Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-08:
Når Stortinget vedtar statsbudsjettet for neste år, er det et budsjett med store paradokser. Det er et budsjett som bruker mer oljepenger enn noen gang. Men selv om man bruker mye penger på helse og omsorg i 2010, er det samtidig slik at utfordringene i helse- og omsorgssektoren på mange områder kommer til å øke neste år dersom Regjeringens forslag til budsjett vedtas. Økte helsekøer, lengre ventetider, flere rusmisbrukere i kø og kutt i rehabiliteringstilbudet har vært en trend vi dessverre har sett de siste årene. Den kommer til å fortsette neste år, dersom denne sal ikke fatter noen handlekraftige endringer i dagens budsjett. La meg få lov til å begynne med et felt som i altfor stor grad har kommet bakerst i den rød-grønne køen: rehabilitering og habilitering. På tross av at et samlet storting gjentatte ganger har sagt at dette skal være «det neste store satsingsområdet innen helsesektoren», ser vi at virkeligheten er en helt annen. Det å satse på rehabilitering og habilitering burde vært en selvfølge, spesielt i et av verdens rikeste land – både fordi det ville sørget for en god samfunnsøkonomisk tilnærming: flere tilbake til jobb, flere tilbake i verdiskapende virksomhet, flere tilbake i sosiale aktiviteter samt deltakelse i det samfunnet man lever i, og, ikke minst, flere som føler at de bidrar og gjennom det får en verdig og god hverdag. La meg si det så tydelig som det er mulig å få sagt det: Fremskrittspartiet kommer ikke til å akseptere at rehabiliteringsfeltet skal være en salderingspost i det norske helse- og omsorgsvesenet. Vi – og ikke minst de – har ventet lenge nok. Det er tid for handling. Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett for 2010 har en storstilt satsing på rehabilitering, uten at dette medfører kutt i sykehusenes budsjetter gjennom øremerking. Det er etter mitt syn ingen grunn til å redusere andre sykehustilbud, selv om man ønsker å styrke rehabiliteringen. Dette gjør at Fremskrittspartiet er det partiet som bruker mest penger på helse og omsorg også i 2010, til tross for at vi da totalt sett bruker mindre oljepenger enn Regjeringens forslag. Det er nødvendig å endre kurs i norsk helsepolitikk. Vi må bevege oss fra å føre en politikk som øker helsekøene, som øker egenandelene, som fragmenterer ansvar for ulike tjenester og som kompliserer og trenerer norske innbyggeres behov for raske, gode og effektive helse- og omsorgtjenester. Hvorfor er det fornuftig å ha personer gående på sykepenger i måned etter måned, framfor å ta i bruk ledig kapasitet hos private og ideelle aktører? Det er for meg helt ubegripelig. Rask og god hjelp vil være en betydelig innsparingsfaktor knyttet til utgiftene på trygde- og sykepengebudsjettene. Fremskrittspartiet legger derfor i sitt alternative budsjett opp til at all ledig kapasitet skal benyttes, slik at vi får pasienter friske og raske så tidlig som overhodet mulig. Ideologiske kjepphester fra den rød-grønne regjeringen er rett og slett grunnen til at pasienter må vente i stadig lengre helsekøer. Dette må ta slutt. Man skal selvfølgelig være forsiktig med å karakterisere politiske motstandere og effektene av deres politiske valg. Jeg velger allikevel å påpeke at nå har vi altså over 4 500 rusmisbrukere som står i kø for å få hjelp, samtidig som det er stor ledig kapasitet hos private og ideelle rusinstitusjoner. Det å ta i bruk denne kapasiteten samtidig som man gjør kommunene i stand til å tilby et høyst nødvendig ettervernstilbud, vil redde liv. Jeg er derfor stolt av at Fremskrittspartiet er det partiet som tar de svakeste av de svake, de som sitter nederst ved bordet, skikkelig på alvor. Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett legger grunnplanken for en opptrappingsplan innen rusfeltet. Jeg håper at Regjeringen nå ser behovet for et krafttak på dette feltet, noe også ministeren omtalte i Dagbladet i dag. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at helse- og omsorgstjenester skal være like tilgjengelige for alle, uavhengig av inntekt og formue. Det er derfor merkelig å se en utvikling der stadig flere kjøper seg helsetjenester for sine egne penger, enten dette gjøres gjennom private helseforsikringer eller på andre måter. Regjeringens politikk har derfor ført til økte sosiale helseforskjeller, og det er en utvikling som må snus. Den årlige egenandelsøkningen må stoppes, slik at beskatningen på sykdom reduseres. Vi må endre finansieringssystemet for helse- og omsorgstjenestene, slik at det er den enkeltes behov som utløser finansieringen – og ikke kommunenes og sykehusenes årlige budsjetter. Fremskrittspartiet foreslår derfor å likestille private og ideelle tilbydere, samtidig som ISF-andelen økes til 60 pst. i 2010. Dette vil sørge for at langt flere pasienter blir behandlet. Regjeringens medisin har ikke fungert gjennom de fire siste årene, og det er derfor beklagelig å se at man legger opp til en videreføring av en politikk som har ført Helse-Norge i gal retning på mange områder. Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett for 2010 er starten på en nødvendig snuoperasjon for Helse-Norge, der pasienten blir satt i fokus og sykehusene satt i stand til å håndtere befolkningens behov på en bedre måte. Fremskrittspartiets budsjett vil sikre økt pasientbehandling, med minimum 50 000 flere enn hva Regjeringen legger opp til. Regjeringens sniknedleggelse av lokalsykehus vil opphøre, og sosiale helseforskjeller vil minske. Rusomsorgen vil få et betydelig løft, noe som kan bidra til å redde liv, familieforhold og menneskeskjebner. Rehabiliteringsfeltet får det nødvendige løftet som det er blitt lovet i år etter år, og eldreomsorgen blir løftet opp, slik at sola igjen kan begynne å skinne for de eldre pleietrengende i norske kommuner. Det finnes et alternativ til helsekøer, et alternativ til økte ventetider, til uverdige forhold i eldreomsorgen og rusomsorgen. Det finnes et alternativ til kutt i psykiatrien og manglende satsing på rehabilitering og habilitering. Det finnes et alternativ som i langt større grad setter enkeltmenneskets behov i fokus. Dette alternativet heter Fremskrittspartiet. Alle andre alternativer har vært prøvd, og det er derfor kun Fremskrittspartiet som kan sies å være et reelt alternativ i helsepolitikken. Det vil ikke være aktuelt for Fremskrittspartiet å føre en usosial helse- og omsorgspolitikk, der det er den enkeltes lommebok som i stadig større grad blir gjeldende for hvilket helsetilbud man mottar i Norge. Dersom, eller når, man får et blått flertall i Norge i 2013, kan jeg garanterer velgerne at Fremskrittspartiet ikke vil forhandle bort et likeverdig og sosialt helse- og omsorgstilbud. Fremskrittspartiet er garantisten for en verdig eldreomsorg og en nødvendig, rettighetsbasert helsepolitikk hvor den enkeltes behov settes i fokus – et system som ser den enkelte, ikke bare systemet. Helt til slutt vil jeg få lov til å ta opp de forslag som Fremskrittspartiet har foreslått eller er med på, og som er referert i saken.