Arve Kambe (Høyre), 2011-10-27:
Sjøtransport er viktig for Høyre, og derfor har Høyre de siste månedene før Stortinget tok sommerferie, vært med på en rekke forslag for å bedre rammebetingelsene for sjøtransport. Rett før sommeren var det et ganske stort trykk på lostjenesten, noe jeg vil illustrere ved å starte med et sitat: «Lostjenesten burde ha som formål å være et positivt bidrag til sjøtransporten. Dessverre anses systemet i mange tilfeller å være en hemsko for moderne, effektiv og rasjonell utnyttelse av sjøtransport og bidrar til å gi et dårligere og dyrere transporttilbud for norsk næringsliv som hovedbruker av sjøtransport i Norge.» Sitatet er fra styreleder i Gruppe for Short Sea, Nils Magne Fjereide i Norges Rederiforbund, og det illustrerer egentlig en stor tillitskrise mellom Kystverket og lossystemet på den ene siden og næringslivet på den andre siden. Jeg leverte inn interpellasjonen i juli 2011. I mellomtiden har det vært sommerferie, jeg har vært i pappaperm og er tilbake denne uken, og dermed har statsråden hatt god tid til å tenke igjennom et svar. Jeg registrerer dermed at hun for nøyaktig en uke siden – helt sikkert tilfeldig, siden hun skulle være med i en interpellasjonsdebatt om temaet i dag – sa at hun ønsker å sette ned et utvalg som skal avgi en NOU, nettopp for å få en helhetlig gjennomgang av lostjenesten. Det vil jeg gratulere statsråden med. Derfor ønsker jeg nå å vri noe av interpellasjonen, som var i ferd med å ha en kritisk innfallsvinkel til regjeringen, over til å spørre: Hvordan skal man bedre forholdene? Hvis man ser på hva Høyre og Fremskrittspartiet har gjort, er det ikke så lenge siden statsråden var i denne salen og anbefalte Stortinget å stemme nei til følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen gjennomføre endringer i lostjenesten med sikte på å redusere antall losinger og reduksjon av avgifter og gebyrer knyttet til pålagt lostjeneste. Stortinget peker spesielt på muligheten for å forbedre ordningen med farledsbevis. Stortinget legger til grunn at tiltak ikke øker risikonivået.» – fremmet av Fremskrittspartiet og Høyre, stemt ned av de øvrige partiene. Jeg synes det er bra at statsråden i ettertid kommer tilbake til Stortinget. Hun ikke har gjort ennå, men hun har i hvert fall varslet Stortinget om at det kommer noe. I dag er det slik at skip over 70 meter er pålagt kystlos. Sjøtransporten betaler over 500 mill. kr i året for dette, og tjenesten er fullt ut brukerbetalt. Losforskriften ble gjeldende fra 1. januar i år. Flere har rapportert om forverrede vilkår for seilas med farledsbevis, til tross for at målet skulle være at flere skal bruke farledsbevis og færre skal bruke los. Flere aktører hevder at det er vanskeligheter med å få utstedt bevisene, og at stadige endringer av reglene ikke har noe med sjøsikkerhet eller miljø å gjøre, men at det er en pågående kamp for å sikre arbeidsplasser. Så lenge ordningen er 100 pst. brukerbetalt, har man ingen kostnadskontroll på dette, for da har man et system som oppfordrer til økt bruk. Formålet med min interpellasjon i dag er å få en debatt med statsråden for å få økt bruk av farledsbevis i stedet for losplikt, og samtidig få en god debatt om sjøtransport. Det er ingen tvil om at regjeringen rett og slett har gjort en dårlig jobb med det regelverket som nå gjelder. Det manglet ikke på advarsler på forhånd. Høringsuttalelsene ble slaktet av næringen, de ble forbedret av regjeringen, men det har blitt verre enn det skulle tilsi. Derfor tror jeg det er lurt at statsråden er litt i forkant. Utfordringen nå er at regjeringen i praksis kan utsette næringen for et handlingsvakuum i to år. Dette skyldes at statsråden ønsker å sette ned et utvalg som skal granske dette, i form av en NOU, og statsråden har varslet i media et mandat i desember neste år. Det betyr ett år uten at det skjer noen ting når det gjelder vedtaksformene. Vi vet at NOU-en skal ut på høring, så skal det lages et eller annet til Stortinget, og da er vi faktisk med stor sannsynlighet tilbake til et nytt storting – og forhåpentligvis en ny regjering – før vi får ta stilling til dette. Det er noe av det som kanskje flere har kritisert fiskeri- og kystministeren for, at det blir mange utvalg, mange utredninger og lite handling. For problemene er jo ikke løst selv om man har satt ned et utvalg for en NOU. De eksisterer likevel, og da er man egentlig nødt til å ta tak i sakene med en gang. Losplikten er regulert i selve forskriften. Her angis hvor mange fartøyer som er lospliktige, og hvilke farvann denne plikten gjelder for. Mange områder er likevel unntatt fra losplikt, og det er gitt strengere regler for fartøy som skal ha unntak. Farledsbevis er geografisk avgrenset og gjelder for ett eller flere skip. Fra nyttår ble som sagt den nye forskriften gjort gjeldende, og den har ikke fått den effekten som egentlig alle har håpet på. Flere rederier sier at lokale lengdebegrensninger på skipene settes tilfeldig av det enkelte losdistrikt. Dermed får man lokale variasjoner som bidrar til en helt annen retning enn innføringen av farledsbeviser skulle tilsi. Grunnen til at Høyre har hatt fokus på dette i denne interpellasjonen, andre interpellasjoner og stortingsforslag, handler om at dette er logistikken til norsk næringsliv. Høy navigasjonssikkerhet er selvfølgelig viktig. Lostjenesten er et virkemiddel for å opprettholde høy navigasjonssikkerhet sammen med en rekke andre tiltak. Endringer i lostjenesten, som vi tar til orde for, er altså ikke et spørsmål om nivået på sikkerheten til sjøs, men heller et spørsmål om hvordan vi kan ivareta sikkerheten på en forsvarlig og kostnadseffektiv måte, og samtidig fremme den politiske målsettingen, som også i statsbudsjettet viser en feil utvikling: at til tross for politiske mål om å få gods over fra vei til sjø er det altså vei som får den store økningen framover. Hele losordningen må derfor vurderes opp mot den enorme utviklingen som i de senere år har skjedd innen navigasjonssikkerhet, som utdanning, trening, teknisk utvikling, sjøtrafikksentraler, forbedring av fyr og merkesystemer, som nå kommer. Brukerne av los- og sjøtrafikksentralen betaler i dag over 640 mill. kr for dette. Det er store kostnader som kunne vært innspart. I Sunnmørsposten kunne vi 1. juli i år lese at Kystverket og losvesenet ikke lenger kunne levere bekreftede bestillinger fra cruiseskip – bekreftede bestillinger gjort gjerne ett år i forveien – som medførte forsinkede ankomster, kanselleringer av anløp og økonomiske tap for rederier og næringsdrivende i reiselivsnæringen på land i Distrikts-Norge. European Cruise Service dokumenterer elleve tilfeller av ikke møtt los på tolv dager i juni, til tross for at lostjenesten er dimensjonert og organisert ut fra behov og forventet utvikling, og at den er 100 pst. brukerbetalt. Hvis man har for mye å gjøre, som er noe av begrunnelsen fra losene, og har en konflikt med arbeidsgiveren Kystverket, ville kanskje en stor økning i utstedelser av farledsbevisene bidratt til å løse problemet for alle parter. Det var hele hensikten, og da er det underlig at det er det motsatte som skjer. Hagland Shipping i Haugesund sier at den nye losforskriften som har vært gjeldende, har fått en kraftig forverring i vilkårene for seilaser med farledsbevis. Kapteiner som tidligere har sluppet å ha los med seg om bord, får nå krav om det på seilaser som er svært kjente. Ordningen med «Spesielle vilkår og begrensninger» blir ansett som en bevegelig regel i Kystverket som endrer seg med ujevne mellomrom uten informasjon til skip, rederier, havner eller andre, men gjemt bort på nettsidene til Kystverket. Det er derfor Høyre nå etterlyser politisk styring med denne prosessen, for tiden er overmoden for full gjennomgang av ordningen. Det er lenge siden sist, og mye har skjedd. Regjeringen starter nå med en NOU. Jeg mener likevel at fiskeriministeren er nødt til å se på hvordan Kystverket praktiserer dette, og hvordan lostjenesten praktiserer dette, for problemene som ble nevnt i sommer, gjelder for resten av året, uavhengig av om utvalget for NOU-en er satt ned. Det Norske Veritas ble engasjert for å gjøre en gjennomgang av lossystemet for noen år siden. De la fram en rapport som viste et innsparingspotensial på ca. 100 mill. kr og en reduksjon i antall losinger på 25–30 pst., uten at det skulle gå ut over sikkerheten. Vi vet også at det er andre måter å gjøre det på. Når det gjelder tilbringertjenesten, som Kystverket gjerne sørger for, finnes det alternative måter å gjøre det på. I Florø driver Redningsselskapet den tjenesten og har spart – etter ryktene – titalls millioner kroner for staten i redusert kostnad og redusert standby kostnad. Jeg tror at det er såpass mye som gjenstår her, så NOU-en er på sin plass, men tiltakene er egentlig ganske åpenbare og burde være kjent for statsråden. Høyre ønsker en faglig kompetent og trygg lostjeneste og mener skip med navigatører uten tilstrekkelig farledskompetanse skal benytte los. Men flere navigatører med farledsbevis vil kunne frigjøre ressurser til dem som faktisk har behov. Høyre har bedt om at regjeringen setter i gang arbeidet med en full gjennomgang av virkemidlene for sjøtransporten, og i tillegg har vi altså bedt om en full gjennomgang når det gjelder lostjenesten. Det er blitt nedstemt, og det er kun Høyre og Fremskrittspartiet som egentlig i praksis har stemt for dette.