Ola Elvestuen (Venstre), 2015-06-19:
Borgerkrigen i Syria har nå pågått i over fire år, og FN anslår i januar i år at 220 000 personer er drept så langt. Det er ingenting som tyder på at det er mulig å finne noen politisk løsning på kort sikt. Tvert imot har vi en situasjon hvor Den islamske staten, eller ISIL, har vokst fram med sin ekstreme ekstremisme, og kontrollerer store områder i dag i Syria og i Irak. Krigsforbrytelser, forbrytelser mot menneskerettighetene og omfattende brudd på menneskerettighetene preger krigen i Syria og også i Irak. Sivilbefolkningen er hardt rammet. 11,6 millioner syrere er på flukt, 4 millioner har flyktet fra landet, mens 7,6 millioner er fordrevet internt i Syria. For å sette vår egen debatt i perspektiv er det viktig å minne om at Syrias naboland, Jordan, har tatt imot 2,7 millioner flyktninger, Tyrkia 1,7 millioner og Libanon 1,6 millioner flyktninger. Det er riktig at flyktningene hjelpes først og fremst i sine nærområder, og her bistår jo også Norge økonomisk. Det er viktig for Venstre at vi i forbindelse med dette forslaget og denne enigheten har en forsterkning av den norske innsatsen i nærområdene, og at også kvoteflyktningene til Norge ses på som et ledd i en helhetlig satsing, der Norge tar et mye større ansvar enn det vi gjør i dag. Vi er fornøyd med at støtten i nærområdene fra neste år vil være oppe i 1,5 mrd. kr. FNs høykommissær for flyktninger har bedt verdenssamfunnet ta imot 130 000 syriske kvoteflyktninger i perioden fra 2013 til 2016. Selv med en ekstraordinær innsats vil de aller fleste flyktninger fortsatt bli værende i nærområdene. Det handler derfor ikke om å hjelpe i nærområdene eller hjemme – vi må gjøre begge deler. Selv om vi hjelper noen til å komme hit, er det fortsatt millioner som trenger vår hjelp der ute. Omkring 30 land har hittil forpliktet seg til å ta imot i underkant av 90 000 kvoteflyktninger. FNs høykommissær har nå behov for å bosette ytterligere 40 000 dersom målsettingen skal nås. Vi må se på Norges ekstra innsats med å ta imot 8 000 flyktninger som en felles innsats som mange står bak, og en felles innsats for å følge opp det som er FNs høykommissærs behov. I Venstre er vi godt fornøyd med at et vedtak fra vårt eget landsmøte om å ta imot flere kvoteflyktninger, sammen med vedtak på andre landsmøter, har vært med på å skape en dynamikk som gjør at vi i løpet av et par måneder har fått en bred enighet om en betydelig sterkere innsats i Midtøsten, men også at vi henter inn 8 000 flyktninger til Norge. Det er viktig her at vi tar med også i avtalen at vi skal ha en evaluering. Vi skal ha en evaluering i 2017, og det må være en evaluering der en ser på hvor stor innsats vi kan yte, også ut fra den situasjonen vi står overfor i Midtøsten, en evaluering som kan få et resultat som kan gå begge veier. Antall mennesker på flukt er nå det høyeste siden annen verdenskrig. En stor del av dette er flyktninger fra Irak og Syria. 59,5 millioner mennesker var på flukt ved inngangen til 2015. 21,3 millioner har flyktet over en landegrense. Antall mennesker på flukt er det høyeste siden annen verdenskrig, og selv om den dramatiske økningen først og fremst skyldes konflikter i Syria og Irak, er det også mange andre kriseområder i verden. Det er derfor viktig for Venstre at hvor mange kvoteflyktninger vi skal motta i 2016 utover dem vi tar imot fra Syria, vil være en viktig del av også den budsjettdiskusjonen vi skal ha i høst. For selv om vi nå gjør en ekstraordinær innsats, må vi også huske på å ha mottak fra andre deler av verden hvor man har kriser. Så helt til slutt: Vi må ta på alvor de utfordringene som er knyttet til bosetting i kommunene. Derfor inneholder også avtalen en forsterkning i innsatsen mot kommunene. Fra vår side er det viktig at vi nå hjelper, ikke bare dem som kommer hit, men også mange i nærområdene. Vi må gjøre begge deler. Det er nødvendig, det er viktig – og det er til og med riktig.