May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-28:
Jeg slutter meg til dem som har sagt at dette var på tide – det er 40 år siden sist vi behandlet en språkmelding i Norge. Norge er et lite språkområde, og det norske språket er under konstant press. Det er derfor behov for en offensiv språkpolitikk. Språket er bærebjelken i norsk samfunns- og kulturliv. Å beherske språk og tekst, skriftlig og muntlig, blir stadig viktigere i arbeidslivet og i demokratiet. SV vil peke på det verdifulle mangfoldet som ligger i å ha to norske skriftkulturer. Nynorsk og bokmål er formelt likestilt, men reelt sett har nynorsk likevel vanskeligere vilkår. Det er derfor særlig viktig å sikre nynorsk gode utviklingsmuligheter. Språkpolitikken skal også fremme det språklige mangfoldet. Det betyr at nynorsk blir mer reelt likestilt med bokmål, de samiske språkene blir styrket, språkene til nasjonale minoriteter blir vernet og norsk tegnspråk gis en annen og høyere status. I meldinga blir verdien av den nye språkrikdommen vi har fått takket være innvandringen de siste tiåra, understreket. Det å ta vare på det nordiske språkfellesskapet og styrke den fremmedspråklige kompetansen hos nordmenn flest er også viktige elementer i språkpolitikken. Språkpolitikken er altså et helhetlig og sektorovergripende politikkområde med kulturpolitisk forankring. Det betyr at Kultur- og kirkedepartementet skal ha et overordnet språkpolitisk fagansvar, samtidig som dette er et ansvar som strekker seg langt utover dette departementets ansvarsområder. Komiteen understreker hvor viktig det er at alle barn får tidlig og god språkstimulering, og at barn har gode språkferdigheter når de begynner på skolen. Barnehagene er spesielt viktige i denne sammenhengen. Komiteen viser videre til at kommunene har et viktig ansvar med tanke på å drive forebyggende arbeid med språk for barn og unge, også for dem som ikke går i barnehage. Språkmeldinga tar til orde for en allmenn språklov. Loven skal slå fast det norske språkets offisielle status som hovedspråk i Norge, og det skal også legges rammer for andre språk enn norsk. Meldinga anerkjenner norsk tegnspråk som fullverdig språk, og det overordnete ansvaret for tegnspråket blir forankret i språkloven. Dette er noe SV har arbeidet for i mange år, og vi er derfor svært fornøyd med at det endelig er på plass. Tegnspråk er et språk som er nødvendig for mange, det er et språk med mange nyanser. Det er derfor riktig og nødvendig at språket blir behandlet i den offisielle språkpolitikken. Det vil i tillegg komme på plass en egen tegnspråkkonsulent i Språkrådet, og fra nå av er det Språkrådet som får det formelle ansvaret for å utvikle tegnspråk. For de gruppene som bruker tegnspråk som dagligspråk, er dette en seier og en anerkjennelse. For oss andre er det en berikelse. Barn, unge og voksne som helt eller delvis mangler tale, har behov for alternative kommunikasjonsformer for å uttrykke seg og gjøre seg forstått. I Norge fins det nærmere 500 barn og unge under 20 år som verken har tale- eller tegnspråk som aktuell kommunikasjonsform. Under behandlinga av stortingsmeldinga om språk har komiteen valgt å rette søkelyset mot andre måter å kommunisere på for dem som har språklige funksjonshemninger, som enten kan være medfødt, eller som har oppstått gjennom sykdom eller skade seinere i livet. Mange med sykdommen cerebral parese, muskelsykdommer, autisme eller andre utviklingsmessige vansker har verken tale eller motorikk til å mestre tale- eller tegnspråk, men har ofte normal språkforståelse og akkurat de samme behov som alle andre for å kunne kommunisere. For mange av disse er alternativ eller supplerende kommunikasjon, ASK, det eneste alternativet. Vi i komiteen viser til at ny teknologi og faglig-pedagogisk utviklingsarbeid gjør det mulig å gi disse menneskene et verktøy til å kommunisere. For å kunne gi et helhetlig og likeverdig tilbud til denne gruppa er det behov for å samle kompetanse rundt det å stille diagnoser, utvikle pedagogiske og tekniske hjelpemidler samt drive skolering av støtteapparatet. Med denne språkmeldinga legger Regjeringa grunnlaget for en ny og offensiv språkpolitikk. Det overordnete målet er å sikre det norske språkets status og bruk på alle samfunnsområder, slik at det kan stå fram som et fullverdig språk.