Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2000-02-24:
SV er godt fornøyd med den innstillingen som her foreligger. På de fleste punkt er det skapt brede flertall, som er en styrke for denne typen saker. Det er et mål at pensjonsreformer, som i sin natur er langsiktige, skal kunne overleve både stortingsvalg og regjeringsskifter. For SV har det vært viktig å bidra til at det lages et regelverk som gjør at flere bedrifter ser seg tjent med at det opprettes denne typen ordninger. Nær én million arbeidstakere er i dag ikke omfattet av tilleggspensjoner utover folketrygden. Målet må være at flere ser seg tjent med at det rettes opp. Det lovverket som i dag vil bli vedtatt i Odelstinget, er et lovverk som i all hovedsak er godt, og som bør tilsi at flere arbeidstakere kommer inn under slike ordninger. Nå er foretakspensjonsordningen en skattefavorisert ordning, og det gjør at det er rimelig å stille klare krav ikke minst til de fordelingsmessige sidene av foretakspensjonen. I velferdsmeldingen stod SV og Arbeiderpartiet sammen om en del klare fordelingsgrep knyttet til pensjonsreformer, også til de samfunnsøkonomiske og de forsikringsmessige sidene av det, og langt på vei er det oppnådd flertall for dette i dagens innstilling, og det er også gledelig brede flertall for deler av det. Loven vil bedre forholdene for flere grupper som i dag har svak eller ingen tilknytning til pensjonsordningene. Det gjelder kvinner, det gjelder ungdom, det gjelder deltidsansatte, og det gjelder eldre arbeidstakere. SV er opptatt av at arbeidstakerne skal bli sikret ren innflytelse over utformingen av pensjonsordningene. Vi har ikke klart å se at det finnes noen fornuftig begrunnelse for hvorfor det ikke skal opprettes grupper for helt ned til to ansatte i en bedrift, for å få innsikt og innflytelse over ordningene. Dessverre har det ikke blitt flertall for dette i Stortinget, og det er vi lei oss for. Nå vil det bli en gruppe der det er minimum 15 ansatte i en bedrift. Det er tross alt bedre enn det systemet som var, men vi klarer ikke å se at det finnes noen fornuftig begrunnelse for hvorfor ikke alle bedrifter som har denne typen ordninger, skulle kunne opprette en styringsgruppe. En obligatorisk overgang til et lineært prinsipp er også en styrke for arbeidstakernes innsikt i sine egne pensjonsrettigheter. Overgangen til et lineært prinsipp vil øke sammenlignbarheten mellom ulike ordninger, og vil gjøre det lettere for bedriftene å ansette eldre arbeidstakere, da kostnaden ikke blir større ved slutten av et arbeidsliv, slik som regelverket er i dag. Et hovedspørsmål i pensjonsordningene er hvem som skal bære den finansielle risikoen ved ordningene. For SV har det vært viktig – og er viktig – at det er arbeidsgivere sammen med forsikringsselskapene som skal påta seg risikoen ved ytelsesbaserte ordninger. SV mener derfor at det å åpne for investeringsvalg vil bryte med ytelsesbaserte prinsipper for de kollektive pensjoner. En kan komme i en situasjon hvor f.eks. en arbeidsgivers svake økonomiske stilling gjør at risikoen reellt sett blir overført til medlemmene av ordningen. Flere av høringsinstansene har pekt på at spørsmålet om investeringsvalg med avkastningsgaranti ikke er godt nok utredet. Vi ser derfor at det kan være hensiktsmessig å få spørsmålet utredet, og ber også i likhet med flertallet om at dette kommer tilbake til Stortinget, men for SV er det en viktig premiss at arbeidstakeren skal være fritatt for risiko. Et annet viktig punkt for SV er at AFP-ordningen ikke blir svekket, slik som Regjeringen har foreslått. SV legger vekt på at forslaget fra Regjeringen ville betydd en betydelig avkorting av utbetalingene, og dermed gjort det vanskelig for mange å benytte seg av AFP-ordningen. Det skal fortsatt være mulig for partene i arbeidslivet å bestemme at en kan stå som medlem i en tjenestepensjonsordning og få pensjonspoeng selv om en benytter seg av AFP. Her er sikret et reelt valg for de eldste sliterne i arbeidslivet. Å svekke AFP-ordningen kan gi seg utslag i et press på folketrygdens uførepensjon eller andre offentlige trygdeordninger. Dette kunne ha medført store utgiftsøkninger over offentlige budsjett og slik vært uheldig. Det er likevel grunn til å ha AFP-ordningen i fokus. Ordningen må ikke bli så gunstig at det ikke er lønnsomt å stå i arbeid. Vi må arbeide videre for å stimulere til en gradvis høyere gjennomsnittlig avgangsalder. Men SV mener altså at det å gå til den type angrep på AFP-ordningen, ikke er det riktige virkemidlet. SV er også med på flere forslag som styrker medlemsretten i pensjonsordningene for kvinner. Jeg tenker da spesielt på retten til medlemskap ved 20 pst.-stilling, mot 50 pst. nå. Vi vet at svært mange kvinner har deltidsstillinger, og det betyr at med den prosentsatsen som her settes såpass lavt, vil ordningene kunne omfatte langt flere arbeidstakere, også kvinner, enn tidligere. Vi er derimot lei oss for at forslaget om livslang ytelse, som både ble foreslått i NOU-en og som departementet foreslo for Stortinget, ikke blir vedtatt. Vi tror at med den framtidige – en kan si – livslengde som et menneske vil ha, vil livslang ytelse være det riktige. Nå åpnes det for at man kan forhandle seg fram til det i bedriften, og vårt håp er at flest mulig av dem som har foretakspensjonsordning, allikevel vil velge en livslang ytelse. Et annet forslag som SV går inn for og som er viktig for å oppnå målet om at ordningene skal omfatte alle i foretaket, er spørsmålet om lukking. Men en lukkeadgang ville ført til at de svakhetene som finnes i dagens regelverk, ville ha blitt videreført i svært mange år fremover, så mange som 60 – 80 år, påpekes det i et brev fra Finansdepartementet til komiteen. Og mange praktiske ulemper ville ha fulgt med dette, som ville hatt betydning både for foretaket og for arbeidsgiveren. SV mener at hovedregelen bør være at alle arbeidstakere er knyttet til én pensjonsordning og skal være undergitt det samme lovverket, slik som flertallet går inn for. Vi stiller oss derimot undrende til at flertallet har ønsket en lengre overgangsperiode, en forlengelse på fem år i forhold til det som er foreslått, rett og slett fordi det bare vil bety at arbeidsgiverne skyver problemet foran seg. Det finnes ingen empiri som sier at to eller sju år er stor forskjell for arbeidsgiveren. Kostnadene med et nytt regelverk må tas, og da kan man like gjerne ta dem med en gang. Vi har også en svakhet ved at man utsetter ordningen, og det er at de forbedrede ordninger som vi i dag vil vedta, vil få en lengre innfasingsperiode. En annen gruppe som ved dette får styrket sin stilling i forhold til pensjonsordningene, er ungdom. De yngste i arbeidslivet får nå den samme rett som eldre til medlemskap i pensjonsordningene, heldigvis. Flertallet går også inn for at alle ansatte over 20 år skal være medlemmer av tjenestepensjonsordningene. Til nå har aldersgrensen vært 25 år, og det er en gledelig forbedring. I tillegg foreslås det at arbeidstakerne skal tas opp i ordningen fra første dag av. Det er også en klar forbedring. Noe som har vært mye diskutert, er spørsmålet om situasjonen for de offentlige, fristilte ordningene. I tråd med tidligere skattepraksis blir det nå lovfestet at både kommunalt og statlig fristilte virksomheter får inntektsfradrag for innbetaling til tariffestede pensjonsordninger. Regjeringen foreslår å gi bare statlige fristilte ordninger denne lovfestede retten, mens flertallet i Stortinget, inkludert SV, heldigvis mener at det er naturlig at også de kommunale fristilte virksomhetene får den samme lovforankrede fradragsrett som de statlige. Et annet stort spørsmål gjennom behandlingen av foretakspensjonsordningen har vært hvilken dekningsprosent pensjonsordningen skal kunne gi. Velferdsmeldingen signaliserte at en skulle ha en forbedret fordelingsprofil gjennom maksimal kompensasjonsgrad og knekkpunkt. Her har komiteen sett det som viktig å samle seg om et kompromiss, og jeg er av den oppfatning at det forslaget som her vil bli vedtatt, ivaretar en fordelingsprofil, samtidig som kompensasjonen er av et slikt omfang at også høytlønte vil se seg tjent med en slik ordning. Dette kan føre til at flere foretak også vil slutte seg til ordningen, noe som er målsettingen med hele lovarbeidet. Summen av det jeg nå har referert, er at SV er godt tilfreds med hovedinnretningen på dette lovforslaget. Det gir et godt lovverk for private foretakspensjonsordninger, og det har en tilfredsstillende fordelingsmessig og samfunnsøkonomisk profil. Vårt mål er at flere arbeidstakere nå også får muligheten til tilleggspensjon gjennom foretakspensjonsordningen. Det har i hvert fall vært SVs utgangspunkt.