trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
For oss som vil slå ring om jordbruksavtalen som institutt, har det vore ein særdeles dårleg prosess i år. Resultatet er det heller ingen grunn til å jubla over. Til alt overmål prøver fleire – både frå regjeringspartia og frå Kristeleg Folkeparti og Venstre – å seia at Arbeidarpartiet er ansvarleg for den uryddige og rotete prosessen med jordbruksavtalen i år. Det er å skyta langt over mål. Representanten Gundersen meinte at Arbeidarpartiet burde ha støtta opplegget frå regjeringa uansett. Vel, eg vil påpeika at det er faktisk ingen andre parti i denne salen som vil støtta det opphavlege framlegget frå regjeringa. Regjeringa driv ein omvendt Robin Hood-politikk. Dei tek frå dei minste og gjev til dei største. Ser vi på arealtilskotet totalt sett, er det vi i Sogn og Fjordane som kjem desidert dårlegast ut av alle fylke, med minus 4,1 mill. kr. Ser vi berre på grovfôr, mistar dei under 250 dekar 65 mill. kr. Av enkeltbruka ligg 90 pst. i mitt heimfylke. Kor langt er det praktisk og økonomisk mogleg å reisa for å hausta fôr? Eg er redd at dette vil føra til at store areal vert tekne ut av produksjonen, og at ein auka del av matproduksjonen vert basert på importert fôr. For reiselivet er det også eit slag i andletet. Ingen ønskjer å sjå grøne tunellar. Under handsaminga av jordbruksmeldinga var det mange av sympatisørane til bøndene som likte veldig godt det Kristeleg Folkeparti skreiv og sa i debatten. I valkampen vart dette gjenteke og påplussa med at Kristeleg Folkeparti skulle vera garantisten for at Framstegspartiet og Høgres landbrukspolitikk ikkje skulle sjå dagens lys. Det same sa Venstre i mitt fylke. Kristeleg Folkeparti fekk sjansen til å bevisa kva dei sto for i landbrukspolitikken. Så valde dei bort Arbeidarpartiet, SV, Senterpartiet og Miljøpartiet De Grønne – det alternativet som ville gjeve bøndene eit inntektslyft, og ikkje auka inntektsgapet, det alternativet som ville halde oppe incentiva til dei små og mellomstore bruka, som ville gjort at sjølvforsyningsgraden vår basert på norske ressursar hadde auka, og som hadde bidrege til å halda ved like kulturlandskapet over heile landet. Det som verkeleg skremmer meg, er at støttepartia – Kristeleg Folkeparti og Venstre – no seier dei er samde i retninga i oppgjeret. Retninga er ei sentralisering, ei overføring frå små og mellomstore bruk til dei store. Sjølvforsyningsgraden basert på norsk fôr går tilbake. Inntektsgapet mellom bøndene og andre vil auka. Dette er ikkje riktig retning for auka sjølvforsyning – for å gje framtidstru og fremja rekruttering til dei små og mellomstore bruka, som er berebjelkane i landbruket vårt, og for å fremja og halda oppe den viktige næringsmiddelindustrien. Det handlar til sjuande og sist om korleis vi vil at landet vårt skal sjå ut. Det er ein samfunnskamp, som representanten Kolberg så riktig sa.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Eg vil seia litt om reindriftsavtalen. Reinkjøt er ei arktisk delikatesse som forbrukarane etterspør i stadig større grad, og Arbeidarpartiet er oppteke av at vi utviklar reindriftspolitikken basert på den tredelte målsetjinga om økologisk, økonomisk og kulturell berekraft. Det er positivt at tilskotsordningane premierer produksjon, høgre slaktevolum og auka verdiskaping i næringa. Reindrifta må sikrast nødvendige areal, og reintalet må tilpassast beitegrunnlaget. Dette må takast på alvor, og det må skje på ein rettferdig måte. Her kviler det eit stort ansvar også på utøvarane for å redusera talet på rein. Det er bra at det vert lagt vekt på å etablera bruksreglar for fellesbeite i distrikta. Så spelar også reduksjon av areal til forskjellige gode formål inn og også rovdyrproblematikken. Alle har ei interesse av og må ta eit ansvar for å få attende berekrafta. Lykkast ein, er det ein vinn-vinn-situasjon: høgre slakteverdi, betre kvalitet og ei økologisk berekraftig næring. Så tilbake til jordbruksoppgjeret. Støttepartia må tola å høyra at dei har påteke seg eit stort ansvar ved å velja ei side som dei ifølgje eigne program, lovnader i valkampen og uttrykt politikk ved handsaminga av jordbruksmeldinga ikkje er samd i. Det verste ved årets tilbod var og er struktur. I Noreg har vi hatt ei logisk arbeidsdeling der ein rundt om i vårt mangfaldige land har hatt eit mangfald av verkemiddel, nettopp for å ha eit landbruk over heile landet. Så har eg merka meg at spørsmålet om korleis ein skal få nok fôr til alle dei store bruka, ikkje vert svara på. Problemet er ikkje å byggja eit stort nok fjøs. Eit eksempel: All mjølkeproduksjon i Hyllestad kommune tilsvarar om lag det regjeringa ønskjer som tak på enkeltbruk, 1,2 millionar liter. Men ingen vil finna det praktisk eller økonomisk forsvarleg å reisa rundt i heile Hyllestad kommune for å få nok fôr å samla inn. Representanten Karin Andersen og også andre har gjort fleire tapre forsøk på å få klart for alle kva vi kan venta oss til neste års oppgjer. Svaret frå representanten Foss kom ikkje, og representanten Ørsal Johansen sa at dei ville slåst for eigne program. Ja, det er berre å venta i spenning på kva regjeringa kjem til å leggja fram. Til Kristeleg Folkeparti og Venstre kan eg iallfall seia at Arbeidarpartiet er der også ved neste korsveg. Det er lov å velja annleis ein annan gong.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Eg synest det er skuffande at Kristeleg Folkeparti ikkje ser og tek inn over seg omfordelinga frå dei små bruka og til dei store – denne omvende Robin Hood-politikken som ein faktisk er med på her i dag. Det er mange spørsmål utan svar. Kva incentiv ligg i den inngåtte jordbruksavtala for dei små og mellomstore bruka? Det er det ingen frå regjeringa som har nemnt. Kva rekrutteringstiltak ligg her for dei små og mellomstore bruka? Det er det ingen frå regjeringspartia som har nemnt. Korleis skal ein få tak i nok fôr til dei store bruka? Det er det ingen i regjeringspartia som har nemnt. Avslutningsvis vil eg seie at det biletet eg brukte om Hyllestad, er eit godt eksempel på at det er umogleg å hausta nok fôr til dei bruka som regjeringa vil premiera med ny retning og leggja om til storbruk.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Fremskrittspartiet har i sitt program for norsk landbrukspolitikk foreslått å halvere stønaden til norsk landbruk på kort sikt og sågar kutte fullt ut på lang sikt. Ja, så sent som i fjor foreslo partiet å kutte 5,5 mrd. kr. Det samme gjelder tollmurene som partiet ville fjerne, som i dag skjermer norsk landbruksproduksjon. Med disse tiltakene ville denne pressete næringen stå igjen med halverte inntekter og knapt nok det. Men ikke etter Fremskrittspartiets argumentasjon. Bøndene skulle isteden få økt frihet til å gjøre som de vil. Ja, kanskje vil de beste jordbruksområdene på Jæren og de sentrale østlandsområdene overleve en sånn fri konkurranse uten vesentlige støtteordninger, men jordbruket ellers i bygdene våre vil være dødsdømt. Min mening er at det for norsk landbruk er liv laga så sant vilkårene blir lagt til rette, og det er vilje til å ta vare på distriktslandbruket. Heldigvis mener flertallet i Stortinget dette. Mitt spørsmål til Fremskrittspartiet er: Kan vi frykte at Fremskrittspartiet vil gjøre alvor av sitt program og tidligere års kuttforslag i sine tilbud i årene framover?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Arbeiderpartiet mener at matproduksjonen må økes, og vi mener ikke minst at det skal være landbruk over hele landet. Det ser det dessverre ikke ut til at regjeringen med ministeren i spissen mener. Dette burde selvfølgelig ikke komme som noen overraskelse på oss når vi har lest Fremskrittspartiets og Høyres programmer, og ikke minst når vi har godt i minne deres alternative budsjetter fra tidligere år. Det er bra at Venstre og Kristelig Folkeparti bidro til en bedre avtale, men det er samtidig bekymringsfullt at Venstre og Kristelig Folkeparti stiller seg bak de store strukturgrepene denne avtalen gir. Denne politikken passer ikke inn i vårt landbruk, og i hvert fall ikke i mitt hjemfylke Nordland. Men det er ikke tvil om at årets jordbruksoppgjør er bedre enn det kunne ha vært, og da tenker jeg på Fremskrittspartiets forslag om kutt på 5,5 mrd. kr i fjor, og Høyres kuttforslag på 1,5 mrd. kr. Så jeg er jo glad for at regjeringen ikke er en flertallsregjering med dette synet. Jeg er spesielt bekymret over strukturprofilen i årets jordbruksoppgjør. Et dårlig økonomisk oppgjør kan man leve med over kort tid, men strukturen vil ramme små og mellomstore bruk og kombinasjonsbruk over hele landet og på sikt bidra til en drastisk avvikling av norsk distriktslandbruk. Stortinget satte ambisiøse målsettinger for norsk landbruk under behandlingen av landbruksmeldingen og slo fast at matproduksjonen skal øke i takt med befolkningsveksten, og at vi fortsatt skal ha et landbruk over hele landet. Det ble også slått fast at jordbruksavtalen, importvernet og markedsreguleringen er viktige stolper i landbrukspolitikken, og at det skal legges til rette for en variert bruksstruktur som både tar hensyn til dagens tradisjonelle familiebruk, og gir muligheter for ulike samarbeidsformer. Jeg er av den oppfatning at landbrukspolitikken vi har hatt, var veldig bra, men den var underfinansiert. Det var det den rød-grønne regjeringen var på god vei til å gjøre noe med, noe jeg mener Arbeiderpartiet har fulgt opp i sitt alternative budsjett, og som ikke minst kommer tydelig fram i den landbrukspolitiske plattformen som Arbeiderpartiet la fram i april i år. Der er hovedbudskapet vårt at en må ha fokus på landbruk over hele landet og fortsatt tollvern for norske matvarer, og at landbruket fortsatt er ønsket i rollen som en markedsregulator gjennom samvirkeorganisasjonene. Jeg registrerer i debatten i dag at flere fra Høyre og Fremskrittspartiet er overrasket over Arbeiderpartiets politikk. Ja, da har de i hvert fall ikke lest Arbeiderpartiets partiprogram. Når det gjelder årets avtale, er det et gedigent strukturgrep. Listhaug er helt klar på at landbruket fortsatt skal struktureres, så skal det åpnes for import, og ostetollen skal bort. Nei, dette er for dårlig. Derfor vil vi sende avtalen tilbake.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Jeg avventet å ta ordet, for jeg var spent på om ministeren skulle si noe mer i kveld. Vi får se om vi får noe svar. Først er det i hvert fall sånn at de fleste, i hvert fall i reklamen, tar tran om morgenen. Nå kan det virke som om noen har puttet i seg litt mye Møllers tran om kvelden. Da tenker jeg ikke minst på Fremskrittspartiet og på min kollega i komiteen, Roy Steffensen. For i sitt forsøk på både å forklare og fortelle historien på sin måte, og ikke minst i kritikken av Arbeiderpartiet – at det var unnfallenhet når det gjaldt ny politikk – tror jeg faktisk at det han først skulle gjort, var å lese hva slags sak vi har til behandling i dag. Det er en sak der vi ikke skal legge inn nye ting. Vi skal ta stilling når det gjelder bevilgninger. Vi skal ta stilling til saker som er behandlet tidligere, og justering av dem så de kommer seg videre, og så er det noen orienteringssaker vi skal ta stilling til, og der er vi med på de fleste med unntak av ett viktig prinsipp. Det er også noen som prøver å fortelle en historie om at Arbeiderpartiet står ved det gamle og ikke er med på noe nytt. Det stemmer heller ikke. Vi har forsøkt – det er noen som er litt tunglærte, men vi har forsøkt så godt vi kan – og de burde også ha fått det med seg, for vi har nettopp hatt en sak i Stortinget hvor vi behandlet den nye måten vi vil bygge veger på, vegutviklingskontrakter, som er à la OPS, men uten finansieringsbiten i seg. Jeg må si at jeg er litt usikker nå, både på Fremskrittspartiet og Høyre, på om det er det de mener. Det kan høres sånn ut når de står her og prater, at det egentlig ikke er tradisjonell OPS og måten vi har gjort det på tidligere, som de vil bygge ut på, men på den nye måten. Grunnen til at vi vil endre på det, er nettopp at vi har innsett at det ikke var noen god måte å gjøre det på. Det var for så vidt en god måte å bygge ut på, men det var ikke noen god måte å finansiere på. Hvis ingen har fått med seg det, har de sovet i timen, også når det gjelder det siste momentet som man også prøver å spille på med hensyn til ideologi – flysikkerhet. Ja, det er ikke noe ideologisk krumspring fra Arbeiderpartiet verken den ene eller andre vegen, men vi er reelt opptatt av flysikkerhet. Derfor vil vi ikke være med på å tukle med noe som gjør at vi får forverret flysikkerheten i Norge. Det er derfor vi sier at vi må bruke tid på det, og da håper og forventer jeg at jeg får svar fra ministeren om hvorvidt det er sånn at de allerede har konkludert – som de skriver i sin regjeringserklæring – eller om det er sånn at Stortinget og komiteen får ta stilling til en sak angående dette.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Man kan jo lure på om man faktisk tar tunnelsikkerhet på alvor. Flere ganger har ministeren i sitt innlegg sagt at man satser på tunnelsikkerhet, og han skrøt av at man har økt bevilgningene. Ja, det er korrekt, bevilgningene ble økt, med støtte fra oss. Men det som er merkelig i forhold til behovet for økt tunnelsikkerhet, er det som kom i revidert. Da kom det et forslag om å ta ned igjen 250 mill. kr til tunnelsikkerhet. Ministeren har jo hatt pengene uten å ha måttet bruke bompenger til tunnelsikkerhet, hvis han ville. Det betyr at man har brukt samme pengene flere ganger – først på tunnel, ut av tunnel og så på fylkesveier. Det er i beste fall en kreativ regnskapsføring. Spørsmålet mitt er da: Er det sånn at det ikke var bruk for disse pengene til tunnelsikkerhet?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Vi har mange tunneler i Norge, og mange av disse er lange. Et av de verste scenarioene er brann i et vogntog i disse lange tunnelene. Det er ikke minst en brannmanns mareritt. Som brannmann er man innstilt på å gjøre det man kan, for å berge både liv og materiell. Dette gjelder, som sagt, mange plasser i Norge, og det er ikke gitt at man har et godt utrustet brannkorps eller har tilstrekkelig med ressurser til å skaffe nødvendig utstyr der man skal bygge disse tunnelene – eller der man har tunnelene i dag. Statens havarikommisjon for transport laget etter brannen i Oslofjordtunnelen en rapport som ble avgitt i oktober 2013. Gjennom denne undersøkelsen har havarikommisjonen avdekket fem viktige sikkerhetsproblemer som har bidratt til å svekke systemsikkerheten omkring Oslofjordtunnelen, og som har medført at trafikanter ble fanget i røyken. Jeg har lyst til å sitere to av disse problemene: «Oslofjordtunnelens sikkerhetsnivå gjennom beredskapsløsning og sikkerhetsutrustning var ikke tilfredsstillende sett opp mot trafikkveksten og -sammensetningen.» Og videre: «Oslofjordtunnelens brann- og redningsberedskap var ikke dimensjonert, utrustet eller organisert i forhold til hva som kan forventes hva gjelder lokalisering og størrelse av branner i tunnelen.» Brannen i Oslofjordtunnelen, og noe senere brannen i Gudvangatunnelen, vitner om et katastrofepotensial ved brann i tunge kjøretøy i lange ettløpstunneler med påfølgende røykutvikling. Med bakgrunn i denne undersøkelsen bekymrer det meg at brannrisikoen i ettløpstunneler møtes med prioriteringer som kun sikrer et minimum sikkerhetsnivå. Dette viser også at det etter at tunnelen er ferdig, kan dukke opp behov som krever nye sikkerhetstiltak. I dag er det ved bygging åpning for å bruke bompenger til å finansiere styrking av sikkerheten, også til brannvesenet. Men det er ikke åpning for å bruke bompenger på slike tiltak på prosjekter som er ferdig bygget og i drift, og som fortsatt har bompengeinnkreving. Det er klart at man for framtida bør iverksette tiltak og stille nødvendige midler til rådighet for at lokale brannvesen nær disse risikotunnelene får investert i nødvendig utstyr og får opplæring for å kunne håndtere slike situasjoner bedre enn tilfellet er i dag – både ved byggingen og ved behov som oppstår på et senere tidspunkt. Jeg mener at man i framtida må ta kostnadene til et nivå som er over minimum sikkerhetsnivå, slik at utstyr og opplæring når man bygger slike tunneler, er tilfredsstillende. Man må i tillegg til dette ha en ordning med fornying – og kunne dekke behov som oppstår på et senere tidspunkt. Dette vil man kunne gjøre ved å gå inn for Arbeiderpartiets forslag.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
I landbruksmeldingen og senest i Prop. 1 S for 2013–2014 tilkjennegis klare målsettinger for landbrukspolitikken framover. Kristelig Folkeparti har gjennom samarbeidsavtalen forhandlet fram en økt ramme i årets oppgjør. Mener Kristelig Folkeparti at statens tilbud ikke var i tråd med Stortingets målsetting? Hvordan vil Kristelig Folkeparti sikre at framtidige tilbud er i samsvar med flertallets syn?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
I denne saken er det ikke tvil om at regjeringen og helseministeren har bidratt til å skape full forvirring om hva som kommer i regjeringens nye helse- og omsorgsplan. Forventningene som er skapt til planen, er det god grunn til – en plan som skulle være så detaljert at den bl.a. skulle gi en avklaring knyttet til innholdet for det enkelte sykehus. Bakgrunnen for tradisjonen har jeg hørt mye om her, det er sitert flere ganger fra regjeringsplattformen, at sykehusplanene også må omhandle lokalsykehus og den viktige rollen de har når det gjelder beredskap for liv og helse i hele landet, og fra Høyres helseløfter i valgkampen, og Erna Solberg som sa at slik vi har en nasjonal transportplan for samferdsel, bør vi få en nasjonal helseplan for sykehusene. Bent Høie fulgte opp, som det er referert tidligere, med at det alltid vil gå fakkeltog, men at fakkeltogene nå vil vite hvor de skal gå, og at det skulle være en helseplan som skulle gi Stortinget et beslutningsgrunnlag. Flere steder i landet gjennomføres det nå ulike utviklingsplaner, og i mitt område, rundt Flekkefjord sykehus, er utviklingsplanen for Sørlandet sykehus sendt ut på høring. Flekkefjord sykehus er et av landets mest veldrevne sykehus når det gjelder både økonomi og kvalitet, men i høringsnotatet foreslås akutt- og fødetilbudet avviklet. Reaksjonene har ikke latt vente på seg – 5 000 deltok i fakkeltog. De fire Høyre-ordførerne som sogner til sykehuset, har uttalt at de har klare forventninger til helseministeren ut fra de tidligere refererte valgløftene, men det ser ut som helseministeren har snudd i det brevet som er sendt komiteen. I dag har vi fått et nytt forslag fra regjeringspartiene på bordet, som etter det jeg skjønner, vil få flertall etter støtte fra Kristelig Folkeparti. Når jeg hører Høie og også leser forslaget, oppfatter jeg det sånn at det ikke vil gi noen avklaring på det jeg refererte tidligere. I lokalavisen Agder i dag uttaler representanten Grøvan fra Kristelig Folkeparti følgende: «Det viktigste med dagens vedtak er at det sikrer at både struktur og innhold hjemles i nasjonal plan.» Videre uttalte han at Stortinget derfor vil kunne si noe om innholdet for sykehuset i Flekkefjord, at det skal være akuttfunksjon og fødeavdeling der, og at Flekkefjord sykehus sikres. Jeg vil spørre statsråden om han kan bekrefte at det er det som ligger i vedtaket. Arbeiderpartiet mener at det haster med at regjeringen avklarer hva den selv legger i formuleringen i regjeringserklæringen om lokalsykehusene og den viktige rollen de har for beredskap for liv og helse i hele landet. Derfor fremmer vi i dag forslag om at denne avklaringen må skje raskt, og at den må komme allerede i forslaget til statsbudsjett.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Kristelig Folkeparti har både i valgkampen og i merknader tidligere og nå gått langt når det gjelder budsjettstøtte til og utsagn om å tette inntektsgapet i landbruket. Jeg går ut fra at Kristelig Folkeparti ser at partiet ville fått mye mer igjen hvis de hadde gått sammen med Senterpartiet og Arbeiderpartiet i dette jordbruksoppgjøret, og jeg kan forsikre om at særlig i min landsdel er bekymringa veldig stor. Hvor problematisk er det nå for Kristelig Folkeparti å måtte avstå fra å realisere egne landbrukspolitiske mål for hele landet for å holde Fremskrittspartiet og Høyre i regjeringskontorene? Kan representanten garantere at Kristelig Folkeparti for de framtidige oppgjørene ikke vil gå Fremskrittspartiets og Høyres ærend og endre landbrukspolitikken bort fra det som er stortingsflertallets uttrykte mål?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Jeg fikk ikke svar på retninga videre. Vi ser at særlig Fremskrittspartiet, men også Høyre, ønsker en annen retning, og da snakker vi ikke bare om antall kroner som legges på bordet, men om en helt annen retning, i strid med stortingsflertallet. Hvordan vil Fremskrittspartiet håndtere det i tida framover?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Kristelig Folkeparti, unnskyld!
Ove Trellevik (Høyre), 2014-06-17:
Forbrukarane har gjennom konkurranse i meierisektoren fått tilgang på mange nye produkt. I innlegget sitt i stad skrytte Trygve Slagsvold Vedum av samarbeidet mellom Senterpartiet og Arbeidarpartiet. No er det slik at Senterpartiet er det einaste partiet i komiteen som ikkje stør ein merknad der me er saman om å seia at me er opptekne av å leggja til rette for uavhengige meieriaktørar. Synest Senterpartiet det er greitt at Tine som marknadsregulator får fastsetja prisane sjølve når uavhengige rapportar peiker på at dette kan vera ei utfordring?
Ove Trellevik (Høyre), 2014-06-17:
Eg har masse igjen.
Ove Trellevik (Høyre), 2014-06-17:
Takk, det får eg gjera.
Ove Trellevik (Høyre), 2014-06-17:
Trygve Slagsvold Vedum frå Senterpartiet kritiserte statsråd Vidar Helgesen for hans tur til Brussel, for at han skulle klargjera regjeringa sin europapolitikk. Det synest eg er litt underleg. Det er altså slik at Høgre og faktisk eit fleirtal her i Stortinget ønskjer eit velfungerande tollvern, ikkje berre for matpolitikken isolert sett, men for heile nasjonen som heilskap. Det vil seia at det er eit fleirtal i Stortinget, anten dei ønskjer å ta det med seg eller ikkje, at tollvernet skal vurderast, dersom det er behov for det. Det har faktisk Kristeleg Folkeparti òg bekrefta frå talarstolen her i denne salen. Så må me hugsa på at under Senterpartiet sin landbruksminister – i den perioden – auka me importen av landbruksvarer med 90 pst., eller 20 mrd. kr. Den norske delen kraftfôr vart redusert frå 67 pst. til 55 pst. Så den importen som dei frykta, har dei stått i spissen for sjølv. Arnstad og Pollestad etterlyser kva me i Høgre eigentleg meiner, om me er einige eller ueinige i at dei har oppnådd strukturendringar, m.a. Eg synest det er flott at den politikken som dei førte, medførte nødvendige strukturendringar. Det eg kritiserer, er at dei ikkje har klart å auka matproduksjonen utan dei strukturendringane som skjedde då dei sat i posisjon. Eg synest det er veldig spesielt at dei – Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV – førte ein politikk då dei hadde regjeringsmakta og sat i posisjon, som dei i dag er mot når dei er her i stortingssalen og er i opposisjon. Eg synest det er veldig spesielt. For meg verkar det som at dei haussar opp stemninga blant både bønder og folk flest. Eg trur at ingen har oppdaga dobbeltmoralen deira, og det som faktisk har skjedd i dei åtte åra i norsk landbruk då dei sat med makta. Me må ikkje gløyma at bøndene brukte akkurat dei same parolane ute i gatene i år rett utanfor Stortinget her, som dei brukte i 2012, då dei òg var her og markerte. Då hadde me ei regjering med ein statsråd frå Senterpartiet. Parolen då – han kan me finna bilete av – var: Regjeringa raserer landbruket. Det var nett den same parolen som dei brukte i år, så det er ikkje stor forskjell på dette, men dei bør kanskje innrømma det. Eg set stor pris på den utviklinga som har vore, men eg ønskjer å ta det vidare, slik at me klarer å få auka matproduksjon ut av dette òg.
Ove Trellevik (Høyre), 2014-06-17:
Det vart hevda av representanten Marit Arnstad at det var ein dobbeltkommunikasjon mellom meg og statsråden. Det vil eg på det sterkaste avvisa. Det har vore ei stor strukturendring gjennom mange, mange år, og ho vert ført vidare. Men det som er den store endringa – kursendringa – er at dei som vil produsera meir mat, skal få lov til det. Det er på denne måten ein klarer å få auka produksjonen i dette landet. Det er det som er den store kursendringa i budsjettet me behandlar i dag – ikkje nødvendigvis strukturendringa, vil eg påstå. Dette er ei vidareføring av politikken som har vore ført i svært mange år. Men det at dei store i dag skal få lov til å produsera litt til, betyr ikkje at alle bønder skal nå taket – det som er moglegheitene i produksjonen – som ligg i budsjettet. Dette er moglegheiter for få, men me skal framleis ha eit landbruk over heile landet.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
For noen uker siden var jeg på besøk hos en melkebonde i Sande i Vestfold, helt på grensen til Drammen, min hjemby. Der hadde jeg den glede å stå for den offisielle åpningen av Sande-bonden Arnstein Grill Fastings nye kjempefjøs til 10,2 mill. kr. Jeg registrerer at teknologien har kommet langt, også i landbruket. Nå er det robotmelking som gjelder, og roboter som bl.a. måler og sjekker kvaliteten på melken og om kuene er syke. Selv måkingen av kumøkka foregår automatisk. Det er automatisk fôring, det er automatisk massasjeapparater til kuene, osv. De koste seg og produserte melk som bare det. Det gir ikke bare bra melk, men også bedre dyrevelferd. Det nye fjøset er på 1 730 m2 og huser 45 melkekuer. Bonden har plass til 110, men trenger da en kvote på 1 million liter, ikke 400 000 liter, som han blir tildelt i dag. Hvorfor er Senterpartiet og representanten Pollestad imot det?
Pål Farstad (Venstre), 2014-06-17:
Jeg aksepterer ikke at den avtalen som vi nå har kommet fram til, ikke tar hensyn til og ikke styrker grunnlaget for de mindre og mellomstore brukene. Jeg vil understreke meget sterkt at det Venstre har vært med på i denne runden, har bidratt til at man også i vår del av landet, som representanten Bjørdal også representerer, kan drive et framtidsrettet landbruk.
Pål Farstad (Venstre), 2014-06-17:
Når det gjelder de forhandlingene som har vært i Stortinget om oppgjøret og den endringen som vi der har fått til, er det en betydelig styrking av frukt- og grøntsektoren, bl.a. det at vi har fått inn igjen at man skal ha lokale fruktlager. Jeg mener definitivt at man gjennom den avtalen som nå ligger på bordet, legger grunnlag for en framtidsrettet frukt- og grøntsektor i norsk landbruk.
Pål Farstad (Venstre), 2014-06-17:
Vi i Venstre bidro til at når det gjelder tollsatsene på ost, fikk vi en ordning som er positiv for landbruket. Der hadde vi en grundig prosess, som skulle være kjent for de fleste, hvor vi landet på et resultat som gjør at vi kan stå rakrygget overfor landbruket med tanke på ostetollen.
Pål Farstad (Venstre), 2014-06-17:
Vi i Venstre har i hele prosessen nå vært tydelige på at vi mener at man må ha moderniseringstiltak, forenklingstiltak, tiltak knyttet til rekruttering og en del andre områder, som er aldeles påkrevd for næringen, og man må få næringen, sammen med myndighetene, til å gå dypere inn i dette. Så må det være helt klart at det vi har fått til i denne prosessen som har vært, sammen med Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene, virkelig bidrar til at vi får dempet en del av de utfordringene vi så, knyttet til at det ble satset for sterkt på store bruk. Det kan ikke herske tvil om at vi har klart å endre profilen, ut fra det vi har oppnådd gjennom den avtalen.
Pål Farstad (Venstre), 2014-06-17:
Det som er helt klart – og som jeg gjentar at også har vært sagt i det offentlige rom, utenfor denne salen – er at vi i Venstre ønsker nye takter på en del områder. Det settes nå i gang en del utredninger, som vi også fikk inn i avtalen her, der man skal se nærmere på ting. Jeg vil ikke forskuttere det som blir gjort gjennom de utredningene, naturligvis – det har jeg ingen forutsetning for. Vi har fått på plass vesentlige momenter knyttet til miljø og til utfordringer med klimaendringer. Det som har kommet fram i avtalen, mener jeg er veldig tydelig. Jeg kan ikke forstå at man skaper usikkerhet omkring det fra SVs hold, slik som det gjøres her.
Pål Farstad (Venstre), 2014-06-17:
I tillegg til at dette er en debatt om jordbruksavtalen, er det også en debatt om reindriftsavtalen for 2014–2015 med endrede bevilgninger over statsbudsjettet for 2014. Jeg vil takke saksordføreren for gjennomgangen av innstillingen fra en samlet komité, og benytter anledningen til å framheve et par punkt. Komiteens merknad om at det legges opp til ordninger som fører til høyere slaktevolum, og dermed tar næringen mer i retning av økologisk bærekraft, er viktig. Det er påkrevd. Det er også grunn til å vise til at det fortsatt er utfordringer i forholdet mellom beitetrykk og beitegrunnlag, og at dette vil bli fulgt opp. Noen prøver å skape usikkerhet om hva vi vil, hva som er Venstres kurs i landbrukspolitikken. Jeg synes ikke det kan være tvil om at vi har stålfokus på landbruk når det gjelder miljø, klimautfordringer, jordvern, dyrevelferd, rekruttering, forskning og utvikling. Det er flere punkt også, men disse trekker jeg gjerne fram. Dette ligger i bunnen for oss når vi skal ha landbruk i hele landet, også i fjellbygder og i brattlendte fjordstrøk, at vi også vil satse på dem som vil drive kombinasjonsbruk, like mye som dem som vil drive i større skala. Ut fra debatten så langt i dag kjenner jeg meg enda tryggere på at vi har truffet bra med avtalen mellom Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre, men samtidig understreke at det var tvingende nødvendig å få til de endringene vi sammen med Kristelig Folkeparti fikk til med regjeringspartiene. Det var nødvendig å sette enkelte forhold på plass, ikke minst for å styrke de mindre og mellomstore brukene.
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Vi er mange som er bekymra over strukturprofilen i årets jordbruksoppgjer. Sjølv om Venstre og Kristeleg Folkeparti lykkast med å plusse på litt meir til dei minste bruka, er det ingen tvil om at sluttresultatet vart at dei store bruka blir prioriterte på kostnad av dei små og mellomstore. Til dømes blir det no eit kutt i arealtilskotet for grovfôr til dei minste bruka i sone 5 på 65 mill. kr. I denne sona ligg m.a. vårt heimfylke, Møre og Romsdal. Kuttet råkar dei som produserer under 250 dekar, og her ligg i dag brorparten av bruka og så mykje som 85 pst. av produksjonen. Deler representanten Farstad mi uro for kva som kan bli konsekvensen av å kutte tilskota så mykje, at vi risikerer at store delar av fôrproduksjonen i distrikta vil bli lagde ned og dermed må erstattast av importert fôr?
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Satsing på frukt og grønt er viktig i eit næringsperspektiv, men òg i eit folkehelseperspektiv. Det er ein sektor Arbeidarpartiet er oppteke av, og i vår landbrukspolitiske plattform tek vi til orde for at regjeringa må kome til Stortinget med tiltak for frukt- og grøntnæringa. Vi er likevel skeptiske til å støtte den føreslåtte auken i målprisen på frukt og meiner at sektoren heller bør styrkjast over budsjettet. Kva meiner Venstre om dette? Synest ein det er rett å auke prisen forbrukarane må betale for frukt, eller bør vi leggje til rette for at dette kan bli rimelegare?
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Det kan bli gode tider for John Deere og Massey Ferguson framover. Det er ikkje fordi det blir fleire bønder med god råd, men for ein bonde i vest som skal produsere nesten ein million liter mjølk i året, vil det bli dramatisk mange arbeidstimar i traktoren. Eg lurer på om landbruksministeren, som skryt av å vere odelsjente frå Sunnmøre, har sett mykje gras her som vi andre på Nordvestlandet ikkje veit om. Sanninga er at det finst rett og slett ikkje nok tilgjengeleg grasareal til at det vil vere mogleg for dei fleste enkeltbønder eller samdrifter i det heile tatt å kome nær produksjonstaket som blir sett her, og dei som prøver, kjem til å slite ut både landbruksmaskinane og mange sett med traktordekk på å køyre tusenvis av kilometer for å samle nok rundballar. Eg synest regjeringa har ein fascinerande retorikk. Dei peiker på noko som alle er einige om ikkje er bra, som her, at for mange gardsbruk blir lagt ned. Så kjem dei med løysingsforslag som gjer landbruket til ei ideologisk slagmark og berre bidreg til å forsterke problemet. Snakket til regjeringa om betre rekruttering til yrket og prioritering av heiltidsbonden er berre retorikk som skjuler den faktiske konsekvensen av regjeringas politikk: at vi vil få endå fleire nedlagte gardsbruk og endå færre bønder i Noreg. Eit samla storting ønskjer å auke matproduksjonen i Noreg, men det kjem til å bli berre eit hårete mål viss ikkje landbrukspolitikken legg opp til å utnytte ressursgrunnlaget i heile landet. Det betyr å leggje til rette for ein bruksstruktur der også dei små og mellomstore bruka får auka lønsemd. At Venstre og Kristeleg Folkeparti greidde å sikre litt meir til å betre inntekta og styrkje viktige ordningar er bra, men det er urovekkjande at strukturprofilen blir verande den same. Det vil gå ut over dei mindre aktørane i landbruket, og i tillegg er det for dårleg at kornsektoren på Vestlandet ikkje blir tilgodesett med anna enn knappar og glansbilete. For Arbeidarpartiet er det viktig å styrkje økonomien i norsk kornproduksjon. Både regjeringas forslag og den framforhandla avtalen med Kristeleg Folkeparti og Venstre er, etter vårt syn, for dårleg. Det er det mange grunnar til, men den aller viktigaste er at innrettinga særleg vil ramme matproduksjonen i distrikta og små og mellomstore bruk. Årets jordbruksoppgjer er ikkje i tråd med det bøndene treng, det er ikkje ein politikk det norske folk vil ha, og det bryt med dei måla for norsk matproduksjon som Stortinget tidlegare har slått fast. Derfor meiner Arbeidarpartiet at oppgjeret må sendast tilbake til forhandlingsbordet. Ein må innleia ein ny dialog med bøndene og leggje fram ein ny og betre avtale i samsvar med Stortingets intensjonar.
Jenny Følling (Senterpartiet), 2014-06-17:
Venstre var svært kritisk då prosenttoll på ost blei innført. Ein viktig del av årets oppgjer er ein auke i mjølkeprisen på 15 øre. Meiner representanten Farstad at dette ville ha vore mogleg utan ei omlegging frå kronetoll til prosenttoll?
Jenny Følling (Senterpartiet), 2014-06-17:
Eg kan bekrefte at Senterpartiet er uroleg for den nye kursen regjeringa har peika ut for landbruket. Regjeringa hevdar at målet er auka matproduksjon og landbruk i heile landet. Men problemet er at resepten som er skriven ut, gjev feil medisin. Når det berre blir satsa på dei største bruka, vil svært mykje areal gå ut av drift etter kvart. Dette vil svekkje matproduksjonen, ikkje auke han. Statsrådens mål er forenkling og fridom for bonden til å velje eiga utvikling. Realitetane er at det er driftsgrunnlaget, landskapet og økonomien som avgrensar bondens valfridom, ikkje offentleg avgrensing, som statsråden hevda. Regjeringas landbrukspolitikk passar ikkje for eit distriktsfylke som Sogn og Fjordane. Vi har bratte bakkar, fjordar og fjell. Gjennomsnittsbruket er på 18 mjølkekyr, snittbruket har 56 vinterfora sauar, og snittkvota er på 128 000 liter. Trass i denne geografien er Sogn og Fjordane det sjette største mjølkefylket i landet. Vi produserer 105 mill. liter, og det har vore stabilt den siste tiårsperioden. Regjeringas strukturgrep trugar landbruket i mitt fylke og mange andre distriktsfylke. Kvotetaket er ikkje hovudproblemet for våre familiebruk. Det er derimot regjeringas strukturgrep, kombinert med den økonomiske innstramminga for små og mellomstore bruk. Hovudgrepa blir tekne med Venstre og Kristeleg Folkepartis velsigning, dessverre. Det må vere feilslått landbrukspolitikk å redusere inntektsmoglegheitene for det store fleirtalet av bøndene. Landbruksoppgjeret må innrettast slik at det er mogleg å drive lønsamt landbruk i heile landet. Utfordringa er å auke matproduksjonen, sikre produksjonen på den dyrka jorda vi har, og sikre økonomien både for familiebruk og for samdriftene. Det vil difor vere avgjerande at jordbruksoppgjeret har ein profil og ei økonomisk ramme som gjer det mogleg å ha landbruk i heile landet. Landbruket er hjørnesteinen i bygdene. Det er grunnlaget for næringsmiddelindustri, busetjing, reiseliv og andre næringar. Høgre og Framstegspartiet set ut i livet ein landbrukspolitikk der kart og terreng ikkje stemmer overeins. Kva bør vi gjere då? Då må vi justere kompasset og innrette oss etter terrenget. Difor vil Senterpartiet sende proposisjonen tilbake, til nye forhandlingar med jordbruksorganisasjonane.
Jenny Følling (Senterpartiet), 2014-06-17:
Når eg no ville ta ordet igjen, var det innlegget frå Gundersen som var grunnen til det. Når vi frå Senterpartiet er så bekymra for kursen til Framstegspartiet og Høgre, er det fordi han rokkar ved hjørnesteinane i norsk landbrukspolitikk. Han rokkar ved det som er grunnlaget for at små og mellomstore bruk kan drive i vestlandsbygdene og i Nord-Noreg. Det har vore vist til utviklinga frå mange av representantane. Men eg undrast på kva som vil vere utviklinga i talet på bruk i produksjon med Høgre- og Framstegsparti-styre og ein politikk som har gjeve vind i segla til sentraliseringspolitikken i landbruket. Så seier representanten at bøndene har oppdaga dette, og at dei tilpassar seg. Ja, dei vil nok oppdage det og tilpasse seg. Men dersom det er slik at bøndene hadde vore nøgde med tilbodet, hadde det vore ei avtale med Bondelaget. Det blei brot.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Representanten Andersen var i sitt innlegg inne på at man skulle øke norsk matproduksjon og dra landbrukspolitikken i en annen retning enn det denne regjeringen har gjort. Da vil jeg bare stille spørsmålet om hvorvidt SV ønsker å fjerne de tilskuddsordningene som ikke går direkte til matproduksjon. Karin Andersen har jo vært opptatt av den globale matsituasjonen koblet opp mot klimaendringer, og ut fra det resonnementet skulle man tro at man ønsket å vri midlene over til det som er direkte matproduksjon. Et annet spørsmål er om SV støtter Arbeiderpartiets landbrukspolitiske plattform.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Jeg skal ikke gjenta den første replikken, selv om jeg ikke fikk svar på den, for jeg er redd for at jeg i realiteten får det samme svaret igjen. Det som har vært interessant i forbindelse med dette jordbruksoppgjøret, er at det har vært mange bønder ute i media som har støttet den omleggingen regjeringen har gjort. Og som NRK sier, har de vært i kontakt med mange bønder som ikke ønsker å stå fram i det offentlige rom, rett og slett fordi de ikke ønsker å eksponere seg for den belastningen det er å være uenig med sin organisasjon. En som har stått fram, er Odd Ronald Nilsen i Troms. Han er medlem i Balsfjord Bonde- og Småbrukarlag, og han er leder for Balsfjord Arbeiderparti. Han støtter regjeringen fullt ut i den måten man legger om på nå. Det er mange andre bønder som også gjør det. Lytter SV til alle de bøndene som nå står fram og er enig i regjeringens jordbrukspolitikk?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-06-17:
Miljøpartiet De Grønne har ikke noe ideologisk forhold til forskjellen mellom å eie og å leie, men vi erkjenner selvsagt det som sannsynligvis er et faktum, nemlig at folk investerer mer i det de eier, enn det de leier. Vi er selvfølgelig med på å se på det som et av flere mulige virkemidler for å sikre høy produksjon, som vi selvfølgelig ikke er imot, men det skal være på basis av et arealfokus i norsk landbruk. Så får vi se i hvor stor grad det er et viktigere og mer egnet virkemiddel enn andre virkemidler som vi foreløpig har lagt vekt på i den landbrukspolitikken vi fremmer.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-06-17:
Representanten Rasmus Hansson drar opp en interessant problemstilling og diskusjon, om landbrukspolitikken skal rette seg mot økt produksjon, eller om landbrukspolitikken skal rette seg mot økte arealer og forvaring av arealer. Det er også gjort en del interessant forskning på det med jordbruksarealer når det gjelder forskjellen på å eie jord og å leie jord. Det er ting som tyder på at leiejord produserer bare 60 pst. av det eid jord gjør, altså med hensyn til matproduksjon. Det kan bero på at man når man leier jorda, ikke bruker energi og ressurser på god agronomi. I forlengelsen av det representanten Rasmus Hansson sa i sitt innlegg om å ivareta arealene, ser han at det å gjøre noe med lovgivningen slik at det kan bli lettere å eie jord, kan bedre agronomien, og at vi på den måten også kan øke produksjonen innenfor norsk landbruk?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Når det gjelder stortingsmeldinger, tror jeg at representanten Storberget har godt kjennskap til hvordan de utvikles, og at det gjerne tar noe tid før en greier å få lagt dem fram for Stortinget. Så jeg kan ikke her og nå si akkurat tidspunkt, men at det vil ta mer enn fram til neste jordbruksoppgjør, er jeg ganske sikker på. Så er det sånn at det er mange reformforslag som det er viktig å få gjennomført innenfor jordbruket. Vi skal bl.a. sette ned flere grupper som skal se på viktige tiltak framover, bl.a. forenkling. Jeg vil selvfølgelig når jeg skal jobbe videre med jordbruksoppgjøret for neste år, skjele hen til de tingene som ligger i dette jordbruksoppgjøret, og de signalene som er sendt der, og foreta de endringene som jeg mener vil være mulig innenfor den rammen.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Jeg mener at de største brukene har blitt urettferdig behandlet gjennom mange år. De har fått mye mindre forholdsmessig enn det de mindre brukene har fått. Jeg mener det er på høy tid å prioritere høyere dem som produserer mye mat. Nå har jeg reist og besøkt mange bønder i løpet av de månedene jeg har vært statsråd, og det som i hvert fall har slått meg, og som er tilbakemeldingene, er at mange av de store, som får mye mindre tilskudd enn de små, har utfordringer med de investeringene som gjøres. Her er det bønder som har investert både 20 og 30 mill. kr. For at vi skal få flere til å investere store beløp i framtiden, er vi helt avhengig av at de kan tjene penger. Jeg mener det var urettferdig slik systemet var, f.eks. at du kunne få støtte til inntil 50 kyr, men hadde du 51 og videre, fikk du ingen støtte for dem. Det er også en type regelverk som legger til rette for at man kan finne kreativitet når man skal søke om tilskudd, og gjør byråkratiet mer omfattende enn det trenger å være.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Det er helt klart viktig for meg å følge opp de områdene som flertallet på Stortinget er veldig opptatt av. Både miljø, rekruttering og forenkling er områder jeg selv også er opptatt av, slik at når vi skal legge fram en ny stortingsmelding, er det naturlig at vi skjeler hen til de forslagene som kommer inn i forbindelse med disse gruppene. Nå håper jo jeg at vi skal kunne framskynde gjennomføringen av noen av tiltakene, hvis de er gode, og hvis de lar seg gjennomføre raskt, så dette mener jeg at vi skal finne gode løsninger på. Jeg vil også benytte muligheten til å takke Kristelig Folkeparti for det konstruktive samarbeidet som vi hadde i forbindelse med jordbruksoppgjøret.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Nå er det ikke slik at det bare er de tilskuddene som kornproduksjonen får, som avgjør hvilke inntekter næringen får. Den er også veldig avhengig av hvilke avlinger som en greier å få til i løpet av et år, og i år ser det unektelig bra ut, noe jeg er veldig glad for. Så er det slik at denne regjeringen valgte å prioritere. Vi valgte å prioritere husdyrproduksjon fordi det er grunnstammen i distriktslandbruket. Melk, storfeproduksjon, lam og sau er grunnstammen i distriktsproduksjonen. Da var det viktig for oss å føre en politikk som sørget for at kraftfôrprisene ikke økte. Derfor økte vi kornprisene noe, men vi økte dem ikke mer, nettopp av hensyn til kraftfôrprisen. Så ser vi også at resultatet av det er at vårt tilbud til bøndene var bedre både for svineprodusenter og kyllingprodusenter. De kom bedre ut av det med vårt tilbud enn med jordbrukets krav.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Nå er det slik at det er avsatt 100 mill. kr bl.a. i grøftetilskudd, som er veldig viktig for den næringen. I tillegg er det viktig at vi har gode agronomer, og vi har hele tiden fokus på i landbruket at vi skal overføre nye virkemidler. Så må man finne nye forskningsresultater osv. som bidrar til å løfte produksjonen, enten det er snakk om korn eller andre ting. Det oppgjøret som foreligger mellom de fire borgerlige partiene, mener jeg gir et godt utgangspunkt for at kornbøndene skal få det bra i år, også sett i lys av at det ser ut som om Vårherre er med på å gi et godt avlingsår. I hvert fall ser det sånn ut så langt.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Vi kommer nok også videre til å være avhengige av å importere kraftfôr, bl.a. soya, som vi i dag produserer veldig lite av, så å si ingenting, i Norge. Men det er et faktum at vi produserer 80 pst. av fôret selv, gress og korn iberegnet. Jeg har gått inn og sett på bruken av kraftfôr, og det som er interessant, er at kraftfôrbruken er størst på Vestlandet og i Nord-Norge. I de områdene der man har den største tettheten av husdyr, som er Rogaland, Trøndelag og Østfold, ligger kraftfôrbruken lavere enn for disse områdene. Så det er ikke noen direkte sammenheng mellom store bruk, høy husdyrtetthet og bruken av kraftfôr. Vi har også mange forskningsprosjekt som er interessante i denne leia, bl.a. Foods of Norway, og andre, som ser på bruk av tang og tare for å erstatte importert protein. Der vil det skje mye i årene som kommer, det er jeg helt sikker på.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Norske Reindriftsamers Landsforbund og staten kom den 18. februar i år til enighet om en ny reindriftsavtale. Jeg er glad for at vi gjennom gode forhandlinger kom fram til en avtale hvor hovedmålet er å utvikle reindriftsnæringen som en rasjonell, markedsorientert næring som er bærekraftig i et langsiktig perspektiv. For meg er det viktig at de ulike næringene i størst mulig grad er i stand til å stå på egne ben. Den framforhandlede næringsavtalen for reindriften bidrar til dette ved å legge til rette for økt slakteuttak og verdiskaping hos den enkelte. Videre innebærer avtalen en fortsatt tilrettelegging for de utøverne som har reindrift som hovedvirksomhet. Dette bidrar til en styrking av næringsaspektet og med det også en styrking av reindriftens posisjon i samfunnet generelt og i forhold til andre arealinteresser. Reindriften er en arealavhengig næring, og en velordnet reindrift med en sunn økonomi gir grunnlag for forståelse og aksept fra andre for reindriftens behov for beiter av ulik beskaffenhet gjennom årssyklusen. Vi har i en tid nå vært oppe i en prosess med reduksjon av reintallet i deler av Finnmark. Som ny landbruks- og matminister ble jeg fort klar over at dette er krevende og sammensatte prosesser. Dette er imidlertid prosesser som er helt nødvendige for å sikre reindriften i disse områdene et fortsatt eksistensgrunnlag. Det er naturen som er reindriftens viktigste premissleverandør. Vi har gjennom en årrekke sett at et for høyt reintall og knapphet på beiter fører til kamp om arealer, der reindriften eksponerer seg på en måte som fjerner den fra sitt utgangspunkt og gir den et dårlig omdømme. Jeg har vært og vil fortsatt være svært tydelig på at dersom den forutsatte reintallsreduksjonen ikke gjennomføres, må myndighetene sette makt bak kravene gjennom reindriftslovens sanksjonsbestemmelser. Jeg er glad for at jeg har komiteens klare støtte her. For øvrig er også reindriftsavtalens ordninger utformet slik at et for høyt reintall får konsekvenser i tilskuddsmessig sammenheng. Med den avklaringen som jeg nå har hatt med klima- og miljøministeren om avkortning av rovvilterstatning ved et for høyt reintall, som også komiteen uttrykker sin støtte til, er det mange elementer som nå kan trekke i samme retning – i retning av en reindrift som er økologisk bærekraftig, og som dermed gir grunnlag for livskraftige reindriftssamfunn. I deler av Finnmark, som har hatt utfordringer gjennom mange år, ser vi også at reindriften i øvrige områder lett kan komme i skyggen. Det er synd fordi vi mange steder ser en livskraftig reindrift med mange gode eksempler på kreativitet og næringsutvikling som beriker lokalsamfunnene de er en del av. Det er slik reindrift vi vil ha – en reindrift som med sin unike ytringsform og produksjon av fantastisk reinkjøtt har sin selvfølgelige plass i samfunnet vårt.