trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Jeg registrerer at representanten Solberg ikke vil svare på spørsmålet, men lover i både pose og sekk. La meg da stille et annet spørsmål. Jeg tror mange har registrert at Høyre kopierer Moderaterna i Sverige både i retorikk og i politikk, og Erna Solberg har selv pekt på Sverige som en inspirasjon for egen politikk. Der har den borgerlige regjeringen gjort nettopp det Høyre ønsker å gjøre i Norge, kutte i skatter og privatisere offentlig velferd. Der har de høy arbeidsledighet, særlig blant ungdom. Den svenske skolen er i stor grad kommersialisert. Det har ført til økte forskjeller, og det har ført til dårlige resultater i den svenske skolen, samtidig som det har vært framgang i resultatene i den norske skolen. Er det en slik samfunnsutvikling Høyre-lederen ønsker seg, eller mener hun at Høyre-politikken vil virke på en helt annen måte i Norge enn i Sverige?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
La meg gi et perspektiv på dette: 25 mrd. kr i skattelettelser ville tilsvart bare 7 pst. av den skatteøkningen som har funnet sted i de rød-grønne partienes regjeringstid, så det vil ikke utgjøre veldig mye penger. Representanten var innom en ansvarlig økonomisk politikk. Der er Fremskrittspartiet helt enig, det må vi føre. Men da må en føre den basert på reelt innhold, ikke bare på overskrifter. I dag fører en en ansvarlig økonomisk politikk som ikke skiller mellom forbruk og investeringer i statsbudsjettet, som ikke skiller mellom penger brukt i Norge og penger brukt i utlandet. Den ansvarlige økonomiske politikken er basert på en handlingsregel som sier at om vi gir oljepenger til Statkraft for å bygge vindmøller i Norge, skaper det ikke press i norsk økonomi, men når vi gir de samme pengene for å bygge vindmøller i Afrika, gjennom norsk bistand, skaper det angivelig kjempepress i norsk økonomi. Det viser en handlingsregel som ikke er i pakt med virkeligheten, og som gjør at vi prioriterer pengene våre feil og ikke bygger ut norsk infrastruktur. Er representanten enig i at det blir press i norsk økonomi om vi bygger ut vindmøller i Afrika istedenfor i Norge?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Nå var det ikke det jeg spurte om. Jeg spurte om det er fornuftig å bygge vindmøller i Afrika istedenfor i Norge. Dagens regjerings politikk legger jo opp til at du kan bruke så mye oljepenger du vil på å bygge vindmøller i Norge, men du kan ikke bruke oljepenger på å bygge vindmøller i Afrika, for da skaper det press i norsk økonomi. Det er en fundamental logisk brist her, som gjør at det forsøket representanten Pedersen hadde nå, var bare tullprat, for det har ikke noe med realitetene i den økonomiske politikken å gjøre. Hvis du skal investere i Norge, må du ha en åpning for at du faktisk kan bygge veier i Norge. I dag kan du altså bygge masse vindmøller, for det skjer gjennom et statlig selskap, men skal du bygge veier og jernbane – som er fornuftig, og som reduserer presset i norsk økonomi – så får du ikke lov til det, for da slår handlingsregelen inn. En har altså en helt feil prioritering når det gjelder hva som er investering og forbruk. Så lenge det skjer gjennom et statlig selskap, mener Arbeiderpartiet at dette er en investering. Hvis det skjer gjennom statsbudsjettet, er det per definisjon ikke en investering. Nå har vi nettopp fått nye beregninger på hvordan en regner samfunnsøkonomisk lønnsomhet. Vil regjeringen i hvert fall gå igjennom gode veiprosjekter i Norge, vise at de er lønnsomme, og dermed kunne prioritere mer penger til de veiprosjektene?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Det er interessant å høre på regnestykkene til lederen i finanskomiteen. For mens det er et utvilsomt faktum at nominelt har inntektene til staten økt med 300 mrd. kr mer i 2012 enn i 2005, så inflasjonsjusterer han det ned til det blir knapt 100 mrd. kr til slutt. Mens når Høyre foreslår skattelettelser på 25 mrd. kr, så inflasjonsjusterer han ikke det i forhold – det er altså 25 mrd. kr mot 100 mrd. Men det skjer jo i det samme året, og da er det faktisk 20 pst. og ikke 25 pst. Den form for triksing med tall bedriver Arbeiderpartiet for å framstille seg som ansvarlige i den økonomiske politikken. Vi vet at det har gått titalls milliarder oljekroner på utsiden av handlingsregelen til å bygge vindmøller og oljeplattformer og alt mulig sånt, men når vi i Fremskrittspartiet ønsker å bygge mer veier, så skaper den asfalten veldig mye inflasjon. Og da spør jeg: Hvordan kan det ha seg at når du pumper opp olja så er det inflasjonsfritt, men hvis du bruker olja til å legge asfalt så er det plutselig inflasjonsdrivende? Hvor kommer den logikken på plass i økonomisk teori?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Grunnen til at vi stiller spørsmålet er at vi ikke får svar som henger sammen. Vi har stilt dette spørsmålet til finansministeren: Hvor mye ville oljepengebruken i statsbudsjettet måtte bli justert ned hvis oljeinvesteringene på norsk sokkel hadde blitt oppjustert med 50 mrd. kr? Svaret vi får, er at vi får ikke et tall. Nå har nettopp SSB varslet, etter at budsjettprosessen var ferdig i regjeringen, at oljeinvesteringene neste år blir 10 mrd. kr høyere enn det vi trodde. Så må jeg spørre: Hvor mye må det da kuttes i statsbudsjettets oljepengebruk for at aktivitetsnivået skal være på det nivået som man forutsatte da man planla oljepengebruken i utgangspunktet? Da er mitt spørsmål til representanten Micaelsen, hvis han mener at han har klarhet i det som finansministeren ikke klarer å svare på: Hvor mye kommer Stortinget til å nedjustere oljepengebruken med i statsbudsjettet, når vi vet at oljeinvesteringene på norsk sokkel utenfor handlingsregelen er 10 mrd. kr høyere enn det som lå til grunn da regjeringen utarbeidet sitt budsjett som fremmes på mandag? Jeg tror ikke du har svar, men du kan dikte opp noe.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Jeg blir litt overrasket over representanten Sandes veldige engasjement i saken om eierskap til vannkraft. For Fremskrittspartiet har det hele veien vært viktig at norsk industri skal kunne benytte norske naturressurser for å sikre sin konkurranseevne basert på at de er i Norge. Den muligheten har dagens regjering fratatt industrien ved å si at vi skal heller la statlige selskaper, f.eks. Statkraft, få lov til å eie vannkraft i framtiden og spille med den vannkraften på markedene i Europa, framfor at norsk industri kan få lov til å investere i og eie norske naturressurser, bruke det i sin produksjon, sikre sin konkurranseevne og dermed sikre arbeidsplasser i Norge. Nå, under den rød-grønne regjeringen, er den kraftforedlende industri tvunget ut i et marked og må kjøpe til markedspris. Det synes ikke Fremskrittspartiet er god industripolitikk. Men på grunn av Senterpartiets ideologi skal heller staten eie og tjene penger på dette, framfor at industrien skal skape verdier og arbeidsplasser. Er det faktisk god distriktspolitikk at staten overtar kraften, og industrien må ut i markedet og kjøpe kraft?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Ja, dette var jo ikke et svar på utfordringen. Hydro og Elkem hadde kraftkontrakter som det ikke var snakk om å selge til utlendingene – før regjeringen endret sin politikk. Da solgte Elkem sine kraftkontrakter. Men fram til regjeringen endret sin politikk på hjemfallssaken ønsket Elkem og Hydro å beholde sin kraft, for de brukte den i sin industriproduksjon. Så har altså denne regjeringen vært så ideologisk opptatt av at vannkraften skal eies av statlige selskaper istedenfor av privat og offentlig industri, at de har endret politikken. Men da er jo problemstillingen her ikke at dette havner hos utlendingene, for Fremskrittspartiet sa da vi behandlet denne saken, at her kan jo staten ha forkjøpsrett, hvis Hydro og Elkem frivillig ønsker å selge dette. Da sikrer en den nasjonale kontrollen. Det som den rød-grønne regjeringen har gjort, er jo å tvinge industrien til å miste disse kontraktene, og da svekker en konkurransekraften til industrien, en øker den ikke. Da er det få selskaper som har benyttet seg av de statlige kraftkontrakter som en har gjort tilgjengelige, rett og slett fordi ordningen var for smal. Da er spørsmålet nok en gang: Tror en at en har styrket norsk industri ved at staten skal overta vannkraftverkene og selge kraften til utlandet?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Men det er feil, det du beskriver.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Det er veldig bra at du avslører at du ikke har forstått hva Fremskrittspartiet har argumentert for i 20 år, for da kan jeg få oppklart det. Fremskrittspartiet har hele veien lagt til grunn at selvsagt er det kapasitetsbegrensninger i norsk økonomi. Men du kan ikke se norsk økonomi isolert fra import/eksport-muligheter. Vi har tjent grovt på at kineserne har levert oss billige varer. Det har gjort at inflasjonen i Norge har vært lav. Nå er det også mulig å importere arbeidskraft for å bygge ut konkrete prosjekt. Da burde vi benytte oss av det. Vi har sagt at man skal skille forbruk og investeringer. Vi har sagt at vi inkluderer alt. De som driver med juks her, er jo nettopp dagens regjering, som later som om hvis du lar et statlig selskap få lov til å bruke penger, har det ingen påvirkning i norsk økonomi. Altså: Et styre i et statlig selskap får ansvar til å kunne forvalte oljepenger utenfor budsjettet, men Stortinget får ikke den muligheten til å bruke de samme pengene, for da skaper det plutselig inflasjon. Det er å lure den norske befolkning. Dagens regjering har altså en handlingsregel som omfatter statsbudsjettet, men alt det som defineres som såkalt formueomplassering – egenkapital, børshandel – telles ikke med. Da er det regjeringen som jukser.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
La meg først oppklare: Du later som om jeg ikke har forstått sammenhengen i økonomien, men det har jeg faktisk. Så det at du ikke har fått med deg at jeg har forstått de sammenhengene, er mer ditt problem, ikke mitt problem. Men la meg påpeke: Jeg fulgte godt med da representanten Micaelsen hadde sine kommentarer. Det jeg argumenterer mot fortsatt, er at når SSB oppjusterer oljeinvesteringene etter at regjeringen har blitt ferdig med sin budsjettprosess, reduserer ikke denne regjeringen sin oljepengebruk i statsbudsjettet. Ergo er det sånn at oljeinvesteringene på norsk sokkel ikke telles med når en vurderer hvilket press det er i norsk økonomi. Ikke kom og gi inntrykk av at det blir større press i norsk økonomi ved å bygge vei enn om du hadde brukt de samme pengene til prosjekt for å utvinne olje. Når det gjelder det andre, om generasjoner: Sett at vi hadde brukt 70 mill. kr på å bygge 1 km vei i 1998. Hadde vi i stedet spart de pengene og tatt dem ut i dag, hadde du ikke fått 1 km vei. Du hadde fått 0, 74 km vei. Ergo: Det å utsette lønnsomme investeringer fordi du heller skal gi pengene til framtidige generasjoner, gjør at de får mindre vei for pengene istedenfor mer. Det er ikke god generasjonspolitikk.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Fremskrittspartiet, med partileder Siv Jensen, fremmet i denne sal for ca. to–tre år siden et forslag om at Stortinget burde ha en sak om å bedre lønnssituasjonen for kvinnedominerte lavlønnsyrker. Det forslaget fikk ikke flertall i denne sal. Fremskrittspartiet har altså tatt flere initiativ for å prøve å bedre nettopp den problemstillingen du reiser. Så er det åpenbart at vi har litt ulike virkemidler, men det betyr ikke at Fremskrittspartiet er uinteressert i temaet. Hvis vi hadde gjort noe med måten vi organiserer norsk helsevesen på, og sørget for at flere sykepleiere kunne jobbet heltid istedenfor deltid, sørget for at folk kan jobbe seg opp i lønnshierarkiet istedenfor å ha et regelverk som gjør at du ikke får fulltidsstillinger, kunne man ha gjort veldig mye med den problemstillingen du reiser. Det er et paradoks at mens denne regjeringen er kjempeopptatt av at du skal ha et ryddig arbeidsliv i privat sektor, har vi et helsevesen der de fleste leger går på seks måneders kontrakter. Det er ikke verdig norsk helsevesen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Jeg mener jeg med autoritet kan påpeke når andre tar feil om hvilket standpunkt jeg har. Det betyr ikke at jeg dermed kan påstå at jeg objektivt sett har rett i mine standpunkter. Men jeg må kunne påpeke når andre tillegger meg standpunkter jeg ikke har. Det er noe annet enn det representanten insinuerte. Når det gjelder bompenger, mener Fremskrittspartiet at bompenger med dagens avgiftsnivå på bil er en dårlig måte å finansiere ytterligere veibygging på. Det er fordi vi har et overskudd i statsfinansene som vi låner ut til Tyskland til f.eks. 1,8 pst rente. Istedenfor å finansiere nye veier i Norge med oljepenger skal vi lånefinansiere dem. Kommunalbanken har finansiert 21 bompengeprosjekt i Norge. 97 pst. av den kapitalen kommer fra utlandet. Gjennomsnittsrenten til norske bompengeprosjekter er på 2,9 pst., som er 1,1 pst. høyere enn det vi får når vi låner ut oljepenger. Det er meningsløs politikk. Om det kamufleres som OPS-prosjekter eller som statlig veibygging, som denne regjeringen holder på med, er det uansett en dårlig måte å finansiere veiene på. Jeg er sikker på at den blå regjeringen skal bygge flere veier enn dagens regjering.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-10-04:
Når man lytter til Helga Pedersen, får man nesten inntrykk av at det er Høyre som sitter i regjering, og Arbeiderpartiet som er i opposisjon. Representanten liker åpenbart dårlig at Høyre pirker borti regjeringens manglende gjennomføringskraft. Jeg skal gi Pedersen rett i at regjeringen har fått på plass en leksehjelpsordning med ufaglærte, og man har fått på plass frukt og grønt i skolen. Men man har nedprioritert det viktigste, nemlig etter- og videreutdanning for lærerne. Man har gjennomført et hvileskjær innenfor høyere utdanning og forskning. I dag presenteres det en rangering som viser at ingen norske universiteter er blant de 200 beste i verden. Mitt spørsmål til representanten Helga Pedersen er: Hva er det Arbeiderpartiet mener at man skal kunne få til på tolv år som man ikke har klart å få til på åtte?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-10-04:
Jeg registrerer at representanten Helga Pedersen ikke svarer på mitt spørsmål, nemlig: Hva er det man skal kunne få til på tolv år som man ikke har klart å få til på åtte år? Når det gjelder lærertettheten i skolen, har jo ikke denne blitt noe bedre i løpet av åtte rød-grønne år i regjering. Det har blitt flere lærere, ja, men det har også blitt flere elever, og det er ikke riktig som representanten Helga Pedersen sier, at det er en storstilt satsing på etter- og videreutdanning. Tvert imot har det vært nedprioritert. Det viktigste man gjør i norsk skole, er blitt nedprioritert – og det gjelder etter- og videreutdanning for lærere. Man har prioritert helt annerledes. Man har prioritert ufaglært leksehjelp, man har prioritert frukt og grønt. Så jeg må få lov til å gjenta spørsmålet: Hva er det Arbeiderpartiet skal kunne få til på tolv år som man ikke har klart å få til på åtte?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-10-04:
Jeg tegnet meg primært til Svein Gjelseths innlegg, men bare en kort merknad også til Lars Peder Brekk. Jeg er glad for at Brekk erkjenner at også Høyre aksepterer en viss tollbeskyttelse. Det diskusjonen handler om, er om vi skal innføre høyere toll i den situasjonen man er nå. Jeg synes det er grunn til også å merke seg, og registrere, at det er få fra Arbeiderpartiet som forsvarer de nye tollsatsene. Det skjønner jeg godt, for utenriksministeren har undertegnet en deklarasjon hvor man nettopp advarer mot nye tollbarrierer i den situasjonen som Europa er i nå, og mot nye proteksjonistiske tiltak. Så til Svein Gjelseth, som kommer med et ganske grovt angrep på Høyre og andre borgerlige partier med hensyn til den maritime politikken. Vi har en sammenheng i vår maritime politikk. Det handler om å styrke den maritime utdanningen, hvor Høyre har lagt frem konkrete forslag. Det handler om å ha en kompetansemodell hvor man subsidierer den kompetente arbeidskraften, fordi det er viktig å ha norsk mannskap om bord på båtene, hvor vi bygger opp under NCE-ene som er knyttet til den maritime klyngen, og hvor vi ønsker å trappe ned den særnorske skatten på norsk eierskap. Er det noe jeg møter når jeg besøker arbeidsplassene langs kysten som er knyttet opp mot den maritime næringen, er det nettopp et ønske om å trappe ned den særnorske skatten som Senterpartiet og Arbeiderpartiet i regjering har økt nettopp på disse norske arbeidsplassene. Så har det også i denne debatten i dag vært mye diskusjon om redusert beskatning på norske arbeidsplasser vil gå ut over velferden. Nei, det er bare å se hva som skjedde siste gang Høyre satt i regjering. Da gikk skattene ned, og helsekøene gikk ned. Under den rød-grønne regjeringen har skattene gått opp, og helsekøene har gått opp. Vi har strategi for å skape vekst i økonomien også i årene som kommer. Når det blir vekst i økonomien, blir det mer å fordele. Og når det blir mer å fordele, er det rom både for investeringer, å trygge velferden og å trygge arbeidsplassene gjennom å trappe ned særnorsk beskatning av norske arbeidsplasser.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
No er det ikkje min jobb å forsvare partiet Høgre. Men når representanten Pedersen seier at Høgre nyleg har forandra politikken sin, så er det galt. Partiet Høgre har stått opp i kampen mot sorteringssamfunnet over lang tid. Det har hatt stor betydning for korleis Kristeleg Folkeparti har tenkt i samarbeidsspørsmålet, for Høgre er eit parti som seier at barn ikkje skal bli valde bort ut frå eigenskapar. Det er, som representanten Pedersen seier, ein mangel på gjennomføringsevne som er noko av den store kritikken mot denne regjeringa. Eitt område som tydeleggjer dette, er leiarlønningane innanfor dei statseigde selskapa – 18 pst. vekst, og dei seks største har i snitt 8,7 mill. kr i leiarlønningar. Statsråd Trond Giske snakkar om moderasjon! Hadde det vore god gjennomføringsevne å få til moderasjon for denne regjeringa når det gjeld leiarlønningar?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Eg er forundra over det første forslaget frå Framstegspartiet som ligg på pultane våre i dag, der altså Framstegspartiet ønskjer eit forbod mot særskilte rom for organisert religiøs aktivitet. Eg trudde jo ikkje det var «forbodspartiet» Framstegspartiet vi skulle få sjå først og fremst. Kristeleg Folkeparti ønskjer færre forbod – ikkje fleire forbod – som tydelegvis Framstegspartiet ønskjer. Og dersom vi først skulle kome med forbod, så trudde eg ein skulle gjere det i viktige saker, men her er det altså rom for organisert religøs aktivitet i skulen. Ja, eg har sjølv delteke i religiøs aktivitet – det kan vere i ei sofagruppe. Er det den typen rom Framstegspartiet no ønskjer til livs? Religionsfridomen er viktig, og spørsmålet mitt er så enkelt: Veit Siv Jensen at det var Den norske kyrkja som starta med skule i Noreg?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Trontalen er ein tale der regjeringa kan snakke om sine visjonar, mål og ikkje minst sine prioriteringar. Det me ser regjeringa seier om asyl- og innvandringsfeltet, er følgjande: «På utlendingsområdet vektlegger Regjeringen en effektiv og rettssikker returpraksis. Det er et mål for Regjeringen at personer som ikke oppfyller vilkårene for opphold i landet skal returneres raskt, helst frivillig, men om nødvendig med tvang.» No er alle partia einige om at me skal ha ein rettssikker retur. Men er dette alt regjeringa har å melde om heile asyl- og innvandringsfeltet? Mine spørsmål til representanten Lysbakken er: Er han fornøgd med regjeringa sin politikk på asyl- og innvandringsfeltet? Har ikkje SV nettopp eit breiare perspektiv på dette enn det trontalen viser?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Er det noko Senterpartiet og Kristeleg Folkeparti er einige om, er det at me må ta heile landet i bruk. Det viste me i Kristeleg Folkeparti da me sat i regjering. Saman med Høgre og Venstre greidde me å flytte ut over 800 statlege arbeidsplassar til ulike delar av landet. Det var sju statlege tilsyn. Etter 2005 har me opplevd full stopp. Da er spørsmålet: Er det fordi regjeringa opplever at det er for lite press i Oslo-området? Er det dette at maktspreiing ikkje er eit godt prinsipp å følgje opp? Med dei habilitetsproblema regjeringa har, burde dette ha vore eit svært godt verkemiddel for den regjeringa som sit. Partileiar Liv Signe Navarsete har karakterisert denne regjeringas innsats på dette området som pinleg. Er representanten einig i det?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
I mitt innlegg gav eg honnør til regjeringa for den satsinga som har vore på barnehage. Men utgangspunktet for Kristeleg Folkeparti er at me ønskjer at familiane skal få lov til å velje. Me ønskjer at dei som ønskjer å bruke dei gode barnehagane, skal få den moglegheita. Slik sett er det eit paradoks at når det gjeld dei barna som blir fødde etter 1. september, så kan ein risikere at mange av dei må vente til dei er to år før dei får ein barnehageplass i dag. Det tok eg opp i mitt innlegg. Nettopp valfridomen er det me opplever at regjeringa har nedprioritert. Ved å kutte i kontantstønaden blir det mindre valfridom. Kristeleg Folkeparti har aldri sagt at alle skal velje kontantstønad, men me har vore opptekne av at familien skal få velje sjølv kva som er best for dei. Familiar er forskjellige, og derfor vil det, viss Kristeleg Folkeparti kjem til å få makt og innflytelse, vere valfridom for familiane som vil vere vår prioritering i familiepolitikken.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Eg er einig i den oppfatninga som representanten Christensen har av Kristeleg Folkeparti: Me er eit parti som kjempar for dei som treng det mest, og det kjem Kristeleg Folkeparti til å gjere når det gjeld ulike politiske posisjonar og innverknad som eg trur me kan få. Men me skal òg vere klar over kva alternativet er for Kristeleg Folkeparti. Me har jo vore veldig tydelege på kva den raud-grøne regjeringa har sagt. Dei har sagt at dei har ein einaste plan, og sjølvaste Martin Kolberg har sagt at å tenkje på noko anna er berre tull. Da må jo Kristeleg Folkeparti stille seg spørsmålet: Korleis skal me få innverknad? Kva skal me gjere for å få mest mogleg gjennomslag for politikken til Kristeleg Folkeparti. Da trur me at får me til eit skifte, får me gjort meir når det gjeld kampen mot fattigdom i Noreg. Da me sat saman med Høgre i regjering, greidde me å få til historiske lyft på bistand. Kva ser me at den konservative regjeringa i Storbritannia gjer? Jo, dei kuttar på nesten alle område, men ikkje når det gjeld kampen mot fattigdom internasjonalt. Det er modig og bra.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Eg trur eg skal starte med å seie kva Kristeleg Folkeparti eigentleg har sagt. Det me har sagt, er at me ønskjer å vere ei løysing på eit skifte. For å få til eit skifte er me villige til å snakke med alle partia på den ikkje-sosialistiske sida. Dei raud-grøne har sagt at deira einaste plan er å gå til val for å få eit nytt fleirtal. Det respekterer eg. Da ønskjer me å få til eit skifte. Da ønskjer me å snakke med alle partia. Vårt føretrekte alternativ er ei regjering med Høgre, Venstre og Kristeleg Folkeparti. Nettopp skattelettepolitikken har vore framme i debatten tidlegare i denne salen. Da har det vore kritikk til Høgre for at dei dempa sine skattelettar, og eg har med glede registrert at eg ser eit Høgre i dag som er nærare sentrum på mange politiske område, og slik sett trur eg at nettopp ei relansering av Høgre, Venstre og Kristeleg Folkeparti kan vere enklare enn under Bondevik II.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Representanten Brekk er godt kjend med at Kjell Magne Bondevik er ein klok mann. Han har sjølv hatt han som regjeringssjef i ein kortare periode. Dette har Kristeleg Folkeparti kommunisert veldig ærleg om. Me har sagt at det er lite sannsynleg med ei regjering der både Kristeleg Folkeparti og Framstegspartiet inngår, nettopp fordi me meiner at den politiske forskjellen mellom Kristeleg Folkeparti og Framstegspartiet er så stor at det vil vere vanskeleg eksempelvis i sakene som Brekk her nemner. Men det er òg eit paradoks at på viktige område for Kristeleg Folkeparti har òg denne regjeringa gått tvert imot Kristeleg Folkeparti. Det gjeld på familieområdet, og det gjeld i kampen mot sorteringssamfunnet, der regjeringa har endra bioteknologilova. Det gjorde dei allereie i den første stortingsperioden. Der kjem det no nye forslag som vil føre til ei liberalisering som står tvert imot det Kristeleg Folkeparti står for.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Eg er glad for støtta frå Arbeidarpartiet når det gjeld ei stille bønn. Men eg synest det er eit paradoks i det representanten Wickholm her tek opp. Han tek opp bl.a. dei ideelle institusjonane. Ja, kva er det me har opplevd under den raud-grøne regjeringa? I 2010 opplevde me at 17 ideelle institusjonar blei lagde ned. HSH – Virke som dei no heiter – sa at dersom den utviklinga fortset, vil me kunne risikere at alle dei ideelle institusjonane i Noreg er lagde ned innan fem til ti år. Så veit me at i går underskreiv regjeringa og dei ideelle institusjonane ein avtale. Men det er i regjeringas åttande år at dei har gripe fatt i utfordringa knytt til dei ideelle institusjonane. Eg er einig i at det ikkje er noko svar å gå til høgresidas løysingar og la marknadsmekanismen styre fullt og heilt. Det vil òg kunne vere ei utfordring for dei ideelle institusjonane. Derfor er det løysingar i sentrum som må veljast på dette området.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Kristeleg Folkeparti går ikkje og gøymer seg. Me er til stades i debattane. Det er ikkje så mange som har spurt oss om tollvern, men me har òg vore i NRK knytt til desse debattane. Det me har sagt, er at det er vanskeleg å ta stilling til dette før me har sett det, for det er jo ein lekkasje frå regjeringa si side og ikkje ei sak som har komme til Stortinget. Kanskje burde me ha venta til me får saka hit før me tek endeleg stilling. Men Kristeleg Folkeparti er i utgangspunktet positive. Det må òg vere eit paradoks for den raud-grøne regjeringa at mens Kristeleg Folkeparti sat i regjering med Høgre og Venstre, greidde me å få landbruksoppgjera til i einigheit med Bondelaget i alle år. Det greidde altså ikkje den raud-grøne regjeringa å få til i år. Da blei det altså brot i landbruksforhandlingane. Det skjedde aldri da Kristeleg Folkeparti sat i regjering med Høgre og Venstre og forhandla om landbrukspolitikken.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Den 28. august i denne salen heldt justisminister Grete Faremo ei veldig god utgreiing i etterkant av 22. juli-kommisjonens rapport. Der sa bl.a. statsråden at dei vil følgje opp kommisjonens rapport, og at ho ville sjå til at alle relevante departement ville følgje opp med klare prioriteringar og klare målsetjingar i eigen rapport som skulle vere klar 1. oktober. No er me over 1. oktober, og spørsmålet mitt er: Er desse rapportane frå dei ulike departementa på plass? Og korleis vurderer statsråden dei ulike oppfølgingane frå dei ulike departementa? Det me har sett, er at regjeringa har vist evne til å sjå alvoret i situasjonen, men evnar dei òg å følgje opp med eigne handlingar, som er heilt nødvendig på dette området?
Borghild Tenden (Venstre), 2012-10-04:
Representanten Pedersen snakket i sitt innlegg om store reformer og bedre tilbud. For Venstre er fornying av offentlig sektor viktig for å bedre velferden og for å møte de nye utfordringene. En viktig del av dette er mer robuste kommuner, bl.a. fordi man kan delegere mer makt nedover på kommunenivå. Dette temaet har jeg tatt opp med representanten et par–tre ganger før uten særlig hell, men i sommer merket jeg meg at både medlemmet i programkomiteen, Hadia Tajik, og AUF-lederen var inne på at man i det nye programmet skulle tvangssammenslå kommuner. Så mitt spørsmål til representanten er da: Hvordan er fremdriften i partiet på dette området?
Borghild Tenden (Venstre), 2012-10-04:
Næringspolitikk, verdiskaping og gründerpolitikk er viktig for Venstre. Det tror jeg det også er for Senterpartiet. Vi har kommet litt på vei ved at revisjonsplikten for små bedrifter, små selskaper, er borte, og at det er redusert krav til aksjekapital. Det er bra og noe som Venstre har jobbet for lenge. Men det gjenstår en del tiltak som også er viktig for Venstre. Det er f.eks. bedre tilgang til oppstartskapital og risikovillig kapital og, ikke minst, bedre sosiale rettigheter for selvstendig næringsdrivende. Er dette noe Senterpartiet vil jobbe for i den rød-grønne regjeringen?
Borghild Tenden (Venstre), 2012-10-04:
Statsråd Navarsete har lenge varslet en stortingsmelding om boligpolitikk, så også i dag, og det er ingen tvil om at det er behov for en bred tilnærming for å løse utfordringene i de store byene. Venstre mener bl.a. at det er helt nødvendig å gjennomgå dagens forskrift i plan- og bygningsloven. Det tar tid med tanke på å gjøre det både enklere og billigere å bygge – selvsagt så lenge alle sikkerhetskrav er ivaretatt. Så merker vi oss at statsråden nå varsler i møte med byggenæringen – kanskje i dag – at hun vil vurdere å endre boligkrav. Så mitt spørsmål er da: Hvilke konkrete krav er det statsråden vil vurdere å fjerne?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Jeg er glad for at Helga Pedersen gir meg anledning til å si litt om utviklingen i Europa, for den bekymringen vi alle burde ha, er det som skjer på lang sikt. Det er klart det er ubehagelig og krevende i nåtid for alle dem som rammes av høy arbeidsledighet og en krevende situasjon ute i Europa. Men i et makroøkonomisk perspektiv kommer dette til å bli en kjempeutfordring for Norge, fordi når alle andre land omkring oss nå slanker seg, slanker økonomien, slanker byråkratiet og forbedrer konkurransekraften sin, gjør Norge det stikk motsatte. Her vokser byråkratiet. Det er ingen tegn til at vi forbereder vårt næringsliv på en skarpere konkurranse med utlandet i fremtiden, og det kommer til å bli et problem. Det burde også bekymre Arbeiderpartiet, fremfor det evige slagordet om at vi er en fredelig øy i et kaos.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Fremskrittspartiet har ingen varierende holdning til handlingsregelen. Vårt syn på handlingsregelen har ligget fast helt siden den ble innført i 2001. Det handler om at det å føre en ansvarlig økonomisk politikk, handler om å bygge landet. Det å ville bygge landet, det å ville investere i infrastruktur – i en bygningsmasse som er bra for våre barn når de går på skolen, i fornyet vann- og avløpsnett – er altså ikke et økonomisk eksperiment. Det er ansvarlig økonomisk politikk. Det handler om å bygge landet. Det handler om å etterlate seg en arv til sine barn og barnebarn som gjør at ikke regningen for å fornye vedlikeholdet bare blir høyere og høyere og høyere, mens man holder fast på at den beste måten – som i alle fall Arbeiderpartiet tror – å forvalte formuen på, er å spare den på ulike børser rundt i utlandet. Vi mener at det vil være klokt å investere mer av det i vårt eget land, og det vil være bra for våre barn og barnebarn også.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Ja, på seg selv kjenner man andre. Fremskrittspartiet har helt siden 2005 uttrykt en ekte og reell vilje til samarbeid med Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Jeg er veldig glad for at alle partiene nå har et avklart forhold til å ønske et regjeringsskifte hvis det blir et annet flertall i Stortinget etter neste valg. Så kan vi jo ikke underslå at politikk handler om sak, at det er fire partier som på område etter område etter område viser felles retning og vilje til å finne sammen. Men det å tørre å snakke om nyansene, tørre å snakke om forskjellene, mener jeg er riktig. Det mener jeg er klokt overfor velgerne, fordi det er velgerne som skal gi de politiske partiene muskler når de skal gå inn og forhandle med sine samarbeidspartnere om en regjeringsplattform. Det er den smertefulle erfaringen SV gjør seg hver eneste dag når de i kraft av sin størrelse går på nederlag etter nederlag etter nederlag, og samtidig må stå og forsvare Arbeiderpartiets politikk og late som det er SVs.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Jeg tror jeg kan berolige representanten Sande med at alle elver og fosser som finnes i Norge i dag, også kommer til å finnes i Norge i neste stortingsperiode. Det er altså ikke det diskusjonen om kraftutbygging handler om. Det handler om å finne virkemidler for beskatning som gjør at vi på en raskere og mer effektiv måte øker produksjonen, både til eget bruk og til eksport. Da må vi være villige til å diskutere hvordan vi skal gjøre det. Men Fremskrittspartiet har ikke ivret etter å selge ut eierskapet til norsk kraft. Vi har snarere tvert imot vært opptatt av å finne en fornuftig måte å beskatte det på – gjennom f. eks. grunnrenten – fordi dette er selvsagt en ressurs som det norske folk eier, som det norske folk kommer til å ha eierskap til i all overskuelig fremtid, som ikke kan flyttes ut av landet ved at en utenlandsk eier tar det med seg, som er vårt, og som vi må finne en best mulig måte å forvalte på. Spørsmålet er når vi kan begynne å utbygge resten av vannkraftressursene våre som ligger urørt.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Dette er en sak som oppfattes så viktig at den har vært gjenstand for omfattende diskusjon i landets hovedstad, i Oslo bystyre, hvor Høyres skolebyråd i Oslo har gått inn og instruert en av skolene om ikke å gi tillatelse til å bygge et bønnerom; hvor Arbeiderpartiets varaordfører i Oslo, Libe Rieber-Mohn, har gått til angrep – i hvert fall i mediene – på Kristin Halvorsen og sagt at det selvsagt er mulig å gjøre den type forbud nasjonalt. Fremskrittspartiet merker seg den debatten fra landets hovedstad, merker seg at det er et stadig økende press som ikke har vært der tidligere, som ikke har vært der fra andre religiøse grupperinger, men som kommer nå. Det skaper en utfordring, særlig fordi vi mener at skolen først og fremst skal være en arena for læring. Jeg håper at Kristelig Folkeparti er enig i det. Skolen skal først og fremst være en arena for læring.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2012-10-04:
Jeg hadde en SMS-utveksling med representanten Skei Grande før jeg gikk på talerstolen. Da skrev jeg til henne at jeg var sikker på at hun kom til å understreke i sin replikk til meg at hun var veldig glad i meg, og at hun gledet seg til å samarbeide med meg i fremtiden(munterhet i salen) (munterhet i salen) Det som skuffet meg mest under klimaforhandlingene, var at Venstre valgte å finne en løsning med de rød-grønne partiene fremfor å se om det var mulig å sluttføre en forhandling hvor Fremskrittspartiet var med. Særlig viktig fordi: Hvis man tror at det blir et regjeringsskifte etter neste valg, så skal også en ny regjering ha en miljø- og klimapolitikk. Da ville det være klokt – mener jeg – å forhandle frem en ambisiøs, ikke-sosialistisk klima- og miljøpolitikk som hadde hensynet til landets bedrifter sterkt i fokus når man endte med å ta konklusjoner.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Når vi har diskutert integrering, har representanten Siv Jensen ofte understreket at ekteskap bør være et resultat av kjærlighet, og det er jeg hjertens enig i. På samme måte er det vel sånn at hvis man skal danne regjering, bør det finnes en viss gjensidig tiltrekningskraft mellom partene. Den er det vanskelig å se spor av i forholdet mellom Høyre og Fremskrittspartiet om dagen. Fremskrittspartiet har kalt Høyres avgiftspolitikk for «grunnleggende usosial». Høyre og Arbeiderpartiet er like som «to dråper vann». Nylig var representanten Siv Jensen ute og var skuffet over Høyres lyseblå skattepolitikk, med bare 25 mrd. kr i skattelette. Det er tydelig at noen har funnet sammen fordi de må, og ikke fordi de har lyst. Vi har med et politisk tvangsekteskap å gjøre. Hvis 25 mrd. kr er lyseblått og skuffende, hvor mange milliarder kroner mer i skattelette må det til for at Høyre og Fremskrittspartiet skal bli enige om et samarbeid som oppfattes både helblått og oppmuntrende av representanten Siv Jensen?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Ydmykhet i møte med utfordringen i Europa er bra, men jeg vil også anbefale ydmykhet i møte med utfordringen i Bergen, for det er også et viktig sted. I går kom nyheten om at elever på Natland skole ikke kan få undervisning i skolebygg denne vinteren, men må få det i en lavvo. Det er resultatet av ni års Høyre-styre. Jeg ønsker å spørre Erna Solberg om en annen ting som har med kunnskap å gjøre: Da den rød-grønne regjeringen tok over høsten 2005, lå det 22 000 privatskoleplasser klare til godkjenning i Kunnskapsdepartementet. Det ville ført til større forskjeller mellom skole og elever, og økt sentralisering i Skole-Norge. Jeg har også tidligere utfordret Høyres leder til å svare på om Høyre også nå ønsker å gjennomføre en slik storstilt privatisering av skolen, men hun har vært uvillig til å snakke om det. Mitt inntrykk er at Høyre har skiftet retorikk, men ikke politikk, og en som vil bli statsminister, må kunne avklare dette. Vil representanten Solberg åpne for tusenvis av nye privatskoleplasser i Norge?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Den største trussel mot vår velferdsstat er hvis vi får et klassedelt helsevesen, der stadig flere velger private løsninger. Det er nettopp den utviklingen høyresiden vil åpne for når de ønsker en videre utbygging av den private kommersielle kapasiteten. I virkeligheten er det jo sånn at vi bare har et gitt antall leger, sykepleiere og helsepersonell i Norge. Vi bør bruke de kreftene og ressursene til å forbedre det offentlige systemet mest mulig. Jeg misliker utviklingen med flere private helseforsikringer. Jeg mener at den langt på vei er unødvendig. Vi ser at det i stor grad er arbeidsgivere og ikke enkeltpersoner som tegner de forsikringene. Det er en langt mer rettferdig måte å få ned køene på å sørge for at vi fortsetter forbedringen av det offentlige helsevesenet. Det er også bare på den måten vi kan hindre at vi får parallellsystemer, som jeg dessverre tror både Fremskrittspartiets og Høyres politikk i langt større grad vil stimulere til.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Jeg er glad for at representanten erkjenner at vi har et klassedelt samfunn – det er det sjelden Fremskrittspartiet gjør. Et klassedelt helsevesen har vi heldigvis i langt mindre grad enn de fleste andre land. Mitt mål er at det skal fortsette å være sånn. Da må vi sørge for at vi får økt bemanningen i det offentlige. Både på sykehusene og innen eldreomsorgen kan vi spare ressurser og få til en bedre helsetjeneste hvis vi øker grunnbemanningen, får ned vikarbruken, får flere hele stillinger og satser på de ansatte. Både på sykehusene og innenfor eldreomsorgen kan vi oppnå bedre resultater hvis vi slipper de ansatte til i større grad med sin kreativitet for å finne løsninger på problemer som de kanskje kjenner bedre enn noen andre. Å bygge ut den private kapasiteten vil bety det motsatte. Det vil bety at vi går steg for steg mot et samfunn der det nettopp er lommeboken og ikke behov som avgjør hva slags tilbud vi får. Det er ideologi fra høyresiden som vil føre til et dårligere helsevesen i Norge.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Nå er vel lave lederlønninger ikke blant de sakene som historisk sett har vært en fanesak for Høyre. Så jeg setter pris på at høyresiden har begynt å bry seg om det spørsmålet. Det er av stor betydning at forskjellene mellom de som har ledende posisjoner i vårt samfunn og vanlige folk, ikke blir for store. Symbolkraften i det er stor. Den praktiske betydningen for tilliten folk imellom i Norge, knyttet til det at forskjellene er små, er stor. Derfor er det et viktig mål for oss å bremse veksten i lederlønningene. Regjeringen har hatt dette som mål i lang tid, og har prøvd ulike virkemidler for å få det til. Hvis det ikke lykkes, må man prøve flere og bedre virkemidler. Jeg er helt sikker på at det er en rød-grønn regjering som må finne svarene på det. Jeg har ingen tro på at høyresiden, når det kommer til stykket, vil være opptatt av å redusere forskjellene i Norge. Man har i stedet et program for å øke dem.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Det representanten Hagen tar opp i Klassekampen i dag, er en utrolig viktig problemstilling knyttet til byråkrati i offentlig sektor. Siden sykehusreformen ble innført, har en altfor stor andel av de nye stillingene som har kommet i sykehusvesenet, vært knyttet til administrasjon. Vi ser at en for stor del av helsepersonellets hverdag går til administrative oppgaver. Det trenger vi å gjøre noe med. Det handler bl.a. om å ta et oppgjør med for mye markedstenkning i offentlig sektor. På en del områder har den rød-grønne regjeringen kommet godt i gang med det. Jeg mener det er feil at det ikke skjer noe på det området. Det skjer mange viktige ting. Blant annet ser vi at i deler av helsevesenet slippes de ansatte til i større grad når det gjelder å utvikle nye løsninger, som bl.a. reduserer ventelister og øker effektiviteten. Det er et stort potensial for effektivisering av offentlig sektor, men det må komme innenfra og gjennom de ansattes evner og ressurser, i stedet for høyresidens tradisjonelle oppskrift med mer konkurranse.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Du kan finne mange problemstillinger som med fordel kunne vært utbrodert bredere enn det man kan i en trontale. Jeg mener at det som står om asylpolitikken, er klokt. I tillegg er det viktig å løfte fram det regjeringen gjør når det gjelder barn. Der har regjeringen sagt at man nå skal gi asylbarn muligheten til å få prøvd sine saker opp mot nye retningslinjer. Jeg imøteser med spenning hvilke resultater det gir, for det er viktig at vi har en behandling av asylbarn i Norge som er raus og god. På samme måte har vi sett viktige positive vendinger i asylpolitikken i de rød-grønne årene. Det er f.eks. flere enn før som får asyl. Det er viktig at vi legger til rette for at det skal være mulig for mennesker med reelt beskyttelsesbehov å få asyl, ikke bare opphold på humanitært grunnlag. Jeg husker at jeg jobbet med disse sakene bl.a. på slutten av 1990-tallet da Kristelig Folkeparti satt med justisministeren. Det var et år det kun var én person som fikk asyl i Norge. Så det går framover.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
I og med at forslaget er lagt fram i dag, må jeg få lese det før jeg svarer på akkurat det spørsmålet. Når det gjelder asylpolitikken, er realiteten at det finnes noen spørsmål der skillelinjene går på tvers av blokkene i norsk politikk. Jeg tror representanten Trine Skei Grande og vi i SV kunne blitt enige om mye i asylpolitikken ganske raskt, samtidig er det sånn at det er et flertall i norsk politikk som i mange spørsmål knyttet til asyl har trukket i en annen retning. Jeg mener det er viktig og riktig at SV bl.a. har sørget for en bedre behandling av asylbarn gjennom vår regjeringsdeltakelse. Jeg synes representanten Trine Skei Grande er dristig som allerede nå vil oppsummere resultatene av det. Jeg synes det er et tankekors at denne kritikken kommer fra en som ønsker å gi Fremskrittspartiet makt over norsk politikk, og dermed også over norsk asylpolitikk framover. Realismen i å få til en bedre asylpolitikk – sett med våre felles øyne – sammen med Fremskrittspartiet, tror jeg er lik null.
Erling Sande (Senterpartiet), 2012-10-04:
Eit av dei store skilja mellom Senterpartiet og Framstegspartiet er synet på kontrollovar og offentleg eigarskap av naturressursane våre, heilt konkret knytt til vasskraftverka – desse store vasskraftverka våre som har skapt arbeidsplassar og verdiar for landet vårt i meir enn hundre år. Der har Senterpartiet og den raud-grøne regjeringa vore tydelege på at her skal det vere nasjonal kontroll, og det skal vere i fellesskapet sitt eige. Framstegspartiet – og Høgre for så vidt – har stått for ein annan modell der ein har opna for utsal og privatisering av desse store norske vasskraftverka. Spørsmålet mitt er ganske enkelt: Dersom vi – mot det ein skulle vente seg – skulle få ei regjering beståande av Framstegspartiet og Høgre, kjem Framstegspartiet til å stå fast på den linja og fortsette å kjempe for å selje ut desse ressursane? Og dersom ja: Kvifor er det så viktig for Framstegspartiet at f.eks. store, internasjonale, private aktørar skal ha tilgang på eigarskap i vasskraftverka våre?
Erling Sande (Senterpartiet), 2012-10-04:
Eg har gleda av å kjenne ein del Venstre-folk. Sjølv om det er ulike syn innanfor Venstre, som det er i andre parti, har dei det til felles at dei er opptekne av kultur, dei ynskjer ein svært liberal innvandringspolitikk, dei er brennande opptekne av klima – som vi deler, Senterpartiet og Venstre – og forvaltartanken og å overlevere jordkloden til neste generasjon i minst like god stand som det vi sjølve overtok den i. Så seier Venstre-leiaren at Venstre går til val på Venstre sine saker. Men ho peiker på at vegen for å få gjennomslag på desse områda er i samarbeid med Framstegspartiet, Framstegspartiet som er motsatsen til Venstre i veldig mange av desse sentrale spørsmåla. Vi fekk inntrykk av tidlegare i dag at det føregår ein SMS-dialog mellom Framstegsparti-leiaren og Venstre-leiaren. No skal eg teste litt kor godt dei kjenner kvarandre: Kjenner Trine Skei Grande seg trygg på at Framstegspartiet er villig til å leggje til side sine primærstandpunkt når det gjeld innvandringspolitikk, klimapolitikk og kulturpolitikk, for å imøtekome Venstre?
Erling Sande (Senterpartiet), 2012-10-04:
La meg fyrst få seie: Det er heldigvis ikkje riktig det representanten Sandberg seier om at denne regjeringa ikkje satsar på veg. Det har vore ei markant satsing på veg i dei åra denne regjeringa har sete, og det burde Framstegspartiet juble over i staden for å kritisere. Så til saka: Det er sånn at mange av dei verdiane som Framstegspartiet er ivrig etter å fordele, kjem frå dei rike naturressursane våre. I behandlinga av naturressursane går det ein meir eller mindre rufsete tråd gjennom Framstegspartiet si historie. Ikkje berre prøvde ein å selje ut Statfjord-feltet tidleg på 1970-talet, noko som ville ført til langt mindre pengar å fordele i dag, men også når det gjeld vasskrafta, som eg konfronterte partileiaren med, ynskjer ein altså eit system som opnar for liberalisering og utsal av dei store norske vasskraftverka. Representanten Jensen avfeia det med at så lenge vatnet renn i elvene, så er ikkje det noko problem. Men vi veit jo at det er verdiane som desse kraftverka skaper, som er interessante, og som i dag blir brukte til viktig velferd. Så spørsmålet til Sandberg er: Kjem Framstegspartiet til å halde fram med denne lemfeldige omgangen med naturressursane dersom dei skulle oppnå regjeringsmakt?
Erling Sande (Senterpartiet), 2012-10-04:
Det er heldigvis ikkje riktig som Solvik-Olsen seier. Det som regjeringa og Senterpartiet har vore opptekne av, er at vi nettopp brukar av vasskraftressursane til industriproduksjon. Kva må til? Jo, då må vi ha energiproduksjon – sjølvsagt – god tilgang på kraft, men vi kan ikkje gjere det slik at industrien vår må konkurrere om å kjøpe desse enorme verdiane mot store investorar i utlandet som ynskjer å selje dei til andre formål. Det vil ikkje vår industri makte. Og så har vi avgrensingar i forhold til eigarskapen og den moglegheita vi har til å tildele kraftkontraktar til industrien, sånn som vi gjorde tidlegare. Dei avgrensingane har vi gjennom internasjonalt konkurranseregelverk, som Framstegspartiet har vore ivrigare på enn Senterpartiet. EØS-avtalen er eit eksempel på det.
Erling Sande (Senterpartiet), 2012-10-04:
Dette understrekar det poenget eg hadde frå talarstolen. Ein prøver å snakke seg rundt det standpunktet ein hadde då saka om heimfall var oppe. Det var eit tydeleg skilje der regjeringa, med Senterpartiet, sa at når det gjeld vassdragsressursane, tilhøyrer dei den norske fellesskapen. Men det systemet og den resepten som Høgre og Framstegspartiet skreiv ut i denne sal, var ei oppskrift på utsal og privatisering. Det er ikkje sikkert det hadde skjedd, men det var alle moglegheiter til, og ei teoretisk moglegheit til, at dei samla norske vasskraftverka kunne vore eigde av internasjonale investorar. Det var ikkje vi med på. Og det er ein politisk skilnad.
Erling Sande (Senterpartiet), 2012-10-04:
Det er det ikkje.