Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-08:
Jeg skal starte denne debatten med å si veldig klart og tydelig at økonomisk velferd er et utgangspunkt for å delta i et samfunn. Jeg tror kanskje resten av debatten kan være litt fremmed for dem som sitter og følger med og har dårlig råd. De legger merke til at folk som har god råd, sier at penger ikke er alt her i livet. Jo, hvis du har så dårlig råd at du gruer deg til neste regning, reduserer det livskvaliteten betydelig. La oss bare ta det som et utgangspunkt, slik at det ikke er til å misforstå når jeg nå går inn i de problemstillingene som representanten Høybråten tar opp. Det er samtidig klart at det er mange aspekter ved velferd som ikke fanges opp av økonomiske indikatorer pr. i dag. Det har Høybråten helt rett i. En utfordring ved det kan være at de er vanskelige å måle, men de vil like fullt være viktige i forhold til å diskutere hva velferd egentlig er, og hvordan vi forholder oss til det. Det er alltid slik at det er en stor fare for at man, når man skal finne indikatorer på forskjellige områder, velger det som er lett å telle. Og så blir summen av den kunnskapen man får, basert på hva som er lett å måle, istedenfor hva som er hensiktsmessig å måle – når man skal finne ut mer om hvordan samfunnet egentlig ser ut. Det vi vet om trivsel, lykke og inntektsvekst, er at når man har kommet til et visst inntektsnivå, har penger mye mindre betydning. Man trenger antakelig ikke mye forskning for å finne ut av det. Jeg synes det høres rimelig ut. Det gjelder på både individnivå og nasjonnivå. Samtidig er det viktig å være helt klar over at det forbruksmønsteret og inntektsmønsteret som vi har i Norge i dag, ikke er bærekraftig på sikt. Det er en annen viktig innfallsvinkel til denne diskusjonen, nemlig at den produktivitets- og velstandsøkningen som vi kan se for oss framover, må brukes til noe annet enn å forbruke stadig mer av ulike typer varer som tærer på miljøet når de produseres – da tenker jeg i retning av mer fritid, mer tjenester, mer grønt sammensatt forbruk. Jeg er grunnleggende opptatt av at vi har et samfunn som i utgangspunktet inkluderer de fleste i meningsfylt arbeid. Vi gjennomfører mange reformer. Representanten Høybråten var også opptatt av det samme da han selv var minister i den forrige regjeringen, nemlig hvordan man kan inkludere folk og gi dem en trygg inntekt slik at de kan komme seg ut av en situasjon med trygder eller sosialhjelp – altså hvilken verdi det er at alle i utgangspunktet har en økonomi der de kan sikre seg selv. La meg konsentrere meg om arbeidet med indikatorer for hvordan vi måler, og det som er det konkrete. Det ligger jo en verdiutfordring i interpellasjonen fra Høybråten, men det ligger også en utfordring i forhold til de konkrete målestokkene. Det finnes i dag en rekke indikatorer som tar hensyn til mer enn kun økonomiske forhold. Et kjent forsøk på å måle velferd er FNs Human Development Index, HDI, som publiseres årlig. Dette målet tar, i tillegg til realinntekten, bl.a. utgangspunkt i levetid og utdanning. HDI er derfor bedre egnet til å sammenligne velferdsnivå mellom land enn BNP per capita. Likevel er HDI også et rent mekanisk mål. Det måler f.eks. ikke individers egen opplevelse av lykke. Vi har jo en del kunnskap om dette, og studier av sammenheng mellom lykke og inntekt tyder på at det for det enkelte individ er en positiv sammenheng mellom inntekt og lykke, men at veldig mange andre ting har vel så stor betydning. For eksempel er det undersøkelser som indikerer at en fordobling av inntekten har langt mindre å si enn f.eks. det å gifte seg. Det er kanskje litt vanskelig å måle. Da må man forutsette at man gifter seg lykkelig, og at lykken varer ekteskapet ut. Undersøkelser av hva folk er villige til å betale for å ha tilgang på uberørt natur og rent vann, viser også at mange av de tingene som betyr mest for vår samlede velferd, ikke er varer eller tjenester som omsettes i markeder. Et annet eksempel på undersøkelser som tar hensyn til andre faktorer enn de rent økonomiske, er International Social Survey Programme, som produserer data for internasjonale nivåer på velferd. De ulike målene for velferd er lykke, hvor tilfreds man er med familiesituasjonen og arbeidssituasjonen, stress i forbindelse med arbeid og det å ikke være sliten. Slike internasjonale sammenligninger gir ikke den samme rangering som når man bruker f.eks. FNs indikator, HDI. Men det illustrerer det som kan være en utfordring når det gjelder selve målingen, nemlig at dette er veldig sammensatt, og at det er vanskelig å måle og sammenligne over tid og mellom land. Statistisk sentralbyrå publiserer en rekke indikatorer for velferd som viser utviklingen for ikke-økonomiske forhold. Indikatorene tar for seg demografiske og helsemessige forhold. Videre er det indikatorer for omsorgsarbeid, utdanning, arbeid, sosial trygghet, boforhold, fritid og kultur, kriminalitet og sosial deltaking. SSB foretar også jevnlig levekårsundersøkelser på en rekke områder som gir gode indikasjoner på livskvalitet på andre områder enn det økonomiske. I Norge er en betydelig del av de tjenestene som den enkelte innbygger står overfor, produsert og levert av kommunesektoren. Utviklingen av disse tjenestene er derfor av stor betydning for den enkeltes velferd. Sosial- og helsedirektoratet og SSB utgir sammen Styrings- og informasjonshjulet, som gir en statistisk beskrivelse av helse- og sosialsektorens utvikling for å gi kommunene grunnlag for å sammenligne sin situasjon med andre kommuners situasjon. La meg gå litt over til det som er Regjeringens nåværende indikatorsett for bærekraftig utvikling, for nasjonalbudsjettet inneholder mye mer enn utviklingen i BNP eller BNI. Det inneholder også 18 ulike indikatorer for bærekraftig utvikling. Det er min meget klare ambisjon å få mye større oppmerksomhet og mye mer politisk debatt rundt dette, slik at vi kan utvikle disse indikatorene til å bli et mye viktigere styringsdokument for den økonomiske politikken. Regjeringen arbeider nå med det som skal være en høringsuttalelse om bærekraftig utvikling. Vi legger altså vårt arbeid med disse indikatorene ut på en offentlig høring. Det gjør vi i løpet av denne stortingssesjonen. Dette skal da være på høring i ulike miljøer, og høringsuttalelsene blir en del av vårt arbeid med nasjonalbudsjettet for 2008. Hvis jeg så skal ta noen eksempler på hva disse indikatorene inneholder, er de i veldig stor grad konsentrert om velferdsmål og om bærekraftsmål. Den første indikatoren er norsk bistand som andel av BNP. Den femte er bestandsutviklingen for hekkende fugl. Den andre er import fra afrikanske land. Den tredje er norske utslipp av klimagasser. Den fjerde er andel av Norges areal, hvor tålegrensen for forsuring er overskredet. Så var jeg innom bestandsutviklingen for hekkende fugl – den telles altså og presenteres som en del av bærekraften i forbindelse med nasjonalbudsjettet. Den sjette er vannsystemer. Den åttende er tilstandsgraden i fredede bygg. Den niende er samlet energiforbruk pr. enhet brutto nasjonalprodukt. Den tiende er gytebestandens størrelse i forhold til gytebestandens føre var- og grenseverdier. Den ellevte er avgang av produktivt areal. Den tolvte er bruk av helse- og miljøfarlige kjemikalier i husholdningene. Den trettende er netto nasjonalinntekt osv. De siste er mer typiske velstandsindikatorer. Men vi mangler indikatorer på verdier og opplevelser. Jeg er veldig på jakt etter å finne indikatorer som gjør at vi kan få et bedre, helhetlig grunnlag som passer sammen med vårt perspektiv når det gjelder bærekraftig utvikling, fordi vi trenger å utfylle dette bildet og komme oss til det som er interpellantens utgangspunkt, nemlig å flytte fokuset fra velstandsutvikling til utvikling av livskvalitet. Jeg håper derfor, når dette kommer på høring, at de miljøene som er opptatt av den type innfallsvinkel til den politiske debatten, kjenner sin besøkelsestid, er med i diskusjonen og foreslår indikatorer. Jeg inviterer selvfølgelig også Stortinget – og representanten Høybråten i særlig grad – til å være med på den diskusjonen framover. Dette er virkemidler og indikatorer som vi jobber med for å forbedre hele tiden.