Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-02:
Mange rød-grønne politikere snakker ofte og lenge i media om viktigheten av energieffektivisering som klimatiltak. De samme partienes vilje til å forplikte seg til konkret handling gjennom politiske vedtak i Stortinget er ikke like påtakelig. Regjeringens handlemåte i denne saken demonstrerer det som har blitt et mønster for de rød-grønne i energipolitikken: Det prates og loves mye, men lite eller ingenting blir gjort. Da jeg fremmet dette forslaget, var det på bakgrunn av et konkret innspill fra energibransjen og industrien. De påpekte at det er vanskelig å få til en målrettet og helhetlig satsing på energieffektivisering i Norge. Grunnen er at man ikke har oversikt over hvor mye energi som brukes til ulike formål, og at det er manglende data over hvilke besparelser som kan realiseres på kort og lang sikt. Det samme behovet ble også påpekt i sluttrapporten til Energi21. Også i delrapporten om energibruken framgår det at det er behov for utvikling av helhetlige analyser om hvor det er mest fornuftig å sette inn innsatsen for energieffektivisering. Det påpekes at det er behov for en metodikk for slik analyse, gjerne basert på EUs metoder for potensialvurderinger. Representanten Aasland stiller spørsmål om det viktigste er å ha tiltak, eller be om meldinger og studier. Tiltak er viktig, men vi må vite hvor de skal settes inn. I går fikk Regjeringen ved statsråden overrakt Energirådets rapport. Vi kan lese i dagens Dagsavisen at vi kan tjene 250 milliarder kr på enøktiltak. Denne rapporten er viktig, men den er bare basert på estimater for EUs energieffektiviseringspakke og ikke på en studie av norske forhold. Energieffektivisering og behovet for en kartlegging har blitt ytterligere aktualisert også de siste ukene, gjennom IEAs nye rapport, der det hevdes at vi trenger 54 pst. energieffektivisering hvis vi skal klare å nå 2-gradermålet. Vi kunne også lese i gårsdagens Dagsavisen at energibruket dessverre har økt i 2007 – i boligblokker, kirker, hoteller og forretningsbygg. Dagens kommentar fra statssekretær Stubholt er at disse tallene er skuffende. Hvis de er skuffende, må vi også gjøre noe med denne skuffelsen. Det mangler altså ikke dokumentasjon på behovet for dette forslaget vi nå har til behandling. Vi trenger en helhetlig gjennomgang av de forskjellige sektorene for å klare å finne fram til forskjellige energieffektiviseringsløsninger. Hele opposisjonen samler seg bak dette forslaget. Vi mener at vi bør sette ned et lavenergiutvalg. Regjeringspartiene liker bedre å snakke om energieffektivisering enn å gjøre noe med det, så de foreslår i dag at saken vedlegges protokollen. Men i svarbrev av 25. august i år til komiteen fra olje- og energiministeren varsles følgende: «Energieffektivisering, hvor de ulike sektorers energieffektiviseringspotensiale belyses, vil være et viktig tema i denne meldingen.» I ettertid, nærmere bestemt 21. oktober, varslet den samme ministeren at han likevel ikke hadde tenkt å legge fram en energimelding. Vi kan konstatere nok et løftebrudd og nok et tilbakeslag på dette viktige området. Regjeringen slår seg på brystet med det de kaller en storsatsing på Enova. Svart-hvitt har det blitt omtalt som i denne debatten. Kanskje er 2,4 TWh i 2007 svart-hvitt i forhold til ny produksjon og det Enova har klart å legge til rette for når det gjelder sparing. Jeg mener at dette ikke er svart-hvitt. Den sittende regjering viser nå tydelige tegn på at den har fått flertallssyken – den er handlingslammet og overmoden for en utskifting. Det er vel kanskje som med en trassig treåring som ønsker å bestemme alt helt selv: Som treåringer flest vet man alt best selv.