Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-01-24:
Riksrevisjonens rapport viser at det er et stort forbedringspotensial i det kommunale barnevernet. Bekymringsmeldinger henlegges feilaktig. Det tar tid før barna får hjelp. I 2011 tok gjennomsnittlig 17 pst. av undersøkelsene for lang tid, og mange undersøkelser gjennomføres uten at barnevernstjenesten har snakket med barnet eller vært på hjemmebesøk. I mange tilfeller kan tiltak pågå i lang tid uten at barnevernstjenesten har vurdert om tiltakene fungerer etter hensikten. Det er alvorlig når det påvises at barn ikke får hjelp til rett tid, og at vi ikke vet om hjelpen faktisk virker etter hensikten. Riksrevisjonens vurdering er at departementet i sitt svar til Riksrevisjonen ikke i tilstrekkelig grad har gjort rede for når det kan forventes at disse tiltakene vil bidra til forbedret måloppnåelse. Riksrevisjonen mener det er viktig med en mer forpliktende tidsplan for de nødvendige forbedringene. Vi etterlyser også i innstillingen en tidfesting av når vi kan forvente betydelige forbedringer på dette feltet. Jeg vil i denne sammenhengen minne om at Kristelig Folkeparti har fremmet forslag i Stortinget om en opptrappingsplan for full barnevernsdekning innen 2017, dvs. en plan for å sikre nok kapasitet i alle ledd – en forpliktende økonomisk opptrappingsplan med klare operasjonaliserbare mål og en tydelig tidsfrist. Forslaget fikk ikke støtte fra stortingsflertallet og ble dermed nedstemt, men Kristelig Folkeparti gir ikke opp kampen for dette, selv om vi har gått på et nederlag én gang. Regjeringspartiene viser til økninger i barnevernet. De totale brutto driftsutgifter til det kommunale barnevernet økte med over 1 mrd. kr fra 2010 til 2011. Regjeringen har overført mer midler til det kommunale barnevernet gjennom den øremerkede tilskuddsordningen. Det er veldig bra, og det vil jeg understreke. Men jeg har også lyst til å si at det er viktig å spørre seg hvorfor vi stadig snakker om mer midler til barnevernet. Vi må spørre oss hvorfor behovet vokser så mye. Jeg tror dette viser at vi trenger en bredere diskusjon om samfunnsutviklingen. Vi er nødt til å spørre oss om vi er på rett vei når stadig flere barn og familier trenger hjelp. Bør det ikke da ringe noen varselklokker? Bør vi ikke egentlig fokusere på hvorfor disse barna og familiene trenger hjelp, og hvordan vi kan unngå at de havner i en situasjon der tiltak fra barnevernet er nødvendig? Bør vi ikke snakke om forebygging, om familievernets avgjørende rolle, om kampen mot rusmisbruk og opprustning av psykiatrien? Bør vi ikke snakke om forebygging? Ja, vi må sikre at barnevernet ser og møter alle de barna og familiene som sliter, men enda viktigere er det at vi gjør det vi kan for å hindre at barn og familier havner i en vanskelig situasjon. Vi må legge til rette for gode og trygge familier. Vi må legge til rette for trygge og gode oppvekstvilkår. Dette høres kanskje ut som noe som begynner å nærme seg en festtale, og det skal jeg prøve å unngå, men jeg tror allikevel at vi her er ved selve kjernen i utfordringene. Departementet er i gang med et omfattende arbeid på området. Reformen fra 2004 er evaluert, og rapporten som oppsummerer de fire evalueringsrapportene, sier at det er behov for en bred diskusjon om hvordan hele barnevernstjenesten fungerer. Kristelig Folkeparti ser fram til at Stortinget får en – forhåpentligvis – dyptgående og omfattende sak om hele barnevernsfeltet til behandling nå i vår. Vi har selvsagt også forventninger til at regjeringen tar Riksrevisjonens rapport på fullt alvor.