trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-02-13:
Av og til i debatter kan det være greit med fakta og redelighet. Da er det greit å gå tilbake og se hva de partiene som nå utgjør flertallet, har sagt, og hva som er konsekvensene av det. I opposisjonspartienes alternative statsbudsjetter for 2018 er det ingen ekstra penger til bygging og til nye investeringstilskudd, noe som betyr at regjeringens ramme ligger fast. Konsekvensen av det som opposisjonen nå gjør, er at vi i framtiden vil ha færre sykehjemsplasser fordi man ikke får bygd nok nye sykehjemsplasser. Så var det veldig spesielt å høre representanten Wilkinson si at han hadde bevilget penger i statsbudsjettet til dagaktivitetstilbud. Men det er jo ikke riktig. Han hadde bevilget 36 mill. kr til investeringstilskudd, men ingenting til å øke dagaktivitetstilskuddet fra 30 pst. til 50 pst. Senterpartiet og Arbeiderpartiet hadde noe mer penger. Men når man har 280 mill. kr og skal legge på 20 pst., blir det 56 mill. kr. Da stemmer ikke regnestykkene til de partiene som nå ønsker å øke tilskuddet. De har altså ikke penger til å gjennomføre. Da blir det litt som det er med sand: Det er veldig fint å skrive det i sand, men så blåser det vekk, og da er det borte. Så jeg føler at vi her har en litt skinnhellig debatt, hvor noen later som om de vil mer i eldreomsorgen. Wilkinson burde reise til sine egne partifeller i Haugesund og si at de får slutte å ha folk på dobbeltrom. De må sørge for at de får sykehjemsplasser. Jeg har vært der og fått vite hvordan det står til der. Denne regjeringen er opptatt av at vi skal bygge flere nye plasser. Det går faktisk an å vedlikeholde den bygningsmassen man allerede har. Til Lise Christoffersen, som fra denne talerstolen får det nesten til å høres ut som at det ikke er noen muligheter for å rehabilitere sykehjemsplasser og omsorgsboliger nå: Det ligger penger inne til også å rehabilitere. Det er ikke riktig, det som man prøver å framstille det som, at nå kan man ikke rehabilitere sykehjemsboliger og omsorgsboliger lenger, og at man bare skal bygge nye. Jeg synes det i hvert fall er bra at Lise Christoffersen, fra Arbeiderpartiet, sier at i 2040 er det dobbelt så mange eldre. Da trenger vi å bygge flere nye sykehjemsplasser, og det er derfor vi har tredoblet bevilgningene denne fireårsperioden i forhold til det de rød-grønne klarte på sine siste fire år. Det er ikke mye troverdighet i å si at man nå plutselig skal gjøre noe, når man klarte å levere en tredjedel i løpet av de fire siste årene man styrte. Denne regjeringen satser på å bygge sykehjemsplasser og omsorgsboliger, for de eldre som trenger det i framtiden, skal få en verdig og trygg alderdom og eldreomsorg, med gode, nye sykehjemsplasser.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-02-13:
Jeg registrerer at siste taler sier om dette med plasser at man ønsker at folk skal kunne få bo i noe nytt og moderne, og at alle skal ha det samme. Men da må man også være ærlig om at konsekvensene – hvis det blir slik som man sier nå – blir færre plasser. Vi vet også at det blir en kjempevekst i antallet som kommer til å trenge plasser i framtiden. Det betyr at det blir en del som faktisk ikke kommer til å få en plass, fordi kommunen ikke blir i stand til det, spesielt når det er de samme rammene ligger til grunn. Jeg synes man må være redelig når det gjelder å diskutere de rammene som ligger der. Når man ser på historien og på fakta, er det slik at den rød-grønne regjeringen klarte på fire år å bevilge en tredjedel av det Høyre og Fremskrittspartiet, sammen med samarbeidspartiene, gjorde i de fire siste årene. I tillegg har vi økt tilskuddet med cirka 15 pst., noe som gjør at kommunene har kommet enda bedre ut etter at vi overtok. Derfor bygger de ut flere nye sykehjemsplasser og omsorgsboliger, og de rehabiliterer omsorgsboliger og sykehjemsplasser. Som representanten nå bekreftet, ja, det blir også rehabilitert. Det kommer det også til å bli i de nærmeste årene. Men vi ønsker å være tydelige på at vi ønsker å få flere plasser. Vi skal ha nye, moderne og flotte plasser. Så er det fortsatt mulighet for å rehabilitere – og hvis det skulle vise seg, kan det hende at man må komme tilbake og ha en diskusjon. For meg er det viktig å si klart og tydelig at vi vet det kommer flere som kommer til å trenge pleie og omsorg i framtiden, og som trenger en plass. Jeg har stor tiltro til kommunene vedrørende de signalene de kommer med. Men jeg synes man må være tydelig på at konsekvensen av det representanten Christoffersen, fra Arbeiderpartiet, var oppe og sa, er at det blir færre. Så er det bra – til representanten Bollestad – at de eldre i Haugesund har fått flytte inn, men det var et himla liv. Det var de rød-grønne som sørget for at de ikke skulle få lov til å bo der lenger, for de hadde ikke plasser, og da måtte de bo på dobbeltrom. Jeg synes ikke det er verdig, og derfor har vi sørget for at den det går ut over, får en kompensasjon. Men jeg er enig i at det godt kan hende at vi bør straffe kommunene enda mer hvis man putter folk på dobbeltrom. Det kommer jeg helt sikkert til å følge opp overfor eldreministeren, for jeg synes ikke det er verdig at man skal måtte bo på dobbeltrom og på rom som ikke er tilpasset å være dobbeltrom. Den debatten gleder jeg meg til, men det er en helt annen diskusjon enn den vi har hatt nå. Det har vært en morsom og spennende debatt, og det er en viktig debatt.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-02-13:
Jeg tror alle i denne sal er veldig enige om at fastlegeordningen er noe man må se nærmere på. Det er også derfor man ganske kort tid etter valget vedtok enstemmig at man faktisk må gå gjennom og utrede fastlegeordningen. Det er mange utfordringer der. Noe man kanskje også bør ha med seg, er en del av tingene man kanskje synes det har vært greit at legene tar ansvar for, og en del av tingene man synes det er greit å putte på, for det er viktige ting. Konsekvensene er, som vi ser nå, at en del fastleger føler at de bruker mange ressurser og mye tid på mange andre ting, som byråkrati osv., som ikke er pasientbehandling. Jeg tror det er viktig å ha denne gjennomgangen. Fastlegen er en veldig viktig del av helsetjenestene. Det er førstelinjen – den de aller fleste pasienter møter først. Det er viktig at legen kan ha god kontakt og dialog med pasienten, se pasienten og snakke med pasienten, for å kunne gi de rette rådene videre, enten pasienten skal videre til behandling eller kan få behandling direkte av fastlegen. Dette er utrolig viktig. For Fremskrittspartiet er noe av det aller viktigste å sikre at pasientene får god og riktig behandling, sånn at de raskest mulig kan få hjelp og bli friske. Jeg har vært med på møter med Trønderopprøret, som er fastleger som er svært aktive og veldig klare på hva de mener skal til for å kunne møte utfordringene som mange fastleger står midt oppe i. Det synes jeg er veldig bra. Jeg mener også det er viktig at man får gjort utredningen før man konkluderer med hvilken medisin man skal gi til pasienten – nemlig hvordan man skal sikre at man i framtida får en god fastlegeordning som man har tillit til, og som ivaretar pasientene på en god måte. Når det gjelder en del av forslagene som et flertall nå går inn for, mener jeg det godt kan hende det er ting det er naturlig og riktig å gjøre noe med framover, men at det beste ville vært om man fikk utredningen først og så bestemte seg for hvilke tiltak man skal treffe, og hvordan man skal gå fram. Derfor er jeg veldig enig i det representanten Sveinung Stensland sa. Jeg tror det er et godt utgangspunkt for å sikre at vi har en god fastlegeordning i framtida, og at pasientene har stor tillit til ordningen – det opplever jeg at man har i dag. Og ikke minst: Hvis man har en god førstelinjetjeneste, en god fastlegeordning, kan man også spare spesialisthelsetjenesten og samfunnet for store utgifter. Derfor er det å satse på dette området veldig godt for samfunnet – og ikke minst for pasienten, som kan få hjelp og behandling raskt.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-02-13:
Dette er en ganske interessant debatt, for det høres nesten ut som – når man hører på representantene fra den rød-grønne siden – at 10 pst. er forskjellen på om man er tillitsbasert eller bare opptatt av markedskreftene. Det man kan forholde seg til, er hvordan situasjonen er, og hvordan det har gått med sykehuskøene etter at Høyre og Fremskrittspartiet overtok, kontra hvordan det var under de rød-grønne: Har det blitt lengre eller kortere ventetid? Svaret er vel egentlig ganske greit. Jeg synes det er litt spesielt å mene at fordi man mener man bør se på hvordan man bruker pengene våre totalt sett, er man ute etter de ansatte og mener at de ikke gjør jobben sin. Jeg er kjempestolt av alle de menneskene som jobber og står på hver eneste dag i helsetjenesten i Norge, enten det er i kommuner, på sykehus eller andre steder, og som gjør en fantastisk viktig jobb. Men jeg er også opptatt av at pasientene skal få behandling når de trenger behandling. Jeg synes det er greit å vite litt om hva det koster å gjøre noe der, kontra å gjøre det et annet sted. Det får vi synliggjort gjennom DRG-poeng. Da ser man hva det koster å gjøre noe på ett sykehus, kontra på et annet sykehus. Da er det vel kanskje også et potensial for å strekke seg mot dem som er de beste, slik det er i næringslivet, hvor man må strekke seg for å være den beste og for å vinne i konkurranse med konkurrentene sine. Jeg tror det kan være positivt. Det aller viktigste er å hjelpe pasientene og behandle pasientene, og jeg er helt uenig med Senterpartiet, som ikke ønsker noe som helst, egentlig. De vil helt tilbake til en ren rammefinansiering. Det finnes veldig tydelige eksempler på hvordan det var den gangen vi hadde det slik i Norge, og det er ikke en løsning jeg vil tilbake til.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-13:
Jeg foreslår Kari Elisabeth Kaski.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-13:
Jeg foreslår Torgeir Knag Fylkesnes og Karin Andersen.
Terje Breivik (Venstre), 2018-02-13:
Eg føreslår Abid Q. Raja.
Terje Breivik (Venstre), 2018-02-13:
Eg føreslår Ketil Kjenseth.
Terje Breivik (Venstre), 2018-02-13:
Ja. Det var ein test av presidenten.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2018-02-13:
Jeg har fulgt debatten nøye, og jeg kan vanskelig se at de som ikke ønsker kompetansekrav for alle lærere, og som heller ikke vil ha opptakskravet 4 i den enkleste, praktiske matematikken, egentlig har levert særlig overbevisende argumentasjon. Debatten om lærernorm lar jeg ligge, annet enn å peke på at regjeringen vil komme tilbake til Stortinget, som tidligere nevnt. Jeg mener at jeg i mitt første innlegg har godt synliggjort at selv om det vil bli utfordrende, er vi på god vei til å levere mot målet vårt. For å ta karakterkravet først: Jeg håpet at man har fått med seg at UiT, som har hatt den masterutdanningen i lang tid og nå også med karakterkravet 4, opplever god søkning og god gjennomstrømming. Til faget matematikk: Igjen vil jeg løfte fram at dette er P-matte. 1P-matte overlapper 80 pst. med 10. klasse-matten i grunnskolen – 80 pst. Hvis man skal være lærer og skal undervise i samfunnsfag, naturfag, ja, norsk, en rekke andre fag, vil grunnleggende matematikkforståelse være helt sentralt hvis man skal følge opp elevene, i de fleste fag. Det er for øvrig bare bestått man trenger, hvis man har valgt samfunnsfags- eller naturfagsmatte i videregående. I tillegg kommer de forkursene som arrangeres, som flere har vært inne på, som gir ytterligere muligheter og ventiler i dette systemet. Lite tyder på at de økte ambisjonene bidrar negativt til søkningen – faktisk tvert imot, vil jeg si. Hvis man skjeler til UiT, har det ført til en massiv økning i søkningen til lærerstudiet. La oss heller ikke glemme at med disse studentene får vi også økt gjennomstrømning. Det handler til syvende og sist om vår evne til å rekruttere flere lærere inn etter endt lærerstudium, ikke bare få flere søkere. Det er tross alt antallet lærere vi har tilgang på, som må være målepinnen. Dette setter egentlig det hele i perspektiv, og saken er ganske enkel. Ønsker vi at alle ungene våre – uansett hvor de bor, uansett hvilken skole de går på, uansett hvor god råd foreldrene måtte ha – innen 2025 skal møtes med en lærer som har fordypning i undervisningsfagene norsk, engelsk eller matematikk, med den massive videreutdanningssatsingen i langt flere fag? Svaret mitt er enkelt: Ja, selvsagt bør vi kunne kreve det. Det hører også med til debatten at foreldrene, gjennom f.eks. Foreldreutvalget for grunnopplæringen, mener at kompetansekravene faktisk burde gjelde alle fag, ikke bare norsk, engelsk og matematikk. Prinsipielt er det lett å forstå foreldrenes syn. Desto vanskeligere må det være for dem å forstå hvorfor ikke flere støtter opp om ambisjonene som de har for norsk skole og deres barn i utdanning.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2018-02-13:
Jeg vil avslutte med å takke alle sammen for en god debatt. Det har vært nevnt flere argumenter fra alle sammen her, i alle retninger – det er det ingen tvil om. Men noe som jeg vil bemerke helt avslutningsvis, er at opposisjonen mener at flere tiltak ikke har fått virke. Da må jeg få lov til å si at det er litt forunderlig at vi bare for et års tid siden hadde en debatt som hadde et annet fortegn om nettopp f.eks. kompetansekrav og opptakskrav for lærerutdanningen, som Arbeiderpartiet da var sterkeste talsperson for. At man nå, bare kort tid etterpå, snur, viser at man egentlig ikke helt er villig til å se og lytte til om dette er virkemidler som faktisk virker. For det er jo litt vel tidlig å trekke konklusjonen om hvorvidt både kompetansekravene og opptakskravene gir de effekter som her hevdes. Tvert imot vil jeg si at jeg to ganger tidligere her i dag har kunnet argumentere ganske solid for at vi nå ser mange positive trekk ved nettopp flere lærere med fordypning ute i Skole-Norge, og at masterutdanningen, kombinert med opptakskrav, virker statushevende og bidrar til å rekruttere flere dyktig elever, som dermed også øker gjennomstrømningen i lærerstudiet, og som gjør at vi nettopp når målet, nemlig at vi får flere ut fra lærerstudiene og inn i klasserommene, og som er med på å løfte norsk skole – fordi barna våre fortjener det.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2018-02-13:
Det har vært interessant å følge debatten så langt, og det er godt å se at det er bred støtte til regjeringen i det arbeidet som man har startet med å se på kontantstrømmer og hvordan man skal utføre kontroller og tilsyn, og ikke minst ivareta dette gjennom en god kvalitet i barnehagesektoren. På den annen side er det veldig beklagelig, vil jeg si, å registrere at Arbeiderpartiet, litt innpakket, har startet det jeg ser på som en gradvis nedprioritering av de private barnehagene. Det startet egentlig for en stund siden, men det ble tydeligst i deres alternative statsbudsjett, hvor man kuttet 300 mill. kr til alle ikke-kommunale barnehager. Nå følger de opp med å forby profitt. Det kan man egentlig lese ordrett av forslaget, og som representanten Henriksen sa i sitt hovedinnlegg, har man ønske om å hindre utbytte. Det synes jeg er en veldig merkelig tilnærming fra Arbeiderpartiet, all den tid vi har et barnehageforlik her i salen, og det har vært en stor dugnad på feltet som har ført oss dit vi er i dag – spesielt i lys av at opplysninger tilsier at 95 pst. av den private barnehagesektoren har tariffavtaler, at 2015-regnskapet, som flere har vært inne på, viser at man bare har 0,4 pst. utbytte, at 31 pst. av barnehagene i den private sektoren går med underskudd, og at veldig mange av de som eier de barnehagene som går med underskudd, bruker utbytte fra de andre barnehagene som tjener penger, til å dekke underskuddet til dem som går med underskudd, altså at utbyttet strengt tatt bidrar til å sikre at vi har et mangfold innenfor den private barnehagesektoren. Når vi i tillegg ser av brukerundersøkelser og sykefraværsstatistikker at ansatte, foreldre og barn – alle – er fornøyd, virker egentlig hele denne politiske venstredreiningen ganske absurd. La det være helt klart: Regjeringspartiene vil ha bedre og tettere oppfølging, men man gjør dette for å sikre at vi skal ha en ryddig og god sektor, at vi skal ha et mangfold – ikke for trinnvis å gå mot en ensretting, slik som jeg hører enkelte i praksis tar til orde for i dag. Alle må ses i kortene, og vi må lære av de beste, for målet må være høy kvalitet. Det er derfor liten tvil om at vi må sikre mangfoldet framover, skal vi sikre fortsatt positiv utvikling i barnehagene. Det er nødvendig dersom vi skal løfte arbeidet med tidlig innsats.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2018-02-13:
For Arbeiderpartiet er helheten i skolepolitikken viktig. Derfor har vi nå sett behovet for å ta grep. Nå går det ikke an bare å fortsette som før. Innføringen av lærernorm gjør at vi alene kommer til å trenge 2 500 nye lærere, ifølge Utdanningsforbundet. Rigide opptakskrav i lærerutdanningen har bidratt til at søkertallene dessverre synker, og når kompetansekravene har tilbakevirkende kraft, øker det lærermangelen, og det øker bruken av ukvalifiserte i skolen. Det er denne helheten som gjør at Arbeiderpartiet nå foreslår grep. Jeg er egentlig litt overrasket, for Arbeiderpartiet har pleid å ha selskap av Høyre i å være opptatt av helheten i skolepolitikken. Jeg har spurt statsministeren om det samme uten å få svar, så jeg prøver å spørre igjen: Når kan vi egentlig forvente at Høyre igjen blir opptatt av helheten i skolepolitikken og ser behovet for å ta grep?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2018-02-13:
Jeg kan forsikre om at vi i Arbeiderpartiet har vår egen skolepolitikk. Vi har sett den situasjonen som nå er, og vi har sett behovet for å ta grep. Men jeg er egentlig ikke særlig overrasket over at statsråden ikke hadde noe svar på mitt spørsmål. For i innlegget var det veldig mye beskrivelse, det var noen unnskyldninger, men det var ingen konkrete grep. Jeg har også lest igjennom regjeringsplattformen som en styrer på. Der står det også veldig lite om det konkrete en ønsker å gjøre. Og hadde helheten vært viktig for Høyre, hadde en kanskje hatt en plan, noen konkrete forslag å vise til, slik at en faktisk kunne svart på spørsmålet. Men det er ingen plan. Så jeg spør igjen: Når kommer planen for å øke rekrutteringen? Når kommer planen for å minske antallet ukvalifiserte? Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre – de stemmer i dag mot våre konkrete forslag om å gjøre noe med dette nå. Hvorfor kan ikke Høyre være med på våre forslag? Når kommer det egentlig en plan?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2018-02-13:
Representanten Gudmundsen hadde lyttet til debatten. Det har jeg også, og hadde jeg fulgt denne debatten fra galleriet eller fra web-tv, tror jeg jeg hadde vært overrasket. Når man hører på innleggene til dem som styrer – de som sitter i regjering, de som har ansvar – hører en at de ikke er villig til å ta ansvar, de er ikke villig til å lytte til innspillene, se på den situasjonen som er der ute. Vi har utfordret statsråden flere ganger på situasjonen, men han er mer opptatt av å gi kritikk enn av å gi svar. Han nevner noen gamle forslag som jeg vet ikke har virket, men de er ikke villig til å vise sin plan. Representanten Mathilde Tybring-Gjedde er mer bekymret for Arbeiderpartiet enn hun er for den store lærermangelen. Og representanten Kristensen siterer lærer Håvard Tjora, men lytter ikke til det han har å si og de forslagene han, Utdanningsforbundet og Skolenes landsforbund har om å ta vekk avskiltingen av lærerne. Jeg tror at de som har fulgt denne debatten, ser at dette ikke er en diskusjon for eller imot kompetanse, men om hvordan vi når målet: hvilke forslag, hvilke tiltak. Fra Arbeiderpartiets side har vi vært veldig klare. Vi har lagt fram ti konkrete forslag. De får dessverre ikke støtte. Jeg vil lese opp noen av dem som regjeringa mener er forslag som en ikke kan stemme for, f.eks. forslag nr. 3: «Stortinget ber regjeringen gjennomføre et kompetanseløft for ukvalifiserte som underviser i skolen.» Det får ikke støtte fra regjeringspartiene. Eller forslag nr. 5, der vi ber om en igangsetting av «en ny nasjonal rekrutteringskampanje». Det får dessverre ikke flertall. Jeg skulle ønske at regjeringspartiene, de som har ansvar, de som styrer, kunne gjort som Arbeiderpartiet, lyttet med tanke på den situasjonen som er der ute, og tatt de grepene som er nødvendige. Det er synd at så mange av de gode forslagene som ligger til behandling her i dag, ikke får det flertallet de har. Men jeg er veldig enig med representanten Arnstad fra Senterpartiet – jeg tror ikke vi er ferdig med denne saken. Det ligger et flertall i denne salen som jeg tror vi må finne gode måter for å få fram, for denne saken er for viktig til at den slutter med denne debatten i dag.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2018-02-13:
Det siste innlegget kunne ikke stå uimotsagt, for det er en ganske hul kritikk og mye tom retorikk fra Høyre i det de sier, synes jeg. Hvis representanten Mathilde Tybring-Gjedde for alvor hadde vært opptatt av de svakeste elevene, kunne kanskje Høyre vært med og stemt for forslag nr. 10 i Stortinget i dag, der en ber «regjeringen utrede en langsiktig innføring av kompetansekrav i alle fag for nyutdannede lærere», eller for noen av de mange forslagene som i dag har kommet fra Arbeiderpartiet og de andre opposisjonspartiene om å ta noen konkrete grep. Såframt Høyre er villig til å være med, og innser situasjonen og reelt lytter og tar grep, synes jeg den kritikken som til nå har kommet, blir veldig hul. Så vil jeg også gjenta oppfordringen fra representanten fra Senterpartiet til Kristelig Folkeparti og Høyre om nettopp en avklaring – jeg ser at verken statsråden eller representanten for Kristelig Folkeparti fortsatt ikke har tegnet seg i debatten. Jeg tror det er viktig for Stortinget å få en avklaring i denne debatten med tanke på hvor omfattende den avtalen er. Det har vært sagt veldig mye, så det ville vært bra å få det avklart. Er det en fireårig avtale eller er det ikke det?
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2018-02-13:
Politikerne fra alle de politiske partiene på Stortinget skal prise seg lykkelig over at det finnes private aktører i Norge som tilbyr tjenester til befolkningen. Uten private aktører ville langt færre fått tilbud om barnehageplass, og for Fremskrittspartiet er det en kjernesak at det skal være mangfold, tydelige kvalitetskrav og valgfrihet i tilbudet av velferdstjenester. En av de best fungerende sektorene i Norge, som mange land misunner oss, er barnehagesektoren, som har vært et satsingsområde for denne regjeringen, men også den forrige. SV gjorde en kjempegod innsats i regjering for å bygge flere barnehageplasser, men det ser ut som de har glemt litt av bakgrunnen. De hadde ikke fått gjort så mye uten idealistiske gründere rundt i hele landet som var villige til å bruke sparepengene sine, tiden, energien og et brennende engasjement på å bygge opp et best mulig tilbud for våre unger. Og de har lyktes. Omtrent halvparten av landets barn går i private barnehager. Vi hadde nylig en omfattende foreldreundersøkelse, og av 30 spørsmål i den store nasjonale undersøkelsen finnes det altså ikke ett spørsmål der kommunale barnehager skårer best. På sju spørsmål er det likt, og på områdene der de private vinner, er utearealene bedre, lokalene er bedre, lekene er bedre, hygienen er bedre, mattilbudet er bedre, og sikkerheten er bedre. I tillegg anser foreldrene at de private barnehagene er best skikket til å forberede ungene til skolen. Husk at private barnehager ikke koster skattebetalerne 1 krone mer enn offentlige barnehager, men faktisk sparer det offentlige for 2,15 mrd. kr årlig. Representanten Fagerås sa at hun ikke vil de private barnehagene til livs, men da er det ganske unikt at etter at man har bedt alle de private stå på, bruke pengene sine, kveldene sine på å bygge opp et godt tilbud, skal vi sette i gang en ideologisk kampanje hvor det overordnede målet er å hindre dem i å tjene på den investeringen de har brukt tid og penger på. Private barnehager har i gjennomsnitt 0,4 pst. overskudd. Mange går med underskudd, 31 pst. i 2015, men det vi ser nå, er dessverre at venstresiden med forslagene i dag mobiliserer mot private barnehager når de ønsker å få flertall for forslaget om å hindre profitt og også muligheten til å kunne forby private barnehager. Uten de private barnehagene hadde vi ikke hatt det tilbudet vi har i dag. Vi hadde ikke hatt kvaliteten, og vi hadde ikke hatt valgfriheten. Så er det slik at det dessverre var for få som så for seg skyhøge salgsgevinster som følge av den store dugnaden, hvor noen fikk gratis tomter og gunstige lån. Det er noe det burde vært en regulering av, noe jeg ønsker velkommen, men det som ligger på bordet i dag, er generelle forbud og gjelder alle private. For Fremskrittspartiet er det et viktig prinsipp at det er foreldrene som har ansvaret for barnas oppvekst og oppdragelse. Et annet prinsipp er næringsfrihet. Da må foreldrene få velge barnehage og skole til barna.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-02-13:
Det største problemet i norsk skole i dag er jo ikke dyktige lærere som nå møter krav om kompetanse med tilbakevirkende kraft, og som nærmest blir avskiltet. Det er ikke det som er det store problemet. Problemet er jo andelen ikke-kvalifiserte som underviser i norsk skole. Statsråden sa i sitt innlegg at det var særlig viktig med økte lærerressurser på de områdene der en har stort behov for å øke kvaliteten. Ja, det er de samme områdene som har den største andelen av ikke-kvalifiserte lærere i skolen. Og det er også i den delen av landet som antagelig vil miste flest lærere som følge av den nye lærernormen, for de må jo hentes fra et sted, de lærerne som skal inn i den lærernormen, og som bl.a. skal inn til Oslo. Så det prekære i dag er jo sammenhengen i regjeringens forslag. Statsråden sier at regjeringen har en plan. Har regjeringen noen samlet oversikt over konsekvensene for lærernormen når det gjelder fordeling av lærere mellom de ulike fylkene, og dermed også muligheten for at en får en økning av ikke-kvalifisert arbeidskraft i skolen?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-02-13:
Når statsråden nå står her så kjekt og sier i sitt innlegg at regjeringen har en plan, skulle en jo forvente at statsråden, når han står i stortingssalen, også kan redegjøre for den planen. I stedet henviser han videre til revidert nasjonalbudsjett. En har altså ikke en så åpenbar plan allikevel. Og det er jo det som er litt av problemet her, at regjeringen nå er med og vedtar ting som en ikke vet konsekvensen av. Er det f.eks. riktig at Oslo vil trenge 500 nye lærerårsverk med lærernormen? Hvor skal de lærerne hentes fra? Skal de hentes fra fylker som f.eks. Nord-Trøndelag, eller skal de hentes fra nordnorske fylker, og hva betyr det for andelen ukvalifiserte som underviser i skolene i de fylkene? Har regjeringen i det hele tatt noen samlet oversikt over det, eller er det slik at planen blir litt til underveis mens en går, og så håper en at den er klar når en kommer til revidert nasjonalbudsjett?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-02-13:
Jeg tror en skal være litt forsiktige med å si at motstandere eller folk som har en annen holdning, tar lett på ting. En tar ikke lett på ting fordi man har en annen innstilling til dette spørsmålet enn det regjeringen har – såpass respekt for hverandre tror jeg vi må ha. Det betyr at Senterpartiet slett ikke tar lett på verken hvilken kompetanse lærerne skal ha, eller hvordan lærergjerningen skal utøves. Men vi setter spørsmålstegn ved hvorfor det er akkurat 4 i matte som skal være skjæringspunktet mellom det å være god nok til å komme inn på lærerutdanningen eller ikke. Det er sikkert riktig at matematikk er et viktig fag, men det er også viktig at man kan formidle. Det er også slik at man kan gå glipp av en del viktige lærerressurser med folk som kanskje ikke når helt opp til 4-kravet i matematikk, men som gjør det godt i andre fag, og som er veldig motivert for å være lærer i norsk skole. Det er heller ikke slik at vi er imot kompetansekrav for lærere. Jeg tror også man skal være forsiktig med å tillegge sine motstandere det synet. Det vi er imot, er at det gis tilbakevirkende kraft. Det er helt riktig at nesten alle lærerorganisasjonene er for kompetansekrav, men det er også riktig at nesten alle lærerorganisasjonene på høringen i komiteen sa at de var imot tilbakevirkende kraft, fordi det på en måte er en nedvurdering av den kompetansen som de lærerne har opparbeidet seg i norsk skole gjennom de siste 20–30 årene. Der ligger noe av det sentrale i problemstillingen. Det er også noen som har prøvd å si at Senterpartiet, fordi man ikke ønsker en lærernorm uten videre, ikke ønsker lærertetthet. Men det er ikke riktig. Jeg tror alle partiene her i salen ønsker økt lærertetthet, men det å gjennomføre en lærernorm uten at konsekvensene av den normen er utredet, uten at en kjenner virkningene av det, uten at en har oversikt over hva det vil innebære, er uansvarlig politikk. Der er Senterpartiet helt enig med Kristin Clemet i Civita som også har påpekt det samme. Det er ikke slik at dette i sum vil gi alle elever, uansett bosted, gode lærerkrefter. Nei, der ligger noe av problemet. Summen av disse tiltakene kan være svært bekymringsverdig med hensyn til andelen ikke-kvalifiserte i skolen. Vi har nærmere 4 000 ikke-kvalifiserte i dag, vi trenger 2 500 nye lærerkrefter bare med lærernormen, i tillegg til at vi ser at søkningen til grunnskoleutdanningen mellom 1. og 7. trinn går ned, og også at man da avskilter lærere som er i norsk skole i dag. Det er summen av de forslagene som er et problem. Det betyr at noen sikkert vil få bedre kvalifiserte lærere, men noen – og flere enn i dag – vil være nødt til å nøye seg med ikke-kvalifiserte lærerkrefter. Det er ikke bra, og regjeringen har ingen plan og kjenner ikke konsekvensen av det de nå er med på at skal vedtas.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-02-13:
Det var noe statsråden sa som gjorde at jeg ble nødt til å ta ordet en gang til. Jeg mener at det reelt sett egentlig er flertall i denne salen for en annen holdning enn den regjeringen står for, og jeg er ikke glad for at den typen budsjettavtaler blir inngått – men det må vi akseptere. Så sier statsråden at dette vil være stabilt vedtatt mellom regjeringen og Kristelig Folkeparti i de neste fire årene. Da må jeg få lov til å spørre: Er det inngått noen avtale mellom regjeringen og Kristelig Folkeparti om disse spørsmålene for den neste fireårsperioden? Har Kristelig Folkeparti virkelig forpliktet seg, uavhengig av hvordan de ser at gjennomføringen blir? Det skal bl.a. fra regjeringens side finnes nesten 1 mrd. kr på budsjettkonferansen i mars for å oppfylle dette. Da synes jeg egentlig statsråden og kanskje Kristelig Folkeparti kunne ha avklart: Har regjeringen og Kristelig Folkeparti nå inngått en fireårig avtale om disse spørsmålene?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-02-13:
Dette er et viktig spørsmål. Det angår svært mange av oss som har hatt, har eller kommer til å få barn i barnehage og ønsker et godt tilbud for ungene våre. Men jeg må også si at jeg synes debatten bærer preg av at både partiene lengst til høyre og lengst til venstre har stor interesse av å polarisere dette spørsmålet mest mulig. Det er sikkert tjenlig for Fremskrittspartiet og Rødt å gjøre det, men jeg synes ikke det er så veldig klokt for debattens del. Jeg tror vi i stor grad har et felles utgangspunkt, som vi da glemmer litt. Jeg har ikke noe problem med å si at jeg er enig med representanten Tybring-Gjedde i at vi i større grad må følge pengestrømmene og se på det som er av salgsgevinster og lån i denne sektoren, for det er viktig. Og det er et viktig arbeid som regjeringen har satt i gang der. Men etter å ha hørt representanten Bruun-Gundersen lurer jeg på om Fremskrittspartiet egentlig står bak det arbeidet, for hennes innlegg var jo veldig kategorisk. Jeg er også enig med Arbeiderpartiet og SV i at vi må begrense adgangen til utbytte, men Senterpartiet mener ikke at vi skal forby det, vi mener at vi må begrense det når det gjelder de offentlige tilskuddene. Jeg er også enig i at man må kunne sikre skikkelige lønns- og arbeidsforhold og være sikker på at man har det både i private og i offentlige barnehager. Så jeg synes nok at debatten bærer litt preg av ønsket om å polarisere dette fordi en ser partipolitisk gevinst i det, både fra Fremskrittspartiets, fra SVs og fra Rødts side. Jeg er ikke sikker på om det er klokt for debattens del. Senterpartiet kommer til å stemme subsidiært for forslaget fra Arbeiderpartiet, SV og Kristelig Folkeparti, forslag nr. 3. Vi syntes i utgangspunktet at det forslaget ga et litt for snevert skille mellom ideelle og kommersielle fordi den private delen av barnehagesektoren jo er så mangslungen. Man har de store kommersielle, man har de mindre private, og så har man de ideelle. Vi mener at en vurdering fra regjeringen av det spørsmålet også bør gi en mulighet for å se på ulike typer private barnehager utover det som går akkurat på skillet mellom ideell og kommersiell. Vi håper derfor regjeringen kan ta med seg behovet for å se på variasjon i eierforhold i private barnehager og ikke minst størrelse på den private barnehagesektoren når de følger opp forslaget videre. Så mener vi også, i likhet med Kristelig Folkeparti, at dette ikke behøver å komme tilbake i form av en lovproposisjon, men at man kan komme tilbake til Stortinget på egnet måte, f.eks. gjennom en mulighetsstudie, som det ble nevnt tidligere. Jeg vil også varsle at Senterpartiet subsidiært kommer til å støtte forslag nr. 4, fra Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-13:
Norge har et stort behov for flere lærere, som flere representanter har vært inne på i dag. Ifølge Statistisk sentralbyrå vil vi mangle 3 600 lærere i 2035. Samtidig står mange plasser på lærerutdanningen tomme, og det er grunn til å tro at 4-kravet i matematikk er én grunn til dette. Å utestenge motiverte og potensielt dyktige lærere bidrar ikke til å nå målet om flere lærere. Ville ikke et snitt sagt mer om hvilke allmennkunnskaper en trenger for å komme inn på lærerutdanningen og bli en god lærer i framtiden – sagt mer om hvem en var – enn denne ene karakteren, som slår så feil ut?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-13:
Statsråden vil ikke kalle det å avskilte lærere for å avskilte lærere. Men når en har 20 års erfaring bak katetret, en har gode resultater både på nasjonale prøver og eksamener, som Høyre jo er så opptatt av, og en snart kan være på tur til å gå av – at Høyre da ikke er redd for at disse vil gå av for tidlig istedenfor å ta den påkrevde etterutdanningen, det forstår ikke jeg. Representanten Gudmundsen sa litt arrogant at opposisjonen ikke hadde vist overbevisende argumentasjon i denne saken. Vel, jeg hadde i hvert fall håpet at de ca. 40 000 underskriftene representanten Gudmundsen fikk overlevert på Løvebakken i dag, hadde gjort inntrykk. Så mener altså Høyre at Utdanningsforbundet tar for lett på at man trenger faglig dyktige lærere. Representanten Gudmundsen bruker Universitetet i Tromsø som eksempel. Jeg har lyst til å invitere Gudmundsen med meg til Bodø. Det eneste som holder rektor på Nord universitet, Bjørn Olsen, våken om natta, er den framtidige mangelen på lærere i Nord-Norge. Vi utdanner ikke nok lærere i Nord-Norge, og jeg ønsker deg velkommen til Bodø for å høre på hva rektoren ved Nord universitet sier. Til slutt har jeg lyst til å berolige Høyre litt. De er veldig bekymret for at Arbeiderpartiet har stjålet SVs klær i utdanningspolitiske saker. Men det er jo faktisk sånn at da røverne hadde vært hos tante Sofie og røvet henne, røvet de henne tilbake noen dager etterpå, fordi de fant det litt for slitsomt å ha tante Sofie hos seg.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-13:
Stortinget har vedtatt en barnehagelov som slår fast at offentlige tilskudd og foreldrebetaling skal komme ungene i barnehagen til gode. Dessverre har vi gjennom media sett noen grove eksempler på barnehageeiere som bevilger seg store styrehonorar og privat fortjeneste bl.a. gjennom kjøp og salg av barnehager. Så sier statsråden at han er enig i SVs enkle prinsipp om at de pengene som blir bevilget til barnehagene, skal gå til barnehagene. Men da lurer jeg på om det å ta ut utbytte i millionklassen – kanskje i hundremillionersklassen – er forenlig med dette enkle prinsippet?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-13:
SV er stolt av barnehageforliket. Men når vi ser en utvikling som går i feil retning, er det naturlig for oss å se på det på nytt. Det er faktisk vår jobb, og det er ansvarlig politikk. Jeg har merket meg at etter at SV har gnaget om dette i flere år, sier statsråden nå at han har forståelse for de utfordringer som SV har påpekt – og ikke minst blitt latterliggjort for av Høyre i valgkampen – at framveksten av store barnehagekjeder nå gjør det nødvendig med en grundig gjennomgang av regulering av sektoren og å revurdere tilsynsvirksomheten, fordi det er store utfordringer med å følge pengestrømmen i store konsern. Dette har SV ment lenge og mast om lenge. Vi er glade for at dette nå kommer på plass, og jeg håper at vi får en orientering til Stortinget om hva en slik gjennomgang skal innbefatte, og hva slags prosess og tidsperspektiv regjeringen ser for seg i denne forbindelse. Og hvis jeg virkelig må gjenta det: SV er ikke imot private barnehager. Jeg har selv hatt mine barn i private barnehager. Men når det blir påstått at disse forslagene som vi fremmer i dag, setter barnehager på spill, er det ren skremselspropaganda. At det skal sette barnehager i spill at ansatte i private barnehager skal ha lønns- og arbeidsvilkår på lik linje med dem i de offentlige – en slik retorikk vil jeg ha meg frabedt. Det eneste som er SVs prinsipp i denne saken, er at de pengene, de offentlige tilskuddene og foreldrebetalingen som er ment å gå til ungene våre, skal gå til nettopp det – til ungene våre.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-02-13:
I dag vet vi at en andel av nyutdannede lærere forlater skolen til fordel for andre jobber i løpet av de to første årene i skolen. For å oppfylle lærernormens krav til antall elever per lærer og videreføre regjeringens politikk når det gjelder opptakskrav og kompetansekrav, har Kristelig Folkeparti pekt på behovet for tiltak som kan bidra til at færre nyutdannede lærere forlater skolen. Et av tiltakene som både Pedagogstudentene og Kristelig Folkeparti har foreslått, er å igangsette en mentorordning, hvor en erfaren lærer med veilederutdanning frikjøpes en viss prosent for å kunne bruke tiden på veiledning og oppfølging av de ferske lærerne. Er dette et tiltak som statsråden ser positivt på, og vil vurdere som ett av rekrutteringstiltakene for å sikre at vi får flere lærere i grunnskolen i årene framover?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-02-13:
Full barnehagedekning har skapt behov for etablering av tilsynsordninger som kan sikre god kvalitet i både kommunale og private barnehager. Vi vet at kommunenes oppfølging av private barnehager skjer noe tilfeldig og er ulik fra kommune til kommune. Fylkesmannens tilsynsordning er heller ikke lagt opp til å fungere som en ordning som gir full oversikt over kvalitet og hvordan offentlige midler blir brukt. Det er derfor blitt pekt på behov for et uavhengig organ som kan føre tilsyn med både kommunale og private barnehager med hensyn til de krav som stilles til god barnehagedrift. Vil statsråden støtte etablering av et uavhengig tilsynsorgan med formål å kontrollere både kommunale og private barnehager framover?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-02-13:
Jeg vil takke kunnskapsministeren for svaret. Jeg registrerer også interessen i salen for å ha en styrket innsats på dette feltet, som handler om utsatte barn i barnehage og skole. Jeg er glad for denne tydeliggjøringen fra statsråden om at kravene til kompetanse på dette feltet nå er nedfelt i de ulike profesjonsutdanningene. Jeg er også glad for hans svar om arbeidet som nå er satt i gang for utvikling av et digitalt informasjonsmateriell for ansatte i barnehage og skole. Vi har registrert at det i planverket for barnehagen allerede er gjort et stykke arbeid på dette feltet. Og jeg registrerer – det er veldig positivt – at denne tematikken også blir en del av de tverrfaglige temaene livsmestring og folkehelse, samtidig som satsingen på mobbetiltak fortsetter. Det synes vi er veldig bra, og vi gleder oss til oppfølgingen på dette området. Jeg tror at for å kunne ruste oss for en bedre beredskap på dette feltet framover, er det helt nødvendig at vi må tørre og tro at overgrep også vil skje i framtiden. Det må igjen bety at enhver mistanke må følges opp. Økt kompetanse, som det nå satses betydelig på, vil gi hjelp til hvordan et regelverk skal følges opp og vil ta vekk noe av den usikkerheten mange føler på i dag: Hvordan skal vi takle dette? Så vet vi fra mange andre satsinger på andre felt, at det blir ikke bedre det en sier, hvis en ikke fortsatt har stor oppmerksomhet rettet mot det en ønsker å ha en bedre oppfølging av. Mister en oppmerksomheten, så forsvinner satsingen. Jeg er ikke tvil om at skal vi gi barna våre i barnehage og skole en tryggere hverdag og beskytte dem mot denne typen overgrep, må vi også framover satse på økt beredskap, mer opplæring og tydelig oppfølging av retningslinjer og rutiner. Til slutt: I dag er det forbud mot tilsetting av overgrepsdømte i barnehage og skole. Det er derfor grunn til å spørre om ikke en sånn bestemmelse også burde gjelde for ansettelse i videregående skole. Jeg synes det er god grunn for å vurdere på nytt om politiattest er tilstrekkelig for ansettelse også i dette skoleslaget. Med alle mørketallene man har på dette feltet, er det gode grunner for også å se på et regelverk som stiller samme krav til ansatte i videregående skole som til ansatte i barnehage og grunnskole. Jeg er glad for at signalene fra statsrådene og representantene, som har hatt ordet i saken, er så tydelig i retning av større bevissthet, mer kompetanse og opplæring som vil bidra til større årvåkenhet og trygghet i håndteringen av saker som handler om vold og overgrep mot barn. Takk for en god debatt.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-13:
Høyre er opptatt av helheten i skolepolitikken, men i motsetning til Arbeiderpartiet driver vi ikke med den vinglingen. I forrige periode forsøkte Arbeiderpartiet å etterligne Høyres skolepolitikk. I denne perioden forsøker Arbeiderpartiet å etterligne SVs skolepolitikk. For mindre enn ett år siden ville Arbeiderpartiet innføre karakteren 4 som opptakskrav også i norsk. Nå går Arbeiderpartiet imot opptakskrav både i norsk og i matematikk. Dette er vingling, og det er alt annet enn hva norsk skole trenger, det er alt annet enn hva elevene våre trenger. Jeg er sterkt uenig med Arbeiderpartiet, som vil senke kravene og senke ambisjonene for norsk skole og norske elever. Vi må heve ambisjonene for elevene og skolene fremover. Skolen, elevene, studentene trenger ikke Arbeiderpartiets vingling. De trenger Høyre og regjeringens forutsigbarhet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-13:
Vi har en plan, og vi gjennomfører den planen. Vi har tredoblet antallet lærere som får videreutdanning siden de rød-grønne styrte. Det er over 6 000 lærere som nå får videreutdanning. Og lærerne sier selv at de blir bedre lærere, at elevene lærer mer, fordi de gjennomfører videreutdanning. Vi har gjennomført en ordning hvor lærerne også får avskrevet studielån. Vi har gjennomført – og vi kommer til å gjennomføre – rekrutteringstiltak, og vi skal diskutere det videre også med Kristelig Folkeparti, vår gode allierte i Stortinget. Utfordringen er at Arbeiderpartiet ikke har noen plan. Arbeiderpartiet fortsetter å vingle i skolepolitikken og driver og posisjonerer seg i forhold til andre partier. I forrige periode var det Høyre Arbeiderpartiet forsøkte å etterligne. I dag forsøker Arbeiderpartiet å etterligne SV eller partiet Rødt i skolepolitikken. Det står det ikke særlig respekt av.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-13:
Det vet representanten Arnstad svaret på. Vi jobber nå med gjennomføring av lærernormen. Vi sendte ut et brev til kommunene i forrige uke, hvor vi skisserte planen for dette arbeidet, og vi vil snart få forskriften for lærernormen ut på høring. Og vi har hele tiden varslet at dette kommer i revidert nasjonalbudsjett. Men det er litt oppsiktsvekkende at Senterpartiet nå er så veldig bekymret for antall ukvalifiserte. Antall ukvalifiserte økte med 80 pst. da Senterpartiet satt i regjering! Nå har det flatet ut. Med vår store satsing på videreutdanning ser vi nå det siste året at antall ukvalifiserte har flatet ut, og det er altså 4,4 pst. av årsverkene som er ukvalifiserte. Vi gjennomfører nå en plan for mer etter- og videreutdanning. Det gjør at flere elever vil møte trygge, faglig sterke lærere. Det er viktig, og det er viktigst for dem som trenger skolen aller mest.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-13:
Når jeg hører på Marit Arnstad, blir jeg litt i tvil om hva Senterpartiet egentlig mener i denne saken. Er det slik at Senterpartiet er imot at det skal bli flere lærere i grunnskolen? Regjeringspartiene inngikk et forlik med Venstre og Kristelig Folkeparti om budsjettet i fjor høst, og dette var Kristelig Folkepartis store seier. Og når vi har inngått et forlik med Kristelig Folkeparti, da har jeg tenkt å gjennomføre det. Når jeg snakker om en plan, er det vår plan for å sørge for at vi får flere trygge, faglig sterke lærere i skolen, og den planen gjennomfører vi. Det er en storsatsing på videreutdanning gjennom rekrutteringstiltak, bl.a. ved at lærere får avskrevet studielån. Dette kommer til å virke, vi kommer til å se flere dyktige lærere i årene som kommer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-13:
Det er en myte at det skulle stå så veldig mange flere studieplasser tomme nå enn det det gjorde før. Når det gjelder antall studenter som møtte til grunnskoleutdanningen høsten 2017, var det på nivå med antallet i 2013. Det var litt lavere enn i 2014 og 2015, men høyere enn i 2010, 2011, 2012 og 2016. Så dette er ikke noen ny problemstilling. Men jeg er overbevist om at når vi nå hever ambisjonene for norsk skole, kommer det også til å bli mer attraktivt å søke seg til læreryrket. Det siste norsk skole nå trenger, er at man det ene året gjennomfører krav, det neste året fjerner krav og det tredje året gjennomfører nye krav igjen. Nå må vi ha litt is i magen, nå må vi stå fast på den linjen vi har besluttet, og som det er flertall for i denne sal. Det skaper forutsigbarhet for studentene, for utdanningsinstitusjonene, for skolene og for lærerne. Vi har tenkt å gjennomføre det det er et flertall for i denne salen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-02-13:
Jeg er åpen for å diskutere ulike forslag med Kristelig Folkeparti om hvordan vi kan øke rekrutteringen til læreryrket – og ikke minst få flere til å stå i læreryrket. Vi har sammen gjennomført viktige tiltak. Hvis vi ser på den nye femårige masterutdanningen, ser vi at en med lektorkompetanse vil få 70 000 kr mer i begynnerlønn. De tiltakene som regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti har vedtatt om fratrekk i studielån, betyr at en som har gjennomført på normert tid, vil få ettergitt inntil 160 000 kr i studielån. Dette er viktige tiltak, som jeg tror vil virke over tid. Vi er åpne for å diskutere også andre tiltak sammen med Kristelig Folkeparti.