Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Regjeringas primærhelsemelding bygger på flere av de meldingene som den rød-grønne regjeringa la fram. Både Samhandlingsreformen og ikke minst Meld. St. 29 for 2012–2013, Morgendagens omsorg, blir trukket fram som viktig grunnlag for den meldinga vi i dag debatterer. Derfor er det mye i primærhelsemeldinga vi kan være enig i, mens andre forslag til løsninger og veivalg ikke er i tråd med det Arbeiderpartiet ønsker for primærhelsetjenesten. Ikke minst er Arbeiderpartiet grunnleggende uenig i den privatiseringa og kommersialiseringa som regjeringspartiene gjør seg til talsmenn for. Regjeringa legger i denne meldinga opp til at prinsippet om profesjonsnøytralitet skal avvikles, og at enkelte fagprofesjoner skal lovfestes i kommunehelsetjenesten. Dette vil, slik vi ser det, helt klart by på utfordringer. Vi så det tydelig under stortingshøringene om meldinga. Flere av høringsinstansene hevdet med stor troverdighet at deres kompetanse ikke ville bli regnet med når kommunene skal sette sammen helsefaglige team. Ergoterapeuter, musikkterapeuter, vernepleiere og helsefagarbeidere, for å nevne noen, er så absolutt fagfolk som trengs i helse- og omsorgssektoren, og som ikke i utgangspunktet var tatt med i forslaget om lovfesting, men så har ergoterapeuter kommet inn i etterkant. Arbeiderpartiet mener at prinsippet om profesjonsnøytralitet på en bedre og mer dynamisk måte regulerer kommunens forpliktelser. Et slikt prinsipp ivaretar en større bredde i organiseringa av tjenestetilbudet, samtidig som det åpner for at kvalitetsindikatorer og krav til kompetanse får en større plass i beskrivelsen av kommunenes helse- og omsorgstjenester. En profesjonsnøytral lov vil gi mulighet for lokale tilpasninger, større handlefrihet og en organisering av tjenestene som understøtter tjenesteytelse på tvers av fagprofesjoner og også samarbeid mellom deltjenester. Dette vil motvirke, som også høringsinstansene framholdt, at lovfestede profesjoner etter helsepersonelloven framstår som mer viktige enn de som ikke er eksplisitt lovfestet. Vi blir nå stadig flere eldre. Primærhelsemeldinga har i seg sjøl lite fokus på eldrepolitikk, men meldinga viser til at regjeringa har lagt fram Omsorgsplan 2020, og at man også vil utarbeide en demensplan. Det synes jeg er bra, og det er i tråd med det arbeidet vi gjorde på rød-grønn vakt. De fleste mennesker ønsker å bo i eget hjem så lenge som mulig. Det er et betydelig behov og et stort potensial for å ta i bruk nye løsninger for å møte framtidas omsorgsutfordringer – slik også Stoltenberg II-regjeringa adresserte i stortingsmeldinga Morgendagens omsorg. Ikke minst er det viktig å øke kunnskapen om og fortroligheten med ulike hjelpemidler som finnes innenfor velferdsteknologi. Her må det arbeides både mot politiske miljøer, fagpersonell og blant brukerne sjøl. Regjeringa må i større grad ta tak i utfordringene med å implementere og finansiere velferdsteknologiske løsninger til bruk både på institusjoner og i hjemmene til mennesker som trenger det. Det er avgjørende at en finner gode innretninger på finansieringa av den kommunale eldreomsorgen. Det er grunn til bekymring over de store forskjellene kommunene imellom når det gjelder å kunne tilby tilstrekkelig gode tjenester til den eldre befolkninga. Derfor trenger vi å tenke nytt om disse spørsmålene. Arbeiderpartiet er imidlertid skeptisk til regjeringas utprøving av modeller der i alle fall den ene innebærer en slags stykkprisfinansiering av eldreomsorgen. En slik politikk vil gi økt byråkrati, feil bruk av ressursene og svekke den lokale styringa av et viktig politikkområde. Det blir ikke mer penger av at staten overtar eldreomsorgen. Vi ser allerede nå at mange kommuner vegrer seg for å delta i de forsøkene som regjeringa har invitert til. Arbeiderpartiet mener det er langt enklere og mer treffsikre måter å sikre eldreomsorgen på, som f.eks. å vurdere et øremerket sektortilskudd til dette feltet med beskrivelse av tydelige krav til innhold og kvalitet som tjenestene skal baseres på. Arbeiderpartiet er enig i at det er viktig og nødvendig at man jobber i team i primærhelsetjenesten. Men vi er ikke sikre på at en modell med primærhelseteam som er organisert som egne privatpraktiserende enheter, som meldinga tar til orde for, er veien å gå. Også flere høringsinstanser, bl.a. Norsk Fysioterapeutforbund, er skeptisk til en sånn modell. Kommunene må ha den overordnede styringa med helsetilbudet for at vi skal levere likeverdige tjenester til alle innbyggerne. Vi legger til grunn at de finansieringsmodellene som i siste instans blir valgt, gir kommunene den styringa som er nødvendig for å levere tjenester med den kvaliteten vi ønsker, og som når fram til alle. Og så mener Arbeiderpartiet, og har framsatt forslag om, at forebygging og helsefremmende arbeid må være et tydeligere anliggende i primærhelsetjenesten enn det meldinga legger opp til.