trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-10-23:
Jeg fikk et liknende spørsmål i januar i år fra representanten Inge Ryan. Som jeg viste til da, er det min oppgave å sikre rammevilkår innenfor de ulike transportsektorene som fører til en transportfordeling som er til beste for samfunnet som helhet. Jeg vil derfor fortsette arbeidet med å se på om sektorenes rammebetingelser er de rette i dag, herunder infrastrukturkapasitet og avgiftsbelastning. Jeg kan imidlertid ikke gripe direkte inn i godstransportmarkedet ved å gi pålegg om bedrifters valg av transportløsninger. CargoNet, som eies av NSB og svenske Green Cargo, og som er hovedaktør innen gods på det norske jernbanenettet, har opplyst at de transportene representanten Hansen viser til, tidligere kom fra Statoils gassanlegg i Sverige. Statoil har imidlertid endret sin interne logistikk, noe som betyr at de vil ta gassen fra andre anlegg, og etter det jeg har fått opplyst, ha et mellomlager i Hommelvik og Stjørdal 2–3 mil nordøst for Trondheim. CargoNets nærmeste godsterminal er Trondheim, slik at om gassen skal gå med tog, må den fraktes på vegen inn til Trondheim før den går med toget nordover. Jeg er kjent med at CargoNet lenge var i dialog med Statoil om en kombinert løsning hvor semihengere/containere løftes på toget i Trondheim for transport til Mosjøen. Jeg konstaterer at denne løsningen ikke er funnet tilfredsstillende fra Statoils side. Distansen Hommelvik/Stjørdal–Mosjøen via Trondheim blir ikke lang nok til at toget kan konkurrere med bilen, som kan kjøre denne distansen direkte uten å måtte ta omvegen om Trondheim. Når det gjelder sikkerhetsrisiko med at denne transporten går på veg, vil jeg vise til at det arbeides kontinuerlig for å forbedre vegstandarden på E6 på strekningen mellom Trondheim og Fauske. De viktigste prosjektene som pågår på den aktuelle strekningen Trondheim–Mo i Rana, er omlegging av vegen forbi Steinkjer og tunnel gjennom Korgfjellet. I tillegg vil det bli gjennomført en rekke mindre tiltak i Nordland med sikte på breddeutviding og forbedring av kurvatur for å kunne bedre framkommeligheten for tungtrafikken og dermed redusere risikoen for ulykker.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-10-23:
Jeg føler at vi er inne på et stort og interessant og omfattende spørsmål, som går utenom det konkrete spørsmål jeg har fått. Jeg kommenterer det gjerne likevel. Det er viktig at vi ikke minst på jernbanesiden holder infrastrukturen ved like, og når vi skal prioritere hardt i et stramt budsjett, har vi prioritert slik innenfor jernbanen for neste år. Videre har jeg lyst til å komme med en kommentar i forhold til det som er spørsmålet i dag. Jeg mener fortsatt at det ikke vil være riktig av meg som statsråd å ta beslutninger for ulike virksomheter om hvilke logistikkløsninger de skal gå inn for. Spesielt hvis det betyr både omveier og ekstra kostnader, er det heller ikke sikkert at samfunnet er tjent med det. Det er viktig at vi legger til rette for gode løsninger for både bedrifter og miljø, men vi kan ikke gi pålegg som medfører kostnader og kanskje miljøvirkninger for både bedrifter og samfunn som vi ikke ønsker.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-10-23:
Jeg er opptatt av at vi skal finne de beste løsningene for transport av farlig gods, og det tror jeg også representanten Geir-Ketil Hansen er opptatt av. Jeg vil derimot være forsiktig med å pålegge bedrifter løsninger som kanskje betyr en større risikofaktor fordi man både må transportere en del på veg og man må søke å finne en jernbaneløsning, og det resulterer i en enda lengre transport av farlige stoffer. Jeg kommer i mitt videre virke til å være opptatt både av å legge til rette for miljøvennlige transporter og av sikkerheten, ikke minst sikkerheten når det gjelder transport av farlig gods. I den forbindelse er utbedring av vegstandarden også veldig viktig, for vi kommer ikke unna at en del transport av farlig gods vil skje på veg uansett. Vi må altså tenke både jernbane og veg.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-10-23:
Barn og unge er en utsatt gruppe i trafikken, og jeg ser det som meget viktig å gi disse gruppene bedre forutsetninger for å ferdes trygt i trafikken. Etableringen av arbeidsgruppen for trafikkopplæring i skoleverket er en oppfølging av Nasjonal transportplan – NTP. Gruppen skal se nærmere på behovet for forbedringer av trafikkopplæringen i skoleverket som en del av arbeidet med å bedre trafikksikkerheten på veiene. Arbeidsgruppen skal i utgangspunktet ikke se på føreropplæring, herunder f.eks. den mopedføreropplæring som tilbys på enkelte skoler. Med denne nye arbeidsgruppen ønsker jeg å sette i fokus den opplæringen som skjer før førerkortalderen, og som vil gi økt trafikkforståelse og bedrede holdninger til trafikken hos barn og ungdom. Jeg synes derfor ikke det er riktig å endre denne arbeidsgruppens mandat slik at fokus tas bort fra dette viktige spørsmålet. Den mer spesifikke opplæringen for førere av motorkjøretøy som representanten Ryen nevner, er likevel åpenbart viktig for trafikksikkerheten på norske veier. En stor andel av ulykkene i Norge skyldes førerrelaterte faktorer, herunder høy fart. I henhold til Nasjonal transportplan arbeider Vegdirektoratet nå med omlegging av dagens føreropplæring. Som første del av dette tar jeg sikte på å innføre et trafikalt grunnkurs med felles stoff for alle som skal ta førerkort for lette kjøretøyklasser, dvs. moped, motorsykkel og personbil. Dette trafikale grunnkurset vil gi innledende kunnskap om trafikksystemet, samhandling mellom trafikanter samt risikoforståelse. Fokuset rettes mot holdninger i trafikken og er ment å gi deltakerne økt refleksjon og bevisstgjøring om sikker atferd i trafikken. I forbindelse med innføringen av et slikt kurs ser jeg det som naturlig i samarbeid med Utdannings- og forskningsdepartementet å arbeide for at et slikt kurs kan tilbys som valgfag i skoleverket. Jeg kan forsikre om at departementet og Statens vegvesen arbeider aktivt med å bedre føreropplæringen ut fra de føringer som ligger i Nasjonal transportplan. I det videre arbeidet med omleggingen vil jeg også vurdere nærmere de forhold representanten Ryen tar opp, og jeg tar absolutt med meg innspillet.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-10-23:
Jeg føler litt behov for å skille mellom det som går på føreropplæring, som representanten Stenberg Ryen er opptatt av – som jeg synes er veldig viktig, og som vi har et stort arbeid i gang på, både i departementet og i Vegdirektoratet – og det som går på opplæring av barn og ungdom, helt fra barnehage og opp til videregående skole, når det gjelder trafikk og trafikkatferd. Når det gjelder føreropplæringen, krever den litt andre kunnskaper enn dem som gjelder for andre typer trafikanter, det være seg syklister eller fotgjengere. Når det gjelder teorikurs, er jeg helt enig med representanten Stenberg Ryen i at det er behov for å ha en skikkelig teoretisk plattform, uansett om man skal ha opplæring på moped, motorsykkel eller bil. Dette arbeides det med i Statens vegvesen, slik at vi skal være sikre på at vi har et system som ivaretar de teoretiske kunnskapene.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-10-23:
Jeg syns jeg har fått mange konstruktive bidrag her når det gjelder trafikkopplæring, og jeg kommer til å ta dem med meg. Når vi nedsetter denne arbeidsgruppen, er det for at den skal se på den trafikkopplæringen som går på det ikke å være fører. Det jeg er veldig opptatt av, er at vi skal få videreutviklet f.eks. at barn skal lære å oppføre seg som syklister i trafikken. I dag finnes det ikke en enhetlig måte å gjøre dette på. Skolene gjør det forskjellig, og foreldrene vet ikke hva slags opplæring barna har fått, og hvilket ansvar de f.eks. har. En rekke slike aspekter er det grunn til at vi går gjennom og får avdekt, slik at vi kan finne ut hvordan vi går videre. Når det gjelder føreropplæringen, er det et større arbeid på gang i forhold til hvordan vi kan ivareta både hensynet til teorisiden, som representanten Stenberg Ryen er opptatt av, og som er veldig viktige, og det som går på praktisk erfaring. Jeg kommer til å ta med meg de innspillene jeg har fått her, og vil se på dem også i forhold til det arbeidet som pågår med å legge til rette for føreropplæringen.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-10-23:
«Statoil har besluttet å overføre transport av propangass til Nord-Norge(Mosjøen) fra jernbane til vei. Begrunnelsen er ifølge Statoil at NSB Gods ikke har gitt et tilfredsstillende transporttilbud. Gasstransport på vei medfører en sikkerhetsrisiko, i tillegg er dette i strid med de miljøpolitiske målsettingene om å overføre mer godstransport fra vei til jernbane. (Mosjøen) Vil statsråden ta initiativ for å finne en løsning, slik at denne gasstransporten fortsatt kan fraktes med jernbane?»
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-10-23:
Jeg kan ikke si at jeg var fornøyd med svaret, for det ligger ikke noe i svaret om at statsråden vil følge opp og forsøke å bidra til at denne transporten fortsatt skal gå med jernbane. Statsråden viste til at hun hadde svart på et liknende spørsmål i januar i år, og at hun ser det som sin primære oppgave å bidra til at rammevilkårene for godstransporten blir i overensstemmelse med målsettingen i Nasjonal transportplan. Det har vært behandlet et revidert nasjonalbudsjett og lagt fram et nytt statsbudsjett siden januar. Da er det fristende å spørre statsråden: Hvor i statsbudsjettet i år finner vi igjen tiltak som skal bidra til at mer gods går over fra vei til jernbane?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-10-23:
Vi har jo her å gjøre med et tilfelle – og det er jo ikke det første, det har vært andre tilfeller også – hvor transport av gass, propangass, altså farlig last, blir overført fra jernbane til vei. Jeg vil da gjerne til slutt stille følgende spørsmål: Når man ser at utviklingen kanskje går den veien at transport av farlig last blir overført til vei, i dette tilfellet i et område med dårlig vei og skiftende klimatiske forhold, hva vil statsråden gjøre konkret for å snu denne utviklingen?
Kent Inge Stenberg Ryen (Senterpartiet), 2002-10-23:
Jeg vil gjerne stille samferdselsministeren følgende spørsmål: «Samferdselsministeren er i ferd med å nedsette en arbeidsgruppe som skal se på dagens trafikkopplæring i skoleverket. Synes statsråden at den ordinære føreropplæringen bør inkluderes mer i skolen, og vil statsråden ta initiativ til at den arbeidsgruppe som nå nedsettes, også vurderer ulike tiltak for å integrere slik opplæring i grunnskole og videregående skole?»
Kent Inge Stenberg Ryen (Senterpartiet), 2002-10-23:
Det er mange måter å drive trafikksikkerhetsforebyggende arbeid på, også gjennom skolen, og det skjer til en viss grad allerede i dag. Det finnes allerede et nasjonalt valgfag som heter trafikk- og bilføreropplæring, som tar for seg teoridelen i føreropplæringen. Når vi vet at teorikurs ikke lenger er obligatorisk, og at det fører til at mange unge velger ikke å ta det, i og med at det medfører en kostnad på kanskje 1 000-2 000 kr ekstra, ser jeg på dette å tilby et slikt kurs gjennom skolen som en kostnadseffektiv måte å drive trafikkopplæring på. Hvordan vil statsråden da gå fram for å koordinere dette trafikale grunnkurset som hun snakker om, i forhold til det tilbudet som allerede eksisterer? Og hvordan kan vi sikre at også andre elementer ved den trafikkopplæringen som allerede tilbys eldre elever i skolen i dag, ivaretas?
Kent Inge Stenberg Ryen (Senterpartiet), 2002-10-23:
Jeg takker for svarene så langt. Jeg tror både statsråden og jeg innser at det er et behov for å se på trafikkopplæringen i skolen som en helhet. Det er også andre forhold enn bare å tilby teorikurs som valgfag som inngår i dette. Det kan f.eks. også dreie seg om fraværsreglement, om hva slags type fravær som skal føres på vitnemålet, om fravær i kjøretimer skal kunne inngå i en pott som ikke skal komme på vitnemålet, og slike ting. Jeg hadde håpet at statsråden kunne slå to fluer i en smekk når hun nå først nedsetter en arbeidsgruppe som skal se på trafikkopplæringen i skoleverket, slik at alle disse forholdene kunne bli sett på og ivaretatt. Jeg lurer på: Hva er hennes plan for å inkludere også de høyere klassetrinnene i grunnskolen og videregående skole?
Henrik Rød (Fremskrittspartiet), 2002-10-23:
Jeg har et spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «I Rygge kommune blir en grunneier nektet å starte utbygging av Heimdal-området på tross av at det foreligger både stadfestet reguleringsplan og godkjent bebyggelsesplan for formålet. Fra kommunens side henvises det til bestemmelser om utbyggingstakt, som man ønsker å behandle i forbindelse med kommuneplanen. Tomteutbyggingen blir således utsatt til kommuneplanen er endelig vedtatt. Har kommunen hjemmel for å avslå byggesøknaden når den er i henhold til stadfestet reguleringsplan og godkjent bebyggelsesplan?»
Henrik Rød (Fremskrittspartiet), 2002-10-23:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg i og for seg tolker positivt. Slik som jeg forstår det, skulle disse tingene ligge på plass i Rygge kommune, slik at man kan starte bygging i henhold til regelverket. Og da blir oppfølgingsspørsmålet: Hva vil statsråden gjøre i denne konkrete saken, slik at utbygger kan få godkjent sin byggesøknad?
Henrik Rød (Fremskrittspartiet), 2002-10-23:
Det kan tyde på at det i slike saker kanskje kan være et informasjonsproblem i kommunene, at kommunen faktisk ikke vet hvordan man skal praktisere dette regelverket. Så da blir spørsmålet til statsråden: Er man villig til å øke informasjonen til kommunene om hvordan dette regelverket faktisk skal praktiseres, slik at man slipper disse problemene med at private utbyggere blir nektet å bygge på sin egen eiendom uten at det foreligger saklig grunn for dette?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-10-23:
Jeg har ønsket å stille forsvarsministeren følgende spørsmål, som altså vil bli besvart av miljøvernministeren: «NSB har sagt opp avtalen med Forsvarsdepartementet som gir militært personell rabatt på togreiser. I verste fall faller ordningen bort. Hva vil statsråden gjøre for at militært personell fortsatt kan komme seg hjem og tilbake til sitt hjemsted på en rimelig økonomisk måte, sett i forhold til den økonomi den norske soldat har mens hun/han avtjener sin verneplikt?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-10-23:
Jeg takker for svaret, som jeg i sin enkelhet tolker som positivt. Grunnen til at jeg tok opp dette spørsmålet, var ønsket om å løfte soldatenes kår opp på stortingsnivå, da soldatenes ve og vel betyr mye for Fremskrittspartiet og undertegnede. Med en daglønn på drøyt 100 kr vil kostnadene for soldatene ved å komme seg hjem på perm og tilbake til tjenestestedet være av den største betydning. Dette handler selvfølgelig om sikkerhet for soldatene, men også – og ikke minst –om trivsel og livskvalitet. Det å komme seg hjem regelmessig er av den største betydning for den enkelte soldat, men jeg tror også dette vil avspeile seg i hvordan den militære tjenesten blir utført. Når man vet at soldaten i dag f.eks. må betale kr 118,50 på en reise tur-retur Oslo-Bergen med rabatt kontra hele 1 186 kr uten en avtale mellom NSB og Forsvarsdepartementet, sier det seg selv at uten en avtale blir hjemreise ikke mulig så mange ganger i løpet av tjenestetiden.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-10-23:
Jeg takker statsråden nok en gang for svaret, som underbygger viktigheten av at soldatene har rimelige måter å komme seg hjem og tilbake til tjenestestedet på. Avtalen går ut 1. oktober, med tre måneders oppsigelse, dvs. 1. januar 2003. En avtale mellom Forsvarsdepartementet og NSB må derfor snarest – og det har vi for så vidt fått svar på – undertegnes, da usikkerheten med hensyn til hva som vil skje med de rabatter som er i dag, også vil avspeile seg i soldatenes hverdag. Den gamle avtalen, dvs. den gjeldende, er fra 1992, og jeg håper den nye blir tilnærmet lik den som er i dag, dvs. med store rabatter for militærpersonell som avtjener førstegangstjeneste.
Børge Brende (Høyre), 2002-10-23:
Det er riktig at NSB har sagt opp rabattavtalen med Forsvarsdepartementet med virkning fra 1. januar 2003. Departementet starter forhandlinger med NSB om en ny rabattavtale i slutten av denne måneden. Målsettingen er å ha en ny avtale klar i rimelig tid før gjeldende avtale utløper i slutten av dette året. Billige kollektive transportmuligheter har alltid vært et godt tilbud som soldatene har satt stor pris på. Det er også mye som tyder på at bedre rabattavtaler og økt bruk av offentlig kommunikasjon har medført nedgang i antall trafikkdrepte og trafikkskadde soldater. Forsvarsdepartementet er derfor innstilt på å forhandle frem en best mulig rabattavtale for de vernepliktige, og jeg har tiltro til at også NSB vil ta sin del av ansvaret for å sikre en fortsatt gunstig rabattavtale. Forsvarsdepartementet står foran en forhandlingssituasjon, og jeg ber derfor om forståelse for at jeg ikke kan gå nærmere inn på detaljer i denne saken på det nåværende tidspunkt.
Børge Brende (Høyre), 2002-10-23:
Jeg er helt enig med representanten Bredvold i at gode kår for dem som velger å avtjene, og som avtjener, verneplikten sin i Norge, er viktig. Derfor har da også Forsvarsdepartementet gått inn i disse forhandlingene med NSB etter at de sa opp avtalen, med sikte på å få til en god avtale for soldatene også i fortsettelsen. Det må være sånn at de som faktisk velger å gjøre en innsats for forsvaret av landet vårt, for å bidra til vernepliktsforsvaret, også må ha rammevilkår som er rimelige. Det å ha en grei ordning i forhold til rabatt på NSB synes jeg er ett element i dette.
Børge Brende (Høyre), 2002-10-23:
Som jeg også sa i mitt første svar, jobber Forsvarsdepartementet med å forhandle frem en best mulig rabattavtale for de vernepliktige. Jeg har også tiltro til at NSB vil bidra i forhold til dette.
Børge Brende (Høyre), 2002-10-23:
Beskyldninger om min passivitet i strandsoneforvaltningen faller på sin egen urimelighet, og jeg kan ikke se at representanten Klungland har dekning for sine påstander i dette spørretimespørsmålet, uten at jeg går nærmere inn på akkurat det punktet. Det er bred enighet i Stortinget om at vi skal ha en streng praktisering for bygging i 100-metersbeltet langs sjøen, noe jeg har ansvaret for å følge opp. Behovet for en streng praksis ble påpekt i mitt brev av 8. mars i år til kystkommunene, fylkesmennene og fylkeskommunene. Her understreket jeg kommunenes ansvar for å forvalte strandområdene i tråd med nasjonale interesser og bad fylkesmenn og fylkeskommuner om å sørge for at de nasjonale retningslinjene følges. Jeg merker meg med interesse at representanten Klungland i et oppslag i Agderposten viser nettopp til dette brevet, samtidig som han i spørsmålet hevder at Miljøverndepartementet opptrer passivt. Jeg kan også nevne at Direktoratet for naturforvaltning de siste par årene har gjort en ekstra innsats for bedre veiledning og informasjon om strandsonen. Blant annet er det utgitt en egen håndbok om juss i strandsonen som gir kommunene god hjelp i arbeidet med disse sakene. Det er kommunen som etter plan- og bygningsloven har ansvaret for arealplanlegging og behandling av enkeltsaker, også i strandsonen. Fylkesmannen skal medvirke i dette arbeidet og skal passe på at nasjonale interesser blir ivaretatt – skal rett og slett slå ned på det som ikke er i tråd med de nasjonale føringene. Det er også kommunens ansvar å håndheve plan- og bygningsloven, og det er kommunen som må vurdere spørsmålet om omgåelse av reglene og eventuelle reaksjoner i forhold til ulovlige tiltak. Dersom en kommune ikke ivaretar nasjonale hensyn i strandsonen, kan fylkesmannen gripe inn. Jeg synes den nevnte saken om campingvogner illustrerer at reguleringsplanarbeid ikke bør skje fra Stortingets talerstol, men i kommunene som kjenner de lokale forholdene. Mitt ansvar er å sørge for at den nasjonale politikken blir fulgt, mens den konkrete oppfølgingen må skje i kommunene og av fylkesmennene.
Børge Brende (Høyre), 2002-10-23:
Jeg har full tillit til at våre fylkesmenn griper inn i saker av nasjonal karakter og nasjonal interesse rundt omkring i fylkene, hvis det er snakk om forhold som er i strid med lov og vedtak. I Ny Hellesund i Søgne kommune, som representanten Klungland kjenner til, sa jeg nei til nye hyttetomter i sommer på grunn av at det var i strid med den nasjonale 100-meterslovgivningen. Jeg hadde også en tilsvarende sak i Østfold, som havnet på mitt bord fordi det var en innsigelse, og hvor jeg stoppet en del tomter fordi det var i strid med de rikspolitiske retningslinjene. Men det er mye som skjer rundt omkring i våre kommuner, og vi kan ikke la Stortinget utvikle seg til et plan- og bygningsråd hvor vi diskuterer enkeltsaker. Når det er nasjonale interesser ute og går, har imidlertid fylkesmennene et påbud om å bringe disse sakene inn for sentrale myndigheter, slik at vi kan ta stilling til det. I den aktuelle saken som det vises til her, er det noen campingvogner som står på en campingplass, som ikke fylkesmannen og ikke kommunen har reagert på.
Børge Brende (Høyre), 2002-10-23:
På det punktet skal jeg overhodet ikke skuffe representanten Klungland. Det var også derfor jeg sendte ut et brev 8. mars i år der jeg presiserte at utgangspunktet er at det ikke skal bygges i 100-metersbeltet i strandsonen. Det kan gis dispensasjon, og det kan gjøres også gjennom reguleringsendringer, men da kan staten gripe inn hvis det er nasjonale interesser ute og går. Når det gjelder sjøbuene i Flekkerøy utenfor Kristiansand, er det understreket at hvis sjøbuene tas i bruk til andre formål enn de er regulert til, er det i strid med loven. Men jeg kan ikke springe rundt som sjøbupoliti og sjekke om folk bor i et naust som er regulert til fiskeriformål. Dette må fylkesmennene og kommunene passe på. Når det gjelder dette spørsmålet, er det snakk om en campingvogn som representanten Klungland mener at man har tatt av hjulene på, og derfor er den å anse som en hytte. Da sier man lokalt: Tar man vogna mi, flytter jeg til Sverige. Med slike utspill har Arbeiderpartiet utspilt sin rolle overfor menigmann. Dette sier leder og hovedtillitsvalgt i Kommuneforbundet i Lillesand, som mener at jeg ikke skal blande meg inn i det. Men jeg har full tiltro til at fylkesmannen i Aust-Agder vil gripe inn hvis disse campingvognene er i ferd med å utvikle seg til permanente hytter.
Victor Norman (Høyre), 2002-10-23:
I samsvar med Stortingets ønske ble det i mars 2001 nedsatt en uavhengig granskingskommisjon for å vurdere alle forhold knyttet til dykkingen i forbindelse med oljevirksomheten i Nordsjøen i pionertiden. Jeg vil gjerne understreke betydningen av at kommisjonen skal og må være uavhengig. I mandatet står det at kommisjonen bl.a. må vurdere om noen kan klandres for eventuelle skader som følge av dykkingen, og om det foreligger et rettslig ansvarsgrunnlag for myndighetene eller andre aktører. Uavhengigheten i forhold til dette mandatet er nødvendig og grunnleggende, men selvfølgelig ikke uproblematisk å forholde seg til. Uavhengigheten innebærer at departementet i enda større grad enn det som er vanlig, må holde seg unna innblanding i kommisjonens arbeid. Det ble lagt til grunn at kommisjonen skulle sikre god dialog med alle berørte parter, herunder representanter for dykkerne. I mandatet til kommisjonen fremgår det at det legges opp til at det opprettes et kontaktforum bestående av arbeidslivets parter. OFS og NOPEF var blant de organisasjoner som ble invitert til å delta i dette forumet, som var ment å fungere som en faglig ekspertgruppe til hjelp for kommisjonen. Jeg registrerer med beklagelse at disse organisasjonene fant grunn til å trekke seg fra samarbeidet, og dette har jeg meddelt OFS i brev av 16. mai 2002. På bakgrunn av Stortingets vedtak 11. juni 2001 er Nordsjødykker Alliansen gitt observatørstatus i kommisjonen. Jeg registrerer at alliansen har trukket seg fra dette samarbeidet i brev av 1. oktober i år til granskingskommisjonen, og jeg beklager at Nordsjødykker Alliansen ikke ser seg tjent med å benytte sin observatørrolle. Det departementet har tillatt seg overfor kommisjonen, er å understreke betydningen av nå å få ferdigstilt arbeidet. Derfor bad vi før sommeren om en delrapport som ble fremlagt i slutten av august. Vi har også understreket overfor kommisjonen at endelig rapport må fremlegges innen årets utgang. Jeg tror det nå er viktig for alle parter at granskingskommisjonen i løpet av den korte tiden som gjenstår, får sluttført sitt granskingsarbeid. Men for å oppsummere mitt svar på spørsmålet: Det at granskingskommisjonen er regjeringsoppnevnt, betyr ikke at den er Regjeringens redskap – tvert imot i dette tilfellet. Jeg vil derfor ikke gripe inn i eller mot kommisjonens arbeid underveis.
Victor Norman (Høyre), 2002-10-23:
Jeg kan dessverre bare gjenta det jeg sa. Og for å gjøre problemstillingen enda klarere: I mandatet for kommisjonen ligger at kommisjonen skal vurdere spørsmål som bl.a. kan berøre mitt eget departement. Hvis jeg på noen som helst måte grep inn i kommisjonens arbeid, ville jeg gjøre den delen av jobben umulig for kommisjonen. Så uansett hva jeg måtte mene eller ikke mene om kommisjonens arbeid – og jeg mener for øvrig at kommisjonen er veldig kompetent sammensatt – ville det være galt av hensyn til mandatet og granskingen hvis jeg blandet meg inn i det kommisjonen jobbet med. Det er uavhengighet av hensyn til integriteten bl.a. i forhold til granskingen av mitt eget departement som gjør at jeg må ha armlengdes avstand til kommisjonen.
Victor Norman (Høyre), 2002-10-23:
Det er klart at vi kommer til å gjøre alt vi kan for å oppfylle ikke bare Stortingets anmodning, men Stortingets intensjon med denne granskingen. Det er klart at denne granskingen skal ha som formål å avdekke de faktiske forhold, og det er klart at resultatene av kommisjonens arbeid vil bli fremlagt for Stortinget på en dertil egnet måte.
Victor Norman (Høyre), 2002-10-23:
Som jeg nevnte i svaret til representanten Nesvik, la Stortinget vekt på at det ble foretatt en uavhengig gransking av dykkingen i pionertiden, og at kommisjonen ble oppfattet som uavhengig av parter og interesser som er involvert. Og som jeg også nettopp sa til representanten Nesvik: Som ansvarlig departement for sikkerhet i petroleumsvirksomheten vil også Arbeids- og administrasjonsdepartementet kunne være en part som skal granskes. Av hensyn til eventuelle habilitetsproblemer verken kan eller vil jeg instruere granskingskommisjonen. Dette gjelder både med hensyn til granskingskommisjonens arbeidsform og arbeidsmetode, hva som bør granskes, hvem som bør innkalles til møter, osv. Men jeg forutsetter selvfølgelig at kommisjonen følger de regler som gjelder for granskingskommisjoner. Jeg vil nok en gang poengtere at granskingskommisjonen nå er i sluttfasen av sitt arbeid. Rapporten skal avleveres senest 31. desember i år, og det er av stor betydning at granskingskommisjonen nå får sluttført arbeidet. Det tror jeg alle parter vil være tjent med.
Victor Norman (Høyre), 2002-10-23:
Det vet jeg ikke med sikkerhet. Men en av grunnene til at jeg nå er opptatt av at kommisjonens arbeid skal bli sluttført, er at vi skal få både rapporten og underlagsmaterialet for granskingskommisjonens arbeid tilgjengelig, slik at vi i full offentlighet og i full klarhet både kan få belyst hva som skjedde i Nordsjøen i pionertiden – det er det viktige – og kan få frem i hvilken grad alle parter faktisk har fått mulighet til å uttale seg.
Victor Norman (Høyre), 2002-10-23:
Det var vel statsminister Bratteli som sa at det ikke var tjenlig å ta stilling til hypotetiske spørsmål. Jeg tror vi nå er tjent med å se hva som kommer ut av granskingskommisjonens arbeid, i ro og fred studere konklusjonene og i den grad konklusjonene er omstridt, få det søkelyset på saken som følger av at de er omstridt. Jeg tror det søkelyset i seg selv kan være viktig. Hvis det da i den forbindelse skulle dukke opp spørsmål om hvorvidt det finnes underlagsmateriale som enkelte mener ikke er fremlagt for offentligheten, må vi ta stilling til det spørsmålet når og hvis det dukker opp.
Siri Hall Arnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2002-10-23:
Jeg har følgende spørsmål til arbeids- og administrasjonsministeren: «I et brev til kontroll- og konstitusjonskomiteen om granskingskommisjonen for undersøkelse av pionerdykkernes forhold skriver Nordsjødykker Alliansen: «Ytterst få dykkere har fått sine forklaringer lest opp eller forelagt seg til gjennomlesning. Dykkernes forklaringer/bevis er ikke kontrollerbare og derved ikke kvalitetssikret.» Hvis dette medfører riktighet, hva vil statsråden gjøre?»
Siri Hall Arnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2002-10-23:
Jeg takker for svaret. Jeg er for så vidt enig i synspunktet at alle vil være tjent med at arbeidet nå sluttføres. Likevel mener jeg det er en prinsipiell forskjell mellom det å blande seg inn i kommisjonens arbeid og dermed prøve å påvirke kommisjonens resultater, og det å søke å sikre at kommisjonens arbeidsmetoder er slik at resultatet blir best mulig. Jeg kunne tenke meg å spørre statsråden helt konkret om den påstanden som jeg har referert i spørsmålet mitt, at det er sånn at ikke alle dykkerne som har forklart seg for kommisjonen, har fått sin forklaring lest opp og underskrevet denne. Vet statsråden om det stemmer eller ikke?
Siri Hall Arnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2002-10-23:
Jeg konstaterer at statsråden åpenbart ikke finner denne beskyldningen så alvorlig at dette er noe statsråden må sjekke opp. Dersom statsråden mener at det å sjekke om denne påstanden er riktig, ville true granskingskommisjonens integritet, kan jeg jo bare ta det til etterretning. Men jeg vil gjerne avslutningsvis spørre statsråden om han ser at dersom granskingskommisjonens resultater skulle bli omstridt, vil det være et problem dersom det ikke er mulig for andre, historikere o.l., å gå inn i grunnlagsmaterialet på et senere tidspunkt.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2002-04-17:
Jeg foreslår Kjell Engebretsen og Ranveig Frøiland.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2002-04-17:
Jeg har et spørsmål til statsministeren. Arbeiderpartiets fraksjon i utenrikskomiteen leverte i dag inn et forslag som går på å be Regjeringen opprette et folkefond for de palestinske flyktningene, der staten forutsettes å bidra med et betydelig beløp og folk inviteres til å gi sin skjerv. Vi må omsette folks harme over det som skjer i Midtøsten, til noe konstruktivt. Det kan ikke bli noen fred uten at det skapes en fremtid for de palestinske flyktningene. Spørsmålet har hele tiden vært det vanskeligste i forhandlingene, og skal det løses, må det internasjonale samfunn ta et ansvar. Vi står overfor den største internasjonale aksjon noensinne hvis dette skal løses. Norge må ta et ansvar for å bane vei for et slikt internasjonalt ansvar, og derfor fremmer vi dette forslaget. Det kan således lette partenes vei tilbake til forhandlingsbordet. Jeg vil spørre om statsministerens holdning til dette.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2002-04-17:
Jeg takker for et positivt svar. Jeg er klar over at Norge allerede bevilger mye penger til det humanitære arbeidet inne i flyktningleirene, og at vi også har bidratt betydelig til arbeidet for å bygge opp palestinske myndigheter og institusjoner og velferd i Palestina. Men dette dreier seg om hva som skal være flyktningenes fremtid utenfor leirene. Hvis man ikke får til en stor internasjonal aksjon for dette, vil fremtidige forhandlinger ikke kunne lykkes. Dette har vært det vanskeligste spørsmålet. Det internasjonale samfunn må ta på seg ansvaret for å løse dette, for ellers vil det for det første være vanskelig for partene å gå tilbake til forhandlingsbordet, og hvis de kommer til forhandlingsbordet, vil det igjen være vanskelig å løse dette spørsmålet. Norge kan her gå foran i å dra med seg de internasjonale samfunn for å gjøre en innsats når partene kommer tilbake til forhandlingsbordet – altså finne en løsning for flyktningene på annen måte enn å fortsette å leve i disse leirene.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Statsministerens og Regjeringens holdning til en økt innsats for palestinske flyktninger er positiv. Som kjent bevilger Norge allerede ganske betydelige midler over statsbudsjettet til arbeid blant og for palestinske flyktninger. Det er åpenbart, etter det som har skjedd i de siste ukene, at behovet har blitt svært mye større. Norge har som kjent formannskap i den såkalte giverlandsgruppen, hvor vi har tunge aktører inne, som EU, USA, Canada, Japan. Som formannskap skal vi nå etter planen stå som vert for en giverlandskonferanse her i Oslo i slutten av denne måneden. Da vil det etter mitt syn være helt naturlig å drøfte hvordan vi kan forsterke innsatsen for gjenoppbygging av de palestinske områder og ikke minst en innsats overfor palestinske flyktninger. Så en slik tanke om at Norge skal kanalisere noe av sine midler gjennom et fond, skal vi ta opp til en positiv vurdering og gjerne også drøfte med våre partnere i giverlandsgruppen. Det avgjørende er ikke formen på dette, det avgjørende er at det blir en gigantisk innsats overfor palestinske flyktninger, og jeg er helt enig med representanten Jagland i at flyktningspørsmålet er ett av de helt sentrale for å legge grunnlaget for en forhåpentligvis varig fredsløsning i området. Først må vi nå få en våpenhvile, få Israel til å trekke seg ut av de palestinske områdene, palestinerne til i større grad å bekjempe terror og selvmordsaksjoner, og så må dette umiddelbart over i en politisk forhandlingsprosess, hvor flyktningspørsmål, grensespørsmål, bosettingsspørsmål og ikke minst spørsmålene omkring Jerusalem blir de vanskeligste og avgjørende.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Jeg er selvsagt enig i at målet er at flyktningene skal ut av flyktningleirene, for der er det en svært dårlig situasjon for mange av dem, og den har blitt ytterligere forverret gjennom det som har skjedd i den senere tid. Jeg er enig i at flyktningenes framtid nå på mer permanent basis blir ett av de viktige spørsmål. Norge ønsker å gå foran og gjøre det representanten Jagland kalte «dra med seg de internasjonale samfunn», men vi er selvsagt helt avhengig av de tunge aktørene, som USA, EU, Japan, Canada og andre, både de som er med i Giverlandsgruppen, og de som ikke måtte være det. Selvsagt må FN helt sentralt inn, slik de også i dag er det i flyktningarbeidet. Dette synes jeg det er naturlig at vi nå drøfter når nettopp Giverlandsgruppen skal ha sitt møte i Oslo i slutten av denne måneden, for der er flere av de sentrale aktørene med.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Det jeg synes er avgjørende når det gjelder den humanitære situasjonen og den mer permanente situasjonen for flyktningene, er at det blir en kraftig opptrapping av innsatsen for dem. Hvilken form dette skal få, synes jeg vi bør kunne komme tilbake til. Og skal det bli en virkelig dimensjon over dette, må vi også ha med oss andre, tunge aktører. Men selv om Norge er et lite land, har vi faktisk betydd ganske mye i Midtøsten også når det gjelder den humanitære situasjonen, og det er jeg innstilt på at vi fortsatt skal gjøre. Vi må også ha en betryggende kontroll med de pengene som måtte bli bevilget, slik at de går til de formål de skal, enten det nå er til flyktninger eller andre humanitære formål blant palestinerne. Den såkalte «peace coalition» har ikke vi noe imot. Vi har faktisk også kontakt med dem som er med i den. Et par av dem på palestinsk side var i Norge så sent som i november. Men det avgjørende nå for å få stanset voldshandlingene er å få et inngrep med dem som avgjør situasjonen på israelsk og palestinsk side, og da må vi også ha et inngrep med statsminister Sharon og hans regjering.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Regjeringen er absolutt innstilt på at en skal sette all kraft inn på å finne ut hva som har skjedd i flyktningleiren i Jenin. Det ønsker Regjeringen å bidra til. Det som nå er det umiddelbare behovet, er å få stanset voldshandlingene både fra israelsk og fra palestinsk side. Så må vi søke raskest mulig å finne ut hva som har skjedd av overgrep, ikke minst hva som har skjedd i forbindelse med flyktningleiren i Jenin, men også andre overgrep som måtte være gjort fra ulike sider. Men både for å få gjort dette og for å bygge opp igjen en tillit og en fredsprosess er vi helt avhengig av at det nå må inntre en våpenhvile. Det er punkt nr. 1. Hvis ikke, får vi ikke gjort noe av det andre.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Selvsagt har de en rett til å ytre seg, og det er sagt helt klart fra Justisdepartementet – jeg viser bl.a. til intervju med statssekretær Holme i Dagsavisen – at det ikke er aktuelt å gi frittalende polititopper munnkurv. Men jeg registrerer også at Kripos-sjef Arne Huuse, ifølge Dagbladet i går, får liten støtte fra norske politimestere til sine nokså generelle og ubeskyttede uttalelser om sammenhengen mellom innvandringspolitikk og tragiske drap. Jeg viser også til en klok lederartikkel i Aftenposten i dag som peker på at det ikke kan bevises at slike drap kunne ha vært unngått med en annen innvandringspolitikk. Og når en representant fra Fremskrittspartiet til og med begynner å gjøre undertegnede og andre navngitte politikere personlig ansvarlig for det som har skjedd, går en langt over streken. Slike utvekster i debatten hadde jeg håpet vi skulle unngå. Men la det være helt klart: Regjeringen ser ytterst alvorlig både på dette enkelttilfellet og på at det er betydelig voldskriminalitet blant innvandrere. Vi sitter ikke passive og ser på dette. Vi har satt i gang og er i ferd med å sette i gang ytterligere tiltak, bl.a. å gi politiet adgang til å søke etter fingeravtrykk i utlendingsregisteret i forbindelse med etterforskning av kriminalsaker. En utvidet adgang for politiet til å visitere personer på offentlige steder og i kjøretøy er allerede forslått for Stortinget. Vi foreslår også å utvide strafferammen for å bære kniv på offentlig sted. Jeg tror vi gjør klokt i å angripe disse spørsmålene aktivt, men også å søke å unngå overilte uttalelser og forslag hvis sidevirkninger også kan være svært uheldig.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Som jeg har sagt: Det er ikke aktuelt å gi verken Huuse eller andre munnkurv. Det svaret synes jeg nå representanten Hagen skal godta – når det er gitt av statsministeren. Når det gjelder å uttale seg om politiske spørsmål, har selvsagt ingen i ytre etater noen plikt til det. Det er varsomhetsregler som gjelder i spørsmål som har med politiske forhold å gjøre. Vi akter ikke å gi dem munnkurv, men at en drøfter dette på generell basis med direktøren i Politidirektoratet. Ellers tror jeg en skal være forsiktig med å si hvem sin politikk som kunne ha ført til hva. Vi vet f.eks. at de fleste voldshandlinger begås av berusede personer. En liberal alkoholpolitikk kan medvirke til dette. Fremskrittspartiet er for øvrig den fremste eksponenten for en slik politikk. Men jeg vil derved ikke stå her og beskylde Carl I. Hagen eller andre navngitte personer for å være personlig ansvarlig for voldshandlinger. Det er å gå langt over streken.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Ja, vi har sagt at de har rett til det, og vi akter ikke å sette munnkurv på dem. Men det er selvsagt ingen plikt for enhver i en ytre etat å uttale seg om omstridte politiske spørsmål, slik det kunne høres ut fra representanten Hagen. Det er uenighet også innenfor politiet om de omstridte uttalelsene som Kripos-sjef Arne Huuse har gitt. Det kom bl.a. til uttrykk i Dagbladet i går. Derfor er det nyttig at departementet og direktoratet har en dialog om grensedragningen mellom uttalelser av faglig karakter som er nyttig for oss politikere å få, og mer rent politiske utspill. Det er dette som ligger i det, verken mer eller mindre. Så da har jeg svart på spørsmålene fra både representanten Hagen og representanten Jensen.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
La meg først si at jeg er helt enig med representanten Storberget i at dette er en tragisk sak. Ethvert drap, enten det begås av en med utenlandsk eller en med norsk opprinnelse – og det er tross alt de fleste drapene som begås av personer med norsk opprinnelse – er en tragedie i seg selv. Vi setter spesielle tiltak inn i forhold til innvandrermiljøene, som jeg refererte til. I tillegg til det jeg refererte i mitt forrige svar, kan jeg også nevne at vi vil i vår legge fram en lov om introduksjonsordning for nyankomne innvandrere fordi kommunene er et bedre verktøy i integreringsarbeidet, og vi vil ytterligere støtte frivillige organisasjoner som arbeider med dette. Vi vil også fremme en egen tiltaksplan for barn og unge med minoritetsbakgrunn, bl.a. for å hindre at de faller utenfor og havner i kriminelle miljøer. Så er det et ubestridelig faktum at 70–80 pst. av alle voldshandlinger begås av berusede personer. Og det er ingen tilfeldighet at det er svært voldsutsatt i de strøk av Oslo hvor skjenkestedene ligger tettest, nemlig området rundt Rosenkrantz gate. Undertegnede har flere ganger forsøkt å sette dette på dagsordenen og mane til en mer restriktiv alkoholpolitikk, og jeg vil gjerne gjøre det videre.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Jeg er enig i at hvis det kan påvises at politiet ikke benytter de virkemidlene de nå faktisk har fått, må vi øke informasjonen om dette. Som jeg sa i et tidligere svar, vil vi nå gi politiet adgang til å søke etter fingeravtrykk i utenlandsregisteret i forbindelse med etterforskning av kriminalsaker. Det er allerede foreslått for Stortinget en utvidet adgang til å visitere personer på offentlig sted og i kjøretøy for å avdekke våpen. Regjeringen foreslår også å utvide strafferammen for å bære kniv på offentlig sted og for å gripe til kniv under slagsmål. Jeg mener vi ved dette har skaffet, og vil skaffe oss, en del redskaper i bekjempelsen av voldskriminaliteten. Når det gjelder drapssituasjonen i Norge, var det slik i fjor at av 38 personer som ble drapssiktet, var det ti med utenlandsk bakgrunn – altså ca. en fjerdedel med utenlandsk opprinnelse. Tre fjerdedeler var altså nordmenn.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Samarbeidsregjeringen sørget for etter at den tiltrådte, å opprette et folkerettslig råd som er rådgivende for Finansdepartementet i slike spørsmål. Dette rådet ble bl.a. bedt om å vurdere et konkret selskap i Singapore i forhold til våre folkerettslige forpliktelser. En kom til at dette selskapet hadde investeringer via Petroleumsfondet som kunne innebære brudd på konvensjonen om antipersonell-/landminer som Norge er part i, og Finansdepartementet utelukker derfor dette selskapet fra Petroleumsfondets investeringsportefølje. Videre har vi bedt rådet om å utrede hvorvidt vi kan utvide den såkalte uttrekksmekanismen til også å gjelde konvensjoner om menneskerettigheter, slik at hvis investeringer fra Petroleumsfondet kommer til firmaer som opptrer på en måte som er i strid med menneskerettighetene, vil vi kunne skaffe oss en mulighet til å trekke oss ut. Dette er nå under arbeid. Når det gjelder den konkrete saken som representanten Djupedal nå viste til, har vi for det første bedt Norges Bank om å finne ut av de faktiske forhold. Som Djupedal helt riktig sa, ble det trukket opp en sak her i Stortinget tidligere som viste seg å gjelde feil selskap. For å være på den sikre siden vil vi nå undersøke de faktiske forhold først. Og hvis de faktiske forhold er slik som ting tyder på, vil vi be om en uttalelse fra Folkerettsrådet om det i henhold til gjeldende forskrifter for Petroleumsfondet er grunnlag for å trekke seg ut eller ikke. Problemet når det gjelder klasebomber, er at vi foreløpig ikke har noen internasjonal konvensjon som forbyr slik produksjon, men det kan jeg forsikre at Norge arbeider for.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Jeg er enig i at det hadde vært ønskelig om man kunne få et regelverk som var operativt, til å hindre slike investeringer før de måtte skje, og ikke bare en uttrekksmekanisme som kan ta oss ut etter at de har skjedd. Dette arbeidet vi ganske intenst med under min forrige regjering ut fra det samme siktemålet som representanten Djupedal nå gav uttrykk for. Det viste seg i praksis å være ytterst vanskelig fordi Petroleumsfondets investeringer som kjent ofte går via andre fond og tar veien til selskaper og datterselskaper. Et regelverk som hindrer slikt i forkant, før det kommer til det endelige selskap hvor investeringen foretas, er i praksis ytterst vanskelig å håndtere. Jeg har registrert debatten om at en del private fond mener å ha skaffet seg regelverk hvor dette er håndterbart, så jeg er villig til å se på det på nytt. Men det sporet vi nå går langs foreløpig, og som har tilslutning i Stortinget, er eventuelt å utvide grunnlaget for uttrekksmekanisme.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Ja, det er klart at det er Finansdepartementet og Regjeringen som til slutt tar standpunkt, ikke rådet. De gir oss et råd. Når det gjelder klasebomber, er det riktig at en del av dem, nemlig den typen hvor det blir liggende igjen eksplosiver som kan utløses senere, kan komme nærmest landminer. Men så er det også en annen type klasebomber hvor det skjer en rekke umiddelbare eksplosjoner, og det er en type som ikke likner på landminer. Dette jobber vi nå med i de aktuelle organene i Genève med sikte på en konvensjon mot forbud av den type klasebomber som er landmineliknende. Ellers tror jeg at representanten Arnstad også husker fra den regjering vi satt sammen i, at å få til et praktikabelt regelverk for på forhånd å hindre slike investeringer, er ytterst vanskelig. Det strevde vår regjering med. Vi kom med et par forslag, og ett av dem ble avvist av Stortinget. Men jeg er villig til fullt ut på nytt å se på dette, for jeg har akkurat det samme engasjement som representantene Arnstad og Djupedal.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Som representanten Nordtun nettopp sa, var det arbeiderpartiregjeringen, Nordtuns egen partiregjering, som kom til at man måtte håndtere dette via en uttrekksmekanisme. Og noen konvensjoner, bl.a. antipersonellminekonvensjonen, og så vidt jeg vet også den som gjelder kjemiske og biologiske våpen, er underlagt denne mekanismen. Det vår regjering nå har satt i gang arbeidet med, er om man kan utvide dette til også å gjelde menneskerettighetskonvensjoner. Det utredes av dette folkerettsrådet. De har nå kommet med noe materiale om dette, og det skal underlegges behandling i Finansdepartementet og i Regjeringen. Materialet tyder på at det også her er en del vanskelige problemstillinger ute og går, men vi har en helt klar intensjon om å søke å nå fram. Jeg kan ikke gi datoen for når Regjeringen får sluttført dette arbeidet, men vi vil selvsagt gjøre det så raskt som det er mulig og forsvarlig.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2002-04-17:
Som jeg sa, har Regjeringen den klare intensjon at det som rammes av internasjonale menneskerettighetskonvensjoner – det ble jo nevnt slike eksempler nå – ønsker vi, hvis det er mulig å få det til i praksis, å få en uttrekksmekanisme for. Det er en del praktiske spørsmål som må avklares: Skal dette gå på bedriften? Eller: Skal det gå på et land som bryter slike menneskerettigheter? Nå er jo også Petroleumsfondet slik at vi allerede har en landliste som vi følger, nettopp for å unngå en del av disse problemene, men like fullt oppstår de fra tid til annen. Vi har nå nettopp fått materiale fra Folkerettsrådet og skal gå i gang med å vurdere det. Intensjonen er den samme som også siste spørrer var ute etter. Men vi må også finne håndterbare regler for dette som gjør at de som forvalter Petroleumsfondet, vet hva de har å holde seg til, og at det ikke blir for mye skjønnsutøvelse av forvalterne.