Trine Skei Grande (Venstre), 2015-01-07:
Jeg vil også begynne med å takke Aftenposten, takke for at vi har redaksjoner som har både kapasitet og kompetanse til å grave fram sånne saker. Det er derfor vi trenger en fri og åpen presse med såpass mange ressurser i redaksjonene at sånne jobber blir gjort. Sjøl om jeg er enig med representanten Klinge i at dette ikke er noen god nyhet, er det at det faktisk er en nyhet, godt for det norske demokratiet og for måten vi styrer landet vårt på. Så vil jeg også takke statsråden for at han ville komme til Stortinget og redegjøre. Det tror jeg var lurt. Han ga en veldig grundig og god redegjørelse, som ikke var så alarmerende som nyhetsbildet kanskje var de første dagene, da hans institusjoner skulle svare. De avsløringene som kom, er veldig alvorlige. De er alvorlige for norsk politikk og norske interesser. De er også alvorlige for norsk næringsliv. Men alle mennesker som har et visst ansvar, eller som besitter informasjon som har stor verdi for andre, skal ikke være naive når det gjelder sin egen kommunikasjon. Det som kanskje var den største vekkeren for meg, var at gjennom den måten disse basestasjonene er organisert på, plukker man også opp informasjon fra alle de privatpersonene som aldri har bedt om å være offentlige, som aldri har fått mail fra sikkerhetsmyndighetene om hvordan de skal beskytte sin informasjon, og som blir tatt med i dragsuget. De privatpersonene som bare går forbi Stortinget eller forbi statsministerboligen, har lov til å være naive, de har lov til å kunne tenke at deres kommunikasjon ikke er interessant. Når vi ser den nye teknologiens stadig større inngripen i livet vårt og stadig større del av livet vårt, gir dette perspektiver om hva en kan samle av informasjon om enkeltborgere, noe som gjør at vi må tenke igjennom hvordan vi sikrer ikke bare norsk næringsliv og norsk politikk, men personvernet til alle norske borgere som går i våre gater. Jeg forstår at det ikke er mulig å si at dette skal være umulig. Målet for norsk politikk må mer være at det skal gjøres vanskelig. Det skal være skikkelig vanskelig å gjøre sånt, og det skal være lett å bli oppdaget når man prøver det. Og det må være klart hvem som har ansvaret for å oppdage det når det blir gjort. Så forutsetter jeg at ikke noen av dem er «våre». Med det mener jeg at vi har en klar domstolskontroll knyttet til den type overvåking av norske borgere, som også blir sjekket av EOS-utvalget. Gjennom den måten disse stasjonene var rigget på, samles det såpass mye tilleggsinformasjon at jeg har litt vanskelig for å se for meg en norsk domstol som hadde sagt ja til å samle all informasjon knyttet til Stortinget på vegne av den norske stat. Derfor er det viktig å sørge for at vi har kompetanse til å ta dem som utøver dette, og at vi også har et EOS-utvalg som har kompetanse til å gjøre det. Da må vi kanskje se på om vi har den kapasiteten innenfor teknologisk kompetanse på alle nivåer som vi trenger, og at vi har det i alle enhetene som skal ivareta dette. Med den store teknologiske utviklinga som skjer også internasjonalt – vi så at Aftenposten ikke brukte veldig avansert utstyr for å finne disse – må vi ha enheter hos oss som er på høyden, og som har prioriteringene sine klare når de skal avsløre dette. Representanten Leirstein snakket om miljøer med skadepotensial. Dette er vel ikke ren kriminalitetsbekjempelse. Noen av oss kan vel gjette oss til noen av miljøene med et visst skadepotensial på dette området, uten at det er den store avsløringa. Men det skal heller ikke være så lett å få det til. De med store ressurser og store muligheter skal også stå i fare for å bli avslørt av norske kontrollmyndigheter på dette området. Da må det være et tydelig ansvar når det gjelder hvem det er som skal gjøre den jobben. Det var vel det som bekymret oss etter medieuttalelsene de første dagene saken pågikk. For øvrig støtter Venstre at dette oversendes komiteen. Men vi håper også at statsråden bidrar til mest mulig åpenhet og mest mulig involvering av Stortinget i utviklinga av saken videre.