Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-01-31:
Regjeringen har blitt enig om en forutsigbar politisk kurs. Problemet er at dette ikke er tiden for stø kurs mot høyre. Vi lever i en tid som krever grunnleggende endringer, en tid hvor det handler om å skape et vendepunkt før det er for sent. Se bare på framveksten av Forskjells-Norge. Erna Solberg sa at regjeringen ønsker å levere samfunnet videre til våre barn i like god stand som vi mottok det fra våre forfedre. Det er godt sagt, men det er jo ikke dit vi er på vei. Generasjonen som vokser opp i dag, risikerer å bli den første på over 100 år som får det mer utrygt enn foreldrene sine, mye på grunn av økende forskjeller. Men regjeringen velger å lukke øyne og ører og late som om alt er ok. I plattformen skriver de at de vil jobbe for å ta vare på et samfunn med små forskjeller. Er Norge virkelig et land med små forskjeller? I går var den såkalte kaksedagen, den dagen i året hvor topplederne har tjent inn det som er en vanlig årslønn. Samtidig opplevde folk flest reallønnsnedgang i fjor – reallønnsnedgang. Jeg sier det to ganger, for det er så lenge siden det skjedde sist at vi nesten har glemt at ordet og fenomenet finnes. De rikeste blir altså rikere, mens vanlige familier får mindre å rutte med. Er det dette regjeringen vil jobbe for å ta vare på, som de skriver i plattformen sin? Jeg er bekymret for at regjeringen ikke klarer å kjenne igjen økende ulikhet selv når den foregår rett foran øynene deres. Det vitner om en regjering som ikke forstår tiden vi lever i, en regjering som gjerne pynter seg med løfter om å spre makt og myndighet, men som i praksis fører en politikk for det motsatte, med skatteletter for dem som har mye, arbeidsmiljølovendringer som gir mer makt til sjefene, og en privatiseringspolitikk som gir stadig mer makt til velferdsprofitører som presser ut ideelle og svekker mangfoldet. Plattformen regjeringen har lagt fram, viser at Norge nå styres av tre privatiseringspartier. Nesten uansett hvilke utfordringer samfunnet møter, er svaret å la de kommersielle overta. Vi får gratulere velferdsprofitørene med fullt gjennomslag i regjeringsplattformen, men stortingsflertallet må ta ansvar og sette ned foten for markedsfundamentalismen, for denne politikken undergraver velferden, ikke bare fordi profitørene putter penger som skulle gått til pleietrengende eldre og sårbare barnevernsbarn, i egen lomme, men også fordi skatteviljen blant folk flest synker når de ser at skattepengene går til privat berikelse i stedet for til felles velferd. Denne regjeringen vil ikke gjøre velferdsstaten mer bærekraftig, snarere tvert imot. Det åpner for at Nav skal bruke bemanningsbyråer for å få folk i jobb, men bemanningsbyråene er ingen redning for velferdsstaten, de er en trussel. De undergraver retten til fast jobb, som er bærebjelken i den norske modellen. Å styrke løsarbeiderbyråene er å sage av grenen vi sitter på. Jeg savner også en regjering som tar sosial dumping og arbeidslivskriminalitet på alvor. I stedet anerkjenner regjeringen den som velger ikke å organisere seg. Også her må stortingsflertallet ta ansvar. Jeg inviterer derfor resten av opposisjonen til å støtte forslaget vi har levert inn, som lyder: «Stortinget ber regjeringen fremme sak til Stortinget med forslag som bidrar til at organisasjonsgraden kan økes, som en anerkjennelse av betydningen av at mange arbeidstakere velger å være fagorganisert.» Også NHO ønsker et mer organisert arbeidsliv, så her bør det være mulig faktisk å få enstemmighet i stortingssalen om Rødts forslag i dag.