trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-03-29:
På vegne av stortingsrepresentantene Ulf Leirstein, Hans Olav Syversen, Lars Sponheim og meg selv vil jeg fremme forslag om å opprette et forenklet regelverk for små aksjeselskaper.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-03-29:
For aktører i markedet, og det gjelder selvsagt også innenfor oppdrettsnæringen, er det viktig at konkurranselovgivningen er forutsigbar, og at den er klar. De nye eierbegrensningsreglene som statsråden har vært inne på, åpner for et politisk skjønn dersom en aktør kontrollerer mellom 15 og 25 pst. Det er riktig, som statsråden sier, at det ikke er noe nytt med en åpning for at man må søke departementet, men det nye er at grensen er senket. Dette har også vært kritisert fra Konkurransetilsynets side, nemlig at det er en uklarhet i disse reglene. Nå har vi fått ramset opp hva som står i reglene, men det fremstår ikke noe særlig klarere av den grunn. Mitt spørsmål er om statsråden ser det uheldige i at det er et såpass stort politisk skjønn som en aktør må forholde seg til dersom man skal kontrollere mellom 15 og 25 pst. av konsesjonsbiomassen. Mitt andre spørsmål er om statsråden vil ta initiativ til en klargjøring av dette regelverket.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-03-29:
Vi får se om dette blir like koselig. Jeg hadde opprinnelig ønsket å høre kunnskapsministerens syn på denne saken, men jeg tar til etterretning at det er finansministeren som er rette vedkommende til å besvare spørsmålet: «Trondheim overligningsnemnd har vedtatt at den uavhengige forskningsorganisasjonen SINTEF ikke lenger skal være fritatt for formues- og inntektsskatt. Dette til tross for at selskap som ikke har erverv til formål, ifølge skatteloven er fritatt for formues- og inntektsskatt. En endring av ligningspraksis vil også ramme andre forskningsinstitusjoner og bety en kraftig forverring av rammebetingelsene for forskning i Norge. Vil statsråden ta initiativ til en politisk løsning som sikrer fortsatt skattefrihet?»
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-03-29:
Jeg tror at denne saken vil være tjent med en bred politisk enighet. Det er bred politisk enighet om at man skal satse på forskning, mens denne konkrete saken vil kunne få ganske dramatiske konsekvenser, ikke bare for SINTEF, men også for 60 andre forskningsinstitusjoner. Jeg viser til at administrerende direktør ved SINTEF, Unni Steinsmo, har uttalt til Adresseavisen: «Det vil tappe oss for likviditet som i dag brukes til å investere i fremtidig forskning.» Med andre ord: Dersom SINTEF og andre forskningsinstitusjoner må både formuesbeskattes og selskapsbeskattes, vil det ramme forskningen. Jeg tar til etterretning at statsråden nå har satt ned en gruppe som skal jobbe med disse spørsmålene, men jeg vil allikevel få bekreftet av statsråden at det er mulig for henne å ta et politisk initiativ som vil kunne løse denne konkrete saken.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-03-29:
Jeg er som sagt glad for at det nå er satt ned en gruppe som skal se på det. Jeg vil i den sammenheng oppfordre statsråden til også å ha nær dialog med forskningsinstitusjonene, for det bør være en ambisjon å sikre fortsatt skattefrihet for forskningsinstitusjoner som ikke har erverv som formål. Alternativet til å sikre denne skattefriheten er at vi over de offentlige budsjettene må øke bevilgningene til forskning ganske dramatisk, og da er vi like langt. Jeg vil be statsråden bekrefte at det vil bli lagt opp til en nær dialog med de berørte forskningsinstitusjonene.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
Jeg vil på vegne av representantene Kenneth Svendsen, Kari Kjønaas Kjos, Siv Jensen, Harald T. Nesvik og meg selv fremme forslag om å belønne dem som ønsker å bidra med sin arbeidskraft etter fylte 67 år, slik at opptjent pensjon ikke avkortes mot arbeidsinntekt.
Borghild Tenden (Venstre), 2006-03-29:
På vegne av representantene Lars Sponheim, Gunnar Kvassheim og meg selv har jeg den ære å fremme forslag om å frita bioetanol, biobensin, til drivstofformål for avgifter på lik linje med biodiesel.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-03-29:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Jan Tore Sanner, Petter Løvik, Bent Høie og meg selv fremme forslag om regler som sikrer konkurranse på like vilkår mellom offentlige og private virksomheter.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-03-29:
Jeg har gleden av å stille fiskeriministeren et spørsmål. Regjeringen har varslet en ny næringspolitikk, og at verktøykassen skal fylles opp. Innenfor fiskeoppdrett har Regjeringen innført et nytt verktøy i forhold til eierregulering. Like før jul, med kort høringsfrist, ble de nye eierbegrensningsreglene for oppdrett banket gjennom av Regjeringen. Ingen skal ha kontroll over mer enn 25 pst. av konsesjonsbiomassen, og det må innhentes tillatelse fra Regjeringen dersom man vil ha kontroll over mellom 15 og 25 pst. av konsesjonsbiomassen. I høringen kom det sterke innvendinger fra oppdrettsnæringen, fra eksperthold og fra Konkurransetilsynet. Næringen mener at det er uheldig med særnorske begrensninger når ingen andre oppdrettsnasjoner har slike, og at forslaget påfører næringen unødvendige strukturelle begrensninger. Professor Frank Asche ved Høgskolen i Stavanger mente at forslaget viser lite perspektiv dersom målet er å bygge store, slagkraftige bedrifter langs kysten, og at det kan lukke døren for en eventuell enhet som kan matche de internasjonale matkjedene. Konkurransetilsynet mente forslaget var uheldig som følge av sterk internasjonal konkurranse innen oppdrett, og viste til at konkurranseloven uansett gjelder også for oppdrett, og at kriteriene for å hindre fusjoner under 25 pst. er uklare. I Dagbladet den 9. desember i fjor var det et oppslag hvor regjeringskilder antydet at eierbegrensningsregelen ble kjørt gjennom i ekspressfart for å hindre at milliardærene John Fredriksen og Jens Ulltveit-Moe fikk kjøpe seg opp i næringen. Norsk oppdrettsnæring er lønnsom, subsidiefri, preget av mangfold, sterk konkurranse og internasjonal orientering. Det er mer enn 200 aktører i norsk oppdrettsnæring. På mer skjermede områder som energi og landbruk har Regjeringen derimot vist påfallende lav interesse for mangfold, maktspredning og konkurransehensyn. Kan statsråden begrunne nærmere Regjeringens veldige interesse for eierreguleringsverktøy i oppdrettsnæringen, og vil Regjeringen i utgangspunktet hindre fusjoner som gir aktører mer enn 15 pst. av konsesjonene?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-03-29:
Jeg vil takke for svaret. Oppkjøpet av Marine Harvest er historisk innen norsk oppdrettsnæring. Marine Harvest er i hovedsak gamle Hydro Seafood, som ble solgt ut av landet i 1996 etter å ha kjøpt opp en lang rekke mindre aktører i Norge og bygget opp en av landets største oppdrettsbedrifter. Den gangen ble det beskrevet som en næringspolitisk katastrofe at denne store aktøren med virksomhet langs kysten ble solgt ut og kom på utenlandske hender. Nå står vi foran et nytt veiskille i norsk oppdrettspolitikk. Nå har vi muligheten til å få kjøpt tilbake gamle Hydro Seafood og skape verdens største oppdrettsbedrift med norsk eierskap, norsk hovedkontor og norsk børsnotering. Bedriften vil ha mer enn 3 000 ansatte i Norge og bli en ledende aktør i verdensmarkedet, men fortsatt godt under det som er grensen i forhold til konkurranseloven og dominerende stilling. Kan statsråden kommentere de mange og etter min oppfatning ganske uforståelige utspillene fra rød-grønne politikere om å legge kjelker i veien for hjemkjøp av Hydro Seafood?
Inge Lønning (Høyre), 2006-03-29:
I Dagsavisen for nøyaktig en uke siden uttaler helseminister Sylvia Brustad at hun er opprørt over eldreomsorgen i Oslo kommune. Hun uttaler også at hun er provosert over at Carl I. Hagen fraskriver seg det politiske ansvaret for situasjonen i Oslo. I statsrådens eget hjemfylke Hedmark har Helsetilsynet funnet en rekke alvorlige mangler i pleie- og omsorgstjenesten. Jeg skal nøye meg med ett eksempel. I en rapport fra tilsynet med arbeiderpartistyrte Elverum kommune heter det at det ikke er etablert system for å sikre at brukernes grunnleggende behov blir ivaretatt. Personer som har krav på en sykehjemsplass, får urettmessig avslag på grunn av manglende kapasitet. Enkelte brukere får ikke innfridd sitt krav på en normal døgnrytme og mulighet for sosial kontakt. Hjemmetjenesten i kommunen har ikke rutiner for samarbeid med fastlegen om pasientene. Norsk Pensjonistforbund i Hedmark fylke har nettopp lagt frem en brennfersk rapport, hvor 830 pårørende ved 40 sykehjem i fylket har gitt sin vurdering av sykehjemstilbudet. Rapporten gir en rekke skrekkeksempler fra de pårørende, bl.a. pekes det på at eldre får dusje bare hver fjortende dag. I arbeiderpartistyrte Trondheim kommune påpeker Helsetilsynet i en rapport fra 2006 at tilbudet til enkeltbrukere er så dårlig at det må karakteriseres som uforsvarlig. Hender det at statsråden tar seg tid til å bli opprørt over de alvorlige manglene hennes eget kontrollorgan har avdekket i eldreomsorgen i arbeiderpartistyrte kommuner?
Inge Lønning (Høyre), 2006-03-29:
Jeg er litt i tvil om det er grunn til å takke statsråden for svaret, for det var egentlig ikke noe svar. Det var isteden en repetisjon av de anledningene statsråden aldri forsømmer til å kaste seg på vilkårlige og misvisende medieoppslag, mens hun ikke ser noen grunn til å følge opp seriøse rapporter fra sitt eget fagorgan, som hun selv er ansvarlig statsråd for. Det synes jeg vanskelig lar seg forene med rollen som statsråd. Det lar seg godt forene med rollen som partipolitiker, men det lar seg vanskelig forene med rollen som statsråd. Helse- og omsorgsministeren i Norge sitter med det overordnede ansvaret for alt det som skjer i pleie- og omsorgssektoren, og er å likne med dirigenten for et orkester, hvor det er mange som skal spille. Det skaper ingen god stemning i Kommune-Norge, tror jeg, hvis statsråden vil fortsette med å slenge seg på tilfeldige medieutspill der hvor det passer partipolitiske formål, mens hun ikke følger opp sitt ansvar som statsråd.
Inge Lønning (Høyre), 2006-03-29:
Statsråden kom i skade for å feilinformere Stortinget i sted. Hun sa at lederen for Bioteknologinemnda heter Sissel Rogne. Lederen for Bioteknologinemnda heter Lars Ødegård. Det burde statsråden vite. Nå er det grunnleggende viktig i denne saken at revisjonen av bioteknologiloven kan samle bredest mulig støtte i Stortinget, for om noen sak ikke egner seg til å bli kasteball mellom skiftende flertall fra stortingsperiode til stortingsperiode, er det denne saken. Sist Stortinget behandlet dette, mot slutten av forrige stortingsperiode, ble det et flertall for et kompromissvedtak som egentlig ikke avspeilet det reelle politiske flertall i Stortinget. Den gang stod to av de tre nåværende regjeringspartiene mot det som egentlig ble kjørt frem av Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet i fellesskap. Er statsråden innstilt på å gjøre et så solid grunnarbeid at det kan bli grunnlag for en bred politisk enighet i Stortinget om denne saken, eller vil hun kjøre den frem som en kontroversiell sak?
Inge Lønning (Høyre), 2006-03-29:
Nå er jeg spent, president!
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Jeg kan forsikre representanten Lønning om at jeg blir like opprørt over åpenbare mangler i omsorgen overfor eldre eller andre som trenger pleie og omsorg, enten den er styrt av det ene eller det andre partiet. Jeg tar på største alvor det som Helsetilsynet har påpekt i de eksempler som er referert, men det er dessverre mange flere eksempler. Jeg har likevel lyst til å si at det gjennomgående er slik at vi har en god omsorg i landet vårt, men det er dessverre for mange eksempler på det motsatte. Det er noe som heter at angrep er det beste forsvar. Jeg skjønner hvorfor Lønning velger den innfallsvinkelen han gjør, for Lønning hører jo til i Høyre, som sammen med Fremskrittspartiet har styrt Oslo gjennom mange år. Det er i denne byen mange eksempler på det jeg mener er en for dårlig eldreomsorg. Når det gjelder den konkrete saken som det her vises til, som Dagsavisen har fokusert på den siste tida, er det for mange, også i denne byen, som får for dårlige tjenester i forhold til det de bør ha. Når det er slik at folk ikke kan gå, nesten ikke kan løfte på armene, er nesten blinde og døve, fortjener de faktisk plass på sjukehjem og hjelp fra det offentlige. Når det motsatte er tilfellet, mener jeg det er kritikkverdig. Jeg mener også at enten en tilhører det ene eller det andre partiet – i dette tilfellet var det Fremskrittspartiet det gikk på – må en faktisk ta ansvar for den politikken som føres i den kommunen en styrer, og ikke skylde på systemet, slik Carl I. Hagen i dette tilfellet gjorde. For det er et faktum at Oslo har vært styrt bl.a. av Fremskrittspartiet siden 1997, og det er også Fremskrittspartiet som har byråden på dette aktuelle området.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Det er ganske drøye påstander som her kommer fra representanten Lønning. Jeg må bare si at Lønning umulig kan kjenne til hva jeg holder på med i mitt daglige arbeid, både dag og natt, når det gjelder denne viktige sektoren. Jeg vil med en gang avvise påstanden om at jeg ikke seriøst følger opp de rapporter som kommer fra Statens helsetilsyn. Det er det motsatte som er tilfellet. Jeg bruker svært mye av min arbeidstid på å prøve å rette opp mange av de mangler som er i flere kommuner, enten de er styrt av det ene eller det andre partiet – la det bare være helt klart. Og det er ikke tilfeldig, eller slik at jeg bare støtter meg på hva som blir sagt i media; vi støtter oss i høyeste grad på det som kommer fra våre helsetilsyn. Denne regjeringen tar dette veldig på alvor. Én grunn til at det har vært for dårlig tilbud overfor eldre og sjuke i dette landet, er at det har vært en sultefôring av kommunene over lang tid. Det må faktisk også representanten Lønnings parti bære et ansvar for, et parti som nettopp har hatt representanter i regjering, bare fem måneder tilbake. Derfor har vi allerede startet en opptrapping overfor kommunene, slik at de blir bedre i stand til å gjøre en enda bedre jobb overfor eldre og andre som trenger pleie og omsorg. Det er helt nødvendig.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Vi hadde senest i går et møte mellom alle politiske partier på mitt kontor. Det synes jeg var et veldig positivt møte. Fremskrittspartiet var også representert. Der var vi enige om at eldreomsorgen er et for viktig politikkområde til at vi kan drive med altfor mye partipolitisk taktikkeri. Det er noen områder av eldrepolitikken vi er uenige om, men jeg tror det er veldig mye som vi også kan enes om, til beste for de eldre. Jeg synes det kom mange konstruktive innspill i det møtet vi hadde i går, som vi skal følge opp i den saken vi skal legge fram for Stortinget i juni. Det er slik at vi må gjøre mye på mange områder. Det viktigste nå mener jeg er å sørge for at vi får en bedre kvalitet på de tjenestene vi tilbyr våre eldre, enten de bor hjemme, i omsorgsboliger eller på sjukehjem. Da er det også helt avgjørende at vi greier å få flere ansatte som har tid nok til å ta seg av dem som trenger hjelp, tid til det de faktisk trenger hjelp for. Det er derfor denne regjeringa har som et helt klart mål at vi i løpet av denne fireårsperioden skal ha 10 000 flere årsverk inn i denne viktige sektoren.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Jeg vil for det første returnere rosen til representanten Høybråten, som jeg mener har inntatt en meget prisverdig holdning til dette viktige politikkområdet og til et samarbeid på området. Det er jeg veldig glad for. Min og Regjeringas ambisjon er at når vi kommer med denne saka til Stortinget til våren, skal den være så konkret som mulig. Vi må selvfølgelig ta opp i oss og beskrive både hva som er utfordringa i forhold til dagens eldreomsorg og til yngre brukere under 67 år, som er i økning, og hva som er situasjonen framover. Men da er det et poeng, som jeg er helt enig med Høybråten i, at vi må forsøke å være så konkrete som overhodet mulig, noe som forplikter oss alle sammen. Jeg er veldig glad hvis det er mulig å komme fram til et forlik på et så viktig politikkområde, at vi kan løfte i flokk, for jeg tror ingen av partiene har monopol på hva som er sannheten, og noen av disse tingene er for viktige til å krangle om.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Regjeringa er innstilt på å ta det ansvaret vi har i forhold til å bidra til å sikre det nødvendige antall flere ansatte vi trenger i denne viktige sektoren. Da må vi, som representanten Dørum sier, både sørge for at vi utdanner flere på alle nivåer, og vi må også sørge for at vi videreutdanner noen av dem vi allerede har i sektoren, som gjør en utmerket jobb. Men i lys av at det blir flere som har mer sammensatte lidelser, mer kroniske sjukdommer, trengs det å få enda mer kompetanse inn. Derfor må vi også videreutdanne. Vi må også forsøke å få tilbake noen av dem som har forsvunnet over i andre yrker, få dem tilbake og fortelle at dette faktisk er interessante, spennende og morsomme jobber. Og så må vi også sørge for at en del av dem som nå støtes ut – til og med i min alder, og jeg har ennå ikke fylt 40 år – og som kan bidra med noe, men som ikke kan bidra 100 pst., også får en plass, altså det inkluderende arbeidsliv. Vi må starte med rådgivningstjenesten i skolen. Jeg var nylig og besøkte hjelpepleierlinja ved Sandaker videregående skole, eller det som nå blir fagarbeiderlinja. Det de sa, var at rådgivningstjenesten nesten ikke hadde nevnt dem, og at de gutta som gikk der, nesten ble latterliggjort fordi de gikk der. Så vi jobber over et bredt felt, det skal representanten Dørum være trygg på.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
For det første håper jeg at også Fremskrittspartiet vil bidra konstruktivt til et løft som er til det beste for de eldre, og så erkjenner vi at på enkelte områder er vi noe uenige. Jeg mener representanten Nesvik tar feil når det hevdes at sjøl om kommunene i år har fått 5,7 milliarder kr mer fra denne regjeringa, er det ikke blitt brukt til eldre. Det vi foreløpig vet, er at svært mye av de pengene er blitt brukt til eldre rundt omkring i kommunene. Det er fordi det sitter mange folk rundt omkring i kommunene som har ganske mye vett, og jeg mener at vettet er noenlunde likt fordelt. I den saken som kommer til Stortinget, kommer vi til å gå igjennom og se på hva vi konkret må gjøre for å sikre at eldre og andre som trenger det, får mer hjelp til pleie og omsorg. Når det så gjelder det konkrete og måten å finansiere det på, er denne regjeringa og Fremskrittspartiet uenige. Vi har ingen tro på at staten skal overta finansieringsansvaret, gi en sjekk til dem det gjelder, og så skal de eldre selv gå ut og shoppe et tilbud i markedet. Vi tror at det kommer til å føre til veldig mye byråkrati. Vi trenger heller folk ute i felten, i tjenesten, for å hjelpe dem som trenger det.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Norge har et av verdens beste helsetilbud, og det skal vi fortsette å ha. Denne regjeringa har hatt ansvaret i fem måneder. Ut fra tidligere erfaringer fra sosialkomiteen i dette huset, vet jeg at på denne tida av året kommer det masse forslag fordi det er interne budsjettprosesser i sjukehusene, så en må også ha litt is i magen. Jeg underslår ikke at det er krevende situasjoner ved mange av våre sjukehus. Det er nettopp derfor det partiet jeg tilhører, gjennom mange år i Stortinget har bevilget mer penger til sjukehus. Det er derfor denne regjeringa allerede etter noen få uker etter at den tok over, bladde opp 500 mill. kr mer til sjukehusene for inneværende år, slik at vi kan behandle vel 20 000 flere pasienter enn det det lå an til med Bondeviks budsjettforslag. Så har denne regjeringa allerede sagt at de økte pensjonsutgiftene som sjukehusene har på rundt 1 milliard kr, tar vi utenfor balansekravet, slik at det ikke skal effektiviseres 1 milliard kr. Det ville betydd ytterligere utfordrende situasjoner. Så er det slik at det er Stortinget, inkludert representanten Nesvik, som har pålagt alle regionale helseforetak å gå i balanse inneværende år. Det er et vedtak jeg tar med det største alvor, og som jeg prøver å iverksette. Det er klart at det ikke er et enkelt vedtak. Jeg kan ellers si: Det kommer til å komme mer penger til sjukehus. Vi jobber for å få rettet opp investeringsregimet, og vi tar sikte på at skjevfordelingen mellom regionene – det gjelder særlig Helse Vest og Helse Midt-Norge – skal rettes opp. Representanten Nesvik er så pass erfaren i politikken at han vet at jeg ikke nå kan si når vi kommer med det, men vi kommer med det på et tidspunkt.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Det er en krevende situasjon ved flere av våre sjukehus – det er jeg den første til å erkjenne. Det er også derfor jeg bruker en veldig stor del av min arbeidstid til å forsøke å gjøre noe med det. Det dreier seg om penger, og det kommer mer penger. Men det dreier seg også om at vi ved de sjukehus der vi ikke har hatt god nok kostnadskontroll, er nødt til å få det. Nå har ikke jeg som svarer lov til spørre, men det kunne vært fristende å få greie på om Fremskrittspartiet mener at en ikke skal innfri det balansekravet som Stortinget har vedtatt. I så fall er det nye signaler. Så har jeg også lyst til å si at penger er selvfølgelig avgjørende i sykehussektoren. Men penger er ikke alt. La meg bruke psykiatrien som eksempel. Der er det altså slik at hver behandler innenfor psykiatrien behandler i gjennomsnitt 1,8 pasienter pr. dag. Hvis vi bare greier å få dem til å behandle to pasienter pr. dag, greier vi å ta unna mer enn 3 500 pr. år. Penger er viktig, men penger er ikke alt. Vi må også sørge for at vi bruker de pengene og det utmerkede personell vi har til disposisjon, på en bedre måte enn vi gjør i dag.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Jeg tør minne om at det er bare fem måneder siden Børge Brende satt i en regjering som hadde ansvaret også for St. Olavs Hospital. Jeg har fått en arv som er ganske krevende knyttet til St. Olavs Hospital, som er og kommer til å bli et meget bra sjukehus når det er ferdig bygd. Hva har så St. Olavs Hospital og denne regionen fått? For det første har Helse Midt-Norge utover ordinære rammer fått 4,4 milliarder kr. Denne regjeringa gav dem etter to måneder i stolen 2,9 milliarder kr ekstra for å fullføre fase 1. Noe slikt gjorde ikke den forrige regjeringa. Vi har også sørget for at de har fått et varig økt beløp for også å kunne fullføre fase 2 innenfor de rammer helseregionen mener er riktig, og som er verdt ca. 3 milliarder kr. Det gjorde vi også to måneder etter at vi overtok. Noe tilsvarende gjorde ikke den forrige regjeringa som Børge Brende var en del av. Jeg må bare si at i denne saken har jeg ikke dårlig samvittighet! Vi har levert, og vi har levert langt raskere enn den regjeringa Børge Brende var medlem av. Det er også slik at hvis det budsjettforslag den regjeringa leverte, hadde vært vedtatt, hadde det vært 260 mill. kr mindre hvert år til denne regionen.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Vi har gjennomført møter med ledelsen i de ulike helseregionene for å forsikre oss om at de endringer som de må gjøre som følge av Stortingets vedtak, ikke i vesentlig grad går ut over pasienttilbudet. Det skal selvfølgelig være slik at alle mennesker i Norge som trenger behandling, skal få det så fort som mulig. Det er det som er hele poenget med å arbeide innenfor denne sektoren. For en del sjukehus er det nå tøffere tider enn for andre. Jeg er klar over at det dreier seg om flere ting, deriblant penger, som jeg selvfølgelig jobber for å få fram mer av. Vi har oppnevnt nye styrer for de regionale helseforetakene, slik representanten er kjent med, og det vil i løpet av kort tid også bli oppnevnt styrer for de lokale helseforetakene. Jeg føler meg trygg på at alt dette til sammen vil bidra til at vi får et bedre system enn det vi har i dag. Det er utfordringer. Vi jobber med det dag og natt for at det skal bli enda bedre, og kan forsikre om at folk skal få den hjelp de trenger.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Balansekravet som Stortinget har vedtatt, er krevende for mange sjukehus. Men jeg har som statsråd plikt til å gjennomføre det som Stortinget har vedtatt, og det er det vi nå forsøker å gjøre. Det er klart at det har noen uheldige utslag. Det er det ingen tvil om. Når det gjelder lokalsjukehusene, står det helt klart i Soria Moria-erklæringa at de skal opprettholdes. Vi skal ikke legge ned noe lokalsjukehus, og det står fast. Så ser vi nå på – og det kommer en sak til Stortinget om det – hva lokalsjukehusene bør drive med. Jeg er nok av den oppfatning at en del av våre lokalsjukehus bør gjøre mer f.eks. i forhold til eldre med mer sammensatte lidelser, så det er også noe vi jobber med. Det er krevende, men jeg jobber for å gjennomføre det Stortinget har vedtatt, og så jobber vi også for at denne sektoren selvfølgelig skal få penger framover.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Jeg gjentar at det er en krevende situasjon ved mange av våre sjukehus. Men så ber jeg også om at man har litt is i magen – i hvert fall er jeg nødt til å ha det – i forhold til at det nå er prosesser rundt i de regionale styrene og man skal vedta hvor man skal spare og hva man skal bruke penger på. Da kommer det også fram en del ting som overhodet ikke – heldigvis, vil jeg si – kommer til å bli en realitet når disse prosessene er ferdige. Jeg har tro på at når vi får alle de nye styrene på plass, når vi får bedre kontroll ved en del av de sjukehusene der det ikke er god nok kostnadskontroll, og når vi får mer penger på plass og greier å bruke folkene våre på best mulig måte for pasientene, vil dette gå bedre. Vi har ikke greid å løse dette på fem måneder, men vi er i gang, og vi skal gjøre så godt vi overhodet kan.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Jeg vil ikke i dag gå inn i innholdet i saken, bortsett fra å gjenta det vi har sagt i Soria Moria-erklæringa, nemlig at vi skal tillate forskning på overtallige befruktede egg og en begrenset bruk av preimplantasjonsdiagnostikk, altså PGD. Det er det jeg på vegne av Regjeringa nå jobber ut fra. Vi vil i løpet av veldig kort tid sende et forslag ut på høring. Det skal være tre måneders høringsfrist. Vi har jobbet med dette siden vi tok over for fem måneder siden. Folk skal få rikelig anledning til å mene noe om det før vi konkluderer, og før saken kommer hit til Stortinget. Så må jeg bare tilbakevise det som sies om lederen av Bioteknologinemnda, Sissel Rogne. Jeg står her med en mail som jeg har fått fra henne. Der står det bl.a.: Det har vært en meget bra prosess, og jeg har ingen ting å klage over. Det er altså ikke slik at Regjeringa her råkjører, men det har vært en effektiv og god saksbehandling. Vi skal ha en demokratisk prosess videre, der alle skal bli hørt før det konkluderes, og før saken kommer til Stortinget.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Alle stemmer blir hørt. Jeg vil igjen sitere Sissel Rogne, leder av Bioteknologinemnda, som sier: Når det gjelder VG-sitatet, er jeg som sagt helt uforstående til dette. Det er altså ikke riktig det inntrykket som har festet seg, at Bioteknologinemnda mener at dette har gått for fort – og det skulle bare mangle. Vi har hatt en skikkelig og ordentlig prosess. Det skal vi også ha i fortsettelsen. Jeg må be om å få komme tilbake til innholdet når vi presenterer det. Men jeg kan forsikre representanten om at det blir offentlig om veldig kort tid.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Jeg kan forsikre representanten Giltun om at vi jobber ordentlig og nøye med dette og har demokratiske prosesser. Vi kommer til å sende det ut på høring i løpet av veldig kort tid, med en tre måneders høringsfrist. Når det er gjort, vil Stortinget få saken. Jeg er helt enig med representanten i at det her ligger muligheter til å kunne hjelpe en del mennesker med alvorlige lidelser, bl.a. Derfor er det ingen grunn til å vente lenge med dette, men vi skal gjøre det på en skikkelig og demokratisk måte. Det er vi i gang med.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Regjeringa kommer til å legge fram det vi mener er riktig, og det står i Soria Moria-erklæringa. Innenfor det er det selvfølgelig detaljer som vi må se på. Det jobber vi med. Jeg rusher ikke fram noe. Det er jo litt merkelig å bli kritisert for effektiv saksbehandling. I de fleste tilfeller er det jo motsatt, at man blir kritisert for at alt tar for lang tid. Jeg skal ta all den kritikk jeg måtte få, men jeg syns vel ærlig talt at denne er litt urettferdig. Når saken blir lagt ut på høring med tre måneders frist – hvilket er helt alminnelig – får man kanskje se at det er en demokratisk prosess. For øvrig er jo representanten Lønning ekspert på – ja …
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Jeg vil presisere at Sissel Rogne er den som er sitert på vegne av Bioteknologinemnda i diverse aviser. Derfor vil jeg herved tilbakevise at hun skulle ha ment at dette var en for rask og for hurtig prosess. Jeg står her med en mail fra henne som tilbakeviser det. Det var poenget.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Det er helt vanlig at Regjeringa bestemmer seg for hva man vil, før man diskuterer det i full åpenhet, og det vil vi gjøre i denne saka også. Jeg kan igjen forsikre om at Regjeringas syn kommer til syne om veldig kort tid, og da skal det selvfølgelig bli en veldig åpen debatt. Det har jo også vært åpen debatt fram til nå gjennom Bioteknologinemnda og andre, og det er prisverdig. Så blir det høring, og så skal Stortinget få si sitt, og det er selvfølgelig Stortinget som bestemmer til sjuende og sist.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Jeg mener at vi har god bredde i det tilbudet vi kan gi i dag når det gjelder utdanning og antallet spesialister. Men vi skal hele tida være åpen for – og det er selvfølgelig også jeg – innspill i forhold til om ting kan forbedres. Det er jeg åpen for også på dette området. Som jeg sa i mitt første svar, at når Regjeringa nå vier lokalsjukehusa stor oppmerksomhet, mener at de skal være velfungerende – det er det viktig for meg å understreke igjen – ligger det også i det at vi selvfølgelig vil arbeide for at det er nok personell tilgjengelig, også av dem som representanten Ludvigsen er opptatt av. Det skal jeg følge opp også framover.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Igjen bekrefter jeg at vi hilser en innholdsdebatt velkommen, og i det ligger for så vidt alt. Så mener Regjeringa, som jeg har redegjort for, at en del av lokalsjukehusa bør kunne brukes mer til eldre og andre med mer sammensatte lidelser. Jeg synes også det er viktig – og det tror jeg representanten og jeg er enige om – at vi gir rom for lokale variasjoner fordi landet vårt er så forskjellig. Det må også selvfølgelig veies opp mot det sjukehustilbudet som er i rimelig nærhet for øvrig. Men alt dette er det mulig å komme tilbake til, og vi skal følge opp så godt vi kan.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
La meg først si at jeg er helt enig i at det er mange som lider av dette, som venter altfor lenge. Det er også bakgrunnen for at det nå er satt et mye større trykk på å greie å utvikle flere behandlingstilbud i alle våre helseregioner. Hvis det finnes eksempler på ti års ventetid, er det klart at jeg selvfølgelig er helt enig i at det er altfor lenge. Det er klart at skal en lykkes, må det også følges opp. Da bare understreker jeg, som jeg sa i mitt hovedsvar, at intensjonen i pasientrettighetsloven med klare frister osv. også gjelder for denne pasientgruppa. I den grad det blir brudd på pasientrettighetsloven, må det selvfølgelig følges opp.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Det er jo viktig at vi utnytter de behandlingsmulighetene vi faktisk har på de steder som kan utføre denne type operasjoner – også at en gjør det en kan på forhånd, og følger opp i etterkant. Jeg kan derfor love at jeg fortsatt vil ha sterkt trykk for å bygge opp flere tilbud i alle regioner. Jeg skal sjekke ut det som representanten her sier om Evjeklinikken. Hvis det er slik at det er kapasitet der som ikke blir utnyttet, skal jeg ta tak i det.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
For det første har ikke jeg sagt at jeg er «stolt over» situasjonen ved St. Olavs Hospital. Jeg har sagt at jeg har «ingen dårlig samvittighet» for det jeg, og denne regjeringa, har gjort overfor St. Olav i de fem korte månedene vi har sittet. La meg først si: St. Olav kommer til å bli, og er, et moderne sjukehus som betyr veldig mye både for den regionen og for andre deler av landet på enkelte områder. Sjukehuset er i en vanskelig situasjon, men denne regjeringa gav altså St. Olav 2,9 milliarder kr i desember – to måneder etter at vi tok over – til å fullføre fase 1. Vi har gitt lovnader om 140 mill. kr til den regionen – for ikke minst å fullføre fase 2 – som et varig beløp. Det betyr 2,8 milliarder kr. Vi har gitt mer penger til sjukehusene totalt, som også kommer denne regionen til gode. Børge Brende og hans medrepresentanter i dette stortinget har sjøl vært med på å pålegge at det er et balansekrav som skal innfris. Så jeg har «ingen dårlig samvittighet» for det Regjeringa har gjort i denne saken. At det er krevende, ja, men jeg håper Børge Brende innser at også St. Olav må få bedre kostnadskontroll enn det som er situasjonen der pr. i dag.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-29:
Jeg synes det er en god regel å feie for egen dør. I denne saken må jeg si at den regjeringa Børge Brende sjøl var medlem av, ville ikke dekke disse ekstrakostnadene for fjoråret. Hvis det budsjettforslaget den regjeringa Børge Brende var medlem av, la fram de åra den styrte, hadde blitt vedtatt i Stortinget – hvilket det heldigvis ikke ble – hadde det vært 260 mill. kr mindre til St. Olav hvert eneste år. Den nye regjeringa har bevilget mer penger konkret til St. Olav, og 2,9 milliarder kr over ett år er ikke småpenger. Den forrige regjeringa utkvitterte ikke det, og vi har gitt lovnader om 2,8 milliarder kr for øvrig, som ingen andre regioner har fått forskuttert lovnader om. Så jeg håper i den videre debatten at man kan være ærlig og åpen i forhold til hva man sjøl har bidratt til, og hva han kritiserer andre for. Jeg er veldig klar over situasjonen ved St. Olav. Jeg skal besøke dem i nær framtid, og jeg tar det på største alvor. Men det er altså ikke slik at noen sjukehus kan komme forrest i rekka og bare be om mer penger, mens andre må holde seg innenfor rammene.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
Jeg vil gjerne stille statsråd Sylvia Brustad et oppfølgingsspørsmål. Det har vært rettet sterk kritikk mot Oslo og eldreomsorgen der, men dette gjelder dessverre også veldig mange andre kommuner, ikke minst i Østfold, hvor alle byene er arbeiderpartistyrt. Så det hjelper lite å skylde på den ene eller den andre kommunen. Vi ser at kommunene ikke har fulgt opp intensjonen om 25 pst. dekningsgrad når det gjelder institusjon eller døgnbemannede omsorgsboliger, og det er også et altfor dårlig tilbud til hjemmeboende. Når eiendomsskatt skal innføres eller økes, brukes de eldre – de skyves foran, og det trues med kutt i eldreomsorgen. Dette er uverdig. Det handler om hvordan eldreomsorgen blir finansiert. Hvordan vil statsråden sørge for at eldre får et godt og likeverdig tilbud i hele landet med den finansieringsformen som er i dag?
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
Jeg vil gjerne stille et oppfølgingsspørsmål til statsråd Brustad. Jeg har selv deltatt på et par høringskonferanser som har vært arrangert av Bioteknologinemnda. Det var veldig gode konferanser, der det kom helt entydig fram et ønske om å få en rask revidering. Eksisterende lov er ikke god. Det var også entydig fra alle bortsett fra Kristelig Folkepartis representant at dette hastet. Det er viktig å komme på banen når det gjelder forskning, også for norske forskere. Det er viktig å kunne hjelpe foreldre som har syke barn. Det er også viktig å kunne se på de mulighetene dette gir til å hjelpe folk med alvorlige sykdommer til å bli helbredet på en annen måte enn det som skjer i dag. Fremskrittspartiet mener det er viktig å få den revideringen så raskt som mulig. Jeg håper at statsråden kan forsikre at det ikke blir noen forsinkelser på grunn av eventuelle uenigheter i Regjeringen eller på annen måte, slik at dette kan igangsettes og behandles så raskt som mulig.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2006-03-29:
Vi har bak oss en vellykket satsing på utbygging av sykehjem og omsorgsboliger. Vi har foran oss store udekkede behov, og vi har foran oss en utfordring når det gjelder å skaffe mer kvalitet inn i eldreomsorgen, flere leger, sykepleiere og omsorgsarbeidere som skjønner seg på eldres sykdommer, og som kan yte en enda bedre omsorg. Vi trenger å satse mer på lindrende behandling. Jeg synes det er grunn til å gi statsråden honnør for det initiativ hun har tatt til et tverrpolitisk samarbeid om en eldrereform II, slik Kristelig Folkeparti har bedt om. Samtidig er det slik at det vil være tjenlig for den prosessen hvis vi unngår den typen partipolitisk spill som vi har hatt tilløp til her i dag. Jeg tror at prosessen er tjent med det. Mitt spørsmål til statsråden er om hun, når hun kommer med denne eldrereform II til Stortinget, vil komme med en forpliktende plan med penger, eller om hun vil komme med nok en utredning. Det ligger selvfølgelig i spørsmålet at jeg sterkt vil tilrå at det kommer en forpliktende handlingsplan i forbindelse med de utfordringer jeg har nevnt.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-03-29:
Etter åpningsrunden her regner jeg med at statsråden med samme prisverdige og tydelige engasjement vil slå ned på alt som hun oppfatter som urettferdig, uavhengig av partibetegnelse og uavhengig kommunens navn. Som observant norsk borger skal jeg gjøre min del av observeringen av det. Mitt spørsmål er i oppfølgingen av statsrådens engasjement – om at hun tar ansvar, og det tror jeg på. Hun peker med rette på at vi trenger arbeidskraft, folk som kan stille opp når eldre skal ha et så bra liv som mulig, for de trenger hjelp. Derfor blir mitt spørsmål til statsråden: Hva vil hun som regjeringsmedlem gjøre for å ta det ansvaret når det gjelder utdanning av fagfolk? Vi vet f.eks. at i budsjettet for inneværende år ble det kuttet på private høyskoler, rett og slett fordi det het «private». Ved Lovisenberg sykehus i Oslo, en av de eldste utdanningsinstitusjonene i Norge, har man kuttet på utdanning av geriatriske sykepleiere. Vil statsråden ta ansvaret for at disse kuttene blir rettet opp, slik at vi får de fagfolkene vi trenger, og slik at institusjoner som utdanner bra folk, ikke bare blir tatt fordi de bærer tittelen «privat», men at man sier at folk er det vi trenger, uansett hvor de utdannes?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
I forbindelse med en rekke debatter har statsråden selv lagt opp til problemstillinger knyttet til Oslo og resten av landet. Statsråden har selv gått i bresjen ved at hver gang det har kommet opp noe knyttet til Oslo, har man vært veldig høyt på banen og kritisert den biten, mens man ser mange, mange eksempler på at når det gjelder steder rundt i landet der statsrådens eget parti sitter ved makta, er det rimelig tyst fra statsrådens side. Men jeg skal la det ligge, og bare si at slik er det. Mitt spørsmål til statsråden går på følgende: Vi har i en årrekke forsøkt med bare å overføre midler til kommunene og gitt beskjed om at de har ansvaret for eldreomsorgen. Man har ikke sett på selve systemet, og det har det heller ikke nå kommet noe signal om at man vil gjøre. Vil statsråden i forbindelse med den meldingen som kommer, sørge for at man også vurderer måten å finansiere omsorgen på, at det er den juridiske rettigheten til brukeren som må stå i sentrum, at pengene følger brukeren til den institusjon som man velger? Eller vil statsråden fortsette med en politikk som ikke har fungert de senere årene – med samme lut?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
Jeg vil stille et spørsmål til helse- og omsorgsministeren. Vi har nå i lang tid sett stadig nye og illevarslende signaler fra de regionale helseforetakene, og ikke minst fra de ordinære helseforetakene, det enkelte sykehus. Vi ser nå stadige forslag om kutt. Vi har sett det i media knyttet til St. Olavs Hospital i Trondheim. Vi ser at de bl.a. vurderer å legge ned cochlea-implantat-operasjonene sine. Vi ser trusler om oppsigelser ved en rekke sykehus. Vi har sett det når det gjelder Haukeland, som vurderer å stenge en avdeling hver fredag fordi det ikke er midler til å foreta operasjoner. Vi ser en hel rekke ting. I tillegg ser vi nå også at sykefraværet ved mange sykehusavdelinger er skyhøyt. Det vil si at de stadig nye problemer som dukker opp, nå går ut over pasientbehandlingen. Det vil si at det ikke er nok midler til at de regionale helseforetakene kan opprettholde nivået fra i fjor, og i hvert fall ikke til å kunne øke og gi flere syke mennesker et tilbud i oljenasjonen Norge. Spørsmålet mitt til statsråden er: Vil statsråden nå garantere at det vil komme betydelige løft og følge flere midler til foretakene i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, slik at man nå kan begynne å planlegge aktiviteten sin på en bedre måte? Videre: Vil statsråden sørge for at avskrivingsregler og gjenanskaffelsesverdi, altså åpningsbalansen ved foretakene, kommer på plass i revidert nasjonalbudsjett, slik at sykehusene og foretakene vet hva de har å forholde seg til når det gjelder å kunne investere i tiden framover? Eller vil statsråden bare la dette skure og gå og ikke komme med noen signaler nå, slik at vi får en enda større usikkerhet i befolkningen, enda større problemer, trusler om nedleggelser av avdelinger og oppsigelser, som igjen vil medføre økt sykefravær og dårligere tilbud til pasientene?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-03-29:
Problemet med at man ikke sender signaler før på et senere tidspunkt, er at da vil usikkerheten fortsatt være der i befolkningen og på sykehusene, og man vil se stadig nye forslag om kutt og store problemer i de enkelte avdelingene, som ikke vet hva de har å forholde seg til. Statsråden viser til at man bevilger så mye mer penger til sykehusene. Ja, man tok det tilbake med den andre hånda da, ved at man innførte ny egenandel for fysioterapi. Det gjorde at man tok inn 250 mill. kr bare der, og påla pasientene en ekstra utgift på det punktet. Det er viktig at vi kommer med signaler, nettopp for å skape ro ute i foretakene, nettopp for at pasientene skal vite hva de har å forholde seg til. Det statsråden ikke sier i sitt svar til meg når det gjelder foretakene, er at man endret jo også finansieringssystemet ved nyttår. Nå ser vi faktisk at køene er i ferd med å øke, pasientene får et dårligere tilbud, vi ser en stor usikkerhet. Er virkelig statsråden komfortabel med de signalene som vi nå mottar i Stortinget, om at det trues med oppsigelser og nedleggelse av tilbud?
Børge Brende (Høyre), 2006-03-29:
Det er en alvorlig situasjon ved St. Olavs Hospital i Midt-Norge. Flere sengeposter skal nedlegges, og helsekøene vil øke. Dette står i grell kontrast til hva de rød-grønne lovte i valgkampen. De nåværende statsrådene Giske og Djupedal sa til Adresseavisen den 6. september etter et valgmøte hvor jeg selv var til stede, følgende: «De rødgrønne alliansepartnerne gjentok i går sine krystallklare garantier for så vel psykiatrisenter, som kuttfjerning og statlig finansieringsstøtte.» Jeg spurte da om dette var klarert med partiledelsen? Ja, det garanterte Giske. Bare de rød-grønne kom i regjering, skulle alle utfordringene for St. Olavs Hospital løses, og det skulle komme mer penger. Nå er situasjonen tøffere enn noen gang. Helsekøene øker. Arent M. Henriksen, styrelederen, går ut og sier at han er rystet over Brustad, og ber dem hente frem manuskriptene fra valgkampen og innfri løftene. Når vil statsråd Brustad komme med penger, slik at man unngår økning i helsekøene?
Børge Brende (Høyre), 2006-03-29:
Jeg har følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Ledelsen ved St. Olavs Hospital har varslet nedleggelse av til sammen 80 sengeplasser 1. mai. Slik skal sykehuset spare 80 mill. kr på årsbasis. Blant pasientgruppene som rammes verst, er de kroniske ortopedipasientene. Nedskjæringene er en følge av de balansekravene som er pålagt sykehuset, kombinert med at statsråden så langt ikke har vært villig til å dekke de ekstrakostnadene sykehuset har under byggingen av et nytt sykehus. Hvilket initiativ vil statsråden ta for å rette opp situasjonen ved St. Olavs Hospital?»
Børge Brende (Høyre), 2006-03-29:
Tidligere i dag, i spontanspørretimen, sa helseministeren at hun var stolt over den jobben hun har gjort når det gjelder St. Olavs Hospital. Jeg må si at jeg er ganske opprørt over at helseministeren kan si at hun er stolt over en situasjon der resultatet nå er at sengeposter nedlegges og helsekøene i Midt-Norge vil øke. Det som opprører meg mest, er jo kontrasten i forhold til de store løftene som de rød-grønne hadde i valgkampen. Det å høre Sylvia Brustad i dag får meg til å tenke på den. Den gang gikk de nåværende statsrådene Giske og Djupedal ut og sa at det var hjelpeløst av Høyre, og de anklaget helseminister Ansgar Gabrielsen for ikke å stille opp og dekke de ekstra kostnadene som man da hadde i forbindelse med sykehusutbyggingen. Det var veldig sterk kritikk for at ikke psykiatrisenteret var på plass. Når vil Arbeiderpartiet komme med de hundrevis av millioner kroner som de garanterte i valgkampen? Det kan ikke helseministeren vri seg unna!
Børge Brende (Høyre), 2006-03-29:
Den 14. september uttalte stortingsrepresentant Giske seg om levering av valgløfter allerede om høsten i forbindelse med den påtroppende regjerings tilleggsproposisjon til statsbudsjettet: psykiatrisenter, reversering av arealkutt og statlig medvirkning til finansieringsplan. De 2,9 milliarder kr som statsråden nevner, er penger som allerede var bevilget. Det kom i nysalderingen fra denne regjeringen, og det ble utbetalt på ett år i stedet for over tre år. Det dreier seg om ekstra tilskudd til St. Olavs Hospital, som ble garantert av Arbeiderpartiet – det står altså på trykk i Adresseavisa at det skulle man levere allerede i fjor høst. Det var klarert med partiledelsen, og det ser man ingenting til. De 80 mill. kr som St. Olav nå må kutte – kutte i sengeposter, kutte i det eksisterende helsetilbudet – er et resultat av at man ikke har kommet opp med disse pengene. Det er sterke reaksjoner i Midt-Norge på at man ikke tar ansvar for denne situasjonen, og jeg synes at statsråden bør ha dårlig samvittighet for at man ikke har løftet en finger for å følge opp sine egne valgløfter.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-03-29:
Det kan vel hende at det ikke først og fremst er sammenlikningen med den forrige regjering som blir problemet for statsråd Brustad. Det hun konfronteres med, er jo at hennes partifeller i valgkampen land og strand rundt har lovt at alle som trenger behandling på et gitt sted, skal få det. Vi har også sett eksempler på at statsråden er beredt til å gripe inn når hun mener det er nødvendig. Mitt spørsmål er da: Før vi får et revidert budsjett, er statsråden villig til å gripe inn overfor helseforetak som har til hensikt å legge ned behandlingstilbud som store grupper av befolkningen er avhengig av?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-03-29:
«I det siste er det igjen fremkommet eksempler på at salgsoppgaver for fast eiendom inneholder betydelige feil, noe som kan føre til store økonomiske tap for kjøper. I den sammenheng er det fra flere hold pekt på at meglerens ansvar for de fremlagte opplysninger ikke er tydelig nok. Er statsråden enig i at eiendomsmeglernes ansvar for fremlagte opplysninger i salgsoppgaver må tydeliggjøres i lovverket?»
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-03-29:
Jeg takker for svaret fra finansministeren, og det er et svar jeg oppfatter positivt. Det er jo slik at det er flere aktører som har ansvar for opplysninger. Også takstbransjen har ansvar, og det er også et visst ansvar på kjøper til å gå gjennom de opplysninger man blir framlagt. Dagens rettstilstand kan kanskje være mer preget av at det er usikkerhet hos de enkelte aktører i forhold til hvilke opplysninger de selv har ansvar for å kontrollere og frambringe. Nå er jeg klar over at takstbransjens lovverk ikke ligger under Finansdepartementet, men mitt spørsmål er: I det videre lovarbeidet vil Regjeringen som sådan sørge for at man går gjennom de ulike aktørenes ansvar, slik at det for allmennheten og for forbrukeren framstår klarere enn i dag?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-03-29:
Det var bra.