trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Regjeringen har foreslått å statliggjøre skatteinnkrevingen. Det er ikke et nytt forslag. Det har vært utredet flere ganger tidligere, men man har valgt å ikke gå videre med det, bl.a. fordi den kommunale skatteinnkrevingen er så effektiv som den er – faktisk med høyere innkrevingsprosent enn det staten har klart å oppnå. Så er det også sånn at mange kommuner er opptatt av at de kommunale kemnerne er veldig viktige for å kunne ha god lokal økonomistyring. Jeg har lyst til å lese høyt for representanten Meling et brev fra finansbyråd i Oslo, Eirik Lae Solberg, til finanskomiteen i bystyret, hvor han bl.a. skriver: «Kemnerkontorets kompetanse er viktig også i andre sammenhenger enn skatteoppkrevingen.» Han peker på at man er avhengig av samarbeid med Kemnerkontoret for å få et godt grunnlag for å utarbeide skatteanslagene og følge opp disse gjennom året. Så han skriver helt tydelig at han ønsker å holde Kemnerkontoret samlet som en kommunal etat. Mener representanten Meling at hennes partifelle, finansbyråden Eirik Lae Solberg, tar feil?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
Jeg tar opp forslagene nr. 6–9, på vegne av SV, og vi vil støtte forslagene nr. 1 og 2, fra Arbeiderpartiet.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
Kemnerne oppgir selv at deres nærhet til skyldnerne, muligheten for å være fleksible og inngå løsninger med skyldnerne, gjør det mulig å kreve inn og få inn mer penger enn det staten klarer. Jeg er helt enig med representanten Meling i å ville ha en så effektiv forvaltning av staten og det offentliges ressurser som mulig, men når vi vet at innkrevingsprosenten i staten er om lag 99,4 pst. og i kommunene 99,8 pst., er det snakk om store verdier som potensielt kan gå tapt som følge av forslaget fra regjeringen. Er ikke representanten Meling enig i at en mest mulig effektiv forvaltning av fellesskapets ressurser også innebærer å gi ansvar til lokaldemokratiet vårt, med de fordeler det fører med seg?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
Den samlede skattleggingen av eiendom og kapital er høyere i mange land enn i Norge, men likevel insisterer både representanten Limi og andre representanter fra Fremskrittspartiet og Høyre på å omtale formuesskatten som særnorsk. I det ligger argumentet om at man må senke eller fjerne formuesskatten sånn at man er konkurransedyktig internasjonalt. Men så er det jo sånn at alle land har sine skattesystemer, og de aller fleste skatter og avgifter vi har i Norge, kan kalles særnorske. Veldig store gevinster ligger også i det skattesystemet vi har i Norge, sammenlignet med mange andre land. Kan representanten Limi nevne noen eksempler på særnorske skatter og avgifter som han synes det er greit at Norge har, og der det er bra at Norge har et høyere skatte- og avgiftsnivå enn andre land, eller skal vi alltid ligge nederst i skattekonkurransen og vinne over andre land på den måten?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
Jeg skal bare kort gjøre representanten oppmerksom på at utslippene fra transportsektoren gikk ned med om lag 250 000 tonn i 2012 – bare så det er sagt. Men det var ikke det jeg hadde tenkt å si. Jeg hadde ganske enkelt tenkt å gratulere Venstre med veldig godt gjennomslag når det gjelder hybridbiler. Det er en god miljøseier som kommer miljøet og norske bilister til gode.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
Etter finanskrisen foreslo Finanskriseutvalget en bedre beskatning av finansnæringen. Det er fordi en dårlig regulert finansnæring fører til en skjev økonomi, og det kan føre oss ut i nye kriser. De utredet flere modeller for det, og det er gode modeller som Finansdepartementet jobbet mye med i løpet av den rød-grønne regjeringstiden, men som også er omtalt i årets statsbudsjett. Det innebærer også at næringslivet vil behandles mer rettferdig i Norge. Det vil gi nye avskrivingsmuligheter for næringslivet på anslagsvis opp til 2 mrd. kr, f.eks. Det er innført et lignende system i Danmark, og der melder den danske sentralbanken om at kostnaden ikke har blitt påført privatkundene. Det brukes likevel vanligvis som argument fra høyresiden mot å innføre denne avgiften. Det synes jeg er rart, all den tid regjeringen selv i nasjonalbudsjettet skriver at de legger til grunn at en slik avgift ikke ville ført til økte kostnader for enkeltpersoner.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
Dette er ikke et spørsmål om hastverk, det er et spørsmål om hva noen av de klokeste hodene i landet anbefaler oss å gjøre for å unngå en ny finanskrise og oppnå en mer rettferdig beskatning av næringslivet i Norge. Det er ingen grunn til at finansnæringen skal ha mye bedre rammevilkår enn alle de bedriftene her i landet som skaper materielle verdier. Dette er en modell som Finansdepartementet jobbet med i forrige periode, og som helt garantert ville vært klar til å innføres om SV satt i regjering nå. Så det har jeg ikke dårlig samvittighet for. Det er et betydelig utredningsarbeid – som representanten Holthe sa – også knyttet til avgifter som regjeringen plutselig har bestemt seg for å innføre, f.eks. plastposeavgiften.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
I dag er det sånn at utbytteskatten er et resultat av skattesatsene på alminnelig inntekt, så når vi foreslår at den og selskapsskatten skal noe ned, følger utbytteskatten etter. Men jeg ville ikke feiret for tidlig. Vi i SV ønsket ganske enkelt ikke å finne på en ny måte å skattlegge utbytte på tre uker før Scheel-utvalget kom med sin innstilling. De har et glitrende forslag til hvordan man kan sørge for at utbyttebeskatningen følger skattenivået på inntekt, som vi i SV kommer til å støtte, og så får vi se om de borgerlige partiene også kommer til å gjøre det. Vi har den høyeste effektive marginalskatt på inntekt i vårt forslag til budsjett, på 60 pst.. Det er ikke særlig høyt. Det er lavere enn det både Danmark og Sverige inntil nylig hadde. Og det gir ikke en beskatning på over halvparten av inntekten, som representanten Rotevatn sa, det gir en gjennomsnittsbeskatning på i overkant av 40 pst. Det synes jeg er helt rimelig hvis man tjener mer enn 1,5 mill. kr. Vi bruker heller pengene på å kutte skatten til folk flest, sånn at vi f.eks. har rom til å innføre nye miljøavgifter, som gjør Norge grønnere.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
Jeg er langt på vei enig i representanten Hanssons siste svar til representanten Rotevatn. SV deler i stor grad oppfatningene til Rasmus Hansson og Miljøpartiet De Grønne i store deler av skatte- og avgiftspolitikken. Det var et godt innlegg. Jeg vil bare invitere til litt nyansering rundt begreper, for det f.eks. den tidligere omtalte OECD-rapporten viste oss i forrige uke, var at et samfunn med mindre forskjeller og et mer omfordelende skattesystem også fører til mer vekst. Og det er jo en vekst som ikke nødvendigvis er av det onde. Er ikke representanten Hansson enig i at det er hva veksten brukes til, som er poenget her? For det er jo slik at også med de skatteendringene Miljøpartiet De Grønne foreslår, får brede lag av befolkningen mer å rutte med, akkurat som SV også foreslår. Det vil gi en vekst, men spørsmålet må være hva man bruker det overskuddet på: om det er mer forurensende forbruk, eller om det mer klimavennlige liv og flere klimatiltak.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
Takk for godt svar fra representanten Hansson. Idet han snakket om bærekraft, hørte vi «O helga natt» klinge fra Vandrehallen, og det var et godt tegn! Jeg er igjen enig i mye av det representanten Hansson sier, men jeg kjenner meg ikke helt igjen i at SV ikke har en næringspositiv skatte-, avgifts- og klimapolitikk. Vi er f.eks. det eneste partiet som foreslår å senke selskapsskatten med 1 prosentpoeng, mot å fjerne en rekke skattefordeler for oljebransjen, for å flytte skattlegging fra fastlandet og grønne næringer og ut til oljeindustrien. Mitt spørsmål til representanten Hansson er: Kan vi her og nå enes om å forme en allianse i de framtidige forhandlingene i kjølvannet av Scheel-utvalget, der mange av de andre partiene vil være mest opptatt av å delta i skattekappløp i Europa, men der vi kan alliere oss og arbeide for et mer rettferdig, omfordelende og ikke minst klimavennlig skattesystem?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
Det er jo viden kjent at SV i sitt alternative statsbudsjett foreslår større skattekutt til folk flest enn det Fremskrittspartiet tar seg råd til. Et vanlig svar fra representanter fra Fremskrittspartiet den siste tiden har vært at SV øker miljøavgiftene så mye at folk flest går i null. Det er feil, så jeg skal ta med meg finansministeren på et lite eksempel. La oss ta en helt gjennomsnittlig familie med to voksne som hver tjener mellom 400 000 og 450 000 kr. De har gjeld på huset, de har to barn, de har to biler siden de bor et sted uten tilstrekkelig kollektivdekning, og de har et gjennomsnittlig forbruk av strøm, drivstoff og flyreiser. Dette er en familie som med SVs samlede skatte- og avgiftsopplegg går 3 800 kr i pluss. Hvis man dobler bilbruken deres, går de fortsatt 2 000 kr i pluss. Hvordan føles det for finansministeren å være finansminister for Fremskrittspartiet når selv SV foreslår større lettelser i skatter og avgifter for folk flest?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Eg tek med dette opp forslaga frå Venstre i innstillinga.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Arbeidarpartiet tviheld på skattenivået frå 2004 og meiner det er det perfekte. Det har vore styrande for Arbeidarpartiet si tenking i skattepolitikken i ti år. Det hindrar fornuftige skattegrep, fordi fornuftige skattegrep då må kompenserast med anten skatteskjerpingar eller skattelettar for at det perfekte nivået skal halde fram med å vere perfekt. Det er ein merkeleg form for konservatisme. Ei anna merkeleg form for konservatisme er at det berre er organiserte som er medlemmer i ei hovudsamanslutning, som skal få skattefrådrag for fagforeiningskontingenten, ifølgje Arbeidarpartiet. Arbeidarpartiet føreslår at 120 000 organiserte arbeidarar som i dag får frådrag, til neste år skal miste det frådraget og dermed få ei skatteskjerping på 1 000 kr. Er det dette Arbeidarpartiet kallar eit sosialt og rettferdig skattesystem – meir til dei store og mindre til dei små?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Senterpartiet hevdar i det alternative statsbudsjettet sitt at dei gjev lettar i skatt til sjølvstendig næringsdrivande. Går vi budsjettet litt nærmare etter i saumane, er Senterpartiet sin definisjon av sjølvstendig næringsdrivande bønder og fiskarar – punktum. Det er desse gruppene som får lettar i Senterpartiet sitt budsjett, ikkje dei andre sjølvstendig næringsdrivande. I dette høvet har eg nokre spørsmål til Senterpartiet om gode forslag for å hjelpe sjølvstendig næringsdrivande som Venstre føreslår, og som Senterpartiet finn det klokt å stemme imot. Så spørsmålet mitt er for det første: Kvifor er Senterpartiet imot å innføre eit minstefrådrag til sjølvstendig næringsdrivande, slik som Venstre føreslår, og som bønder og fiskarar i realiteten allereie har? For det andre: Kvifor er Senterpartiet imot å betre skattereglane for sparing til eigen pensjon for sjølvstendig næringsdrivande?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
For det første er det verdt å merke seg at det budsjettet vi no vedtek, vil for første gong føre til at utsleppa frå transportsektoren går ned. Det bør også representantar frå dei raud-grøne partia leggje seg på minne, og reflektere litt over kva det seier om politikken som vart ført før. Venstre har store forventningar til den gjennomgangen vi no skal ha av bil- og drivstoffavgifter med dei andre borgarlege partia. Også her er det noko delt syn mellom partia på kva som er den gode innretninga. Venstre er for at vi skal bruke ein kombinasjon av pisk og gulrot i så måte. I budsjettforslaget vi no vedtek, har vi valt hovudsakleg å bruke gulrot: gjort det betydeleg meir lønsamt for folk som ønskjer å køyre «plug-in»-hybridar, å gjere det, fjerna avgift på biodiesel og til saman gjort ei omlegging i retning av grøn bilisme, som veldig, veldig mange er glade for, ikkje minst alle dei som bur i delar av landet der kollektivtrafikk ikkje er eit godt alternativ. Det er eit godt førstesteg, men vi har store forventningar til fortsetjinga.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Vi får takke for dei gratulasjonane, og så får eg vel replisere at blant dei delane i SVs budsjett eg har sansen for, er definitivt miljøpolitikken noko av det som det kunne vore verdt å ta ein nærmare titt på. Det er ikkje noka hemmelegheit at ein del av partia i denne salen er einige om mykje når det gjeld akkurat dette. For Venstre sin del er vi fornøgde med dei miljøgjennomslaga vi har fått i diskusjonane med regjeringspartia og Kristeleg Folkeparti. Og så trur eg nok både eg og representanten Serigstad Valen er einige i at den gjennomgangen vi no skal ha av bilpolitikken og drivstoffavgiftene, bør føre til at det blir endå meir lønsamt i køyre miljøvenlege bilar. Det er ein viktig del av arbeidet med å få ned klimautsleppa i Noreg. Det som kom fram på toppmøtet i Sør-Amerika førre veke og i helga, tilseier at no er det tida for at vi nasjonalt tek endå større grep for å få ein ambisiøs avtale i Paris neste år.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Eg synest det er interessant at både SV og Arbeidarpartiet har begynt å vise så mykje til OECD. Dei har mange interessante anbefalingar til Noreg, bl.a. om sjukelønspolitikk. Men det var ikkje det eg hadde tenkt å spørje om. Eg synest det er interessant at SV er det partiet som føreslår den lågaste satsen på bedriftsskattlegging i 2015, og at dei er dei einaste som – så vidt eg skjøner – føreslår lettar i skattlegginga av utbyte. Eg synest også det er interessant at SV no føreslår å auke miljøavgiftene betydeleg. Kort summert opp er det ganske mange interessante grep i SV sitt skatte- og avgiftsopplegg, og Venstre er einig i ein del av dei. Mitt spørsmål er om SV har nokon prinsipielle syn på kor mykje av ei lønsinntekt ein skal kunne betale i skatt. I SV sitt alternative budsjett er den høgaste effektive marginale skattesatsen nær 60 pst. Det er over 10 pst. meir enn noko anna parti føreslår. Synest SV at det er prinsipielt rett at over halvparten av løna skal kunne skattleggjast? Kva slags konsekvensar trur SV at det vil ha for lønsdanninga og ikkje minst for norsk konkurransekraft, all den tid erfaring viser at auka skatt ofte blir følgd av krav om auka løn for å kompensere for lågare kjøpekraft?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Venstre deler Miljøpartiet Dei Grøne sine ambisjonar på vegner av miljøet og planeten vår og behovet for handling for å få ned klimagassutsleppa. Men vi skil nok lag på ein del av verkemidla. Og eg lèt meg forundre litt over at representanten Hansson bruker så mykje tid på å argumentere mot vekst i seg sjølv. Grøn vekst bør jo vere målet, ikkje nullvekst, eller jamvel negativ vekst. Eg meiner også at vi i våre eigne nærområde, i f.eks. EU, dei siste tjue åra har sett gode eksempel på at ein har fått ned klimautsleppa betrakteleg, samtidig som ein har auka veksten. Ein har fått fleire ut av fattigdom og meir velstand for fleire folk. Mitt spørsmål til representanten Hansson er: Når det gjeld dei landa i Europa som dessverre dei siste åra har «lukkast» med å redusere veksten, jamvel fått nullvekst og negativ vekst, Hellas, Spania og Italia, korleis tenkjer representanten Hansson at vilkåra er for å drive ambisiøs klima- og miljøpolitikk i slike land?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Eit av forslaga frå regjeringa som det vart ein del støy rundt, var forslaget om å auke den avgiftsfrie importgrensa til 500 kr. Etter budsjettforliket, som var i tråd med Venstre sitt forslag til budsjett, nemleg ein auke til 350 kr, har det vore ganske stille. Venstre er sjølvsagt glad for at vi har fått gjennomslag for vårt primære forslag, men det inneheldt to element til. Det første var ei evaluering av konsekvensane av å auke frå 200 kr til 350 kr før ein eventuelt aukar ytterlegare. Det andre var å etablere ei nettløysing under Skattedirektoratet, slik at forbrukarar kan utføre fortolling og innbetaling av moms sjølve og unngå å betale 140 kr ekstra i gebyr gjennom f.eks. Posten. Er desse to forslaga noko som finansministeren også vil sjå nærmare på?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Kampen for å seie opp EØS-avtalen var overraskande nok hovudtema for innlegget til representanten Lundteigen. Eg skal ikkje polemisere med Lundteigen om det utover å slå fast at vi nok er djupt ueinige, både om analysen og om forslag til løysing. Men det eg vil spørje representanten Lundteigen om, er noko eg har lurt på ganske lenge. Det er: Dersom ein no ser for seg at Noreg går ut av EØS-avtalen, korleis ser Senterpartiet for seg at arbeidsinnvandring til Noreg frå EU-landa skal vere regulert? Er det f.eks. tilstrekkeleg, dersom ein tysk snikkar får seg jobb i Noreg, at han har tilbod om jobb? Er det tilstrekkeleg for å få lov til å kome hit, eller vil Senterpartiet setje ytterlegare vilkår for kven som skal få lov til å kome til Noreg og jobbe frå dei europeiske landa? For det er jo ikkje slik at ein handelsavtale vil dekkje spørsmålet om arbeidsinnvandring. Det er eit anna spørsmål, og der har eg ikkje sett at Senterpartiet har kome med så mange svar i den offentlege debatten foreløpig.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Eg er klår over at Fafo ikkje tilrår å gå inn for ein statleg minstelønssats, men vi viste til det argumentet dei peika på for korleis det kan ha positive sider også. No har for så vidt heller ikkje Venstre føreslått at vi skal ha det, men vi har bedt om ei utgreiing, nettopp for å få meir kunnskap om korleis det vil påverke den norske lønsdanninga, og korleis det kan hjelpe mot sosial dumping, som vi diskuterer her i dag. Det var ein kunnskap som Arbeidarpartiet ikkje ønskte, og dermed stemte imot. Så vil eg leggje til at ein del av dei hjarteskjerande eksempla som representanten Heggelund viste til i innlegget sitt, om folk som tente luseløn, er per se ikkje ulovleg i Noreg. Det synest Venstre er problematisk, og vi er framleis overraska over at andre parti i denne salen ikkje deler den bekymringa.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Takk til representanten Lundteigen for eit godt spørsmål. Svaret er at det vil vi ikkje. Eg trur nok representanten er kjend med at Venstre i denne salen gjentekne gonger har teke til orde for eit meir liberalt regime både for arbeidsinnvandrarar og, ikkje minst, for asylsøkjarar utanfor EU som ønskjer å kome til Noreg, og at vi også ved gjentekne høve har teke til orde for at det er fornuftig å jobbe for meir frihandel i verda – også utanfor EU-området. Det at ein inn mot EØS har relativt høge murar – etter mitt syn for høge murar – mot både menneske og varer, er på ingen måte eit argument for at ein skal gjeninnføre den typen murar innanfor EU, mellom EU-landa. Det synest eg er ein usedvanleg dårleg idé. Eg registrerer at Europa-utgreiinga, som regjeringa til representanten Lundteigen bad om, konkluderer på nøyaktig same måte som eg.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Ja, Venstre ser definitivt at det er viktig. Så til fagforeiningsfrådraget: Det er ikkje rett at Venstre har føreslått å fjerne det, men vi har i veldig, veldig mange år meint at det bør liggje på same nivå som det gjorde i 2005. Det gjer det også i vårt alternative budsjett. Så registrerer eg at utvalet som regjeringa til representanten Bergstø sette ned, Scheel-utvalet, anbefaler at vi fjernar heile fagforeiningsfrådraget ut frå eit syn om at ein bør ha eit flatare skattesystem med færre frådrag. Det er sjølvsagt interessant. Det vil vi sikkert diskutere vidare, og den diskusjonen skal Venstre vere med i. Det eg synest er spesielt, og det angår for så vidt ikkje SV, er: I debatten tidlegare i dag stilte eg Arbeidarpartiet spørsmål om kvifor dei meiner at fagforeiningsfrådraget berre skal gjelde for dei som er med i ei hovudsamanslutning, og dermed vil frata 120 000 organiserte arbeidstakarar det skattefrådraget. Eg fekk dessverre ikkje noko godt svar.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Eg vil rett og slett stille det same spørsmålet til representanten Gjerstad som eg stilte til representanten Lundteigen, for også frå SV si side blir det snakka mykje om kor uheldig det er med den frie bevegelsen av menneske innanfor EØS-området, men eg høyrer lite om alternativet.Er det slik at SV ønskjer like strenge reglar for å kome til Noreg og jobbe for svenskar som dei vi i dag har for argentinarar og amerikanarar? Deler SV det synet eg synest eg høyrde at Lundteigen fronta, at det for det første må vere snakk om ein fulltidsjobb ein skal ha, og for det andre at det må vere eit såkalla behov for arbeidskrafta di? Korleis skal svenske, danske, tyske og franske naboar av oss kome seg til Noreg for å jobbe med SV sin føretrekte modell?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Eg skal ikkje dra ut debatten, men eg føler at det siste innlegget frå representanten Lundteigen – om måten innvandrarar blir peikte på som ei gruppe som er svært problematisk når det gjeld sysselsetjing og arbeidsdeltaking i Noreg – ikkje kan stå uimotsagt. For det første: Dersom norske innvandrarar var eit eige land, ville det landet hatt ein av dei høgste sysselsetjingsgradane i verda. For det andre gjev det veldig lite meining å snakke om innvandrarar som omgrep i denne samanhengen, fordi det er så enormt stor forskjell på sysselsetjingsgraden mellom ulike innvandrargrupper. Dersom vi ser på det som representanten Lundteigen har vore oppteken av i denne debatten, EØS-innvandrarane, har jo dei høgare grad av sysselsetjing enn etniske nordmenn, noko som ikkje er spesielt overraskande med tanke på at det er snakk om arbeidsinnvandrarar. Dersom ein skulle gjort noko målretta for ikkje å få ein lågare sysselsetjingsgrad i innvandrargruppa, burde representanten Lundteigen heller ta til orde for å stramme inn asylinstituttet eller ta imot færre kvoteflyktningar. Det er jo mange i dei gruppene som dessverre ikkje i like stor grad er sysselsette, av ganske naturlege årsakar. Det handlar om manglande utdanning, krigstraume og andre alvorlege spørsmål. Eg har ikkje oppfatta – heldigvis – at Senterpartiet, verken i denne debatten eller i andre debattar, har teke til orde for å ta imot færre asylantar og færre flyktningar i Noreg. Men det eg har oppfatta, er at dei vil ta imot færre av dei som har høg sysselsetjingsgrad: arbeidsinnvandrarane frå vårt nærområde. Eg kan love at dersom den politikken vart gjennomført, skulle ein sett på sysselsetjingsgraden blant norske innvandrarar.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-12-15:
Eg vil peike på ei grunnleggjande logisk svikt i resonnementet til representanten Lundteigen. Representanten svarar meg med å seie at det er viktig å seie det, liberalisten Rotevatn treng å høyre det. Det eg høyrer, er at representanten Lundteigen er bekymra for sysselsetjinga blant innvandrarar i Noreg, og svaret hans er å ha dårlegare tilgang for dei innvandrargruppene som har den høgaste delen sysselsette. Det heng ikkje saman, og eg er usikker på kven som treng å høyre det. Så bruker både representanten Lundteigen og representanten Kolberg det å vere liberal som eit slags skjellsord frå talarstolen. Til det vil eg seie at dersom det å vere liberal er å gå fram i høve til fakta, dersom det å vere liberal er å ønskje velkommen til Noreg dei som ønskjer å jobbe, dersom det å vere liberal er å ta imot menneske som er på flukt – sjølv om det kan påverke sysselsetjingsstatistikken – då er eg stolt av å vere liberal.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Jeg vil takke utenriksministeren for det jeg synes var et godt svar. Jeg deler mange av hans betraktninger. Han viser til hvor alvorlig situasjonen er i hele regionen, ikke minst for det libanesiske folk. Det er underkommunisert i den internasjonale debatten hvor stor del av byrden med konflikter i Midtøsten, Libanon tar på seg. Det har de gjort i Israel–Palestina-konflikten i tiår ved selv å være i konflikt samtidig som de har tatt imot hundretusenvis av palestinske flyktninger. Nå er dette også det landet som er mest berørt av krigen i Syria, både med flyktninger internt og ved at man flytter krigen til Libanon. Samtidig er dette et land med stor intern uro, og vi skal huske på at det er ikke mange år siden Libanon selv var under bombeangrep fra Israel. Jeg synes det er bra at utenriksministeren redegjør for hvordan Norge har bidratt humanitært, bl.a. var vi et av de første landene som bidro til flergiverfondet. Det var en viktig og god start, men det trengs å bli gjort mer, for samtidig som flyktningkatastrofen nå er helt ute av alle proporsjoner, ser vi at mange av FN-organisasjonene som skal ta imot disse, ligger med brukket rygg og ber verden om mer hjelp. Mitt spørsmål til utenriksministeren er også om han kan si mer om hvordan vi hjelper flyktningene når de er ute av krigen. De har ingen utsikter til å vende hjem, så hvordan sikrer vi dem en framtid? De har kommet seg ut av krig, men hvordan gir vi dem også et håp om en framtid? Til slutt: Jeg ville gjerne likt å høre utenriksministeren redegjøre mer for hvordan de arbeider med de palestinske flyktningene, som igjen har kommet i skyggen av de store flyktningkatastrofene i Midtøsten. Disse palestinske flyktningene har bodd i tiår i Libanon uten rettigheter. Hvordan sikrer vi at de får rettigheter – både de palestinske flyktningene som har vært i Libanon i mange år, også de palestinske flyktningene som nå kommer inn fra Syria? Den gruppen som nå kommer fra Syria – palestinere i Syria – er den mest marginaliserte gruppen av syriske flyktninger. Nå er det blitt sånn at mange av disse flyktningene velger å bli i Syria, for for dem er det bedre å være i krigen i Syria enn å komme til nabolandene, fordi situasjonen i flyktningleirene er så uholdbar.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Jeg vil benytte anledningen til å takke for en god debatt og for mange gode innlegg. Dette viser jo viktigheten av å ha politisk debatt rundt Libanon. Stortinget kommer sikkert i løpet av det neste året til flere ganger å diskutere ISIL/IS sin framferd i Irak og Syria, men det er her også Libanon må inn i bildet. Det er nesten like viktig å bufre opp der det kan gå galt, som å hjelpe til der det allerede går galt. Jeg synes Sverre Myrli holdt et godt innlegg nå til slutt. Han snakket om at Norge har historie for å stille opp for Libanon, og at dersom det kommer en forespørsel om å stille opp for UNIFIL, bør vi gjøre det på nytt. Christian Tybring-Gjedde argumenterte nærmest for at 1 000 – eller 2 000 – flyktninger var en stor trussel mot den norske velferdsstat. Vel, det argumentet står seg jo enda bedre hvis vi snakker om en million flyktninger, som faktisk er det som Libanon tar imot! Så når han er bekymret for 1 000, 2 000, 3 000 – eller 5 000, for den saks skyld – ja, da kan vi bare tenke oss hvilken byrde Libanon tar på seg. Det er sant, som det er blitt sagt av flere: Det er rett og slett fullt, det er ikke lenger noen steder å være på flukt, grensene stenges, nå stenges det for dem som trenger det aller mest. Da må vi gjøre mer. Da bør utenriksministeren engasjere seg på europeisk plan for å få sine kolleger til å gjøre en større innsats, og så må vi gjøre en større innsats selv her hjemme. Jeg synes det er bra at budsjettforliket gjør det mulig å ta imot 500 flyktninger til, men i det store bildet utgjør jo ikke dette den enorme forskjellen. Skal vi gjøre en forskjell, så må vi jo ta imot dem som trenger det aller mest. Derfor syntes jeg det var galt da det sto i den nye regjeringserklæringen at det var integreringshensynet som skulle vektlegges når vi skulle ta imot flyktninger. Nei, når vi tar imot 500, 1 000, 1 500, så bør vi ta imot dem som trenger det aller mest. Det er på den måten vi virkelig kan gjøre en forskjell og ta en del av byrden for Libanon og nabolandene. Det går mot jul, og jeg vil benytte anledningen til å ønske utenriksministeren riktig god jul, jeg tror det er siste gang han er i Stortinget før jul. Men først og fremst går jo tankene til alle dem som går en iskald vinter i møte, de syriske flyktningene i Libanon, de palestinske flyktningene i Libanon som går en kald julefeiring, men ikke minst et fryktelig tungt år i møte. I går tente vi tre lys i adventsstaken, og så sa vi: «Tre lys skal flamme for alle som må slåss. For rettferd og for frihet. De trenger hjelp fra oss.» I går tente jeg tre lys for Syrias flyktninger i Libanon.
Børge Brende (Høyre), 2014-12-15:
Det var i utgangspunktet en krevende situasjon i Libanon, også før Syria endte i en krigs- og konfliktsituasjon. Vi vet at det er sterke motsetningsforhold mellom ulike grupperinger, men man har de senere årene greid å håndtere dette. Men i en situasjon hvor Syria har gått fra å være et mellominntektsland for fire år siden til å bli en humanitær katastrofe, og hvor – som interpellanten var inne på – Hizbollah og viktige deler av den sjiamuslimske befolkningen i Libanon støtter opp om Assad, og resten av befolkningen ikke gjør det, har det oppstått ganske store interne konflikter. Hizbollah deltar nå aktivt med soldater som kjemper på Assads side i Syria; det er flere tusen som befinner seg i Damaskus, og nå også i området mot Aleppo. Det som er helt avgjørende i årene fremover, er at vi fortsetter å trappe opp den internasjonale støtten og solidariteten til Libanon. De humanitære behovene er enorme. Et område som jeg ønsker at vi i Norge skal gjøre mer innenfor, er bl.a. dette med utdanning. Stortinget har nå vedtatt et forslag fra regjeringen om at vi skal trappe opp utdanningssatsingen med 640 mill. kr til neste år. Vi mener at vi i ytterligere grad skal gjøre mer innenfor programmet «No Lost Generation» for flyktningbarn som har kommet til Libanon. Mange av dem står i en situasjon hvor de ikke har tilgang på skole. Vi samarbeider nært med Gordon Brown, som er FNs generalsekretærs spesialutsending for utdanning, ikke minst når det gjelder Libanon. Vi vil fortsette å støtte opp om flergiverfondet. Det ser veldig mørkt ut for de flyktningene som nå er i Libanon, men vi må bidra til at deres liv blir bedre enn hva det er i dag, gjennom den støtten som jeg redegjorde for, og gjennom ulike FN-organisasjoner. Når det gjelder palestinerne og palestinske flyktninger, er deres situasjon vanskelig. Vi vet at mange palestinere som har ønsket å flykte fra Syria, ikke kommer seg ut, og vi ser også at kontrollen ved grensene til Jordan og til Libanon nå er strammet til. Når det gjelder situasjonen for palestinske flyktninger som har befunnet seg i hundretusentall i Libanon i altfor mange år, har vi et nært samarbeid med FNs organisasjon UNRWA. Lederen for UNRWA, Pierre Krähenbühl, var på besøk i Norge for en ukes tid siden, og vi diskuterte hvordan vi kan støtte opp om hans arbeid og hans visjoner for UNRWA.
Børge Brende (Høyre), 2014-12-15:
Jeg vil igjen takke interpellanten for å ta opp et viktig spørsmål, kanskje det alvorligste spørsmålet vi står overfor i vår tid, nemlig krisen som borgerkrigen i Syria har skapt – ekstremisme, terrorisme, den verste flyktningkatastrofen i nyere tid. Det skal ikke være noen tvil om at Norge skal fortsette å stille opp. Vi skal være ledende når det gjelder å bidra humanitært, og når det gjelder utvikling i dette området. Vi er en av de største giverne, og vi har nå økt vår kapasitet til å bidra humanitært. Den kapasiteten vi har hatt i 2014, har vært god, men vi får større kapasitet gjennom økningen bl.a. i det humanitære budsjettet for 2015. Vi hadde jo ikke tilsvarende økning i 2014, i det budsjettet jeg har forholdt meg til, i inneværende år. Så mener jeg at den satsingen vi vil få til gjennom utdanning, betyr veldig mye i denne regionen, ikke minst i Libanon, Tyrkia og Jordan. Vi må påse at det ikke vokser opp en generasjon med barn som ikke går på skole i dette området – uten utdanning, ingen fremtid. Det er viktigere enn noen gang å støtte opp om Staffan de Mistura, som er FNs spesialutsending til Syria, for å skape grunnlag for en politisk enighet. Genève 1 og Genève 2 må gjennomføres, og det er initiativer nå fra både EUs, USAs og Russlands side, og i regionen, som kan tyde på at det iallfall er en viss dialog med basis i: Hvilke typer politiske løsninger kan man se for seg i tiden fremover, slik at man får faset ut al-Assad, får et nytt styre i Syria basert på den moderate opposisjonen – og på Genève 1 og 2? Det må være utgangspunktet for kampen mot ISIL i Syria. Norge skal gjøre mer fremover, også innenfor flyktningområdet. Vi kan motta 1 500 flyktninger etter den budsjettenigheten som nå kom i stand. Norge er, i absolutte tall, et av de landene i Europa som mottar flest kvoteflyktninger gjennom Høykommissæren for flyktninger. Både i absolutte tall og i forhold til folketallet er vi et av de landene som tar imot flest – det hører også med i dette bildet – i tillegg til det vi gjør på det humanitære området.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Representanten Hagesæter sa i sitt innlegg at regjeringen gjør sitt ytterste for å avhjelpe situasjonen i Syria. I inneværende år foreslo den sittende regjeringen færre tusen kvoteflyktninger enn regjeringen Stoltenberg. Etter forhandlinger i Stortinget ble man presset til å øke med 500. I revidert nasjonalbudsjett foreslo Arbeiderpartiet en Syria-milliard som skulle gå både til å øke flyktningmottaket i Norge og til å avhjelpe i nærsituasjonen. Det stemte regjeringspartiene imot. Anmodningsvedtaket i Stortinget er etter vår oppfatning ikke fulgt opp. Regjeringen valgte å si nei til anmodningen om å ta imot disse 123 syrerne vi tar imot i dag. I forslaget til statsbudsjett for 2015 foreslår regjeringen å videreføre dagens nivå, men blir igjen – heldigvis – presset av Venstre og Kristelig Folkeparti til å øke den kvoten med 500. Mitt spørsmål til statsråden er: Gjør regjeringen egentlig sitt ytterste? Er dette det beste dere kan få til?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Det var et svar, men ikke et svar jeg har behov for å takke for. Det er litt spesielt å høre statsråden kritisere Arbeiderpartiet for å prioritere situasjonen i Syria når opplegget for inneværende år faktisk handler om å ta fra den ordinære kvoten og prioritere 500 av dem fra andre områder, til Syria. Det er greit når regjeringen gjør det, men ikke når Arbeiderpartiet gjør det – en litt spesiell holdning. Statsråden brukte også sitt innlegg på å framheve rosen Norge får fra FNs høykommissær for flyktninger, men dr. Woodman, som er senior helseoffiser for FNs høykommissær for flyktninger, kaller avslaget Norge ga med tanke på å ta imot de 123, for skammelig. I beste fall er det mulig å nyansere rosen fra FN. Argumentet for ikke å ta imot de 123 flyktningene var knyttet til at kommunene ikke kunne ta imot dem. Da blir spørsmålet til statsråden: Hvor mange kommuner spurte de egentlig om å ta imot en ekstraordinær kvote med flyktninger? Hva gjorde de egentlig for å forsikre seg om at det ikke var kapasitet?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Bare for å være sikker på at jeg har forstått dette riktig: Da har jeg forstått det slik at regjeringen gjør sitt ytterste, og at vi nå har fått avklart ambisjonsnivået når det gjelder Syria. Det framgår av statsrådens første svar, det er i hvert fall det jeg har oppfattet. Det andre som jeg har oppfattet, er at når det gjelder de 123 flyktningene hvor man var nødt til å avslå og si nei til anmodningen fra FNs høykommissær for flyktninger – i den verste humanitære krisen etter annen verdenskrig, som også regjeringspartienes representanter har vært oppe her og beskrevet – valgte man ikke å forsikre seg spesielt om hvorvidt det var en kapasitet der eller ikke, man baserte seg på en antakelse om at det som var sagt tidligere, faktisk var holdbart. Spørsmålet til statsråden er: Har jeg oppfattet dette korrekt?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Retningslinjene for uttak av flyktninger gir grunnlag for å gjøre noen prioriteringer. Men mitt poeng i mitt innlegg var om det gir mulighet for den type uttak som er gjort. Så er det allikevel sånn at Norge har hatt en tradisjon for og en politisk vilje til å ha nær dialog med Høykommissæren for flyktninger, og i praksis har fulgt de anmodningene som har kommet fra Høykommissæren. Man har ikke overprøvd dem. Det er det som var hovedpoenget her. Dette er jo et politisk valg. Så kan det godt være sånn at regjeringen sitter og bestemmer hvilke flyktninger som skal komme til Norge eller ikke. Men det er et politisk valg hvorvidt man ønsker å overprøve en sånn anmodning. Det er jo ikke sånn at Høykommissæren for flyktninger vasser i antall plasser for kvoteflyktninger. Tvert imot er det en stor mangel på det – det er en stor krise, som vi ikke klarer å løse. Da velger Norge ikke å samarbeide med Høykommissæren på den måten vi har gjort før. Det er et politisk skifte. Så har jeg lyst til å gi ros til representanter fra Kristelig Folkeparti, som har gjort noen viktige avklaringer her. La meg for det første gjøre det klart at vi er veldig glad for at Kristelig Folkeparti sammen med Venstre har klart å presse regjeringen til å øke antallet kvoteflyktninger – og ikke minst til å reise debatten om hvor viktige kvoteflyktningene er. Jeg er også veldig glad for representanten Toskedals avklaring av disse retningslinjene – som er fra 2010, og som tydeligvis ikke er gode nok lenger, de skal revideres – og at det for Kristelig Folkeparti ikke vil være akseptabelt at medisinske hensyn skal være en sånn type sorteringsgrunn. Det er en viktig avklaring. Jeg ønsker Kristelig Folkeparti all lykke på veien, og hvis vi kan bistå i det arbeidet, gjør vi gjerne det. Jeg tviler kanskje på at vi blir invitert til forhandlingsbordet. Så håpet representanten Bekkevold at diskusjonen om ansvarsfordeling i Europa ikke blir glemt. Det kan jeg forsikre om. Vi skal følge opp det. Vi har tatt sånne initiativ også da vi satt i regjering. Dessverre nådde vi ikke fram da. Men det er grunnlag for å holde denne poteten varm, sammen med flere andre diskusjoner vi er nødt til å ta i denne salen. Migrasjon og flyktninger i verden er ikke et problem som er avtagende; det er et økende problem. Det skjer også i våre nærområder. Vi har store utfordringer med å håndtere bosettingssituasjonen i Norge. Det må vi fortsette å løse. Vi må også diskutere hvordan Europa skal håndtere tilstrømninger til sine grenser, med alle de tragediene det medfører, ikke minst hvordan vi fordeler ansvaret. Det skal vi følge opp, og vi inviterer selvfølgelig alle parter til å være med i en dugnad for at Norge skal ta sin rettmessige plass i det arbeidet.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Libanon er et interessant land, som mange nordmenn kjenner godt eller i alle fall har hørt mye om. Hovedgrunnen til det er at over 20 000 nordmenn tjenestegjorde i den FN-ledede UNIFIL-styrken i Libanon, hovedsakelig over en tjueårsperiode fra 1978 til 1998. Ja, i perioder var faktisk Norge det landet som bidro med flest mannskaper til UNIFIL, på det meste opp mot 900. 21 nordmenn omkom under tjeneste i UNIFIL. Et så langt internasjonalt engasjement setter spor. Mange knyttet varige vennskap, og mange av dem som tjenestegjorde, reiser fortsatt til Libanon. Vi har alle hørt historier om at det fortsatt kan høres norske fraser i libanesiske landsbyer. Norge gikk inn i Libanon i 1978 for å bidra til fred i Libanon, og dermed også i regionen som sådan. For Libanon har en helt spesiell rolle og posisjon i regionen, noe både interpellanten og utenriksministeren presist tok opp. Norge bør ikke glemme Libanon med det lange engasjementet vi har hatt i landet, og særlig ikke nå som landet har nye, store utfordringer. Libanon, som ikke er større enn Aust-Agder fylke i utstrekning, er et lappeteppe av ulike etniske og religiøse grupper. De fleste er arabere, både muslimer og kristne, en ganske stor armensk minoritet, mange etiopiere, flere hundre tusen palestinske flyktninger og nå altså nesten et ufattelig antall flyktninger fra Syria. Siden Libanons selvstendighet for drøyt 70 år siden har landet vært satt på mange prøver, så også i dag med det enorme flyktningproblemet. Jeg har registrert at fra enkelte hold i Libanon den siste tida er spørsmålet om internasjonal bistand til å vokte landets grenser tatt opp. Også spørsmålet om en styrking av UNIFIL har jeg registrert er tatt opp. Dersom det kommer forespørsel om økt internasjonal bistand gjennom UNIFIL eller på andre måter, håper jeg Norge vil være positive til det. Norge bør ikke glemme Libanon.
Siri A. Meling (Høyre), 2014-12-15:
Denne regjeringen er opptatt av at vi skal bruke ressursene på en mest mulig effektiv måte og kreve inn skattene på en mest mulig effektiv måte. Nå er jo denne saken om statliggjøring av kemnerfunksjonen sendt på høring, og vi avventer selvfølgelig de innspillene som kommer i denne høringsrunden. Men det er klart at utgangspunktet er at en ser at en gjennom å endre litt på strukturen, kan gjøre arbeidet vel så effektivt, men bruke mindre ressurser. Det tenker vi er fornuftig med hensyn til en god forvaltning av skattebetalernes penger.
Siri A. Meling (Høyre), 2014-12-15:
Som jeg sa i mitt forrige svar, er vi fra Høyres og regjeringens side opptatt av å forvalte ressurser på en mest mulig effektiv måte. Det å statliggjøre kemnerfunksjonen, det å bygge opp noen kompetansemiljøer regionalt rundt omkring i landet for å få dette til, gjør at vi kan spare en del penger, og ikke minst kan det frigjøre en del arbeidskraft som i dag brukes fra de ulike kommunene. Nå er denne saken sendt på høring, og regjeringen vil selvfølgelig avvente de innspillene som kommer i høringsrunden. Men utgangspunktet er å forvalte ressursene på best mulig måte og samtidig sørge for at vi har en effektiv innkreving av skattekronene.
Siri A. Meling (Høyre), 2014-12-15:
Jeg har lyst til å si at både Høyre og Bondevik II-regjeringen, for ti år tilbake, gjorde noe Slagsvold Vedums eget parti og den rød-grønne regjeringen ikke klarte på langt nær i samme grad, og det var å flytte ut statlige arbeidsplasser rundt omkring i landet. Det er klart at vi ønsker å ta hele landet i bruk, men vi ønsker også å bruke skattebetalernes penger på en mest mulig effektiv måte, og vi ønsker å bruke kommunale ressurser på en mest mulig effektiv måte. Kan vi her frigjøre både penger og menneskelige ressurser til andre, viktige oppgaver, tenker jeg at det kan være en fornuftig innfallsvinkel til den høringsprosessen som nå skal pågå for å se på endringer når det gjelder kemnerfunksjonen i Norge.
Siri A. Meling (Høyre), 2014-12-15:
Jeg er enig i at vi må få til en mest mulig effektiv forvaltning. Det er klart at det med nærhet kan være et poeng, men hvis representanten ser på den skatteinnkrevingen som foregår f.eks. i Oslo, er jo Oslo en veldig stor by, hvor det er mange mennesker og mange ulike bydeler, og allikevel fungerer det godt. Om en har regionale kontorer som tar seg av dette, tror jeg nok at vi vil kunne se vel så gode resultater av skatteinnkrevingen, samtidig som vi bruker mindre penger og mindre menneskelige ressurser for å få dette til. Det tenker jeg at vi alle må være opptatt av: å få samfunnet vårt til å fungere så effektivt som mulig, slik at vi får mest mulig igjen for skattekronene våre.
Siri A. Meling (Høyre), 2014-12-15:
For Høyre er det viktig å arbeide for et lavere skatte- og avgiftsnivå for å gjøre Norge mer robust til å møte fremtidens utfordringer, ikke minst i en omstillingsperiode, hvor vekstimpulsen fra oljesektoren forventes å bli svakere fremover. Arbeiderpartiets svar er skatteskjerpelser og avgiftsøkninger, noe som gir en økt belastning for næringslivet. Er det ikke da slik at Arbeiderpartiet i realiteten er en brems for de endringer som vi må gjøre for å sikre fremtidens velferd? Er det ikke sånn at skatte- og avgiftsopplegget til Arbeiderpartiet for 2015 tar oss i feil retning istedenfor å løse de langsiktige utfordringene for landet vårt?
Siri A. Meling (Høyre), 2014-12-15:
Jeg stemte også feil.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-15:
Forrige uke var jeg i Valdres, på Fagernes, i presidentens valgdistrikt, og der var en meget engasjert forsamling. Blant annet gikk de i demonstrasjonstog for å beholde sitt eget fengsel – det er jo artig – og de hadde til og med laget en egen sang for fengselet. Men i tillegg til fengselet ville de beholde skattekontoret og var svært opptatt av at de hadde laget et fellesskattekontor for hele Valdresregionen – det var rundt 20 kompetansearbeidsplasser som betydde mye for hele regionen. Hvorfor har Høyre varslet at man ønsker å statliggjøre de arbeidsplassene, når man vet at det kommer til å sette så mange lokalmiljøer – og de arbeidsplassene som de har i sine lokalmiljøer – i fare?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-15:
Det er i dag ca. 44 000 statlige arbeidsplasser i Oslo. Det er den byen som får mest hjelp og vekstkraft gjennom lokalisering av statlige arbeidsplasser, uten sidestykke. En del av helhetstankegangen er at man også skal ha statlige arbeidsplasser rundt omkring i landet. Når man ser på skatteinnkrevingen, ser man at den kommunale skatteinnkrevingen er den mest effektive. Når vi ser alle ringvirkningene, at den er mest effektiv – og Høyre selv har sagt at en ønsker å tilføre nye oppgaver til kommunene, og at man skal gjennomføre en reform etterpå, når de får nye oppgaver – hvorfor starter man da med å ta fra kommunene en velfungerende funksjon?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-15:
Vi har hørt mye nytale fra Fremskrittspartiet det siste året, og i statsbudsjettet for i år var det bl.a. det at man skulle begynne å kreve inn bompenger smartere. I fjor var det smart å avskaffe bompenger, i år er det smartere innkreving. Da Fremskrittspartiet ble opprettet, var det et parti for sterk nedsettelse av skatter og avgifter, nå er det for indeksregulering av bensinprisen, som er den store seieren – den ble ikke indeksregulert. Det er helt tydelig nye slagord. Men jeg har et spørsmål til Limi om noe jeg synes er veldig overraskende at Fremskrittspartiet blir med på: Hvorfor stemmer Fremskrittspartiet i dag for at alle landets pendlere skal få en skatteskjerpelse på 110 mill. kr?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-15:
I Scheel-utvalgets rapport er det mange ulike grep. Ett av grepene er at man ønsker å fjerne pendlerfradraget. Det kommer samtidig med forliket her i Stortinget, der man reduserte pendlerfradraget og påførte pendlerne en skatteskjerpelse på 110 mill. kr. Hva synes Fremskrittspartiet om forslaget om å fjerne pendlerfradraget, som ligger i Scheel-utvalget?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-15:
Først vil jeg si at Kristelig Folkeparti fikk til flere gode ting på frivillig sektor – det er bra. Jeg synes det er litt synd at man ikke klarte f.eks. å videreføre en ordning med at noen frivillige organisasjoner kunne ha kontor hos Fylkesmannen, men jeg håper det kommer nye runder der man kan være litt mer raus enn man klarte å få til i denne runden. Jeg skal i replikken ta fram et område der Fremskrittspartiet fikk mer gjennomslag enn Kristelig Folkeparti. Det er sånn det er i disse replikkordskiftene. I Kristelig Folkepartis alternative budsjett står det at man ønsker å øke avgiftene på både tobakk og alkohol, og man er veldig skeptisk til økte taxfree-kvoter. Det er jeg helt enig i. Men når vi ser på forliket, har man ikke gjort noe med taxfree-kvotene, og alkohol- og tobakksavgiftene ble beholdt helt urørt. Jeg gir Syversen en mulighet nå til å si hvordan Kristelig Folkeparti kan klare å skjerpe den alkoholpolitiske profilen til dagens regime.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-15:
Det aller viktigste for norsk skogindustri og skognæring de siste årene er at kronekursen har falt. Det er det desidert viktigste. For alle oss som har eksportert tømmer det siste året, har det vært veldig bra – og vi skulle ha ventet litt til, for nå har kronekursen falt enda mer, og det er kjempeviktig for norsk skognæring. Skogpolitikken til regjeringen har egentlig vært litt skuffende på mange områder. Man har satset mindre på innovasjon og utvikling av nye produkter, man har økt bare litt, symbolsk, på skogsbilveier – det er nesten bare symbolpolitikk. Men i budsjettforliket med Kristelig Folkeparti og Venstre skjedde det ett veldig viktig grep, som Heidi Nordby Lunde nå løfter fram. Det er at man gir avgiftsfritak for biodiesel, og det var et forslag som også vi var for i vårt forslag, for nå har man EUs bærekraftkriterier på plass, som gjør at man kan få en god industri basert på en bærekraftig utvikling av biodiesel. Vi synes det er et godt grep, og vi støtter det grepet.