trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-04-21:
Det er tilsynelatande eit veldig breitt fleirtal – alle parti bortsett frå Framstegspartiet – som står samla i denne saka. Men det er då viktig å presisere at det ein står samla om, er hovudprinsippet om at verdiane av alle typar oppdrettskonsesjonar skal likebehandlast og inngå i grunnlaget for formuesskatt. Det handlar om likebehandling og å ha ein rasjonalitet i skattesystemet som gjer at ein ikkje har ei ulik behandling av ulike typar konsesjonar som er umogleg å forsvare for ettertida. Det er viktig å merke seg at det er ein stor skilnad i tenking rundt skatt generelt, og formuesskatt spesielt, mellom partia Høgre, Venstre og Kristeleg Folkeparti og dei andre partia som inngår i dette fleirtalet. Det som òg har vore viktig for Venstre og dei andre partia i den tidlegare Solberg-regjeringa, er at vi skal ha eit breiare skattegrunnlag, men samtidig endre formuesskatten slik at ein får lågare skattesats og ein høgare aksjerabatt. Så har vi no fått ei ny regjering som også er for eit breiare skattegrunnlag, men som vil kombinere det med høgare skattesats og lågare aksjerabatt i formuesskatten. Skilnaden på dei to skattesystema er ganske dramatisk og gjev eit dramatisk økonomisk utslag for små og mellomstore familieeigde oppdrettsselskap kysten rundt. Representanten Pollestad sa at han og Senterpartiet ikkje ville gjere dette til ein debatt om formuesskatt generelt, og det må Senterpartiet gjerne ikkje ville, men det er dessverre rett og nødvendig. For med den nye politikken som ei ny regjering står for når det gjeld formuesskatt, vil dette i åra framover kunne bli ytterlegare dramatisk for dei norskeigde, familieeigde bedriftene, både i oppdrettsbransjen og i andre viktige distriktsnæringar. Det raud-grøne fleirtalet må dessverre forhalde seg til at formuesskattdebatten vil kome vidare framover fordi han handlar om kva økonomisk grunnlag vi skal ha for norsk eigarskap, for familieeigd eigarskap og for å ha den krafta i desse bedriftene som er nødvendig for å ta ut det enorme potensialet som finst knytt til både oppdrettsnæringa og andre distriktsnæringar, i åra framover. Difor er det viktig for Venstre at vi no ser på konsekvensane av det som her blir gjort, og vi ber regjeringa no vurdere ei gradvis innfasing av formuesskatten på oppdrettstillatingar erverva før 1998. Det er det minste vi skal gjere.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-04-21:
Sjølv om statsråden ikkje seier det direkte, reknar eg med at vi kan vere einige om at innanfor det samla prinsippet om likebehandling som vi er einige om i denne saka, vil kor mykje det enkelte selskapet skal betale i formuesskatt, til sjuande og sist sjølvsagt vere avhengig av kva prinsipp for fastsetjing av verdi som blir lagde til grunn, men også av skattesats og av aksjerabatt og andre innretningar av systemet. Då er det slik at ein vesentleg del av den kritikken som iallfall eg har opplevd, og uroa frå mange aktørar i næringa, kjem av at den nye regjeringa har skrudd opp skattesatsen og tatt ned aksjerabatten. Så eg har lyst til å spørje finansministeren: Når han no ser alle dei reaksjonane som er komne, er det då slik at regjeringa no har nådd taket for kor høgt ein vil setje skattesatsen for formuesskatten og kor lågt ein vil ta aksjerabatten? Eller kan det vere aktuelt å skru satsane ytterlegare til i komande statsbudsjett?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-04-21:
Eg veit ikkje om det svaret var så veldig roande for dei som i dag sit med familieeigde bedrifter. Det er ikkje tvil om at dei er i den klassa som – for å seie det sånn – tener meir enn 750 000–800 000 kr. Men viss vi lagar oss eit system der det å drive lønsam næringsverksemd i Distrikts-Noreg blir sett på noko ein stadig kan skru til skruen for, fordi dei ligg over gjennomsnittet for det folk i Noreg tener, då er vi inne på ein ganske farleg galei, iallfall når det gjeld å sikre norsk eigarskap. Det spesielle med formuesskatten er at han ikkje rammar alle typar eigarar: Han rammar norske eigarar, og ikkje f.eks. dei store børsnoterte selskapa. Ser statsråden at det å stadig skru til formuesskatten ikkje berre handlar om – nær sagt – å redusere forskjellane blant folk, men at det òg faktisk er ein måte å vri eigarskapen i Noreg på, frå lokalt eigarskap, privat eigarskap og familieeigd eigarskap og over til eigarskap på børs og utanlandsk eigarskap?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Et av de første besøkene jeg hadde som statsråd i dette arbeidsåret, var hos reiselivsbransjen i Trysil, og jeg møtte en bransje som hadde opplevd tøffe runder, og mange små utesteder som var veldig bekymret for sin hverdag. En av de tingene de løftet mest fram som å ha vært vellykket, var den kommunale kompensasjonsordningen, spesielt for de små aktørene. De følte at den hadde gitt litt pusterom. Jeg har truffet og hatt kontakt med flere av dem også nå den siste måneden og hørt hvordan situasjonen er, hva hovedbekymringen er i serveringsbransjen i Trysil nå. Nå var det å få tak i folk. Da jeg var der i januar, var hovedbekymringen det å kunne servere, drive normal aktivitet, skjenke og sørge for at folk kunne ha det koselig, og nå var det problemer med å få tak i kokker og andre som kan gjøre jobben. Det sier noe om den situasjonen vi er i. Vi har vært gjennom flere omfattende kriser, men ut av den krisen har vi en enormt sterk økonomisk vekst, og en av hovedbekymringene – som egentlig er et utrolig gode å bekymre seg for – er at det er veldig lav ledighet. Det er en stor fordel at ledigheten er lav, og at yrkesdeltagelsen går opp, men hovedbekymringen for mange av dem som driver næringsvirksomhet, og også mange andre, er å klare å få tak i folk til jobben. Det merker man både i kommunal sektor og ikke minst i serveringsbransjen. Når det gjelder dette forslaget her, ble selve forslaget fremmet i februar. Vi har vært veldig engasjert i denne bransjen over tid, men debatten nå kontra da forslaget ble fremmet, er ganske annerledes. Jeg har også lyst til å gi et par kommentarer til det med moms. Jeg satt på Stortinget da vi behandlet krisepakkene i mars 2020, og da var det nettopp Senterpartiet, Arbeiderpartiet, SV og Fremskrittspartiet som sørget for at bl.a. Venstre måtte sette ned reiselivsmomsen. Det var Venstre og Høyre som aktivt sammen med Fremskrittspartiet økte reiselivsmomsen opp til 12 pst. da de hadde makt og ansvar. Det er viktig å huske på i forlengelsen av det. Hvis vi nå skal snakke om den tunge tiden som reiselivsnæringen og serveringsnæringen har vært gjennom, mener jeg det har vært helt rett av Stortinget og både forrige og ikke minst den nåværende regjeringen å stille opp for denne bransjen, men debatten er forhåpentligvis nå sånn at tiden for å diskutere kompensasjonsordninger og nye omstillingsordninger av den typen for reiselivet er forbi, og at de skal kunne drive med skjenking, drive med aktivitet og tjene penger på ordentlig, ordinært vis. Jeg føler at denne debatten og representantforslaget er litt preget av januar/februar, og at utfordringene er ganske annerledes i dag enn det vi opplevde for bare tre måneder siden.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Det vi merket i forbindelse med de brede, store kompensasjonsordningene, var at spesielt mange av de mindre bedriftene fikk utfordringer med å bruke dem. Det var også mange forskjellige navn på dem, f.eks. «ventilordningen» – de ble kalt mye forskjellig – men så ble det til «den kommunale kompensasjonsordningen». Den har hjulpet spesielt en del av de mindre bedriftene, og man kunne også bruke lokalt skjønn for å få midler ut. Det kom også litt kritikk, fordi noen kommuner hadde andre måter å dele ut på enn nabokommuner. Men i sum var det en vellykket ordning. Det er riktig, som representanten Bjørlo sa, at man ikke har utbetalt hele bevilgningen som Stortinget vedtok, men vi hadde en tilsvarende situasjon i fjor, da Venstre satt i regjering. Man hadde heller ikke da utbetalt hele bevilgningen. Så kom det en ny korona-runde, dessverre, med omikron i desember, og man utbetalte det da. Man gjorde en ny vurdering. Så det er ikke noe nytt at en ikke utbetaler alt. Det er også riktig at en utbetalte 250 mill. kr i en utbetaling i februar.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Det som har vært viktig for regjeringen hele tiden, er å ha en høy beredskap og å komme raskt i gang med tiltak. I fjor høst, da vi av beredskapshensyn måtte foreta en nedstenging og ikke visst hvor skadelig for folkehelsen omikronvarianten var, var det om og gjøre å komme raskt i gang med tiltak. Erfaringene fra de siste årenes budsjetter har vist at en ofte har brukt litt mindre enn det man trodde man skulle, da man bevilget. Når det gjelder de 250 mill. kr, får vi komme tilbake til det. En opplevde situasjonen i stort i reiselivsbransjen, men problemet når det skjer ting i stort, er alltid at det er enkelte som ikke har det sånn. Vi vet f.eks. at innenfor busstransport og hos andre som har det ekstra krevende, er ikke hovedutfordringen nå mangel på aktivitet – det er mangel på arbeidskraft. Det er en helt annen situasjon enn da vi vedtok dette. Derfor må vi tenke nøye gjennom hvordan vi f.eks. kan få flere til å søke seg til kokkeyrket, restaurantbransjen, matfag og den typen fag – som vi har hatt diskusjoner om her i Stortinget – for det er et skrikende behov for flere kvalifiserte arbeidsfolk.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Det som er noe av den virkelig store kvaliteten med det norske systemet, er at vi har ansvarlige parter som klarer å finne løsninger både når det er oppgangstider og nedgangstider, som har et større perspektiv enn bare økt lønn for seg selv, og som ser hvordan man kan klare å skape stabilitet, trygghet, et trygt arbeidsmarked og en trygg økonomisk utvikling. Det norske systemet, der man er enige om tall, der man er enige om spillereglene, der man setter seg ned og finner løsninger, er en grunnleggende og god kvalitet som tjener oss alle, og som tjener oss som folkevalgte og regjeringsmedlemmer. Nå ser vi også i årets oppgjør, som er et krevende oppgjør, at frontfagene klarte å komme fram til en løsning som både industri, næringsliv og arbeidstakere så seg fornøyd med. Det er ikke noen enkel oppgave, med så mye uro som er rundt oss nå. Men det viser hvor viktig det er at vi har sterke organisasjoner. Derfor mener jeg at det regjeringen gjorde i fjor høst – Senterpartiet og Arbeiderpartiet, med støtte fra SV – som vi sikret flertall for her i Stortinget, å styrke fagforeningsfradraget for å prøve å bygge opp under en høy organisasjonsgrad og et velorganisert arbeidsliv, er et godt tiltak for oss alle. Den bransjen vi diskuterte i stad, der det var bekymring for rekruttering og stabilitet med tanke på arbeidskraft, altså reiselivsnæringen og restaurantbransjen, er en av de næringene der organisasjonsgraden er relativt lav. Også for den bransjen ville det over tid vært en fordel hvis man hadde fått opp organisasjonsgraden, og også skapt mer forutsigbarhet og trygghet for den enkelte arbeidstaker. Regjeringen er enig i flertallsinnstillingen, og årets lønnsoppgjør og hvordan det har gått for frontfaget, også før dette forslaget er behandlet, viser at det blir veldig vanskelig å se for seg at Stortinget løpende, i de ulike lønnsoppgjørene, skal komme med ulike tiltak for å dra lønnsoppgjøret i den ene eller den andre retningen. Men selvfølgelig er det tryggheten, stabiliteten og det langsiktige skatte- og avgiftsopplegget som gjør at man også får en trygghet for dem som skal gjennomføre lønnsoppgjør, og at man ser at både Stortinget og regjeringen legger gode rammer for næringsdrift og for de som er arbeidstakere.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Forslagsstillerne ber regjeringen om å fremme forslag om å utsette krav om innbetaling av formuesskatt på oppdrettskonsesjoner ervervet før 1998, i påvente av utredningen til skatteutvalget. Jeg vil først presisere at lovendringen for oppdrettskonsesjoner som ble gjennomført i 2022-budsjettet, går ut på at tillatelser ervervet før og etter 1998 nå skal behandles likt skattemessig. Det er vanskelig å se gode grunner for at tidspunktet tillatelsen er gitt på, skal være avgjørende for om det blir ilagt formuesskatt eller ikke. På samme måte som Solberg-regjeringen mente vi derfor at det er nødvendig med en opprydning. Jeg mener også at oppdrettstillatelse må verdsettes ut fra skattelovens hovedregel om å ta utgangspunkt i markedsverdien. Det er også mitt inntrykk at næringen og kystkommunene særlig har vært opptatt av auksjonsprisens betydning for verdsettelsen. I budsjettproposisjonen står det – regjeringen har uttrykt det – at dagens auksjonspriser kan gi et utgangspunkt for å finne markedsverdiene på oppdrettstillatelsene. Men det betyr ikke at auksjonspris skal legges til grunn i alle tilfeller. Det kan være konkrete forhold ved den enkelte oppdrettskonsesjonen som gjør at auksjonspriser ikke gir et godt uttrykk for markedsverdien. I slike tilfeller må det ses hen til flere forhold enn auksjonspriser for å finne fram til formuesverdien. Skatteetaten vil utarbeide en utfyllende veiledning for denne vurderingen, og dette bør være ett svar for mange av dem som har vært bekymret for hvordan dette skal utformes. Jeg har også merket meg at det kan gi beroligelse til næringen når man formidler nettopp den viktige presiseringen fra regjeringen som også står i budsjettproposisjonen. Så skal jeg ikke innlede en stor debatt om formuesskatt her, men i denne saken er hovedprinsippet egentlig om vi skal ha ulike regler for oppdrettskonsesjoner ervervet før 1998 eller etter 1998. Jeg mener at det er logisk med den hovedendringen regjeringen har lagt opp til, og som så å si alle partier har lagt opp til, og så må man komme tilbake til den endelige verdsettelsen når vi har gjennomført det arbeidet.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Det som er viktig, er at man har et godt og rettferdig skattesystem over tid, og at alle bidrar etter evne; jo sterkere evne man har, jo mer må man bidra. For det norske samfunnet er et spleiselag, og det har vært et vellykket spleiselag. Vi har ikke minst sett det siste året hvor viktig det er at vi har fellesfinansierte velferdsordninger. Vi må også ha et skattesystem som gjør at folk som skaper verdier og næring, sitter igjen med gevinst, for de tar også økt risiko og legger inn økt innsats. Derfor er selvfølgelig Senterpartiets ordførere hele tiden opptatt av lokalt næringsliv og hvordan de kan ha evnen til å reinvestere og sørge for mer aktivitet. Derfor har jeg også dialog med dem. Så vet jeg at én uro har vært diskusjonen om det bare er auksjonsprisen som skal legges til grunn, og det er det jeg også presiserte her, at det trenger ikke nødvendigvis å være sånn, for det kan også være andre forhold som gjør at det ikke blir rimelig.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Vi har ikke varslet noen andre endringer, og det vi har varslet i regjeringsplattformen, er at de kystsamfunn som har store naturressurser, skal sitte igjen med større inntekter av dem. Ikke minst innenfor oppdrettsnæringen har det vært – heldigvis – en god del av selskapene som har tjent store og gode penger. Så er Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen opptatt av at de samfunnene som har store virksomheter som skaper store inntekter, også skal sitte igjen med en stor del av verdiene – både når det gjelder havbruk og ikke minst vannkraft, og nå vindkraft og andre naturressurser. For noe av styrken i Norge har vært å få lokale kommuner til å sette av mer areal, om det er til oppdrett eller andre typer naturinngrep, og også at de får mer av verdiene. Jeg tror det også er noe av suksessen for oppdrettsnæringen, at man ser at lokalsamfunn får igjen store verdier. Vi kommer også til å være opptatt av at kommunene skal sitte igjen med en vesentlig del av den verdiskapingen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Regjeringen er veldig tydelig i sin prioritering, og det har vi også vist i vårt første budsjett: Folk med vanlige og middels inntekter – ganske høye inntekter, egentlig; opptil 750 000 kr – skal oppleve at de får lavere skatte- og avgiftstrykk. Vi har også ment at de som har høyere inntekter, må kunne bidra litt mer. Så vet vi alle at skatt er en kostnad, så det er til enhver tid om å gjøre at man bruker de offentlige pengene best mulig. Men når vi skal løse nye fellesoppgaver, mener vi at det er dem som har aller høyest inntekt og de største formuene, som må betale den største delen av det løftet. Regjeringen bygger på det brede skatteforliket som var i Stortinget for to stortingsperioder siden. Vi mener at det er et veldig gode med Norge at noen grunnprinsipper står seg over tid, og der er bl.a. formuesskatt, aksjerabatt og en del andre ting omtalt. Så vi bygger på det skatteforliket som et ganske bredt flertall i Stortinget da sto bak.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Det er mange argumenter som brukes i diskusjoner om formuesskatt, og et av de argumentene som er rarest, er når man trekker inn distriktspolitikk som et argument mot formuesskatt. Hvis vi ser på hvordan formuesskatten blir fordelt, er det en enorm forskjell hvis man drar til f.eks. Nordland, der det er ganske mye oppdrett, sammenlignet med f.eks. sentrale Oslo. Så det er en av de skatteformene som virkelig gir en stor geografisk skjevfordeling, fordi formuene er så konsentrert i visse deler av landet. Jeg ser jo at det finnes argumenter – alle skatteformer har kostnader, fordeler og ulemper, og slik er det også med formuesskatt. Men det er ikke et distriktsargument. Hvis man hadde tenkt ren distriktspolitikk, kunne man ha tenkt at formuesskatt er en av de minst belastende skatteformene å øke, men jeg mener at det blir altfor enkelt å gjøre det, for jeg ser også at det har kostnader og konsekvenser. Både Senterpartiet og Arbeiderpartiet var jo med på et bredt skatteforlik i Stortinget for å skape forutsigbarhet, og noe av det vi mente var viktig da, var at vi skulle senke bedriftsbeskatningen generelt, slik at det skulle bli mer lønnsomt å drive bedrifter og aktivitet i Norge.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Dette var en diskusjon om formuesskatt, og det var nettopp det som var hele poenget mitt, at jeg sa at jeg mener det er skummelt å bruke formuesskattdiskusjonen i en distriktsdebatt, for det blir altfor forenklet. Hvis vi hadde gjort det på formuesskatt, kunne vi sagt at det å øke formuesskatten isolert sett er en by/land-diskusjon, og det mener jeg er helt feil. Da banaliserer man politikken. Noe av grunnen til at vi også har formuesskatt i Norge, er bl.a. at vi har valgt å ha en lavere eiendomsbeskatning i Norge enn i mange andre land. Det er også en måte å finansiere de fellesgodene vi alle er opptatt av på. Regjeringen med Senterpartiet og Arbeiderpartiet har vært opptatt av at de skatte- og avgiftskuttene som kommer, skal komme folk med vanlige og middels inntekter til gode, såkalte folk flest eller vanlige folk. For eksempel var et av de grepene vi gjorde – hvor Fremskrittspartiet hadde tatt en helt annen retning da de styrte, ved å øke elavgiften – å sette vi elavgiften ned, for vi mente det var et godt og målrettet tiltak som hjelper alle.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Da tror jeg ikke representanten egentlig valgte å høre, for bl.a. snakket jeg bare om det ene vi gjør på strøm. Vi kan definere at det å sette av noen og 20 milliarder på tiltak ikke er å gjøre noe, men det er selvfølgelig å gjøre noe når man øker bostøtten, gir ekstra penger til kommunene for å gi dem mulighet til å gi mer sosialhjelp, innfører en ny sikringsordning, setter ned elavgiften, for å nevne noen av tiltakene som går på strøm. At man jobber med å endre skattesystemet, som gjør at man kan frikoble seg mer fra dag til dag-markedet med fastpriskontrakter, er å gjøre noe. Det er ganske mye. Og når jeg sier at det går godt i norsk økonomi, for det gjør det i stort, er vi selvfølgelig bekymret for de enkelte som rammes. Det er derfor man setter i verk de tiltakene, og det er derfor det er så viktig at man også tar skatte- og avgiftsgrep. At man hele tiden tenker på dem med lave og middels inntekter, er også gjøre noe. Når alle med inntekt under 750 000 kr får lavere skatt, så gjør man noe. Det er også noen som får høyere skatt – de som har de høyeste inntektene – fordi man ønsker en omfordeling. Vi har en praktisk politikk for å utvikle alle deler av Norge, for at det også skal være mulig å bo der det er lange reiseavstander, ved at vi øker pendlerfradraget. En som f.eks. pendler fra Hamar til Oslo, kan tjene godt og får økt fradraget med over 20 000 kr. Det er et stort grep for dem som er avhengig av transport. Men selvfølgelig kommer det litt etterskuddsvis, for det kommer til skatteoppgjøret for i år, så man merker det ikke konkret, men det vil bedre kjøpekraften. Og vi setter ned barnehageprisene, og selvfølgelig hjelper det småbarnsfamiliene når barnehageprisene går ned. Det gjør ting litt enklere. Og vi innfører gratis SFO for førsteklassingene, for vi vet at ofte er det mange av småbarnsfamiliene med minst barn, som også har høyest gjeld – og det avhjelper situasjonen. Det som også er skummelt – når vi ser at en gruppe som er mest sårbar for gjeldsøkningen, er f.eks. småbarnsfamilier, som har mye gjeld – er hvis man tar grep som gjør at renten går for raskt opp. Alle skjønner at renten vil gå opp etter en sånn periode som vi har vært igjennom nå, og Norges Bank har varslet det over tid, men vi må ikke ta grep som gjør at renten går ytterligere opp. For bare én månedskostnad med ett ekstra rentepoeng er på over 2 000 kr ekstra for en vanlig norsk småbarnsfamilie. Hele poenget med økonomisk politikk, med det å være her, er at det er summen av de tiltakene som vi gjør, skal gjøre hverdagen til folk bedre. Vi må sørge for at selv i en så urolig tid må vi styre på en måte som gjør at vi får ned ledigheten, får flere i arbeid, og at de som er i arbeid, skal oppleve at kjøpekraften over tid holder seg oppe – og at man går opp, ikke ned. Det bra at Rødt ikke får gjennomslag for sine nye syn på olje- og gasspolitikken, for noe av grunnen til at vi kan gjøre dette, er takket være at vi har en superlønnsom olje- og gassnæring.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-04-21:
Takk for debatten, også med litt temperatur innimellom. Det er ikke alltid debattanter er så interessert i å høre på hverandre. Heller ikke Rødts representant her virker å være så veldig interessert i å høre på hva som faktisk blir sagt. Det sies f.eks. at det ikke gjøres noen ting nå, men ett eksempel er at man fortsatt har en sikringsordning i april. Det var noe man kastet seg rundt og endret raskt da man så hva som var i ferd med å skje i Ukraina og med den forferdelige krigen som var der. En av de indirekte konsekvensene var at man merket at strømprisene, man så prognosene for strømprisene, kom til å gå opp igjen og komme på et mye høyere nivå enn man så før krigen i Ukraina brøt ut. Derfor har man en sikringsordning nå. Det er egentlig ingen som ønsker det – å ha et marked som er så ekstremt i ubalanse som det vi nå ser, ikke minst på grunn av de voldsomme gassprisene – men da gjorde man det. Så valgte man også å øke til 90 pst. på slutten av året, for det er da vi bruker mest strøm. Det var akkurat som tanken var da vi reduserte elavgiften. Man reduserer elavgiften i de månedene strømforbruket er høyest, og det skal være en varig endring. I tillegg jobber vi med en varig endring når det gjelder fastprisavtaler på strøm, for vi mener at det for mange blir for brutalt å være avhengig av dag-til-dag-spotmarkedet. Vi frikobler folk som vil det, mer fra dag-til-dag-børs til langsiktige fastprisavtaler med en mye lavere pris enn man er vant til nå. Forhåpentligvis vil det markedet fungere på en måte som gjør at flere som ikke ønsker å være så børssensitive som mange er nå, slipper det. Det gir mer trygghet, mer forutsigbarhet og lavere pris. Så er det det med inflasjon, representanten sa at man har googlet det. Problemet med sånne svingninger er at de også treffer veldig urettferdig. Heldigvis har vi i Norge mye lavere prisvekst enn man har i veldig mange andre land. I f.eks. USA er de siste tallene jeg har lest, på 8,5 pst. – en voldsom inflasjon. I EU er de siste tallene jeg har lest, på 7,5 pst. I Norge ligger vi vesentlig lavere. Det er veldig viktig når vi nå kjører den økonomiske politikken, at vi ikke gjør grep som gjør at prisene bare øker ytterligere. Det er noe av utfordringen. Hvis vi bare legger inn masse penger på et område der det egentlig ikke er flere folk til å gjøre jobben, vil prisene og kostnadene bare gå ytterligere opp, og det rammer sosialt skjevt. Derfor er stabilitet viktig når det gjelder både at rentene ikke går for fort opp, og at inflasjonen ikke øker for mye. For den typen svingninger rammer skjevt, og de rammer ofte dem som har minst, mest. Hele målet med politikken til Senterparti–Arbeiderparti-regjeringen er at de som har minst, skal få det bedre, ikke dårligere. Da er trygg økonomisk styring noe av svaret på det, uansett hvor kjedelig det kan høres ut. Når det gjelder skatte og avgiftsgrepene vi gjør når vi gjør avgiftslettelser, er tanken at de skal komme på områder som alle er avhengige av, f.eks. strøm.
Frode Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
Jeg vil takke komiteen for godt samarbeid og er glad for at en samstemt komité slår fast at den norske modellen med et godt organisert arbeidsliv har vært et gode for det norske samfunnet og for norsk økonomi. Komiteen er også enstemmig i merknaden der vi sier: «Komiteen vil understreke at et sentralt prinsipp i norsk arbeidsliv er at lønnsoppgjørene er partenes ansvar. Historisk har partene gjennomført lønnsoppgjør som har sikret arbeidstakerne økt kjøpekraft, mens bedriftene har beholdt og styrket sin konkurransekraft.» Det er viktig at Stortinget er tydelig på dette, og at dette prinsippet slås tydelig fast. Lønnsoppgjøret er og skal være partenes ansvar. Vi er heldige i Norge som har ansvarlige parter både på arbeidstaker- og arbeidsgiversiden. Vi har sett det også i år. For tre uker siden ble Fellesforbundet og Norsk Industri enige i det såkalte frontfaget. Den norske modellen fungerte. Den sikrer arbeidstakere økt kjøpekraft med et tillegg på 3,7 pst., samtidig som arbeidsgivere også beholder sin konkurransekraft. Vi burde takke og gratulere partene for godt utført arbeid, helt uten at Stortinget har blandet seg inn. For det er det som er det merkelige med representantforslaget vi nå behandler. I dag foreslår altså Fremskrittspartiet å bryte med det som har tjent Norge vel. Med Fremskrittspartiets politikk er det ikke lenger to parter som skal håndtere lønnsoppgjøret. Nå skal det være tre: arbeidstakerorganisasjonene, arbeidsgiverne og Stortinget. Det er bra at alle andre partier skjønner at dette blir feil. Det er trist at Fremskrittspartiet ikke forstår det og vil endre spillereglene i arbeidslivet så fundamentalt. Hvert år vedtar Stortinget nivået på skatter og avgifter. De endringer vi gjør, har selvsagt betydning for økonomien til folk i landet vårt, enten de er i arbeid eller ikke. Når stortingsflertallet øker fagforeningsfradraget, betyr det skattelette for organiserte og er et signal fra stortingsflertallet om at det er ønskelig med et organisert arbeidsliv med sterke fagforeninger og seriøse arbeidsgivere. Da vi i forbindelse med budsjettbehandlingen i fjor satte ned både elavgiften og drivstoffavgiften, var det for å lette avgiftstrykket. Og når vi øker skattene for dem med høye inntekter og store formuer, mens de med inntekt på 750 000 og mindre får mindre skatt, bidrar det til mindre forskjeller og økt kjøpekraft for dem med lavere og middels inntekt. Det er i forbindelse med behandlingen av budsjettene og fastsettelsen av skatter og avgifter at vi i denne sal kan gi uttrykk for og stemme for og imot forslag vi mener er riktig å prioritere. Regjering og storting har de siste årene vist nødvendig handlekraft for å gjøre vedtak i forbindelse med pandemien og i møte med høye strømpriser, der strømstøtteordningen har kommet raskt på plass for å sikre forbrukerne og folk forutsigbarhet. Det har vært riktig og viktig, på samme måte som det er riktig og viktig at Stortinget ikke går inn og blir en part i lønnsoppgjøret.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2022-04-21:
I en situasjon der vi ser at prisene på viktige varer øker og Norges Bank varsler renteøkninger, har det betydning hvor mye hver enkelt har igjen i lommeboka til å betjene løpende utgifter. Folk skal kunne leve av egen inntekt og kunne håndtere prissvingninger. I løpet av åtte år med regjeringen Solberg ble det samlede skatte- og avgiftstrykket redusert med nærmere 38 mrd. kr. En gjennomsnittlig familie fikk redusert skatten med mellom 14 000 kr og 16 000 kr, noe som ga flere bedre råd og økt kjøpekraft. I tillegg ble det innført målrettede tiltak for å løfte dem som hadde minst fra før, som f.eks. gratis kjernetid i barnehagen for lavinntektsfamiliene. De forslagene som fremmes i representantforslaget, er spørsmål som naturlig hører hjemme i det løpende arbeidet med budsjettene. Særlig viktig er det å se avgiftsendringer i en helhet der det er mulig å gjøre en vurdering av hvordan dette vil slå ut på økonomien som helhet, og hvilke effekter det kan forventes å ha for finansieringen av utgiftene på statsbudsjettet. Strømprisene har vært ekstraordinært høye i Sør-Norge det siste halve året. Derfor var det helt nødvendig å få på plass en kompensasjonsordning som sikret at de ekstraordinære inntektene som tilfaller stat og kommune gjennom kraftselskapene, kommer strømkundene til gode. Dette ble behandlet i Stortinget rett før påske, og vi ser ingen grunn til å ta opp dette til en ny behandling nå, første uken etter påske. Oppsummert er Høyre opptatt av at den enkelte og familiene skal kunne leve av egen inntekt, og at det samlede skatte- og avgiftstrykket er på et fornuftig nivå. Det gjør vi best gjennom det løpende budsjettarbeidet og ikke som et representantforslag som bryter med prinsippet om at lønnsoppgjørene skjer mellom partene i arbeidslivet, som har sikret kjøpekraft for arbeidstakere og konkurransekraft for norske bedrifter og arbeidsplasser over lang tid. Høyre står bak dette prinsippet og står også selvfølgelig da bak flertallsinnstillingen.
Mahmoud Farahmand (Høyre), 2022-04-21:
La meg starte med å takke komiteen for ryddig og godt samarbeid og god dialog underveis. Det har vært lærerikt for en førstereisgutt. Den saken vi skal debattere nå, er et representantforslag fra Fremskrittspartiet om å utsette endringene i formuesskatt på oppdrettskonsesjoner. Jeg ønsker å starte med et par sentrale poeng. Oppdrettsnæringen er en svært viktig næring for Norge. Den er vår nest største eksportnæring og verdens største produsent og eksportør av laks og regnbueørret. Dette har gitt Norge en viktig rolle globalt som produsent av bærekraftig mat. Denne næringen er lønnsom og gir grunnlag for arbeidsplasser i distriktene langs kysten vår. Ikke minst gir den oss betydelig matberedskap i den tiden vi er i nå. I flere tiår har skatte- og avgiftssystemet i Norge vært basert på prinsippene om brede skattegrunnlag, lave satser og likebehandling av næringer, virksomhetsformer og investeringer. Dette er viktig for å kunne opprettholde et skattenivå som er overkommelig for næringslivet og husholdningene, men det krever at skattenivået ikke utgjør en uforsvarlig belastning på dem som berøres. Dette er en balansegang. Solberg-regjeringen hadde en klar retning i de åtte årene den regjerte. Vi reduserte skatten på norsk eierskap og arbeidende kapital. Det ble gjennomført reduksjoner i satsene og økning av aksjerabatten. I statsbudsjettet for 2022 foreslo regjeringen Solberg å øke aksjerabatten til 50 pst. Dette ville også ha kommet eiere av oppdrettstillatelser til gode, men Støre-regjeringen gikk i motsatt retning. De reduserte aksjerabatten. Utfordringen er ikke likebehandlingen, men Støre-regjeringens tilnærming til skattepolitikk og deres politiske prosjekt. Dagens regjering har økt beskatningen av norsk eierskap betydelig, noe som innebærer en stor ulempe for norskeide bedrifter og arbeidsplasser. Dette har de gjort ved å redusere aksjerabatten og øke skattesatsene, noe som betyr en tilstramning i beskatningen av arbeidende kapital. Det gir en betydelig økning i den samlede skattebyrden for alle norskeide bedrifter, også dem som opererer innenfor oppdrett. Bedrifter må i større grad finansiere skattebyrden ved å ta utbytte fra virksomhetene. Støre-regjeringen har også vært gavmild der; de har økt utbytteskatten. Det betyr at det er mindre midler tilgjengelig til investeringer, nødvendig omstilling og ikke minst gode formål i lokalsamfunn. Det er innskjerpingene den sittende regjeringen har gjennomført som slår særlig hardt ut for virksomhetene vi nå debatterer. Det er derfor nødvendig at regjeringen vurderer om innfasingen av formuesskatten på disse tillatelsene skal gjøres gradvis. Med det tar jeg opp forslaget Høyre er med på.
Mahmoud Farahmand (Høyre), 2022-04-21:
Jeg ønsker å starte med en liten oppklaring. Jeg mener ikke å være respektløs når jeg står der, men jeg blir solbrent i bakhodet fordi jeg har så lite hår, og sola skinner rett på det. For å komme tilbake til saken: Jeg takker for en god debatt og et godt replikkordskifte. Jeg legger merke til at regjeringspartiene ikke klarer å bli enige seg imellom om hvorvidt skattepolitikken Høyre førte, var bra eller dårlig. Det er stor spredning der. Det som er interessant, og det vi på sett og vis observerer her, er hvordan det er en enighet om likebehandling rundt forskjellige typer næringer og beskatning av dem, samtidig som det er noen viktige poeng som har blitt framført her om at det ikke er likebehandlingen i seg selv, men nivået det legges på, som er utfordringen. Det jeg kan si på vegne av Høyre, er at vi ser fram til å se løsningen og vurderingen som kommer fra departementet på denne sjablonmessige løsningen. Vi ser fram til diskusjonen som kommer der, og kommer nok til på en måte å være positive dersom den er av en god art. Elles håper jeg denne debatten ikke er ferdig ennå, for jeg tror vi har litt å diskutere.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2022-04-21:
Oppdrettsnæringa er ei viktig distriktsnæring. Me var seinast i går ei gruppe stortingsrepresentantar frå Senterpartiet i Brønnøysund og besøkte oppdrettsanlegg. Det er fantastisk å sjå kva ein har klart å skapa, og kva moglegheiter ein òg ser i framtida i oppdrettsnæringa. Solberg-regjeringa la fram eit statsbudsjett der ein føreslo at det skulle innførast formuesskatt på eldre oppdrettskonsesjonar, eller at dei skulle inngå som ein del av formuesskattegrunnlaget. Samtidig innførte ein den same modellen for nyare konsesjonar i selskap som ikkje er børsnoterte. Dette har skapt eit engasjement, det har skapt reaksjonar, og det er vel all grunn til å seia at det politiske handverket i forkant av dette, av dåverande finansminister Jan Tore Sanner, var for dårleg. Eg skal ikkje gjera dette om til ein debatt om formuesskatt generelt, men etter å ha høyrt saksordføraren sitt innlegg, kan ein få eit inntrykk av at bedriftseigarar landet rundt har opplevd at med Høgre i regjering gjekk formuesskatten ned. Der er det nok litt blanda erfaringar av kva som skjedde. Nokon fekk lågare formuesskatt, mange fekk høgare, grunna prinsippa. Så kort til saka og sakas innhald. Det er ei næring som har relativt høg inntening. Det er ei viktig distriktsnæring. Eg trur det er viktig at ein har ein politikk som spesielt tek omsyn til at me ønskjer dei små og mellomstore aktørane. Derfor er det så viktig at det står slått fast i Hurdalsplattforma at ein skal gjera det. Så til spørsmåla: Er det grunnlag for skatten på eldre konsesjonar, at det inngår i formuesgrunnlaget? Ja. Skal ein ha ei verdifastsetjing etter kva verdi konsesjonen har? Der er òg svaret ja, det skal ein ha. Så er det sånn at ein bør sjå på kva prinsipp for å finna denne omsetjingsverdien, som er dei rette. Der har det kome mange innspel, og dei forventar eg at vert vurderte av regjeringa. Det ligg altså fast at dette skal inngå i formuesgrunnlaget, og at det er omsetjingsverdien som er utgangspunktet, men ein kan sjå på prinsippet om å vurdera om det Jan Tore Sanner har lagt fram, var det rette, eller om me kan finna ei betre løysing.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2022-04-21:
Havbruksnæringen er en viktig næring for nesten hele kysten vår. Den sysselsetter tusenvis av mennesker og skaper enorme verdier for det norske samfunnet hvert eneste år. Næringen er definitivt et av de bena vi skal stå på, ettersom oljen og gassen kommer til å bety mindre for norsk økonomi framover. Vi har naturgitte fortrinn for å holde på med oppdrett av atlantisk laks og ørret, og vi har utviklet en veldig verdifull kompetansebase de siste tiårene. En annen stor styrke er mangfoldet av selskap i sektoren – små, mellomstore og store, børsnoterte og ikke-børsnoterte. Det kan nå dessverre være i endring med stortingsflertallets endring fra nyttår, for det som har skjedd, er at skatteregningen for mange eiere av små og mellomstore oppdrettsselskap har økt med opp mot 700–800 pst. Man trenger ikke være rakettforsker for å forstå at det vil gå ut over noe. Pengene ligger nemlig ikke i madrassene. De er investert i utstyr, i maskiner, rundt omkring i selskapene. Forslaget som ble vedtatt i statsbudsjettet, mot våre stemmer, tror jeg kan få fire utfall. Det første – og kanskje det beste, men mest naive – er at ingenting skjer. Det er det få som tror noe på. Det andre er at flere selskaper vil gå på børs. Det vil man også tape noe på, fordi man mener at det er en styrke at det finnes små og store selskaper, børsnoterte og ikke-børsnoterte. Det tredje er at man kan få et oppkjøpsraid fra utlendinger. Jeg tror det er få som ønsker det, men det er garantert gode investeringsobjekter for mange investorer utenlands. Det fjerde er at man får utflytting fra kysten – kanskje først til Bø. Men hva skjer etterpå, når disse eierne flytter ut av landet? Det taper hele AS Norge på. Selskapene vil da selvfølgelig bli tappet, fordi man må betale skatteregningen. For oss som mener at det er en styrke at eiere, ledere og ansatte omgås også utenfor jobben – på butikken, på fotballtreningen, på foreldremøter – så er det vedtatte forslaget svært dårlig. Og det er det ikke bare vi som synes. Det synes også f.eks. norske fjord- og kystkommuner. En rekke Arbeiderparti- og Senterparti-ordførere langs hele kysten advarer mot det vedtatte forslaget og ber partiene sine her i Stortinget om å støtte vårt forslag her i dag, men det ser det dessverre ikke ut til at man gjør. Jeg er ikke det minste i tvil om at økonomene i Finansdepartementet mener at dette er et godt forslag, men at det har passert den politiske vurderingen – med en praktiker som finansminister – det overrasker meg. Da tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2022-04-21:
Det er jo hyggelig at statsråden sier på talerstolen at han tror han kan berolige næringen. Da tror jeg ikke han har snakket med næringen de siste månedene, for de er ikke beroliget, verken av det som ble vedtatt i statsbudsjettet for 2022, eller av dialogen med regjeringen i etterkant – snarere tvert imot. Dette er et målrettet angrep på distriktsnæringslivet. Dette er bedrifter rundt omkring i distriktene, langs hele kysten, og når eiere da opplever å få 700–800 pst. skatteøkning, må de pengene tas fra en plass. Det skjer også, som statsråden var inne på, i kyst- og fjordkommunene, og veldig mange av dem er styrt av Senterpartiet. Jeg har hatt god dialog med dem hele veien, og de advarer sterkt mot dette. Gjør det inntrykk når statsrådens egne partifeller mener akkurat dette?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2022-04-21:
Det Senterpartiets ordførere er bekymret for, er nettopp at disse eierne skal forlate kommunene deres. Hva er det da som skjer? Jo, kanskje den eieren og en generasjon etterpå vil ha en tilknytning til den kommunen, til de tillatelsene, men generasjonene som kommer etterpå, vil sannsynligvis ha hele verden som investeringsunivers, ikke nødvendigvis den kommunen på Vestlandet, i Trøndelag eller i Nordland. Jeg merker meg at statsråden er veldig tydelig på dette med likebehandling. Da har jeg et spørsmål i oppfølging av det: Er det da sånn at vi kan forvente at også verdsettelsen av fiskeritillatelser vil endres fra kostpris til omsetnings- eller markedsverdi?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2022-04-21:
Det var interessant nå når statsråden tok opp debatten om hvem som betaler formuesskatt, om det er folk i Oslo eller folk i distriktene. Da kan jeg prøve på en liten utfordring til statsråden. Når det gjelder dette forslaget som går på økt formuesskatt på disse gamle konsesjonene, kan han anslå hvor mange prosent av dem som er bosatt i Oslo?
Geir Jørgensen (Rødt), 2022-04-21:
Norge er fortsatt et urettferdig og klassedelt samfunn. Vi har gjennom skattesystem og den slags likevel sørget for at vi klarer å utjevne forskjellene her i landet. De som tjener mest, er nødt til å skatte gjennom et progressivt skattesystem, og de næringene som har størst profitt, er nødt til å betale grunnrente fordi de opererer på fellesskapets ressurser. Sånn har vi klart det ved å skattlegge oljebransjen hardt, og sånn har vi klart det gjennom å skattlegge energiselskapene i vannkraften. Og da det for ikke så veldig lenge siden var et forslag om å gjøre det samme med havbruksnæringen, opplevde vi at vi hadde en sterk lobbykampanje som faktisk klarte å skyte ned et veldig godt utredet forslag fra et regjeringsoppnevnt utvalg lenge før det kom til behandling her i Stortinget. Det er få forunt å klare å omsette sin enorme økonomiske makt i politisk innflytelse, men havbruksnæringen er faktisk i stand til det. De som har fulgt med i debatten, har også sett at Fremskrittspartiets nestleder, Terje Søviknes, opptrådte som koordinator for partiets gruppe samtidig som han var i betalt oppdrag for et av disse selskapene som vil tjene godt på å ikke bli omfattet av denne skatteordningen. Sånn kan vi ikke ha det, og dette er dessverre ikke et enkeltstående tilfelle. Nå er situasjonen den at vi mange steder har veldig rike folk som går rundt i fattige kommuner langs med kysten. Det er ordførere som er nødt til å kutte i det normale velferdstilbudet folk skal ha, som likevel velger å gå i kompaniskap med de aller rikeste i sin kommune for å tale deres sak. I Rødt har vi gått til valg på å avskaffe Forskjells-Norge. En av måtene å gjøre dette på er å bringe denne næringen under demokratisk kontroll og folkevalgt styring og stemme ned dette forslaget som kommer fra Fremskrittspartiet. Har man fått en konsesjon gratis før 1998 og i dag kan omsette den til en verdi på flere hundre millioner kroner, er det en selvfølge at det er en formue som skal beskattes.
Marie Sneve Martinussen (Rødt), 2022-04-21:
Jeg hører en finansminister som i det store og hele er ganske fornøyd med utviklingen i norsk økonomi. Jeg må si jeg synes målsettingen til regjeringen så klart er veldig god, men målsettinger flytter ingen fjell alene – man må gjøre noe for å oppnå disse målsettingene. Det er sant at en del makroindikatorer for norsk økonomi går i positiv retning, og det er veldig bra. Men her kommer dette gjennomsnittsargumentet inn, og det hjelper veldig lite for dem som er langtidsledige, dem som nå har falt ut av dagpengesystemet, og sosialhjelpsmottakerne som har fått en reelt lavere sosialhjelpsstønad i år enn i fjor, fordi prisene øker mer enn man har trodd. Det hjelper lite for dem at noen andre har det bra, og det hjelper lite for dem som f.eks. har høye drivstoffutgifter at noen andre har fått økt sparing gjennom korona, eller at noen andre kommer i jobb. Jeg hører en finansminister som egentlig ikke ser ut til å ha noen plan om å gjøre noe med denne priskrisen nå, og det er det denne interpellasjonen handler om å prøve å få et svar på. Vi kan godt snakke om langsiktige skatteeffekter og det man kanskje kan se i bakspeilet om to–tre år, men akkurat nå, de siste månedene, har det vært et prissjokk over veldig kort tid. Veldig høye prisstigninger har møtt både familier og – ja, faktisk også – næringsliv, og da spesielt små og mellomstore bedrifter som f.eks. har inngåtte kontrakter, som gjør at de nå må ta hele drivstoffkostnaden på sin egen kappe, og det kan gå ut over arbeidsplasser. Jeg er også veldig bekymret for en slags spiraleffekt her, altså det at strømprisen og drivstoffprisen til næringslivet er så høy og man ikke gjør noe med det overfor næringslivet. Hvis man da er bundet av en kontrakt der man ikke kan øke prisene, vil det true arbeidsplassene, og det er alvorlig. Hvis man ikke er bundet av en kontrakt som gjør at man ikke kan sette opp prisene, setter man opp prisene – det er helt sikkert: Alt fra frisøren til kinoen til lastebilselskapet kommer til å sette opp prisene. Da mener jeg at vi ser på en prisstigning som er langt høyere enn den man nå legger til grunn. Jeg minner om at for et halvt år siden trodde man at prisene i år skulle stige med 1,3 pst. Nå ligger det an til 3,3 pst. Når det tekniske beregningsutvalget la fram sine anslag for prisstigning for et par måneder siden, hadde man helt andre anslag for matvareprisen. Det handler så klart også om at krigen i Ukraina har vært langvarig, og vi kan også kanskje forvente at det er lenge før det er en normalisering av matvareproduksjonen i verden. Så jeg ønsker nok en gang et svar på om det i det hele tatt kommer noe, for det jeg hørte i svaret fra finansministeren, var at det går godt, og at det egentlig ikke er planer om å gjøre noe nå – kanskje på lengre sikt, men ikke noe nå.
Marie Sneve Martinussen (Rødt), 2022-04-21:
Takk for en viktig debatt, selv om jeg egentlig ikke blir særlig klokere. Statsråden har en veldig flott skryteliste over gode ting som er gjort, som ble gjort i statsbudsjettet for 2022 og vedtatt før jul, noe som jo egentlig viste hvor mye man kan gjøre når man begynner å reversere de borgerlige skattekuttene. Da har man råd til en masse god politikk. Men det var altså før dette prissjokket traff, og jeg mener det ikke er svaret på det prissjokket som har kommet etterpå, å peke på ting man vedtok i fjor. Når det gjelder strøm, er det egentlig ganske lite imponerende at man klarer å betale tilbake deler av den ekstrainntekten staten har, og at innslagspunktet er 70 øre, når det er ca. dobbelt så mye som den gjennomsnittlige strømprisen. Det skulle på en måte bare mangle. At man da også har litt til bostøtte og til andre som så klart sårt trenger støtte, er veldig fint. Det Rødt har etterlyst, og som jeg etterlyser i denne interpellasjonen, er jo om man har tenkt å gjøre noe mer når prisene har økt mer. Det føler jeg at jeg ikke får noe godt svar på. Det er veldig lett å skyte ned andres forslag, vanskeligere å komme med egne gode forslag. Det er der jeg egentlig stiller spørsmålet tilbake til statsråden og resten av regjeringen om hva man skal gjøre. Representanten Christoffersen spør helt riktig – hvem er husholdningene? Noen husholdninger i Norge er kjemperike og har god råd til økte priser på det meste, andre er fattige. Finnes det en måte vi kunne målrettet dette på for å hjelpe dem som trenger det, og ta fra de rike, f.eks. ved en omfordelende skattepolitikk der de husholdningene som har god råd, får økt skatt, samtidig som vi enten reduserer skatten, kutter avgifter, øker barnetrygden, øker velferden eller finansierer tannhelse – hva som helst som gir flere goder til alle og spesielt dem som har dårlig råd? Det er jo det det handler om, å prøve å løse denne priskrisen for folk. Det handler om at fellesskapet skal stille opp for dem som har dårlig råd, ikke om bare å peke på alt man ikke kan gjøre. Det er derfor denne interpellasjonen er stilt, ikke knyttet til et forslag Rødt har stilt, men som et åpent spørsmål om hvor grensen går, og hva man skal gjøre. Nå kommer revidert budsjett snart. Jeg tror mange er spent på om det ligger noen tiltak der, eller om man mener at det man gjorde før priskrisen rammet, er nok, og at man egentlig ikke har tenkt å gjøre noe mer. Det håper jeg statsråden kan prøve å svare på i sitt siste innlegg.
Seher Aydar (Rødt), 2022-04-06:
På vegne av representanten Bjørnar Moxnes og meg selv fremmer jeg forslag om å respektere lokaldemokratiet og stanse statlig regulering av Oslo universitetssykehus, OUS. På vegne av representantene Marie Sneve Martinussen, Geir Jørgensen, Hege Bae Nyholt og meg selv fremmer jeg et forslag om å sikre forutsigbar rett til tannhelsebehandling for tortur- og overgrepsutsatte og personer med odontofobi, TOO-pasienter.