Trond Helleland (Høyre), 2009-06-11:
Høyre har i forbindelse med behandlingen av Nasjonal transportplan funnet det nødvendig å fremme et helhetlig alternativ til Regjeringens forslag. Vi mener det er tre faktorer som er grunnleggende for videre utvikling av transportsektoren: personlig frihet og livskvalitet konkurranseevne og produktivitet et grønt samfunn Mennesker har behov for frihet og livskvalitet og en sikker og trygg hverdag. Bedriftene ønsker best mulige forutsetninger for å selge sine produkter og tjenester. Disse grunnleggende behovene gjør det nødvendig å tilrettelegge for rask, effektiv og sikker transport av personer og gods. Naturen og miljøet eksisterer sammen med oss, og vi må ha et bevisst forhold til de inngrep vi gjør, og de skader vi utsetter vårt miljø og omgivelsene for, og aktivt jobbe for å redusere slike skadevirkinger. I denne stortingsperioden har vi hatt en regjering som stadig har gjentatt at de har oppfylt NTP. Høyre mener dette er feil. Over 40 pst. kostnadsauke har ikke gitt oss flere kilometer vei. En rekke prosjekter som skulle vært startet opp, har ikke kommet i gang, og feilene og manglene ved veier og jernbane er større enn noensinne. Manglende nytenkning og direkte motstand mot moderne finansieringsformer har bremset utviklingen. Dette ser dessverre ut til å fortsette. Regjeringen skryter av alle pengene de har brukt. Ja, penger har de, men det er også alt de har! Fire år – ikke bare med ideologiske skylapper, men i ideologisk tunnelmørke – går mot slutten. Oppgavene står i kø. La oss komme i gang. La oss bygge veiene dobbelt så raskt, og la oss utnytte ressursene bedre. Høyre vil ha en omfattende og rask veiutbygging, for det er et transportbehov i samfunnet som må dekkes. La oss komme i gang, la oss bruke OPS – legg ideologien til side, og bruk de beste løsningene. Høyre vil gjennomføre en kraftig økning i statlige bevilgninger til nybygging og vedlikehold innenfor samferdselssektoren. Vi vil bruke 107 milliarder kr til bygging av nye riksveier. Det er 31 milliarder kr – eller 40,4 pst. – mer enn Regjeringens forslag i Nasjonal transportplan. Brutto nasjonalprodukt, BNP, var tusen milliarder kroner høyere i 2009 enn i 2000, målt i 2008-kroner. Likevel ble det bare brukt 8,3 milliarder kr mer på vei og jernbane til sammen i 2009 enn i 2000. Det økonomiske handlingsrommet vi har hatt, har ikke vært brukt på langsiktige investeringer som veier, kunnskap og gode vilkår for bedriftene. Handlingsregelen for oljefondet, eller Statens pensjonsfond – Utland, som et stort flertall av partiene på Stortinget ble enige om i 2001, sier at avkastningen av oljefondet skal brukes til investeringer som gir vekst for framtiden. Regelen er at pengene skal brukes til å investere i Norge, i kunnskap, infrastruktur og skattelettelser som gir bedre betingelser for vekst i næringslivet og i samfunnet som helhet. Stoltenberg II-regjeringen har dessverre bare brukt 20 pst. av oljepengene på slike framtidsrettede tiltak i sin regjeringstid. Høyre vil bruke de rundt 500 milliarder kr som oljefondet vil få tilført de neste årene, på nettopp det landet vårt trenger mest: bedre og sikrere veier, jernbane, sjøfart og luftfart. I tillegg skal vi satse på utdanning og gi bedriftene vilkår som gjør dem solide, også i konkurranse med bedrifter i andre land. Behovene er store, og ønskelistene er lange. Høyre sier ja til lange utbyggingsstrekninger og nei til klatting. Høyre sier ja til sammenhengende utbygging og nei til årsbudsjettstyrte veiutbygginger. Hadde vi gjort med E18 gjennom Vestfold som vi gjør med OPS-prosjektet Grimstad–Kristiansand, hadde E18 til Tønsberg stått ferdig fire år og to måneder tidligere. Da hadde vi kanskje vært ferdig med ny E18 gjennom Vestfold, jobbet oss gjennom Telemark og tatt fatt på den siste biten gjennom Aust-Agder nå. Vi må øke plankapasiteten, slik at vi faktisk har noe å bygge ut når pengene er tilgjengelige. Se på krisepakka til Regjeringen – blir den noe løft for veibygging? Nei, det blir en klatt her og en klatt der. Det mangler penger, og det mangler planer. Den eneste reformen Regjeringen har foreslått i denne perioden, er å overføre 17 000 kilometer riksvei til fylkene. Det er et smart trekk. Fylkene blir sittende med nesten 40 000 kilometer vei og staten med 8 000 kilometer riksvei. Problemet var bare at fylkespolitikerne hadde lest veiloven. Der står det at dersom en vei skal overdras fra en eier til en annen, skal den være i god stand. Dette kunne blitt dyrt for staten. Hvordan kan vi unngå problemet med at veiene skal være i god stand? Selvsagt, vi endrer loven og fritar staten fra sitt ansvar. Høyre sa nei og sier nei til statens ansvarsfraskrivelse. Høyre tar ansvar – vi skyver det ikke fra oss. Riksveiene må staten ta ansvar for, forfallet må stoppes. La oss komme i gang med Oslopakke 3, la oss bygge Kyststamveien, la oss få firefelts vei til Hønefoss, la oss bygge ut E6 gjennom Gudbrandsdalen og hele E18 til Kristiansand. Bygg Hålogalandsbrua, sluttfør E6 vest for Alta, og la trønderne få en innfart mot Trondheim som ikke minner om en kjerrevei. Det er mye å ta fatt på, men da må vi tenke nytt. Klimautfordringen blir ikke borte med finanskrisen, tvert imot. Skal vi komme styrket ut av krisen, må vi tenke framover. Høyre vil tenke grønt og handle blått. Vi er teknologioptimister. La oss ta i bruk teknologien for å bedre trafikkavviklingen, la oss styrke kollektivtrafikken der det er grunnlag for det. Norge er som bygd for bil, men i og rundt de større byene trenger vi buss, tog og bane. Få vekk flaskehalsene på jernbanen, legg til rette for egne superbusstraseer og sats på CO2-nøytral transport. Høyre vil gi bilister tilbud om et bedre liv, et liv uten kø, kork og kaos. Folk sitter ikke i kø fordi de liker det, men fordi det ikke finnes gode nok alternativer. Spar oss for rushtidsavgift, vi betaler nok bompenger som vi gjør. Jeg betaler kr 37,50 for å kjøre inn til Oslo – og i dag måtte jeg kjøre, for jeg var litt usikker på toget – og det var jo riktig å velge den transportløsningen i dag. I Sverige er den mye omtalte rushtidsavgiften, som de rød-grønne har omfavnet, på maks 26 svenske kroner. Man betaler altså kr 11,50 mer for å kjøre inn til Oslo enn inn til Stockholm. Allikevel ivrer de rød-grønne for ytterligere avgifter for bilistene. Hvor mye vil sosialistene at vi skal betale fordi varene må fram, fordi folk må på jobb, fordi småbarnsforeldre må levere i barnehage? Navarsete, Stoltenberg og Langeland må gjerne stå med pisken, vi skal dele ut gulrøtter. Derfor foreslår vi å øke belønningsordningen til 1 milliard kr. Men vi setter av 3 milliarder kr til utvikling av bybaner og egne kollektivtraseer. Vi vil at kommunene skal få ansvar for kollektivtrafikken slik at areal- og transportplanlegging kan gå hånd i hånd. Og så trenger vi konkurranse. NSB trenger konkurranse, Jernbaneverket trenger omstrukturering, og vi som pendler, trenger tog som går – og at de er i rute når de går! Høyre ønsker å stoppe forfallet, derfor tar vi til orde for et vedlikeholdsfond for vei og jernbane på 50 milliarder kr, dette fondet skal gi sikkerhet for at veiene blir vedlikeholdt, at hullene i veien blir tettet, og at kjøreledningen på jernbanen slutter å dette ned. Vi må få orden på infrastrukturen gjennom godt vedlikehold, og når vi bygger nytt, må vi bygge for framtiden. For å klare dette må planleggingsverktøyene bli bedre, Vegvesenet og Jernbaneverket må omorganiseres og gi større handlingsrom, kost–nytte-analysene må erstattes med bredere samfunnsøkonomiske lønnsomhetsvurderinger, og planreservene må bygges opp. Det er jo et paradoks at det i denne transportplanen er to veiprosjekt som er lønnsomme i henhold til kost–nytte. Da er det ikke rart at det er vanskelig å få gjennomslag for en skikkelig satsing på samferdsel. Vi er lei av klattepolitikken, vi ønsker en mer overordnet styring, og vi må få mer bruk av OPS. Vi foreslår derfor hele 23 nye OPS-prosjekt. Dermed ønsker vi å starte utbygging av tre–fire prosjekter hvert år i planperioden. Det har vist seg å være en god måte å finansiere og organisere prosjekter på, og framdriften har vist at en får ny vei dobbelt så raskt. Dette sparer menneskeliv, det sparer næringslivet for kostnader, og vanlige bilister føler at de får noe igjen for de avgiftene de betaler. Etter landsmøtene i Arbeiderpartiet og Senterpartiet var vi spente på om vedtak om prosjektfinansiering ville medføre endringer og mer spenst inn i NTP-behandlingen. Konklusjonen er at landsmøtebrøla ble til musepip i NTP-innstillingen. Ordet «prosjektfinansiering» er radert ut. Høyre vil at folk skal komme raskere fram og sikkert hjem. Vi vil tenke nytt, vi vil satse på trafikksikkerhet og framkommelighet. Vi vil bruke gulrot, ikke pisk. Vi vil satse på buss og bane der det er grunnlag for det, og på vei og ferje der det er naturlig. Til slutt: I Oslopakke 3, som vi også behandler i dag, var det en milepel i går, og Høyre er glad for at det nå blir fortgang i utbygging av viktige veiprosjekt i Oslo-regionen, E18 Vestkorridoren, E16 Sandvika–Wøyen, Manglerudtunnelen og andre gode prosjekter samt at det blir satt i gang en bred og offensiv kollektivsatsing bl.a. med Kolsåsbanen. Jeg vil herved ta opp Høyres forslag i innstillingen.