Mudassar Kapur (Høyre), 2016-03-01:
På et eller annet tidspunkt ser vi at særlig rød-grønne politikere blir så varme i trøya av å sitte her i Oslogryta og i Stortinget, at de tenker at fra nå av er det bare vi her inne som vet hvordan man skal løse ting der ute i Kommune-Norge. Dette forslaget er et veldig godt eksempel på det. Her mener altså SV at man skal tvinge kommunene til å bosette x antall flyktninger. Hvor mange det skal være, skal tydeligvis Karin Andersen eller statlige byråkrater bestemme. Det skal ikke være en dialog mellom stat og kommune – den dialogen som denne regjeringen har sørget for å få på plass etter at den tok over et stort etterslep fra den rød-grønne tiden, da det aldri var snakk om å innføre den typen tvang som SV nå ønsker. SV kommer sikkert til å si at de foreslo det, men at Senterpartiet satte foten ned, og så får vi se en seanse her hvor de kommer til å skylde på hverandre. Men jeg husker jo også den gangen at hvis noe virkelig betydde mye for SV, var det demonstrasjoner både rett utenfor Stortinget og andre steder. Så vi vet jo at hvis de virkelig vil, har de ofte greid å få det til – men ikke i de åtte årene de selv satt i regjering. La meg slå fast én ting om bosetting: Bosetting handler ikke bare om bolig. Det er en stor misforståelse i debatten noen ganger at bosetting kun handler om å telle antall boliger. Det er helt feil. Bosetting handler også om skole, barnehageplasser, helsetjenester, velferdstjenester generelt og om hvordan idretten og frivilligheten skal tas med inn i det lange løpet som det er å flytte inn i en kommune og gå ut i arbeidslivet. Derfor er næringslivet en viktig faktor. Det blir en veldig forenkling av debatten når vi tror at bare vi kan tvinge kommunene til å bosette, så skal kommunene få nok boliger, og så er man ferdig med den diskusjonen. Da er det ikke rart at integreringen sto så stille som den gjorde under de åtte rød-grønne årene. Da er det ikke så rart at bare fire av ti gikk ut i jobb eller utdanning etter endt introduksjonskurs, selv om det er et annet emne i dag. Vi har sørget for et taktskifte fordi vi har gått i dialog med kommunene, vi har lyttet til kommunene, og vi prøver nå å få til en bosettingsmodell hvor vi tar denne dialogen videre. Jeg er enig med SV i at bosettingen må skje på en ny måte. Vi må få til fleksible løsninger, og vi må få fart på dette. Men det å hoppe derfra til tvang er et feilspor, for det finnes mange alternativer. De er opplistet i forliket til et stort flertall i Stortinget, men vi i Høyre har også tatt til orde for mange av de tingene som ligger i det forliket. For eksempel bør man se på langsiktige avtaler i stedet for en forhandling som skjer kanskje bare hver tolvte måned, for det preger også langsiktigheten til integreringen i kommunen. Vi må se på Fylkesmannens rolle – se til Hordaland. Tidlig språkopplæring i mottak, tidlig yrkesrettet språkopplæring, praksisordninger osv. vil gjøre at mange av menneskene som skal bosettes, blir mer attraktive for kommunene å ta imot. Vi må se på økonomiske incentiver for kommuner som ønsker å ta store grep, på større bruk av avtalt selvbosetting og på offentlig–privat samarbeid for å framskaffe og bygge flere boliger, slik at det ikke bare er en kommunal oppgave. Vi kan forenkle lovverket, slik at det blir enklere å bygge nye, små enheter, slik at det blir enklere å leie ut boliger, slik at man kan gjøre noe med kravene til utleieboliger. Det har vi også sett på allerede. Her har jeg listet opp en rekke tiltak. Det handler om løsninger, og ingen av dem handler om tvang. Jeg skulle ønske at SV noen ganger kunne være med på den typen debatter hvor man ser på hvordan man kan løse problemene på en mer konstruktiv måte enn ved å si: Nå gir vi opp, vi som politikere greier ikke dette lenger, så vi tar den eneste løsningen som SV ofte står igjen med: Vi overstyrer, og det gjør vi her fra Oslo, fordi vi her i Oslo vet mye bedre hvordan vi skal bosette enn kommunene selv. Avslutningsvis vil jeg bare si at vi er godt i gang med bosettingsarbeidet. Det har vært tidenes trykk på systemet, og vi har levert. Men jeg tror ikke at tvang er veien å gå, for da blir debatten om man er for eller imot, istedenfor om hvordan vi skal bosette.