trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-10-18:
Miljøpartiet De Grønne er helt enig i regjeringen og støttepartienes ambisjon om å styrke satsingen på utenlandskabler for kraftutveksling mellom Norge og andre europeiske land. Det er viktig for å kunne utnytte verdien av dagens elproduksjonssystem i Norge på en mer effektiv måte, og det er ikke minst viktig for å koble Norge raskest mulig til den utviklingen av et europeisk fornybarmarked som nødvendigvis, både direkte og indirekte, må bli en veldig viktig del av det norske utenlandsmarkedet i årene som kommer. Det å være tidlig ute med å koble seg på det markedet er ytterst fornuftig. En økt satsing på utenlandskabler er også en økt tilrettelegging for å utnytte det som er en av Norges store, gjenværende uutnyttede energiressurser, nemlig havvinden, som forutsetter et slikt nett, og som kan få svært stor betydning som bidragsyter til et europeisk fornybarmarked i årene som kommer. Vi er uenig med regjeringen i at det er en god idé å gjøre dette gjennom en privatiseringsløsning av den typen som nå foreslås. Vi ser for det første motforestillingene, som ble godt beskrevet av representanten Eidsvoll Holmås, mot å definere koblingen mellom to nasjonale nett, som alle er enige om at skal være nasjonale nett, som et slags eierskapsmessig ingenmannsland hvor man kan slippe til ordninger som man ikke ønsker på det nasjonale territoriet. Det er ikke konsekvent, og det er framfor alt ikke nødvendig. Det er selvfølgelig også problematisk å åpne for en løsning som gjør at kostnader, indirekte, ved privat kabelnettutbygging kan vise seg å velte over på de norske kundene. Så er det heller ikke nødvendig å bruke denne litt kunstige privatiseringsløsningen for å få til det vi og regjeringen er enige om. Der er jeg litt bekymret for at sektorinteresser i Norge har litt for stor innflytelse på Stortinget og på regjeringen i sin frykt for høyere priser. Det er en frykt, som flere har vært inne på, som sannsynligvis er ganske overdrevet. Den langsiktige prisutviklingen på det europeiske markedet kommer snarere til å bli at strømprisene går ned, og jeg synes det er viktig at den frykten ikke blir avgjørende når man tenker hvordan man skal bygge ut det videre utenlandskabelnettet i Norge. Det er faktisk så enkelt at Stortinget og regjeringen kan instruere Statnett om å bli noe mindre tilbakeholden i sin holdning til utbygging av utenlandskabler. Miljøpartiet De Grønne vil jo oppfordre regjeringen til å være vesentlig mer offensiv overfor det systemet og det selskapet som regjeringen selv har full kontroll over, og som til og med Senterpartiet gir uttrykk for at de er tilhengere av at skal bli mer offensiv i denne utbyggingen. Da tror jeg at med en sånn holdning vil vi kunne få en bred enighet, så vidt jeg hører, i Stortinget om det som er det viktige, nemlig mer utenlandsforbindelse, og så vil man slippe det som med akkurat dette vedtaket ser ut til å bli en viss avsporing av debatten, som går på spørsmålet om privatisering eller ikke. Det trenger vi ikke. Det vi trenger, er kabler.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Vi ønsker å investere i Norge. Vi ønsker både å investere i infrastruktur og å støtte norsk næringsliv. Det har regjeringen ført en aktiv politikk for. Det som er viktig når vi gir støtteordninger, er også å se på hva slags arbeidsplasser som kan komme i Norge. Det er noen regler som vi kan være veldig selektive med hensyn til, og så er det andre regler, der staten er inne, der vi må følge anbudsregelverk om at staten ikke kan prioritere norske verft. Derfor er det viktig at en jobber med teknologiutvikling o.l. inn mot norske miljøer, for da kan en anta at kompetansen blir værende i Norge og ikke forsvinner ut av landet. Så det er litt avhengig av på hvilket nivå støtten kommer, når det gjelder i hvilken grad vi kan styre det. Men vi har allerede sett at mye av det som vi har gitt av støtte så langt, har resultert i arbeidsplasser nettopp i Norge. Det ønsker vi å videreføre. Jeg registrerte at Arbeiderpartiet i valgkampen lovte 50 mill. kr til miljøvennlige ferjer i fylkene, vi har altså gitt over 250 mill. kr i 2016 til det formålet. Det øker sjansen for at en skaper arbeidsplasser, men ikke minst vil det redusere utslipp.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Som jeg nettopp sa: Det har jo vært hensikten med den politikken regjeringen fører, nettopp å støtte opp om teknologiutviklingen på norske verft i norske klynger. Det burde ikke være en overraskelse. Som jeg også tror er kjent, har regjeringen sagt at en skal gjøre en ekstra innsats for f.eks. Marinen, der en også vil peke på norske verft når det gjelder å gjøre den jobben. Så er det slik, som jeg tror at Arbeiderpartiet er kjent med, at det er en grense for hvilke typer anbud en kan styre til norske verft, og hvilke typer anbud som skal ut i det åpne markedet. Det har vært en politikk som også Arbeiderpartiet har ført. Jeg er litt overrasket hvis ikke representanten kjenner seg igjen i det. Men når det gjelder hele den satsingen med grønn teknologi, gjennom kondemneringsordning, gjennom utvikling av hydrogenferjer, som Statens vegvesen nå skal sette i gang med, er selvsagt den underliggende tilnærmingen fra dagens regjering at vi skal skape arbeidsplasser og vekst i norsk næringsliv. Det har vært et ønske, det har vi sett resultater av, og det er noe som vi vil jobbe videre med framover. Men det er en målsetting at vi skal bygge dette landet gjennom de virkemidlene vi tar i bruk.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Jeg håper for ettertiden når en leser referatet fra denne runden, at jeg har sagt det samme i de foregående to svarene mine, at ja, det er jo hele hensikten. Hensikten er faktisk at en skal styrke norske maritime klynger, at vi skal sørge for at vi styrker konkurransekraften vår, og at vi også må få erfaring. Jeg nevnte i mitt innlegg at noe av poenget er at en må få demonstrert teknologien på hjemmebane for å kunne nå et større marked utenlands.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Jeg er enig i at det å redusere avgifter er en god måte å stimulere markedet til å ta i bruk mer miljøvennlige teknologier på. Derfor har regjeringen allerede sørget for at elavgiftene for landstrømanlegg er redusert. Her har vi samarbeidet veldig godt med Kristelig Folkeparti og Venstre. Vi har også sørget for at det er rabatt på losberedskapsavgiften, som skipene får hvis de har miljøteknologi. Når det gjelder havneavgifter, er det ofte avgifter som fullt og helt er styrt av den enkelte havn, og det skal i utgangspunktet være for betaling av kostnader. Jeg er litt skeptisk til at vi skal pålegge dem den type avgiftsreduksjoner hvis vi ikke ser hvilke konsekvenser det har for drift av havnen, slik at en ikke får røde tall. Det er ingenting i dag som hindrer havnene i å kunne gjennomføre den typen miljøtiltak, men for å kunne gjøre det til en universell ordning for alle ville jeg vært litt tryggere på hvilke eventuelle negative konsekvenser det ville hatt, før jeg hadde anbefalt det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Det er et område som mer ligger under andre statsråder enn meg. Vi bidrar gjerne med å gi en oversikt over det skriftlig, men jeg føler meg ikke kompetent til å kunne ta det her jeg står nå, rett og slett fordi det ikke er på det området vi har jobbet. Men på det området vi har jobbet – med Statens vegvesen og fergestrekningene, det er derfor jeg snakker med litt mer tyngde om det – ser vi at på de fergestrekningene som har en så kort karakter at en kan ha batteriteknologi som en vet tar en til begge sider, med ladeanlegg på begge sider, stiller vi krav om det. Vi har også sett – som jeg har nevnt – at hydrogenfergeutvikling skjer, nettopp for å ta de skrittene videre. Men det er et løp som tar noen år. Samtidig vet vi at det er noen strekninger som i dag er så lange og så krevende værmessig, f.eks. Boknafjorden og Bjørnafjorden, at det å stille krav om ren batteriteknologi der anser vi ikke å være forsvarlig. Men det å ha en kombinasjon der en gjerne ser på hybridteknologi med biodiesel e.l. i bunnen, mener vi er et godt skritt fra den teknologien som rår i dag. Så skal jeg gjerne bidra med skriftlig informasjon om det angjeldende spørsmålet.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Når det gjelder f.eks. landstrømanlegg, som han tok opp når det gjaldt Hurtigruten, er det i dag flere landstrømanlegg enn det har vært noen gang før. Det betyr at det skjer en utvikling her, og Enova har flere midler til å bygge ut landstrømanlegg enn de har hatt noen gang før. Samtidig er det sånn at jeg faktisk trodde vi var enige i denne sal om at når det gjelder hvor landstrømanleggene skal bygges, er det fagkompetansen i Enova som skal bidra med det, ikke etter politisk styring fra Stortinget direkte eller fra regjeringen direkte. Det representanten Eidsvoll Holmås egentlig argumenterer for i den kritikken han har mot regjeringen, er at det er regjeringen som skulle pekt på at Hurtigruten har et fortrinn når Enova skal behandle alle sine søknader, og sagt at Hurtigruten skal få innfridd alle sine ønsker. Jeg kan godt forstå at det hadde vært interessant – jeg har nylig hatt møte med Hurtigruten der dette var et tema. Men jeg tror fortsatt ikke det er smart at vi som er politikere, skal gå inn og overstyre det som vi fram til nå egentlig har sagt skal være en faglig tilrådning, nemlig at Enova skal ha rollen å tildele penger og sørge for at vi bygger ut til størst mulig nytte.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Stortinget vedtar det Stortinget gjør, og regjeringen vil følge opp de vedtak Stortinget fatter, uavhengig av hva slags partiflertall som står bak dem. For å oppklare den diskusjonen Arbeiderpartiet nå for fjerde gang prøver å dra opp, som jeg mener det ikke er grunnlag for, vil jeg si: Dagens regjering har gjennom tre år vist at vi skal bygge dette landet, vi skal skape arbeidsplasser, vi skal styrke norsk næringsliv og vi skal styrke norsk eierskap. Vi vedlikeholder infrastrukturen der den har forfalt tidligere. På samme måten ønsker vi å bidra til å styrke norsk verftsnæring, norsk skipsfart, den norske sjømann. Vi ser at enkelte aktører klager på at den norske sjømannen får for gode rammebetingelser nå gjennom de endringene som regjeringen har foreslått i statsbudsjettet for 2017. Jeg mener de er høyst nødvendige. Det er ingen grunn til å tvile på at når det som nå er et flertall for forslag nr. 1 har som mål at vi skal stimulere til å øke ordremengden på norske verft, er det det regjeringen kommer til å gjøre. Det kommer til å være helt i tråd med de tankene regjeringen har hatt rundt mye annet vi har gjort, som bl.a. ble synlig for et par uker siden ved at når vi nå skal ha nye skip til Forsvaret, skal vi få dem bygd på norske verft. Det er ingen politikkendring der. Tvert imot – det er god politikk i tråd med måten regjeringen tenker på. Det står faktisk litt i kontrast til det forslaget som Arbeiderpartiet her har argumentert for, der det ikke har stått noe om at dette skal være skip som bygges ved norske verft, der det ikke har vært et mål om å øke ordremengden, men som derimot har sagt at norske verft skal kunne tilby nullutslippsskip for alle skipstyper innen 2030. Vi må forholde oss til hva Stortinget faktisk har vedtatt hvis regjeringen skal kunne følge det opp på en god måte. Det som Arbeiderpartiet har argumentert for, er at vi skal bidra til at Norge kan utvikle og levere nullutslippsskip for alle skipstyper innen 2030. Det betyr ikke bare store oljetankere, supertankere, Suezmax, tørrbulkskip som skal kunne gå gjennom Panamakanalen. Dette er skipstyper som norske verft ikke har bygd på mange år – ja mange tiår – og noen av dem har vi aldri bygd før. Jeg forstår ikke hvorfor vi skal gjøre norske verft i stand til å utvikle ulike skipstyper som de selv sier at Norge ikke har noen fortjeneste på å utvikle fordi arbeidskraften er for dyr. Det som derimot norske verft har påpekt, er at en må sørge for at en får utviklet skip som er teknologitunge, der verdiene om bord er langt høyere enn verdien av stålet. Det er der norske verft skal utvikle seg, det er der vi skal kjempe om å skape arbeidsplasser. Det er der vi faktisk skal sikre framtiden vår. Da synes jeg at det forslaget som nå ligger an til å få flertall, er mye bedre rettet mot å ivareta norske verftsindustri og ivareta norske teknologimiljøer. Jeg skal love at regjeringen kommer med iver til å jobbe for å innfri de vedtakene som Stortinget fatter.
Helge Orten (Høyre), 2016-10-18:
Vi har et næringsliv og en maritim klynge som over tid har vist stor omstillingsevne og innovasjonskraft, og som har vært tidlig ute med å ta i bruk ny og mer miljøvennlig teknologi, f.eks. LNG- og elferge. Samtidig har rederier, verft og leverandører vært i front og utviklet mer energieffektive skrog og propeller, rett og slett fordi det lønner seg. Det er disse bedriftene som også vil være avgjørende for at vi skal nå målsettingen om nullutslipp i skipsflåten. Forslagsstillerne ønsker en egen tiltakspakke for dette formålet, men tiltakspakken ligger jo der i stor grad allerede, og har blitt forsterket av både regjerings- og samarbeidspartiene i hvert budsjett. Aldri har vel Forskningsrådet, Innovasjon Norge og Enova hatt større muskler til å stimulere til utvikling av ny miljøteknologi og tilrettelegge infrastrukturen som er nødvendig. Det finnes gode ordninger med god tilgang på penger som bedrifter kan søke på. Har en et godt prosjekt, vil det forundre meg veldig om det ikke får støtte gjennom virkemiddelapparatet. I tillegg er det etablert en kondemneringsordning for skip, som skal bidra til økt utskiftningstakt særlig i nærskipsflåten. Landstrøm er et annet tiltak, som har vært nevnt tidligere i dag: Det er mulig å søke om midler gjennom Enova, og flere havner har fått tildeling. Senest i vår ble det tildelt 82 mill. kr til 13 havner. Det er viktig å prioritere de havnene der effekten er størst. Det er ikke sikkert at det er kostnadseffektivt å tilby dette i alle havner, særlig der det knytter seg store kostnader til infrastrukturen til havna, og der trafikkgrunnlaget er lavt. Da kan det kanskje være andre løsninger som er like relevante. Som offentlig myndighet har vi selv en viktig rolle som stor innkjøper av f.eks. ferge- og hurtigbåttjenester. Når nye anbud rulles ut, blir det stilt strengere utslippskrav. Det ble f.eks. nylig tildelt en kontrakt fra Anda-Lote, med nullutslippsløsninger. I statsbudsjettet for 2017 er det varslet et utviklingsprosjekt for hydrogenferge. For å gjøre det mer attraktivt for fylkeskommunen å stille krav om nullutslipp er det etablert en egen ordning for å styrke kompetansen hos både fylkeskommunen og rederiene, samtidig som Enova gir betydelige tilskudd til ladeinfrastruktur. For eksempel har Hordaland fylkeskommune og Møre og Romsdal fylkeskommune fått tilsagn om til sammen 300–400 mill. kr til dette formålet. Samtidig må vi ikke glemme at skipsfarten er den dominerende transportformen for gods, med god miljøeffekt målt opp mot alternativet, og at det er gjort flere tiltak for å styrke skipsfartens konkurranseevne. Avgiften er redusert med mer enn 100 mill. kr, en forbedret farledsbevisordning er på plass, miljødifferensierte losavgifter er etablert, og det gjennomføres betydelige investeringer i farleden for å styrke sjøsikkerheten. Og i budsjettet for 2017 er det også foreslått en tilskuddsordning for å få mer gods over fra vei til sjø. Det skjer mye bra, men det kan helt sikkert skje enda mye mer. Vi vil fortsette å styrke disse ordningene framover.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Siden mange av representantene, særlig fra opposisjonspartiene, har snakket om Enova, finner jeg grunn til å komme med noen avklaringer. Jeg har lyst til å begynne med å si at sammen med samferdselsministeren, resten av regjeringen og samarbeidspartiene i Stortinget er jeg glad for å kunne peke på det faktum at Enovas og myndighetenes arbeid med å stimulere til lavere klimagassutslipp, mer bruk av fornybar energi i transportsektoren under denne regjeringen er blitt kraftig økt. Enova bruker i dag langt mer midler på elektrifisering og på å ta i bruk fornybar energi og redusere drivstofforbruket i transportsektoren enn Transnova noensinne brukte under den rød-grønne regjeringen. Det gjør det mulig å satse på å erstatte fossil energi i biler og ikke minst på den maritime siden. Enova-avtalen som ble inngått under den rød-grønne regjeringen, må jeg få lov å minne om, peker på at for å være kvalifisert til å få Enova-midler må man være registrert i NOR- eller NIS-registeret eller ha aktivitet på norsk sokkel. I det ligger det at det er teoretisk mulig å bruke leverandører også utenfor Norge. Når det gjelder en av de store satsingene, vet vi at teknologi utviklet i Norge, men som er eid fra Tyskland, er helt grunnleggende for å lykkes med dette. Siemens er et eksempel på et selskap som er kommet langt, men som har veldig mange av sine aller beste folk på helelektrisk og delelektrisk framdrift plassert på norsk jord – med andre ord: skape aktivitet, norske arbeidsplasser og norske skatteinntekter. Den store satsingen, den store tildelingen fra Enova er gått til Hurtigruten. Jeg er kanskje inhabil siden jeg er født i Vesterålen, men jeg må si at Hurtigruten må være noe av det norskeste vi har, og vi vet også at veldig mange av de leverandørene som kommer til å jobbe sammen med Hurtigruten, kommer til å være norske leverandører. Det er bra. Den andre store satsingen er å muliggjøre helelektrisk og delelektrisk drift av fergeflåten vår. Der ligger det i sakens natur på mange måter at den infrastrukturen nødvendigvis må ligge i Norge, noe den også gjør siden disse fergene har en tendens til å gå mellom to norske havner. Det er en annen av de store satsingene for å redusere klimagassutslipp fra maritim transport i Norge. Så skal denne regjeringen før jul framforhandle en ny avtale med Enova. Jeg er veldig glad for at det har vi hatt god mulighet til å diskutere i Stortinget. Jeg kommer selvfølgelig til å følge opp de føringene som ligger fra regjeringspartiene og samarbeidspartiene fra energimeldingsarbeidet, som Stortinget gjennomførte før sommeren. Det vil jeg selvfølgelig gjøre i tett samarbeid med samferdselsministeren og med medlemmene av energi- og miljøkomiteen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Oppdragsbrevet til Enova er selvfølgelig viktig. Det som er enda viktigere når vi nå har en femårsavtaleperiode med Enova som utløper 31. desember 2016, er selvfølgelig den nye avtalen med Enova, som vil ligge til grunn for arbeidet til Enova. Det er det som er det viktige arbeidet som departementet og jeg jobber med nå. Vi har sagt til Stortinget i energimeldingen at vi mener det er naturlig å øke satsingen innenfor transportområdet i Enova. Det har fått bred støtte fra et stort flertall i Stortinget. Det vil selvfølgelig komme til syne når en ny avtale skal inngås.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Jeg synes representanten Aasland er oppsiktsvekkende kritisk til modellen Enova styres etter. Det er av to årsaker. Den ene årsaken er at jeg mener at dette er en veldig effektiv måte å sikre at vi får ut mest mulig nettopp innovasjon og nyskaping av den modellen, og å sikre at vi får mest mulig energisparing og mest mulig klimagassutslippsreduksjon av den organiseringen. Den er den ene grunnen. Det har jeg redegjort grundig for i energimeldingen. Den andre grunnen til at jeg er overrasket over at representanten er såpass tydelig i sin kritikk av prinsippene som ligger til grunn for styringen av Enova, er at disse prinsippene som ligger til grunn for dagens avtale, er jo skapt av Arbeiderpartiet og den rød-grønne regjeringen. Det er jo den avtalen som ligger til grunn for det arbeidet Enova gjør i dag. Når det er sagt, er hele rasjonalet bak Enova å bidra til teknologiutvikling, bringe fram innovasjon og bringe nye teknologier inn i markedet. Det vil selvfølgelig være førende også for den nye avtalen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Nå må jeg gå tilbake til det jeg sa fra talerstolen. Under denne regjeringen har myndighetenes satsing på å redusere klimagassutslippene og effektivisere energibruken innenfor transport blitt kraftig økt allerede. Også i det budsjettet som er styrende for Enovas arbeid i 2016, er det langt høyere enn det på noe tidspunkt var under de rød-grønne. Det er det ene. Det andre er at denne regjeringen i energimeldingen legger fram en idé til Stortinget om at vi ønsker å fortsette denne styrkingen. Det har fått et betydelig flertall i Stortinget, og det vil selvfølgelig også bli fulgt opp i en ny avtale med Enova. Vi ser jo at dette fungerer. Norske leverandørindustribedrifter deltar aktivt i å bringe fram nye teknologier, bringe fram innovasjon og flytte ny klimaeffektiv teknologi til markedene, både nasjonalt og globalt.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Selv om jeg noen ganger misliker det sterkt, må jeg anerkjenne at jeg er statsråd i en mindretallsregjering, og jeg er veldig klar over det sterke engasjementet Ola Elvestuen og Venstre har vist i spørsmålet om hydrogensatsing over lang tid. Jeg er glad for det gode arbeidet som er gjort i forbindelse med energimeldingen, og det er selvfølgelig slik at vi også vil følge opp den veldig tydelige bestillingen flertallet ga til regjeringen når det gjelder hydrogen. Hydrogen kan komme til å spille en rolle både hva gjelder å redusere klimagassutslippene fra norsk gassproduksjon, for å redusere klimagassutslippene fra global maritim transport og selvfølgelig også for å redusere klimagassutslippene fra veitransport. Det er også gjort framskritt hva gjelder å drive tog på hydrogen. Dette er veldig spennende, og det vil selvfølgelig bli fulgt opp i det videre arbeidet med nye avtaler med Enova.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
La meg først peke på den åpenbare misforståelsen til Heikki Eidsvoll Holmås når det gjelder uoverensstemmelse mellom de to statsrådene som er til stede. Det som er helt klart, er at alt det spennende som skjer nå, og forhåpentligvis også i Bergen Havn og i en lang rekke havner i Norge, er et resultat av at regjeringen med støtte fra stortingsflertallet kraftig har økt satsingen innenfor transportområdet i Enova. Det gjør at det bygges ut ladeinfrastruktur for hel- og delelektriske fartøyer i store deler av landet. Det er helt riktig som representanten fra Hordaland peker på, at Bergen hadde en forholdsvis solid og stor søknad inne, som ville ha spist veldig mye av budsjettet. Jeg er glad for at det nå er etablert god dialog mellom Enova og Bergen Havn og Bergen kommune om det spørsmålet.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Det jeg har snakket om når det gjelder bevilgninger til Enova, er de pengene som er satt av til transportområdet. Det har vært viktig for regjeringen å øke satsingen på transportområdet. Det er også noe som har fått støtte fra et bredt flertall i Stortinget – ikke bare at vi har økt bevilgningene til transportområdet, men også at det er noe som skal videreføres i ny avtale med Enova etter jul i år. Når det gjelder spørsmålet om hvilke havner som blir prioritert, mener jeg at det har vært kommunisert veldig tydelig. Det er de havnene der vi får mest utbytte av de investeringene som blir gjennomført, i form av energieffektivitet og reduserte klimagassutslipp. Det har vi også redegjort grundig for i energimeldingen til Stortinget i vår.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Jeg er glad for at denne debatten først og fremst kjennetegnes av det aller, aller viktigste suksesskriteriet for, grunnlaget for, det norske oljeeventyret, nemlig at det er et bunnsolid og bredt flertall i Stortinget som står bak de store og viktige linjene. Jeg må si at det gikk så langt at jeg ble bitte litt overrasket over at det tilsynelatende var sånn at SV genuint ønsket å få Castberg-oljen på land – for å få den på land må den jo først opp, og det trodde jeg vel for så vidt at SV var imot. Men la nå det ligge. Det er uansett et bredt flertall. En av de tingene som har ligget i bunnen hele tiden, er at hovedmålsettingen for norsk petroleumspolitikk og norsk energiforvaltning har vært at vi skal forvalte disse fantastiske ressursene våre på en måte som på kort og lang sikt skaper størst mulig verdi, men også at det er innenfor forsvarlige og strenge rammer hva gjelder helse, miljø og sikkerhet. Det har skapt hundretusenvis av arbeidsplasser i praktisk talt alle norske kommuner, og det at det er et så bredt flertall bak de store linjene, gjør også at norsk sokkel anses for å være et trygt sted å investere, også når det er tøffe tider. Men skal vi også i framtiden klare å bygge denne suksessen videre, er vi avhengig av at industrien lykkes med å håndtere de lønnsomhetsutfordringene som man nå står i. Høy aktivitet og nye investeringer er avhengig av at vi klarer å få kontroll på kostnadene. Det at man lykkes med det, er helt avgjørende for om man skal lykkes med nye investeringer, f.eks. Castberg, som allerede har vært nevnt. Det som har skjedd i denne konkrete saken, er at det startet med at Det norske kjøpte Marathon og dermed gikk fra én til to driftsorganisasjoner. Da var det naturlig at man samlet fellesfunksjonene på ett sted, og man valgte å gjøre det i Stavanger. Senere ble også BP en del av dette, og man har nå sagt at man skal ha hovedkontoret i Oslo, men driftsorganisasjonene for Alvheim og Aasen der de i dag ligger, altså i Stavanger og i Trondheim. Forslagsstillerne kommer fra partier som har litt forskjellig tilnærming til EØS-avtalen, kan man kanskje si. Det er sånn at forslaget går inn på forhold som berører våre konkurranserettslige forpliktelser innenfor rammen av EØS-avtalen, men de er også reflektert i petroleumsloven § 10-2, som ble endret, med et bredt flertall i Stortinget, riktignok, under regjeringen Stoltenberg. Den politikken mener jeg er klok. Den politikken viderefører jeg. Når det gjelder spørsmålet fra representanten Marit Arnstad, må jeg peke på det som vi har svart i brevet vårt til Stortinget, datert 5. april 2016. Der framgår det – altså for Ivar Aasen-feltet – bl.a. at: «Samlet er det i driftsorganisasjonen planlagt en bemanning med egne ansatte og innleide ved produksjonsstart på om lag 60 med arbeidsted i Trondheim.» Utover det har jeg ingen ytterligere kommentar.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Etter å ha bodd i Trondheim siden 1997 kan jeg i hvert fall bekrefte at det er veldig mange trøndere som er veldig stolte av det Det norske har bygd opp de senere år med utgangspunkt i hovedkontoret midt på Trondheim torg. Så vet jeg ikke om det var representanten Arnstad eller noen andre som pekte på det faktum at skiltet var tatt ned. Jeg vet ikke om jeg går langt inn i en lokalpolitisk debatt nå hvis jeg sier at jeg håper man setter opp et nytt skilt med Aker BP på, men det kan godt hende at det skal behandles i bygningsrådet i Trondheim, så det burde jeg sikkert holde meg for god til. Det norske har blitt en viktig del av den nye Aker BP, en av de store og framoverlente aktørene på norsk sokkel, som vil være viktig for å styrke konkurransekraften til norsk sokkel og skape verdier i framtiden. Det vil ikke være riktig av meg – representanten Arnstad har selv lang erfaring fra den jobben jeg har – å spekulere på hypotetiske problemstillinger. Aker BP, eller Det norske, har vært krystallklar på at dette foreligger det ingen planer om for tiden.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Det er en forutsetning for aktivitet på norsk sokkel at rettighetshaverne på norsk sokkel forholder seg til de vedtak som blir gjort. Det kan jeg si på generelt grunnlag, og det er også representanten Arnstad veldig godt kjent med. Jeg har lyst til å referere til det den rød-grønne regjeringen la fram og fikk flertall for, utover regjeringspartiene – fra petroleumsloven § 10-2: «For å sikre etterlevelse av første ledd kan departementet i det enkelte tilfelle, og i den grad det anses nødvendig i forhold til omfanget av rettighetshavers virksomhet, oppstille særskilte krav til rettighetshavers organisasjon i Norge.» Og så: «Departementet kan også, dersom hensynet til god ressursforvaltning eller helse, miljø og sikkerhet tilsier det, pålegge rettighetshaver å bruke bestemte baser.» Dette er en lovformulering som har fått flertall etter forslag fra de rød-grønne, og som jeg mener er en klok tilnærming til norsk petroleumsforvaltning.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Jeg er enig i at nå er vi i ferd med å få på plass en situasjon for forsyningssikkerheten i Norge som er robust, som er god. Vi har dessverre bak oss rundt noen og tjue år med litt lite transmisjonsnettbygging, men nå er vi i ferd med å få på plass en tilstrekkelig grad av forsyningssikkerhet i noen år framover. Jeg tror at noe som i hvert fall vil være livsfarlig, er hvis vi nå setter oss ned og sier at nå er vi ferdig med å bygge transmisjonsnettsystemet vårt, nå er vi ferdig med å bygge mellomlandsforbindelsene. Tvert imot vet vi at EU mener at vi også i tiden framover skal fortsette å bygge sammen våre europeiske kraftsystemer. Det tror jeg også er riktig, men, som sagt, det foreligger ingen planer nå om raskt å etablere flere utenlandsforbindelser, mens i framtiden vil det kunne være naturlig. Da tror vi at konkurranse er bra for bl.a. å få ned kostnadene ved bygging av disse kablene.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Jeg kan bekrefte at Statnett har regjeringen i ryggen i den virksomheten de driver. Jeg er glad for at det sannsynligvis er et enstemmig storting som står bak at Statnett nå øker mellomlandshandelskapasiteten fra 20 pst. til ca. 30 pst., som er langt høyere enn de vel 15 pst. som EU har satt som mål for sitt arbeid. Det er jeg, som sagt, glad for. Mellomlandshandelen med kraft tjener både norsk verdiskaping og klima på en god måte. Så har jeg forsøkt å redegjøre både i proposisjonen, i svarene til Stortinget og i dag for at det er mange gode grunner til at også ikke-statlige aktører, først og fremst i praksis offentlig eide kraftselskap, skal få lov til å utvikle denne typen prosjekter. Det handler om risikodeling, at ikke transmisjonsnettkundene skal ta hele risikoen. Det handler om teknologiutvikling, det handler om nye forretningsmodeller, og det handler om å skaffe til veie finansiering av denne typen infrastruktur.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Grunnen til at vi ikke har adressert dette i proposisjonen, er bl.a. at vi vet at mellomlandskapasitet påvirker det norske kraftsystemet forskjellig avhengig av hvor de går hen, påvirker kraftsystemet i de landene vi bygger oss til på forskjellige måter, og der vi har lang tradisjon med dette med Sverige og Danmark, og der det er en gjensidig respekt for at det er gjensidig nytte ved det vi gjør, har vi delt regningen 50–50. Hvordan dette vil se ut i framtiden, det å lovfeste hvordan dette skal gjøres, mener jeg ikke er klokt, fordi dette må myndighetene kunne vurdere fra sak til sak.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Jeg noterer meg at både den forrige spørreren og representanten Arnstad er veldig bekymret for dette. Vi endrer altså loven tilbake til slik den var i 2013. Den loven som vi vedtar i dag, gjaldt altså i sju og et halvt år, under den siste rød-grønne regjeringens regime, til regjeringen selv la fram et forslag til Stortinget og sa at dette fikk begrensede økonomiske og administrative konsekvenser. Til spørsmålet fra representanten Arnstad: Er det aktuelt med både anleggsbidrag og en eller annen form for innhenting av superprofitt? Ja, det er det selvfølgelig, men å stå her og gi noen garantier nå – vi er enige om, håper og tror jeg, at forskjellige mellomlandsforbindelser vil gi forskjellig effekt på både det norske systemet og det systemet de påvirker utenfor Norge. Så nå å si at vi har en klar formel på dette, er ikke rett, men normalavkastning har vi lang erfaring med å operere med i Norge. Det vil ikke være problematisk å operere med normalavkastning også på denne typen infrastrukturprosjekt.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Som jeg sa tidligere i dag, delvis som et forsøk på å være morsom og delvis som uttrykk for en forholdsvis hard realitet: Jeg er statsråd i en mindretallsregjering og forholder meg til det Stortinget vedtar. Stortinget vedtar i dag at jeg skal komme tilbake til Stortinget og presentere en modell for hvordan dette kan gjøres. Det vil jeg selvfølgelig gjøre. I den modellen må vi selvfølgelig vurdere spørsmålet om superprofitt, spørsmålet om hvordan anleggsbidrag skal håndteres, og spørsmålet om normalavkastning. Det kommer Stortinget til å be meg om i dag, det vil jeg komme tilbake til. Så vet vi – det vet representanten Arnstad også veldig godt – at når det gjelder det at denne konsesjonen havner på norske energimyndigheters bord, skjer det verken i morgen eller neste år, antageligvis. Det skjer noen år fram i tid. Men nå sender et flertall på Stortinget – og etter hvert et forholdsvis betydelig flertall på Stortinget – et klart signal til industrien om at dette er noe vi kommer til å jobbe videre med.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Var det et spørsmål i det?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Jeg oppfattet ikke helt spørsmålet, men jeg kan likevel si det samme som jeg sa i sted: Dette er en tilbakeføring av loven til slik den var i 2013, og slik den hadde vært i sju og et halvt år, mens representanten Eidsvoll Holmås satt i regjering. Vi har lang tradisjon i Norge for å operere med en type grunnrentebeskatning etter normalavkastning – begge er deler av energiforvaltningen. Så er det helt klart at det vil være stor forskjell på hvordan en ny, femte kabel til Danmark vil påvirke vårt system og det danske systemet, og hvem som har mest nytte av den kabelen. Det samme vil være tilfellet med en eventuell ny kabel til Storbritannia, Nederland, Tyskland osv. Å si nå at sånn og sånn skal det håndteres, ville ikke vært riktig. Forskjellige prosjekter må nødvendigvis kunne håndteres på forskjellig vis.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Da jeg hørte innlegget til representanten Giske, må jeg si at det hørtes nesten ut som at Arbeiderpartiet er tilhenger av å forby ikke-offentlig eierskap i det norske kraftnettet. Det har ikke Arbeiderpartiet vært for tidligere, det er i så fall nye toner. Tvert imot er det sånn at her åpner norsk energilovgivning for hundre prosent privat eierskap i lavereliggende nett, det som om kort tid vil være hele regionalnettet, hele distribusjonsnettet. Det lever jeg godt med. Jeg var ikke klar over at Arbeiderpartiet var imot det. Stortinget har i forbindelse med behandlingen av denne saken sagt at nettkundene ikke skal bære kostnader for investeringer på land gjennom økt nettleie. Det mener jeg er rimelig forutsigbart, og jeg mener at det er helt greit. Når det gjelder spørsmålet om hvorfor det private er så viktig, er det nettopp fordi de to kablene vi nå er i ferd med å bygge, har en total kostnad på rundt 15 mrd. kr. Jeg er glad for å kunne si at veldig mye av de 15 milliardene havner i norsk leverandørindustri, bl.a. i Nexans i Halden. Men det er altså en kostnad på 15 mrd. kr. Det å få private inn for å dele denne risikoen, ta denne risikoen, mener jeg er fornuftig. Det bør ikke være overraskende nødvendigvis at de tre–fire partiene som står bak dette nå, mener det. Det er en ideologisk skillelinje i norsk politikk. Men det bidrar både til risikoavlastning og til at vi kan lete fram nye og smartere måter å bygge denne typen infrastruktur på. En av de i dette tilfellet ikke-statlige aktørene på europeisk nivå som allerede har bygd ut mellomlandshandelskapasitet, er nettopp vårt eget Statnett, som i og for seg er et statlig foretak, men som ikke har lagt den kabelen mellom Norge og et annet land, men mellom Sverige og det kontinentale Europa. Så det finnes modeller for gjennomføring av dette. Jeg er trygg på at vi også skal klare å finne en fornuftig måte å håndtere hvordan normalavkastning og inntekter utover normalavkastning kan tilfalle fellesskapet og transmisjonsnettet i framtiden. Som sagt, alle kjenner til prosjektet mellom Norge og Storbritannia, og inntil videre er det det eneste prosjektet som det er noe monn i, men selv det prosjektet ligger mange år unna gjennomføring, og vi har vært tydelige på at det er fornuftig å vente til vi ser at de to vi har under bygging, kommer i drift før vi gir flere konsesjoner.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Det var representanten Holmås som fikk meg til å be om ordet. Han peker på at det er et potensielt tap på tre områder ved at private faktisk bygger en kraftkabel. Han peker på økt nettleie gjennom at det bakenforliggende nettet må forsterkes, han peker på at verdien av eksisterende kabler potensielt kan gå ned hvis man bygger en ny kabel, og han peker på at en kabel påvirker kraftprisen positivt og negativt – potensielt også med økning i kraftprisen. Jeg vil si at hadde han snakket om at Statnett bygde en kabel til, hadde han hatt rett på alle de tre områdene. Med de forutsetninger Stortinget har lagt til grunn om at bygging av en eventuell privat utenlandskabel ikke skal påføre nettkundene ekstra kostnader, hadde han ved utbygging av en privat aktør hatt rett på bare to av dem. Det er åpenbart at jo større og mer krevende flaskehalsen er, jo mer flaskehalsinntekter vil det være på den kabelen. For hver kabel vi bygger ny til det vesteuropeiske markedet, svekker man marginalt verdien av de kablene som ligger der fra før. Det påvirkes altså ikke av om det bygges av Statnett eller av en privat aktør. Det betyr på ingen måte at det bidrar til at prosjektet blir samfunnsøkonomisk ulønnsomt all den tid man har andre positive effekter, enten i vårt kraftsystem eller i kraftsystemene i Europa.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-10-18:
Først til grønt batteri. Det mener jeg gir et bilde av det norske kraftsystemet som overhodet ikke reflekterer virkeligheten. Det er et begrep som er lansert i det europeiske ordskiftet av tidligere utenriksminister Jonas Gahr Støre, nåværende partileder i Arbeiderpartiet, og han kan kanskje svare på hvordan han kom på det begrepet. Jeg mener at representanten Aasland i sitt innlegg nok en gang sauser sammen prinsippspørsmålet om private skal få lov til å bygge utenlandskabler, og om vi skal bygge flere utenlandskabler. Vi har grundig vist til – det har flere referert til i dag – at flaskehalsinntektene fra f.eks. NorNed-kabelen gir et netto bidrag i den tiden den har vært i drift, på minus 600 mill. kr i transmisjonsnettleie til norske forbrukere. Så i den grad den typen profitt, altså superprofitt, skulle oppstå, har vi pekt på, stortingsflertallet har pekt på at kostnadene ved å bygge denne typen kabler ikke skal påfalle transmisjonsnettkundene – altså 100 pst. anleggsbidrag. Vi har lang tradisjon i dette landet for å operere med normrente. Det vil ikke være noe problem å få på plass på dette også, og Stortinget kommer i dag antageligvis til å vedta at vi skal komme tilbake med en sak til Stortinget hvor disse spørsmålene, særlig dette med normrente og superprofitt, blir avklart. Anleggsbidrag har Stortinget allerede slått fast skal sørge for at det ikke påfaller transmisjonsnettkundene noen ekstra kostnader. Kan vi garantere dette med at en teoretisk utenlandskabel en eller annen gang i framtiden vil påvirke kraftprisen eller ikke? Det er selvfølgelig fullstendig umulig, men det jeg kan garantere, er at det er kapasiteten i kabelen som avgjør hvorvidt og hvordan en påvirker strømprisen, ikke hvem som gir den. Så mener jeg representanten Heikki Eidsvoll Holmås hadde et veldig godt poeng. Han pekte på at vi har eksportert volum tidligere – i framtiden kommer effekt til å bli mye viktigere. Og man må ikke være veldig langt ut på høyresiden i markedsorienterte partier i Norge for å forstå at hvis man kjøper noe billig, som overskudd av vind og sol, og selger når det er dyrt, når sola ikke skinner og vinden ikke blåser, er det en god forretningsmodell, mener jeg, uavhengig av ideologisk ståsted. Hvis man stenger inne et produkt, hvis man stenger gasseksporten, går gassprisen vår ned. Hvis man graver et stort hull i E6-en, går prisen på fisk i Nord-Norge ned, men det svekker altså verdiskapingen og muligheten til å finansiere velferdsstaten i tiden framover. Så mener jeg at representanten Elvestuen hadde et veldig godt poeng. Dette er et gjennomregulert område, hvor norske energimyndigheter har full kontroll over hvem som får konsesjon og ikke, og hvilke vilkår de får konsesjon etter. Det blir ikke endret uansett hva Stortinget måtte vedta i dag.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-10-18:
Det er en enstemmig innstilling, så vi skal ikke lage en veldig stor debatt av det, men jeg vil bare poengtere fra vår side at skapingen av ringvirkninger rundt om i landet, og at oljevirksomheten har bygd Norge, er et faktum. Det er ikke bare tomt innhold i festtaler. Det har blitt skapt arbeidsplasser, og det skapes arbeidsplasser landet rundt. Det skal vi ha in mente. Så er det helt riktig at det har vært en klar politisk målsetting helt fra første stund – og tverrpolitisk enighet om – at oljevirksomheten skal bygge landet. Den skal gi ringvirkninger rundt på land. Det er også sånn at det er ikke sikkert at det som var gode virkemidler på 1970-, 1980- og 1990-tallet, er det som er de gode virkemidlene i dag. Vi skal være tro mot målene, men vi skal være utro mot virkemidlene, for vi skal bruke de virkemidlene som treffer best i den tiden som vi er inne i. Vi er nå inne i en situasjon som ikke er uten sidestykke. Vi har hatt nedturer i oljevirksomheten tidligere også. Vi oppgir ikke målene om ringvirkninger på land av oljevirksomheten fordi om oljevirksomheten for tiden er dypt nede. At en ikke skal opp igjen til 160 dollar fatet, er helt åpenbart, men vi må se at det vil være oljevirksomhet i landet framover. Da må vi også sørge for at de prosjektene som bygges ut, skaper arbeidsplasser. Det er også noe som selskapene må se er i deres egen interesse, at uten at det skapes arbeidsplasser, uten at det vises til ringvirkninger på land, vil den politiske og folkelige støtten til virksomheten mangle. Det er det mitt inntrykk at oljeindustrien er veldig klar over. Og så må vi som politikere tenke oss om: Hva slags virkemidler har vi for å sikre disse ringvirkningene? Så mener jeg at vi også skal ha in mente at det verste vi gjør, er å sette krav som gjør at lønnsom oljevirksomhet blir avstengt tidligere enn den ellers ville blitt. Vi er avhengige av at virksomheten på sokkelen er effektiv og blir drevet på en god måte for at den skal skape de arbeidsplassene som vi faktisk har på de feltene som er i drift, og i tilknytning til de feltene som er i drift, og at vi får nye arbeidsplasser på det som kommer, når det er mulig.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-10-18:
Arbeiderpartiet støtter byggingen av samfunnsøkonomisk lønnsomme utenlandsforbindelser. Målet med disse utenlandsforbindelsene er å styrke forsyningssikkerheten i Norge, og det er også et mål å skaffe inntekter som kommer alle strømkunder til gode med dagens system. Vi får med de to nye kablene som nå er under bygging, en 30 pst. overføringskapasitet mot utlandet. Det betyr at forsyningssikkerheten er tipp topp, for å si det forsiktig. Statnetts eierskap sikrer at inntektene, altså punkt to, kommer alle strømkundene til gode. Det er ikke behov for flere kabler nå. Vi vet at private kan drive fram prosjekter med all mulig teknologiutvikling osv., men spørsmålet mitt til statsråden er: Hvorfor gjøre en endring nå som er så dårlig forberedt, som har så få svar på alle de dilemmaer og problemstillinger som bl.a. vi i Stortinget reiser, men som også høringsinstanser har reist?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-10-18:
Jeg registrerer at det ikke er noen gode svar på hvorfor dette haster så mye at man ikke kan se på de negative virkningene det får. EU ønsker økt utvekslingskapasitet mellom medlemsstatene – 12 pst. har de satt som mål. Jeg gjentar at vi får 30 pst. utvekslingskapasitet. Og mens vi snakker om EU: Regelen i EU er at det er transmisjonsnettsystemoperatør som skal stå som eier av mellomlandsforbindelsene. Det er unntaksbestemmelser for at det kan bygges og eies private kabler når det ellers ikke ville blitt bygget fordi risikoen er for høy eller det ikke er andre som vil investere i dette. Er det sånn at vi ser for oss at det vil være så sterke behov for dette som Statnett ikke kan dekke med vår 30 pst. overføringskapasitet, at behovet vil bli så stort at Statnett ikke vil kunne dekke dette? Har ikke Statnett nok kapital til dette? Har ikke Statnett regjeringen i ryggen i sin virksomhet?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-10-18:
Jeg bare minner igjen om at det er fullt tillatt for andre aktører enn Statnett å utvikle og drive fram denne typen prosjekter. Det skjer også i dag med dagens lovverk. Det som er spørsmålet, er hvem som skal eie og drive. I debatten har det blitt sagt noe om at det også er et ønske fra regjeringen og fra posisjonen at en superprofitt skal tilfalle fellesskapet. Vi har ikke fått noe svar på hvordan man tenker seg at dette skal skje i praksis. Kan statsråden definere hva en superprofitt er? Kan han beskrive hvordan dette vil kunne tilbakeføres til fellesskapet? Vil det være på samme måte som Statnetts bidrag er inne i dette i dag? Er det mulig?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-10-18:
Jeg er relativt skremt over hvor lettvint stortingsflertallet tar på disse spørsmålene som har blitt reist fra mindretallet i komiteen. Konkurranse er bra, for det gir økt verdiskaping, blir det sagt. Men man går ikke inn og spør: Konkurranse om hva? Hvilket marked er det vi snakker om her? Er det sånn at de kablene vi her snakker om, blir lagt hver dag, og at det bare er å velge de gode løsningene? Det er det ikke. Det som er innsatsfaktoren i disse prosjektene, er kabel. Det er ikke mange fabrikker i verden som produserer den type kabel som det er snakk om for en oversjøisk forbindelse mellom Norge og Storbritannia. Det er snakk om skip til å legge disse kablene. Det er uhyre få av dem tilgjengelig i markedet. Det som konkurranse faktisk bidrar med her, vet vi. Det er å båndlegge kapasitet, og det koster penger, og det driver opp kostnadene på noe av det. Vi vet også at det i dag ikke er noe i veien for at hvem som helst kan drive fram og komme med forslag om prosjekter for utenlandsforbindelser. Vi har i dag en gruppe som har drevet fram et prosjekt som heter NorthConnect, som er en mellomlandsforbindelse til Storbritannia, og som antakelig kommer til å søke om konsesjon – ser det ut som. Odd Henriksen sier at vi har lang tradisjon med å håndtere alle de problemstillingene vi tar opp om utenlandsforbindelsene. Ja, vi har lang tradisjon for å håndtere dette gjennom eierskap av kablene, som går til Statnett, som er systemoperatør. Derfor har det ikke blitt noen problemer. Vi peker på de problemene som oppstår når man endrer det, og det har man ikke lang erfaring med å håndtere. Prisvirkningene blir bagatellisert. Nettleien – og det er først og fremst den jeg er opptatt av i dette – vil øke i og med at det ikke er godtgjort at strømabonnentene i Norge vil få tilbakeført penger på samme måte som man gjør i dag. Jeg minner om 2 250 mill. kr de siste tre årene. Tillitsvalgte ved Alcoa har i dag gått ut og forklart hvilke virkninger 1 øre/kWh i økt pris vil bety for dem. Det vil bety 29 mill. kr av et resultat som på forhånd er anstrengt i et veldig varierende marked. Superfortjenesten som det snakkes om, blir veldig lite definert. Nå får vi høre fra statsråden at dette kan tas inn gjennom skatt. Ja, det er vel og bra. Da mister eierne den såkalte superfortjenesten. Men hvor går den da? Det vet vi ingenting om, og det er det som er vårt poeng. Med dagens modell går det til abonnentene. Forslaget fra Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre blir servilt når man bare ber om en redegjørelse fra regjeringen om hvordan disse punktene skal dekkes inn.