trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øyvind Halleraker (Høyre), 2013-06-19:
Fra Høyres side har vi stor forståelse for flere av forslagene og intensjonen i representantforslaget. Vi er imidlertid litt bekymret for at noen av forslagene vil bidra til økt detaljstyring og byråkratisering av kommunal sektor. Vi regner faktisk med at det ønsker heller ikke forslagsstillerne. Det er heller ikke så lenge siden vi behandlet en sak om dette her i salen, nemlig lov om kommunale vann- og avløpsanlegg. Jeg vil nøye meg med å vise til Høyres merknader i forbindelse med behandlingen av den saken. Men ett forhold vil jeg ta opp. Denne sektoren er litt spesiell innenfor kommunal sektor. VA-sektoren skiller seg fra de andre kritiske infrastruktursektorene fordi myndighetsansvaret og lovreguleringen er fordelt på en rekke departementer, bl.a. Kommunal- og regionaldepartementet, Miljøverndepartementet, Helse- og omsorgsdepartementet, Landbruks- og matdepartementet, Olje- og energidepartementet og Justis- og beredskapsdepartementet. Ingen av departementene har imidlertid helhetlig eller koordinerende sektoransvar, og som følge av myndighetsorganiseringen er bransjen underlagt et ganske fragmentert lov- og forskriftsverk. Derfor mener vi i Høyre at det er behov for en helhetlig sektorlov i tråd med de faglige føringene som lå i den offentlige utredningen fra 2006. Jeg ser at statsråden ikke har tegnet seg på talerlisten, men jeg vil utfordre ham litt på om det er på gang et arbeid om en slik sektorlov.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2013-06-19:
Bare helt kort til representanten Lise Christoffersen først: Forslagene fra Venstre ble lagt fram i salen i dag, så derfor må vi gå inn for det i dag. Det jeg skulle spørre statsråden om, er nettopp dette med å ha en raskere behandling og godkjenning av bedrifter som søker kvalifisert arbeidskraft. Det er forskjell på arbeidskraft, og den kvalifiserte arbeidskraften er det stor konkurranse om både i Europa og på verdensbasis. Som Trine Skei Grande også nevnte, vet vi at kvalifisert arbeidskraft kan gå til andre land som trenger den hvis vi har for lang saksbehandlingstid hos oss. Ser statsråden at dette kan være en ulempe for oss, og at dette særlig gjelder kvalifisert arbeidskraft hvor bedriftene har et behov for å få kjapp saksbehandling?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2013-06-19:
Jeg skal ikke bidra til å hale ut tiden her i salen, men bare på bakgrunn av de siste replikkene fra Trine Skei Grande føye til at en del av EFFEKT-programmet også går ut på å bedre kommunikasjonen mellom politiet og UDI. Det jobbes med dataprogrammer som bl.a. skal kunne muliggjøre det en i sin tid kalte en tjukk førstelinje, slik at til og med flere saker også kan behandles ute og ikke nødvendigvis må inn og sentraliseres. Det er også et arbeid som er i gang. Det er ikke tvil om at representanten Skei Grande har rett i at i de overgangene har det fram til nå og fram til en får skikkelige dataprogrammer på plass, vært mye manuell håndtering, som har tatt mye tid. Jeg vil bare helt til slutt replisere til representanten Halleraker at det da vitterlig var Venstres opprinnelige tolv forslag vi behandlet i komiteen. Det er ingenting i veien for at andre partier i komiteen kan gjøre de forslagene til sine. Det har vi gjort mange ganger når vi har vært enige. Det var derfor jeg var litt overrasket over at det nå var en endret innstilling, men det er greit.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-06-19:
Svaret på det er at ordningen med «tidlig arbeidsstart» er bedre enn det som foreslås, at enkelte bedrifter skal forhåndsgodkjennes, for det mener vi vil kreve et større byråkrati. Jeg mener at den ordningen vi har valgt, er bedre enn det som foreslås her. Det som er viktig for meg, er at vi får rask behandling av alle bedriftene.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-06-19:
Når jeg oppgir prosentvise tall på hvor mange søknader som er ferdigbehandlet på en måned, gjelder det selvfølgelig ikke alle. Jeg ser ikke bort fra at representanten Skei Grande har vært borti tilfeller som har hatt lengre saksbehandlingstid, men det jeg får opplyst om, er tallene på hvor lang tid det tar når det gjelder å behandle alle søknadene. Det er de saksbehandlingstidene jeg får oppgitt. Vi ber stadig om tilbakemeldinger fra bedriftene på hvordan vi kan lage et enklere system som går fortere. Jeg mener at det med «tidlig arbeidsstart» har vært noe av det viktigste for å sikre at man kan starte tidlig, med en gang man kan.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-06-19:
Dette er det jeg har fått opplyst som tiden det tar i UDI. Hvis man skal ha detaljerte svar på hvor mye man har brukt på den enkelte politistasjon osv., må jeg nesten komme tilbake til representanten med det. Det er ingen tvil om at vi på dette området mottok mange flere klager før enn det vi gjør nå, og at bedriftene i hovedsak er fornøyde med den behandlingen de får. Ikke alle er det, men at det går mye mer effektivt, kan det være liten tvil om.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-06-19:
Vi har en løpende dialog med Justisdepartementet om disse sakene. Jeg er glad for at UDIs saksbehandlingstid har gått ned. Hvordan disse oppgavene rent konkret utføres på den enkelte politistasjon, må representanten nesten spørre justisministeren nærmere om.
Olemic Thommessen (Høyre), 2013-06-19:
Det har falt i min lodd ganske mange ganger gjennom livet å skulle rekruttere folk til å stå på en politisk liste, til en organisasjon eller i og for seg også til næringslivet. Da er det dessverre slik fortsatt at det ikke alltid er like lett å få kvinner til å stille. Det ligger en eller annen mekanisme der som er litt vanskelig å se hva er. Jeg tror at mye av det vi snakker om – det å ha kvinnelige rolleforbilder – er kjempeviktig. Slik sett tror jeg at det grepet man gjorde med næringslivet i forbindelse med styrene, var veldig viktig. Vi har også senere faktisk fått en del stemmer på kommentarplass, som jeg vil si er nye, viktige kvinnestemmer med hensyn til økonomi og næringsliv. Mine spørsmål til statsråden er: Hva tenker hun kan være bakgrunnen for denne problemstillingen? Og har hun noen tanker om hva man fra regjeringens side, f.eks. i statsapparatet, kan gjøre for nettopp å få løftet frem den type rolleforbilder som jeg nå har nevnt?
Olemic Thommessen (Høyre), 2013-06-19:
Vi vet alle at konflikt mellom foreldre kan ha alvorlige konsekvenser for barna. Umodne foreldre er nok ofte dessverre et større problem enn umodne barn i så henseende. Men vi kan vel også koste på oss, tross alt, å si at det er mange familier som får det til også. Det er et meget betydelig antall mennesker som skiller lag – det er 10 000 skilsmisser årlig. Familievernkontorene har vel ca. 20 000 meglinger. Det er veldig mange mennesker vi snakker om, og i det bildet har jeg lyst til å si at det er faktisk ganske mange familier som også greier å finne ut av det. Men dermed er det ikke mindre viktig at vi har et system som treffer dem som trenger det, og som virker forebyggende. Det er det jeg synes er flott med Kristelig Folkepartis mange initiativer i familiepolitikken, nemlig at det dreier seg om en helhet som også virker forebyggende inn mot det å bygge familien som institusjon, og det mener jeg faktisk også har en positiv side der hvor familien også taper som institusjon – en god familierelasjon gjør at man faktisk er bedre skodd til å takle vanskelige dager. Så har vi ved denne korsvei sluttet oss til det som er flertallet i komiteen, som på mange måter bygger på de initiativene regjeringen er i gang med. Jeg slutter meg til tidligere taler, som peker på at vi venter med spenning på hvordan det nå vil utvikle seg videre. Høyre har tidligere foreslått å styrke familievernet, og det vil vi fortsette med. Jeg vil nok i den anledning også minne om at det er ikke nødvendigvis helt samsvar mellom de positive signalene regjeringen gir, og de faktiske utslag vi ser i forbindelse med budsjettet. Vi kunne nok ha tenkt oss en litt mer offensiv holdning fra regjeringens side opp mot budsjettsiden av dette også. Vi er opptatt av at det legges til rette for helhetlige tilbud, med gode prosesser for familier som skal møte det offentlige hjelpeapparatet etter et samlivsbrudd. Det å styrke familievernet i årene som kommer, vil bli en viktig oppgave, og bør være en viktig oppgave, nettopp fordi familien er en viktig del av vårt samfunn. Det er i familiene vi vokser opp, det er i familiene vi lever, og da tenker jeg på alle typer familier, alle sammensetninger av familier. Jeg tenker også på single, som også ofte har familier, selv om de ikke deler hverdagen med dem. Det er en grunnstruktur i vårt samfunn. Dermed er det også viktig å løfte det frem knyttet til dette politikkområdet. Så vi ser altså frem til de initiativene regjeringen har signalisert. Vi er positivt avventende til hva som kommer, og så håper vi at vi går inn i en ny stortingsperiode hvor familien også blir satt i høysetet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-19:
Jeg kan forsikre statsråden om at når du fungerer som komitéleder og har møter med utenlandske delegasjoner, er det din plikt som komitéleder å fortelle om ordninger vi har i Norge. Da er det ikke snakk om å sole seg i glansen. Jeg kan også forsikre statsråden om at man på slike møter informerer om den politiske uenigheten. Statsråden har veldig lett for å snakke om at det er SV og denne regjeringen som har monopol på likestilling, og at det ikke er noen andre partier som har likestillingspolitikk. Men jeg har lyst til å komme med et konkret eksempel. Det gjelder minoritetsjenter som i dag tar høyere utdanning, og som vi trenger ute i arbeidslivet, men som veldig ofte er nødt til å gifte seg med personer fra sitt opprinnelige hjemland, og derfor ikke kommer seg ut i arbeid, men er nødt til å være hjemme ved kjøkkenbenken. Jeg skulle ønske at statsråden hadde vært like opptatt av disse jentenes situasjon. Det forundrer meg at SV ikke har gjort mer for akkurat minoritetskvinner. Mitt spørsmål blir: Hva vil statsråden gjøre for å hjelpe disse jentene?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-19:
Jeg kan informere statsråden om at Rogaland Fremskrittsparti har to kvinner på topp – uten at de er kvotert. Statsråden var i sin første svarreplikk til undertegnede inne på at det er viktig å få de unge kvinnene med minoritetsbakgrunn ut i arbeid. Det er veldig gledelig at statsråden mener dette. Men det som er realiteten i dag, er at veldig mange av disse kvinnene – når de er ferdig med høyere utdanning – ikke kommer seg ut i arbeid fordi de gifter seg. Et av de tiltakene det går an å sette inn, er å heve aldersgrensen for familiegjenforening. Spørsmålet mitt til statsråden blir: Er statsråden villig til å bruke det virkemidlet det er å heve aldersgrensen for familiegjenforening?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-19:
Det er et godt forslag og et viktig forslag som ligger på bordet her, men det er også et tema som har vært grundig debattert i denne sal. Det ble også nettopp gjort, som saksordføreren redegjorde for, knyttet til endringer i barneloven angående foreldretvister. Fremskrittspartiet vil også vise til de forslagene vi hadde der, og merknadene i den saken. Så til den saken som ligger på bordet her nå. De aller fleste klarer ved et samlivsbrudd å fordele samvær uten at det blir en konflikt. Men det er bekymringsfullt at det er flere og flere som har konflikter, og konflikter som havner i domstolene – det har jo vist seg i senere tid at saker som har havnet i domstolene, har det blitt flere av. Over 3 000 foreldrepar er i konflikter som går i domstolene. Derfor er det veldig viktig med forebygging. Det er veldig viktig at de foreldrene som opplever et samlivsbrudd, får god hjelp til å kunne samarbeide, og også samarbeide til det beste for barnet. For vi vet at barnet kommer i en skvis mellom to foreldre som de i grunnen er like glad i, og barnet har et tillitsforhold til begge to, og da er det viktig at foreldrene klarer å se sine barn og ikke bare seg selv i sånne konflikter. Da er det viktig med det arbeidet som er knyttet til familievernkontorene, det arbeidet som gjøres der, og det ønsker Fremskrittspartiet også å styrke. Så skal Fremskrittspartiet også gi honnør til regjeringen for å ha satt i gang mange gode tiltak, som vi venter på å få se resultatet av. Likevel vil jeg vise til den saken som vi behandlet for en liten stund siden her nå knyttet til likestilling. Det er viktig med likestilling når vi snakker om lykkelige samlivsforhold, idet far er viktig i barns liv. Vi ser også at i veldig mange av disse konfliktsakene er det far som ønsker mer samvær, og dagens regelverk for samværsordningene er nok lagt opp mer på mors premisser enn på fars premisser. Det ønsker Fremskrittspartiet å belyse. Vi skulle ønske at en hadde hatt samme ordningen i Norge som i Sverige, en automatisk delt omsorg der det er mulig. Jeg tror at det hadde dempet konfliktene om en hadde hatt en sånn ordning, Fremskrittspartiet viser også til det i denne saken. Jeg vil også ellers vise til våre merknader.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-19:
Ja.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-19:
Først en liten oppklaring: Fremskrittspartiet kutter ikke i familievernbudsjettet. Vi styrker Kirkens Sosialtjenestes familievernkontorer, som er et viktig tilbud innen familievern. 3 000 par er i dag involvert med domstolene når det gjelder fordeling av samvær etter samlivsbrudd. Et enkelt spørsmål til statsråden: Er statsråden enig i at far burde være mer likestilt ved samlivsbrudd, slik at han også hadde hatt sine rettigheter ved fordeling av barn?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2013-06-19:
Dette er én av mange saker Kristelig Folkeparti har fremmet på familieområdet, som handler ikke bare om enkelte stønadsordninger for familiens medlemmer, men den handler også om å omfatte familien som en grunnleggende enhet. Jeg synes det er veldig hyggelig å høre at statsråden er fan av familievernkontorene. De trenger mange fans. Men de lever ikke av fans. De lever av kroner og ører. Én ting har forundret meg etter at jeg forlot familie- og kulturkomiteen: Hvorfor har man tatt vekk mye av den satsingen som Bondevik-regjeringen begynte på med å øke finansieringen av samlivskurs og forebyggende samlivstiltak, som kanskje kunne vært med på å hindre at vi var kommet dit hen? Hvorfor har man ikke økt og fortsatt den satsingen på forebyggende samlivstiltak, som hadde gjort at vi kanskje hadde hindret noen av de store konfliktsakene vi har snakket om i dag?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2013-06-19:
Familievernkontorene melder til oss at de får tid til mange av disse kjerneoppgavene eller må-oppgavene som handler om mekling. Men de sier også til oss at de kunne brukt den kunnskapen de får der til å være mye mer til stede når det gjelder det forebyggende. Domstolsadministrasjonen sier også at hvis vi hadde brukt pengene på familievernkontorene, i stedet for på domstolene, ville vi kunne nådd enormt mye lenger. Det tror jeg hadde vært en viktig sak. Statsråden sa i sitt innlegg at hun skulle ha et seminar. Det synes jeg er flott. Vi har i dag bedt om å få en handlingsplan. Vi ser at vi er alene om det. Men jeg tror at dette feltet trenger en større, tverrpolitisk oppmerksomhet. En handlingsplan ville gjort at det seminaret som statsråden skal ha, andre møter hun skal være på, og de tingene som hun i dag tviler på, kunne manifestert seg på papiret, som en handlingsplan, hvor vi forebygger. Hvorfor ønsker man ikke å ta Stortinget med på det?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-19:
Vi jobber veldig mye, og SV har vært veldig opptatt av dette gjennom mange år. Jeg har personlig siden midt på 1990-tallet engasjert meg i spørsmålene om hvordan vi skal sikre at likestilling omfatter minoritetskvinner på akkurat samme måte som det har omfattet etnisk norske kvinner i politikken. Det dreier seg grunnleggende sett om å sikre økonomisk uavhengighet, akkurat som representanten Gjul var inne på. Det dreier seg om muligheten til å lære seg norsk, det dreier seg om at vi må ha oppsøkende virksomhet – et grep som Fremskrittspartiet for øvrig er imot – overfor kvinner som har vært hjemme mye på kontantstøtte. Fremskrittspartiet er for kontantstøtten, som nettopp bidrar til å isolere mange av disse kvinnene og holde dem borte fra arbeidsmarkedet, noe som igjen gjør at mange av disse barna heller ikke kommer i barnehage når de burde, som igjen gjør at de får færre muligheter til å klare seg i det norske samfunnet. Dette er forhold vi har påpekt lenge. Vi ønsker også videre å ha områdesatsinger, bl.a. gratis halvdagsplass kombinert med tiltak for at innvandrerkvinner skal kunne klare seg i arbeidslivet. Det er også viktige likestillingsprinsipper.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-19:
Et veldig viktig tiltak som Høyre sjøl innførte, men som Høyre nå dessverre ønsker å avskaffe igjen, hvis de får muligheten, er kvotering til styrerommene i ASA-ene. Det gir kvinner i høyere utdanning innenfor relevante yrker rollemodeller. Det gir dem trygghet for at de vil bli vurdert på linje med menn, og at deres kompetanse ikke vil bli oversett. Det er ett eksempel. Så kan man reflektere over om det er slik at kvinner velger annerledes og har andre prioriteringer enn menn, osv. Til en viss grad tror jeg det kan stemme. Men vi ser også at når vi jobber med tilrettelegging, jobber med å fjerne årsakene til at kvinner prioriterer såkalt annerledes, er det mange flere kvinner som vil. Men hvis man bare fortsetter som i dag og antar at det er kvinnene som «eier» problemet, kommer man ingen vei. Et eksempel er kvotering på valglistene. Der Høyre og Fremskrittspartiet ikke har gjort dette, klarer de heller ikke å rekruttere kvinner på de øverste plassene – i hvert fall ikke i Vestfold, mitt hjemfylke, hvor Høyre har to menn på topp og Fremskrittspartiet har tre. Alle de andre klarer det. Man kan reflektere over hvorfor.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-19:
Nå er det slik at det var vår regjering som sikret rettigheter ved svangerskap. Det kunne for så vidt også vært gjort før vår tid, men det var i hvert fall vi som gjorde det. Så ser jeg at komiteens store flertall argumenterer ganske hardt for at ordninga fortsatt bør være slik den er i dag, og det tar jeg til etterretning. For øvrig er det for så vidt forhold ved det å være selvstendig næringsdrivende som vi er villig til å se på framover, så jeg antar at den diskusjonen kommer til å fortsette.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-19:
Det siste var en påstand, men som sagt var det vi som sikret disse rettighetene som er blitt innført for selvstendig næringsdrivende. Det gjorde ikke Venstre da de satt i regjering. Så det er ikke tilfellet at vi ikke er opptatt av det spørsmålet. Men det fins ulike virkemidler å gjøre det på. Det fins også gode, prinsipielle begrunnelser for ikke å gå lenger – rett og slett fordi det ikke vil være rimelig, fordi man betaler inn mer til folketrygden på lønnsinntekt enn man gjør hvis man er selvstendig næringsdrivende. Men man kan også øke sin egen forsikringspremie, f.eks., for å få mer igjen. Så det er en mulighet å løse det som selvstendig næringsdrivende. Men vi kan være villig til å se på ulike ordninger for å se om det er forhold som det bør gjøres noe med, for å sikre at flere kvinner velger å gå den veien.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-19:
La meg først gratulere med to kvinner på topp fra Rogaland. Det syns jeg er utmerket, og det trengs for å utjevne mannsdominansen andre steder. Så det er veldig bra. Når det gjelder spørsmålet, som er veldig viktig, om hvordan vi kan forhindre tvangsekteskap, er hovedgrepet som vi gjør – i tillegg til å oppmuntre minoritetskvinner til å ta høyere utdanning, noe de gjør i stort monn, også på områder som tradisjonelt er mannsdominert, og hvor etnisk norske kvinner ofte ikke søker seg – å drive mer forebyggende arbeid. Problemene starter ikke med tvangsekteskapet; det starter med innskrenkning av friheten til disse jentene. Det starter gjerne i puberteten. Derfor satser vi på en ordning med minoritetsrådgivere, som vi også i større grad plasserer ut på ungdomstrinnet, slik at de kan nå foreldrene, nå ungdommene og nå skolene. Vi driver også med kompetanseheving av rådgivere, slik at vi kan få tak i disse unge jentene og guttene – for det er også gutter som blir tvangsgiftet – før det har gått for langt.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-19:
Det er mange forebyggende samlivstiltak der ute i dag. Noen drives i regi av helsestasjoner, noen drives i regi av frivillige organisasjoner, og noen drives i regi av familievernet sjøl. Men familievernets kjerneoppgave er nettopp å gi veiledning, rådgiving, drive familieterapi, slik at foreldrene kan finne ut av om de vil ha hverandre, eller om det faktisk er best at de går fra hverandre. Der er det viktig for oss å få inn barneperspektivene, slik at barna kan si noe om hvordan de opplever sin situasjon. Det kan bidra til å realitetsorientere foreldre. Det kan i hvert fall bidra til å kaste lys over situasjonen. Men det er ikke tvil om at vi ønsker mer familieterapi knyttet til familievernkontorene. Vi har økt støtten til familievernkontorene med 9 mill. kr i år – særlig for å satse på arbeidet mot vold i nære relasjoner, som vi trenger, fagutvikling og høykonfliktsakene. Vi jobber også med det flerkulturelle perspektivet.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-19:
For meg er ikke en handlingsplan et mål i seg sjøl. Det er i så fall et virkemiddel, men vi har mange virkemidler og planer på dette området, som gjør at vi vet hvilken retning vi skal gå i. Men vi trenger å hente inn noe mer kunnskap om hvordan ting fungerer. Vi trenger å drive mer utviklingsarbeid – hvilket vi gjør når det gjelder høykonflikt, vold i nære relasjoner, det å få inn barnas stemme og det flerkulturelle familieverntilbudet. Vi vet absolutt hva vi driver på med, men jeg syns det er spennende å høre på ulike meninger på dette feltet, for det er det. Det er brytninger, og det gjør at vi kan få en mer opplyst diskusjon om veien videre. Men det er også et spennende forslag dette med å se på om det mulig f.eks. å flytte noen ressurser fra domstolen til familievernet. Som familievernminister, er jeg selvfølgelig for det. Jeg syns det er viktig at vi unngår at saker tas til domstolene når de ikke bør. Det er også noen saker som først og fremst bør gå direkte til hovedforhandling, og som ikke bør megles. Men det er et mindretall.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-19:
Svaret på det er ja, og den beste måten å gjøre det på, er å sikre at far er likestilt før samlivsbruddet eventuelt inntreffer. Når det gjelder Fremskrittspartiets politikk, er jeg veldig kritisk til at man gjør alt for å unngå at man blir mer likestilt før et eventuelt brudd. Det handler om pappakvoten, som vi var innom i sted, kontantstøtten og andre strukturelle ordninger som enten kan bidra til å fordele omsorgsoppgaver likere eller sementere et mønster der mor er den naturlige omsorgspersonen, mens far er den som skaffer inntektene til familien. I så fall er det vanskelig å komme etter et brudd og si: Nå skal dere dele likt. Hvis man lytter til barna, som jeg er opptatt av at vi skal gjøre, mener ikke de at man bare skal kjøre på med delt bosted over hele fjøla. De er opptatt av å ta utgangspunkt i deres egen virkelighet, og da kan man ikke sette barna inn i én mal og si: Slik skal det være. Man er nødt til å se de individuelle forskjellene, stimulere til mer likt foreldreskap før et brudd og så stimulere til at det blir minst mulig konflikt etter et brudd, bl.a. ved å ta hensyn til barna.
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2013-06-19:
Jeg skal også begynne med en takk til Venstre, som setter et så viktig politisk tema på dagsordenen. Jeg synes også de innleggene som så langt har vært framført, har vært veldig gode og veldig interessante. Men det er også en litt typisk debatt når likestilling er temaet. Her sitter vi menn som «tause Birgitte», helt passivt, og overlater debatten og arenaen for et så viktig tema til kvinnene i parlamentet. Sånn bør og skal det ikke være. Vi menn må på banen, ta ansvar, stå fram som gode og selvfølgelige medspillere for at likestillingspolitikk skal bli minst like viktig som næringspolitikk. Jeg ser fram til den dagen da likestilling og familiepolitikken er tema hos «gutteklubben Grei» når viktige næringspolitiske tema preger dagsordenen, fordi at både familiepolitikk og likestillingspolitikk er god næringspolitikk. Så må jeg framsette en bønn fra en pappa som i 1979 fikk kun fire timer pappaperm. Til mine kolleger på den mørkeblå siden av norsk politikk: Ikke riv ned det som møysommelig er bygd opp over mange lange og gode debatter – og ikke minst gode initiativ. La pappaen få lov til å bli en helt naturlig omsorgsperson i barns tidlige oppvekst. Jeg vet også at jeg har NHO med meg på laget. Så la våre bønner bli hørt. Amen.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-06-19:
Konflikt mellom foreldre kan ha alvorlege konsekvensar for ungane. Det er derfor viktig med eit godt og tilgjengeleg meklingstilbod i familieverntenesta og god hjelp til betre foreldresamarbeid. Dei fleste foreldre løyser og kjem seg gjennom samlivsbrot utan høgkonflikt. Eg trur òg at dei aller fleste foreldre har eit stort fokus på og er opptekne av at ungane skal ha det bra, både mens samlivsbrotet pågår og etterpå. For dei som av ulike grunnar hamnar i konflikt, og høgkonflikt, er det viktig å ha gode ordningar og tilbod. Eg vil derfor vise til komitémerknadene, der me samla viser til statsrådens svarbrev om at det er eit prioritert område for familieverntenesta å utnytte betre meklingsordningane og tilbodet til foreldre og barn i høgkonfliktsaker som alternativ og supplement til domstolsbehandling. Barns rett til å bli høyrde er òg veldig vesentleg i denne saka – at ungar skal få seie meininga si. For kort tid sidan behandla me barnevernsmeldinga her i salen, der det å sikre barns rett til å bli høyrde og kunne medverke gjennom heile prosessen – ja i alle delar av ein prosess der barnet inngår, stod svært sentralt. I tilknyting til Prop. 85 L, om endringar i barnelova, som òg er behandla, vedtok me tiltak som skal styrkje barns moglegheiter til deltaking i foreldretvistar. Eg vil elles vise til statsrådens svarbrev til komiteen, der dette blir ytterlegare omtalt. Det er svært viktig å hindre at ungar blir utsette for konflikten som kan førekome mellom foreldre. Eg er glad for, og meiner det er veldig viktig, at regjeringa er godt i gang med utviklinga av eit tilpassa og tilgjengeleg tilbod til foreldre i konflikt. Fleirtalet i komiteen, alle unntatt Kristeleg Folkeparti, har tillit til at regjeringa vidareutviklar og styrkjer dette arbeidet vidare. På bakgrunn av dette og det breie svaret frå statsråden til komiteen meiner fleirtalet i komiteen, unntatt Kristeleg Folkeparti, at det ikkje er nødvendig å utarbeide ein handlingsplan, slik forslagsstillarane føreslår.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2013-06-19:
President! Jeg ville gjerne ha stemt, men lampen blinket ikke.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2013-06-19:
President! Det sto på skjermen at jeg ikke hadde stemt.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2013-10-01:
Hvis ingen har noe å innvende mot det, vil jeg etterkomme anmodningen.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2013-12-13:
Takk for det, på denne tradisjonsrike Lucia-dagen. Det er jo viktig å tenke på tradisjoner i våre dager. Det er bare en oppfølging av finansinnstillingen som reflekteres i denne innstillingen. Derfor skal jeg begrense meg og bare si noen få ord knyttet til innstillingen. Som følge av flertallsvedtakene i finansinnstillingen blir det noen endringer på de rammeområdene vi behandler her i dag, bl.a. på utbyttesiden og overføringene knyttet til Statens pensjonsfond utland. Utover det vil vi fra Kristelig Folkepartis side si at Kulturminnefondet, som vi har vært en forkjemper for, er noe vi fortsatt ønsker å se fremover. Derfor er det nevnt fra vår side i innstillingen. Som det også fremgår av innstillingen, er det en liten uenighet knyttet til Direktoratet for økonomistyring og den effektiviseringsprosess som der skal skje. Til slutt: Det er en enstemmig innstilling når det gjelder fullmakt til å ta opp statslån. Det er som kjent ikke like problemfritt i alle andre land. Så kort gjør jeg det og anbefaler med det komiteens innstilling.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2013-12-13:
Bare noen korte bemerkninger. Først til representanten Hagebakken, som var bekymret over oljepengebruken. Opposisjonen – i dette tilfellet Arbeiderpartiet – er nå kun opptatt av antall kroner. Før var man opptatt av prosent, nå er man bare opptatt av kroner. Det skjønner jeg, for da passer beskrivelsen – det retoriske innhold – litt bedre. Faktum er at vi for 2014 legger opp til en oljepengebruk tilsvarende 2,9 pst. av kapitalen i pensjonsfondet. Det tror jeg vi kan være enige om er godt innenfor de rammer Stortinget har fastlagt. Og det er lenge siden det har vært på et så lavt prosentnivå. Det er ikke slik at de pengene vi bruker, ensidig går til skattelettelser. De går også til satsing på infrastruktur – det er fremtidsrettet, det kommer norsk næringsliv til gode. Vi satser på utdanning – det kommer også næringslivet og fremtiden til gode. Vi satser på forskning. Og er det noe som kommer fremtiden til gode, er det nettopp det. Jeg hadde behov for å gi et litt annet bilde enn den beskrivelsen som representanten Hagebakken ga. Det var artig å høre representanten Slagsvold Vedum beskrive slagene i byråkratiet både før, under og etter regjeringsskiftet. Jeg tror jeg skal la være å kommentere det – interessant var det å lytte til i hvert fall. Til slutt: Jeg synes ikke det var noe kjettersk i det Snorre Serigstad Valen annonserte. Tvert imot, å tenke store tanker bør man gjøre ofte. Hvordan vi forvalter vår oljeformue – noe bedre tema for en større debatt i denne sal finnes vel knapt. Det er et stort ansvar for oss som land – det er et stort ansvar for regjeringen og for Stortinget – å sørge for at de naturgitte forutsetninger vi nå nyter godt av, forvaltes på en god måte, ikke bare for vårt eget land, men også utenfor dette landets grenser.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2013-12-13:
Det har sine sider å holde et kort åpningsinnlegg. Det får jeg lære av. Det har vært en interessant debatt. Som regel blir det mange innlegg når debatten er ispedd litt distriktspolitikk og litt regionalpolitikk. Representantene Støre og Hagesæter har diskutert hvor mye som bør legges i denne sal, og hvor mye som bør være utenfor. Jeg er helt sikker på at med det engasjementet som er i denne sal, blir det mye debatt om statlige arbeidsplasser og hvor de bør ligge. Samtidig må det være lov å si at under det rød-grønne styret foretok man omfattende strukturendringer innenfor sykehus og skatt, som man ikke syntes det var særlig vits i å diskutere i denne sal. Det synes jeg også vi får ta med oss.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2013-12-13:
Venstre er tilbake i folden – beklageligvis – men jeg lever fortsatt i håpet om at vi en dag sammen skal kunne sette ned foten mot blå-blå politikk. Representanten Tom Holthe fra Fremskrittspartiet hadde nærmest det som på filmspråket heter en trailer om hva som skulle komme. Underveis ble vi orientert om at Venstre hadde hatt gruppemøte og hadde snudd i saken. Holthe varslet at jeg kunne bli skuffet. Jeg er skuffet, men mer enn at jeg personlig føler skuffelse, er dette veldig skuffende med tanke på den kompetansen som er der ute, de gode fagmiljøene som så fint er desentralisert utover i landet, og som nå skal sentraliseres. Distriktspolitikk koster noen kroner, men kostnaden ved ikke å ha en aktiv distriktspolitikk – ikke ha med det elementet i ulike sammenhenger – er langt større for landet vårt. Jeg er skuffet. Jeg vil høytidelig – og det kan vel ikke bli mer høytidelig enn fra denne talerstolen – trekke tilbake den honnøren som jeg ga Venstre. Siv Jensen, finansministeren, sier at en sparer 20 mill. kr. Heller ikke vi i Arbeiderpartiet har noe imot å spare penger. De kan brukes til andre gode formål – sier finansministeren – vi må ha klare og tydelige prioriteringer. Vi vet hva som har førsteprioritet, uansett hva Syversen sier. Det er skattelette – skattekutt. Det kan tyde på at en nå skal saumfare statsforvaltningen og landet etter penger som kan være med og finansiere skatteletten framover. Da hopper vi av, og jeg håper at også Venstre ved en anledning vil være med på å sette ned foten. Jeg vil legge til at det begynner å danne seg et mønster – et slags forvarsel, sa Serigstad Valen. Jeg er enig. Hva er det neste som vil komme? Vi så hva som skjedde med regionale utviklingsmidler, vi ser hva som skjer i denne saken. Min store frykt er knyttet til kommuneøkonomien, ikke bare til framtidige rammer når store skattekutt skal finansieres, men til fordelingen mellom norske kommuner. Jeg frykter at de skattesvake kommunene vil bli svakere og bli rammet av den mangelen på fordelingspolitikk som vi opplever fra denne regjeringa.
Siri A. Meling (Høyre), 2013-12-13:
Finansdepartementet, med sine underliggende etater, har ansvar for å medvirke til faglig gode grunnlag for å treffe vedtak i den økonomiske politikken og i budsjettarbeidet. Det fremgår av proposisjonen at særlig prioriterte oppgaver i 2014 vil være arbeidet med statens pensjonsfond regelverksarbeid på finansmarkedsområdet arbeidet med å verne om skattegrunnlaget arbeidet med bærekraftig utvikling og klima Høyre støtter disse prioriteringene. Formålet med Statens pensjonsfond utland er å understøtte statlig sparing for finansiering av folketrygdens pensjonsutgifter og underbygge langsiktige hensyn ved anvendelsen av statens petroleumsinntekter. En langsiktig og god forvaltning av fondet bidrar til å sikre at petroleumsformuen kan komme både dagens og fremtidige generasjoner til gode. Verdien av Statens pensjonsfond utland er i tilleggsproposisjonen anslått nå å være 4 863 mrd. kr ved utgangen av 2013 og 5 340 mrd. kr ved utgangen av 2014. Det er med andre ord store verdier, og det betyr at det er et stort ansvar knyttet til forvaltningen av disse. Statens pensjonsfond utland betyr mye for den fremtidige velferden. Det er mye som skjer innenfor finansmarkedsområdet. Dels er dette en oppfølging av EØS-forpliktelser, og dels er det et arbeid for å modernisere regelverket. Arbeidet er delt mellom Finansdepartementet, Finanstilsynet og Norges Bank og danner et viktig rammeverk for finansnæringen. Rammeverket for finansnæringen i Norge er viktig, for både næringen selv og de aktører næringen betjener. Finansnæringen har om lag 40 000 ansatte, 5 000 mrd. kr i forvaltning, og den er faktisk Fastlands-Norges største skatteyter. Jeg registrerer for øvrig at finansministeren i går offentliggjorde at hun pålegger bankene å bygge opp en såkalt motsyklisk kapitalbuffer på 1 pst. Dette er i tråd med anbefalingene fra Norges Bank, og det skal gjøre bankene mer solide. Skattene finansierer i stor grad Velferds-Norge, og derfor er det viktig å verne om skattegrunnlaget. Skatte- og avgiftsunndragelse vil på den andre siden svekke grunnlaget for velferdsstaten. Det er sannsynlig at hvis et samfunn opplever omfattende skatte- og avgiftsunndragelse, svekker dette også tilliten og lojaliteten til skattesystemet. Det er derfor bra at Skatteetaten har arbeidet med å avdekke skatteunndragelse som et av sine viktigste områder. Det grepet som ble gjort for å avgrense rentefradrag for selskap i interessefellesskap, er en del av dette arbeidet. Dette skal kunne motvirke at flernasjonale konsern flytter overskudd ut av landet og dermed undergraver skattegrunnlaget i Norge. Det siste hovedprioriteringsområdet som er varslet, er arbeidet med bærekraftig utvikling og klima. Regjeringens økonomiske politikk bygger på prinsippet om bærekraftig utvikling. Finansdepartementet har et ansvar for innretningen av avgifter i miljøpolitikken og analyserer økonomiske sider ved miljøpolitikken. Høyre støtter dette viktige arbeidet.
Siri A. Meling (Høyre), 2013-12-13:
Jeg har forståelse for den rød-grønne skuffelsen over ikke å kunne få et flertall mot regjeringen i denne saken. Men når representanten Snorre Serigstad Valen sier at Venstre lurer virkelige arbeidstakere og virkelige mennesker, vil jeg bare minne representanten Serigstad Valen om at det som lå i forslaget, var en nærmere utredning, ikke et løfte om å sementere en struktur. Så til representanten Hagebakken, som hadde håpet, og håper, at Venstre skal sette ned foten for en blå-blå politikk. Da har jeg bare lyst til å minne representanten Hagebakken om at Venstre var en del av Bondevik II-regjeringen. Og var det noen som virkelig demonstrerte evne og vilje til å ta kompetansen i hele landet i bruk gjennom å flytte ut statlige arbeidsplasser, var det nettopp Bondevik II-regjeringen, som Venstre var en del av. Til Slagsvold Vedum, som kommer med beskyldninger fra denne talerstolen, om «rå makt», maktmisbruk, for å få igjennom dette: Det synes jeg faktisk er ganske sterke ord – både å utsette et parti for dette og beskylde andre for å utøve den typen maktmisbruk. Jeg vil bare minne om at vi her snakker om viktige elementer, både å kunne spare 20 mill. kr per år etter at omstillingen er ferdig og å frigjøre midler til andre formål. Vi snakker om å fokusere på sikkerhet, på kvalitet og på internkontroll i viktige statlige tjenester, som en ser blir bedre ivaretatt gjennom færre kontorsteder. At Venstre i denne sammenhengen har endret mening, synes jeg tjener Venstre til ære, for det er nok av ting i dette samfunnet vi trenger å bruke penger og ressurser på. Da kan vi i det minste gå foran som et godt eksempel og effektivisere offentlig sektor på en måte som gjør at vi frigjør midler til andre gode formål.
Tom E. B. Holthe (Fremskrittspartiet), 2013-12-13:
Saken om tilfeldige utgifter og inntekter er kanskje ikke den saken som skaper mest interesse utenfor finanskomiteen. For meg blir den interessant når jeg leser regjeringsplattformen, hvor det bl.a. står: «Regjeringen vil bygge sin politikk på målet om en mest mulig effektiv bruk av fellesskapets ressurser. Samfunnet må bli mindre byråkratisk.(…) Mer makt og myndighet må overlates til lokalsamfunnet. Regjeringen vil motarbeide sløsing med offentlige midler, og prioritere økt gjennomføringskraft høyt.» (…) Med det som bakteppe blir saken straks mer interessant, og ikke minst når jeg leser fjorårets budsjettforslag, hvor det bl.a. sto å lese: «Offentlige utgifter utgjør en klart høyere andel av BNP i Norge enn i euroområdet.» Denne utviklingen har pågått over tid og ble forsterket under den rød-grønne regjering. Det er en utvikling som på sikt ikke er bærekraftig, og som ikke gir en effektiv bruk av fellesskapets midler på en god måte. Vårt mandat som representanter i denne sal er nettopp å skaffe maksimal velferd ut av hver krone. Tess-gründer Erik Jølberg sa i en kommentar til Teknisk Ukeblad: «Dokumentasjon, prosjektledelse og økonomistyring legger beslag på ingeniørenes tid.» Og videre: «Jølberg mener at så mye som 24 prosent effektivisering skal være oppnåelig. Men bare ved å effektivisere fem prosent av totalt 200 000 ingeniører og sivilingeniører i Norge, vil man frigjøre 10 000 ingeniører.» Dette alene viser at mulighetene er enormt store når det kommer til effektivisering av landet. Derfor er jeg svært glad for at det er blitt igangsatt et stykke arbeid i avbyråkratiseringen av Norge. DFØ er et eksempel på at dette har et betydelig innsparingspotensial, hvor anslagene ligger i størrelsesorden 20–30 mill. kr i året. I en overgangsfase vil dette kunne koste noe penger, men om man velger å se det på lengre sikt, er potensialet og innsparingsmulighetene store om man fortsetter kursen som den nye regjeringen har lagt seg på. Budsjettforliket mellom Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre innebærer økt utbytte fra statlige selskaper, men vi har valgt å skjerme Avinor fra økt utbytte. Dette er helt bevisst fra vår side. Vi ser nemlig på flytrafikken som en del av den norske kollektivtrafikken og vår infrastruktur. Avinor står foran store investeringer på bl.a. Gardermoen – med terminal 2 – og på Flesland. Videre skal det brukes penger på prosjektering til utvidelse av rullebane ved flyplassene i henholdsvis Finnmark og Nordland – en landsdel med store avstander, og hvor man er avhengig av et velfungerende og godt rutetilbud. Infrastruktur i et moderne samfunn er en forutsetning for at vi skal lykkes med nødvendig effektivisering og videreutvikling av landet. Norske flyplasser har en viktig rolle i så måte. Så må jeg bare en kort tur innom representanten Tore Hagebakkens innlegg. Jeg håper ikke skuffelsen hans blir for stor i løpet av dagen, men han kan avvente i spenning.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-12-13:
Jeg har lyst til å bruke noen flere ord om kontorstrukturen i Direktoratet for økonomistyring. Det er et faktum at rapporten fra ledelsen der kom i slutten av oktober måned, og det er et faktum at tilleggsproposisjonen ble framlagt kun noen få dager etterpå. At det har vært noen grundig og tung politisk vurdering av konsekvensene av en sånn sentralisering, er det vanskelig å tro på med den korte tidsfristen som har vært, når man ser når rapporten og tilleggsproposisjonen ble lagt fram, og vi vet at det også skal trykkes. Det har gått noen døgn, og så har man bare banket gjennom det noen embedsmenn ønsker. Det står også veldig tydelig i tilleggsproposisjonen at det er forbundet med risiko når man skal gjøre den omstillingen. Det ligger ingen innsparingsforslag når det gjelder å sentralisere kontorstrukturen i DFØ i det kommende budsjettåret. Det stortingsflertallet – eller det som var stortingsflertallet før i dag – ba om, var at man skulle gå en ny runde, ta seg litt bedre tid, og se på hvordan man kan effektivisere innenfor Direktoratet for økonomistyring, men samtidig ta helhetlig samfunnshensyn, sånn at en kunne ha arbeidsplassene i Vadsø, der fire–fem statlige arbeidsplasser betyr veldig mye. Det er det samme som at en kan ha 33 statlige arbeidsplasser i Hamar, der det betyr mye, mye mer enn det betyr å tilføre 33 nye arbeidsplasser til Oslo sentrum. Av en eller annen grunn har ikke regjeringen tid til å gjøre en sånn grundig vurdering, ikke tid til å se på de helhetlige samfunnsmessige konsekvensene, ikke tid til å tenke helhet. Det er skuffende. Det er litt forunderlig at man nå tydeligvis har brukt rå makt overfor en av sine samarbeidspartnere for å få dette gjennom, når man også har sett hvordan representanter for høyrepartiene rundt omkring i landet har gjort alt de kan for å prøve å stoppe denne sentraliseringsprosessen. Her har en brukt rå makt både mot representanter i egne partier og mot det ene samarbeidspartiet, fordi man absolutt skal gjennomføre en sentralisering man ikke vet prisen på, og som man ikke har gjort en helhetlig vurdering av. I mitt hjemfylke hadde vi to av den type saker. Vi hadde Tynset helsearkiv, som kunne gi store, langsiktige ringvirkninger ved at en lokaliserte nasjonalt helsearkiv på Tynset. Det valgte også regjeringen å stoppe. Det er ingen tvil om at det er en del av et mønster. Man ønsker ikke å bruke statlige arbeidsplasser til å skape aktivitet rundt omkring i Norge, og man er villig til å bruke rå makt for å presse det gjennom. Jeg synes det er trist. Jeg håper og vet at det i Venstre, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet er mange av de samme motkulturelle strømningene, der man ønsker å ta hele landet i bruk – sånn at vi kan fortsatt ha håp for voteringen etterpå.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-12-13:
Jeg håper nesten ikke at de ansatte, som har arbeidsplassene sine rundt omkring i Norge, følger med på denne debatten. Det dreier seg om arbeidsplassene til folk som bor i Vadsø, som bor i Tromsø, som bor i Hamar, som bor i Kristiansand, og vi – flertallet, for inntil en time siden – mente man burde sette seg ordentlig inn i konsekvensene av å legge dem ned. Vi ønsket å ta disse folkene på alvor, for dette var en rapport som kom i slutten av oktober, og som regjeringen konkluderte noe om etterpå. Vi hadde en annen målsetting enn regjeringen. Den var bare opptatt av effektivisering, men vi hadde to målsettinger. Vi hadde effektivisering, men samtidig desentralisering av offentlige arbeidsplasser i hele landet. Derfor ba vi – flertallet – om at regjeringen skulle gå noen nye runder og se hvordan man kunne klare å effektivisere samtidig som man opprettholder en desentralisert struktur. Men nå har det gått så mye prestisje i dette at det å gå en slik runde ikke er mulig, og man får dessverre Venstre med på det laget.
Terje Breivik (Venstre), 2013-12-13:
Partia i denne salen er samde om at det ligg store industrielle moglegheiter for Noreg i å satsa på klimateknologi, fornybar energi og fornybare energiberarar, noko ikkje minst gårsdagens debatt viste. Samstundes er det liten tvil om at ulike verkemiddel som tilskotsordningane under Enova og SkatteFUNN og andre tiltak på langt nær er nok til å ta ut potensialet verken i eksisterande industri eller for å skalera opp spennande forskingsresultat og teknologi frå laboratoriestadiet til industrielle produkt. Me har t.d. heimlege forskingsmiljø i byen med stor B for meg, Bergen, som har utvikla metodar som kan gjera hydrogen framstilt ved hjelp av elektrolyse, konkurransedyktig, men me manglar verktøy for å testa dette ut i eit tilnærma fullskala produksjonsmiljø. Vert elektrolyseprosessen driven med fornybar energi, er det ferdige produktet bokstavleg talt kjemisk fritt for utslepp i det heile. Elektrolyseframstilt hydrogen kan vera energiberaren som får tungtrafikken «world wide» CO2-fri – i så fall eit avgjerande bidrag for å utvida bruksområdet for fornybar energi på eit felt der fossil energi er einerådande i dag, og noko som kan bidra tungt til at Noreg framleis er energinasjon med stor E, òg i fornybar-tidsalderen. Slik kunne eg fortsett med andre energiformer og teknologiar. Dømet illustrerer likevel godt kva potensial Noreg kan ha, føresett at me har rammevilkår som gjer at fleire forsøksprosjekt får høve til å utvikla seg til kommersielle produkt. For å supplera og utvida dagens verkemiddelpott har Venstre under 90-postane, kapittel 2425, post 91, føreslått å oppretta eit nytt statleg investeringsselskap med ein eigenkapital på 3 mrd. kr: Norsk Fornybar AS. Sånn som Venstre tenkjer seg innretninga av Fornybar AS, skal selskapet primært investera i oppskaleringsprosjekt for fornybar energi og fornybare energiberarar – investeringar som vonleg skal gje framtidig avkastning i form av både verdiskaping og tunge bidrag til å løysa klimaproblemet. Me har ingen illusjon om å få fleirtal for etableringa av selskapet i dag. Eg tillèt meg likevel å vona på gjennomslag når me fremjar saka på nytt ved seinare høve. Når det gjeld punkt 4.7, kapittel 1605, Direktoratet for økonomistyring, var Venstre i tvil då komiteen skulle koma med innstillinga. Etter å ha fått ny og utvida kunnskap frå departementet, ser me at det å utsetja ei endeleg avgjerd med fem–seks månader ikkje er den beste løysinga. Dette er ikkje noko som eg seier med triumf i stemma, eller med stor bravur, men det inneber at Venstre kjem til å røysta imot XI i innstillinga. Når Venstre no støttar regjeringa i moderniseringsarbeidet av statsetatane, òg når det betyr styrking i dei store byane, føreset me at regjeringa er oppteken av å vareta, og helst betra, den regionale balansen over tid. Venstre reknar derfor med at ministeren alt i dag stadfestar korleis regjeringa følgjer opp ein sånn ambisjon, og kva planar regjeringa har for utflytting av statlege institusjonar frå pressområde, ikkje minst når dette har openberre innsparingsmoglegheiter. Til slutt tek eg opp forslaga Venstre fremjar i innstillinga som me no har til behandling.