Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-06-04:
I forrige periode fremmet jeg, sammen med representanten Dagfinn Høybråten, representanten Laila Dåvøy og representanten Åse Gunhild Woie Duesund, forslag om endringer av § 95 a i Grunnloven, vern av liv. Jeg ønsker i dette innlegget å gå litt inn i realiteten av dette forslaget fordi Kristelig Folkeparti løfter denne saken, til tross for den enigheten som er i kontroll- og konstitusjonskomiteen om også å komme tilbake til disse sakene i neste periode. Det synes å være bred enighet om at respekt for liv og menneskeverd er grunnleggende verdier i vårt samfunn. Med det utgangspunktet kan det synes litt paradoksalt at flertallet avviser å grunnlovfeste retten til liv, for retten til liv er jo den mest grunnleggende av alle menneskerettigheter. Hva ville da være mer naturlig enn at denne retten ble en del av grunnloven vår? Som menneske har vi en egenverdi, nettopp i kraft av å være et menneske. Ingen av oss har gjort oss fortjent til denne, den er gitt oss. Med mitt syn på mennesket, på samfunnet og på naturen er dette perspektivet helt grunnleggende. Dagens grunnlovsforslag fra Kristelig Folkeparti berører den mest fundamentale rettigheten av dem alle – retten til liv. Alle andre rettigheter avhenger av denne. Kanskje er det nettopp dette perspektivet – det at vi snakker om den mest grunnleggende rettighet – som gjør denne debatten så viktig. Utgangspunktet for Kristelig Folkepartis politikk er at alt menneskeliv har samme uendelige verdi. Dagens forslag dreier seg om retten til liv i alle livets faser – fra starten, ved unnfangelse, til en naturlig død. For oss starter livet ved unnfangelsen, allerede da blir alt dannet som siden blir det mennesket som vokser, som utvikler seg, og som til slutt en dag skal dø. Det er det samme individet som i alle livets faser har krav på å bli møtt med respekt og verdighet. Med en lovfestet rett i Grunnloven vil vi også med tydelighet vise vårt syn på mennesket. Som politiker er jeg verdiorientert og ikke systemorientert. Jeg er derfor opptatt av at det ikke må skje noen instrumentalisering av mennesket, da jeg finner en slik tankegang problematisk i forhold til selve menneskeverdet. Med dagens rivende utvikling innen bioteknologi mener jeg det er nødvendig å drøfte, reflektere, ja, kanskje stoppe litt opp og tenke over menneskets stilling. Vi må ikke bare se muligheten som bioteknologien gir oss, men også ta inn over oss den skjøre linjen som er mellom etikk og teknikk. Med dagens sterke betoning av retten til liv vil selve livet stå sterkere i møte med teknologien. Grensen mellom når et barn som fødes for tidlig, kan leve opp, og når det ikke har mulighet til det, blir stadig mindre. Ja, den siste tids debatt om senaborter der aborterte fostre blir lagt bort for å dø, mens man i naborommet prøver å redde et barn på omtrent samme alder, har vist dette med all tydelighet. Dette er et dagsaktuelt eksempel, men også debatten rundt livshjelp er et eksempel på at det dreier seg om menneskeverdet. Kristelig Folkeparti ønsker et samfunn med plass til alle. Det er et samfunn der alle mennesker har samme verdi, samme menneskeverd. Menneskeverdet er ikke betinget av kjønn, hvor vi kommer fra, vår alder, vår seksuelle legning eller funksjonsdyktighet. Menneskeverdet gjelder oss alle. En grunnlovfesting av retten til liv ville understreket menneskeverdets betydning i enda sterkere grad enn det er i dag. Kanskje det nettopp er det vi trenger i et samfunn som går raskere og raskere framover.