Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-06-12:
Som saksordfører i forbindelse med distrikts- og regionalmeldingen er jeg glad for at en samlet komité slutter seg til meldingens mål om å opprettholde hovedtrekkene i bosettingsmønsteret. Meldingen understreker at dette er en forutsetning for at vi kan utnytte de menneskelige og naturgitte ressursene i hele landet og derigjennom sikre en størst mulig nasjonal verdiskaping, sikre likeverdige levekår og gi alle reell frihet til å bosette seg der de vil. En samstemt komité slutter seg til ambisjonene i meldingen om å føre en offensiv og regionalt differensiert politikk for å nå de distrikts- og regionalpolitiske målene. Dog er det nå uklart for meg hva enkelte av partiene legger i det. Det er overraskende fordi de samme partiene mener dagens virkemiddelbruk er feilslått uten at de kommer med forslag til nye virkemidler. Det er selvsagt slik at både innstillingen og sikkert dagens debatt vil vise at det er viktige skillelinjer mellom partiene. En av skillelinjene går på viljen til å bruke politiske virkemidler for å nå målet om en jevn befolkningsutvikling i hele landet. Mest tydelig er forskjellen mellom regjeringspartiene på den ene siden og særlig Fremskrittspartiet på den andre. Fremskrittspartiet mener f.eks. at det er markedet som skal styre all bosettingen i Norge. Riktignok skal folks frie valg spille inn, men hvor fritt er dette valget dersom man ikke har en aktiv politikk som legger til rette for å ta hele landet i bruk – til bosetting og til verdiskaping i hele landet? I Norge har vi tradisjonelt hatt et likhetsideal når det gjelder tilgangen til offentlige velferdsgoder. Vi har hatt utbygging av lokalsykehus og distriktshøyskoler, og vi har valgt å ha en finmasket kommunestruktur med gode lokale velferdstjenester, likeverdige tjenester i hele landet. Dersom vi skulle ha latt markedet styre alene, ville vi neppe hatt noe av dette, og folks frie valg til å bosette seg der de ønsker, ville mange steder bare vært en illusjon. Av og til kan vi få inntrykk av at det går en jevn flyttestrøm fra bygda til de store byene, og at sentraliseringen er entydig og uunngåelig. Det bildet må absolutt nyanseres. Befolkningsutviklingen har vært veldig god i de aller fleste kommuner i de siste årene, men sentraliseringen i Oslo-området skyldes først og fremst at tilflytterne fra utlandet velger å bosette seg her, og at det er større barnekull i dette området. I mange kommuner, også i små arbeidsmarkeder, er utfordringen nå snarere å sikre tilstrekkelig rekruttering og skaffe nok boliger. Attraktive lokalsamfunn er en viktig brikke i distriktspolitikken. Lokalt engasjementet er viktig, og regjeringen vil fortsette å bygge opp under dette engasjementet, stimulere til samarbeid mellom regionale og lokale aktører, og ikke minst fortsette å prioritere en god kommuneøkonomi og videreføre de regionalpolitiske ordningene i inntektssystemet. Komiteen understreker at nærhet mellom dem som fatter vedtak og dem som vedtakene gjelder, er et godt grunnlag for et levende lokalsamfunn og folkestyre. For Senterpartiet er dette fundamentalt. Vi vil kjempe mot de kreftene som ønsker tvangssammenslåing av kommuner og omlegging av inntektssystemet, slik Høyre og Fremskrittspartiet tar til orde for. Slike grep vil skape større avstand mellom folk og folkevalgte og større forskjeller mellom fattige og rike kommuner. Næringslivet spiller en sentral rolle i distrikts- og regionutviklingen. I Norge har bosettingen i stor grad vært basert på verdiskaping med utgangspunkt i naturressurser. Det gjelder både landbruk, fiskeri, olje, reiseliv og mineralnæring osv. Regjeringen og regjeringspartiene mener politikken på disse områdene er sentral for å nå målene om bosetting og verdiskaping i distrikts- og regionalpolitikken. Landbrukspolitikken har en særlig viktig betydning i mange distriktskommuner. Her er det også tydelige skillelinjer. Fremskrittspartiet vil fjerne distriktfokuset i næringspolitikken. De går til angrep på det som lenge har vært bærebjelken i landbrukspolitikken, og som i stor grad har bidratt til å opprettholde og utvikle bosetting og næringsliv i distriktene. Bortsett fra Høyre og Fremskrittspartiet støtter alle partier i komiteen opp om fylkeskommunen som den sentrale regionale utviklingsaktøren. Regionalt utviklingsarbeid er etter mitt syn det viktigste fylkeskommunen holder på med. Dette arbeidet må skje i tett samarbeid med både andre offentlige og med private aktører.