Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2002-04-29:
Forslagsstillerne ønsker lovforbud mot reklame i lærebøker i grunnskolen og den videregående skolen. De begrunner dette med at tilbudet om slik finansiering er økende, og at det er viktig å sette grenser for kommersielt press. Under komitebehandlingen fremkommer det to ulike flertall. Først et flertall hvor alle partier er med, med unntak av representantene fra Fremskrittspartiet og representanten Jan Simonsen. Dette flertallet viser til at oppvekstmiljøet for barn og unge preges av en økende kommersialisering. Flertallet viser til en høringsuttalelse fra Foreldreutvalget for grunnskolen, som opplever at barn og unge samlet sett utsettes for et meget sterkt kommersielt press. Dette flertallet mener at barn og unge bør læres opp til å være bevisste og kritiske i forhold til reklame og annen kommersiell påvirkning, og det mener det er viktig å sette grenser for reklamepresset både i grunnskolen og i den videregående skolen. Det samme flertallet, med det samme unntaket, viser til betydningen av samarbeid mellom skole, foreninger, kulturliv og bedrifter, og viser spesifikt til at det er viktig å satse mer på elevbedrifter, partnerskapsavtaler og nær kontakt med bedrifter. Endelig viser det samme flertallet til Nyborg-utvalgets innstilling, som hadde tittelen «Oppvekst med prislapp?». De viser til at utvalget der foreslår at det lovfestes et forbud mot reklame i lærebøker og undervisningsmateriell i grunnskolen, og at et mindretall også ønsket det utvidet til å gjelde den videregående skolen. Så opptrer det også et annet flertall under komitebehandlingen av saken. Et flertall bestående av medlemmene fra Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti, Venstre og representanten Jan Simonsen, viser til budsjettmerknadene under kap. 223 Videregående opplæring vedrørende læremidler, og de viser til departementets henvisning til en helhetlig gjennomgang av støtteordningene fra Lånekassen til unge i ordinær videregående utdanning. Flertallet forutsetter at Regjeringen snarest følger opp dette arbeidet og fremmer nødvendige forslag. Samlet er tilrådingen fra komiteen at Dokument nr. 8:78 vedlegges protokollen. Det forekommer også andre merknader, og dem går jeg ut fra at de ulike representantene vil gjøre rede for. Jeg vil bruke noen minutter på å redegjøre for Fremskrittspartiets syn, som også har tilslutning fra representanten Jan Simonsen. Vi mener den ordningen som finnes innenfor dagens opplæringslov, og som også – gledelig, etter vår mening – er tydeliggjort i kommentarutgaven til loven, om at det ikke eksisterer forbud mot reklame i lærebøker og andre læremidler, er en god ordning, og vi ønsker at den kan videreføres. Vi kan ikke se at det er godtgjort at omfanget av bruk av reklame i lærebøker i grunnskole og videregående skole i Norge er sterkt økende. Vi kan ikke se at det er gode undersøkelser som kan dokumentere en omfattende bruk. Tvert imot har jeg det inntrykket, bl.a. fra skoledebatter – faktisk i den siste valgkampen – at dette er en ordning som er relativt ukjent ute i skolene, ukjent for elevene, bl.a. fordi muligheten faktisk aktivt motarbeides av skoleledelse og lærere som selv ikke bifaller en slik ordning. Vi ønsker den videreført. Vi har også i merknaden pekt på at vi ønsker, som de fleste vet, en annen struktur for skolesystemet vårt, en struktur med mye større frihet. Det skal være mye lettere å etablere skoler som andre enn det offentlige eier og driver, og vi vil også foreta noen strukturgrep når det gjelder finansiering, slik at pengene følger eleven. Da vil det også være helt naturlig at man bruker ulike metoder og ulike hjelpemidler for å finansiere læremidlene, og vi ser ikke at en fornuftig bruk av reklame i lærebøker, verken i grunnskolen eller i den videregående skolen, kan være noe stort problem – snarere en god mulighet for å skaffe seg gode læremidler.