Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2012-06-07:
Jeg vil først vise til saksordførerens innlegg, som jeg er helt enig i og slutter meg til. Innføring av nasjonal kjernejournal er et viktig tiltak for å effektivisere og trygge pasientbehandlingen. Slik det er nå, f.eks., skyldes 5–10 pst. av innleggelsene på indremedisinsk avdeling feil bruk av medisiner. Dette får ikke bare alvorlige konsekvenser for den enkelte pasient, det er også dårlig ressursbruk på samfunnsnivå. En forutsetning for nasjonal kjernejournal er at den inneholder få og korrekte opplysninger. Som flere høringsinstanser har påpekt, bør kun nødvendig og relevant informasjon inkluderes. Regjeringen foreslår at nasjonal kjernejournal skal etableres for alle landets borgere, med reservasjonsmulighet. Det skal være samtykke til bruk av opplysningene, som flere har vært inne på. Regjeringen hevder at det i praksis ikke vil være mulig å innføre kjernejournalløsningen etter hensikten, om man ikke velger reservasjonsrett fremfor samtykke. Dette er et viktig argument, men flere tunge høringsinstanser tar likevel til orde for aktivt samtykke i stedet for reservasjon, herunder Legeforeningen, Psykologforeningen og Datatilsynet. Kristelig Folkeparti mener at selv om det skal kreves samtykke til bruk av opplysninger i kjernejournalen, er dette ikke godt nok. Dette begrunner vi i at det foreligger en rekke unntak fra det å spørre pasienter om samtykke. Blant annet skal alt helsepersonell, både i spesialisthelsetjenesten og i primærhelsetjenesten, med tjenstlige behov få tilgang til kjernejournal uten å måtte gå veien om samtykke. Sett i lys av Samhandlingsreformens profesjonsnøytralitet vil potensielt et høyt antall helsepersonell ha en såkalt behandlingsmessig rett til innsyn i kjernejournal. Jeg mener at dette er en trussel mot personvernet. Kun de yrkesgrupper som har direkte behov for å kjenne til pasientens medikamenter og allergier og ha oversikt over tidligere sykdommer, bør ha innsyn i kjernejournal. Om man hadde lovfestet at enkelte yrkesgrupper, f.eks. leger, sykepleiere, farmasøyter og tannleger, har innsynsrett, hadde Kristelig Folkeparti sett det som mindre problematisk å innføre reservasjonsrett fremfor samtykke. Det må være tungtveiende faglige grunner til at man som helsepersonell skal ha innsynsrett i kjernejournal. Det er også et poeng at kjernejournalen ifølge regjeringen sannsynligvis kommer til å inneholde svært omfattende opplysninger. Flere høringsinstanser påpeker at den kan bli for omfattende. Hvilke dataopplysninger som til sist skal lagres, er ennå uklart, det vil regjeringen håndtere gjennom forskrift. En reservasjonsbasert løsning vil nok gi de mest ressurssterke anledning til å sperre og reservere seg fra bruk av kjernejournal. De som derimot ofte trenger det mest, og som ofte trenger hjelp fra mange helseprofesjoner, vil ikke ha samme mulighet til å sette seg inn i hva kjernejournal innebærer for dem, og dermed kunne ta et reelt valg. Slik kjernejournalløsningen nå er skissert, må derfor Kristelig Folkeparti gå inn for en samtykkebasert løsning. Dersom et mindre antall helsepersonell hadde fått tilgang til kjernejournalen og den hadde fått et snevrere innhold, kunne også Kristelig Folkeparti vært enig i reservasjonsrett. I dette tilfellet er det hensynet til den medisinske forsvarlighet når det gjelder pasienten, og pasientens personvern som må veie tyngst, ikke hensynet til helsepersonell. Underveis i behandlingen av dette i komiteen har jeg gang på gang prøvd å få regjeringspartiene til å avklare: Hva mener de med personell med «tjenstlige behov» – i en kommunesektor der vi i dag har profesjonsnøytralitet, og der mange med tjenstlige behov kanskje også vil være personell uten formell utdanning eller uten autorisasjon? Jeg har ennå ikke fått svar. Og det er ikke én gang jeg har spurt, men flere. Når så mye av loven er uklar og de fleste områder skal forskriftsfestes, og når vi likevel skal gjennomgå en piloteringsfase, er det for meg helt uforståelig at regjeringen går imot opposisjonens forslag om å komme tilbake til Stortinget med en ny sak etter piloteringsperioden. Å ekskludere Stortingets store mindretall i en så viktig sak er etter min mening både uklokt og arrogant, og jeg vil be helseministeren om at hun tenker seg om og ser på dette på nytt. Det er også i høyeste grad usikkert om man har gode nok IT-løsninger som kan ivareta de teknologiske og personvernmessige utfordringene som kjernejournalen vil by på.