trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-06-16:
Først må jeg si at jeg er glad for og litt stolt over at jeg er den som får replikker fra begge de politiske sidene. Det tar jeg som en kompliment – da er Venstre plassert riktig. La meg trekke linjene fra den debatten vi hadde i går, om ombud. Det er faktisk sånn i dette samfunnet at vi vedtar masse rettigheter. Det skal ikke være mulig å være blant dem som jeg passerer når jeg går hjem fra Stortinget om kvelden – de som ligger ute under broen ved Jernbanetorget. Vi har vedtatt rettigheter slik at det ikke skal gå an. Hvorfor skjer det da? For det skjer! Det er masse penger i dette systemet. Det er masse penger som også brukes på disse, men de vet ikke hvilke rettigheter de har, det er ingen som presser igjennom. Da Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon hadde rettighetstelefon, var 60 pst. av telefonene fra foreldre med funksjonshemmede barn, ingen fra folk med psykiske plager. Et rettighetsbyråkrati, som Fremskrittspartiet legger opp til, handler om at de sterkeste kjemper seg igjennom med sine advokater, og de svakeste ligger fortsatt under broen på Grønland.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-06-16:
Vi tror at skatt faktisk er et middel som kan være med på å skape velferd på en helt annen måte enn SV tenker seg. Vi har klokkertro på at det å skape næringsvirksomhet i en kommune er med på å skape penger til fellesskapet. Å ha politikere som legger til rette for det er faktisk med på å skape mer til fellesskapet. Jeg hører at det er litt svogerforskning som pågår her, om hvilke ordførere som representanten Holmås har møtt. Men jeg ville gjerne at han kunne ha overvært et helt bystyremøte i Oslo. Da ville han ha visst hvor viktig det er for Oslo å strekke seg mot det å legge til rette for næringsvirksomhet. Jeg tror at de aller fleste ordførerne prøver å gjøre det. Men med dette systemet som regjeringen nå har lagt opp til, er det ingen vits i å gjøre det, du får ikke noe tilbake for å gjøre det. Du bør stimulere til næringsvirksomhet, for det er en grunnleggende drivkraft for å skape fellesskap i dette samfunnet. Det handler om å skape inntekter til fellesskapet, men det handler også om å skape arbeidsplasser, som også er med på å skape velferd.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-06-16:
På vegne av representantene Ine M. Eriksen Søreide, Peter Skovholt Gitmark, Lars Myraune, Gunnar Gundersen og meg selv vil jeg fremsette forslag om en ny helhetlig befalsordning for Forsvaret.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
På vegne av representantene Kari Kjønaas Kjos, Jon Jæger Gåsvatn og meg selv vil jeg få lov til å fremme et høyst nødvendig forslag om å innføre en ordning med psykiatriambulanser i alle landets fylker.
Svein Harberg (Høyre), 2010-06-16:
Da har jeg gleden av å framsette et representantforslag på vegne av representantene Bente Thorsen, Dagrun Eriksen, Trine Skei Grande og undertegnede om konsekvenser av Høyesteretts dom i favør av Kirkelig arbeidsgiver- og interesseorganisasjon i saken om Opplysningsvesenets fond. Vi anmoder at saken blir behandlet etter Stortingets forretningsorden § 28 c, slik at Stortinget tar stilling til saken før vi tar sommerferie.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
Jeg skal bare si noe helt kort om innstillingen til denne saken, og viser til at det er enighet i presidentskapet om de to endringene i forretningsordenen som tas opp i innstillingen. Ifølge § 12 i Stortingets forretningsorden behandler kommunal- og forvaltningskomiteen saker om «statlig personalpolitikk – herunder lønns- og pensjonsforhold», mens arbeids- og sosialkomiteen behandler saker om «pensjoner». På departementsnivå lå saker om offentlig tjenestepensjoner, herunder Statens Pensjonskasse, tidligere under Fornyings- og administrasjonsdepartementet, men fra siste årsskifte er saksområdet overført til Arbeidsdepartementet. De to berørte komiteene er blitt enige om at saker om offentlig tjenestepensjon, herunder Statens Pensjonskasse, bør behandles av arbeids- og sosialkomiteen, som behandler andre saker om pensjon, bl.a. fra Folketrygden. Presidentskapet er enig i dette og foreslår en endring av § 12 i Stortingets forretningsorden, som innebærer at saksområdet offentlige tjenestepensjoner overføres til arbeids- og sosialkomiteen. Kommunal- og forvaltningskomiteen skal fortsatt behandle saksområdet statlig personalpolitikk, herunder lønnsforhold. Ifølge § 15 i Stortingets forretningsorden kan presidentskapet fordele på nytt en sak som Stortinget har oversendt til en komité. Etter at saken er oversendt til en komité, kan presidentskapet beslutte at komiteens utkast til innstilling skal forelegges en annen komité til uttalelse før innstilling avgis. Stortinget kan også vedta at en sak først skal behandles av én komité, og at denne komiteens utkast til innstilling skal sendes til en annen komité, som deretter avgir innstilling. Stortingets forretningsorden har ingen uttrykkelig regel om at presidentskapet kan fatte beslutning om det siste etter at en sak er oversendt til én komité, men presidentskapet har lagt til grunn at det har en slik myndighet som følge av kompetansen som det for øvrig har etter § 15. Presidentskapet foreslår at ordlyden i § 15 tredje ledd blir klargjort på dette punkt.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-16:
Kommunesektoren har et vidt spekter av oppgaver de skal jobbe med – det er det ingen tvil om. De har mange krav på seg, de har mange lovpålagte ting, og det blir stilt midler til disposisjon. Det betyr ikke at det er enkelt. Men når vi har meldt at kostnadene til denne regjeringen skal ned, og vi samtidig styrker kommunesektoren, tenker jeg at det er et utgangspunkt som det er fullt mulig å leve med. Det betyr ikke at ikke kommunesektoren må foreta prioriteringer. Det er de nødt til å gjøre. Men det er midler, det er frie inntekter, og det er fullt mulig for sektoren å komme styrket ut og greie sine forpliktelser framover.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-16:
Dersom man tar utgangspunkt i midlene som tilkommer kraftkommunene og fordeler dem utover på alle kommuner, vil det ikke utgjøre veldig mange kroner per innbygger. Det er for så vidt en viktig ting å diskutere, men det vil ikke utgjøre de store forskjellene. Når det gjelder det å ha gjennomgått kostnadsnøklene, tror jeg alle partier må ta inn over seg at hvis man ikke justerer de objektive kriteriene på 15 år med den endringen som er, er det nødt til å bli omfordeling. Det er vanskelig for alle som får mindre. Det er lett for dem som får mer. Slik har det også vært i denne saken, men det betyr ikke at vi ikke måtte gjennomføre justeringen med kostnadsnøkler. Jeg tenker at det hadde ikke vært rett å utsette det, det hadde faktisk kunne blitt enda større omfordelinger.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-16:
Arbeiderpartiet er sterkt opptatt av krisesentre, det har vi alltid vært. Dessverre er vi nødt til å ha dem. Vi skulle alle sammen ønske at vi ikke var i den situasjonen at vi hadde trengt dem. Det tilbudet er nå innlemmet. Vi har også fått med oss den bekymringen som en del krisesentre har hatt med tanke på denne finansieringen, og vi har sagt at vi skal følge situasjonen nøye. Når vi gir det signalet, betyr det at vi tar bekymringen på alvor og vil følge nøye med, for vi er interessert i å sørge for at det er tilstrekkelige midler og at dette kommer til å fungere slik som det skal fungere for dem som trenger det mest. Justisminister Storberget, fra Arbeiderpartiet, har vært utrolig opptatt av vold i nære relasjoner. Det er Arbeiderpartiet også, og krisesentrene er noe av det vi skal jobbe videre med for å bekjempe dette fenomenet.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-16:
Opposisjonen er tydeligvis splittet når det gjelder styring og finansiering av kommunesektoren. Stykkprisfinansieringen til Fremskrittspartiet vil heldigvis være helt umulig å gjennomføre selv om vi får et regjeringsskifte ved neste valg, og bra er det. Jeg konstaterer at flertallet, minus Fremskrittspartiet, er samlet om et opplegg for finansiering av sektoren, men med ulik vekting og prioritering partiene imellom. Kommunesektoren er kompleks. Enkle løsninger er ikke svaret. At Fremskrittspartiet ikke demper sitt pengeforbruk på vegne av staten, forundrer ikke, men jeg hadde trodd at den økonomiske virkeligheten i Europa hadde ført til en mer ansvarlig holdning til bruk av offentlige penger. Vi har kunnet konstatere i løpet av debatten at Fremskrittspartiet savner Sovjetunionen. De snakker om et sovjetinspirert regnskapssystem. På landsmøtet til Fremskrittspartiet snakket Siv Jensen om at helsevesenet vårt er på sovjetisk nivå. Denne retorikken, Fremskrittspartiet, er like utgått på dato som Sovjetsamveldet. Så til debatten om verdiskaping – privat og offentlig: Arbeiderpartiet skal styrke velferdsgodene, men også satse på næringslivet. I Arbeiderpartiet har vi et slagord om å skape og dele. Arbeiderpartiets tradisjon har alltid vært at vi skal skape først for så å fordele. Høyre har vært enig med Arbeiderpartiet i å skape. Det er forbilledlig, men de har ikke alltid vært like interessert i å dele godene til alle. Vi skaper, og vi deler. Det fortsetter vi også med overfor kommunene i kommuneproposisjonen. Det kommer til å bygge videre velferd i landet, sånn som det hittil har gjort.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-16:
Fremskrittspartiet ønsker å tilføre kommunene mer penger. Det er ikke nytenkning, det har vi hørt mange ganger før. Det er det samme om igjen og om igjen: Alt skal smøres med oljepenger, men ingen har sagt hvordan man skal styre økonomien dersom det går galt. Mitt poeng er at økonomien i Norge, til tross for at vi har den store oljeformuen vi har, må styres, samtidig som vi skjeler til verdensøkonomien. Vi er en del av en global økonomi. Det har vi fått vite gjennom det som har skjedd i Europa denne våren. Også kommuneøkonomien er en del av den globale økonomien. Også her er Fremskrittspartiet isolert i sin virkelighetsoppfatning fra de andre partiene i Stortinget. Det kan da ikke kalles nytenkning. Det burde være et tankekors for Fremskrittspartiet.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-16:
Endringene av kostnadsnøklene gjør ikke at skjevhetene øker, tvert imot. Men når kostnadsnøklene ikke har vært justert på 15 år, er det klart at det blir omfordelinger. Det er elementært, og det håper jeg at alle som sitter i kommunalkomiteen, etter hvert har forstått. Det har vært en justering som gjør at det blir mer rettferdig. Det betyr ikke nødvendigvis at alle kommunene er like fornøyd, f.eks. de som går ned. Men de som går opp og får mer, er mer fornøyd. Så vi må ikke spre usannheter. Skjevhetene øker ikke.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
Representanten Ingalill Olsen framstiller kommuneproposisjonen for 2011 som eit «løft» for kommunane. Det blir også vist til at ein får auka frie midlar på 2,5–3 mrd. kr. Men no viser den demografiske utviklinga at vi får fleire eldre, og at det vil påføre kommunane ekstra kostnader på 2,4 mrd. kr neste år. På grunn av auka pensjonskostnader vil kommunane bli pålagde 0,5 mrd. kr ekstra neste år, og på grunn av stipulert auka rente vil kommunane få auka rentekostnader på 0,5 mrd. kr. I tillegg kjem kostnader til Samhandlingsreforma. Då er mitt spørsmål: Korleis heng dette saman? Eg kan ikkje sjå at det er noko «løft» her i det heile. På kva måte meiner representanten Olsen at dette er eit «løft», når vi tek omsyn til desse kostnadene?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
Ja, eg registrerer at representanten Sivertsen og dei raud-grøne har problem med dette, men Framstegspartiet har altså ikkje noko problem med dette. Vi vil òg vise til DRG-indeksen som sjukehusa opererer med for å spesifisere kva dei forskjellige inngrepa kostar. Det fungerer utmerkt i sjukehussektoren. Vi har gode erfaringar med det der, og då er det eit minst like godt grunnlag for å bruke dette i Kommune-Noreg. Det er altså slik at ein definerer kva for behov ein har, og så får ein finansiert det frå staten. Då må det vere litt variabelt ut frå kor ein er i Noreg – ein får altså meir for ei teneste i Utkant-Noreg enn ein får i sentrum. Det må ein rekne på, men uansett skal ein vere sikra finansiering av tenesta, men kommunane må sjølvsagt framleis ha eit ansvar for at desse tenestene blir produserte.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
Eg vil berre seie at framtida ligg i betre infrastruktur, at ein investerer i kommunane, og at ein sjølvsagt også investerer i infrastrukturen og i vegane i kommunane. Eg trur vi har den motsette situasjonen, at ein er i ferd med å spare seg til fant. Ein har altså eit vegsystem og eit vegnivå i Noreg som er altfor dårleg, som går ut over næringslivet, og som fører til ekstra kostnader. Vi har eit alternativt statsbudsjett som synleggjer på ein veldig god måte korleis vi finansierer desse investeringane, både med litt meir oljepengebruk og også kutt m.a. hos bøndene. Det trur vi er viktig. Eg er stolt av at eg høyrer til eit parti som både greier å satse på infrastruktur, og som satsar på kommunane og velferda i kommunane.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
Eg konstaterer at verken representanten Heikki Holmås eller dei raud-grøne forstår korleis det fungerer. Vi har heller ikkje nokon forventingar til at dei raud-grøne skal innføre dette for Framstegspartiet. Vi satsar heller på at vi skal få gjennomslag for dette i 2013 og utover, etter at vi har hatt stortingsvalet då. Vi ønskjer å lovfeste grunnleggjande velferdstenester, og det skal altså ikkje vere politikarar som skal gjere prioriteringar, slik det er i dag, om ein har råd til å yte velferdstenester eller ikkje. Det skal vere slik at når ein utløyser eit behov, får ein finansieringa frå staten, slik at dei som bur i fattige kommunar, vil ha krav på dei same tenestene som dei som bur i rike kommunar. Så er det heilt riktig det som for så vidt representanten Heikki Holmås var inne på, at vi har mange små kommunar i dag. Framstegspartiet ønskjer å stimulere til at vi får færre kommunar og større kommunar.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
Representanten Skei Grande brukte begrepet «rettighetsfundamentalist» om Fremskrittspartiet. Hvis det betyr at vi er opptatt av rettighetene, de grunnleggende velferdstjenester ute i kommunene, så er jeg stolt av å bli tildelt det begrepet. For vi er opptatt av at man skal ha enkelte grunnleggende rettigheter, sikret finansiert fra staten, uavhengig av om man bor i en rik kommune eller man bor i en fattig kommune. Dette er vi også overbevist om vil bety mindre byråkrati, og ikke mer byråkrati, i tillegg til at den enkelte kan vite at man får sine behov dekket, finansiert fra staten, når man har behov for det. Mitt spørsmål til representanten Skei Grande er: Ser ikke Venstre det som et problem at man i fattige kommuner ikke får de tjenestene som man får i mange rike kommuner?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
Først vil eg seie at dei svakaste skal få dekt sine behov gjennom statlege behovsstyrte finansieringar. Kommunalministeren er inne på at overføringane til kommunane til barnehagane no skal gå inn i ramma og ikkje skal skje ut ifrå aktiviteten, altså ikkje ut ifrå talet på barn i barnehagar, men vere baserte på talet på barn som bur i kommunen, og også utdanningsnivået til den vaksne befolkninga i kommunen. Det betyr at barna til ein advokat og ein lege vil vere meir verde i forhold til statlege overføringar til kommunane enn barna til t.d. ein fiskar og ein hjelpepleiar. Det eg ønskjer svar på frå kommunalministeren, er kvifor det er slik. Kvifor skal barna til dei med høg utdanning vere meir verde når det gjeld overføringar til kommunen?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
Eg registrerer no at det er statistiske berekningar som gjer at barna til ein advokat skal medføre større overføringar til kommunen enn barna til ein fiskar. No er det slik at nokre kommunar har vore flinke til å byggje ut eit godt barnehagetilbod. Ein har bygd ut eit så godt barnehagetilbod at nokre, på grunn av det fleksible mønsteret vi har når det gjeld yrkesdeltaking og arbeid osv., har barna sine plassert i barnehage i nabokommunen. Det vil no skape eit problem for kommunen, som ikkje vil få finansiering for det tilbodet dei yter til desse barna, og sannsynlegvis òg på sikt medføre at desse foreldra ikkje kan levere barna i barnehage i nabokommunen. Ser ikkje statsråden at dette vil skape eit problem både for kommunane som har vore flinke, og for foreldra til desse barna?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
Då eg teikna meg for eit treminutts innlegg rett etter Heikki Holmås, hadde eg rekna med at han ville angripe Framstegspartiet. Det gjorde han ikkje. Han angreip Høgre i staden. Eg reknar med at han då har forstått kva Framstegspartiet sitt alternative opplegg går på, og at han meiner at det er så bra at det ikkje er noko grunnlag for å angripe vidare det som går på behovsstyrt statleg finansiering og dei løysingane som Framstegspartiet står for. Det er bra. Men så er det andre som ikkje har fått med seg alt. Representanten Helga Pedersen snakkar òg om Framstegspartiet sitt alternativ når det gjeld behovsstyrt statleg finansiering. Det som ikkje er riktig, er det ho hevdar om at dette vil ramme distrikta. Det er sjølvsagt ikkje riktig. Det skal vere eit behov som utløyser statleg finansiering. Det er altså uavhengig av om ein bur i Oslo, Finnmark eller kor som helst i landet. Det skal altså ikkje vere nokon forskjell på dei grunnleggjande velferdstenestene om ein bur i ein fattig kommune eller i ein rik kommune. Alle skal vere sikra finansiering og sikra å få desse tenestene utført. Vi skal ha ei ubyråkratisk, differensiert finansiering som sikrar alle dei tenestene dei har behov for. Representanten Sverre Myrli hevda at eg hadde sagt at vi hadde eit sovjetinspirert inntektssystem. Det har eg altså ikkje sagt. Eg sa at vi hadde eit antikvarisk inntektssystem. Den einaste som har snakka om eit sovjetinspirert inntektssystem, er altså Sverre Myrli. Eg har ikkje noka innvending mot den beskrivinga. Men det som eg snakka om, var eit sovjetinspirert rekneskapssystem, som går på at det er avdraga som er ein kostnad. Så uavhengig av kva ein investerer i, er det avdraga som avgjer kostnaden. Det er feil. Vi må ha eit avskrivingssystem som i avskrivinga reflekterer det verditapet ein har i dei forskjellige aktivaklassane. Det har ein i det private næringslivet. Då synleggjer ein verdifallet. Ein synleggjer kostnaden. Det burde ein også gjort i kommunal sektor. Då hadde ein fått fram forfallet. Då hadde ein fått fram at ein er på etterskot når det gjeld opprusting av skular, av kyrkjer, av infrastruktur osv. Det er noko som Framstegspartiet kjem til å ta til orde for ved fleire anledningar, til vi får eit system som reflekterer det reelle verdifallet.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
Grunnen til at eg tek ordet, er representanten Ingalill Olsen, som var veldig sjokkert over at Framstegspartiet ønskte å tilføre kommunane meir pengar. Det eg registrerer, er at ein ikkje likar det. Framstegspartiet gjer det fordi vi meiner det er behov for å tilføre kommunane rundt omkring i heile landet meir pengar til grunnleggjande velferdstenester. Vi har også i vårt alternative statsbudsjett synleggjort at vi ønskjer å redusere byråkrati, vi ønskjer å redusere overføringar til ulønnsam næringsverksemd. Vi ønskjer å kutte ned på mange ting. Men grunnleggjande velferdstenester i kommunane ønskjer vi altså å styrkje, og eg er stolt av å høre til i eit parti som gjer det, i motsetning til kva dei raud-grøne partia gjer i sitt alternative opplegg.
Trond Helleland (Høyre), 2010-06-16:
Det er sjelden det står referat fra Arbeiderpartiets gruppemøter i avisene, men Nettavisen, Nordlys og andre kunne melde at det var fullt opprør på Arbeiderpartiets gruppemøte da kommuneproposisjonen ble behandlet. Ti gruppemedlemmer stemte imot, 26 støttet til slutt regjeringens opplegg – det var åpenbart litt dårlig frammøte den dagen. Men det viser jo at det er ganske stor strid om dette opplegget. Når utregningene viser at de kommunene som har høyest inntekter fra før, f.eks. kraftkommuner som Bykle, Sirdal, Modalen osv., blir vinnere i det nye systemet, og Bergen, Stavanger og Trondheim blir tapere i det nye systemet, er da Ingalill Olsen og Arbeiderpartiet fornøyd med den profilen og den innretningen dette opplegget har fått? Eller er det mulig at det kan bli justeringer etter hvert når en ser at utslagene blir stikk motsatt av det som var meningen, nemlig å gi de store byene et ekstra tilskudd?
Trond Helleland (Høyre), 2010-06-16:
Jeg brukte ganske store deler av mitt innlegg på å forklare nettopp det, men jeg kan godt gjenta det. Vi tror det er nødvendig for kommunene å ha gode incentiver for næringsutvikling, for vekst, for å satse på og tilrettelegge for arbeidsplasser. Representanten Christoffersen vet veldig godt at i en by som Drammen, f.eks., har det vært fokusert veldig mye på nettopp det å skape nye arbeidsplasser, skape aktivitet. Hvis man får beholde en større andel av skatteinntektene, vil det bli bra. Men hvis det var bestemt at f.eks. 50 pst. av skatteinntektene skulle bli igjen i kommunen, er det ikke sånn at vi i et annet opplegg, hvis vi hadde sittet i regjering, ikke ville ha sett på andre faktorer. Det er jo myriader av faktorer som påvirker inntektsutviklingen til kommunene. Sandefjord er den kommunen i landet som har lavest inntekt pr. innbygger, og det er klart at en må finne en balanse eller modeller som kan påvirke dette. Men det viktige er at man må gi et incentiv for å skape inntekter, og da må man beholde mer av skatten. Senterpartiet har f.eks. foreslått at det skal være fri beskatningsrett i kommunene. Det ville vært et system som det hadde vært artig å høre Arbeiderpartiets syn på.
Trond Helleland (Høyre), 2010-06-16:
Først vil jeg si at beskrivelsen av kommunalministerens innsats for å redusere øremerkede tilskudd, forventninger og krav osv. er en god beskrivelse av en retorikk regjeringen har. Men det er jo langt fra virkeligheten. Det er jo under denne regjeringen – jeg holdt på å si – det økende støynivået i kommunene om forventningsbrev, om krav, om såkalte frie midler som forventes brukt til ditt og datt, har kommet. Det er jo hovedutfordringen for denne regjeringen, nemlig å gjøre det som statsråden sier at hun vil gjøre, nemlig gi kommunene større handlefrihet, gi dem større mulighet til å drive egen politikk. Jeg tror at hvis kommunene får et klarere signal om at det må satses på det eller det, så følger de det gjerne opp. Men da må det også følge midler med. Det samme gjelder barnevernet. Vi sier ikke at vi er motstander av enhver form for øremerking, men vi sier ikke at det er det første vi skal begynne med.
Trond Helleland (Høyre), 2010-06-16:
Hvis representanten Borten Moe har fått et inntrykk av at Høyre ikke verdsetter det kreative arbeidet som skjer i kommunene, så har han tatt feil. Høyre er veldig fornøyd med det mange kommuner gjør. Det er mange kommuner som har veldig mange gode forslag, veldig mange gode reformer osv., ting de vil gjennomføre, men som regel blir det stoppet fordi det er et eller annet statlig pålegg, et eller annet statlig byråkrati som sier at dette kan man ikke gjøre. Det er derfor vi egentlig er ganske enige med Senterpartiet i retorikken når det gjelder kommunesektoren. Vi ønsker at det skal blomstre, vi ønsker at det skal være selvbestemmelse og handlefrihet for kommunene. Vi ønsker ikke statlig dirigering på alle mikronivå. Men det som er utfordringen, er jo å gi kommunene den tilliten. Vi ser det jo nå i denne saken om omsorgsboliger, der altså statsråden sørger for at ikke engang borettslag er verdige til å motta tilskudd til å bygge omsorgsboliger av redsel for at kanskje en krone kan gå til privat sektor. Dette er jo ikke senterpartipolitikk, Ola Borten Moe!
Trond Helleland (Høyre), 2010-06-16:
Jeg konstaterer at statsråd Navarsete igjen brukte innlegget sitt på sin favorittsjanger, nemlig å snakke om historie og om andre politiske partier, særlig opposisjonen. Det var veldig få visjoner. Det var veldig lite om egen politikk. Det var mest en historisk gjennomgang – og feilaktig sådan – av hvordan stoda var under Bondevik II-regjeringen. Vekstkraften i kommunene var størst i 2005, da Erna Solberg fortsatt var kommunalminister. Og da hadde det tatt to–tre år å rydde opp etter den miserable situasjonen som var etter Stoltenberg I. Dét er også en historieskriving, og jeg tror den er minst like riktig som den Navarsete legger opp til. Så spørsmålet er: Hvor mye tid og energi vil statsråden bruke framover på å gi kommunene større handlefrihet? Hun snakker om det, men vi har ennå ikke sett én sak i Stortinget som tyder på at det skjer.
Trond Helleland (Høyre), 2010-06-16:
Jeg vet at når Høyre-folk snakker, lytter ikke statsråden. Derfor har jeg mer behov for å finne en nøytral part som kan uttale seg om regjeringens politikk. Statsråden har i mange år vært medlem av fylkestinget i Sogn og Fjordane. Der har de en fylkesrådmann som heter Jan Øhlckers, som skriver følgende i årsmeldingen for Sogn og Fjordane fylkeskommune: «Det er urovekkande at fleire departement og direktorat gjennom forventingsbrev legg detaljerte føringar på korleis fylkeskommunen skal løyse dei nye oppgåvene. Vi skal sjølvsagt følgje vedtekne rikspolitiske retningsliner, men summen av alle forventningane som no kjem, samsvarar ikkje på noko vis med dei ressursane vi har til rådvelde.» Føler statsråden seg truffet av dette? Føler hun at fylkesrådmannen i Sogn og Fjordane er på villspor, eller er det en sannhet i dette som hun har tenkt å gjøre noe med, og ikke bare snakke om?
Trond Helleland (Høyre), 2010-06-16:
Jeg vil begynne med en liten voteringsforklaring: Høyre vil støtte forslag nr. 15, fra Venstre. Så til den pågående debatt. Jeg registrerte at Helga Pedersen snakket om våre venner i Sverige, Moderaterna, omtrent som om det skulle være et usosialt parti som var i ferd med å rive ned den svenske velferdsstaten. Det er jo da interessant å merke seg at på de siste målingene har Moderaterna passert Sosialdemokraterna og er nå Sveriges største parti. Vi får jo se om det holder inn til valgdagen, men det sier vel litt om hvordan svenske velgere oppfatter den politikken som nå føres i Sverige. Representanten Hilde Magnusson Lydvo hadde – for å si det rett ut – en rekke tall, sammenligninger og såkalte faglige analyser som skulle bevise at det var stor strid mellom Høyres stortingsgruppe og Monica Mæland, byrådslederen i Bergen. Jeg leste tidligere i dag fra Arbeiderpartiets gruppemøte, der representanter fra Hordaland – antakelig da ikke Magnusson Lydvo – Bergen og Sør-Trøndelag var i harnisk over det opplegget regjeringen nå legger fram, om full splid i Arbeiderpartiets stortingsgruppe om regjeringens opplegg, som vil straffe Bergen, som vil straffe Stavanger, som vil straffe det rød-grønne fyrtårnet Trondheim, og gi dem minimale uttellinger på neste års kommunebudsjett. Dette er jo noe som Hilde Magnusson Lydvo og Arbeiderpartiet nå åpenbart har et behov for å dekke over, i og med at de hiver seg så frimodig inn i debatten og synes det er spennende å diskutere hvordan ting foregår i Høyre. Vi har sagt veldig tydelig at vi vil gå gjennom nettopp storbytilskuddet, som regjeringen sjenerøst har lagt fram. De har tatt hovedstadstilskuddet, den potten som Oslo fikk, og så fordelt det ut på de fire byene. Det er det storslagne storbytilskuddet som nå tilbys de byene i Norge som har de største sosiale utfordringene, og som har de største utfordringene med å få budsjettene til å gå opp. Hilde Magnusson Lydvo og andre kommer ikke vekk fra at de kommunene som har mest fra før, får enda mer med dette inntektssystemet. Det betyr at her må noen kunne innrømme at dette systemet ikke vil være perfekt. Her må statsråden også kunne si at dette må vi se nøyere på når vi får den endelige fordelingen i 2011. Det har Høyre sagt i innstillingen. Vi vil komme tilbake både til storbytilskuddet og til de fordelingsnøklene som nå ligger i forslaget, når vi ser det endelige forslaget til statsbudsjett for 2011. Det er det denne debatten egentlig burde dreie seg om, nemlig: Hvordan vil dette slå ut? Klarer en å rette opp noen av de skjevhetene som har ligget der i noen år? Nå ser det ut til at det faktisk kan bli enda verre. Vi er enig i at vi trenger nye kostnadsnøkler, men vi må se på fordelingen totalt sett, og da er skatteinntektene kommunene får beholde, også en viktig del.
Trond Helleland (Høyre), 2010-06-16:
Veldig kort til representanten Haugli, som avla meg en visitt i sitt – foreløpig – siste innlegg. Jeg har et sitat fra KS landsstyres enstemmige vedtak 28. mai, som står i innstillingen på side 35: «Det nye inntektssystemet gir både «vinnere» og «tapere» i alle deler av landet. Landsstyret vil likevel peke på at de fire største byene nå må dele på det hovedstadstilskuddet som Oslo før hadde alene, og at regjeringen på basis av de særlige utfordringene for disse folketunge områdene bør øke dette tilskuddet og vurdere antallet kommuner i ordningen. Vekstkommunene er også i liten grad hensyntatt i det nye opplegget.» Så vidt jeg vet, har de rød-grønne partiene også et flertall i landsstyret i KS, men der er det et enstemmig landsstyre som sier at store kommuner og store byer, særlig Bergen, Stavanger og Trondheim, har kommet dårlig ut. Det kan ikke representanten Haugli bortforklare med nye inntektsnøkler. Dette er for dårlig.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-06-16:
Krisesentrene har de siste 30 årene hatt en sentral plass i arbeidet med vold i nære relasjoner. Krisesentertilbudet er nå lovfestet – en lovfesting som skulle tydeliggjøre at det offentlige har et ansvar for å sørge for at personer som er utsatt for vold i nære relasjoner, får vern, hjelp og oppfølging. Krisesentertilbudet innlemmes nå i rammetilskuddet, og det skjer før lovfestingen er vel etablert. Det skjer før kommunene har hatt tid til å sikre et godt tilbud, og det skjer før det reelle kostnadsnivået er kjent. Hvorfor har Arbeiderpartiet slikt hastverk? Og: Mange eksisterende krisesentre frykter at de må bygge ned sin virksomhet dersom bevilgningene ikke øker radikalt. Tar Arbeiderpartiet disse bekymringene på alvor?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-06-16:
Etter en slik tirade av selvros med tanke på hva denne regjeringen har fått til, skulle man jo tro at kommunesektoren er rene himmel på jord. Men representanten skal få et spørsmål som kanskje viser noe annet. Barne-, likestillings- og inkluderingsminister Lysbakken uttalte nylig i Stavanger Aftenblad, dvs. 3. mai: «Vi har en kritisk situasjon i det kommunale barnevernet.» Er representanten Heikki Holmås fra SV komfortabel med den situasjonen vi har i det kommunale barnevernet, og hvor lenge er det greit for SV at situasjonen i barnevernet er så uakseptabel, kritisk og alvorlig som den faktisk er i dag?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-06-16:
I lys av Forvaltningsreformen viser det seg at fylkeskommunene i all hovedsak tar ansvar for nye oppgaver på en særdeles god måte. På samferdselssektoren ser vi at det brukes mer penger på vei enn før. Det brukes faktisk mer penger på vei enn det som blir overført fra staten. Regjeringen har lovet at det skulle følge tilstrekkelig penger med, når store deler av riksveinettet ble overført til fylkeskommunene – et riksveinett med et enormt vedlikeholdsetterslep. Er Senterpartiets representant fornøyd med det hans egen regjering har stilt opp med av midler så langt?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-06-16:
Hvis representanten Håkon Haugli leser Kristelig Folkepartis alternative statsbudsjett, vil han for det første se at vi har ikke så veldig mye mer penger enn det regjeringen har. Vi har ikke – som Fremskrittspartiet – nesten ubegrenset med midler. Vi ligger ofte på samme nivå som regjeringen. Det vil vi sannsynligvis gjøre i fortsettelsen også. Men hvis man ser på hvordan vi prioriterer pengene, så bruker vi altså de store pengene annerledes enn det regjeringspartiene gjør. Innenfor de samme rammene har vi andre prioriteringer som gjør at vi får rom for å øke tjenestetilbudet, bl.a. når det gjelder ressurskrevende tjenester, når det gjelder barnevern, osv.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-06-16:
Jeg skal prøve å besvare begge spørsmålene. Når det gjelder innlemmingen av barnehagetilskuddet i rammen, mener Kristelig Folkeparti at det er for tidlig. Vi er selvfølgelig ikke imot at det skal skje, men det må skje på et tidspunkt der bl.a. kostnadene knyttet til disse utgiftene er godt kjent og godt etablert i kommunene. Så sier vi også at vi bør vente med å innlemme dette i rammetilskuddet til vi har fått til en likebehandling mellom private og offentlige barnehager. Det er noe med å vente til at ting er på plass. Vi er ikke prinsipielt imot å innføre dette i rammesystemet. Vi har sagt klart at det er vi for, det er vi prinsipielt for, men det må skje på et tidspunkt der bl.a. kostnadsnivået er godt kjent. Når det gjelder kommunene i tiltakssonen, peker vi på den urimelige forskjellsbehandlingen mellom kommunene i Finnmark og kommunene i Nord-Troms. Vi mener at det finnes ingen faglig begrunnelse for den forskjellsbehandlingen som regjeringen har lagt opp til der.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-06-16:
Når det gjelder det økonomiske opplegget for 2011, legger regjeringen opp til at 2,5–3 mrd. kr skal komme som frie inntekter. Den summen er det som må til for å dekke merutgiftene i kommunesektoren knyttet til den demokratiske utviklingen, pluss at 400 mill. kr blir brukt som skjønnsmidler. Allikevel mener regjeringen – statsråden har også sagt det – at opplegget for neste år gir rom for fortsatt utbygging av det kommunale tjenestetilbudet. Men i og med at heller ikke denne regjeringen har klart å finne opp en trylleformel som skaper vekst bare fordi man sier det, er vel realiteten den at skal man forvente vekst i den kommunale sektoren, må kommunene fortsette å trekke det berømmelige kredittkortet. Er statsråden enig i denne virkelighetsbeskrivelsen?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-16:
Nå har vi hørt representanten Hagesæter starte sitt innlegg med å snakke om at Fremskrittspartiet er opptatt av menneskene, for deretter å snakke i 15 minutter om regnskapssystemer og avskrivning. Men det jeg tenkte jeg skulle spørre representanten om, handler mer om dagens måte å finansiere kommunene på, som Fremskrittspartiet har erklært seg som motstander av. Rammefinansieringssystemet ønsker de å kaste på båten og vil i stedet ha en statlig byråkratisk stykkprisfinansiering. Dermed trosser Fremskrittspartiet rådene om at rammefinansiering er den mest effektive og ubyråkratiske måten å finansiere kommunesektoren på, som bl.a. både Rattsø-utvalget og Borge-utvalget konkluderer med. Fremskrittspartiet sier at de vil ha mindre byråkrati, mens den politikken de faktisk foreslår her i Stortinget, gir mer statlig byråkrati. I forrige uke hørte vi Fremskrittspartiet argumentere for at vi skal ha bindende folkeavstemninger, men nå argumenterer de for å flytte beslutninger fra lokale folkevalgte og ut til et eller annet statlig kontor som skal opprettes. Mitt spørsmål til Fremskrittspartiet blir da: Hvilke faglige råd og vurderinger er det Fremskrittspartiet støtter seg til når de tar til orde for en slik byråkratisk stykkprisfinansiering og hevder at det er mindre byråkratisk? Hvordan mener de at en slik modell skal fungere i et langstrakt land som Norge?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-16:
Staten Norge er etablert på territoriet til to folk – samer og nordmenn. Begge folkene har den samme rett til og det samme krav på å kunne utvikle sin kultur og sitt språk. Fordi samene er en minoritet med behov for særlig beskyttelse, har vi da også tatt inn i Grunnloven § 110a plikten til å legge til rette for at dette skal være mulig for den samiske folkegruppen. Som vi liker å påpeke, bor folk i kommunene, og det er der de lever sine liv og møter det offentlige Norge. Da må også kommunene og fylkeskommunene være i stand til å ivareta sine forpliktelser overfor samiske brukere i tråd med internasjonale og nasjonale forpliktelser. Og regjeringen har i St.meld. nr. 28 for 2007–2008, Samepolitikken, slått fast at det er statens ansvar å sikre kommunesektoren rammebetingelser til dette. Kommuneproposisjonen slår også fast at det er forskjell på hvilke utgifter kommunene har på dette feltet, og det varierer i hvilken grad dette vil bli kompensert. Derfor ble problemstillingen vurdert i forbindelse med gjennomgangen av kostnadsnøklene. Dessverre viste det seg teknisk meget vanskelig å innarbeide dette i kostnadsutjevningen, bl.a. fordi det er få kommuner og relativt små beløp det dreier seg om. Jeg er derfor glad for at en samlet komité, med unntak av Fremskrittspartiet, understreker at også det samiske folk skal ha krav på likeverdige tjenester, der språk og kulturelle forhold blir tatt hensyn til. Når dette ikke lar seg gjøre innenfor det ordinære systemet, må det som på andre områder, lages særskilte løsninger. Komiteens flertall ber derfor om at det i forbindelse med statsbudsjettet for 2011 blir vurdert hvordan man bedre kan sikre rammebetingelsene for kommunene for å ivareta sine forpliktelser overfor det samiske folk. Dette kan f.eks. løses med et eget politisk tilskudd som småkommunetilskuddet, eller storbytilskuddet som vi nå innfører, som også er tiltak for å imøtekomme få kommuner med særskilte utfordringer. Poenget er at man må finne en løsning hvor også denne nasjonale oppgaven blir ivaretatt gjennom et rammetilskudd til kommuner med utfordringer, og ikke som fragmenterte tilskudd som kommer stykkevis og delt til noen få kommuner. Jeg imøteser regjeringens vurdering i forbindelse med statsbudsjettet for 2011 av hvordan man bedre kan gi kommunene rammebetingelser for å ivareta sine forpliktelser også overfor den samiske befolkningen.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-16:
Det som fikk meg til å ta ordet, var indignasjonen fra representanten Helleland over det han beskriver som «for dårlig» når han refererer til KS’ uttalelser, som også er gjengitt i innstillingen. Vi vet alle at det er lett å argumentere for at det bør komme mer penger, men representanten Helleland svarte ikke på de utfordringene som han fikk fra representanten Haugli. Hvor skal man ta pengene fra? Som statsråden har gjort rede for tidligere i debatten, er dette et nullsumspill. Det handler om fordeling mellom kommunene. Så hopper representanten Helleland også over det faktum at hadde det ikke vært for de politiske grepene man tar, der man faktisk løfter fram storbyene, hadde både Bergen, Trondheim og Stavanger kommet dårligere ut enn de gjør med det opplegget som regjeringen foreslår.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2010-06-16:
Representanten Hagesæter startet sitt innlegg med å si at Fremskrittspartiet hadde et annet kommunalpolitisk utgangspunkt enn de andre partiene. Han kunne også ha fullført med å si at man har et fullstendig annet økonomisk utgangspunkt enn alle de andre partiene. Man foreslår her økte rammer i kommunesektoren på mellom 2,5 og 3 mrd. kr. Leser man innstillingen, finner man også at man vil ha ytterligere 90 mrd. kr til fylkesveier. For ikke lenge siden foreslo Fremskrittspartiet å ta bort alle bompengeforpliktelser, og hver gang vi behandler saker i denne salen, er svaret fra Fremskrittspartiet økte offentlige bevilgninger. Dette skjer i en tid da Europa ellers strammer livreima og øker sin konkurransekraft. Mitt spørsmål til representanten Hagesæter er: Går veien til økt velstand for vår befolkning og våre barn gjennom økt offentlig pengebruk, og på sikt bankerott, og mindre konkurransekraft?
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2010-06-16:
Representanten Helleland startet sitt innlegg med å si at det her ikke tas nødvendige grep for lokal utvikling og vekst. Samtidig har man i innstillingen en svært statisk framstilling av sektoren, både når det gjelder tjenesteproduksjon, tjenesteutvikling og ikke minst behovet for økte inntekter ved at man legger ren demografisk framstilling til grunn. Mine egne erfaringer er jo at kommunal sektor bobler. Det skjer stadig utvikling i tjenestetilbudet. Man gjør hele tiden ting litt smartere enn det man har gjort tidligere. Det synes jeg at Helleland og Høyre kunne ha gitt kommunal sektor kredit for. Ellers vil jeg også utfordre på det faktum at vi har hevet gulvet når det gjelder overføringer til kommunene. Det kom i 2005. Det har vi fortsatt med, og det har vært vanskelig for Høyre å prøve å flytte det ned igjen. Så sier jo Høyre i annen retorikk at veksten i offentlig ansatte er for stor. Hvordan henger det sammen med at man her legger seg på samme nivå og også faktisk antyder at veksten er for lav?
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2010-06-16:
Vi vet at ulikt skattegrunnlag er den største enkeltårsaken til et ulikt tjenestetilbud. Derfor har vi ment at det er rimelig med en større utjevning. Så tar vi selvsagt til etterretning at Fremskrittspartiet er av stikk motsatt oppfatning og ønsker å øke forskjellene i inntektsgrunnlaget mellom kommunene – ikke bare her, men også når det gjelder selskapsskatten. Det ville ha ført til ytterligere ulikt tjenestetilbud i dette landet. Det vil jeg kalle usolidarisk og fremmed for vår del. Så gjør man dette til et spørsmål om inntektsrammer for kraftkommunene. La meg bare si at disse kommunene har ettergitt store deler av sitt naturgrunnlag og sine naturressurser til fordel for energiproduksjon for storsamfunnet. Det skulle blott mangle at ikke en del av den enorme verdiskapingen som ligger i disse vannkraftverkene, i disse vannmagasinene, blir igjen lokalt og skaper grobunn for næringsutvikling og utvikling av lokalsamfunnet.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2010-06-16:
Jeg tror for det første at det er viktig også fra denne talerstolen å glede seg over det som man skal glede seg over, og der tror jeg representanten Tetzschner og jeg vil kunne være enige om at det i hvert fall er godt at de øremerkede tilskuddene har gått ned, som gir økt handlefrihet for norske kommuner og økte muligheter for lokaldemokratiet. Så er selvsagt heller ikke vi fornøyd med at andelen statlige pålegg går opp. Selvsagt ser også vi det problematiske i det. Selvsagt er det noe vi kommer til å ha økt fokus på i tiden som kommer. Og med lite grann flaks kan det hende at vi kan stå her neste år og si at i året som har gått, har andelen direktiv fra sentralregjeringen til norske kommuner gått ned.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2010-06-16:
Jeg mener at det er et rimelig oppgjør som ligger til grunn mellom staten og fylkeskommunene for overføringen av riksveiene til fylkeskommunene. Så registrerer også jeg med glede at dette prioriteres svært godt rundt omkring i fylkene, og at det brukes mye penger på dette. Så tror jeg også vi skal være oppmerksom på den dynamikken som ligger i at det er fylkeskommunene som overtar det, rett og slett fordi det åpner for større grad av lokale initiativ, også med innslag av egenfinansiering. Det tror jeg er et eksempel vil kommer til å se flere og flere av i framtiden. Som jeg ser det, er det overhodet ikke noe motsetningsforhold mellom det oppgjørsgrunnlaget som lå til grunn for overføringene, og det resultatet vi nå ser med økt aktivitet. Det er tvert imot helt etter intensjonen og svært godt og gledelig nytt.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2010-06-16:
Venstre gikk i fjor til valg på en storstilt kommunereform i sammenheng med Samhandlingsreformen. Jeg tror man oppnådde to ting. Det ene er selvsagt at du avsporer hele debatten rundt Samhandlingsreformen, for i stedet for at den handlet om tjenesteutvikling, tjenestetilbud og det å finne de gode løsningene, så ble det en ren strukturdebatt. Det andre er jo at valgresultatet til Venstre ikke akkurat bar preg av at det nødvendigvis var et godt grep. Så mine to spørsmål er, enkelt og greit: Punkt én, var dette lurt, slik representanten Skei Grande vurderer det i dag? Og punkt to, er det ikke lurere å diskutere innholdet i disse tjenestene først, og så får man heller ta de strukturelle konsekvensene etterpå?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-16:
Det er mindre enn en uke siden vi fikk avdekket at i hvert fall én av de andre representantene fra Fremskrittspartiet ikke skjønte hva Fremskrittspartiets statlige stykkprisfinansieringssystem går ut på, nemlig at det er staten og Gjermund Hagesæter som skal sitte her og bestemme hva det er som skal prioriteres – om det skal være eldreomsorg, om det skal være skole, om det skal være barnevern, istedenfor at denne jobben med prioriteringer, denne viktige demokratiske jobben, gjøres i den enkelte kommune. Alle andre partier her på Stortinget er for lokaldemokrati. Fremskrittspartiet er for statlig styring. Jeg vet ikke hvem som har det mest sovjetiske økonomisystemet, vi eller Fremskrittspartiet? Men la meg få spørre om én ting som er høyst uklar for meg, og det er den måten Fremskrittspartiet tenker at man skal skattefinansiere administrasjon og kultur og alle de tingene som ikke er verdifulle nok for Fremskrittspartiet til å få statlig finansiering, på. Skjønner Fremskrittspartiet at i en kommune med få innbyggere betyr det høyere skatt enn i kommuner med mange innbyggere?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-16:
La meg bare først få begynne med å si at jeg er enig i det Trond Helleland sier om at alle departementer på en måte har sine «babyer» som de ønsker at kommunene skal ivareta. Det gjør at man får en rekke departementer som sender ut signaler og sier: Dette er de forventningene vi har. Der mener jeg at vi skal lytte til kommunalministeren, for kommunalministeren, som «samordningsminister» for hele kommunesektoren, ser regjeringens prioriteringer i statsbudsjettet under ett. I år er det én eneste sektor som nevnes særskilt i prioriteringene, og det er at vi sier at kommuneopplegget i år gir rom for 400 nye stillinger i barnevernet. Så merker jeg meg at Høyre er tilhenger av en opptrappingsplan for barnevernet. Men de støtter ikke forslaget fra Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet om eventuelt å vurdere øremerking av midler. Kan Trond Helleland si noe om hvordan han ønsker at kommunene faktisk skal prioritere flere barnevernsstillinger og satsing på barnevernet innenfor en opptrappingsplan hvis han ikke ser for seg øremerking?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-16:
Dette var nøye omtalt i budsjettproposisjonen for det året vi er inne i nå. Det er en ting som er viktig å si i den forbindelse, og det er at hvis vi ser på den perioden som vi samlet sett har sittet – fra 2005 og fram til i dag – har vi forbedret ordningen for ressurskrevende brukere i forhold til sånn den var før vi overtok. Så er det helt riktig, som representanten Starheim sier, at vi gjorde justeringer i denne ordningen. Bakgrunnen for det var rett og slett at det var en sterk økning i bruken av ordningen, og vi ønsket å sørge for å begrense veksten i bruken av ordningen inntil vi hadde fått oversikt over hva det var som var grunnen. Nå har vi fått den gjennomgangen i rapporten som foreligger, som jo også er omtalt i forbindelse med proposisjonen. Her ligger det noe som er en reell vekst i behovet. Så er det noe smågrums som har ligget på rapporteringsordninger, som vi nå har gjort noe med. Samlet sett mener vi at ordningen nå er god.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-16:
Det er jo folks penger. Det vi driver og forvalter, er jo folks penger. Og vi bruker de pengene på den måten som folk mener er fornuftig. Det er altså slik at Høyre, som brukte pengene på omfattende skattelettelser – mest til de folkene som hadde mest fra før – fikk ikke fornyet tillit av velgerne i 2005 etter å ha drevet en slik politikk. Vi som isteden har brukt pengene på å styrke velferden, brukt pengene på å satse på flere barnehageplasser, lavere barnehagepriser, fikk fornyet tillit i nye fire år. Jeg mener det gir et veldig godt signal om hva folk synes er prioriteringer. Folk tror ikke på høyresidens ideer om at det er bedre at hver enkelt finansierer sin egen pensjon og sine egne forsikringer – altså gjør alt dette selv, helt oppløst og hver for seg – enn at man gjør dette i fellesskap. Det er mye mer effektivt, og det er mye bedre fordelingsmessig å sikre at alle har et godt tilbud finansiert gjennom det offentlige.