Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Det første de fleste av oss gjør når vi våkner om morgenen, er å sjekke om mobilen er ladet i løpet av natten. Deretter står vi opp, slår på lyset og kaffemaskinen. De færreste av oss tenker noe videre på hva som gjør at mobilen lades, lyset blir slått på når vi slår på bryteren, eller kaffen traktes. At strømmen kommer fra en plass, at noen jobber med å sørge for at vi får strømmen dit vi bor, tar vi som en selvfølge uavhengig av hvor vi bor, om vi bor nær eller langt fra der strømmen produseres. I et velfungerende samfunn er sikker energiforsyning kritisk. Vi har jo alle opplevd å miste strømmen over lengre eller kortere tid, og det er jo først da vi blir minnet om hvor avhengige vi er av energi. Det er viktig at vi sikrer effektiv, leveringssikker, robust og miljøvennlig energiforsyning i Norge. Gjennom de siste åtte årene har det vært en positiv utvikling innenfor hele energiområdet, og dette ser vi at Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen i all hovedsak viderefører: innføring av elsertifikater, økt kapasitet i konsesjonsbehandlingen av fornybar energi, en historisk satsing på utbedring og fornyelse av strømnettet samt økt satsing på miljøvennlig omlegging av energibruk og -energiproduksjon, for å nevne noe. Når det gjelder elsertifikater, er vi godt i rute i Norge. Regjeringen har varslet å vurdere tilpasninger i ordningen med elsertifikater, men hva innebærer dette? Skal en inkludere fornybar kraft bygd før ordningen med elsertifikater trådte i kraft? Og hvordan vil det føre til mer fornybar kraft? Det er spesielt at en regjering bestående av markedsliberalister varsler endringer som vil påvirke markedet, uten å gjøre noe med det. Det er viktig at regjeringen snart avklarer hva slags justeringer de vil foreslå i elsertifikatordningen. Elsertifikater er én ting, men å varsle innføring av skattefradrag for enøktiltak i husholdninger uten å gjøre noe med det er enda mer alvorlig. I all hovedsak er Norge forsynt med fornybar energi, og det meste kommer fra vannkraft. Det at vi får strømmen vår fra vannkraft, gjør at vi i enkelte perioder er særlig sårbare. Det må kontinuerlig jobbes for at kraftforsyningen blir mer robust mot perioder med redusert tilsig og uforutsette hendelser. Vår regjering la til rette for mellomlandsforbindelser til både Tyskland og Storbritannina, og de ligger til konsesjonsbehandling nå. Dette er viktig for å sikre forsyningssikkerheten, nå våre offensive klimamål og bidra til grønn verdiskaping. Erfaringer fra de siste årene har vist at vi har vært avhengige av forbindelser til utlandet for å sikre oss i perioder med lite nedbør og lave temperaturer. Flere forbindelser vil styrke kraftutvekslingen og dempe svingninger i kraftprisene gjennom året. Vi vil fortsette å bygge samfunnsøkonomisk lønnsomme kabler. I Sundvolden-erklæringen varsler Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen at de vil endre energiloven, slik at andre aktører enn Statnett skal kunne eie og drive utenlandskabler. Vi i Arbeiderpartiet er imot en slik endring. Vi frykter at dette vil bety at staten får redusert kontroll over nettinvesteringene og viktige kapasitets- og markedsforhold, og at det vil bety økt sårbarhet i det norske markedet. Bygging av utenlandskapasiteter vil få konsekvenser for det nasjonale kraftnettet. Derfor bør ikke private aktører slippe til. At regjeringspartiene har fått støtte hos Kristelig Folkeparti og Venstre for fortsatt kutt i tilskuddet til utjevning av nettariffer, er overraskende, og det vitner om et stortingsflertall med lave ambisjoner for distriktene. Kutt i utjevningen av nettariffer gir økte utgifter for husholdninger, jordbruk og, ikke minst, næringsliv. Det rammer særlig de delene av landet som har de absolutt høyeste kostnadene ved overføring og distribusjon av elektrisk kraft, på grunn av utfordrende naturgitte forhold og nærings- og bosettingsstruktur. Når en ser dette budsjettet i sin helhet og spesielt forslaget om å fjerne regionale utviklingsmidler og forslaget om å endre CO2-kompensasjonsordningen, som ville ha rammet industrien hvis det hadde fått flertall, er det vanskelig å se på budsjettet som spesielt distriktsvennlig. Det å beholde de mindre nettselskapene betyr mye for leveringssikkerheten for folk flest – i tillegg til at det gir lokale arbeidsplasser og lokal kunnskap. Hvis regjeringen har som mål å redusere antall nettselskaper, starter den i helt feil ende. Konsekvensen vil i første rekke ikke bli færre nettselskaper, men dyrere regninger for innbyggerne i distriktene.