Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-13:
Sivilforsvaret skal være en statlig forsterkningsressurs for nødetatene og har i tillegg en rekke viktige oppgaver i tilfelle krig. I St.meld. nr. 22 for 2007–2008 la regjeringen frem en rekke vurderinger av hvordan fremtidens sivilforsvar skulle se ut for å tilfredsstille behovet for et moderne sivilforsvar som var tilpasset fremtidens utfordringer, for å sikre at etaten skulle være en relevant forsterkningsressurs ved større og komplekse hendelser. Stortinget sluttet seg i hovedsak til regjeringens planer. I meldingen ble det lagt opp til å gjennomføre flere tiltak for å effektivisere og optimalisere driftsorganisasjonen til Sivilforsvaret. Det ble i tillegg gitt melding til Stortinget om investeringsbehovet i Sivilforsvaret, som tilsvarte 162 mill. 2007-kroner over to år. DSB – Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap – er faglig overordnet og ansvarlig for Sivilforsvaret. I deres årsrapport for 2010 fremgår følgende: «Dersom det ikke blir tildelt ekstra budsjettmidler, vil det være nødvendig å gjøre noe med distriktsstrukturen og bemanningen i Sivilforsvaret. Dette vil medføre at den innretning og det konsept for Sivilforsvaret som er presentert for Stortinget gjennom St.meld. 22, ikke kan realiseres.» Det hører til sjeldenhetene at en offentlig etat uttaler så klart at de ikke er i stand til å oppfylle Stortingets forutsetninger. På bakgrunn av dette og en rekke medieoppslag hvor ulike sivilforsvarsdistrikt presenterte gammelt utstyr og utslitt utstyr og viste til at de ikke var i stand til å ta vare på de oppgavene de har som støttefunksjon for nødetatene, startet kontroll- og konstitusjonskomiteen sine innledende undersøkelser. Det endte med at komiteen åpnet sak og avholdt åpen kontrollhøring, hvor fire distriktssjefer, DSB-direktøren og justisministeren møtte. Komiteen fikk også skriftlige innspill til behandlingen fra Politidirektoratet og to fagforeninger. Virkelighetsbeskrivelsen fra distriktssjefene var ganske dramatisk og bygget på en god måte opp under DSBs årsrapport. DSB-direktør Jon Lea bekreftet under høringen at forutsetningen i St.meld. nr. 22 ikke kan oppfylles dersom det ikke tilføres ytterligere midler i tråd med det meldingen slo fast. Flertallet i komiteen mener at den faktiske situasjonen i Sivilforsvaret viser at det Stortinget la til grunn da det støttet opp om de endringene regjeringen ville foreta for å styrke Sivilforsvarets mulighet til å være en statlig forsterkningsressurs ved langvarige og komplekse hendelser, så langt ikke er oppfylt. I høst fremmet regjeringen forslag om en ekstratildeling til Sivilforsvaret på 30 mill. kr. Pengene skal gå til investering i bekledning til tjenestepliktige og annet personell. Komiteen er samlet enig om at det er et skritt i riktig retning, men at det fortsatt mangler 97 mill. 2007-kroner før Stortingets forutsetninger er oppfylt på investeringssiden. Komiteen legger til grunn at regjeringen redegjør for situasjonen i Sivilforsvaret, herunder forventet investeringsfremdrift, i revidert nasjonalbudsjett. Jeg ber statsråden merke seg dette. I høringen fremkom det tydelig at justisministeren hadde en litt annen oppfatning av situasjonen i Sivilforsvaret enn distriktssjefene, fagforeningene og DSB-sjefen. Han avviste bl.a. påstanden fra STAFO, som i sitt brev til komiteen skriver: «Regjeringens manglende oppfølging av St.meld 22 gjør derimot at Sivilforsvaret risikerer å dø på rot.» Det er en utfordring at en ansvarlig statsråd klart har en annen oppfatning og virkelighetsforståelse enn det ansvarlig fagmyndighet, distriktssjefer og ansatte har. Dette er en utfordring som må tas på alvor, særlig sett i lys av de påstander som ble fremsatt om at bekymringsmeldinger fra etaten påstås å ha blitt tatt lite alvorlig fra departementets side. Komiteen understreker viktigheten av å følge opp de meldingene som er kommet fra de ansattes organisasjoner i styringsdialogen mellom departementet, direktoratet og Sivilforsvaret. Dette understrekes av komiteen, fordi det i brevet fra NTL står at de oppfatter det som om regjeringen har «skjøvet bekymringsmeldingene under teppet, og valgt å ikke ta tak i disse, for å løse andre høyere prioriterte oppgaver i departementet». De samme signalene kommer fra STAFO. Komiteen konstaterer også viktigheten av at øvingsaktiviteten kommer opp på planlagt nivå, og at styrkekapasiteten reelt er tilpasset Stortingets forutsetninger. I denne innstillingen er det en klar deling mellom opposisjonspartiene på den ene siden og regjeringspartiene på den andre. Selv om komiteen står bak store deler av innstillingen samlet, og forventningene til den videre oppfølgingen, er flertallet, som i vår komité består av Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, tydeligere i kritikken av at deler av Innst. S. nr. 85 for 2008–2009, som er innstillingen til St.meld. nr. 22 for 2007–2008, ikke er fulgt opp. Særlig gjelder det den manglende oppfølgingen av det skisserte investeringsbehovet i etaten og manglende oppfølging av svært alvorlige bekymringsmeldinger fra deler av etaten, og også fra direktoratet. Det betyr også at komiteens flertall kritiserer statsråden for at han ikke informerte Stortinget særskilt om at Stortingets forutsetninger ikke var fulgt opp, og for at sammenhengen mellom Stortingets forutsetninger og den faktiske situasjonen ikke ble nærmere informert om. Dette er en kritikk som regjeringspartiene ikke deler. Til slutt vil jeg si at kontroll- og konstitusjonskomiteen ved sin behandling har bidratt til å øke fokuset på Sivilforsvaret som en svært viktig del av vår totale beredskap. Jeg har merket meg at regjeringen foreslo 30 mill. kr til investeringer i Sivilforsvarets bekledning etter at komiteen åpnet sak. Det var bra, og jeg tillater meg med et lite glimt i øyet å hevde at komiteens arbeid med saken bidro til at de 30 mill. kr kom på bordet. Det gjenstår imidlertid mye arbeid, og det gjenstår mye finansiering. Det er viktig at disse forholdene kommer på plass, også fordi Sivilforsvaret består av mennesker som i stor grad strekker seg veldig langt for å gjennomføre sine oppdrag til samfunnets beste. Det er en innsats som må belønnes, ved å vise at storsamfunnet setter pris på dem og legger forholdene til rette for at Sivilforsvaret kan gjøre sin jobb i alvorlige krisesituasjoner. Jeg håper at denne saken og fremtidig oppfølging av komiteens merknader vil bidra til at det fokuset er vedvarende, og at vi som landets fremste folkevalgte forsamling viser at vi tar beredskap på alvor. Det er en billig forsikring.