Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2000-03-28:
Stortingsrepresentant Gundersen, som fremmet dette forslaget, synes å være av den mening at uttalelsen fra EFTA-domstolen krever at all vin og alle vinprodukter med alkoholstyrke mellom 2,50 og 4,75 volumprosent skal behandles likt med øl med samme alkoholstyrke. Det er etter min mening en dårlig alkoholpolitikk, foruten å være en gal forståelse av uttalelsen fra EFTA-domstolen. Det er ikke første gang representanten Gundersen fremsetter dette forslaget. Allerede i 1998 fremmet Gundersen et likelydende forslag, og ble nedstemt av flertallet i Stortinget. Jeg kan ikke se at det er gitt en bedre begrunnelse for forslaget nå. EFTA-domstolen gav i sin uttalelse av 3. desember 1997 klart uttrykk for at det kan eksistere begrunnelser som rettferdiggjør det norske skillet i forhold til EØS-avtalen. Domstolen uttalte bl.a.: «Ingen utførlig forklaring om bakgrunnen for denne» – forskjellsbehandlingen – «er gitt i den foreliggende saken. I mangel av noegrunnlag for forskjellsbehandlingen, må systemet med to skillelinjer anses å være i strid med EØS-avtalen artikkel 16 …» Fra norsk side var det ikke gitt noen begrunnelse for dette skillet fordi saken i realiteten omhandlet andre spørsmål. Det er derfor viktig å understreke at spørsmålet om den norske begrunnelsen for behandlingen av produkter med mellom 2,5 og 4,75 volumprosent alkohol i realiteten ikke er prøvd for EFTA-domstolen. Jeg vil derfor gå nærmere inn på den norske begrunnelsen her. For det første: Det er sterke alkoholpolitiske grunner til å behandle de aller fleste vinproduktene i intervallet 2,50–4,75 volumprosent ulikt med øl av samme alkoholstyrke. Etter min mening er de tilstrekkelige til å rettferdiggjøre den norske ordningen i forhold til EØS-avtalen. De fleste produktene med mellom 2,5 og 4,75 volumprosent alkohol henvender seg til ungdom som målgruppe, både med hensyn til smak, utseende og markedsføring. Dersom markedet blir liberalisert, er det også stor grunn til å tro at det vil dukke opp en rekke nye produkter som er spesialtilpasset ungdom og det norske markedet. Dersom utvalget av alkoholholdige drikker øker i dagligvareforretningene ved at vinprodukter – typisk rusbruslignende produkter – blir sluppet ut av Vinmonopolet, vil det uten tvil øke både antallet forbrukere og det totale forbruket. Jeg vil peke på at det tradisjonelle norske skillet mellom øl som selges i dagligvareforretninger på den ene siden, og vin og brennevin som selges gjennom A/S Vinmonopolet på den andre, har ført til et særlig avgrenset utvalg av produkter i dagligvarehandelen. For det andre: Det er en utbredt misforståelse at EØS-avtalen forplikter medlemsstatene til å behandle alle produkter helt likt. Jeg vil understreke at kravet om lik behandling bare gjelder varer som er omfattet av EØS-avtalen. Den største delen av produktene med mellom 2,5 og 4,75 volumprosent alkohol er ikke omfattet av avtalen, og må derfor ikke behandles likt. Det er også grunn til å påpeke at heller ikke et EU-land som Sverige behandler øl, vin og brennevin likt på dette området. I Sverige blir vin og brennevin med mellom 2,25 og 3,5 volumprosent solgt på Systembolaget, mens øl med samme styrke selges i dagligvareforretninger. Jeg frykter at forslaget til representanten Gundersen, som på papiret kan se ut som en mindre tilpasning, i realiteten kan føre til en vesentlig liberalisering av den norske alkoholpolitikken med klare sosiale og helsemessige konsekvenser – særlig for ungdom. Jeg tror at en slik liberalisering både vil rekruttere nye grupper konsumenter og senke debutalderen. Gundersens forslag er således et langt steg i gal retning. Av disse grunnene anbefaler jeg at Stortinget avviser stortingsrepresentant Gundersens forslag til vedtak.