjord, og hvor ser han i så fall for seg at disse skal bygges?
Tina Bru (Høyre), 2013-12-12:
Miljøpartiet De Grønne skriver i en merknad til budsjettet at de vil «føre en energipolitikk som starter en gradvis og kontrollert utfasing av norsk petroleumsindustri i løpet av en tjueårsperiode». Som vi vet, står petroleumsnæringen for en tredjedel av statens inntekter i dag. For 2013 betyr det om lag 350 mrd. kr. For at velferdssamfunnet i Norge skal kunne fortsette som i dag også om 20 år, og uten olje, forutsetter det at flere hundre milliarder kroner må dekkes inn gjennom andre inntekter. Mener Miljøpartiet De Grønne at deres satsing på alternativ energi fullt ut skal erstatte inntektene fra petroleumsvirksomheten om 20 år? Hvis svaret er nei, hva slags velferdsgoder mener representanten at vi bør klare oss uten?
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Det som er viktig å ta med som et utgangspunkt, er at det Venstre har drevet en valgkamp på, er en grunnleggende misnøye med den rød-grønne regjeringens klimapolitikk. Det er den stillstanden vi nå har hatt i åtte år, som vi ønsker å endre på, og det som nå er utgangspunktet, er det nye flertallet vi har for å få til en forsterket klimapolitikk. Vi mener med dette budsjettet og med den enigheten Venstre har med regjeringspartiene, at vi har et godt utgangspunkt og et anslag for nettopp å få til det nødvendige temposkiftet, for å få til en forsterket klimapolitikk. Det viktige er at her er det resultatene som teller. Det vi skal måles på, er de resultatene vi får til om fire år. Så langt har vi fått til langt mer enn det den rød-grønne regjeringen la opp til, både gjennom de siste åtte årene og i budsjettet for neste år.
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Det vi har gjort, rent konkret, er at vi har tatt et initiativ overfor kontrollkomiteen nettopp for å få en avklaring av om det i det hele tatt er mulig å utvide et forsøk fra opprinnelig sju kommuner til nå til enhver kommune som søker om lån når det gjelder scooterkjøring. Det forventer vi å få et svar på og legger til grunn, egentlig, at dette er å gå utover det som loven gir som en mulighet. Ellers er det helt klart at innenfor budsjettområdet kan det gjøres mye – og det er nødvendig å gjøre mye – for å styrke det klassiske naturvernet. Den rød-grønne regjeringen var heller ikke god på dette, det er betydelig etterslep når det gjelder nødvendige nasjonale investeringer i vernede områder i Norge. En trenger å gjøre mye mer. Så vil Venstre på de områdene der vi har behov for det, bruke de flertallene vi kan få i Stortinget.
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Først vil jeg selvfølgelig trekke fram Lofoten, Vesterålen og Senja og også det andre området hvor det nå ikke blir petroleumsaktivitet, som har vært et stort stridstema over lang tid, og der man nå har fått en avklaring. Ellers vil jeg holde fast ved at det er et godt anslag for en ny og mer offensiv klimapolitikk, og spesielt legge til at her er det en økning i det grønne skatteskiftet. Men det er et anslag. Det er helt klart at det er helt avgjørende for å få en bedre klimapolitikk at tiltakene må stå i forhold til de oppgavene vi skal utføre. Når det gjelder klimaforliket, er det slik at vi skal redusere norske klimagassutslipp med 5 millioner tonn fram mot 2020. Dette krever en helt annen vilje ikke bare til å komme med tiltak, men måle resultatene av dem, slik at vi når det nødvendige målet som nå ligger der. Vi skal også forsterke klimaforliket.
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Jeg tror også vi skal ha en forutsigbarhet med hensyn til i hvor stor grad Stortinget skal blande seg inn i det som er regjeringens indre anliggende, og det er helt klart at når det gjelder å flytte planavdelingen, ville vi ikke ha gjort det i regjering. Vi mener det er feil å dele opp disse fagmiljøene. Men nå har regjeringen allikevel gjort det. Jeg tror det ville være feil hvis Stortinget begynte å blande seg inn i de enkelte disponeringer i en regjering, da er det mange ting det ville bli nødvendig å gå inn i. Når den nå har gjort det, vil det tilligge regjeringen et helt spesielt ansvar for å vise at dette ikke svekker det klassiske miljøvernet. Det vil selvfølgelig Venstre følge nøye med på. Vi vil bruke de handlingsrom vi har – vi har lagt inn forslag når det gjelder jordvern, vi har tatt initiativ overfor kontrollkomiteen når det gjelder snøscooter, og vi vil selvfølgelig bruke også de mulighetene som ligger i budsjettarbeidet i årene framover.
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Dette er hele grunnlaget – og vi er glad for at vi har en enighet – og et viktig virkemiddel for nettopp å nå de klimamålene som vi skal. Men det er helt avgjørende at dette nå går så fort som mulig, sånn at vi får en så liten mellomperiode som overhodet mulig. Så dette er vi enige om. Det er en enighet mellom de fire partiene om at dette skal det legges press på. Det er kanskje noe av det viktigste vi gjør i det året som nå kommer. Så vil jeg gjerne understreke at for Venstre som for SV må vi dømmes på de resultatene vi oppnår. Det er begge partier som jobber opp mot andre partier, hvor man ikke nødvendigvis alltid får gjennomslag for sine primærstandpunkt, men en må slåss gjennom de mulighetene som man har.
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Først vil jeg takke for et godt innlegg. Jeg la merke til at representanten Aasland brukte mye tid i sitt innlegg på å angripe regjeringens budsjettforslag. Mye er kritikk jeg faktisk er enig i. Men så er det ikke regjeringens budsjettforslag vi nå skal vedta. Bortsett fra en CO2-kompensasjonsordning som det jo er bred enighet om at vi skal ha, hørte jeg ikke at nye tiltak ble etterlyst av representanten. Da lurer jeg på, er Aasland enig i at det budsjettet vi nå vedtar, har en mer offensiv klimapolitikk enn den rød-grønne regjeringens budsjettforslag fra begynnelsen av oktober?
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Jeg vil først takke for et godt innlegg og fin gjennomgang av hovedområdene der vi må forsterke klimaarbeidet, altså dagens budsjettenighet, som jeg mener er god. Når det gjelder det klassiske naturvernet, var representanten Astrup inne på det som heter skogvern. Men samtidig er det i regjeringspartiene også et ønske – vi har diskutert plandelen, som har flyttet tidligere – om å flytte mer ansvar ned til den enkelte kommune. Det er en diskusjon omkring scooterkjøring. Det kan være også på andre områder. Da blir mitt spørsmål: Når man tenker på at det er 429 kommuner av ulik størrelse, mener representanten at det er god nok naturfaglig kompetanse i den enkelte kommune til at man kan delegere mer? Eller er representanten enig med Venstre i at man må bygge opp den kompetansen før man kan delegere mer?
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Jeg har ikke tenkt å gå inn på hva enkelte medlemmer i Fremskrittspartiet måtte mene. Jeg forsøker å holde meg til hva partier gjør. Nå er Fremskrittspartiet del av et klimaforlik i og med enigheten i samarbeidsavtalen – altså at klimaforliket skal forsterkes. Da blir mitt spørsmål: Når man er enige om at man skal forsterke et klimaforlik, er da representanten enig i at når man setter seg et mål, må man også være villige til å gjennomføre tiltak som står i forhold til målene, sånn at vi får den nødvendige reduksjonen i CO2-utslipp fram mot 2020 – noe som ligger i klimaforliket og implisitt i en forsterkning?
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Takk for innlegget, som ble avsluttet med påstanden om at et forslag fra regjeringen hadde blitt bedre ved behandlingen i Stortinget, og som nå er budsjettet som skal vedtas. Et viktig element i endringen etter at budsjettet ble lagt fram for Stortinget, er at man har en betydelig satsing på et grønt skatteskifte. Det er en stor start på et grønt skatteskifte. Det er noe den rød-grønne regjeringen de siste åtte årene knapt har gjennomført overhodet. Er representanten Pollestad enig i at et stort og betydelig grønt skatteskifte er nødvendig for å nå klimamålene vi har satt oss, og at det å velge miljøvennlig – som det innebærer – skal bli billigere, men også at hvis man ikke velger miljøvennlig, må man betale mer for det, noe som gjelder den enkelte bruker?
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Nå blir det heldigvis ingen aktivitet utenfor Lofoten, Vesterålen, Senja eller det andre området som ble nevnt tidligere. Jeg er enig med SV i den bekymringen som uttrykkes over todelingen i norsk økonomi. Samtidig, som det ble påpekt av representanten Andersen Eide, har man aldri økt oljeaktiviteten mer, også ved å åpne flere nye områder, enn det man har gjort de siste åtte årene med SV i regjering. SV har vist at de i regjering ikke har klart å ta tak i den todelingen. Er det ikke egentlig et paradoks at SV nå er avhengig av at Venstre og Kristelig Folkeparti bruker sin posisjon for å ta tak i todelingen i norsk økonomi, og at Venstre og Kristelig Folkeparti kan gi SV en posisjon, hvor det kan stå fritt med sine primærstandpunkt i stedet for å ta ansvar for en politikk de ikke har delt i regjering?
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Jeg vil også takke statsråden for innlegget. Det har vært nevnt tidligere at man har lagt opp til å delegere mer ansvar for snøscooterkjøring til kommunene. Det er en uenighet om dette kan gjøres innenfor forsøksordningene eller ikke. Regjeringen har også uttrykt ønske om at mer av miljøarbeidet skal delegeres ned til kommunene. Da lurer jeg på følgende: Hva vil statsråden gjøre for å sikre at de 429 kommunene vi har, har den nødvendige miljøkompetanse til å kunne få mer delegert ansvar?
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Takk for et godt innlegg. Jeg la merke til at statsråden trakk fram tre prioriterte områder. Det var karbonfangst, det var økt produksjon av fornybar energi, og det var å opprettholde produksjonen i olje- og gassektoren. Nå mener nok Venstre, av hensyn til norsk økonomi, at vi bør redusere/dempe nettopp den aktiviteten i olje- og gassektoren. Men det er ikke det jeg skal spørre om. Jeg skulle ønske det var et fjerde mål her, og det er at man ville bruke den økte fornybare energien aktivt for å redusere CO2-utslipp og klimagassutslipp. Er statsråden enig i at vi må strekke oss langt for å bruke den ekstra energien, den fornybare energien, for å unngå økte utslipp og redusere eksisterende utslipp, og at dette også må gjelde innenfor petroleumsnæringen, ikke minst med hensyn til den beslutningen som om kort tid må tas i forbindelse med Utsirahøyden?
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Jeg synes debatten så langt har vist at med det nye Stortinget er mye av makten flyttet tilbake til Stortinget – ikke minst når så mange partier påpeker at det budsjettet vi nå vedtar, er blitt et bedre miljøbudsjett og med en langt bedre miljøprofil enn det som ble lagt fram av den nåværende regjering og, etter Venstres mening, langt bedre enn det den rød-grønne regjeringen la fram. Jeg vil også takke komiteen, for i og med at det nå er større makt i Stortinget, har også arbeidet i komiteen fått større betydning. Du kan gjøre nødvendige justeringer der det er behov for det, bl.a. med vedtak når det gjelder enøk, å få skattefradrag for enøktiltak, med en tydelig framdriftsplan. Vi har fått til en styrking bl.a. av fartøyvernet, som gjør at Skibladner kan seile som normalt til neste år. Vi har fått inn en sum til nasjonalparksentre og andre naturinformasjonssentre som gjør at man f.eks. kan få til en styrking av informasjonssenteret på Runde, og en rekke andre ting som gjør at komitéarbeidet er viktig helt inn i siste del av budsjettarbeidet. Det er alltid slik i budsjettene, at det er noe som må på plass også i detaljene helt til slutt. Ellers viser debatten at det er vel ingen som bruker mer tid på å skape en usikkerhet omkring CO2-kompensasjonsordningen enn Arbeiderpartiet. I innlegg etter innlegg framstår det nærmest som om man ønsker denne usikkerheten for å ha et retorisk poeng, noe som er underlig når det jo er et flertall for at vi skal beholde CO2-kompensasjonsordningen. Den skal ligge fast. Så legger jeg også merke til skuffelsen i Arbeiderpartiet for at det nye flertallet i fire nye år har sikret at vi ikke skal ha petroleumsaktivitet utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja, noe som understreker, i hvert fall i Venstre, betydningen av at vi nå har fått et flertall på borgerlig side, som kan gi den tryggheten, og hvor vi har fått et nødvendig gjennomslag for at vi ikke skal ha petroleumsaktivitet der. Ellers synes jeg debatten har vist to ting: Det er en betydelig vilje i hvert fall i det som sies når det gjelder å forsterke klimaforliket, og vi trenger en langt mer offensiv klimapolitikk i årene framover. Budsjettet er et godt anslag for det. Det er resultatet vi må måles på, og resultatet handler om hvilke målsettinger vi setter oss. Men det handler også om hvilke konkrete beslutninger vi tar når enkeltsakene kommer. Utsirahøyden er et eksempel på hvor du må ta den riktige beslutningen.
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Representanten Aasland gjorde at jeg måtte ta ordet én gang til. Jeg skal ikke kommentere hvem som er frekk og freidig, men jeg skal ta opp spørsmålet om CO2-kompensasjonsordningen. Når vi fra Venstres side nå går inn for at den skal videreføres, gjør vi ikke det med tanke på at det skal gjøres ett år av gangen. Da er det selvfølgelig et standpunkt om at det skal videreføres, og at det er etablert et flertall for det, som slik sett bør skape ro omkring situasjonen. Til slutt vil jeg benytte anledningen til å takke for debatten. Jeg synes det har vært en god debatt. Det er helt klart at det er mange ting som må defineres når det gjelder hvilket konkret klimamål man setter seg og hvilke tiltak man skal gjøre. Her er det mange ting som må utmeisles, både til neste år og framover. Jeg håper også at regjeringen tar med seg den forventningen som finnes når det gjelder klassisk naturvern og formålet og innholdet i naturmangfoldloven.
Ola Elvestuen (Venstre), 2013-12-12:
Jeg er som sagt også glad for at vi nå får en enighet om Kyoto 2. Mitt spørsmål går egentlig på hvor langt ministeren har kommet i å tenke på hva dette skal innebære av forpliktelser. For ifølge Kyoto 2 skal vi ned med 16 pst. Det vil si at vi kan ha et gjennomsnittlig utslipp i Norge på 43 millioner tonn – pluss noen desimaler. I henhold til klimaforliket skal vi gå fra 52 millioner tonn til 47 millioner tonn. Det er fram mot 2020. Da lurer jeg på om ministeren nå har noen formening om hvor langt hun mener vi bør ned – og skal ned – for å forsterke klimaforliket og også forsterke politikken i tråd med Kyoto 2.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Vi har i ulike debatter og ikke minst i valgkampen hørt klare spådommer fra de rød-grønne om hvor fryktelig det skulle bli i klima- og miljøpolitikken hvis de mistet flertallet. Kristelig Folkeparti mener at disse spådommene er gjort til skamme, og jeg vil gi representanten en mulighet til å trekke fram spesielle saker fra samarbeidsavtalen eller i budsjettforliket som Venstre ser som positive – eller sagt på en annen måte: Mener representanten at klima- og miljøpolitikken drar i riktig retning?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Siste gang det var fremmet en energimelding til behandling i Stortinget, var i 2003 ved olje- og energiminister Einar Steensnæs i Bondevik II. Siden den gang har ulike rød-grønne statsråder, som Åslaug Haga, Terje Riis-Johansen og Ola Borten Moe, lagt rapporter og energiutredninger i skuffen. Spørsmålet mitt blir da: Hva er det som har endret seg fundamentalt siden tidligere statsråd Borten Moe gikk ut av kontoret, og fram til budsjettbehandlingene nå i desember, som gjør at Arbeiderpartiet nå vil ha en helhetlig energimelding som ifølge Arbeiderpartiet skal oppklare usikkerhet rundt Norges fremtidige energipolitikk?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Kristelig Folkeparti er fornøyd med at det økes i bevilgningene til giftopprydding i sjø. Økt satsing har de fire samarbeidspartiene stått sammen om i statsbudsjetter de siste årene. 19 prioriterte prosjekter er ferdig kartlagt og vedtatt gjennomført lokalt med lokal delfinansiering. For disse prosjektene kan gjennomføringen starte dersom staten stiller opp med sin del av finansieringen. Da spør jeg: Kan vi forvente at regjeringa vil prioritere giftopprydding i sjø i budsjettene fremover?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
I samarbeidsavtalen står det at partiene skal bygge sin politikk på forvalteransvaret og på føre-var-prinsippet. Vi skal føre en offensiv klimapolitikk, og vi skal til og med forsterke klimaforliket. Det står også at fornybar energi må økes. Mitt spørsmål til representanten Grimstad blir: Hva vil Fremskrittspartiet i regjering gjøre for å øke fornybarandelen?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Som representanten er klar over, står Kristelig Folkeparti sammen med Arbeiderpartiet i denne merknaden, og vi deler samme bekymring som Arbeiderpartiet har. Det er ikke til å stikke under stol at det er mange kutt Kristelig Folkeparti ikke ville vært med på i dette budsjettet, men det gjør oss også engasjert og ivrig etter å jobbe videre sammen i kommende budsjett.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
For det første vil jeg si at jeg er veldig glad for at vi fikk på plass akkurat den politikken vi nå har, for om vi ikke akkurat verner, så i hvert fall stopper vi utbyggingen i Lofoten og Vesterålen. Det er vi veldig glade for. Kunnskapsinnhenting viser at en slik virksomhet ville kunne gitt 400–1 100 nye arbeidsplasser. Trolig ville ikke de arbeidsplassene engang kommet i Lofoten, de ville mest sannsynlig kommet i Harstad og i Bodø. Det er 1 800 fiskere i regionen, og vi har en rik reiselivsnæring i samme område. Vi ser at effekten av å forsterke både fiskeri og reiseliv vil gi det mangedobbelte av det oljenæringen vil gi av arbeidsplasser i dette området.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Som jeg svarte representanten fra Arbeiderpartiet, står vi sammen i den merknaden som gjelder utjevning av tariffavtalene. Vi ønsket heller ikke at det skulle reduseres. Vi har i alle år stått sammen med de andre partiene om å øke dette i budsjettet, og vi har også stått sammen med Stoltenberg-regjeringa angående denne saken. Det er mange kutt Kristelig Folkeparti ikke ønsker at skulle vært der. Men sånn er det når man er et samarbeidsparti og ikke har den innflytelsen man har når man sitter i regjering, sånn som Senterpartiet har gjort. Dette er en sak vi er nødt til å jobbe videre med i kommende budsjett.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Når det gjelder CO2-fangst, så ønsker vi at dette skal økes, men vi ser jo regjeringas behov for å ta en tenkepause – etter det mageplasket vi så på den rød-grønne siden. Så kan det være greit å ta en tenkepause og få på plass kunnskap om hvordan man skal jobbe videre fremover med dette. Vi er veldig fornøyd med at vi skal ha minst ett CO2-fangstanlegg innen 2020 – så der vil jo da selvfølgelig teknologien måtte komme.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Representanten har ambisiøse mål og det er prisverdig, men Kristelig Folkeparti kan ikke være med på det hurtigtoget som Miljøpartiet De Grønne har satt i gang for seg selv. Vi ønsker å ha en restriktiv oljepolitikk, men å gå så langt som Miljøpartiet De Grønne, kan vi dessverre ikke være med på.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Jeg vil fremføre den samme replikken til Senterpartiet som jeg gjorde til Arbeiderpartiet. Sist gang det ble fremmet en energimelding til behandling i Stortinget, var i 2003. Da hadde Kristelig Folkeparti olje- og energiministeren, Einar Steensnæs, i Bondevik II. Siden den gang har ulike senterpartistatsråder som Haga, Riis-Johansen og nå senest Borten Moe lagt rapporter og energiutredninger i skuffen. Spørsmålet mitt blir da: Hva har endret seg fundamentalt fra da tidligere statsråd Borten Moe gikk ut fra kontoret, og fram til budsjettbehandlingen nå i desember, som gjør at Senterpartiet nå vil ha en helhetlig energimelding som, ifølge Senterpartiet, skal oppklare usikkerhet rundt Norges fremtidige energipolitikk?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Da jeg skulle forberede meg til replikk, laget jeg en liten oljeoversikt over hva SV har vært med på. På åtte år har SV doblet tildelingen av leteaktivitet på sokkelen. De har mangedoblet investeringsnivået, åpnet Barentshavet sørøst og satt i gang åpningsprosesser ved Jan Mayen – ja, kanskje er det mer. Spørsmålet mitt blir da: Er fristilte SV nå fornøyd med den oljepolitikken som har blitt ført, eller er det noe SV mener burde ha vært gjort annerledes?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Miljøpartiet De Grønne kuttet i sitt budsjett mye i SDØEs investeringer på sokkelen for å redusere oljetempoet. Det var ikke overraskende. Kristelig Folkeparti mener dette må være feil måte å gjøre det på, det er feil medisin. Vi mener at tempoet må styres gjennom konsesjonspolitikken. Er ikke Miljøpartiet De Grønne enig i at det er bedre å la være å åpne nye områder og å være restriktive i tildelingen av letetillatelser, enn å strype statens investeringer – som partiet nå gjør – i letetillatelser som allerede er vedtatt?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Jeg vil takke statsråden for sist. Da var vi i Warszawa sammen, og hun gjorde en iherdig innsats der. Nå til spørsmålet. Regjeringas utviding av forsøksordninga for snøscooterkjøring har skapt mye usikkerhet og støy om hva som blir fremtidens politikk, selv om det i regjeringas plattform står at man vil ha en endring i motorferdselloven, og at kommunene skal ha myndighet til å etablere snøscooterløyper. Kristelig Folkeparti har gitt til kjenne i budsjettet at vi ber om at forsøksordningen stoppes. Vi kan ikke skjønne hvorfor det er hensiktsmessig å gjennomføre forsøket dersom det allerede er igangsatt en prosess med endring av lov om motorferdsel. Spørsmålet mitt er: Når vil statsråden komme til Stortinget med en endring av motorferdselloven?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Statsråden ble i Klassekampen ganske nylig fremstilt på en måte som at han ikke tar inn over seg det som har kommet fram i Holden-utvalget, som anbefaler å dempe oljeavhengigheten ved å holde litt igjen på oljeaktiviteten, noe som er helt i tråd med Kristelig Folkepartis politikk. Er det slik som det sto i Klassekampen, at statsråden har tenkt å gi «bånn gass» i oljevirksomheten i årene fremover? Da er regjeringa og Kristelig Folkeparti virkelig på kollisjonskurs.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
For Kristelig Folkeparti har dette vært en spesiell budsjetthøst. Den formen for parlamentarisk samarbeid som våre fire partier nå prøver ut, er sjelden, ja så godt som uprøvd i norsk sammenheng. Vi har en mindretallsregjering bestående av Høyre og Fremskrittspartiet som styrer på basis av en samarbeidsavtale med Kristelig Folkeparti og Venstre. Våre partier er enige om å forvalte det politiske flertallet i fellesskap og samtidig er Kristelig Folkeparti tydelig på sin rolle som et konstruktivt opposisjonsparti i Stortinget. I den spesielle politiske situasjonen med regjeringsskifte, budsjettforslaget fra den avgåtte regjeringa og Solberg-regjeringas tilleggsproposisjon, har Kristelig Folkeparti valgt ikke å fremme et eget alternativt budsjettforslag. Vi har i stedet utarbeidet egne, interne prioriteringer som vi har fremmet i forhandlingene med regjeringspartiene både i finanskomiteen og i de enkelte fagkomiteene. Jeg var derfor spent i forkant av budsjettbehandlingen i vår komite. Erfaringene når vi nå er ferdige, er at regjeringspartiene har vist positiv vilje til samarbeid i budsjettprosessen. Kristelig Folkeparti har fått gjennomslag for saker som er viktige for oss, også i komiteen. Jeg er spesielt glad for at vi fant rom for økte bevilgninger til friluftsliv, fartøyvern og Nasjonalparksenteret ved omprioriteringer innenfor komiteens ramme. Kristelig Folkeparti har hvert år med rød-grønn regjering understreket friluftlivets betydning for trivsel og folkehelse og etterspurt en mer offensiv satsing. Derfor er jeg nå glad for at vi startet satsingen med 3 mill. kr i økte bevilgninger til friluftsorganisasjonene og Skjærgårdstjenesten. Jeg har store forventninger til et løft for friluftslivet i stortingsmeldingen om friluftsliv som er varslet i regjeringsplattformen. Jeg er også glad for den økte bevilgningen til fartøyvern på 5 mill. kr. Vi fastholder forurenser-skal-betale-prinsippet og fjerner kompensasjonen for CO2-avgift, men øker altså bevilgningene over Riksantikvarens budsjett til de fartøyene som skulle hatt avgiftskompensasjon. Kristelig Folkeparti er opptatt av å sikre raskest mulig innføring av skattefradrag for enøk ved å hindre midlertidig svikt i enøkmarkedet. En ordning med skattefradrag for enøktiltak må være enkel å administrere for ligningsmyndighetene og enkel å forholde seg til for skattyterne. Enøkfradraget må innføres uavhengig av vurderinger av et eventuelt ROT-fradrag. Regjeringa bes om å innføre ordningen så snart som mulig, og senest i forbindelse med statsbudsjettet for 2015. Dette er en viktig avklaring som Kristelig Folkeparti nå forventer blir fulgt opp av regjeringa.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Grunnen til at jeg tar ordet igjen, er svaret som jeg fikk fra statsråd Sundtoft når det gjaldt snøscooterforsøket, for det oppleves som uryddig. Det statsråden sier, er at forsøket skal vare fram til 2018, samtidig som hun skal starte lovendringsprosessen. Betyr det at lovendringene først kommer etter forsøket er ferdig evaluert, eller skal man endre loven samtidig som forsøket pågår – et forsøk som har som formål å finne ut konsekvensene og om det er fornuftig å gjøre en lovendring? Det er skapt uro og usikkerhet om når lovendringen vil komme. Blir det i denne eller blir det i neste periode? Dette virker svært udemokratisk.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2013-12-12:
Kyotoprotokollen ble vedtatt på den tredje partskonferansen under Klimakonvensjonen i Kyoto i 1997. For første gang ble det vedtatt en juridisk bindende internasjonal avtale på klimaområdet, med tallfestede utslippsforpliktelser for de landene som den gang ble klassifisert som industriland. Norge ratifiserte Kyotoprotokollen i 2002 og har en utslippsforpliktelse knyttet til første forpliktelsesperiode, 2008–2012. Gjennomføringen av Kyotoprotokollen er en viktig del av norsk klimapolitikk. Systemet med åpning for fleksibel gjennomføring og samarbeid med land gjør det mulig for Norge å påta seg større forpliktelser og bidra til større globale reduksjoner enn det som ville være mulig utelukkende gjennom nasjonal gjennomføring. Kristelig Folkeparti har hele tida ment at fleksibel gjennomføring skal være et supplement til nasjonale tiltak. Den rød-grønne regjeringa, som satt med ansvaret hele forrige forpliktelsesperiode, gjorde samarbeid og kvotehandel til hovedvirkemiddel. Norges utslipp i dag ligger fortsatt nesten 6 pst. over 1990-nivået. Ved utløpet av Kyotoprotokollens første forpliktelsesperiode, 31. desember 2012, måtte regjeringa gjennomføre betydelige kvotekjøp i utviklingsland for å innfri våre nasjonale forpliktelser, i tillegg til overoppfyllelsen på 10 pst. Dette var fordi vi ikke hadde greid å redusere de nasjonale utslippene i tråd med våre forpliktelser. Det inngir ikke troverdighet. Norge ligger også dårlig an for å nå målet om å redusere utslippene tilsvarende 30 pst. av Norges utslipp i 1990 innen 2020, og da spesielt målet om at om lag to tredjedeler av utslippsreduksjonene skal tas nasjonalt. Det er mindre enn åtte år igjen til 2020, og utslippskurven viser få tegn til å begynne å peke nedover. Våre naboland Danmark og Sverige har til sammenligning greid å redusere sine nasjonale utslipp av klimagasser med henholdsvis 20 og 16 pst. sammenlignet med 1990-nivå. I Sverige diskuteres det hva som skal gjøres med det ganske betydelige overskuddet av kvoter landet nå sitter med, etter å ha overoppfylt sine internasjonale forpliktelser med mer enn 10 pst. På FNs klimakonferanse i Doha i desember 2012 ble det vedtatt endringer i Kyotoprotokollen som fastsetter utslippsforpliktelser for perioden 2013–2020. For Norge innebærer vedtaket en ny utslippsforpliktelse, som er i tråd med målsettingen om å redusere utslippene med 30 pst. i 2020 sammenlignet med 1990-utslippene. Den nye forpliktelsen innebærer at Norges utslipp av klimagasser i perioden 2013–2020 i gjennomsnitt må være 16 pst. lavere enn Norges utslipp i 1990. Jeg er glad for den brede enigheten i innstillingen om at regjeringa skal involvere Stortinget i en diskusjon om innrettingen på Norges internasjonale klimainnsats, og at det skal komme en sak til Stortinget om «innretting av Norges internasjonale klimainnsats i løpet av vårsesjonen 2014».
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Ingen partier er så mye både i opposisjon og i posisjon som det vi har sett fra Venstres side denne høsten. I budsjettet som Venstre er med på å sikre flertall for i dag, blir planavdelingen flyttet fra Miljøverndepartementet til Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Det er, isolert sett, greit at Venstre er med på det. Men samtidig har partiet behov for å understreke i merknads form at dette kan føre til en svekkelse av hensynet til bl.a. miljø, natur og jordvern. Mitt spørsmål er: Synes Venstre det skaper et stabilt inntrykk av Venstres politikk når en først stemmer for noe, og så – i klare ordelag – tar avstand fra det samme? Og: Ser representanten at dette kan medføre uforutsigbarhet om det som er flertallets linje?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Den rød-grønne regjeringen var opptatt av å benytte hele handlingsrommet innenfor EØS-avtalen til beste for kraftkrevende industri i Norge. CO2-kompensasjonsordningen var en viktig del av dette. Når det gjelder kraftkrevende industri, sammenlignet representanten dette tidligere med endringene for oljenæringen. Jeg tror det er viktig å være klar på at kraftkrevende industri er enda mer sårbar for rammevilkårene – og endringene i dem – enn oljeindustrien. Jeg hørte på svaret som ble gitt tidligere i replikkrunden, og jeg vil utfordre representanten på ny: Er det representanten sa en garanti for at regjeringen vil sikre en fullverdig CO2-kompensasjonsordning fram til 2020? Kan Høyre gi industrien en sånn garanti?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Jeg synes ikke det er irrelevant om Fremskrittspartiets fraksjonsleder i denne komiteen er klimaskeptiker eller ikke. Fremskrittspartiet er ett av to regjeringsparti. Dette er det kunnskapsgrunnlaget som en skal bygge politikken på. Mitt spørsmål er: Tror representanten at klimaendringene er menneskeskapt, eller tror han det ikke?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Det er flere ting i dette budsjettet som skal vedtas i dag, som er distriktsfiendtlige. Utjevning av nettariffer er kanskje den tydeligste prioriteringen. Der har man altså kuttet fra 120 mill. kr til 30 mill. kr. Likevel har en valgt å ta inn penger fra strømkundene. Det er en generell økning for alle i Norge på 0,56 øre. Det framstår som ganske urimelig at man tar en svært liten økning fra alle kunder, mens de over 100 000 som har de høyeste nettleiene i utgangspunktet, altså får en økning i prisen på 5–6 øre. Synes representanten dette er god distriktspolitikk, og hvorfor kunne ikke alle nettkunder i Norge være med og dele på regningen gjennom en økning i elavgiften?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Ved inngangen til 1900-tallet var det 500 vindmaskiner i Stavanger Amt. Tusen vindmøller kan høres svært mye ut, men da snakker vi om både store vindmøller og de såkalte gårdsvindmøllene. Det er det rom for i et fylke som Rogaland. Høyre, og representanten Bru, legger også til grunn at alle konsesjoner blir bygd ut, men det er en kjensgjerning at en må gi betydelig flere konsesjoner enn det en vil oppnå å se bli ferdig utbygd. Dette er markedsbaserte systemer, og det er ingen som tror at alle konsesjoner vil bli bygd ut. Når det gjelder konflikten mellom vindmøller og jordvern, er den for så vidt litt ny for meg. Jeg mener vi har tilstrekkelig areal i fylket til å bygge ut vindmøller, og jeg tror det er helt andre ting enn vindmøller som er utfordringen for matjorda i Rogaland.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Som jeg sa i innlegget mitt, legger vi til grunn og støtter de føringene som ligger i petroleumsmeldingen, En næring for framtida. Det er en melding som legger opp til at man fortsatt skal ha stor aktivitet på norsk sokkel, og selvsagt er vi opptatt av at dette skal gi ringvirkninger på land. Vi mener at en del av utfordringene man ser i leverandørindustrien i Norge, skyldes bl.a. EØS-avtalen, som gjør det vanskeligere å prioritere norske arbeidsplasser når felt skal bygges ut. Med Senterpartiet, som kanskje er ett av partiene som har hatt flest olje- og energiministre, har det vært en stabilitet i politikken. Vi har lagt langsiktighet til grunn, og det vil vi fortsette å gjøre også i årene framover.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Svaret mitt blir ikke ulikt det som Arbeiderpartiet ga. Jeg er svært fornøyd med retningen på energipolitikken de siste åtte årene. De viktigste overordnede føringene har ligget i Soria Moria-erklæringene, som det har blitt styrt ut fra. Man har fått på plass elsertifikater, og man har fått fart på konsesjonsbehandlingen. Nettutbyggingen er det full trøkk på. De nødvendige rammevilkårene er på plass. Det er rett at det har vært litt planer fram og tilbake, men det grunnleggende har vært et fokus på handling og stø kurs. Nå ser man behovet for en energimelding, og det skyldes kort og godt at landet ikke lenger har en flertallsregjering. Man har en regjering med et parlamentarisk grunnlag som spriker svært mye i disse spørsmålene. Det viser budsjettinnstillingen. Da mener vi det er grunnlag for å ha en energimelding som fjerner den tvilen.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Senterpartiet er enig i at det er behov for å bruke avgiftene svært aktivt for å endre holdninger. Jeg mener at det som har blitt gjort på f.eks. bilavgifter de senere årene, er et svært godt eksempel på det. Vi ønsket å legge inn en større økning i elavgiften enn det som det ble til slutt. Jeg ber representanten merke seg at jeg først sa at et veldig godt budsjett hadde blitt en del dårligere, før det ble noe bedre igjen. Det har ikke blitt så godt som utgangspunktet. Samtidig skal vi være forsiktige med å strekke dette for langt, for jeg ser jo at én av tingene som er satt opp som grønt tiltak i budsjettavtalen, er kutt i tunnelvedlikehold på veinettet vårt. Det er å dra dette litt for langt i en annen retning. Men overordnet: Vi må bruke avgifter hvis vi skal nå klimamålene våre.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Jeg tror ting blir dratt litt langt her. Senterpartiet støtter jo også opp om at vi skal bruke vern som et virkemiddel, men vi må erkjenne at bruk, i et land som Norge, hvor folk bor spredt, også er en viktig verdi, og den kan ikke gjennomføres om man verner alt. Vi er opptatt av at man skal ha fokus på hva som er formålet med vernet og hvordan man forvalter vernet. Det er ikke bare én oppskrift på hva som er vern. Det er mange måter å gjennomføre et vern og en verneprosess på. For å sikre legitimitet er det viktig at lokalbefolkningen opplever at vernet er noe som de selv er med på når det blir bestemt og gjennomført – ikke at det er noe som tres nedover dem. Det er grunnleggende sett vår holdning til vern. I store deler av Norge er – for å ta vare på det aller meste av naturen vi har – en aktiv bruk viktig. Sauebeite kan være ett eksempel på det.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
I regjeringens budsjettforslag ble støtten til Folkeaksjonen for et oljefritt Lofoten, Vesterålen og Senja kuttet med 2,4 mill. kr – til null. Det ble heldigvis reversert i forhandlingene her i Stortinget, men det skapte en usikkerhet. Det jeg har bitt meg merke i, var at Miljøverndepartementet først argumenterte for kuttet med at det ikke var snakk om en landsdekkende organisasjon. Det viste seg senere at det var en landsdekkende organisasjon. Så ble det begrunnet med at det ikke blir noen konsekvensutredning av disse områdene, og at det derfor ikke er behov for organisasjonen. Mitt spørsmål er: Mener statsråden dette er en god begrunnelse? Er det en generell holdning at en kun skal gi statsstøtte til organisasjoner som ikke får det som de vil?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Statsråden var inne på det felles norsk-svenske sertifikatmarkedet og virkningene av det og lovte at en større andel av de framtidige investeringene skulle komme på norsk side, og at vi skulle ta igjen svenskene på dette området. I regjeringens plattform står det at en skal «vurdere tilpasninger i ordningen med el-sertifikater». Dette er et markedsbasert system, så det bør ikke være usikkerhet om de framtidige ordningene for lenge. Jeg vil utfordre statsråden på å si hvilke grep i ordningen med elsertifikater han ser for seg, og hvor raskt disse vil være på plass for å nå det målet som han presenterte fra talerstolen, om at vi skulle ta igjen svenskene når det gjaldt utbygging av kraft.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Statsråd Lien etterlyste i replikkordvekslingen svar på om jeg var fornøyd med de rød-grønnes satsing på fornybar energi. Svaret på det er ja. Vi fikk på plass elsertifikater og tempo i konsesjonsbehandlinger, nettutbyggingen er i gang – det er all grunn til å være fornøyd og ha store forventninger til at den satsingen blir videreført. Jeg vil også utfordre statsråd Lien til å avklare en ting. Det gjelder thorium. Et flertall har sagt at man ikke ønsker et FME-senter for thorium. Kan statsråden nå si at thoriumdrømmene til Fremskrittspartiet og Høyre blir lagt i en skuff, eller vil vi få dette tilbake igjen i en eller annen form? Jeg tenker at thorium ligger bra i skuffen. Så til statsråd Sundtoft: Det har vært snakk om motorferdsel i utmark med scooter. For Senterpartiet er det sånn at vi har programfestet lokal forvaltning, og vi er sterkt mot et frislipp. Jeg er glad for at man har valgt å videreføre den prøveordningen som vi startet, men jeg synes det tas litt enkelt på at det er en ganske komplisert strategi man har lagt opp, med både en så omfattende prøveordning samtidig som man skal ha en lovprosess. Jeg kunne godt tenkt meg at statsråden utdypet litt mer hvordan dette var tenkt. Senterpartiet er et parti som er positivt til økt lokal forvaltning, men vi mener at vi må gjøre dette på en rett måte. Da vil det være sentralt å få vite hvor tidlig en endring av motorferdselloven kan være på plass. Er det mulig å ha den på plass i 2014? Snakker vi om 2015? Sakker vi om 2016? Fra mitt ståsted er det nok sånn at når ordningen har blitt så vid, er det viktig å få på plass en varig løsning. For hvis en ordning som omfatter alle scooterkommuner, varer i kanskje fire pluss ett år, vil det være vanskelig å reversere den hvis man ønsker at den permanente løsningen skal være noe annerledes. Det kan jeg godt tenke meg noen svar på. Så har det vært litt snakk om samferdsel, som er viktig for klimaet. Representanten Hårek Elvenes skrøt av Fornebubanen som skulle komme straks. Vi har senere fått vite at det er en gang borti 2017–2018 at det er byggestart. Til slutt: Det mest oppsiktsvekkende i denne debatten har nok representanten Oskar J. Grimstad stått for, når han sier at han i større grad bygger sitt klimasyn på det som står i den politiske plattformen og programmet til Fremskrittspartiet. Det stoler han på og forholder seg til, men han stoler altså ikke på FNs klimapanel. Jeg synes det har vært en underlig opplevelse å høre det, men vi har notert oss det standpunktet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2013-12-12:
Jeg registrerer at statsråd Lien nå virkelig er i siget når det gjelder å snakke om rød-grønn politikk. Jeg har prøvd å utfordre statsråden på å si noe om regjeringens politikk framover, og har etterlyst et svar på hvordan han oppfatter den merknaden som stortingsflertallet har om thorium. Vil regjeringen og statsråden jobbe videre med thorium, eller tar han dette som et klart signal om at et flertall på Stortinget mener at Norge ikke skal bruke ressurser på videre forskning på thorium, i form av å opprette et FME-senter? Vil dette da komme tilbake i en annen form? Det synes jeg er viktigere at statsråden gir et svar på, enn å drive historiefortelling, som jeg heller ikke alltid kan gå god for, når det gjelder hva som har skjedd de siste åtte årene.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Jeg vil bare begynne med å si gratulerer med den første godt gjennomførte budsjettprosessen fra komitélederens side. Jeg vil også understreke at vi fra SVs side ser på Venstre som en alliert i miljøpolitikken. Men jeg kan ikke la være å komme med en viktig påpeking. Når komitélederen bruker begrepet «stillstand» om de siste åtte årene, og at naturvern ikke var prioritert, føler jeg behov for å poengtere følgende: Den gang Venstre satt i regjering, var det en nedgang i jernbaneinvesteringene, det var en økning i CO2-utslippene, mens med oss i regjering har det vært en mangedobling av jernbaneinvesteringene og en nedgang i CO2-utslippene – og på naturvernsiden fikk vi naturmangfoldloven på plass. Men jeg vil gripe fatt i ett spørsmål. Det er det som går på enøkfradraget. Der har Venstre fått gjennomslag for at det skal komme en eller annen behandling, en gjennomgang og en innføring av dette. Men ser Venstre problemet nå med at når det ikke er en garanti for at dette kommer på plass i revidert nasjonalbudsjett(presidenten klubber)(Presidenten klubber igjen.) (presidenten klubber) (Presidenten klubber igjen.)
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Å styrke klimaforliket er allerede blitt en besvergelse i regjeringskretser. En av de tingene som det er skapt usikkerhet om, og som det var enighet om i klimaforliket, var å sørge for å skaffe fornybar energi til å elektrifisere installasjoner på sokkelen. Jeg kan referere fra en av de innstillingene som lå fra den rød-grønne regjeringen på akkurat dette. Jeg vil bare nevne én, og det gjelder Gina Krog-innretningen på Utsirahøyden: «Gina Krog-innretningen er klargjort for kraft fra land, og skal koble seg til en eventuell felles kraftløsning på Utsirahøyden på det tidspunktet denne er på plass, med mindre departementet av særskilte grunner bestemmer noe annet.» Vil det være akseptabelt for Høyre om man ikke gjennomfører en full elektrifisering av installasjonene på Utsirahøyden?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Ifølge det jeg har lest i Fremskrittspartiets program, er det sånn at man ikke går inn og bruker føre-var i internasjonale klimaspørsmål. Tvert imot advarer man mot en såkalt ukritisk bruk av føre-var-prinsippet der vi andre, som f.eks. Kristelig Folkeparti og resten av oss, mener at vi bør bruke føre-var-prinsippet – når det er mer enn 95 pst. sannsynlig at klimaendringene er menneskeskapte. Men la det ligge, for jeg går videre til den andre biten av politikken, nemlig oljepolitikken. Siden representanten henviste til IEAs siste World Energy Outlook, synes jeg det er riktig å påpeke en ting: IEA sier at halvparten av oljen og gassen i verden må bli liggende, og tre fjerdedeler av kullet må bli liggende hvis man skal klare å stoppe de farlige klimaendringene – alle tallene er cirkatall. Spørsmålet er da: Mener representanten, som støtter opp om regjeringens syn, at all norsk olje og gass skal pumpes opp? Hvilke andre land skal la oljen ligge, hvis ikke verdens rikeste land skal gjøre det?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-12:
Jeg oppfatter at vi fra SVs side deler Kristelig Folkepartis grunnleggende verdier som angår både internasjonal solidaritet, og det som handler om å sørge for rettferdig fordeling og å ta vare på kloden vår. Derfor synes jeg det er greit at representanten er så ærlig å si at det var mange kutt som ligger både i dette budsjettet og i andre deler av budsjettet, som hun egentlig ikke skulle ønsket. Men så har hun vært med på å sette inn denne regjeringen, som har gjennomført disse kuttene for å sørge for skatteletter for de rikeste her i landet, og som i tillegg prøvde å kutte i budsjettet på utviklingssiden. Men jeg hadde likevel et spørsmål til henne om en av de tingene hun ikke er med på av det vi i opposisjonen sier. Representanten er gjennom dette budsjettet nå med på å bremse opp det arbeidet som har skjedd med CO2-fangst og -lagring, sammen med resten av regjeringspartiene. Hvorfor er hun det?