Jan Petersen (Høyre), 2001-06-01:
Det er nyttig nok å få en redegjørelse fra utenriksministeren om så sentrale spørsmål som dette, og det er nyttig nok å ha en rask reaksjonsrunde i Stortinget etter en slik redegjørelse, men jeg må likevel si at en spesielt tilfredsstillende behandling av et så omfattende område er det jo slett ikke. Det ville vært ønskelig om vi hadde hatt tid til en normal stortingsbehandling av en såpass viktig redegjørelse som dette, fordi det her er viktige spørsmål som står på dagsordenen, og særlig fordi en grundig debatt jo forutsetter nærmere kjennskap til posisjonene enn det som både kan og bør sies på denne måten. Jeg vil derfor understreke at Stortingets organer fungerer i hele tolvmånedersperioden, og at det er viktig at Regjeringen holder nær kontakt med Stortinget i det videre arbeidet, også når det ikke er samlet, særlig om de tingene som gir vanskelige avveininger. Og vanskelige avveininger vil det bli mange av i en debatt som dette – f.eks. er spørsmålet om i hvor stor grad og på hvilken måte spørsmål om investeringer skal inn i neste runde, komplisert. Om det er fornuftig, er i så fall avhengig av hva man regulerer og hvordan man regulerer det, og det er spørsmål som krever en løpende dialog. Men la det være helt klart at fra Høyres side er det svært viktig å understreke nødvendigheten av at det blir gjennomslag for en ny forhandlingsrunde om liberalisering av handel. Det er viktig at en fri, åpen verdenshandel er en sentral norsk målsetting. Det er ikke umiddelbart gitt at det blir gjennombrudd for en slik linje, men det prinsipielle er det nødvendig å holde oppe, ikke minst i den norske debatten nå som globaliseringsmotstanderne samler seg. Det er ingen tvil om at det for Norge som nasjon er viktig å ha tilgang på verdensmarkedet for våre produkter og det vi har å selge. Skal vi utløse mulighetene f.eks. i Kyst-Norge, er det nettopp en fri, åpen verdenshandel som er svaret på dette. Jeg tror det er viktig at vi nærmer oss dette spørsmålet, ikke ut fra engstelse og behov for å beskytte oss, men ut fra at vi som nasjon heller ser mulighetene som nå ligger der hvis vi er villige til å ta hele verden i bruk. Det er derfor viktig at Regjeringen er tydelig i disse spørsmålene. Jeg legger merke til at utenriksministeren fra tid til annen er ute og flørter med antiglobaliseringskreftene. Hva han nærmere legger i dette med styring av markedskrefter, er jeg ikke sikker på. Sannsynligvis ramles det mye med tomme tønner, men det er jo den type musikk man liker å høre på venstresiden, og hvis han begrenser seg til å ramle med tomme tønner, er jeg fornøyd. Det viktige er at man gjør de riktige tingene. Og mye av det som ble sagt i redegjørelsen, er jo de riktige tingene. Men det er en del viktige målkonflikter – f.eks.: Forfølger man nå egentlig ønskene om fri handel på fisk tilstrekkelig kraftfullt? Og er man tilstrekkelig fleksibel på forhandlingsopplegget når det gjelder jordbruk, slik at man kan gi det nødvendige for å få til en skikkelig og åpen verdenshandel når det gjelder fiskeprodukter? Jeg merket meg jo at utenriksministeren gjorde det helt klart at det er ikke bare i forhold til EU-systemet vi har problemer med fisk, det er også andre områder hvor det foreligger begrensninger som det er mulig å få gjort noe med. Jeg merket meg at svært mange med rette er opptatt av u-landenes situasjon, og det understreker jeg. Men Norge har heller ikke på dette området vært av de aller fremste land. Også i dette storting har det vært kjempet for å gi u-landene større tilgang på verdensmarkedet. Derfor er det viktig at vi husker hva dette dreier seg om – det er å gi en åpen mulighet på like vilkår også for u-landene. Det betyr at vi i de nye forhandlingsrunder ikke skal legge inn nye avanserte regler som gjør det vanskelig for dem igjen å konkurrere. Vi er høyt oppe på stigen når det gjelder levestandard, og det er ingen grunn til å trekke stigen opp etter oss. Derfor vil jeg gjerne understreke at en fri, åpen verdenshandel er en viktig politisk målsetting, og jeg vil be Regjeringen holde kontinuerlig kontakt med Stortinget etter hvert som de vanskelige vurderingene kalles på.