Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Tidligere i denne debatten har saksordføreren, og nå nylig statsråden, gått grundig gjennom det som er de ulike sider av Aker-saken. Min tilnærming i denne debatten vil først og fremst være knyttet til de politiske sider ved saken. Sjelden, om noen gang, har det vel i Stortinget blitt fremmet mistillit mot en statsråd med en så sprikende begrunnelse som vi opplever her i dag. I realiteten er det vanskelig i det hele tatt å se at det foreligger en saklig begrunnelse for opposisjonens forslag. Høyre mener, som det har kommet fram tidligere i debatten også, at statsråden har gjort for lite – hun burde aktivt ha hentet inn mer informasjon fra Aker Solutions. Ingen næringsminister kan gå på spørrerunde blant selskapene man er medeier i. Det er et opplagt og åpenbart ansvar for administrasjonen og styrelederen å gi eierne tilstrekkelig og relevant informasjon, og til riktig tid. Det har altså ikke skjedd i dette tilfellet. Jeg synes det er verdt å merke seg at Aker og Aker Solutions fant det nødvendig å gjennomføre flere juridiske vurderinger av hvorvidt det var nødvendig å legge saken fram for sine eiere, altså i generalforsamling. Jeg synes også det er verdt å merke seg at tidligere næringsminister Sponheim i debatten her i dag har bekreftet at det er helt vanlig og normalt at selskapet ved sin ledelse har løpende, god og nær kontakt med Næringsdepartementet – i selskaper der Næringsdepartementet er en betydelig eier. Slik vi kan forstå det ut fra denne debatten, er den vanlige måten å kommunisere på gjennom direkte kontakt med departementet. Dette er det verdt å merke seg, for akkurat spørsmålet om eierkommunikasjon har jo etter hvert blitt sentralt i denne saken. I dag tidlig registrerte jeg gjennom media at Høyres representant i kontrollkomiteen, representanten Foss, uttalte at han forventet en avklaring av Regjeringens eierskapspolitikk gjennom denne debatten og denne saken. Det er i så fall enda en ny begrunnelse for selve mistilliten, hvis det er slik at Høyre nå reiser mistillitsforslag for å få en generell debatt om eierskap. Det bekrefter i så fall antakelsen om at Høyre, og kanskje det meste av opposisjonen, ser denne anledningen som en anledning til omkamp om eierskap. Jeg må si at etter å ha hørt både Venstres innlegg her i dag, ved Sponheim, og Kristelig Folkepartis innlegg, ved Lånke, synes jeg det blir tydeligere og tydeligere at man egentlig går tilbake til det som var en sak som man var imot den gangen staten gikk inn i Aker. Det ble også i debatten i dag sagt at det den gangen ble tvunget gjennom i Stortinget. Jeg vet ikke hvordan man definerer tvang overfor Stortinget når det var et stort flertall – ikke et knepent flertall – som i 2007 gikk inn for at staten skulle gå inn som eier i Aker. På den annen side har Fremskrittspartiet ment at statsråden helst burde holdt seg i ro og ikke reagert da vi mente at transaksjonen burde vært forelagt eierne i generalforsamling. I dag er det jo slik at Fremskrittspartiet i denne debatten faktisk sår tvil om hvorvidt det i det hele tatt var nødvendig å legge disse transaksjonene fram for en generalforsamling. Summen av dette er at det er ganske sprikende begrunnelser, men likevel klarer man å sy det sammen til et mistillitsforslag. Min konklusjon er at det er en politisk markering mer enn en saklig realitet som ligger til grunn. Det er ikke slik at vi har en statsråd som har forbrutt seg mot lover, som har latt være å følge opp vedtak fattet av Stortinget, eller som har forsømt sin informasjonsplikt. Her har man – på litt ulikt grunnlag – kommet fram til at det er kritikkverdig embetsførsel som man vil begrunne mistilliten med. Høyre fyrte av noen voldsomme salver da saken kom opp rundt påsketider. Begrep som korrupsjon ble brukt, og riksrett ble nevnt. Med en slik voldsom og høylytt kritikk måtte det nesten ende med et mistillitsforslag, til tross for at man har en sprikende og uklar begrunnelse. Så kan man selvfølgelig spørre seg om dette mistillitsforslaget er et uttrykk for at opposisjonen er klar til å ta over regjeringsmakt, eller i det minste at de står for en felles eierskapspolitikk. Svaret på disse spørsmålene er åpenbart: Nei. Jeg er helt enig med dem som sier at man skal ta mistillit på alvor. Mistillit er et alvorlig redskap å ta i bruk for Stortinget. Det er også derfor min vurdering at når det gjøres, skal det ha en klar, tydelig og god begrunnelse. Det har ikke dagens forslag. La meg avslutningsvis gjøre det klart: Statsråd Sylvia Brustad har vår fulle tillit. Det var riktig å påpeke at transaksjonene mellom nærstående selskap i Aker-systemet skulle vært forelagt eierne. Og det var riktig å be om en uavhengig verdivurdering. Hadde statsråden ikke reagert slik, kunne det vært grunnlag for kritikk. Vi mener således at det mistillitsforslaget som foreligger i dag, savner en klar og god begrunnelse, og det er åpenbart for oss at vi vil avvise dette forslaget.