Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-08:
Jeg ser det som et viktig samfunnsansvar å legge til rette for et godt forebyggende helsearbeid. Årlig dør ca. 7 500 mennesker i Norge av skader og sykdom som skyldes røyking. I tillegg til de som selv røyker, anslås det at mellom 350 og 550 ikke-røykere i Norge årlig dør av passiv røyking. Bruk av tobakk er den viktigste enkeltårsak til sykdom og tidlig død som kan forebygges. Som helsepolitikere er vi nødt til å gjøre noe med det. Tobakksskadeforebygging er derfor et felt jeg som helseminister prioriterer høyt. Proposisjonene som i dag behandles i Odelstinget, er et av flere viktige forebyggende tiltak for å begrense befolkningens helseskader på grunn av tobakksbruk. Jeg er glad for at flertallet i sosialkomiteen gir sin tilslutning til disse forslagene. Innføringen av røykfrie serveringssteder vil være en historisk milepæl i kampen mot de helseskader tobakk medfører. Utgangspunktet i tobakksskadeloven § 6 er røykfrihet i lokaler hvor allmennheten har adgang, på arbeidsplasser og i institusjoner. Serveringsbransjen i Norge har i snart 15 år hatt et unntak fra hovedregelen om røykfrihet i tobakksskadeloven. De som taler for mellomløsninger i denne saken, har hatt 15 år på seg til å prøve disse mellomløsningene. Det er dette unntaket som nå foreslås opphevet. Den viktigste grunnen til å innføre røykfrie serveringssteder er hensynet til de ansatte. Servitører har som følge av passiv røyking på arbeidsplassen en uakseptabelt høy risiko for å utvikle kreft eller hjerteinfarkt. Mannlige servitører er den yrkesgruppen i samfunnet som har størst generell krefthyppighet og den største hyppigheten av lungekreft og kreft i urinblæren. Den store krefthyppigheten blant servitører har mange årsaker, men passiv røyking er sannsynligvis en betydelig medvirkende årsak. Røykfrie serveringssteder vil være et viktig bidrag til bedret helse for ansatte i næringen. Derfor har det vært en viktig kampsak for fagbevegelsen. Jeg vil berømme Hotell- og Restaurantforbundet og LO for den innsatsen som er gjort i den forbindelse. Enkelte har ment at det er et paradoks at det er lov å ha røykerom for de ansatte på serveringssteder, mens det ikke skal være lov å røyke ellers i arbeidslokalet, dvs. serveringsstedet. Til dette vil jeg si at det er valgfritt for de ansatte å benytte et røykerom, men det er ikke valgfritt å oppholde seg i resten av arbeidslokalet. Dette er dessuten i tråd med det som gjelder på andre arbeidsplasser, der det er opp til arbeidsgiver å bestemme om man vil ha et røykerom eller ikke for de ansatte. I tillegg til hensynet til de ansatte på serveringssteder spiller hensynet til gjestene en viktig rolle. Mange gjester plages av røyk på serveringssteder. I tillegg til de som plages, har 120 000 astmatikere og minst like mange allergikere helsemessige problemer med i det hele tatt å gå på restauranter og andre utesteder der det er tillatt å røyke. Røykeforbudet vil gjelde på steder som serverer mat og/eller drikke og hvor det ligger til rette for servering på stedet. Steder som vil kunne være omfattet av forbudet, er bl.a. restauranter, kafeer, konditorier, diskoteker, barer, puber o.l. Det har i debatten forut for og etter at Regjeringen fremmet Ot.prp. nr. 23 kommet innspill om at arbeidsmiljøet til de ansatte på serveringssteder også kan ivaretas med mindre restriktive løsninger enn totalforbud. Det er ikke Regjeringens oppfatning. Både ulike ventilasjonsløsninger og fysiske skiller mellom røykesoner og røykeforbudssoner har blitt nevnt. Men slike virkemidler vil ikke hindre at ansatte på disse stedene blir utsatt for passiv røyking. Det vil også skape en konkurransevridning i bransjen, da ikke alle serveringssteder vil ha samme mulighet til å innrette lokalene etter slike krav. Når det gjelder de økonomiske konsekvensene av røykfrie serveringssteder for næringen, er det naturlig å se på erfaringer fra andre steder hvor lignende forbud er innført. Det er ikke dokumentert at røykerestriksjoner medfører vesentlig varig omsetningssvikt eller økonomisk nedgang for næringen. Disse erfaringene kan ikke si noe sikkert om virkningene av et slikt forbud i Norge, men de kan gi en indikasjon på at virkningene kan være tilsvarende her. Hensynet bak en slik regulering er imidlertid mer tungtveiende enn eventuelle negative økonomiske konsekvenser for næringen. I denne sammenheng må man heller ikke glemme at innføring av mellomløsninger som ventilasjonsløsninger og fysiske skiller også vil kunne medføre betydelige økonomiske utgifter for næringen. Innføring av røykfrie serveringssteder kan også innebære positive økonomiske virkninger, fordi det åpner for andre kundegrupper, og det vil føre til lavere sykefravær og lavere utgifter til ventilasjon, vedlikehold og renhold. La meg til slutt varsle at jeg tar sikte på at loven skal tre i kraft i løpet av våren 2004, men det er fullt mulig for de angjeldende etablissementer å innføre det allerede nå. Det åpner også dagens lovgivning for. Avslutningsvis vil jeg kort kommentere den konspirasjonsteori som Fremskrittspartiet her i dag framsatte når det gjelder hva som egentlig har skjedd i denne saken. Hvis det skulle være slik at helseministeren og Kristelig Folkeparti gjennom et kupp nå hadde fått til at hele det norske folk skulle danse etter vår pipe, er det jo underlig at Stortingets flertall – alle unntatt Fremskrittspartiet – hele fagbevegelsen og store deler av befolkningen har latt seg kuppe. Det er en konspirasjonsteori som faller på sin egen urimelighet, og det er det greit å slå fast.