Erna Solberg (Høyre), 2010-04-19:
Høyre gjennomførte for to år siden et ganske grundig arbeid med sin alternative helsepolitikk, med grundige høringer og mye kontakt ute i fagmiljøene. Vi opplevde å få veldig klare og tydelige tilbakemeldinger fra fastlegene i Norge om hvor betydningsfulle avtalespesialistene var når de skulle videresende sine pasienter. De opplevde å få rask tilbakemelding – det er også kø hos enkelte, selvfølgelig – og god dialog. De følte at de ble fulgt opp, og de visste at når de tok kontakt den veien, fungerte det mye bedre enn f.eks. når de tok kontakt med sykehusene. Men vi fikk også følgende varsko: Svært få av helseforetakene hadde i sine langtidsplaner frem mot 2020 i det hele tatt problematisert, tatt opp eller sett på utviklingen med tanke på avtalespesialistene. Vi trakk da den veldig klare konklusjonen at her er det noe feil, for selv om sørge for-ansvaret har ligget i de regionale helseforetakene, har de ikke tatt det alvorlig. De har ikke tenkt igjennom hvordan avtalespesialistenes rolle skal være i det videre helsesystemet. Det er et alvorlig tankekors når så mye makt er lagt til de regionale helseforetakene. Jeg mener at avtalespesialistene, som jeg hørte at også statsråden var opptatt av, egentlig passer inn i den nye måten å tenke helsepolitikk på: mer behandling utenfor sykehusene, nærmere folk. Og jeg er garantert sikker på at det er enklere å få frem avtaler med avtalespesialister, hvor de også kan bevege seg noe, enn det det for øyeblikket ser ut til å være med en del sykehusleger. Det burde altså være et funn å satse systematisk på å utvikle avtalespesialistfunksjonene fremover. Vi ser, helt uavhengig av Samhandlingsreformen, at det er dukket opp såkalte nesten-helsehus i privat regi, i form av at fastleger og avtalespesialister har samlokalisert seg for å få et godt faglig miljø rundt omkring i mange kommuner. De klarer å få til mye av det som man ønsker å få til også i kommunal regi. Derfor er det viktig at de regionale helseforetakene har en plan for hvordan de utvikler og øker antall avtalehjemler. Dette tar jo sin tid. Mange av avtalespesialistene er de som er mest erfarne, de som har vært med lengst, de som virkelig kan fagfeltet sitt. Du tar ikke en nyutdannet lege og gjør til avtalespesialist. Nei, det er ofte en med lang praksis fra sykehus som går inn i den type jobb. Derfor trenger vi altså å tenke gjennom hvordan dette planmessig skal skje. Jeg og Høyre mener at det i løpet av de neste ti årene sannsynligvis er behov for å øke antall hjemler med 20–30 pst., også for å få inn en del nye spesialister der befolkningsgrunnlaget for oppfølging vokser mye, og der det man har av avtalespesialisthjemler i dag, ikke nødvendigvis treffer de gruppene som er mest voksende. Ta bare psykiatrien! Der er det et stort behov for å få et bedre tilbud også utenom institusjonsbehandling. Det er altså kjernen i et desentralisert tilbud som kan ligge innenfor dette med avtalespesialister. Når vi sier bukken og havresekken, er det fordi de regionale helseforetakene er organisert uten et skille mellom utøverne og de som finansierer, uten et skille mellom bestiller- og utførermodellene. Da har det en tendens til at «eget hus-problem» blir større enn den store systemtankegangen. Det ser vi ofte blir dominerende i sykehusforetak etter sykehusforetak. Det er ikke så rart, fordi man ofte er seg selv nærmest, og slik er det også i helsevesenet. Jeg ser ingen grunn til at ikke avtalespesialistene kan følge opp pårørende. Jeg ser ingen grunn til at ikke avtalespesialister kan gjøre mer enn det de gjør i dag, gjøre mye av det arbeidet som i dag foregår i poliklinisk behandling på et sykehus. Det som er viktig, er å sørge for at vi får en kvalitetsoppfølging av det arbeidet som skjer, at vi utvikler ordningen med avtalespesialister, og at vi sørger for at det brer om seg i en større del av samfunnet. For det er fortsatt slik at det er geografisk konsentrasjon som gjør at dette virkemiddelet ikke er like lett å ty til i alle deler av landet. Sist, men ikke minst, har jeg lyst til å si at det også er behov for å gå igjennom takstsystemet til andre som jobber i tilknytning til avtalespesialistene for å se om vi f.eks. kan finne takster for noen av de spesialiserte sykepleierfunksjonene som skjer der. Av og til sender vi pasienter til de beste og mest utdannede, selv om det de egentlig trenger, er andre tiltak, fordi det ikke finnes takstsystem.