Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2009-05-27:
Stortinget tok inn i sin forretningsorden for en del år siden mindretallsrettigheter for et mindretall på en tredjedel i Stortingets kontroll- og konstitusjonskomité. Det var første gang, og der har man også en del erfaringer med dette. Jeg er veldig glad for at det ble gjort, og at det heldigvis har vært bred enighet, samstemt oppfatning, i Stortinget om at det særlig i kontrollarbeidet med den utøvende makt, regjeringen, må være slik at mindretallet kan ha rettigheter. For hvis vi har en flertallsregjering og et flertall av regjeringspartiene i kontroll- og konstitusjonskomiteen, vil jo all kontrollvirksomhet kunne stoppes av regjeringspartiene. Her er det altså enstemmighet blant alle partier om at det er et godt og fornuftig system at vi skal kunne utøve kontrollvirksomhet overfor en regjering selv om det er en flertallsregjering. På enkelte andre områder er da spørsmålet dukket opp, særlig etter initiativ fra Høyres stortingsgruppe, om man skulle utvide dette f.eks. til en del andre saksområder. Fremskrittspartiets gruppe og jeg er kommet til at det vil være fornuftig på enkelte andre områder, selvsagt uten at man skal kunne fatte noen vedtak, annet enn at det er i saksforberedelser og prosessene mindretallet skal ha spesielle rettigheter. Avgjørelsen i stortingssalen er det selvsagt flertallet som skal fatte, og det er ingen som har snakket om noen mindretallsrettigheter i Stortinget når det gjelder å avgjøre saker. Der er jeg helt enig med stortingspresident Thorbjørn Jagland. Men i prosessen og virksomheten i Stortinget mener jeg det bør være flere steder hvor vi med hell kan gi et mindretall noen rettigheter. Erfaringen i denne fireårsperioden, hvor vi har hatt en flertallsregjering, tilsier også det, fordi det har vært situasjoner hvor flertallet i forskjellige komiteer har brukt sin makt til å hindre offentlige høringer i forbindelse med saksområder som det har vært stor interesse for, og da er det selve prosessen som har vært hindret. En del av vårt demokrati bygger på stor grad av offentlighet og åpenhet, slik at velgerne, som er suverene – slik stortingspresident Thorbjørn Jagland også nevnte – skal vite om hva som foregår, og vite om de ulike partienes standpunkter. Det er jo i realiteten forutsetningen for å få et godt demokrati og et valgresultat basert på innsikt. Når man da fra flertallspartier kan hindre f.eks. komitéhøringer som mange utenfor dette huset ønsker seg, og som alle partier som ikke er i regjering, altså et stort mindretall, ønsker seg, kan det være et middel til å hindre offentlig oppmerksomhet omkring en sak. Det er en av grunnene til at vi går inn for at komitéhøringer skal kunne kreves i alle komiteer i saksforberedelsene til stortingsinnstillinger av en tredjedel av medlemmene. Vi synes også at en tredjedel av Stortinget skal kunne kreve et ekstraordinært møte hvis det skulle være nødvendig. Vi har også tatt opp en del forslag, både alene og sammen med andre partier. Jeg vil vise til innstillingen istedenfor å gå inn i hvert enkelt saksområde. Jeg tillater meg da på vegne av Inge Lønning, Ola T. Lånke og meg selv å ta opp forslagene nr. 1–4, videre forslag nr. 5, fra Inge Lønning og meg selv, forslag nr. 6, fra Ola T. Lånke og meg selv, og på vegne av meg selv forslagene nr. 7–10, bortsett fra forslag nr. 9, som ikke tas opp, for det er nemlig identisk med forslag nr. 5.