Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2012-12-11:
Kommunesektoren er viktig. Ja, jeg vil si at det er i kommunene noen av våre viktigste velferdstjenester ytes til innbyggerne hver eneste dag. Derfor er kommunesektoren prioritert i statsbudsjettet med økte frie midler. Arbeiderpartiets, og regjeringens, mål er at vi skal ha tilstrekkelig med barnehageplasser med god pedagogisk kvalitet. Vi skal kunne tilby sykehjemsplasser til dem som har behov for det. Kvaliteten i den offentlige norske grunnskolen skal bli stadig bedre. Våre velferdstjenester er gode, men de skal bli stadig bedre. Norge er enda en gang kåret til verdens beste land å bo i. Det er et faktum vi alle bør være både stolte og takknemlige over. Vi er ikke kåret til et perfekt land, selv om det av og til i denne sal høres ut som om regjeringens tiltak måles opp mot det perfekte. Kommunesektoren er stor og vil i 2013 ha 400 mrd. kr til disposisjon. Det er sysselsatt mer enn 500 000 mennesker i sektoren, og innbyggerundersøkelsen fra 2010 viser at de fleste innbyggerne er fornøyd med den tjenesten vi her yter. Siden 2005 har inntektsnivået i sektoren reelt sett økt med 61 mrd. kr. Den har fått flere oppgaver, og det har fulgt med penger. Det siste store løftet ble gjort i forbindelse med innføringen av Samhandlingsreformen fra 1. januar 2012. Det manglet ikke på dystre spådommer fra opposisjonen, men faktum er at innføringen har gått svært bra. Det bekrefter også KS. Både reformen og finansieringen er nybrottsarbeid, og det er viktig at storting og regjering følger med, slik at vi når vårt mål om at reformen skal være fullfinansiert. Høyre har gjort det til sitt mantra at regjeringen mangler gjennomføringskraft. Vi kommer sikkert til å få høre det i denne debatten også, selv om resultatene i kommunesektoren taler for seg. Regjeringen har lagt penger på bordet til kommunene, og kommunene har gjort jobben og bygd ut velferdstjenestene – kraftfullt og gjennomført. Det er full barnehagedekning og innlemming av barnehagetilskuddet i rammene. Nesten 60 000 flere barn har fått plass i barnehager rundt omkring i hele landet siden 2005, og antall ansatte i barnehagene har økt med nesten 40 pst. Tilskuddet til bygging av sykehjemsplasser er økt, og vårt mål er at 12 000 plasser er ferdige eller under bygging innen 2015. Videre er det kommunale barnevernet styrket, noe som har resultert i flere nye stillinger og flere tiltak. Vi skal forenkle hverdagen for nordmenn gjennom vår IT-satsing og få flere skjemaer over på nett. Det er akkurat meldt at alle helsejournaler skal samles, slik at én person har kun én journal. I næringssektoren er egenkapitalkravet til å starte et AS senket, og mindre bedrifter slipper kravet om revisjon. I tillegg har regjeringen vist handlekraft ved ikke å vike en tomme når det gjelder ansattes rettigheter og arbeidsmiljøloven. Vi arbeider aktivt mot sosial dumping og har forsterket arbeidet med å løse heltids-/ deltidsproblematikken. Alle opposisjonspartiene på Stortinget har varslet at de vil ha et regjeringsskifte etter neste stortingsvalg. De vil at Norge skal gå i en annen retning. På kommuneområdet er det litt vanskelig å få tak i hva som er alternativet, og jeg opplever at opposisjonen heller ikke er veldig interessert i å avklare dette seg imellom. I innstillingen til budsjettet vi diskuterer i dag, har Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti klart å samle seg om ett felles forslag. Da kommuneproposisjonen ble behandlet i juni i år, var opposisjonen samlet om to forslag – til sammen tre felles forslag i de to kanskje viktigste sakene i Stortinget for kommunesektoren i løpet av ett år. Det sier sitt. Mer marked, privatisering, konkurranseutsetting og skattekutt er bildet lokalt der høyresiden styrer. Det er ingen grunn til å tro at dette ikke vil bli det viktigste for høyresiden sentralt dersom de skulle få flertall i denne sal. Derfor er 2013-valget et retningsvalg. For under en uke siden var vi vitne til en politisk streik blant de ansatte i barnehagene i Oslo. De protesterte mot kuttet til barnehagene. Mange foreldre i Oslo er bekymret for en forringelse av kvaliteten i barnehagetilbudet. Foreldre vil ha nok ansatte til at barnet deres blir sett. Høyre-byråden i Oslo skaper usikkerhet blant mange når har sier at antall ansatte ikke er viktig for kvaliteten. Jeg tror mange foreldre ikke kjenner seg igjen i et sånt resonnement. I Høyres alternative budsjett kan vi lese at foreldrebetalingen for barnehageplass skal økes. Har du to barn i barnehage, vil ekstraregningen fra Høyre bli på 4 400 kr i året. I tillegg ga Høyre tidligere i høst inntrykk av at de ville ha løpende opptak i barnehagene. Selv om mange oppfattet at det var dette Høyre mente, var det visst ikke ment sånn likevel. Jeg forstår at mange spør seg om Høyre egentlig er opptatt av barnehager, eller om de i bunn og grunn er mest opptatt av kontanstøtte for de aller minste. Kanskje Høyre kan bruke debatten her i dag til å avklare Høyres barnehagepolitikk? Hvis ikke tror jeg mange vil mene at dette stort sett er gamle løsninger og dårlige ideer. Vi kan også ta turen til Bergen for å danne oss et bilde av prioriteringene til en eventuell ny regjering. Skattekutt og champagne eller skolebygg og sement? I Bergen valgte dessverre høyresiden det første. Det var visstnok viktigere å fjerne eiendomsskatten enn å ruste opp byens skolebygg. Jeg tror ingen vil bli overrasket dersom skattekuttene blir det viktigste dersom Høyre og Fremskrittspartiet skulle få makten etter neste valg. De politiske valg som er gjort i Oslo og Bergen er ikke tilfeldigheter, de er resultat av en villet politikk. Er det forskjell på gjennomføringskraft eller retningsvalg mellom en Høyre-styrt og en Arbeiderparti-styrt kommune? Trondheim er en bykommune som har satset på andre områder. De har beholdt sin eiendomsskatt. Til og med Høyre i Trondheim ville beholde den, sannsynligvis fordi de ser at de får mye bra igjen for eiendomsskatten. I forrige periode satset det Arbeiderparti-styrte byrådet på full barnehagedekning, og de greide det. Denne perioden er målet full sykehjemsdekning og enkeltrom til alle som ønsker det. Trondheim hadde, som alle store byer, store trafikale problemer med rush og trafikkork. De har hatt en stortstilt satsing på kollektivtrafikk og gassbusser, de har senket prisen per tur kraftig for å få flest mulig til å ta bussen – og de har lyktes. Det er forskjell på Høyres og Arbeiderpartiets politikk. Det viser disse eksemplene tydelig. Det skal være forskjell på en Høyre-styrt og en Arbeiderparti-styrt kommune. Arbeiderpartiet velger annerledes enn Høyre fordi vi har andre verdier og en annen ideologi. Vi vil ha utjevning og fordeling av godene, vi vil ha rettferdighet og fellesskapsløsninger. Vi mener at skattesterke kommuner skal bidra til utjevning, til gode for skattesvake kommuner – sånn som det er i dag – med en fordeling på 60 pst. Vi vil ha mest mulig likhet, ikke større forskjeller, slik det vil bli med Høyres opplegg. Jeg tror at mange Høyre-ordførere i skattesvake kommuner ikke stiller seg helhjertet bak at deres kommune, sammen med mange andre kommuner, skal få mindre til velferd mens noen skal få mye mer. Dette er ikke solidaritet, dette er Høyre-politikk i praksis. Dette valget er et retningsvalg. Dersom politikken går i mørkeblå retning etter valget i 2013, vil Kommune-Norge merke det først av alle. Det er mulig at noen blir nullskatteytere, men de fleste vil ikke merke mye til Høyres skattelette. Offentlig velferd vil merke det. Høyres svar er mer privatisering, men også disse tjenestene skal betales med offentlige kroner. Vi går et spennende valg i møte. Det handler om hvilken retning Norge skal gå i. Arbeiderpartiet velger fellesskap og utjevning i hele landet.