Are Næss (Kristelig Folkeparti), 2000-06-13:
Odelstingsproposisjon nr. 25 om lov om fylkeskommunale sykehusselskaper m.m. er lagt fram av regjeringen Bondevik. Proposisjonen ble ikke trukket tilbake etter regjeringsskiftet, men Arbeiderpartiet har i komiteen kommet med enkelte endringsforslag som jeg regner med Arbeiderpartiets representanter vil gjøre rede for. Hensikten med lovforslaget er å åpne for et videre spekter av tilknytningsformer for sykehus som fylkeskommunene kan velge mellom. Siktemålet er muligheten for en større grad av fristilling for sykehusene, samtidig som overordnet styring, offentlig innsyn og forvaltningsrettslige prinsipper blir ivaretatt. Spørsmålet om sykehusenes tilknytningsform er utredet av det såkalte Sørensen-utvalget, og proposisjonen bygger på dette utvalgets utredning og de innkomne høringsuttalelser. Det er viktig å merke seg at den foreslåtte nye tilknytningsform ikke skal påtvinges fylkeskommunen som den eneste mulige løsning. Tvert imot er det slik at fylkeskommunene må treffe uttrykkelige vedtak om at loven skal gjelde for en konkret sykehusvirksomhet, og det er heller ikke foreslått å avskjære noen av de tilknytningsformene som etter gjeldende rett er tilgjengelige for fylkeskommunene som sykehuseiere. Man har i denne sammenheng brukt uttrykket «meny», som skal gi uttrykk for at en her har et valg mellom forhåpentlig «velsmakende» alternativer. Så er det da kanskje et paradoks at den tilknytningsform som foreslås, nemlig fylkeskommunalt sykehusselskap, har fått mindre oppmerksomhet i den offentlige debatt enn spesielt en annen mulig tilknytningsform, nemlig aksjeselskap. Departement har lagt vekt på at aksjeselskapsformen generelt er en lite egnet tilknytningsform for offentlige sykehus. Et flertall i komiteen, alle unntatt Fremskrittspartiet og Høyre, er enig i dette, og Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti ønsker endog spesifikt å forby organisering av fylkeskommunale sykehus som aksjeselskap. Kristelig Folkeparti og Senterpartiet mener likevel at det i spesielle tilfeller kan være aktuelt å benytte aksjeselskap som eierform, f.eks. for deler av en virksomhet, for eventuell styring av nye typer virksomheter, og i spesielle samarbeidssituasjoner, f.eks. hvis stat og fylkeskommune skal eie sykehusvirksomhet sammen. Vi legger vekt på at etablering av sykehus som aksjeselskap etter lovforslaget forutsetter godkjenning av departementet, og at det bare i særlige tilfeller vil være aktuelt å godkjenne aksjeselskapsformen for et sykehus. Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet og Høyre har en annen vurdering av aksjeselskap som organisasjonsform og fremmer forslag i tråd med dette. Når det gjelder stiftelser, er det utbredt enighet om at dette ikke er en egnet tilknytningsform for fylkeskommunale sykehus, men at den likevel kan vise seg å være hensiktsmessig i helt spesielle tilfeller, og at den derfor ikke spesifikt bør forbys. Imidlertid vil det også her være slik at etablering eller omdanning av fylkeskommunale sykehus til stiftelser så vel som til aksjeselskap etter lovforslaget vil forutsette godkjenning av departementet. Med den nye organisasjonsformen fylkeskommunalt sykehusselskap, som komiteens flertall, alle unntatt Fremskrittspartiet, går inn for, får fylkeskommunene altså en ny valgmulighet for organiseringen av sine sykehus. Forvaltningsorganisering av sykehusene vil fortsatt være en aktuell organisasjonsform, men ved å organisere sykehusene som egne rettsobjekter, slik de vil være som fylkeskommunale selskaper, åpner man for en modell med fortsatt offentlig eierskap til sykehusene og folkevalgt styring, samt at fylkeskommunene har den nødvendige kontroll med sykehusenes økonomiske rammer. Samtidig får sykehusledelsen et selvstendig ansvar for driften. Faren for negative utslag ved at sykehusene blir organisert som selvstendige rettsobjekter, kan være til stede. Det er viktig at en større grad av frihet ikke fører til mindre samarbeid, eller at økonomiske hensyn blir dominerende over helsepolitiske hensyn. Det er etter mitt syn derfor en oppgave for de regionale helseutvalgene og for fylkeskommunene å følge opp at det ikke blir slik at enkelte fylkeskommunale sykehus utvikler en styrings- og driftspraksis som er i strid med de regionale og nasjonale helsepolitiske mål. Derfor er det etter Kristelig Folkepartis vurdering viktig at loven inkluderer, i lovforslagets § 10, en bestemmelse om at departementet under vurdering av om godkjenning skal gis, bl.a. skal legge vekt på samfunnsmessige hensyn. Det er de overordnede helsepolitiske mål som må være styrende også for sykehusenes tilknytningsform, og det undrer meg noe at komiteens flertall går imot denne lovparagrafen. Kristelig Folkeparti støtter lovforslaget slik det er fremlagt i proposisjonen, og fremmer derfor forslag til de enkelte paragrafer i henhold til dette i de tilfeller der flertallsinnstillingen avviker fra proposisjonen. Jeg tar herved opp de forslag Kristelig Folkeparti fremmer sammen med andre.