Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2015-04-28:
Birk på 15 år sa det for noen år siden i spalten Si-D i Aftenposten: Gutter er fritt vilt, jentene beskrives som best i alt, og en kan ikke lese en avis eller se på TV en eneste dag uten at en eller annen såkalt ekspert har funnet ut at jenter utkonkurrerer gutter i alt fra lesing, matte, golf, boksing, ledelse IQ, EQ – og til og med i sex. Som gutt har jeg lagt merke til, og irritert meg over, dette. Som lærer har jeg prøvd å gjøre noe med det, og som utdanningspolitiker klør jeg meg litt i hodet med hensyn til hva vi faktisk bør gjøre – for det blir bekreftet av statistikken. Vi ser det i barneskolen; det har her vært snakket særlig om lesing. Oppover i klassetrinnene blir det mer synlig i flere fag, og på videregående slår det ut i frafallsstatistikken. Dette er alvorlig, og det blir snakket om et gutteproblem i skolen. Men jeg tror det er for snevert å henge en merkelapp på et enkelt kjønn. Fokuset jeg tror vi må ha, er på de store variasjonene i helheten. Rapporten fra NOVA om kjønnsforskjeller i utdanningssystemet bekrefter det. De skolene som har fokusert på å løfte alle elevene, løfter også automatisk guttene. Da jeg jobbet i skolen, slet jeg med å få noen av guttene i 5. klasse til å lese Frans-bøkene og Lotta-bøkene. Vi hadde bestemt på teamet at dette var bøker som klassen skulle lese. Men da vi var på skolebiblioteket og hadde fri bibliotektime, så jeg fort at faktabøker om planeter, teknikk, dyr og naturfenomener ivrig ble plukket ut av hyllene. Guttene leste dem engasjert og ivrig. Det sier ganske mye, for det vi voksne hadde bestemt og definert som riktig lesing, fanget ikke opp de ivrigste guttene. Resultatet ble at de ikke leste. Man blir jo ikke noen dårligere leser av å lese om planeter framfor å lese om livet til Frans og Lotta. Siden jeg er inne på lesing: Jeg tror vi trenger flere lesende forbilder. Jeg tror på tiltak som f.eks. det Foreningen !les gjennomførte i fjor, da de i sin kampanje for økt leselyst brukte 14 fotballspillere fra Tippeligaen som lesende forbilder. Jeg tror «cluet» for å lykkes handler om motivasjon og interesse – flere veier til mer læring – fordi alle elever er forskjellige. Derfor mener jeg det er riktig i denne debatten også å nevne verdien av valgfagene, som den rød-grønne regjeringen gjeninnførte i ungdomsskolen. Mange av dem som faller ut av videregående, går på yrkesfag – de som ikke får læreplass, eller som stryker i fellesfagene. Det er mange gutter i denne kategorien, og et løft av yrkesfagene er også et løft av guttene. Men det viktigste av alt mener jeg er å starte tidlig. Vi må sørge for at alle som ramler av lasset tidlig i barneskolen, blir hanket kjapt inn igjen – at vi ikke venter og ser. Derfor har Arbeiderpartiet nylig levert inn representantforslag om å styrke den tidlige innsatsen i barneskolen. Jeg er enig med interpellanten og statsråden i at vi trenger mer kunnskap om hvorfor kvinner og menn mestrer utdanning ulikt. Hvorfor er det sånn, og hvilke tiltak kan vi iverksette? Da jeg tok lærerutdanning, snakket vi om de stille, forsiktige og pliktoppfyllende jentene som et problem. Nå snakker vi om de urolige guttene. Ting forandrer seg, men jeg tror vi skal være varsomme med å sette folk for mye i bås. Kjønn er ikke like, gutter er ikke like: Jeg er en gutt som er kjæreste med en annen gutt, Heidi var bedre enn alle guttene i min klasse til sammen i fotball, ingen var så flinke til å sy blokkfløyteetui som Simon, og Vanja var klassens klovn – ikke helt typisk, men det er faktisk hverdagen. Vi må ha en skole som tilpasser seg de forskjellene, en skole med forventning, tydelighet og et bredt læringssyn. Sånn løfter vi også guttene.