Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2011-05-03:
Først takk til interpellanten som tar opp et svært viktig tema. Mye tyder på at Mattilsynet ikke i tilstrekkelig grad klarer å ivareta kontrollen med og oppfølgingen av dyrevelferden i landet. Dyrevernalliansen fremhever at Mattilsynets årsrapport 2010 viser at flere dyrevelferdsproblemer forsømmes, og dermed eskalerer til kritiske nivå. Eksempler som trekkes fram i rapporten om overtallige reinsdyr på Finnmarksvidda, er et av flere tema som også interpellanten er sterkt opptatt av, og har vist til her i dag. Dyrevernalliansen viser også til at av alle ressursene Mattilsynets distriktskontorer brukte på tilsyn i perioden 2006–2009, gikk kun 5 pst. til tilsyn med dyrevern. Mattilsynet skriver også sjøl i årsrapporten at dyrevelferdssaker «er ofte vanskelige og ressurskrevende». Et forbedringspotensial er nok helt klart her til stede. Høyre mener at personer som har dyr i sin varetekt, skal ha kunnskap om dyrets atferdsbehov og dyrets krav til ernæring, sosiale og fysisk miljø. Dyr skal holdes i miljø som gir god livskvalitet, og funksjonsfriske dyr skal være en forutsetning for all type avl. Høyre la også fram en stortingsmelding om dyrehold og dyrevelferd da vi satt i regjering. Der ble det skissert en etisk plattform og tydelige mål for norsk dyrevelferd, samtidig som vi la stor vekt på at dyr har egenverdi, og at håndteringen av dyr skal skje med omsorg og respekt for dyrets egenart. Da Stortinget i 2009 behandlet lov om dyrevelferd, hadde regjeringen tatt ut formuleringen som sto i høringsforslaget om at dyr har egenverdi. Høyre fremmet derfor på nytt lovteksten i § 3: «Dyr har egenverdi uavhengig av den nytteverdien de måtte ha for mennesker. Dyr skal behandles godt og beskyttes mot fare for unødige påkjenninger og belastninger.» Høyres forslag fikk solid støtte i Stortinget. Vi foreslo også å utrede det å innføre en kompensasjonsordning til personer og organisasjoner som gjør samfunnsgagnlig arbeid i form av det å ta vare på forvillede og hjelpeløse dyr. Samtidig understreket vi at det måtte stilles romslige budsjettrammer til disposisjon for dyrevernsnemndene, slik at en god hyppighet av inspeksjoner kan gjennomføres. Høyre mener også at det er riktig å lovfeste dyrevernsnemndene som en del av Mattilsynet, da det vil gi et bedre og mer samlet kontrollapparat. Høyre har et stort engasjement for at Mattilsynet skal være så sterkt at det på en god måte kan forhindre, avdekke og følge opp dyretragedier. Problemet er at stadig flere spør seg om Mattilsynet lykkes, og om de utviser godt skjønn i sitt virke. Et nytt eksempel er en sak om avvikling av et dyrehold på Høynes i Nord-Borge. I Lofotposten 19. april fremgikk det at en gårdbruker ble pålagt å avvikle dyreholdet innen 15. april, men han rettet seg ikke etter pålegget. Han viste derimot til at det er fullstendig uetisk og umoralsk å avlive høydrektige sauer, og at drektige dyr heller ikke skal transporteres i ukene omkring lamming. Til tross for dette aksjonerte Mattilsynet, og 300 sauer ble sendt til Horns Slakteri. Lofotposten skriver at de er kjent med at flere av disse sauene skal ha lammet om natten på slakteriet. Dyrevelferdspolitikken og rovdyrpolitikken henger sterkt sammen, og Stortinget har allerede vedtatt at det skal være plass til både husdyr og rovdyr innenfor de områdene hvor det er vedtatt at Norge skal tillate rovdyr. Det vi imidlertid ser, er at regjeringen ikke følger opp med erstatning og kompensasjon. Høyre mener at inngripende vedtak om beiterestriksjoner med nedslakting av dyr eller forbud mot å sende dyr på beite må gi dyreeiere rett til full kompensasjon, og vi er sterkt uenig i at dyreeiers rett til kompensasjons skal være bevilgningsstyrt, noe som kan innebære at det ikke gis full erstatning til de dyreeiere som rammes av pålegg om beitenekt, som er et svært inngripende forslag som i praksis kan føre til at store deler av landbruket i rovdyrutsatte områder blir nedlagt. Problemet med beitenekt og den dårlige håndhevingen av rovdyrpolitikken fikk hele næringskomiteen en omfattende orientering om da vi besøkte Nord-Trøndelag nå nylig. Ved behandlingen av dyrevelferdsloven støttet Høyre forslaget om en merkeordning av katter og hunder, som skulle utredes, og at en utredningsprosess burde ta høyde for at problemet med villkatter ikke er like stort over hele landet. Alternativ løsning kunne være at kommuner som er spesielt plaget av villkatter og identitetsløse hunder, skulle kunne få en hjemmel til å utarbeide en kommunal forskrift som medfører at katte- og hundeeiere kan pålegges merking av disse. Jeg hadde satt pris på om statsråden kunne si noe om hva som har skjedd på akkurat dette området.