Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-04-02:
La meg først få rette en takk til saksordføreren for meget godt arbeid med denne saken. Noen vil hevde at å samle hele opposisjonen i felles merknader og forslag er en ikke så aller verst bragd. Det skal herr Flåtten ha takk for. Det er heller ingen liten sak man står sammen om. For meg er det faktisk en sak hvor det går noen ideologiske skillelinjer. Spørsmålet er om det er regjeringen gjennom sine budsjetter og sine milde gaver som skal styre Frivillighets-Norge, eller om det er mer riktig at frivilligheten selv disponerer midler til det de faktisk ønsker. Representanten Micaelsen beskrev jo merverdisystemet som et slags monster som de frivillige organisasjonene for all del burde passe seg for å involvere seg i. Det er klart at hvis opplegget her blir at man skal forsvare systemet og ikke dem systemet skal tjene, kan man jo se det på den måten. Men Kristelig Folkeparti velger å se det fra en litt annen vinkel: Er det rimelig at de frivillige organisasjonene betaler staten 25 pst. ekstra på varer og tjenester som går til frivillig arbeid? Vi svarer nei på det spørsmålet – og det er det denne saken først og fremst handler om. Jeg har registrert at Senterpartiet er hjertens enig i forslaget. I går var jeg i debatt med Senterpartiets nye nestleder. Han var krystallklar på at det var dette Regjeringen faktisk arbeidet med, men man skulle ha et robust forslag når det gjaldt å sørge for at frivilligheten ikke skulle betale merverdiavgift. Representanten Trond Lode, som jeg ser er her i salen, svarte til Aftenposten i går på spørsmålet om hvorfor man stemte imot noe man egentlig var for: «Fordi Regjeringen allerede jobber med saken.» Saken er altså at de frivillige organisasjonene ikke skal betale moms. Men her har jo nå saksordføreren for regjeringspartiene, Torgeir Micaelsen, vært klinkende klar: Intet er avgjort i denne saken – på ingen måte. Senterpartiet, ja vel, de har vedtatt dette på landsmøtet, men utover det har ikke regjeringspartiene blitt enige om noe som helst. Men Senterpartiet sier utad at Regjeringen hvert øyeblikk kommer med en konklusjon som skal bety at de frivillige organisasjonene ikke skal betale moms. Det kaller jeg en form for dobbeltkommunikasjon som er på et svært høyt nivå. Det er riktig som Torgeir Micaelsen sier, at det er uendelig mange som yter utrolig mye i Frivillighets-Norge. Jeg tror vi er helt enige om å berømme den innsatsen som gjøres. Det hadde blitt et fattig samfunn uten deres innsats og det de frivillige organisasjonene står for. Selv om vi har en velferdsstat – eller velferdssamfunn, som jeg tror klinger litt bedre i Kristelig Folkepartis ører – kommer aldri et velferdssamfunn til å kunne erstatte den glød, den idealisme og de menneskelige kvalitetene som de frivillige organisasjonene innehar. For oss er en klar følge av dette å sørge for at de frivillige organisasjonene sitter med mer frie midler, slik at de kan prioritere det de mener er rett å prioritere, ikke måtte søke prosjektstøtte fra A til Å i alle departement og kommuner og dermed i realiteten styres aktivitetsmessig i altfor, altfor stor grad. Hvis man var til stede på høringen med mange frivillige organisasjoner, var det en gjenganger at stadig mer av støtten går via prosjekter som i realiteten styrer organisasjonene. Det er en farlig vei. Derfor ligger det også noe ideologisk i det svaret som finansministeren gir til Kristelig Folkeparti om dette forslaget. Det går på spørsmålet om gavefradrag. Finansministeren skriver som et svar på hvorfor det ikke er aktuelt å øke beløpsgrensen: «Det er videre ønskelig med offentlig styring og kontroll med hvilke tiltak og formål som skal tilgodeses med offentlige midler.» Det er her katten kommer ut av sekken. Det passer ikke denne regjeringen at de frivillige organisasjonene selv, f.eks. gjennom et skattefradrag, får økte midler som de fritt kan bestemme over. Nei, det er mye bedre at Staten – med stor S – bestemmer hvem som skal få pengene, og hvor mye. Ja, her er det vitterlig en stor politisk forskjell mellom denne regjeringen og opposisjonen. Jeg er i hvert fall glad for én ting. Det er at vi kan konstatere at blir det et annet flertall – uansett konstellasjoner – vil dette, denne holdningen, stå for fall etter september. Og hvis Senterpartiet ser litt nøyere igjennom de svarene som finansministeren har gitt, tror jeg i realiteten ikke de heller kan gi sin tilslutning til det. Dette er en sak som engasjerer mange, og med rette. Jeg tror faktisk det bare er et tidsspørsmål før saken kommer til å gå igjennom, fordi den er så god i seg selv, og fordi den sørger for mer rettferdighet i systemet, som vi alle er så opptatt av, men som vi ikke skal forsvare for systemets egen skyld – vi skal sørge for at systemet forvaltes til beste for den enkelte innbygger og det sivile samfunn. Jeg anbefaler på det sterkeste det framlagte forslag.