Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-06-18:
Jeg merker meg at det åpenbart er en frustrasjon i Arbeiderpartiet når man bruker hele sin taletid på å angripe Høyre fremfor å snakke om egen politikk. Eller kanskje man heller skulle stille seg spørsmålet: Hva kommer det av at Arbeiderpartiets troverdighet i samferdselspolitikken faller, mens Høyres troverdighet – og tillit – øker? Jeg tror en viktig grunn til at Høyre har høy troverdighet i samferdselspolitikken knytter seg til at vi ønsker å investere mer av vår oljerikdom i god infrastruktur – både vei og kollektivtransport. Og jeg tror at det knytter seg til at Høyre har en pragmatisk holdning og en åpning for å tenke nytt der de rød-grønne fremstår som ganske dogmatiske forsvarere av fortiden. Norge er i en helt unik situasjon med sine store oljerikdommer – det forplikter. Det forplikter på den måten at vi må sørge for at oljerikdommene ikke bare kommer dagens generasjon til gode, men også kommende generasjoner til gode. Derfor er det viktig at det er bred politisk enighet om både handlingsregelen og Statens pensjonsfond utland. Utfordringen i dette Stortinget er at de rød-grønne partiene i løpet av de siste årene har beveget seg bort fra en annen sentral enighet, nemlig at oljepengene vi bruker inn i norsk økonomi, skulle investeres i infrastruktur, kunnskap, forskning og vekstfremmende skattelettelser. Det er viktig, for det er lett å bruke oljepengene til å unngå nødvendig, men smertefull omstilling. Det er enkelt å bruke oljepengene til å smøre budsjetter og gjerne bevilge litt ekstra på de fleste områdene. Men hvis vi skal sørge for at vi har et vekstkraftig og konkurransedyktig næringsliv som kan finansiere velferden i tiår fremover, er det helt avgjørende hvordan vi bruker pengene. Derfor har Høyre høyere ambisjoner, og vi er opptatt av at vi skal investere mer i infrastruktur, både i vei og i kollektivtransport. Så må jeg si at jeg er overrasket over hvor dogmatisk særlig Arbeiderpartiet er i et forsvar for gamlemåten å bygge veier på, og at man viser så liten åpenhet overfor nye løsninger. OPS er ikke noe sesam, sesam. OPS har både fordeler og ulemper. Men vi mener OPS er en praktisk løsning på et faktisk problem. Det er en måte å forsikre skattebetalerne mot regningen for store overskridelser som vi har sett på prosjekter som er bygget på gamlemåten, og det er en god metode for å se planlegging, utbygging og drift i vedlikehold. Jeg hører at man trekker frem Sotrasambandet, men det som kommer ut av regnemaskinen, avhenger av hva man putter inn. Hvis man ikke ser på vedlikeholdskostnaden, hvis man ikke ser på verdien av å bygge ut veiene raskere, hvis man ikke ser på forventede kostnadsoverskridelser på offentlige prosjekter, får man ut regnestykker slik som det er presentert av de rød-grønne. Vi mener at offentlig–privat samarbeid er én viktig utbyggingsmetode, og jeg er glad for at alle de fire borgerlige partiene i perspektivmeldingen slår fast at OPS er en god utbyggingsmetode for å se planlegging, bygging og drift i vedlikehold, og få bygget veiene raskere. Så er det viktig at vi klarer å se infrastruktur, boligutbygging og næringsutvikling i sammenheng. I altfor mange år har man fra kommunene pekt oppover, og fra stat og fylke har man pekt nedover. For fylke og stat har ansvar for infrastruktur, mens kommunene har ansvar for boligbygging. Jeg er glad for at de borgerlige partiene nå vil vise gjennomføringskraft ved utbygging av Fornebubanen. Det er et viktig prosjekt. Når det skal bygges en by på størrelse med Lillehammer ute på Fornebu, er det helt nødvendig å få infrastrukturen på plass. Jeg er glad for at Høyre og de andre borgerlige partiene nå løfter frem E18 Vestkorridoren, hvor vi ser prosjektet i sammenheng, og hvor man ikke bygger klattvis og delt, slik som man har gjort i fortid, som innebærer at prosjektene blir både dyrere og vanskeligere å gjennomføre. Vi har sentrale utfordringer foran oss. Det er behov for høyere investeringer, men også nytenkning for å få løst de store oppgavene.