Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2005-02-01:
Vi er alle opptatt av nullvisjonen på veiene våre. Selvfølgelig må den samme visjonen også gjelde for alle dem som ferdes på sjøen. Ett menneske skadd eller omkommet på sjøen er ett for mye. Både det offentlige og frivillige organisasjoner har de siste årene gjennomført en rekke tiltak for å redusere antall ulykker med fritidsbåter. Regjeringen Bondevik la fram Handlingsplan mot ulykker med fritidsbåter i april 1999. Her var fokus på båtkunnskap som valgfag i videregående skole. Holdninger må nødvendigvis skapes lenge før de unge starter på videregående. Skal båtførere læres god atferd på sjøen, må opplæring starte fra det tidspunkt barn for første gang får adgang til båt med motor. Erfaring tilsier at det ofte skjer i en alder av åtte til ti år. Hver år omkommer mellom 20 og 30 mennesker i fritidsbåt fordi de faller over bord og ikke kommer seg opp i båten igjen. I 2002 omkom 31 mennesker i 28 ulykker ved bruk av fritidsbåt. Av disse var én kvinne og resten menn. Mye tyder på at menn er mer utsatt på sjøen enn kvinner. Av de 31 som omkom, var 13 omkommet ved fall fra jolle, ti fra åpen båt, ti ved kantring og tolv ved fall over bord. Minst åtte av de omkomne var alkoholpåvirket, og minst 24 var uten flyteutstyr. Dette viser at veldig mye handler om holdninger. Mange ulykker med mann over bord kunne vært unngått med litt forberedelse og øvelse. En rekke mindre fritidsbåter mangler utstyr for å få seg selv eller andre om bord igjen. Men hovedproblemet er nok alle de som ikke har tenkt igjennom hvordan de skal håndtere en kritisk situasjon. Sikkerhet er skipperens ansvar. Kombinasjonen av alkoholinntak og høy fart, i tillegg til nevnte manglende kunnskap om å redde seg selv, er den store utfordringen blant småbåter på sjøen. Dette er et ansvar hver enkelt i båten må ta på alvor, det må ikke gjøres til et spørsmål om skipperen har båtføreropplæring eller ikke. Sagt med andre ord: Kunnskap og vett oppleves ikke alltid å samarbeide til beste for alle som befinner seg i båt. Kontroll av fartsovertredelser på sjøen er politiets oppgave. Samtidig vil kontroll av sikkerhetsutstyr om bord også virke preventivt i forhold til ulykker. I ytterste konsekvens har vi alle ansvar for våre egne liv, også når vi oppholder oss i en fritidsbåt. Derfor bør vi alle lære oss sjøvettreglene, som bl.a. oppfordrer til å tenke sikkerhet, respektere vær og farvann, bruke redningsvest eller flyteplagg, være uthvilt og edru og - ikke minst - vise hensyn. Kristelig Folkeparti mener at det holdningsskapende arbeidet som gjøres av myndigheter, frivillige organisasjoner og fagfolk, kanskje er det viktigste bidrag til å redusere antall ulykker på sjøen. I tillegg bør alle som ferdes på sjøen, forberede seg på at det kan skje en ulykke, og tenke gjennom hvordan en bør forholde seg. Aktsomhet er et velkjent prinsipp når vi ferdes langs våre veier. Aktsomhet på sjøen synes tidvis å være fraværende. Dette er en utfordring for dem som alt er båtførere - ikke minst gjelder det hvordan vi som voksne oppfører oss på sjøen i forhold til barn og unge, som kopierer våre handlinger på godt og vondt. Det hjelper lite med båtførerbevis dersom vi ikke etterlever sjøvettreglene.