Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-06:
Jeg vil først få lov til å takke interpellanten for å ta opp et viktig spørsmål. Dette er noe som skaper stor uro i veldig mange kommuner, fordi praktiseringen av gratisprinsippet er så varierende. Jeg synes det er viktig å merke seg det representanten de Ruiter nå sa på talerstolen, nemlig at leirskole i alle fall må prioriteres. Det er nemlig ikke alle kommuner som evner å prioritere leirskole. Det er fordi en etter innskjerpingen av gratisprinsippet har fått utfordringer knyttet til egenbetaling. Årsaken er at staten ikke finansierer mer enn halvparten av de reelle kostnadene ved leirskole. Hvis en virkelig ønsket å prioritere leirskole for alle elever, ville det være naturlig at en fullfinansierte kostnadene ved det, noe Fremskrittspartiet senest foreslo i sitt alternative statsbudsjett for 2008. Og med det sterke forsvar for leirskolen representanten de Ruiter hadde her i dag, regner jeg med at Arbeiderpartiet kommer til å støtte Fremskrittspartiet neste gang vi fremmer forslag om en statlig fullfinansiering av leirskoletilbudet, og det skal ikke bli lenge til. Det er ikke bare turer og reiser som er utfordrende. En skole i Vestfold hadde lang tradisjon for å lage kniver. Det er en hundreårig tradisjon i Norge å lage kniver, men det er kostbart, særlig knivbladet. De innkrevde derfor 50 kr fra de elevene som valgte å lage kniv i sløyden - det var ikke pålagt. Det ble det satt en brå stopp for etter innskjerpingen av gratisprinsippet. Og det er en veldig uheldig praktisering av et prinsipp som i utgangspunktet er positivt. For det er ingen som mener at grunnopplæringen skal koste noe, men å legge praktiske bremser for typisk norsk håndverk i sløyden innebærer en utfordring. Jeg håper også statsråden i sitt neste innlegg vil avklare at det er ikke den typen ting en ønsker å hindre ved den innskjerpingen som kom i gratisprinsippet. En annen utfordring er knyttet til Hvite busser eller andre turoperatører som reiser til ulike konsentrasjonsleirer. I mitt eget fylke er det mange slike turer som nå er avlyst fordi kommunene ikke har råd til å finansiere dem. De har ikke funnet løsninger på hvordan de kan kreve inn betaling fra elevene. Jeg kjenner selv krigsveteran Gunnar Knudsen, som fortsatt er med på disse turene til tross for høy alder. Han forteller om hvordan elevene reagerer når de går inn i disse konsentrasjonsleirene, får dette tett på kroppen og hører hans fortellinger. Man kan ikke lese seg til slikt. Komiteene på Stortinget reiser rundt i verden for å lære ting man ikke kan lese seg til, mens gratisprinsippet nå er i ferd med å bli en sperre for at andre kan gjøre det samme. Uten en form for egenfinansiering vil disse turene ikke bli gjennomført. Statsråden sa at det fortsatt skal være mulig med frivillig innbetaling som kommer alle til gode. Kronerulling, kakesalg, dugnad og donasjon var noen av eksemplene som statsråden nevnte, og det er bra. Jeg tillater meg da å tolke statsråden, for jeg registrerer at det som kommer fra departementet, statsråden og ikke minst fra Utdanningsdirektoratet når det gjelder tolkninger av gratisprinsippet, er høyst varierende. Det er altså slik, etter hva jeg kan forstå, at det fortsatt er mulig å samle inn penger til leirskole, turer med Hvite busser o.l., men ikke å stille krav til at de som skal delta, må betale. Men jeg forutsetter da at det også er motsatt, at de som betaler, har krav på å få med sine egne barn på turen. Det samme utgangspunktet bør være for f.eks. knivlaging i sløyden, slik at man fortsatt kan ta en viss egenbetaling for noe av det utstyret som brukes i den typen arbeid. Hvis det er riktig tolket, håper jeg at statsråden vil klargjøre dette for Utdanningsdirektoratet, slik at vi kan få en enhetlig håndtering av gratisprinsippet, som i noen kommuner fører til at tilbudet til elevene er redusert i forhold til tidligere.