Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-03-11:
Aller først vil jeg benytte anledningen til å takke Venstre for at de har fremmet representantforslaget om foreldrepermisjon. Det er uttrykk for et positivt engasjement for familiesaker, som vi også vet og har sett gjennom media den siste tiden at Senterpartiet deler. Det viser at her er det et fellesskap i sentrum for familien. Vi er alle opptatt av å bedre familiens kår, og det med barnets beste som utgangspunkt. Vi er opptatt av bedre foreldrepermisjon, men også av foreldrepermisjon til flere ved å gi selvstendig opptjeningsrett til fedrene og mer til dem som ikke følger arbeidslinjen og dermed mottar en engangsstøtte som bare utgjør en brøkdel av det andre mottar i støtte. Vi har en veldig god foreldrepermisjonsordning i Norge. Det skal vi være stolte av og takknemlige overfor våre forgjengere for. Den kan imidlertid bli enda bedre. Den bør komme flere til gode, og den bør utvikles videre i tråd med behovene vi ser i samfunnet. Kristelig Folkeparti ønsker en fleksibel foreldrepermisjon. Vi har programfestet at vår løsning er en fleksibel foreldrepermisjon på 68 uker, dvs. 16 måneder, og at disse kan tas ut fram til barnet fyller ti år. Vi mener foreldrene skal kunne fordele permisjonstiden fritt seg imellom, men at ti uker skal være forbeholdt hver av foreldrene. Jeg tar opp det forslaget som Kristelig Folkeparti har fremmet i innstillingen. Hensikten vår er å legge til rette for en bedre hverdag for barna ved at de skal få mer tid sammen med foreldrene sine. Vi vil også gjøre livet lettere for alle foreldre ved at det skal bli enklere å kombinere arbeidslivet og familielivet. Vi tror hverdagen kunne blitt mye enklere for mange dersom de hadde hatt mer permisjonstid å ta ut, f.eks. i forbindelse med skoleferier og langhelger. Akkurat hvordan familiene skal bruke den ekstra tiden, skal vi ikke legge oss opp i, poenget er mer tid til familien og at barna skal få vært mer sammen med foreldrene sine. Vi vet i dag at ettersom mange familier opplever samlivsbrudd, vil nettopp den fleksibiliteten som både Venstre og Kristelig Folkeparti her legger opp til, gjøre det enklere å få kabalen til å gå opp også etter samlivsbrudd, når samværet skal fordeles mellom foreldrene. Det er klart at dette koster penger, som det er vist til, men vi tror det er riktig å prioritere det. Det er tid sammen som virkelig er viktig. Og samfunnsøkonomisk er det viktig å legge til rette for og stimulere til at det kan fødes flere barn. Så litt om fars del av foreldrepermisjonen, siden det er blitt et tema i innstillingen. Kristelig Folkeparti synes det er svært positivt at fedre tar og får mer ansvar for egne barn. Fedres omsorgsdeltakelse i barnets første leveår er viktig for tidlig å etablere en god kontakt mellom far og barn. Fedrekvoten er spesielt viktig fordi kjønnsfordelingen i foreldrepermisjonen ofte setter standard for arbeidsfordelingen mellom foreldrene senere i samlivet. Økt fedreuttak av foreldrepermisjonen vil bidra til mer deling av omsorg for barna også når de blir større. Samtidig har vi sett at det statistisk synes å være en sammenheng mellom deling av omsorgsoppgaver og risiko for samlivsbrudd. Dessuten er bedre fordeling av permisjonsuttaket positivt for kvinners posisjon i arbeidslivet. Erfaringen viser at mild tvang er det som skal til for å endre kjønnstradisjonelle valg på dette området. Fedrekvoten har vist seg svært effektiv for å øke andelen fedre som tar ut foreldrepermisjon. Kristelig Folkeparti har gjentatte ganger fremmet forslag og bedt Regjeringen legge fram sak om at far på selvstendig grunnlag opparbeider seg rett til pappapermisjon, noe ikke alle har i dag. Til slutt vil jeg følge opp representanten Gjuls innlegg, der hun refererer til de utspillene som kom 8. mars omkring boka fra Simonsen og Yssen. Det er mange viktige diskusjoner som skal tas om fordeling av omsorg på hjemmebane også i årene framover, men nettopp for å oppnå det vi ønsker, at fedre skal komme mer på banen, er det viktig å snakke om det på en måte som ikke nedvurderer foreldrerollen; at det er en byrde som foreldrene må fordele seg imellom. Det er faktisk noe positivt. Vi ønsker fedrene på banen for å ta et større ansvar – som et privilegium som foreldrene skal fordele seg imellom, ikke som en byrde.