Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
For et drøyt år siden hadde vi her i salen en debatt om pengespill og avhengighet med utgangspunkt i et forslag fra SV. Debatten den gangen viste at det ikke var noe flertall på Stortinget for å gjøre omfattende endringer på spillmarkedet, med bakgrunn i at det da var varslet en samlet gjennomgang av spill og lotterier. Vi valgte å vente og bli med på det. Det vi har fått, er etter min mening ikke en samlet gjennomgang av spill og lotterier – som kunne vært ønskelig, men den kan komme senere – men en god gjennomgang av det som har med de såkalte gevinstautomatene å gjøre, eller kanskje et riktigere navn ville være «tapsautomatene», for det er jo det de er for dem som spiller på dem. Det som har skjedd det siste året, er at det har vært en stor endring i opinionen. Fokus i aviser og media har vist oss hva spilleavhengighet og problemer i den forbindelse, særlig med automater, fører til av personlige tragedier. Derfor er jeg nå meget godt fornøyd med den innstillingen som foreligger. Bortimot alle de forslagene som vi hadde i Stortinget i fjor, samler denne gangen flertall i salen. Jeg vil i den sammenhengen berømme Høyre, som er med på en løsning med et statlig monopol. En trenger ikke engang være SV-er for å skjønne at det koster. Men nettopp det at Høyre har fått innsikt og tatt innover seg undersøkelsene og de kunnskapene vi har fått det siste året som fører til en slik konklusjon, gjør at jeg skulle ønske det var andre som også hadde evne til å suge til seg opplysninger på samme måten. Riktignok ønsker vi i SV å gå lenger på noen punkter, og det skal jeg komme tilbake til senere. Jeg vil berømme statsråd Svarstad Haugland for å ha gjort en god jobb. Statsråden har vist at hun tar problemet med spilleavhengighet på alvor, og at løsningene som er valgt, etter vår mening viser både stor kreativitet og god innsikt. For å komme problemene til livs er det noen ting som er helt nødvendige. For det første, kontroll med markedet. Her er løsningen med Norsk Tipping og statlig monopol helt korrekt. Når forskningen fortsetter og vi får ny og bedre innsikt, vil det også gjøre det mye enklere å kunne gjøre nye endringer raskere. Vi får færre automater. Riktignok ville vi gå noe lenger, men det er klart at en halvering av antall automater i Norge er et riktig grep. Å få automatene vekk fra butikker og handlesentre og der ungdom og folk flest ferdes, er et helt korrekt og riktig grep. Det er i tråd med SVs linje å innføre en 18-årsgrense som virker. Vi har 18-årsgrense, men den har ikke virket. Nå er det snakk om å få den effektiv, og det er veldig bra. Det som også har skjedd, som ikke er med nå, er opprettelsen av en kontakttelefon for dem som sliter med spill. Det er flott, og helt i tråd med tidligere forslag fra oss. Det er viktig at det sørges for at dette følges opp med muligheter for behandling. Det er jeg trygg på kommer til å skje. Vi har bak oss to større undersøkelser, fra NOVA og SIRUS, som viser hvor omfattende dette problemet er. Særlig den som gjelder ungdom, synes jeg er skremmende. Den viser at mellom 11 000 og 20 000 ungdommer i Norge under 19 år sliter med spilleavhengighet. 6 000 av disse kan kobles mot forskjellig typer kriminalitet. Om det er pengespill som fører til kriminalitet, eller kriminalitet som gjør at de fristes til pengespill, det er høna og egget, men det henger i hvert fall sammen. Hele 3 000 av disse ungdommene har vurdert selvmord som en løsning. Når en sitter inne med slike tall, må den innsikten få konsekvenser, og det må gjøres noe med dette markedet. Har vi løst problemene? Nei, men vi er et godt stykke på vei. Det viktigste, mener jeg, er forståelsen som nå ligger til grunn. Slik jeg ser det, betyr det at et flertall i Stortinget vil følge utviklingen videre nøye. Forskningen på området må fortsette, og jeg har god tro på at man vil ta ytterligere grep om dette hvis det viser seg nødvendig. Som det står i innstillingen: «Flertallet» – alle unntatt Fremskrittspartiet – «mener at dette er skritt i riktig retning for å få bukt med problemene som pengespill forårsaker.» Og videre: «Flertallet mener likevel dette må sees på som et første skritt». Dette lover bra for framtiden! Vi i SV mener likevel det er grunn til å sette spørsmålstegn ved denne formen for finansiering til gode formål, og da snakker vi om lotteri- og spillvirksomhet. I utgangspunktet er det forbudt, og det er unntak fra loven som gjør dette mulig. Pengespill blir noen ganger omtalt som frivillig skatt. Ja, hvor frivillig er det nå egentlig? Et annet skattepolitiske prinsipp er at de som har bredest skuldre, skal bære den tyngste børen. Vi vet at i forbindelse med pengespill er dette en statlig pengeinnsamlingsmåte der vanlige folk betaler en høyere prosentandel enn rike. Det er de med små inntekter som bruker en uforholdsmessig mye større del av lønnen sin på pengespill enn de som tjener godt. Norge vil etter de endringene som kommer til å skje her i dag, fortsatt være en versting. Norge er fremdeles meget liberalt når det gjelder pengespill. Vi er fremdeles verre enn de aller fleste andre vi kunne ha lyst til å sammenligne oss med. Vi har fremdeles altfor mange automater, de er altfor hissige, de gir for store gevinster. For eksempel i Danmark og Finland gir automatene en gevinst på 300 kr. I Norge kan du vinne 2 000 kr, på noen maskiner mer. Vi ønsker også en vurdering av aldersgrenser. Vi kunne ønske at det ble vurdert en generell aldersgrense på 18 år, med unntak for kontrollerte spill. Der har vi ikke noe konkret forslag, men vi mener at det bør i hvert fall utredes og vurderes. Vi har hatt en slik grense tidligere. Vi ville vel heller ha som en regel at det var en streng grense, og at vi åpnet for de spillene som vi vet ikke trigger avhengighet. Med den forskningen som nå er mulig å framskaffe, bør det være mulig å finne slike typer spill. Så har vi Internett, og det var nevnt tidligere. Når det gjelder det som ligger i innstillingen, lar jeg meg forundre over at da ser det ut som om innsikten hos Høyre og andre glipper, fordi de vil åpne for spill på Internett. Internasjonale undersøkelser viser at Internett er noe av det som trigger spilleavhengighet hardest. Det ble sagt at det flommer innover oss. Vi må sørge for at norske aktører kommer på banen. Nå er det slik at den beste løsningen ville være ikke å ha pengespill på Internett. Så er det antydet at det er umulig. Vi ønsker en utredning av om det faktisk er mulig. Vi vet at slike lovforslag ligger på bordet i USA. Det er riktignok ikke blitt vedtatt, men lovforslaget er der. I utgangspunktet er det forbudt med spill på Internett i USA. I Australia er det det samme. Der er det forbudt for australiere å spille, men australske selskaper spiller på Internett mot andre, f.eks. Norge. Jeg synes vi må bruke ressurser på å finne ut om det faktisk er mulig å skjerme oss fra dette, for ved siden av automatene er det å spille på Internett sannsynligvis, viser forskning, den verste måten å spille på. Jeg mener også vi bør stille spørsmål ved om inntektene til organisasjoner og gode formål skal opprettholdes på det nivået det er i dag. Hvis vi ønsker det, og det kan vi godt bli med på, mener vi at vi må sannsynligvis se oss om etter andre finansieringsmåter. Det å øke antall spill, slik som f.eks. Norsk Tipping foreslår – de mener at de kan få enda flere til å spille spill på en ufarlig måte – vil jeg nå tygge litt på først. Da tror jeg vi må ta i bruk litt forskning for å se om det faktisk er mulig. Er det mulig, skal jeg bli med på det. Jeg mener ellers at vi kanskje må se på andre finansieringsformer. Kanskje må vi se på om noe av dette skal finansieres over skatteseddelen. Vi burde sette opp et samfunnsregnskap over spilleavhengighet. Hva koster det å ha 50 000 spilleavhengige? Hva koster rekrutteringen til kriminalitet? Hva koster oppløste familier? Hvis vi setter opp et samfunnsregnskap over det, som selvfølgelig er umulig å gjøre, er jeg usikker på om den ca. 1 milliard kr som i dag går til gode formål, strekker til. Det bør vi gjøre når vi skal bestemme om det er penger til spill som skal finansiere dette. Det er viktig i framtiden at Norsk Tipping blir fulgt med argusøyne, samtidig som de må få tillit til å gjøre den jobben de skal gjøre, og at vi har en løpende dialog. Jeg velger å avslutte med SVs utgangspunkt og grunnholdning til dette: Vi kan ikke samle inn penger til gode formål på en måte som skader andre mennesker. Jeg tar opp SVs forslag.