Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-06-11:
Representanten Syversen setter temaet trygghet på dagsordenen, og det er positivt. Debatten fører så med seg andre betraktninger som jeg kort skal kommentere. For det første har Venstre tidligere fremmet et grunnlovsforslag om lokalt selvstyre. Det står vi fast på. Det vil ha konsekvenser for voteringen over en serie forslag som er fremmet både i komiteen og av representanten Syversen i dag. Jeg synes det er helt rett at vi lokalt kan ha politisk strid, konkurranse og debatt om hvordan vi bruker dette selvstyret på en klok og bra måte. Dernest synes jeg det er positivt at representanten har tatt opp temaet forholdet mellom politi og andre gode krefter i samfunnet for å forebygge vold og bekjempe vold når den finner sted. Noe av det har Stortinget diskutert tidligere, f.eks. i forbindelse med St.meld. nr. 42 for 2004-2005, Politiets rolle og oppgaver. Men jeg har noen korte kommentarer: For det første tror jeg at de forslagene som er fremmet om å holde trykk på det som ble tatt opp i politirollemeldingen om at det er viktig å stimulere og heie på utviklingen i politiet, og at man måler det som skjer i politiet, også på en annen måte enn å telle oppklaringsprosenter, det er et nødvendig initiativ fra Stortinget, for jeg tror ikke slikt kommer av seg selv. Jeg har en viss erfaring for å si det. Venstre kommer derfor til å stemme for forslag nr. 2, som handler om dette, og som er tatt opp av Høyre og Fremskrittspartiet. Vi kommer også til å stemme for forslag nr. 1, om nærværende politi, rett og slett fordi det gir et trykk på to punkter: For det første er det størrelsen på politibudsjettet, hvor vi til liks med Kristelig Folkepartis representant, som hadde ordet her i stad, har funnet grunn til å styrke dette i revidert nasjonalbudsjett. Vi ser også positivt på at Regjeringen har gjort det, både for Oslos vedkommende og for andre steder. Jeg vil i den sammenhengen gjerne si at det er svært viktig at man får skapt en debatt om hva som gir trygghet og posisjon i politiet for å utøve det vi kan kalle for gatearbeid. Det gir ofte stor status i politiet å bli spesialist inne på et kontor og etterforske, mens feltarbeiderne i dette liv – det være seg i den ene eller den andre yrkesgruppe – ikke alltid verdsettes like mye. Det er svært viktig i politiet, og jeg opplever at forslag nr. 1 rett og slett går til kjernen av det. Forslag nr. 8 går også ut på trygghet, nemlig å rekruttere minoriteter. Jeg er enig med representanten Syversen i at selv om det har vært jobbet bevisst når det gjelder dette i mange år, og selv om det er en viss gledelig utvikling nå, er det bare å holde trykket – ikke som noen kritikk om at de som jobber nå, ikke jobber, men fordi det bare er sikkert og systematisk arbeid som gir resultat på det området. Det er også tatt opp et forslag fra mindretallet i komiteen om å ha et enda sterkere trykk på raskere saksbehandling i domstolene ved det vi kan kalle for en mer aktiv prosessledelse. Det er et godt forslag, et viktig forslag. Dette vedtas ikke ved regler, det må skapes en kultur. Jeg vet, og representanter i justiskomiteen vet, at det er lagt ned arbeid for å få det til. Å stimulere den utviklingen videre er bra. Det har også vært holdt norske møter med forsvarere og representanter for aktoratet ved domstoler, og alle har vært enige om at dette er fullt mulig, bare man skaper kulturen. Vi vet fra mange domstoler at man har fått resultater. Oslo tingrett har fått gode resultater, men det er også mange andre steder man kan lete etter og se på disse spørsmålene. Venstre kommer til å stemme for ett av de mange Kristelig Folkeparti-forslag som er lagt fram i dag. Det gjelder spørsmålet om å lovfeste provokasjon. Venstre har tidligere tatt opp at det er riktig å gjøre det. Det er svært viktig at det ikke er en ulovfestet politimetode, men at den er lovfestet – av hensyn både til kriminalitetsbekjempelsen og til dem som skal utøve jobben. Rent avslutningsvis vil jeg gjerne vende tilbake til et punkt jeg var ved underveis, om at det ikke gir høy nok status i politiet å være kjent i et lokalmiljø på gata. Kanskje gir det bedre status på små steder rundt omkring i Norge, kanskje bedre status i andre byer enn Oslo – men det gir ikke høy status i Oslo. Alle de som kjenner politiets arbeid i denne byen, vet at det å tenke systematisk omkring hva en kan gjøre med dette – både gjennom rekruttering, gjennom karriereveier og gjennom lønnssystemer – er viktig. Vi klarer å belønne feltarbeidere som programmerer i databransjen, for vi skjønner at det er viktig. Etter hvert har vi skjønt at det er viktig å ta vare på gode feltarbeidere innenfor sosialt arbeid og barnevern. Selv om det ikke har fått så mange praktiske utslag, snakker vi i hvert fall litt om det. For lærernes del er vi bevisst på det og prøver helt klart å gjøre noe, og mange partier i salen fremmer forslag om dette. Men når vi kommer til denne viktige delen av politiets arbeid, er det mye tystnad. Jeg føler – basert mye på tidligere erfaring, men også på nylig innhentet erfaring – at det er riktig å holde trykk på dette. Jeg takker representanten Syversen for at han, som mange andre, skaper en arena. Jeg vil også si at denne hovedstaden er en bra by, som det ble sagt i åpningen av debatten her. Det er grunn til å ta på alvor det som er galt, men også grunn til å glede seg over det som er bra. Det er grunn til å hedre alle dem som gjør en kjempeinnsats, ikke minst i politiet, for å skape trygghet. Det er mange som jobber mye, selv om de ofte er for få, men de som gjør jobben, er bra.