Trine Skei Grande (Venstre), 2012-11-27:
Representanten Torgeir Micaelsen begynte i dag med å snakke om dem som kunne bygge samfunnet og dem som ikke kunne det. Underforstått: Det var bare sosialdemokratiet som kunne det. Jeg tror nok det er mange som kan bygge samfunn, spørsmålet er hvilke samfunn vi bygger. Venstre var en av hovedarkitektene bak det velferdssamfunnet vi har i dag. Veldig mange av grunnsteinene dette samfunnet bygger på, var det kloke og modige venstrefolk som la fram fra denne talerstol. Jeg mener politikk handler om det å være modig, det å gjøre djerve vedtak, det å lede og det å tørre å si at noe faktisk må endres, at noe må gjøres. Når vi kommer med forslag i denne salen, hender det av og til – oftest får vi beskjed om at det er feil forslag – at vi får beskjed om at det er noe man skal se på, og at regjeringa takker for innspill. Vi opplever nok aldri at det blir noe av. I budsjettet som Venstre nå har lagt fram, tør vi å ta opp det som er grunnleggende feil – de utviklingstrekkene noen må korrigere på, de tingene alle ser er feil, men som vi ikke gjør noe med. Alle ser at Mongstad er et feil spor. Vi har snart brukt 10 mrd. kr på noe som ikke funker. Vi ser at vi får stadig flere fattige barn, barn som vokser opp i familier med vedvarende lav inntekt. Vi ser at vi har en skole der vi trenger flere kloke, gode lærere. Vi ser at i en tid da Europa virkelig er med i en stor endring, en stor innsparing, en stor slankekur for offentlig sektor og virkelig tøffe omstillinger for sitt næringsliv, så burde vi satse på forskning. Vi ser at vi har en grunnleggende underfinansiert folketrygd, som Finansdepartementet skriver i departementsmelding etter departementsmelding at er et problem. Men det gjøres ikke noe med det. Venstre har turt å være den lille jenta som av og til må fortelle at keiseren ikke har klær på, om det så er Mongstad, folketrygd eller fattigdom. Kanskje er det litt for modig av og til, kanskje får vi for store fiender gjennom å gjøre det, men vi velger likevel å gjøre det i dette budsjettet. Vi er den lille jenta som sier fra når keiseren ikke har klær på. Det vi derimot har prioritert i vårt budsjett, er framtid og barn. Det er å satse på en kunnskapspolitikk som handler om at vi ikke skal satse på frukt, kultur vi ikke helt vet hvem skal nå fram til, eller leksehjelp med ufaglærte, men kunnskapsrike, gode lærere inn i klasserommene som er med å utligne forskjeller, og som er med å utligne de problemene norsk skole alltid har hatt som mål å utligne. Det var Venstre som la grunnlaget for den felles norske folkeskolen der legedatteren, prestesønnen og husmannssønnen skulle sitte på den samme benken. Det klasseskillet vi da kjempet imot, er nå i ferd med å komme tilbake, fordi man ikke fokuserer på at unger skal kunne noen ting. Unger skal få kunnskap fra kloke, gode lærere som er med på å utligne forskjeller, som gir dem en god start i livet, og som gir dem muligheter til å utvikle seg. Vi skal satse på miljøet – det er også framtida og barna. Det er å satse på kollektivtransport i byene, det er å satse på de løsningene som handler om at samfunnet rundt oss skal utvikle seg i en mer miljøvennlig retning. Det handler om at vi skal få skattefradrag når vi gjør noe i hjemmene våre som faktisk er bra for miljøet, og som vi vet er bra for framtida. Vi har et stort løft for de fattige barna, et løft som handler om at vi målrettet skal bruke de pengene vi har i fellesskap for å nå dem som trenger det aller mest. Derfor vil vi bruke differensiering på f.eks. barnetrygd, barnehageplasser og SFO, slik at de ungene som virkelig trenger de fellesskapsgodene dette er, skal få det. Jeg tror at vi kan få en ny regjering etter neste valg. Jeg mener at den regjeringa blir grunnleggende forskjellig om den blir blå eller om den blir blå-grønn. Den forskjellen kan folk se hvis de leser Venstres alternative statsbudsjett.