Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2010-12-17:
I likhet med komiteens leder vil jeg begynne med noen generelle betraktninger og si først at det er en veldig god og riktig praksis som vi har i Norge og i vår parlamentariske skikk, at Riksrevisjonen årlig har en grundig gjennomgang av hele vår forvaltning. Det er et så alvorlig spørsmål at det handler om, for både storting og forvaltning, vårt omdømme og befolkningens tiltro til forvaltningen, og faktisk også til vårt demokrati. Riksrevisjonens gjennomgang slik som den ligger, er jo da også en vesentlig forutsetning for å kunne avdekke feil og kunne peke på lovbestemte rettigheter, og at det ivaretas på en tilfredsstillende måte av vår forvaltning. Riksrevisjonens arbeid er også svært betydningsfullt som grunnlag for Stortingets mulighet til å styre og diskutere forvaltningen, slik som vi gjør i dag. Jeg mener – i likhet med det komiteens leder, som nå allerede har sagt det, men jeg vil også si det – at den viktigste konklusjonen som Stortinget kan trekke i dag, og det er bra, er at Norge har en god forvaltning. Dokument 1 viser gjennomgående at de norske lovene følges av forvaltningen. Dokument 1 er også en dokumentasjon på at vårt demokrati fungerer. De vedtak som Stortinget gjør, blir i all hovedsak fulgt opp slik som det er bestemt. Det er en viktig konklusjon å kunne trekke på en dag som denne. Riksrevisjonen selv, og det var også komiteens leder inne på, er en viktig del av forvaltningen, som jeg mener fyller sin oppgave på en veldig god måte. Det betyr selvsagt ikke – og det er en selvsagt ting å si, men det må sies i en sammenheng – at alt er bra eller er i orden. Men jeg sier dette fordi jeg synes ofte at også vi her i Stortinget – naturlig nok, og det skal vi gjøre, men dog – setter veldig mye fokus på det som ikke er i orden, mens vi ikke sier så mye om det som handler om alt som er i orden. Det er det vesentlige, og derfor har jeg begynt mitt innlegg på denne måten. Jeg skal så i hovedsak konsentrere meg om Riksrevisjonens kontroll av Finansdepartementet og dets underliggende virksomheter, der det er avgitt ti avsluttende revisjonsbrev uten merknad og ett avsluttende revisjonsbrev med merknader til skatteetaten spesielt. Innstillingen på dette området er i likhet med innstillingen i sin helhet gjort av en enstemmig komité. Det er altså avgitt revisjonsbrev med merknader om skatteetaten. Om det vil jeg si at det er alvorlig, særlig tatt i betraktning at det var samme diskusjonen vi hadde på dette tidspunktet her i Stortinget for ett år siden. Skatteetatens budsjett for 2009 ble styrket for at antallet tunge bokettersyn overfor næringsdrivende og selskaper skulle økes, slik at bekjempelsen av svart arbeid og skatteunndragelser skulle styrkes. Komiteen finner det uheldig at økt kontrollinnsats heller ikke ble nådd i 2009, og at kvaliteten på skatteetatens regnskapskontroller faktisk er blitt redusert. Etter komiteens oppfatning er Riksrevisjonens kritikk av skatteetatens kontrollvirksomhet svært alvorlig. En effektiv kontroll av næringsdrivende og selskaper er helt avgjørende for et godt fungerende skattesystem. Komiteen vil derfor igjen be departementet gi arbeidet på dette viktige området høy prioritet framover, og ber om på egnet måte å bli holdt orientert om den videre utviklingen. Komiteen viser også til at påliteligheten i skatteetatens rapportering ikke er god nok, og at departementet erkjenner at datakvaliteten er en utfordring, som det er igangsatt arbeid for å rydde opp i. Komiteen er fornøyd med at departementet tar tak i dette, men det er også nødvendig å understreke behovet for at man nå må få fortgang i dette slik at man kan få en løsning på de problemene som vi her snakker om, og som tas opp i Dokument 1. Revisjonen for 2009 har vist at skatteetaten har ulik praksis i saker om merverdiavgift, både hva gjelder ileggelse av tilleggsavgift og anmeldelse for manglende levering. Komiteen deler Riksrevisjonens kritikk på dette området. Departementet må sørge for et system som sikrer at skatte- og avgiftspliktige behandles likt, uavhengig av hvor i landet de bor. For øvrig viser jeg til komiteens behandling av Dokument 3:11 Riksrevisjonens undersøkelse av skatteetatens kontroll av selvangivelser og grunnlagsdata, som vi skal behandle litt senere i dette møtet. Så vil jeg gå over til Statens pensjonsfond. Jeg understreker at revisjon og tilsyn er avgjørende for å sikre legitimiteten og oppslutningen rundt måten Petroleumsfondet forvaltes på, en formue som skal komme både dagens og framtidige generasjoner til gode. På mange måter representerer Statens pensjonsfond viktige deler av vår nasjonalformue. Stortinget må derfor fortløpende ha god kontroll med forvaltningen av fondet. Komiteen er tilfreds med at Statens pensjonsfond innland forvaltes på en god måte. Vi har merket oss at Riksrevisjonens undersøkelser i hovedsak omfatter Statens pensjonsfond utland, og jeg vil derfor knytte noen kommentarer til de funnene som er gjort i forbindelse med den revisjonen. Jeg vil også henlede Stortingets og regjeringens oppmerksomhet på at disse spørsmålene ble behandlet som en egen sak i Stortinget den 18. mars. Da var det viktigste temaet rammeverket, eller reglene for utlånsvirksomheten. I dagens debatt er godtgjøringen til eksterne forvaltere det sentrale. Komiteen sier at den er tilfreds med at Riksrevisjonen har bidratt til å sette søkelys på godtgjøringen til de eksterne forvalterne Norges Bank benytter i forvaltningen av Statens pensjonsfond utland. Når det avdekkes at Norges Bank har inngått en avtale med en av sine eksterne forvaltere som har resultert i et honorar på 500 mill. kr, kan det vanskelig oppfattes å være i tråd med det som kalles alminnelig rettferdighet. Riktignok er det ikke avdekket noe brudd på regler eller retningslinjer – komiteen har sett det – likeledes er det oppnådd meravkastning med det som kalles for meget god margin. Likevel imøteser altså en samlet komité regjeringens vurderinger rundt dette spørsmålet i årsmeldingen om Statens pensjonsfond til våren. Vi har merket oss at det vil bli vurdert å innføre en generell regel om tak på avkastningsavhengige honorarer til eksterne forvaltere i denne sammenhengen, og komiteen er tilfreds med de signalene som er kommet på dette området. Videre vil en samlet komité understreke betydningen av åpenhet om forvaltningen av Statens pensjonsfond utland, inklusiv den eksterne, og forventer at tiltak for å øke graden av åpenhet også vil bli en del av den meldingen som er bebudet fra regjeringen til våren. På denne måten får Stortinget og dermed offentligheten anledning til å drøfte disse viktige spørsmålene i en bredere sammenheng. Det er viktig og riktig all den tid forvaltningen av fondet, i tillegg til å ivareta viktige økonomiske interesser, også må ivareta fondets omdømme. Fondets omdømme behandles ikke direkte av Riksrevisjonen, og da heller ikke direkte av komiteen som sådan. Men jeg vil understreke på selvstendig grunnlag hvor viktig også omdømmet er for fondets renommé. Jeg forstår det slik at fondet er inne i over 8 000 selskaper verden over, og det er klart at det er en stor utfordring til enhver tid å holde orden på den etiske siden av det å være investert i så mange selskaper. Men her går det ikke an å komme utenom at departementet har et særlig selvstendig ansvar. Det er selvsagt krevende, som jeg har sagt, å følge opp enkeltsaker, men den årlige gjennomgangen bidrar, ifølge departementet, til at selskaper som ikke tilfredsstiller de etiske retningslinjene, blir strøket av investeringslisten. Det er bra. Men så er det også å si her fra Stortingets talerstol – som man skal si – at de som steller med dette til daglig på bankens, på Stortingets og på regjeringens oppdrag, personlig må ha et sterkt fokus på dette løpende, slik at de har mest mulig kontroll med at våre penger, statens penger, ikke investeres i selskaper som ikke kan forsvares etisk. Så vil jeg kommentere det som også komitélederen var inne på knyttet til IKT-sikkerheten. Jeg er selvsagt enig i den vurderingen at den må være best mulig. Er den ikke det, er det en veldig stor utfordring for oss alle og for regjeringen. Jeg vil imidlertid understreke det som komitélederen sa i en setning, men som knytter seg til at den nåværende statsråden har håndtert den saken veldig grundig og har gjort en rekke grep for å rette opp den situasjonen som vi har hatt, som selvfølgelig er uheldig og kritikkverdig. Nå har altså komiteen sendt brev til statsråden om disse spørsmålene, og komiteen vil da ha mulighet til å komme tilbake til den saken mer grundig når svarene på de brevene foreligger, og vi kan vurdere dem i komiteen, før vi eventuelt går videre med saken. Jeg vil også slutte meg til deler av de synspunktene som komiteens leder framførte når det gjelder Nav. Det er av stor betydning at vi får orden på Nav. Vi hadde en egen sak i fjor, hvor vi gjennomgikk alle tingene. Mange ting er blitt bedre, mye er gjort – det må også sies. Men allikevel er det helt nødvendig her fra Stortingets side å trykke på den saken, slik at Nav blir det redskapet det skal være for oss alle og for dem som trenger de tjenestene som Nav har ansvaret for i det norske samfunnet. For øvrig viser jeg til komiteens leder, som framførte de generelle synspunktene som komiteen enstemmig har på behandlingen av Dokument 1.