trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Borghild Tenden (Venstre), 2010-01-20:
I 2007 foreslo Venstre en modell for omsorgslønn som et spleiselag, hvor kommunene garanterte for 5 000 kr pr. måned og staten dekket det resterende – opp til 80 pst. av 6 G. Det har vært diskutert mye fram og tilbake om forskjellene i kommunene, og også innad i kommunene er det store forskjeller. Rapporter fra NOVA og SSB viser at beløpene som utbetales, er lave, og veldig mange foreldre med funksjonshemmede barn sliter, som har vært temaet her. Vil statsråden se på Venstres forslag?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
En av Regjeringens begrunnelser for dette uforutsigbare kuttet på 300 mill. kr til ressurskrevende tjenester var at kostnadene hadde økt, og vi vet at kostnadene har økt fordi mange av disse brukerne har blitt sykere med alderen. Kommunene har også blitt flinkere til regnskapsrapportering og til å fatte enkeltvedtak, i tråd med det Stortinget tidligere har bedt om. Et viktig politisk signal fra Stortinget har vært at vi skulle begrense en institusjonalisering av barn, unge og voksne under 67 år, og mange kommuner har derfor satset bevisst på å bygge opp gode, men da ressurskrevende hjemmetilbud for disse brukerne. Ser statsråden at det dramatiske grepet Regjeringen har gjort, kan være til hinder for å begrense institusjonalisering av psykisk utviklingshemmede og andre som har behov for omfattende og sammensatte tjenester?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Jeg er glad for at også Høyre nå setter fokus på dette temaet. Fremskrittspartiet har fremmet forslag om dette tidligere og har i stor grad stått alene. Vi har også fremmet et forslag som ligger til behandling nå, om å unnta private helseforsikringer fra arbeidsgiveravgift og personbeskatning, likeså treningskort betalt av arbeidsgiver og behandling av sykdom betalt av arbeidsgiver. Virkemidlene for dette ligger hos finansministeren. Men vi vet at kostnadene, hvis det ikke stimuleres til helseforebyggende tiltak og sykdomsbegrensende tiltak, vil havne på helseministerens bord. Sosialdemokratene i Sverige har skjønt denne dynamikken. Spørsmålet mitt blir om helseministeren deler Fremskrittspartiets og de svenske sosialdemokratenes syn på at slike skattereduserende tiltak kan være et viktig virkemiddel, både i det helseforebyggende arbeidet og i arbeidet med å begrense sykefraværet.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-01-20:
I min hjemkommune Skien, som statsråden besøkte i går i forbindelse med åpningen av SAMBA-prosjektet, har man i lengre tid arbeidet for å få til et godt tilbud til de ressurskrevende tjenester, og så dyktige har de vært at mennesker har kommet tilflyttende til kommunen på grunn av det gode tilbudet som man har klart å opprette der. I Skien og i Kommune-Norge for øvrig var gleden stor da Regjeringen i 2008 skapte forutsigbarhet rundt finansieringen av disse tjenestene, og stor var selvsagt også skuffelsen da Regjeringen valgte å sende en regning på 300 mill. kr tilbake igjen, og fjerne denne forutsigbarheten. Skien kommune fikk en ekstraregning på mellom 6 og 7 mill. kr. Mitt enkle spørsmål til statsråden er: Tror statsråden at det blir flere og bedre ressurskrevende tjenester i Skien og i Kommune-Norge for øvrig når Regjeringen velger å sende en slik regning og igjen skaper uforutsigbarhet rundt finansieringen?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-01-20:
Nå har partene gått sammen for å finne fram til en ny IA-avtale. I den forbindelse diskuterer man hvilke tiltak man skal sette i gang. Regjeringen har allerede varslet at det kan hende at det kommer innstramninger på arbeidsgiversiden, altså at arbeidsgiverne får et større ansvar også økonomisk for arbeidstakerne. Her diskuterer vi en ordning hvor arbeidsgiverne ber om å få en mulighet til rett og slett ikke å bli straffet for å gi helsetilbud til de ansatte – en ordning som de ansatte nyter godt av. Det burde være en dobbelt bonus for ministeren og for Regjeringen som et innspill til IA-avtalen. Mitt spørsmål er om ministeren vil spille inn i IA-forhandlingene at dette er en god måte å få arbeidsgiverne til å ta et økt ansvar for arbeidstakernes sykefravær på.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Jeg vil stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Regjeringen skriver i sin Soria Moria-erklæring at ingen lokalsykehus skal legges ned, men man sier ingenting om hva innholdet i et lokalsykehus skal være. Vi ser av media at det pr. i dag foregår en debatt flere steder i landet der det fremkommer forslag om å funksjonsfordele og også om å fjerne fødetilbud og akuttberedskap. Et slikt eksempel er debatten i Helse Nordmøre og Romsdal. Kan statsråden redegjøre for hvilke tilbud og personell et lokalsykehus skal inneholde?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Jeg kan forsikre statsråden om at mine tolv år i helse- og omsorgskomiteen/sosialkomiteen gjør at jeg har en viss innsikt i de forskjellige funksjonene sykehusene faktisk driver med. Men beklageligvis svarer ikke statsråden på spørsmålet. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvilke funksjoner skal et lokalsykehus ha for at man skal kunne kalle det et lokalsykehus? Og ikke minst: Hvilke typer personell er det som skal være der? Bakgrunnen for spørsmålet mitt er i første rekke relatert til debatten knyttet til Nordfjord sjukehus og Volda sjukehus. Det dreier seg om Nordmøre og Romsdal helseforetak, der det nå er framkommet forslag om å legge ned akuttberedskapen i Kristiansund, som følge av at tilbudet skal overføres til Molde. Bakgrunnen for spørsmålet mitt er at den trygghet befolkningen føler er knyttet til lokalsykehuset, er jo nettopp knyttet opp mot akuttberedskapen, for den elektive kirurgien er ikke noe problem. Den kan jo utføres nærmest hvor som helst, for da har man tid til å områ seg. Kan statsråden si noe mer om hvilke funksjoner og hvilke typer personell et lokalsykehus skal ha?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Etter svaret fra statsråden lurer jeg på hvorfor det da står i Soria Moria-erklæringen at ingen lokalsykehus skal legges ned, for man har jo ikke engang tatt for seg hva disse sykehusene faktisk skal tilby for å gi trygghet til befolkningen, for det er jo trygghet det dreier seg om – trygghet når uhellet eller ulykken er ute. Det er jo det som svært mange etterspør, særlig når det kommer forslag om å fjerne akuttberedskapen. Da stiller man seg spørsmålet: Hvor godt er tilbudet vårt? Statsråden er også kjent med, vil jeg anta, den kritikken som tidligere har kommet knyttet til akuttkjeden og akuttmottakene i sykehusene, nettopp på hvilket forbedringspotensial man har. Særlig når det gjelder hjerteinfarkt og hjerneslag, er det viktig å komme raskt i gang med behandling. Vil statsråden så raskt som mulig komme til Stortinget og definere hva et lokalsykehus skal tilby, slik at befolkningen får trygghet og ikke lever i uvisse – om det er slik at det meste av tilbud kan fjernes, og fortsatt skal det kunne kalles et sykehus?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Spørsmålet er altså rettet til miljø- og utviklingsministeren, og det lyder slik: «I havet utenfor Fedje i Hordaland ligger U-864 – en tysk ubåt med 67 tonn kvikksølv. Regjeringen endret i 2007 standpunkt fra tildekning til heving, og Fiskeri- og kystdepartementet vurderer nå hevingsprosjektet basert bl.a. på en fersk Kvalitetssikring av styringsunderlag og kostnadsoverslag for valgt prosjektalternativ, KS2-rapport. Fjerning av 67 tonn kvikksølv fra havet er en viktig miljøsak for Norge. Miljøhensyn innenlands og Norges anseelse som miljønasjon internasjonalt taler sterkt for heving av ubåten og fjerning av kvikksølvet. Hvordan blir de miljøpolitiske hensyn ivaretatt i arbeidet med å heve U-864?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Takk for svaret. Spørsmålet er altså stilt til miljøministeren, som ofte har meninger om det meste når det gjelder miljøsaker, og ofte meninger som blir frembrakt høyt og tydelig på vegne av Regjeringen. Mener denne statsråden, som rette vedkommende, at det er uten miljøpolitiske konsekvenser om Regjeringen velger heving og fjerning eller tildekking?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Igjen takk for svaret. Jeg minner om at i tillegg til de fire anbyderne som har gitt løsningsforslag i en anbudsrunde på heving, har to andre internasjonalt anerkjente leverandører forsikret departementet om at heving lar seg gjennomføre på en god og trygg måte. Men denne statsråden, som nå svarer som rette vedkommende, er jo også rette vedkommende i forhold til det fiskeripolitiske og for så vidt også det eksportøkonomiske perspektivet i denne saken. Det har selvsagt betydning for Norge og Norges omdømme som fiskerinasjon, og er derved også knyttet til et stort eksportvolum, hvordan Norges farvann oppfattes som rent farvann. Har statsråden tanker om hvordan fjerning av kvikksølv ivaretar Norges omdømme som nettopp fiskerinasjon og omdømmet til de fiskeriproduktene Norge eksporterer?
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Innledningsvis vil jeg først komme med en liten korreksjon vedrørende fakta i saken. Representanten Sortevik skriver i sitt spørsmål at Regjeringen i 2007 endret standpunkt fra tildekking til heving. Det korrekte er at det i februar 2007 ble besluttet at vraket av U-864 og de forurensede sedimentene skulle dekkes til, men på bakgrunn av åpne høringer i Stortinget ble det våren 2007 besluttet at hevingsalternativet skulle utredes nærmere. 10. november 2008 overleverte Kystverket sin rapport med anbefalte tiltak mot spredning av kvikksølvforurensing fra U-864. I rapporten er det Kystverkets vurdering at både hevings- og tildekkingsalternativet vil gi de ønskede miljøeffekter ved en vellykket gjennomføring. Tildekkingsalternativet ble imidlertid vurdert til å være det minst risikofylte tiltaket. Kystverket anbefalte derfor dette tiltaket. 29. januar 2009 meddelte Regjeringen at den etter en helhetsvurdering gikk inn for en heving av U-864. Det ble samtidig bestemt at en ekstern kvalitetssikring skulle gjennomføres. Det er hensynet til miljøet som er Regjeringens hovedfokus i denne saken. I KS2-rapporten, som jeg fikk overlevert 16. desember i fjor, framkommer det kritikk mot det foreliggende hevingsprosjektet. Konklusjonen fra de eksterne konsulentene er at det er tvil om prosjektet kan styres på en tilstrekkelig kontrollert måte. Dette er også uheldig med tanke på sikkerhet og miljø. Kvalitetssikringsrapporten gjennomgås nå i departementet, og Regjeringen tar sikte på å komme tilbake til Stortinget med en proposisjon om den videre prosess i saken i nær framtid. I Regjeringens vurdering av den videre prosess i saken vil hensynet til miljøet være helt sentralt. Representanten kan derfor være helt trygg på at hensynet til miljøet vil bli godt ivaretatt i denne saken.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Også Fiskeri- og kystdepartementet er et miljødepartement. Vi har et veldig stort ansvar for miljøet i havet, og det er et ansvar jeg tar på største alvor. Det som er det aller viktigste for meg og for Regjeringen for øvrig i denne saken, er å ivareta miljøet, og at dette blir håndtert på en god måte, slik at verken sjømatnæringen, miljøet rundt Fedje eller befolkningen lider under dette. Det er det som er avgjørende, og det står hele Regjeringen bak.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Som representanten peker på, har fiskeri- og kystministeren et stort ansvar for sjømatnæringen og omdømmet knyttet til det. Fiskeri- og kystministeren er veldig klar over at det skal veldig lite til før en sak kan bli problematisk overfor forbrukerne. Forbrukerne er veldig bevisst på at alt som blir tatt opp fra havet, for det første er veldig rent og trygt å spise, og i tillegg at det er bærekraftig håndtert. Dette er en sak som går veldig inn i det. Det at vi håndterer det på en god måte miljømessig, er selvsagt helt avgjørende for sjømatnæringens omdømme. Men det aller viktigste er at vi gjør det på en god måte for å ivareta miljøet. Det er det Regjeringen nå jobber med, og vil komme tilbake til Stortinget i nær framtid med en proposisjon som forteller om det videre arbeidet med saken.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Den svært tragiske kirkebrannen 29. mai 2009 i Våler i Hedmark er fortsatt ikke oppklart. Tross iherdig og meget dyktig jobbing er det ikke enkelt med begrensede ressurser å oppklare saken. En kirkebrann er spesiell og berører alle uansett forhold til kirken. Vil statsråden bidra med ekstra ressurser, slik at saken blir løst snarest mulig?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Jeg takker statsråden for svaret, som innledningsvis var en ros til kommunen og til dem som har jobbet på dugnad. Den deler vi selvfølgelig. Vi bor i hver vår nabokommune til den omtalte kommunen, Våler, så vi kjenner godt til dette, både justisministeren og undertegnede. Men spørsmålet mitt fikk jeg egentlig ikke svar på. Det var altså: Ser statsråden noen mulighet til å gi ekstra ressurser, slik at denne saken kan bli løst? Jeg tror verken statsråden, undertegnede eller noen i det hele tatt ønsker at saken skal forbli uoppklart, eller i verste tilfelle bli henlagt. Har statsråden noen mulighet til å være med og bidra, i tillegg til de ressurser som allerede er på et slikt lensmannskontor eller i et slikt distrikt, til at saken blir oppklart?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Jeg takker statsråden for konkretiseringen av et nei, slik jeg forstår det. Statsråden skryter litt av at det har vært en vekst i midler og antall stillinger, men det har vel også vært en vekst i antall uoppklarte saker. Vi kan lese det som står i avisen Glåmdalen av 19. januar: «Janne-Mari er én av 5 779 uoppklarte saker.» Og det står videre: «Hun er ikke alene: Hver dag i Hedmark begås det 16 forbrytelser som ikke blir oppklart.» Altså hver dag 16 nye forbrytelser. Når man har begrensede ressurser, er det kanskje vanskelig å oppklare alle sakene, slik som vi skjønner her. Alle saker er viktige for dem det gjelder, men en kirkebrann vil jeg si er ekstra viktig, for den berører alle i et lokalsamfunn. Den berører alle i stor eller liten grad, uansett. Derfor hadde jeg håpet med spørsmålet mitt at vi kunne ha løftet saken, og at statsråden kunne ha bidratt med å si ja til økte ressurser akkurat i denne konkrete saken.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
La meg innledningsvis si at det er grunn til å gi stor honnør til alle de i Våler – enten det er politiet eller andre – som har stilt opp for kirken sin, særlig etter den tragiske brannen vi så, som ødela et veldig viktig kulturminne for hele dalføret – vil jeg si – en pen kirke som betydde mye for mange. Jeg vil benytte anledningen til å gi honnør både til kommunen og til politiet lokalt og fylket for den innsatsen de har gjort i en tid hvor Glåmdalsregionen faktisk har slitt med utrolig mange vanskelige saker. Dette er en svært tragisk sak. Det er klart at en kirkebrann berører de fleste i lokalsamfunnet. Jeg har også tidligere uttalt at det er med stor sorg vi mottok meldingen om at den 200 år gamle kirken var brent ned. Tatt i betraktning at Våler kommune har vært rammet av mange vanskelige saker, blir dette ekstra vanskelig. Det er trist for alle de som har funnet trygghet og samhold i kirken, at den er borte. Fra Justisdepartementets side har vi forelagt spørsmålet som stortingsrepresentanten har stilt, for Politidirektoratet og fått følgende opplysninger fra politimesteren i Hedmark, som jo bestemmer hvordan ressursene skal brukes, og hvordan man skal etterforske: «Det er driftsenhet Solør som har hovedansvaret for etterforskingen, og saken har for Hedmark politidistrikt vært prioritert så sterkt som det har vært mulig. Dette innebærer i praksis at man i perioder har brukt så godt som alle tilgjengelige ressurser på saken. I kirkebrannsaken som i andre større saker er det likevel klart at man alltid kunne brukt enda større ressurser, særlig i innledningsfasen. Hvorvidt dette kunne ført til en oppklaring av saken, er i beste fall usikkert. Generelt må det antas å være en viss sammenheng mellom ressursbruk og sjansen for oppklaring. Man ser imidlertid stadig eksempler på at det ikke er noen nødvendig sammenheng. Uansett omfang av ressursbruk vil muligheten for oppklaring i stor grad avhenge av at det i etterforskingsmaterialet finnes tekniske og/eller taktiske bevis som kan lede til en tiltale. Det er med utgangspunkt i disse forutsetninger at politimesteren anser det usikkert om en ytterligere ressursbruk kunne gitt et annet etterforskingsresultat.» Politidirektoratet fordeler budsjettet til politidistriktene på bakgrunn av det årlige budsjettet som vedtas av Stortinget. Det er bare noen uker siden Stortinget vedtok tidenes budsjett for politi- og lensmannsetaten, med tidenes budsjettvekst på 1,3 milliarder kr, et rekordopptak ved Politihøgskolen med 720 studenter – hvorav en stor del nettopp skal gå i nærområdet, på Kongsvinger – og en videreføring av 460 nye sivile stillinger til politidistriktene.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Det kan hende jeg var litt uklar i mitt første svar, men svaret på spørsmålet er nei, og særlig tatt i betraktning at politimesteren er såpass tydelig på at han ser det som svært usikkert om det er noen sammenheng mellom ressursbruk og oppklaring av denne saken. Når man driver etterforskning i straffesaker, er det klart at det noen ganger kan være vanskelig å finne bevis, og det vil faktisk ikke avhenge av hvor mye ressurser man setter inn. Jeg vil nok si at generelt når det gjelder etterforskning, er den store utfordringen for norsk politi nå når vi bruker så mye penger på politiet og utdanner så mye politifolk, hvordan vi organiserer etterforskningen, og hvordan vi organiserer politiet som sådant. Når man skal håndtere så vanskelige saker som man bl.a. har hatt i Glåmdalsregionen, med drap nå nylig – heldigvis er det oppklart, ser det ut til – og da kirkebrann og en del andre tunge saker, vil nok det arbeidet som departementet nå driver med å se på mulighetene for en reform i politiet, rettet inn mot resultater, være vel så viktig som å diskutere hvor mye ressurser man skal bruke på politiet, tatt i betraktning at man bevilger såpass mye. Når det gjelder Hedmark spesielt, har Hedmark politidistrikt fra 2003 til 2009 hatt 30 pst. vekst i sine budsjetter. Man har bl.a. i løpet av fjoråret fått 17 nye sivile stillinger, og man har hatt en betydelig vekst i løpet av det siste året som gjør sitt til at man både får sivile stillinger og nyutdannede politifolk. Men det er nok ikke det det står på når det gjelder denne saken.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Det er litt uklart for meg hvordan representanten forholder seg til faktum her. Her har vi altså en situasjon hvor politiet sier at det er svært usikkert om ressursbruken har noen sammenheng med at man ikke har oppklart dette. Hvis man står overfor alvorlig datakriminalitet, overgrepsbilder eller hva det måtte være, ville det være veldig viktig at vi fikk et godt redskap for å kunne løse det, f.eks. det Fremskrittspartiet er imot å innføre, et datalagringsdirektiv. Uten det vil vi ikke kunne oppklare saker. Da handler det ikke først og fremst om ressurser. Det er også slik når det gjelder alvorlige straffesaker. Enten det er drap, kirkebrann eller andre typer hendelser, kan det være så vanskelig at man ikke klarer å finne gjerningspersonen, og det henger ikke nødvendigvis sammen med ressursbruken. Men når man diskuterer ressursbruken for Hedmark, må jeg si at det er gledelig at vi øker ressursene til Hedmark såpass som vi gjør, både når det gjelder sivile stillinger og politistillinger. Det er mye mer enn det Fremskrittspartiet bidro til da de sjøl laget statsbudsjett sammen med de borgerlige partiene. Det har vel kanskje også gitt det utslaget som vi så i fjor, at oppklaringsprosenten for Hedmark vokste i første halvår til 40 pst.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Jeg må forholde meg til det politiet opplyser oss om, og siden jeg ikke kan gå inn og vurdere etterforskningsskrittene, om de er gode eller dårlige, eller ta initiativ til ytterligere etterforskning, må jeg si at de opplysningene vi får fra politiet, er ganske annerledes enn dem representanten bygger sitt spørsmål på. Hvis man ønsker å trekke opp en debatt om borgernes beskyttelse fra politiet, må jeg si at dette syns jeg var et rimelig svakt utgangspunkt, all den tid – for å gjenta det – det er etterforsket fire grove tyverier i perioden 26. mai 2005 til 29. november 2008. «Ranet», som representanten beskriver det som, var en melding om et tyveri, og man har så langt ikke mottatt noen anmeldelse fra butikken. En forutsetning for at politiet skal kunne fungere, er at man får en anmeldelse for dette forholdet. Hvis dette er riktig, syns jeg vel kanskje at representanten også bør ta en runde med sine premissleverandører for spørsmålet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Svaret er ja.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Det er flere elementer av forebygging utover etterforskning som jeg pekte på. Jeg har bare lyst til å understreke når representanten Oktay Dahl kanskje var noe pessimistisk for at vi ikke klarer å få opp antall saker, at det vitterlig er sånn at man i 2009 nettopp har satt «all time high» for hvor mange mennesker som er pågrepet i denne type saker. Vi har også sett at man har fått nedgang i de områder hvor man har drevet med den innsatsen. Det har hatt forebyggende effekt. Derfor ønsker vi å gjøre mer av det. Så mener jeg at det er en usedvanlig viktig forebygging at man kanskje raskere får fokus på utsendelse, slik at folk ikke får lov til å være her i landet, enn bare å konsentrere innsatsen rundt soning. Vi må ha begge deler. Men utsendelsesaspektet – det har jeg understreket mange ganger, særlig i løpet av de siste ukene – er viktig. Jeg håper at representanten har registrert at vi er i gang med det. Når det gjelder samarbeidet med næringslivet, oppfatter jeg det som godt. Vi har hatt mange felles treffpunkter og utveksler også gode ideer for hvordan dette kan løses. Vi har ikke tatt stilling til om man skal ha et slikt utvalg som representanten skisserer.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Noen ganger undres jeg litt over evnen til å lage konflikter av alt. Vår samhandling med næringslivet oppfatter jeg som bra. Hvis de mener at den ikke er bra, håper jeg at de også sier det til meg. Vi har en åpen dør i forhold til det. Nærmest alt som gjøres fra Regjeringens side, er galt. Jeg mener at vi her nettopp har mye å kunne høste bl.a. i forhold til forebygging, for det ligger et ansvar ute hos aktørene. Jeg syns ikke det er så morsomt – for å være helt ærlig. Når det gjelder det utvalget som man ber om, er jeg villig til å vurdere det – enkelt og greit. Når det gjelder registeret, som representanten har spurt om tidligere, har jeg ikke endret svaret på det. Begrunnelse og konklusjon står ved lag. Så vil jeg også si at jeg har forhåpninger om at vi nettopp i det året vi er inne i, hvor det brukes så pass mye ressurser, skal komme et betydelig skritt videre for å bekjempe denne type kriminalitet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Det tror jeg er veldig vanskelig å angi. De samtalene vi bl.a. hadde i går ute på Hvalstad, viser at her sliter man med meget store mørketall. Men i den grad departementet sitter på noe tallmateriale som kan indikere et omfang, skal jeg oversende det til representanten – det har jeg ikke i hodet. Når det gjelder neste spørsmål, hva slags trusselbilde vi ser for oss i Norge, er det et godt spørsmål. Antall enslige mindreårige asylsøkere har fra 2006 og fram til i dag blitt seksdoblet. 70 pst. av dem kommer fra Afghanistan. Det er god grunn til å tro at flere av dem er utsatt for både menneskesmugling og – ikke minst – menneskehandel, og det gjelder menneskehandel som går på arbeid, seksuelle overgrep og også organhandel – meget grufulle forbrytelser. Det sier seg sjøl at når vi mottar over 2 000 enslige mindreårige asylsøkere, som vi gjorde i 2009, så må målsettingen i asylpolitikken ikke bare være å få ned tallet, men også å hjelpe de menneskene som er svært sårbare i dette.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Jeg er helt enig med spørreren i at en av de store utfordringene nå når det gjelder innsats på dette feltet, som på en del andre felt, ikke nødvendigvis er mer ressurser, men hvordan vi koordinerer innsatsen. Og der har både Stortinget og representanten – formoder jeg – sett at det er tatt initiativ. Riksadvokaten har lagt fram en rapport, bl.a. basert på etterforskningen i Lommemannen-saken, som gir oss alle en god mulighet til å iverksette tiltak særlig inn mot resultatreformen, som vi har varslet i politiet, for å kunne få bedre koordinering på dette. Når det gjelder spørsmålet om overgrepsbilder, er vi helt avhengige av ikke bare at man har muligheter til å gå inn i trafikkdata for faktisk å finne hvilke personer som står bak, men også at de som jobber med dette spørsmålet i KRIPOS, har den nødvendige dialogen med det lokale politidistrikt, bl.a. for å koble det opp mot menneskehandelsakene.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
«Fredag 8. januar ble butikken Life helsekost i Vadsø ranet for femte gang i løpet av forholdsvis kort tid. Så langt er alle saker henlagt med begrunnelse i bevisets stilling, til tross for at innehaverne av butikken har fått god kjennskap til antatte gjerningsmenn. Denne fredagen ble politiet kontaktet etter et ran på høylys dag. Politiet uttaler ved henvendelsen at de skal se på saken på mandag, tre dager etter. Mener statsråden at dette er forsvarlig prioritering og behandling av en anmeldelse fra politiets side?»
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Jeg takker for svaret. Det er veldig bra at justisministeren som sådan har tatt et initiativ til å se på saken. Men siden han har så stor respekt for politiet i Vadsø og mener at de har så stor troverdighet i denne saken, kan det jo opplyses om at man fra politiets side på mandag gikk ut og hevdet at det kun forelå to anmeldelser fra butikken Life helsekost i Vadsø, selv om man faktisk kan dokumentere svart på hvitt at det har vært fem anmeldelser. Så kan man jo ønske å få til en polemikk om dette måtte være et ran eller om det er et grovt tyveri. Det som er det essensielle, er at politiet faktisk har en plikt til å kunne gi borgerne i vårt samfunn en viss grad av trygghet. Mener justisministeren at innehaveren av denne butikken har fått en trygghet i forhold til sitt være?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2010-01-20:
Det skal vi alltids gjøre. Men det er kanskje ikke så rart at en butikk ikke leverer en anmeldelse på nytt når man har gjort det gang på gang på gang over flere år. Ingen ting er blitt fulgt opp. Går vi tilbake til mai måned i fjor, i det samme politidistriktet, ble en 14–15 år gammel jente brutalt slått ned bakfra – ingen oppfølging fra politiet. Så går det én måned, og så skjer det samme på nytt. Dette blir lagt ut på YouTube. Da går politiet til aksjon. Den siste hendelsen kunne man vært spart for hvis politiet hadde reagert ved den første anmeldelsen. Her opplever vi igjen – gang på gang på gang – anmeldelser hvor politiet ikke går inn og får løst en sak. Det er klart at dette bryter ned tilliten i forhold til borgerne i samfunnet på den ene siden. Men det er også slik at politiet på den andre siden er avhengig av å ha en god dialog med sine egne innbyggere når de skal oppklare saker. For uten å ha en god dialog er det veldig vanskelig for politiet å oppklare saker. Er justisministeren enig med meg i det?
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-01-20:
«De siste Strasak-tallene viser en betraktelig økning i antallet grove tyverier fra villa, hytte og butikk. Årsaken kan i stor grad forklares med manglende kontroll med omreisende bander fra bl.a. tidligere østblokkland.» Nå vil jeg omdefinere det som står her, som jeg har kalt østblokkland; jeg vil kalle det østeuropeiske land – det er litt mer ærbødig. «Ved siden av økt politietterforskning, samarbeid mellom politidistrikter, flere politifolk og grensekontroll, hvordan ser statsråden for seg at man mer effektivt kan forebygge denne type vinningskriminalitet ved å redusere eller fjerne kriminelles økonomiske utbytte av denne form for kriminalitet?»
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-01-20:
Jeg er imponert over at statsråden greier å lese opp statsbudsjettet på 3 minutter, men det var en god redegjørelse! Det er ingen uenighet fra Høyres side om at det er viktig å satse på etterforskning, og at man skal forebygge ved faktisk å oppklare mer. Derfor er det problematisk at man har så lav oppklaringsprosent f.eks. på Romerike, som jeg kommer fra, i tillegg til Oslo. Og jeg har ikke noen særlig tro på at man kommer til å etterforske så mye mer på bakgrunn av det budsjettet som foreligger – men nok om det. Flere deler av næringslivet ønsker seg et tettere og bedre samarbeid med myndighetene, og føler at de ikke blir hørt i forhold til det de opplever som et stort problem, nemlig vinningskriminalitet. Ett av forslagene som deler av forsikringsbransjen bl.a. har kommet opp med, er at man skal nedsette et bredt sammensatt vinningskriminalitetsutvalg for at private og offentlige myndigheter skal samarbeide bedre for å forebygge denne form for kriminalitet. Så ved siden av alt som står av gode ting i budsjettet – som også Høyre støttet, pluss litt til – vil statsråden fortsatt være motstander av et eget vinningskriminalitetsutvalg? Og vil statsråden fortsatt være motstander av å overta nettstedet «Ettersøkt», som kan bidra til sterk forebygging av den kriminalitet som jeg har tatt opp i mitt spørsmål?
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-01-20:
Jeg stilte to spørsmål. Det ene ble for så vidt besvart. Det andre gjaldt nettstedet «Ettersøkt». Kan statsråden kanskje svare konkret på det? Det er rimelig konkret å svare på. Men til asylpolitikken: Statsråden har lovet at han skal bli hardere i klypa. Det kom i svaret nå. Erkjenner statsråden at innsatsen som kommer nå, er noe på overtid i forhold til en forfeilet asylpolitikk, forfeilet integreringspolitikk og i forhold til f.eks. noe av den kriminalitetsutviklingen vi har sett, også når det gjelder vinningskriminalitet? Men det viktigste er faktisk at statsråden svarer på om man har tenkt, reelt sett, å vurdere et vinningskriminalitetsutvalg, som en større del av bransjen faktisk ber om, for de føler ikke, som statsråden sier, at de har et nært og godt samarbeid for å forebygge denne type kriminalitet, verken i Oslo eller i andre større norske byer. Det er et stort problem at det er manglende dialog og kontakt mellom næringsliv og politiske myndigheter for å forebygge denne type kriminalitet.
Elizabeth Skogrand (Høyre), 2010-01-20:
«Nordisk Råd(Rek. 19/2009) har anbefalt de nordiske landenes myndigheter å jobbe aktivt for å forebygge menneskehandel med barn og særlig se nærmere på asylsaker med mindreårige. (Rek. 19/2009) Kan statsråden redegjøre for hva konkret Regjeringen gjør for å identifisere, beskytte og følge opp barn som er, eller står i fare for å bli, ofre for menneskehandel i Norge, og videre hvordan Regjeringen vil følge opp anbefalingen fra Nordisk Råd?»
Elizabeth Skogrand (Høyre), 2010-01-20:
Tusen takk til statsråden for et grundig svar. Det er jo betryggende, opplever jeg, at justisministeren kan vise til en omfattende innsats for å bekjempe menneskehandel med barn. I den forbindelse er det relevant å spørre om hvor mange barn det konkret dreier seg om som er ofre for menneskehandel, som befinner seg i Norge. Hva er statsrådens vurdering av trusselbildet når det gjelder andre barn? Og hvor mange barn står i faresonen for å bli ofre?
Elizabeth Skogrand (Høyre), 2010-01-20:
En av de forferdelige kriminelle handlingene som kan ramme barn som er utsatt for menneskehandel, er seksuelle overgrep, enten i form av produksjon av overgrepsmateriale til Internett eller handel med barn mellom pedofile miljøer, som også ofte averteres på Internett. Kan justisministeren redegjøre for hvilken kobling det er i politiet nå mellom de sakene som gjelder overgrep mot barn på Internett, og de menneskehandelsakene i asylsystemet som vi nettopp omtalte? Vi må jo for enhver pris unngå at vi får nye saker av typen Lommemannen-saken, der overgrep mot barn er kjent i deler av politiet, men der kunnskap og informasjon ikke spres til andre enheter.
Henning Warloe (Høyre), 2010-01-20:
«Det er nå etablert servicesenter for utenlandske arbeidstakere i Oslo, Kirkenes og fra november i fjor også i Stavanger. Bergen kommune ønsker nå å etablere et slikt senter, og kemneren i Bergen har avsatt midler til tiltaket. Kemneren og Skatt Vest er nå samlokalisert, og dette vil være det naturlige stedet å etablere senteret. Vil statsråden støtte dette initiativet, eller medfører det riktighet at Arbeidsdepartementet ikke ønsker flere slike sentre etablert og at prosjektgruppen for dette skal avvikles?»
Henning Warloe (Høyre), 2010-01-20:
Jeg sier takk for svaret. Det er kommet en formell henvendelse til departementet fra byrådslederen i Bergen, datert 7. desember, som bl.a. viser til erfaringene fra de øvrige byene som statsråden nevnte og også til et skriftlig spørsmål som daværende representant Torbjørn Hansen sendte finansministeren i 2008. Finansministeren svarte på det spørsmålet 17. november 2008, der hun bl.a. skriver: «Det er positivt at det tas lokale initiativ til samarbeidsløsninger for å bedre servicen overfor brukere av offentlige tjenester. Jeg har ingen bemerkninger til at skatteetaten deltar ved et felles veiledningskontor for utenlandske arbeidstakere i Bergen.» Spørsmålet mitt blir da om departementet vil svare på brevet fra byrådslederen i Bergen – forhåpentligvis også positivt, slik at det iallfall ikke er noe hinder for å etablere dette senteret.
Henning Warloe (Høyre), 2010-01-20:
Da har jeg egentlig bare et spørsmål til slutt, angående dette med finansiering, for jeg forstår det slik at det er en betydelig statlig finansiering av servicesenteret for utenlandske arbeidstakere i Oslo. Er det slik at man ser annerledes på mulighetene for finansiering av et tilsvarende servicesenter i Norges nest største by?
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Et felles servicesenter for utenlandske arbeidstakere og deres arbeidsgivere ble høsten 2007 etablert i Oslo. Senteret er en samlokalisering, med medarbeidere fra Skatteetaten, Utlendingsdirektoratet, politiet og Arbeidstilsynet. Senteret er dels et sted for informasjon og veiledning, dels et sted hvor det blir utført enklere saksbehandling av de respektive etatene. Alle EØS/EFTA-borgere betjenes av servicesenteret. Det samme gjelder tredjelandsborgere som får eller søker opphold som arbeidstakere. I tillegg kommer familiemedlemmene til disse gruppene. Norge har hatt en betydelig arbeidsinnvandring, både i form av arbeidstakere som ansettes hos norske arbeidsgivere, og utenlandske arbeidstakere med utenlandske arbeidsgivere. Det er gode erfaringer med senteret i Oslo, både blant medarbeidere og brukere. I St.meld. nr. 18 for 2007–2008 ble det bl.a. foreslått at det vurderes å etablere flere slike kontorer. Som en del av Regjeringens nordområdesatsing ble det 28. september 2009 åpnet et nytt informasjons- og saksbehandlingskontor i Kirkenes, og 2. november 2009 åpnet et nytt servicesenter i Stavanger. Det viser seg at etterspørselen etter arbeidskraft og tilstrømningen av arbeidsinnvandrere har avtatt i perioden med mindre gunstige konjunkturer. Jeg vil derfor framheve at det er foretatt omfattende regelendringer i utlendingsregelverket, som har forenklet saksbehandlingsgangen. Dette gjelder bortfall av overgangsordningene, innføring av en ny registreringsordning for EØS-borgere og et nytt regelverk for arbeidsinnvandring hvor det bl.a. gis adgang for spesialister og nøkkelpersonell til på visse vilkår å få startet arbeid uten tillatelse. Behovet for slike sentre har derfor blitt mindre. Jeg vil understreke at det ikke er avsatt egne midler til etablering av nye servicesentre andre steder i landet i statsbudsjettet for 2010. Basert på tilstrømningen av arbeidsinnvandrere til Hordaland kan det likevel tenkes at regionen kan ha behov for slike servicesentre. Jeg stiller meg positiv til at det innenfor disse rammer lokalt tas initiativ til samarbeidsløsninger for å bedre servicen overfor brukerne av offentlige tjenester.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Meg bekjent har vi svart på det brevet i tråd med svaret jeg kommer med til representanten – altså at vi ser positivt på at det gjøres, men at det må gjøres innenfor de økonomiske rammene og at det ikke kommer noe tilskudd til dette. Men vi er ikke negative til at det gjøres, dersom man opplever at det er et behov for det.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Som jeg sa i mitt svar, er bakgrunnen for Oslo – jeg vet ikke helt om jeg sa det, men jeg burde ha sagt det – bl.a. at det var en prøvemodell hvor det var naturlig at man gikk inn med penger. Og som en del av nordområdepolitikken så man et behov i Kirkenes. Så har man hatt en type særlig arbeidskraftinnvandring i Stavanger. Det er bakgrunnen for at man gikk inn og delfinansierte de prosjektene. Man mener nå at slik som regelverket er endret, ser man ikke det samme behovet. Det er bakgrunnen for at vi ikke har satt av midler til dette for 2010.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Alle mottakere av folketrygdytelser har plikt til å melde fra om forhold som kan være avgjørende for om vedkommende har rett til ytelsen, eller for ytelsens størrelse. Ved å systematisere rutinene for innhenting av opplysningene sikres det at Arbeids- og velferdsetaten får opplysningene som er nødvendige for å kunne beregne riktig ytelse før utbetaling skjer. For mottakere som verken deltar på tiltak eller arbeider, vil innsendingen av meldekortet bekrefte at det ikke er skjedd endringer som tilsier endringer i utbetalingen. Meldekortene sikrer dessuten jevnlig kontakt mellom mottakerne og Arbeids- og velferdsetaten i faser hvor det ikke er naturlig med hyppige oppfølgingstidspunkter. At mottakerne må bidra litt selv gjennom å sende inn meldekort, reduserer også risikoen for feilutbetalinger. Det er i brukernes interesse. Erfaringene fra da ordningen med meldekort ble innført for mottakere av attføringspenger, er at det har bidratt til en betydelig effektivisering. Meldekortene innebærer også en automatisk og mer systematisk oppdatering av inntektsinformasjon enn manuelle rutiner. Det er en administrativ lettelse for Arbeids- og velferdsetaten. Mange av mottakerne benytter seg av Internett-løsningene. Dersom det vil være unødig tyngende for mottakeren å overholde meldeplikten, kan vedkommende fritas. Et slikt fritak vil gis basert på en konkret vurdering av det enkelte tilfellet. Blant annet vil det kunne gis fritak til personer som har problemer med å fylle ut og/eller levere meldekort. Etaten skal vurdere om det skal gis fritak fra meldeplikten, selv om mottakeren ikke selv har bedt om det. Jeg ser derfor ikke noe behov for å ta noen initiativ til å foreslå endringer i det vedtatte regelverket for arbeidsavklaringspenger på dette området.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Jeg tror at vi i utgangspunktet ønsker det samme. Vi ønsker ikke å gjøre dette vanskeligere for brukerne enn det som er nødvendig. Derfor har vi jo dette unntaket. Jeg har vært i kontakt med etaten nettopp for å få en ordentlig forståelse av hva det unntaket innebærer, og hvordan det vil bli praktisert. Jeg har den forståelsen at det tilfellet som nettopp nevnes her, er tilfellet som ville gå innunder det unntaket. Jeg skal ta initiativ for å se hvorvidt det er slik at vilkårene for unntaket eventuelt bør kommuniseres bedre til brukerne, slik at det hensynet ivaretas.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Jeg er veldig trygg på at etaten også har det fokuset, men jeg skal sørge for å følge det opp nøye også – at man nettopp har det fokuset: ikke plunder og heft for brukeren, men ressurser til å følge opp den enkelte.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
På vegne av representanten Abid Q. Raja og meg sjøl vil jeg fremme et forslag om styrking av miljøhensyn ved bygging av kraftlinjer. På vegne av representanten Abid Q. Raja og meg sjøl vil jeg også fremme forslag om trasévalg og teknologiske løsninger for kraftlinjen på strekningen Ørskog–Fardal.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Det har ikke akkurat vært noen drømmesommer for regjeringa. Mye av krangelen innad har ført til at man har vært mer opptatt av å passe på hverandre enn å utvikle nye, store visjoner, og trontalen er et eksempel på det. Det er veldig lite nytt, det er veldig lite konkret(lyd fra presidentplassen) (lyd fra presidentplassen) Det som jeg har lyst til å lure på, er om statsministeren har lest Per Kleppes innlegg i Dagens Næringsliv som var veldig godt og til inspirasjon for oss som er opptatt av å fornye offentlig sektor, tenke nye tanker og være med og utvikle nye visjoner. Det virker som om regjeringen er opptatt av å si de store, gamle ordene som «skatt» eller «velferd» eller «bruke de store pengene på de store tingene» eller uttrykke andre sånne svulstige ord uten at det egentlig tenkes nye tanker om hvordan vi skal utvikle velferdsstaten og bruke ulike aktører for å få det til. Har statsministeren lest Kleppes innlegg?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
I fjor da vi hadde trontaledebatt, var det like før København-toppmøtet. Mange av oss hadde med i aftenbønnen at det skulle gå bra. Det gjorde det ikke, og Fremskrittspartiet bejublet det i dette huset. Jeg stilte spørsmål til representanten Jensen, ikke én gang, men faktisk to ganger, i løpet av trontaledebatten i fjor. Jeg syntes ikke jeg fikk noe svar, så jeg prøver igjen: Finnes det menneskeskapte klimaendringer?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Vi diskuterer nå trontalen til denne regjeringa, og jeg finner da grunn til å kommentere trontalen. Jeg lurer på om det er slik at representanten Kolberg syns at forslagene knyttet til maksoverskudd og det å ta eiendom gjennom barnehagereglene var godt i forhold til folks individuelle frihet? Syns man med et slikt regelverk at man åpner for gründerskap og nytenking innafor det sosiale området? Det var bare et lite eksempel på hvordan dagens regjering griper inn i folks frihet og mulighet til å utvikle sine ideer til bedrifter – men også på det sosiale området. Det skal vel ikke være slik at alle gode ideer og alle gode bedrifter alltid skapes innafor de harde produksjonene? Damer må også få være gründere på det de er opptatt av. De har ofte vært opptatt av å lage gode barnehager, og jeg skjønner ikke hvorfor regjeringa angriper deres frihet.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Det er sant at Oslo Fremskrittsparti har penere kontorer enn Oslo Venstre, men det er vi som bestemmer. Fremskrittspartiet har ingen mulighet til å påvirke med sine meninger, verken i innvandringspolitikken eller i flyktningpolitikken, fra sine fine kontorer i Oslo. Vi får gjennomført veldig mye bra i Oslo som vi er stolte over. Og så til starten på spørsmålet. Ja, vi er stolte over den innvandrings- og flyktningpolitikken som vi hadde i regjering. Grunnen til at vi ikke økte antallet kvoteflyktninger, var faktisk at vi hadde en enorm økning i antall asylsøknader. Det vi gjorde da, var ikke å sende ut skrekkmeldinger rundt omkring i andre gater, men vi gjorde faktisk en kjempejobb for at de som skulle fort ut, fikk en rask behandling, og så ordnet vi opp i hele systemet. Men hva gjør regjeringa? Regjeringa sier: Nå skal vi sende ut skremmebilder, nå skal vi stramme inn, nå skal vi virkelig ta og kaste dem ut, gå ut om nettene og ta folk ut fra sine hjem, mens barna står ved siden av og ser at far forsvinner. Det gjør dagens regjering. Men øker de antall kvoteflyktninger, da?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Jeg skal prøve. Det var et langt spørsmål, men jeg skal gi et kort svar. De tiltakene mot sosial dumping som settes i gang, fører oftest til det motsatte. La meg nevne et konkret eksempel. Hvis SV hadde sjekket studiesirkelen sin mot virkeligheten, hadde de nok oppdaget følgende: Da de første polakkene kom, måtte de ha godkjenning for å komme inn. For å hindre sosial dumping måtte hver arbeidsgiver lage en avtale på det lokale politikontoret for hver enkelt polakk som kom inn. Det betyr at de var lenket til denne arbeidsgiveren. SVs tiltak mot dumping førte til at de var lenket til én arbeidsgiver. De kunne ikke tilby arbeidskraften sin til flere. Nå er de kravene opphevet. Hva ser vi da? Jo, nå kan polakkene forhandle lønna si, de kan tilby arbeidskraften sin, og alle har økt i lønn. Alle har økt i lønn når de restriksjonene faktisk ble opphevet. Nå tror jeg det er på tide at SV tar noen realitetssjekker på hva som skjer rundt dem, og ikke tror at det er skrivebordsreglement som faktisk redder folk.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Jeg kunne svart ja. Men det som er viktig for Venstre, er ikke nødvendigvis hvem som sitter i kontorene, som er svært detaljrikt. Det som er viktig for oss, er hvilken politikk som blir ført. Vårt mandat handler om vårt program. Det handler om å gjøre noe med klimautfordringene, det handler om å gjøre noe med kunnskapssamfunnet, det handler om å finne moderne velferdsordninger, og å legge til grunn at vi skal få til et næringsliv som lever og blomstrer her i landet. Det er det vi går til valg på, og vi kommer til å søke sammen med dem som legger det beste grunnlaget for at vi kan få gjennomført den politikken.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Jeg må også erklære at jeg liker representanten Serigstad Valen veldig godt, og det er fordi vi er enige om veldig mye i miljøpolitikken. Jeg håper at vi skal samarbeide om miljøpolitikk også framover, og jeg ser ikke for meg hvordan vi skal stemme for at vi skal komme i konflikt på akkurat det. Men det jeg ser, er at Venstre mange ganger har vist at dette med tall er noe man kan motarbeide i politikken, og vi har vist at vi med to stortingsrepresentanter klarte å få tre statsråder i en regjering. Så vi er ikke så opptatt av vekten. Det burde kanskje SV ha lært litt om også. For jeg føler at SV har blitt litt som slutten på «Animal Farm», når arbeidshesten står inne og ser på grisene som har overtatt gården. Og jeg tror sitatet er ganske klart: Han kikket fra mann til gris, og fra gris til mann, og til slutt var det umulig å skille dem ad.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Ja, jeg tror det, fordi det er det vi ser i praksis. Praksis er at når folk får fri mulighet til å gjøre avtaler med sine arbeidsgivere, ser vi jo at polakker og filippinere ikke er dummere enn at de faktisk gjør gode avtaler. De vet jo hva prisen på arbeidskraften er i det samfunnet der de tilbyr arbeidskraften sin. Men det som burde vært regjeringas fokus, handler om den menneskehandelen som også fins på alle de områdene som vi ikke forbinder med kvinner. Det fins like mange menn som er utsatt for menneskehandel på norske arbeidsplasser innenfor norske entreprenørfirmaer, men det oppdages ikke med noen av skjemakontrollene i Norge, fordi skjemaene og papirene ser kjempefine ut etter alle lover og regler. Men det er kriminelle strukturer som har tak på folk, og som gjør at de pengene de får på papiret, får de faktisk ikke inn på sin egen konto. Det er slike utfordringer vi ser med mer mobilitet av arbeidskraft i Europa. Det er de utfordringene man skulle ha tatt tak i – ikke det å sørge for at papirene er i orden, for papirene er oftere i orden enn det de er i realiteten.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-04:
Sist jeg hadde replikkveksling med statsråden, ble hun litt irritert over at jeg brydde meg med småting, nemlig bananer. De 235 mill. kr som det vil si, skal jeg ikke rippe opp i. Men da jeg gikk fra talerstolen, tenkte jeg at det egentlig var litt positivt, for hvis statsråden mener at 235 mill. kr er småpenger, må det jo bli en kjempesatsing på de tingene vi var enige om. Jeg skal heller ikke be statsråden om å røpe noe om morgendagen, sjøl om jeg er litt bekymret over at det først og fremst er klassemiljøet man fokuserer på når det gjelder læring. Venstre har hele tida fokusert på at vi skal få flere og bedre lærere inn i norsk skole. Om jeg ikke vil be om lekkasjer, vil jeg spørre om statsråden kan rekke ut ei hand til Venstre, slik at vi kan bli enige om den opptrappinga som vi har foreslått i Dokument nr. 8:145 S for 2009–2010, om å få flere og bedre lærere, med fagutdanning i de fagene de underviser i.