Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-06-12:
Saksordføreren holdt en rolig tone, og jeg synes at det har debatten også holdt. Men det er heller ingen grunn til å trekke tonen veldig høyt opp på utlendingsloven. Vi har etter utlendingsloven ganske vide fullmakter i dag, og vi har det i forhold til kriminalitet som er mindre alvorlig enn det som er temaet i salen i dag. Jeg minner om det. Og når vi diskuterer den kriminaliteten, så pleier det stort sett å være enighet om at man skal reagere, bl.a. etter Annette Thommessens ord om at hvis man misbruker gjestfriheten på et tidspunkt hvor man ikke holder til her, så skal det reageres. Så jeg oppfatter at det vi har gjort, er en viktig presisering som henger sammen med terrordefinisjonen. Så kan man godt være uenig i det, det er helt fair. Men vi har altså vide fullmakter, og vi har ikke veket unna den forholdsmessighet som er gjort gjeldende, og som Fremskrittspartiet har kritisert regjeringspartiene for. Når det så gjelder et par temaer som er tatt opp av representanten Thorkildsen: Det er jo ikke slik at man trekkes inn i f.eks. et finansielt ansvar, dvs. man rammes ikke hvis man ikke vet, og man rammes ikke ved hvilken som helst samhandling. Og skulle man vite at et finansieringssystem misbrukes til noe – ja, da var vel det faktisk på tide at det internasjonale samfunn satte seg ned og fant ut hvordan man kunne sikre ansvarlige borgere å få sine midler overført på en skikkelig måte. Det fins det mange kanaler for, og det er nettopp i en sånn situasjon at borgere bør melde fra slik at de skal være trygge for det de ønsker å oppnå på en fredelig og fornuftig måte, kan sikres. Det å ha en åpen debatt om det tåler vi godt som samfunn, slik at de uskyldige kan fremme sine gjerninger, uten å risikere å bli blandet inn i formål hvor noen kunne misbruke dem. Så er det stilt et alminnelig spørsmål på basis av debatten i det danske Folketinget. Jeg vil bare slå fast at den lovgivningen som er fremmet her i dag, ligger innenfor rammen av alle de internasjonale konvensjoner som vi respekterer og bygger på. Og jeg sa i innlegget mitt at passivitet kan i seg selv være et menneskerettighetsbrudd i forhold til terrorvirksomhet. Jeg har tatt opp i proposisjonen, til min erindring – og også i mitt innlegg – at det aldri har vært hensikten å ramme politiske demonstrasjoner eller frigjøringsbevegelser. Men det er klart at hvis en bevegelse som – la oss nå si – ANC, som vi aksepterte fullt ut som en frihetsbevegelse, hadde funnet ut at for å kjempe kampen i Sør-Afrika skulle man ha gjort det når som helst og hvor som helst og med et hvilket som helst virkemiddel, hadde man sprengt rammen. Og for å ta et historisk eksempel: Jeg definerer ikke Rote Armee Fraktion som en frigjøringsbevegelse, selv om de kanskje selv ville ha definert seg som det. Så vi må jo kunne føre en reflektert politisk debatt om hvem som holder seg innenfor selv en vid form for det demokratiet tåler, og hvem som med en selvbestaltet moral mener at de kan ta seg til rette når som helst og hvor som helst og ikke følger noen spilleregler. Den debatten tåler vi. Det er derfor vi har rettsinstanser: for at de skal trekke grensen i forbindelse med den debatten. Ingen av de grensene oppheves ved lovgivningen her i dag. De grensene vil eksistere som en del av den offentlige debatt i samfunnet, og de vil eksistere som en del av den debatten som knytter seg til behandling i rettssalene. Og skal man inn i en rettssal, er det fortsatt slik også etter dagens lovgivning, at for å ha en sak, må man ha et vitne, og man må også ha tilstrekkelig bevis for å fremme en sak. Rettsstaten oppheves ikke ved dagens behandling på noe punkt, men den strekker seg inn på områder hvor ikke lovløsheten skal få lov til å råde.