Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2001-04-04:
Det er en viktig sak vi har til behandling i dag. Straffegjennomføringsloven dreier seg om det som skjer etter domfellelse. Straff, rehabilitering, tilbakeføring til samfunnet – viktige spørsmål som er av stor betydning for den enkelte og for samfunnet generelt. Får vi til en vellykket straffegjennomføring, vil det bety en reduksjon av kriminaliteten i samfunnet vårt. Det er da også målet vårt, og forhåpentligvis har vi tatt noen skritt på veien med denne saken. Men jeg vil ikke unnlate å nevne at det også i denne saken er vedtak som ikke vil styrke kriminalomsorgen, og som Kristelig Folkeparti ser på som svært beklagelig. Det har allerede kommet til uttrykk gjennom replikkordskiftet med representanten Ane Sofie Tømmerås. Stikkordet er fengselspresttjenesten, men jeg skal komme tilbake til det senere i innlegget mitt. Bakgrunnen for den saken vi nå behandler, er kriminalomsorgsmeldingen samt handlingsplan mot narkotika – begge deler lagt fram av regjeringen Bondevik. Meldingen satte opp følgende verdier for kriminalomsorgen: Strafferettslige reaksjoner skal gjennomføres på en for samfunnet betryggende måte. Domfelte skal være beskyttet mot overgrep og vilkårlighet. Fullbyrding skal bygge på individuelle behov og forutsetninger og støtte domfeltes vilje til å bryte med kriminaliteten. Straffelovgivningen og fullbyrdingen bygger på humanitet, rettssikkerhet og likebehandling. Offentligheten skal sikres innsyn og informasjon. Domfelte skal sikres de rettigheter alle borgere har etter lovgivningen innen de rammer straffullbyrdingen setter. Domfelte skal ikke pålegges andre begrensninger eller fullbyrde under strengere forhold enn det som følger av sanksjonen. Domfelte skal sikres en tilfredsstillende fullbyrdingsstandard. Kriminalomsorgen skal stimulere domfeltes vilje til ansvar for eget liv. Dagliglivet i fengslene skal preges av aktivt samvirke mellom tilsatte og innsatte. Kriminalomsorgens administrative og organisatoriske ordninger skal sikre en optimal ressursanvendelse. Hele Stortinget, med unntak av Fremskrittspartiet, sluttet seg til dette verdigrunnlaget, og Kristelig Folkeparti er glad for at dette også ligger til grunn for straffegjennomføringsloven. Formålsparagrafen i lovens § 2 gjengir i hovedtrekk det verdigrunnlag som kriminalomsorgsmeldingen bygde på, og en enstemmig komite støtter den foreslåtte formålsparagrafen. Selv om vi i dag har til behandling hva som skal skje med personer som er domfelt for straffbare handlinger, vil jeg få understreke at det selvfølgelig må være et mål at folk ikke kommer til dette stadiet – det vil si at vi må ha en stor innsats i forhold til forebyggende arbeid. Større satsing på forebyggende arbeid vil forhåpentligvis føre til at færre kommer i kontakt med politi, domstol og til sist med kriminalomsorgen. Men når først handlingen er gjort og gjerningsmannen dømt, må vi legge opp til en kriminalomsorg som gjør gjerningsmannen i stand til å gå tilbake til samfunnet som en god borger. Det må være målet vårt, selv om vi vet det kan være vanskelig å få til. Kristelig Folkeparti støtter derfor at begrepet «arbeidsplikt» erstattes med «aktivitetsplikt». Det er viktig at den innsatte ikke blir passivisert i fengslet, men at han driver med arbeid i stedet for skolegang, eller med andre tiltak som kan være tjenlig for rehabiliteringen av den innsatte, når det er riktig. Kristelig Folkeparti vil understreke betydningen av at spesielt volds- og sedelighetsdømte får delta i programmer som skal hjelpe dem til å endre oppførsel. Det er fortsatt mange innsatte som ikke får et slikt programtilbud, og Kristelig Folkeparti mener det må skje en rask utbygging av slike programmer. Ikke bare via programmer, men også gjennom den daglige tilværelsen i fengselet må de innsatte få innsikt i egen handlemåte og i skadene de påfører ofrene sine. Slik vil mulighetene for å endre atferd bli større. Kristelig Folkeparti støtter også en gradvis tilbakeføring til samfunnet gjennom soning under stadig friere forhold og med større krav til dem som soner. Det er viktig for at den innsatte skal kunne tilvenne seg livet i frihet. Det er klart det er stor overgang fra å være innelåst og overvåket, med faste rutiner og klokkeslett å forholde seg til og andre som styrer livet ditt, til en tilværelse i frihet der ingen har kontrollen over deg. Den plutselige friheten kan være vanskelig å takle, derfor er det viktig med en gradvis tilbakevending til friheten og samfunnet. Jeg vil likevel understreke at det er meget viktig for Kristelig Folkeparti at man ikke overfører en domfelt til åpnere soning dersom slik overføring ikke vil være sikkerhetsmessig forsvarlig. Som det kom fram i verdigrunnlaget for kriminalomsorgen, har den innsatte samme krav på tjenester fra det offentlige som andre innbyggere. Det er derfor viktig med et godt samarbeid mellom fengslene og friomsorgen på den ene side og den offentlige forvaltning på den annen side. Kristelig Folkeparti støtter forslaget til den organisatoriske inndelingen av kriminalomsorgen i lokalt nivå, regionalt nivå og Kriminalomsorgens sentrale forvaltning samt fordeling av myndighetsutøvelse/saksområder. Kristelig Folkeparti vil understreke betydningen av reglene om taushetsplikt. Taushetsplikten skal ikke være i veien for at politi og påtalemyndighet kan varsles når domfelte får permisjon, straffeavbrudd eller løslatelse. Og ikke minst er det helt sentralt at den fornærmede, eller i spesielle tilfeller fornærmedes pårørende eller etterlatte kan få et varsel om løslatelse av domfelte. Vi vet at det kan være svært belastende for offeret eller andre nærstående å møte den domfelte etter løslatelsen. Det kan også være tilfeller der offeret eller andre nærstående har berettiget frykt for hevnaksjoner fra domfelte. I disse tilfellene er det svært viktig at permisjonen/løslatelsen ikke kommer overraskende på dem. Ikke minst vil dette være sentralt i volds- eller overgrepssaker. I slike saker må det også vurderes om man skal ilegge gjerningsmannen besøksforbud, noe som gir offeret eller andre nærstående beskyttelse og større trygghet. Den som settes i fengsel, er underlagt kontroll og myndighetsutøvelse, og det kan bli aktuelt å bruke forskjellige tvangstiltak mot vedkommende. Derfor mener Kristelig Folkeparti det er viktig med uavhengige organer som kan føre tilsyn med virksomheten, og støtter opprettelsen av regionale tilsynsråd. Den som har fulgt debatten på det kriminalpolitiske området over tid, vet at justiskomiteen i lang tid har vært opptatt av soningskøene og den tid det tar fra domfellelse til den domfelte blir kalt inn til soning. Målet om at det ikke skal gå mer enn to måneder, er fortsatt ikke nådd, og Kristelig Folkeparti vil understreke komiteens merknad om at vi forutsetter at de tiltak som trengs for å bedre situasjonen, blir iverksatt av Regjeringen. Det er uheldig dersom ikke den domfelte blir raskt innkalt til soning. Det gjelder for den domfelte selv, som må vente med å få gjort opp for seg. En rask reaksjon vil gi større effekt og ha bedre virkning – mulighetene for at gjerningsmannen slutter med sin kriminelle løpebane blir altså større. Mange domfelte vil dessverre benytte en lang ventetid til nye straffbare handlinger. For fornærmede og for samfunnet for øvrig kan det oppfattes som en provokasjon at domfelte fortsatt beveger seg fritt etter at dommen er falt. Soning kan gjennomføres på forskjellige måter: i fengsel med høyt sikkerhetsnivå, i fengsel med lavt sikkerhetsnivå eller i overgangsboliger. I særlige tilfeller kan den også gjennomføres utenfor fengsel med særlige vilkår etter § 16, eller som prøveløslatelse med vilkår etter § 43 andre ledd. Til slutt kan straff også gjennomføres ved heldøgnsopphold i institusjon eller sykehus. Jeg har nevnt saken om fengselsprester. Det som skjer i denne saken i dag, gjør meg noe bekymret – bekymret på fengselsprestenes vegne og på de innsattes vegne. Hittil har det vært lovfestet at det skal virke en prest ved hver anstalt. Departementet har ikke foreslått en tilsvarende bestemmelse, men foreslår en ny paragraf som lyder: «Kriminalomsorgen skal gi innsatte mulighet til å utøve religion og livssyn», jf. forslag til ny § 23. Bakgrunnen for dette er ifølge departementet at fengselsprestene er overført til Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet. Etter Kristelig Folkepartis mening vil denne endringen kunne være med på å svekke fengselsprestenes stilling. Fengselsprestene er en del av personalet og gjør en viktig innsats overfor de innsatte. Det er ikke slik at den vanlige menighetsprest uten videre kan steppe inn i fengselsprestenes funksjoner. Kristelig Folkeparti mener det er viktig at fengselsprestenes stilling fortsatt skal være lovfestet, og fremmer forslag om det, hvilket jeg herved tar opp. Kristelig Folkeparti kan ikke se noen annen lov enn fengselsloven som vil være den riktige for denne lovhjemmelen. Når det gjelder kontroll av personer og gjenstander, støtter Kristelig Folkeparti at det skal kunne foretas undersøkelser av innsatte, rom og eiendeler ved bruk av teknisk utstyr eller hund. Vi er også enig i at alle som ankommer fengslet, skal kunne visiteres. Dette er viktig av preventive grunner. Jeg vil komme tilbake i et treminutters innlegg senere for å fullføre avslutningen av mitt hovedinnlegg.