Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-06-16:
Dette har vært en landbruksdebatt på det jevne. Ingen nye innspill har kommet. Vi har hørt regjeringspartier som sedvanlig fortelle om hvor fantastisk alt går, at man de siste årene har hatt en sånn og sånn inntektsutvikling. Vi har hørt senterpartister og SV-ere og andre her snakke om at vi må øke selvforsyningsgraden på mat, fordi befolkningen kommer til å øke. Ja, helt åpenbart tror jo enkelte i denne sal at Norge ikke er selvforsynt med mat, noe som er spesielt all den tid vi hver eneste dag eksporterer 37 millioner måltider mat. At Stortinget ikke har fått med seg det, er bekymringsfullt, for man legger rett og slett hele fiskerinæringen til side, og så sier man at landbruk er mat, og fisk er noe annet. Det er veldig spesielt. Det er ikke så spesielt at landbruksministeren ikke klarte å levere det han hadde lovt, nemlig en landbruksmelding i vår. Etter å ha hørt replikkordvekslingene her og innleggene til de enkelte må jeg bare si til landbruksministeren: Lykke til på ferden. Man skal nå bruke sommerferien og sommeren til å prøve å sy sammen en del av disse forskjellige innspillene og standpunktene man har. For det er klart at når representanten Lange Nordahl i et svar til meg i et replikkordskifte slår fast at pelsdyrnæringen skal opprettholdes, mens representanten Holmelid helt åpenbart har et klart krav på seg fra sine medlemmer om at pelsdyrnæringen skal bort, ja da har man en utfordring. Så jeg skjønner godt at landbruksmeldingen ikke kom på plass før sommeren. Her er dog andre ting som bekymrer mer. Komiteens leder viste til at for gjennomsnittsnordmannen vil det kunne bli en økning i matvareprisen på 0,1 pst. Tenk hvor kjekt det hadde vært hvis vi var gjennomsnittsnordmenn. Problemet er jo bare at de som faktisk blir rammet av prisøkningene i denne sammenheng, er småbarnsfamiliene. Jeg skal bruke et eksempel. Først har vi alle lønnsoppgjørene i Norge. Vi begynner med privat sektor. Så går vi over på offentlige oppgjør, både i stat og kommune. Man fikk på plass de reallønnsøkningene som man skulle ha i de forhandlingene. Etter at dette var ferdig, kommer landbruksoppgjøret. For en familie med én forsørger, gjerne med to barn og to voksne, vil faktisk den økningen som vil komme i jordbruksoppgjøret, sammen med øvrige skatteøkninger og moms som kommer på toppen av det igjen, medføre at mye av den reallønnsøkningen som man trodde man fikk – det var ikke mange prosent man fikk – faktisk blir spist opp allerede på jordbruksoppgjøret. Dette er konsekvensen av målprisen. Jeg må få si at det hele topper seg når man snakker om hvor viktig det er å få på plass disse beredskapslagrene med såkorn. Man tar ikke inn over seg hva slags virkninger det kan få for andre land, særlig de fattige landene. For hvis de rike landene, de vestlige landene, skulle begynne å bygge opp store beredskapslagre med korn – korn kjøpes som sagt i et verdensmarked i dag – ville jo prisene gå betydelig opp. Dette er korn som man i utgangspunktet ikke skal produsere, men som man skal ha som beredskap. Det ville faktisk kunne medføre – jeg skal ikke være konklusiv, som alle andre – det vil kunne medføre at de fattige landene ikke vil kunne klare å kjøpe inn korn til sin befolkning. Jeg håper ikke det er det som er intensjonen – at vi i verdens rikeste land, sammen med andre rike land, skal gjøre dette. Til slutt må jeg bare få ta opp en annen utfordring knyttet til konsekvensen av jordbruksoppgjøret. Det er jo at i undersøkelser som forbrukerne har vært med på, er det nevnt én ting man er veldig opptatt av, og som man ikke har klart å oppnå; nemlig økt tilgang på forskjellige produkter – vareutvalget i Norge. Matvarekjedeutvalget har også påpekt det. Ja, det stopper man jo ved importvernet. Men jeg vil takke statsråd Brekk for én ting. Det er at han denne gangen i hvert fall ikke gikk i fella med hensyn til å innføre prosenttoll på ost. Jeg håper han også snart fjerner det for melk. Vi vil støtte Venstres forslag, nr. 19.