trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-04-16:
Først av alt vil jeg gi honnør til interpellanten som tar opp en problemstilling som jeg tror vi alle sammen kan kjenne oss igjen i. Veldig ofte blir dette en debatt i skjæringspunktet mellom matsikkerhet, det som har med sunn fornuft og det å ta vare på ressursene å gjøre. Der kommer vi inn på det som har med holdbarhetsdato å gjøre. Flere av oss som sitter i denne salen, er også småbarnsforeldre, og som representanten Storberget var inne på: Hvor tidlig skal man gå i gang for å prøve å påvirke disse tingene? Jeg tror man må i gang tidligere. Jeg tror faktisk at det gjennom hele oppveksten, fra barnehage og oppover, er svært viktig å fokusere nettopp på mat og hvordan vi bruker maten. Men det må gjelde alle ledd. Det er klart at vi som forbrukere har et ansvar. Hvorvidt man skal åpne pakker for å kjenne om de lukter godt eller ikke; hvis det var bare det man skulle se på, ville aldri noen spise gammelost i det hele tatt. Det kan også være andre ting man skal vurdere. Det første vi som myndigheter må vurdere, er nettopp det som har med holdbarhetsdatoen å gjøre. Det er ikke så lenge siden man endret holdbarhetsdatoen på bl.a. egg. Holdbarheten var mye lengre før enn det den er i dag. Så kan man diskutere hva som er bakgrunnen for at man fikk den endringen knyttet til holdbarhetsdatoen. Jeg tror det er på tide at man nettopp ser på en del av disse tingene, at kanskje holdbarheten er betydelig lengre enn det som praktiseres knyttet til regelverk som vi blir pålagt. Vi må også se på hele matvarekjeden, også produsenten og tilvirkeren, for å få totaliteten i det. Det er ikke så lenge siden vi i media hørte om egg og destruksjon av egg – at man hadde overproduksjon. Det er i hvert fall et område man må fokusere på. Det er ikke destruksjon man skal utføre i så henseende, man må sørge for at disse produktene kommer ut til forbrukeren i form av mat. Jeg tror man må se på hele verdikjeden her, hvordan man kan bli bedre og få bedre opplysninger. Det som har med holdbarhetsdato å gjøre, er helt åpenbart en nøkkelfaktor. Jeg synes også statsråden i sitt innlegg påpekte mange gode tiltak, særlig det med fordelingen fra bl.a. produsenter, Mathallen og distribusjonskanalen som skal etableres til høsten. Dette er veldig bra tiltak nettopp for å se hvordan man kan bruke disse tingene. Jeg ser virkelig fram til de tiltakene som man nå sier man har iverksatt, men jeg tror det aller viktigste for å komme i mål eller komme videre, går på det holdningsskapende hos innbyggerne selv. Jeg tror det var Storberget som i sitt innlegg var inne på det med at tidligere generasjoner var flinkere til dette. Jeg tror det er helt åpenbart. Jeg tror også det henger sammen med det som har med vår egen velferdsutvikling å gjøre, at vi blir mindre flinke til å ta vare på rester. Som sunnmøring vet jeg om det å ta vare på rester – jeg har nærmest vokst opp på rester, har jeg inntrykk av. Det er klart at det er viktig nettopp å skape disse holdningene og ta vare på og bruke de ressursene som vi faktisk har til rådighet. Jeg ser fram til tiltakene som kommer. Jeg mener det er en god og en viktig debatt som vi her fører.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-04-16:
Jeg kan nok en gang gjenta innlegget mitt som jeg holdt på talerstolen, for hadde representanten hørt etter, ville hun ha fått med seg det vi sa. Først vil vi ha en fullstendig gjennomgang av det som har med det straffenivåmessige å gjøre. Så får man gjøre den jobben skikkelig og deretter komme tilbake til Stortinget med nettopp den saken. Vi har ikke sagt at vi er imot det, vi har sagt at på det nåværende tidspunkt – uten at man har gjort den jobben først – vil vi gå imot det. Så det er det vi venter på, og det er det det dreier seg om.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-04-16:
Det som ligger i optimal innhøsting av ressursene, er også bærekraftig – bærekraft er en del av det.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-04-16:
Mitt spørsmål til representanten Hansen er knyttet til det som har å gjøre med overtredelsesgebyr, tvangsmulkt og straffebestemmelser i forbindelse med deltakerloven. Dette er en lovproposisjon. Det vil si at dette er en del av lovens forarbeid. Det samme er denne debatten vi er deltakere i. Derfor vil jeg be om at representanten Hansen utdyper følgende som hun har vært med på å skrive inn i innstillingen. – Man skriver: «Flertallet legger etter dette til grunn at lovendringen ikke i seg selv er et signal om endring av normalstraffenivået.» Jeg vil be representanten forklare meg hva som er forskjellen på det og det at det ikke er en endring i normalstraffenivået. Dette er en del av lovens forarbeid, og dette blir en lovfortolkning. Hva betyr det da at det ikke i seg selv er en endring i normalstraffenivået?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-04-16:
Mitt spørsmål til representanten Holmelid er knyttet til straffenivå. Jeg vil be om en forklaring på hvorfor representanten Holmelid mener at de som begår miljøkriminalitet eller brudd på miljøforskriftene innenfor villfisknæringen, skal straffes ualminnelig mye strengere enn de innenfor akvakulturnæringen.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-04-16:
Da skal vi gå over på det som er hovedspørsmålet, som jeg ønsker en avklaring på her i dag: Gjelder dette kun grenseoverskridende kriminalitet? Dette er viktig. Hvis vi leser merknaden fra regjeringspartiene, som er veldig viktig, står det at dette «(…) ikke i seg selv er et signal om endring». (…) Representanten skal nå få klargjøre for Stortinget i den videre prosessen: Gjelder dette kun grenseoverskridende kriminalitet?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-04-16:
Jeg kan berolige presidenten med at jeg hadde bedt om ordet til replikk, men åpenbart har ikke systemet fungert etter intensjonen. Så til mitt spørsmål til statsråden. For det første kan jeg forsikre statsråden om at Fremskrittspartiet i sine merknader har gitt uttrykk for at vi ønsket den helhetlige gjennomgangen før vi gikk til endringer av straffene, så det har ingen ting med at vi er imot straffenivået, men vi mente en helhetlig gjennomgang måtte tas først. Mitt spørsmål til statsråden stilles, slik at vi endelig kan få lagt dødt det som dreier seg om grov overtredelse. I § 31 annet ledd er det flere ting som står opplistet. Det er bl.a. den økonomiske verdien av overtredelsen, om den har skjedd systematisk over tid, om overtredelsen er av grenseoverskridende art og om overtredelsen har skjedd som et ledd i organisert virksomhet. Mitt spørsmål til statsråden er om alle disse punktene er likestilte. Er det slik at dersom det ikke er grenseoverskridende – og det er det retten i så fall skal ta stilling til – så skal ikke denne paragrafen kunne brukes?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-04-16:
Jeg skal ikke forfølge dette videre selv om jeg ikke føler at det er endelig avklart. Jeg vil stille spørsmål til statsråden om forskjellen mellom arv og generasjonsskifte. Her oppstår det av og til en problemstilling knyttet til hva som skjer dersom man ønsker å overdra til neste generasjon. Da er det knyttet opp mot fylkesbindingsproblematikken. Ved arv – altså etter dødsfall – trer ikke fylkesbindingen inn i saken. Men dersom man velger å overdra fartøyet eller rederiet til neste generasjon, kan man bli møtt av fylkesbindingsproblematikken. Hva er begrunnelsen for at regjeringen ønsker å ha en forskjell på disse to tingene?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-04-16:
Da må jeg stille spørsmålet tilbake igjen til statsråden: Hvorfor har man da regulert det ved arv? Det har man faktisk gjort, for da har man sagt at det ikke gjelder. Det man har gjort gjennom dette, er at man skiller mellom arv og generasjonsskifte. Så åpenbart faller statsrådens egen argumentasjon på steingrunn fordi man har regulert det som har med arv å gjøre. Der har man sagt at fylkesbindingen ikke gjelder. Spørsmålet mitt er hvorfor det er en forskjell i denne saken mellom arv og generasjonsskifte.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-04-16:
Det har vært en interessant debatt om de punktene man faktisk var uenige om. Jeg har bare behov for et par presiseringer. Når det gjelder de forslag til endringer i innstillingen som Fremskrittspartiet her vil stemme imot, er de linket opp mot det jeg sa i mitt forrige innlegg, og jeg gjentar det, slik at det er sagt: Det skyldes at regjeringen har valgt ikke å foreta en helhetlig gjennomgang av straffeutmåling og straffenivå, særlig innenfor villfisksektoren, og at man har valgt å legge seg på den linjen som man har. At det kan være fornuftig å se på deltakerloven og havressursloven og finne en tilnærming der, det kan så være. Men med bakgrunn i de sakene vi bl.a. har sett i rettsapparatet knyttet til dommer og anker av dommer, hvor straffenivået innen sektoren kan synes urimelig høyt i noen saker, mener Fremskrittspartiet at man burde ha foretatt den helhetlige gjennomgangen først. Så har en del vært inne på det som står om fylkesbindinger – riktignok særlig knyttet til Kristelig Folkeparti og Høyre. Det som dreier seg om fylkesbindinger, knytter seg til fartøyfører og hva man skal gjøre med bostedskravet når det gjelder fylkesbindinger som er knyttet til generasjonsskifteproblematikken. Undertegnede finner det i hvert fall svært urimelig at man ved et generasjonsskifte kan bli tvunget til å måtte flytte fra hjemstedet sitt for å få lov til å overta sin egen families virksomhet som har vært bygget opp, dersom man ikke bor i det rette fylket. Ved arv er så ikke tilfellet. Jeg er også veldig glad for at statsråden og flere fra Stortingets talerstol har gitt uttrykk for at en økning av strafferammen – en økning der knyttet til grov overtredelse – kun skal gjelde ved grenseoverskridende kriminalitet. Det har vi prøvd å si i flere replikkordskifter her. Kun der det er grenseoverskridende kriminalitet, skal denne paragrafen kunne brukes. Så får vi se hva rettsapparatet gjør i så henseende.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-04-16:
Her kan vi holde på lenge hvis man ikke kan akseptere det svaret som er gitt. Jeg skal gjøre nok et forsøk på å forklare hvorfor vi gir den stemmegivningen. Vi går ikke imot at man skal gi straff. Det vi går imot, er hvorvidt vi skal gjøre denne endringen i deltakerloven nå. Den gjeldende straffeutmålingen skal gjelde. Den gjeldende straffelovgivningen som står i alt annet lovverk knyttet til økonomisk kriminalitet og alt som er, ligger der og vil fange opp denne delen. Spørsmålet er hvorvidt vi nå, uten å ta en total gjennomgang, skal legge denne biten inn i det lovverket, som det foreslås her. Det er ikke snakk om at man ikke skal straffes for miljøkriminalitet, for økonomisk kriminalitet. Det ligger allerede i de andre lovene. Det Fremskrittspartiet har sagt, er at vi nå må foreta en helhetlig gjennomgang av straffeutmålingen og det som går på bøtelegging og overtredelsesgebyr og straff etc. før vi begynner å snekre på ett og ett punkt framover. Vi ønsker en helhetlig gjennomgang. Økonomisk kriminalitet ligger allerede i lovverket og kan straffes. Havressursloven ligger der allerede. Spørsmålet er hvorvidt man skal ta inn den samme betegnelsen i denne loven. Nå håper jeg representanten Hansen har forstått bakgrunnen for vårt forslag.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-04-16:
Formålsparagrafen i havressurslova har to sentrale poeng: Fiskeressursane er fellesskapets eigedom, og dei skal brukast til fordel for sysselsetting og busetting i kystsamfunna. Dette er målsettingar som det er brei einigheit om i det politiske miljøet og blant næringsutøvarane. Deltakarlova er eit viktig verktøy for å realisere desse målsettingane. Angrep på dei grunnleggande prinsippa i deltakarlova kan sette dei fundamentale prinsippa i norsk fiskeripolitikk på spel. Dei kan sette på spel dei prinsippa som er nedfelte i målformuleringane i havressurslova og andre lover. Derfor er bevaring av deltakarlova nedfelt i regjeringserklæringa for den raud-grøne regjeringa. Den raud-grøne regjeringa har sett på deltakarlova som eit av dei viktigaste verkemidla for å sikre dei grunnleggande målsettingane som er nedfelte i havressurslova. Den saka vi skal behandle i dag, gjeld justeringar i deltakarlova, fiskeriforbodslova og enkelte andre lover. Regjeringa har utført ein etterkontroll av lovene for å oppdatere og harmonisere regelverket, men dei grunnleggande prinsippa ligg fast. Mange av endringane er reint tekniske, som flytting av paragrafar for å få ein meir oversiktleg struktur i lovverket. Høyringsinstansane har stort sett vore positive til dei endringane som er foreslått. Dei har sett på forslaget som ei oppdatering av eit lovverk som må følge med den praktiske utviklinga i næringa. Regjeringa foreslår å ta inn ein forskriftsheimel om når ein kan avslå ervervsløyve av omsyn til ressursgrunnlaget eller den distriktsmessige fordelinga av flåten. Vi har i dag ein innarbeidd praksis på dette området, og det kan vere ein fordel å få denne praksisen nedfelt i forskrift for å få ei tydelegare gjennomføring. SV er glad for at regjeringa vidarefører fylkesbindinga i lovverket. Det er nødvendig for at ressursane skal komme kystsamfunna til gode, slik målsettinga i havressurslova er. Når Framstegspartiet foreslår å oppheve første ledd i § 7, er det eit angrep på dei grunnleggande prinsippa som er nedfelte i målsettinga for havressurslova. Regjeringa foreslår å auke strafferamma i havressurslova for grov kriminalitet til seks år. Det har skapt ein del debatt. Det kan derfor vere grunn til å peike på at den øvre strafferamma er meint for kriminalitet på tvers av landegrenser, mellom fleire partar og over tid. Det er ei strafferamme som kan brukast i kampen mot internasjonal fiskerikriminalitet. Med dei oppdateringane som no er gjorde, får vi eit funksjonelt lovverk, som SV stiller seg bak.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-04-16:
Det som ligg til grunn, er at vi ønsker å få eit verkemiddel for å kunne imøtegå den internasjonale fiskerikriminaliteten, der fleire aktørar jobbar saman over lengre tid for bl.a. å øydelegge ressursgrunnlaget. Det er ei viktig sak som regjeringa i denne omgangen har lagt vekt på.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-04-16:
Formålet er å ha moglegheit for å ta grenseoverskridande kriminalitet. Ytterlegare tolkingar vil eg overlate til domstolane.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-04-16:
Det er det som er formålet.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-04-16:
Det er ei kjend sak at Framstegspartiet og Høgre ønsker å prioritere dei frie marknadskreftene framfor andre omsyn som ressursbevaring og ikkje minst fylkesbinding, og at vi stadig har eit press på deltakarlova frå dei partia for å få modifisert fylkesbindingane. No ser vi jo at Kristelig Folkeparti har hamna litt i det selskapet, sjølv om dei prøver å ro seg litt vekk. Men for å vere heilt konkret: Kan vi vere forsikra om at Kristeleg Folkeparti står fast på fylkesbindingane?
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2013-04-16:
Det er en ubehagelig sannhet at vi kaster en tredjedel av maten som produseres. Samtidig dør et barn av sult hvert sjette sekund. Vi i Senterpartiet er derfor glade for at regjeringen nå utarbeider en egen strategi om avfall, som altså legges fram til sommeren. Vi ser fram mot tiltakene for å redusere mengden matavfall som vil ligge i en slik strategi. Det er et viktig spørsmål interpellanten reiser, og jeg vil takke for at dette temaet blir tatt opp. Det store paradokset her i Norge er at kundene etterspør stadig billigere mat samtidig som en familie på fire altså kaster spiselig mat for 10 000 kr i året. Slik kan det ikke fortsette. Vi må fokusere på matens verdi. Kvalitet skal og må koste. På den måten vil forbrukerne kanskje tenke seg nøyere om før de fyller handlekurven med mat de aldri kommer til å spise. Åtte av ti sier at de får dårlig samvittighet når de kaster mat, viser en Norstat-undersøkelse gjennomført i forbindelse med arbeidet med de nye matvettreglene som lanseres i disse dager. Likevel kaster nordmenn nesten 300 000 tonn mat i året, eller 50 kg per person. Spørsmålet er: Hvorfor gjør vi ikke noe med den dårlige samvittigheten vår? Hvorfor fortsetter denne utviklingen? Jeg kan ikke svare for alle, men jeg vil anta at det er mange ulike tiltak som må til for å redusere mengden matavfall. En rekke innlegg tidligere her i dag har vært opptatt av holdninger, og det handler veldig mye om holdningsskapende arbeid, fra barnsben av og ikke minst i den enkelte familie. Ett viktig tiltak er å få bort fokuseringen på billigmat. Et annet viktig og positivt tiltak for å redusere mengden spiselig mat som kastes her i landet, er etableringen av en matsentral i Oslo, som statsråden var inne på. At fullverdig overskuddsmat fra dagligvarebutikker, grossister og produsenter kan komme til nytte, er et etterlengtet tiltak for mange, ikke minst for de personene som får nyte godt av denne maten. At etablering av en slik sentral har bred støtte fra dagligvarehandel, ideelle organisasjoner mfl., viser nok at den dårlige samvittigheten ved å kaste mat faktisk plager de aller fleste av oss. Det at Norge deltar aktivt i det nordiske arbeidet for å bli en av de ledende regionene i å redusere matsvinnet og spre erfaringen med dette ut i verden, er en selvfølge for oss i Senterpartiet. Vi syns det er gledelig at Ministerrådet har satt i gang flere forskningsprosjekter om matsvinn, og at vi i Norge kan bidra med innspill til nye prosjekter. Til slutt er det vel bare for oss som deltar i debatten i dag, å konkludere med at moralen må være at vi må spise opp maten vår og ikke kaste den.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2013-04-16:
Representanten Frank Bakke-Jensen vet like godt som jeg at det ikke er fylkesbinding for pelagiske rettigheter – det antar jeg at Høyres fiskeripolitiske talsmann er godt kjent med. Men bekymringen over at de pelagiske rettighetene selges ut av landsdelen, deler vi med Høyre. Det som er viktig, er å sørge for at torskerettighetene forblir i landsdelen. Vi er også opptatt av det å ha – som vi får i forbindelse med den nye sjømatmeldingen – et grunnlag på struktursiden som gjør det mulig å drive innenfor både torskesektoren og pelagisk sektor. Vi er opptatt av at det ressursgrunnlaget som er i landsdelen, skal være der og være med og utvikle fiskerinæringen framover. Det er oppsiktsvekkende at Høyre nå sår tvil om fylkesbindingen. Fylkesbindingen er særdeles viktig fordi den både sikrer ressursgrunnlaget i landsdelen og bidrar til å holde priser på et nivå som vi kan leve med, også når det gjelder finansiering. Dersom man får frislipp her, vil man få et økt press og en økt pris også når det gjelder kvotegrunnlaget.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2013-04-16:
Jeg vil understreke at for Senterpartiet ligger fylkesbindingen fast. Nå har vi fått en ny sjømatmelding som skal gjelde, og der vi også får endret strukturordningen for flåten over 11 meter og flåten over 15 meter. Jeg er sikker på at vi vil få gode erfaringer med de ordningene som vi nå etablerer. Vi ønsker ikke frislipp når det gjelder fylkesbindingen. Vi er opptatt av å sikre både grunnlaget og gunstige vilkår for næringen framover. Til det som Frank Bakke-Jensen tok opp om finansieringsgrunnlag: Dette har vært hevdet fra næringens side. Derfor er vi opptatt av å lytte til de erfaringene som gjøres, når vi nå endrer strukturordningen for flåtegruppene over 11 meter.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2013-04-16:
La meg først si at jeg synes det er gledelig at Kristelig Folkeparti markerer avstand til Høyre og signaliserer at man har fellesskap med Senterpartiet – som viktige sentrumspartier. Det setter jeg pris på. Det er viktig at vi også har god kontakt på disse områdene framover. Når det gjelder det som representanten her tar opp, er ikke Senterpartiet villig til å gjøre endringer som gjelder generasjonsskifte, slik det er gjort for arv ved dødsfall. Vi mener at generasjonsskifte kan man planlegge. Derfor må man forholde seg til det regelverket som er. Vi er redd for at utvanning av det regelverket vi har i dag, vil få negative konsekvenser for våre kystsamfunn og, ikke minst, for den fylkesfordelingen vi har. Det er bakgrunnen for at vi på det området som gjelder generasjonsskifte, ikke ønsker å gå inn for noen endringer av det regelverket som vi har i dag.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2013-04-16:
Jeg synes fremdeles det er utydelig hvilken holdning Kristelig Folkeparti har til fylkesbindinger. Derfor vil jeg utfordre Kristelig Folkeparti til å forklare hva forskjellene er på Kristelig Folkepartis holdning til fylkesbindinger og det vi hører fra Høyre, som nå er opptatt av å lempe på de mulighetene som ligger der. Så vil jeg be Kristelig Folkeparti om å tydeliggjøre hvilke holdninger de har til hvordan man sikrer råstoffgrunnlaget i nord dersom man ønsker ytterligere lemping på fylkesbindingene, som Høyre her har gjort seg til talsmann for.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Jeg vil også takke interpellanten, Sonja Mandt, for å ha satt denne saken på dagsordenen. Jeg har tenkt å begynne sånn som representanten Irene Lange Nordahl sluttet, og si: Spis opp maten din! Vi har i dag passert 7 mrd. mennesker på jorden, og alle spiser vi av det samme matfatet. Over 1 mrd. mennesker i verden sulter eller er feilernært. Samtidig blir altså en tredjedel av maten som produseres, kastet. Kan vårt forhold til mat gjøre en forskjell? Matsvinn er et stort problem, som flere har vært inne på, ikke bare i Norge, men i hele verden. I flere utviklingsland er hovedutfordringen å få til gode og effektive innhøstninger, riktig lagring og transport av avlingene uten å skade råvarene før de når markedet. I den vestlige verden kastes det mest mat i de senere leddene i verdikjeden, særlig i storhusholdningene, i handelen og hos oss forbrukerne. Maten er blitt billigere, vi får stadig bedre økonomi og terskelen for hva som ikke er spiselig, er kraftig forskjøvet. Vi har store krav til at maten skal være helt fersk, og at tilbudet skal være variert og omfangsrikt. For mange produkter er det også et stort fokus på holdbarhetsdato, som flere har vært inne på, og i tillegg til at kunnskap om gamle mattradisjoner som utnyttet råvarene bedre, er gått tapt, blir mye mat kastet fordi folk ikke tror at den er spiselig. Så hvorfor kaster vi mat da? Misforstår vi datomerkingen? Har vi glemt å lukte oss fram til hva som er muggent og uggent? Det er også en viktig kunnskap som kanskje går i glemmeboka i vårt moderne overflodssamfunn. Kanskje er maten for billig? Men i mange år har vi jo hørt at den er for dyr? Men når vi hører hvor mye mat som havner i søpla, forstår vi kanskje at maten er for billig. Min oppfordring til slutt er derfor at vi alle må gjøre det vi kan for å redusere matavfallet, i hele matvarekjeden, det vil si fra primærprodusentene til matindustrien, handel og forbruker. Målet må være at all mat som produseres, i utgangspunktet bør konsumeres og ikke ende opp som matavfall – ikke minst med hensyn til de klimautfordringene som vi står overfor. Til slutt vil jeg si at ja, dette problemet er også en etisk utfordring.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Jeg registrerer at Fremskrittspartiet som Stortingets eneste parti ikke stiller seg bak lovendringen om å heve strafferammene for grov fiskekriminalitet. Dette er som kjent ikke et signal om å endre normalstraffenivået, men noe som er nødvendig for å kunne kjempe mot internasjonal fiskekriminalitet. For å kunne samarbeide med andre stater på dette området er det helt nødvendig at strafferammene tilpasses kravene i FNs konvensjon mot grenseoverskridende organisert kriminalitet. Kan representanten Nesvik forklare hvorfor det såkalte lov-og-orden-partiet Fremskrittspartiet ikke vil følge andre partier i dette spørsmålet? Kampen mot grov økonomisk kriminalitet er utrolig viktig for å sikre framtidige fiskeressurser og inntektsgrunnlaget for norske fiskere.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Fremskrittspartiet skriver i sine merknader bl.a. at hovedmålsettingen med dagens fiskeriforvaltning og lovverket skal være å få en så optimal høsting av havets ressurser som mulig. Ordet bærekraft er overhodet ikke nevnt som del av hovedmålsettingen. Det er et etter Arbeiderpartiets syn veldig kortsiktig ikke å ta hensyn til en bærekraftig forvaltning av ressursene i havet. Dersom vi forvalter fisken i havet på en god måte, er dette en fornybar og evigvarende ressurs, som skal sikre verdiskaping i all framtid. Mener representanten Nesvik at en slik hovedmålsetting som Fremskrittspartiet forfekter, vil bidra til forvaltningen på en god nok måte og sikre fiskeressursene for all framtid?
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Jeg var for så vidt forberedt på å få slike spørsmål, så jeg velger å si det slik: Jeg er valgt inn på Stortinget for å drive med politikk, og ikke for å drive med juss. Men det jeg ønsker å si til dette spørsmålet, er: Det overordnede målet er at vi ønsker å harmonisere straffelovene for grovt brudd på havressurslovens bestemmelser om økonomisk og organisert kriminalitet. Det er viktig å understreke at dette med straffenivået for ordinære overtredelser av havressursene ligger fast og ikke vil bli berørt av forslaget. Heller ikke alle grove overtredelser, som jeg var inne på i mitt innlegg, vil bli berørt. Vi støtter fullt og helt forslaget fra departementet om å heve strafferammen i havressursloven, som først og fremst har som siktemål å ramme internasjonal fiskerikriminalitet.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Det som jeg var inne på i mitt innlegg, er at det ikke er aktuelt å ha en gjennomgang av deltakerloven nå. Det vi gjør nå, er at vi holder fast ved dette, men departementet har lagt opp til en etterkontroll som vi går fullt og helt for. Deltakerlovens intensjon ligger helt fast og vil ikke bli gjennomgått – tror jeg – i denne perioden, for å si det sånn.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Jeg har respekt for alle innspill som kommer, og jeg har inntrykk av at det innspillet var rettet mot departementet. Når representanten spør på denne måten, velger jeg si: Vi stiller oss bak de vurderingene som departementet har gjort når det gjelder dette innspillet angående prosess fra Fiskarlaget.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Jeg skal følge opp representanten Ingrid Heggøs replikk, sånn at vi får det nøye: Er Høyre for eller imot fylkesbindingen? Og hva mener Høyre – med det som ble sagt i replikken til Ingrid Heggø – ikke fungerer, sånn som ordningen er i dag? Jeg vil gjerne også bli invitert nordover for å se på hva som ikke fungerer. En av grunnene til at vi, i likhet med departementet, ønsket den ordningen, er å sikre nordnorsk eierskap. Det er viktig for å sikre råstofftilførselen til foredlingsanlegg i landsdelen, som igjen vil medvirke til å opprettholde fiskerimiljøene. Er Høyre enig i den formuleringen?
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Jeg registrerte at Kristelig Folkeparti mente at Senterpartiet og Kristelig Folkeparti sto nær hverandre i fiskeripolitikken. Jeg kan ikke si at det framkommer i behandlingen av denne saken. Men i en fellesmerknad med Fremskrittspartiet og Høyre under kapittelet om fylkesbindinger for fartøyeier framgår det at Kristelig Folkeparti mener det er viktig å legge til rette for minst mulig offentlige begrensninger i næringsetableringer og -utvikling av fiskerinæringen. Det blir konkludert med at dette også skal gjelde med tanke på salg av fiskefartøy. Dette må forstås som at Kristelig Folkeparti er mot fylkesbindinger også ved salg. Mener representanten at dette er riktig tiltak for å videreutvikle fiskerinæringen i nord? Mener representanten egentlig at fylkesbindingene knyttet til fiskeriene bør fjernes?
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Jeg tok ordet fordi jeg synes at Fremskrittspartiet i denne debatten på mange måter prøver å lure seg unna sitt ansvar med tanke på merknaden som de ikke er inne i, som gjelder strafferammene for grovt brudd på havressursloven. Det er også merkelig med tanke på at Fremskrittspartiet har et godt rykte for å være lov-og-orden-partiet. Jeg mener at vi alle har et ansvar for å synliggjøre at fiskekriminalitet er sterkt uønsket atferd mot et av Norges viktigste fellesgoder. Strafferammene for alvorlig miljøkriminalitet er seks år i straffeloven, som det er blitt sagt i dag. Vi mener at hevingen av denne strafferammen for de groveste bruddene på havressursloven er en naturlig videreføring av strafferammene, der særlig alvorlig miljøkriminalitet ligger i straffeloven. Jeg kan ikke skjønne hvorfor det ikke var mulig for Fremskrittspartiet å stille seg bak dette alvorlige området. Det hadde også vært fullt mulig å ha en merknad ved siden av som gikk på en full gjennomgang. Jeg synes det er forunderlig at vi i dag får høre at Fremskrittspartiet på mange måter går god for innholdet som er debattert her i dag når det gjelder strafferammen, men altså velger å stå utenfor i merknadene med den begrunnelse at man ønsker en gjennomgang. Det hadde det vært fullt mulig å skrive i en egen merknad.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-04-16:
Jeg registrerer at representanten Lillian Hansen ikke er kommet til Stortinget for å diskutere formuleringer i forbindelse med lovvedtak. Det finner jeg ganske forunderlig, men jeg skal prøve å være litt mer generell i spørsmålsstillingen. En lov har ofte en formålsparagraf. Jeg er enig med representanten Hansen i at det er en formålsparagraf også i deltakerloven. Hvis omgivelsene eller andre ting over tid gjør at loven ikke egner seg til å oppfylle formålsparagrafen, ser da representanten Hansen at det kan være gunstig å ta en fullstendig gjennomgang av loven for å sikre at det man har vedtatt i formålsparagrafen, også blir oppfylt i praksis der ute?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-04-16:
Nå er det nok sånn at representanten her kommer med en ønskeformulering. Det er ikke sånn at Høyre har sagt at man er imot fylkesbindinger. For Høyre er det viktig – og det er faktisk et generelt prinsipp – at man skal ha så få reguleringer som mulig. Vi mener at næringsvirksomhet skal være så fri som mulig for å kunne utvikle seg. Det er sånn at fylkesbindinger er der, men man må bestandig være sikker på at de oppfyller formålet. Derfor har vi bedt om en gjennomgang – altså den delen av deltakerloven. Jeg har ikke noe problem med å ta med representanten nordover for å vise henne utallige eksempler på at fylkesbindinger ikke har vært et gode for landsdelen. En gjennomgang av fylkesbindingene og den delen av deltakerloven vil for Høyre være riktig, sånn at vi er helt sikre på at det formålet som er nedfelt i loven, oppfylles – og ikke bare er noe regjeringspartiene kan reise rundt å smykke seg med.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-04-16:
Her har vi nok en representant som framstår som et barn av enhetsskolen, med gjennomsnittlig norske leseferdigheter. Det er slik at vi sier: fartøyfører. Når en norsk statsborger skal føre en tråler, er det for Høyre ikke så nøye om den fartøyføreren bor i Ålesund eller om han har bosted på Las Palmas. Det er ikke sånn at fartøyeieren skal kunne være bosatt utenlands, det er altså fartøyføreren. Vi mener at når man oppfyller kravet om at 50 pst. av mannskapet er bosatt i Norge, er det et litt for intrikat lovverk når vi sier at fartøyføreren også skal være nødt til å bo i Norge. Vi mener at skipperen på en tråler kan få lov til å velge om han vil bo i Stockholm, i Oslo, i Ålesund eller på Las Palmas.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-04-16:
Først er det hyggelig at representanten Hansen har funnet ut at å diskutere formuleringer i lovarbeid kan være både gunstig og produktivt. Det må man få lov til å gratulere med. Så er det sånn – et lite eksempel: Når man skal kjøpe rettigheter til fiskebåter, som man gjør i dag, har man et marked, og rettighetene prissettes. Når man begrenser markedet, f.eks. ved fylkesbindinger, setter man en annen pris på rettighetene. I en del fartøygrupper ser vi at det faktisk er problematisk å få finansiert kjøp av rettigheter nordpå i forhold til sørpå. Fylkesbindingen begrenser markedet, prisen blir lavere, og det er vanskeligere å få finansiert kjøp av disse rettighetene. Hun vil se at dette bl.a. har ført til – hvis representanten Hansen på den nå varslede turen er grei og hjelper til med å telle pelagiske rettigheter som har gått ut av Nord-Norge og sørover til et bedre betalende marked utenfor der det er fylkesbindinger – at dette har ikke vært til gunst for landsdelen.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-04-16:
Vi får antakelig prøve å avklare dette: Er representanten Holmelid enig med meg når jeg sier at strafferammen og straffeskjerpelsen er der for å ta grenseoverskridende og internasjonal kriminalitet?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-04-16:
Jeg registrerer at Senterpartiet mener Høyre nå går bort fra fylkesbindingen. Det er ikke riktig. Men for Høyre er det litt viktig at de begrensninger eller de føringer som ligger i lovverket og i forskriften, nettopp oppfyller formålet med lovverket og forskriften. Derfor har vi fra Høyres side sett det som gunstig å få en gjennomgang her for å se om f.eks. fylkesbindingen oppfyller formålet med forskriften. Det registrerer jeg at Senterpartiet avviser blankt. Jeg forutsetter at Senterpartiet antakelig vet at fylkesbindingen oppfyller formålet, og at det er det som gjør at vi beholder rettighetene i landsdelen. Kan representanten da forklare hvorfor vi de siste to årene har sett at over 20 pelagiske rettigheter har vært solgt ut av landsdelen og til et bedre betalende marked?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-04-16:
Joda, den fiskeripolitiske talsmannen i Høyre vet at det ikke er fylkesbinding for pelagiske rettigheter, men det er nå en gang slik at rettighetene til en båt har sammenheng med hverandre. Det er også slik at en torskerettighet har to forskjellige priser – en innenfor landsdelen og en utenfor landsdelen. Det er eksempler på redere som har hatt problemer med å få finansiert kjøpet av f.eks. den siste rettigheten, den tredje, for den rettigheten har man måttet hente utenfor landsdelen. Der er den dyrere. Kan representanten være med meg på dette bildet? Jeg mener at en del av de pelagiske rettighetene som har vært solgt, faktisk har vært solgt fordi de som hadde to torskerettigheter og trengte en til, trengte den kapitalen for å få kjøpt seg en tredje torskerettighet. Man klarte ikke å få finansiert det innenfor fylket. Så snart man tar inn rettigheten, er den mindre verdt. Fylkesbindingen virker altså mot sin hensikt. Er representanten enig med meg i at det kan være en modell som passer av og til?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-04-16:
Nei, vi skal ikke lage en regel for noe vi ikke har behov for, men det behovet kjenner man ikke før man eventuelt har sjekket ut. Det har jo fra næringen vært framhevet at det ville ha vært en forenkling hvis man kunne se sånn på det med generasjonsskifte. Men nok om det. Når det gjelder fylkesbindinger, har jeg behov for å ta en prat med statsråden. Vi ble angrepet fra Senterpartiet, SV og Arbeiderpartiet for at Høyre nå gikk bort fra fylkesbindingen. Jeg må få presisere at det ikke er sant. Men det er jo eksempler på en del uheldige utfall av fylkesbindingen, slik jeg beskrev i mitt innlegg. Ser statsråden behovet for å kunne kikke grundigere på fylkesbindingen og om dagens praksis og dagens virkelighet oppfyller formålet med fylkesbindingen? Kan det være noe det kunne være interessant å gå grundigere inn i?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-04-16:
I høringsrunden i forbindelse med denne proposisjonen skjedde det nokså oppsiktsvekkende at Fiskarlaget valgte å avstå fra å gi en fullstendig høringsuttalelse. En av de tingene som Fiskarlaget reagerte aller sterkest på, var bl.a. dette med straffebestemmelsene i loven. Kristelig Folkeparti er med på en fellesmerknad om at en burde hatt en samlet gjennomgang her, og vi viser til at Fiskarlaget også har påpekt at de ikke ble invitert til å delta i et partssammensatt utvalg i forbindelse med utredningen. Forstår Arbeiderpartiet innvendingene som er kommet fra Fiskarlaget, og som ligger til grunn for Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiets merknad?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-04-16:
Når det gjelder en distriktsvennlig fiskeripolitikk, er det i veldig stor grad sammenfall mellom politikken til Senterpartiet og politikken til Kristelig Folkeparti. Jeg synes også det er grunn til å understreke at det er en viktig nyanseforskjell mellom det som Høyre står for her, og det som Kristelig Folkeparti står for. Mitt spørsmål angår dette med overdragelse ved generasjonsskifte. I dag gjelder ikke kravet om fylkesbinding ved arv ved dødsfall. Mener Senterpartiet at det er en trussel mot en distriktsvennlig fiskeripolitikk at en utvider dette til også å gjelde generasjonsskifte i små bedrifter innenfor fiskeri?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-04-16:
Jeg registrerer at Arbeiderpartiet i dag har bestemt seg for å file minst mulig på formuleringen og vil da replisere med å si at det går an å legge litt ulik betydning i ordene – det ser vi nok kanskje her. Det som er Kristelig Folkepartis standpunkt, er minst mulig med tanke på at vi fortsatt skal ivareta hensynet til fiskeflåtens distriktsmessige fordeling, hensynet til ressursgrunnlaget eller lovens formål for øvrig.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-04-16:
Det Kristelig Folkeparti har tatt opp i forbindelse med behandlingen av denne proposisjonen, er at vi ønsker en endring når det gjelder generasjonsskifte. Jeg er glad for spørsmålet sånn at jeg får presisert det. Her vil det nok antageligvis være nyanseforskjeller mellom partiene i opposisjon, men for Kristelig Folkeparti er innfallsvinkelen at vi ønsker dette utvidet til også å gjelde generasjonsskifte for å lette overgangen mellom generasjonene i små og mellomstore bedrifter innenfor fiskerinæringen.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-04-16:
Jeg tror nesten det beste svaret er å lese opp det forslaget, som er et fellesforslag fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti: «Det kan ikke i medhold av første ledd fastsettes bestemmelser om krav til bosted som er til hinder for at fartøy overtas for fortsatt drift ved arv eller generasjonsskifte av person som er omfattet av § 7 annet ledd første og annet punktum.» Når regjeringspartiene prøver å konstruere opp at Kristelig Folkeparti går for større endringer av prinsippet med fylkesbinding, er det som sagt en oppkonstruert problemstilling når det gjelder oss.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-04-16:
I forbindelse med utarbeidelsen av Prop. 59 L, som vi behandler i dag, sendte departementet ut et høringsnotat, datert 8. mai 2009. I dette høringsnotatet foreslo departementet å heve strafferammen ved grov overtredelse av deltakerloven fra fengsel i inntil seks måneder til fengsel i inntil tre år. Høringsuttalelsen fra Fiskarlaget uttrykker sterk skepsis til dette forslaget. Der heter det at «det er Fiskarlagets oppfatning at fiskerne har blitt utsatt for unødvendig harde reaksjoner ved brudd på fiskeriregelverket og at mange av reaksjonene verken har hatt legitimitet eller forståelse hos fiskerne samt at reaksjonene har fremstått som uforholdsmessig strenge sett i sammenheng med forseelsen». Etter at høringen var avsluttet, besluttet departementet å legge inn i proposisjonen en ytterligere skjerpelse av strafferammen ved grov overtredelse av deltakerloven til seks år. Ser statsråden det uheldige i en slik saksgang, og at det kan oppfattes som en fullstendig overkjøring av en av de viktigste høringsinstansene?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
I ein fellesmerknad med Framstegspartiet og Kristeleg Folkeparti, under kapitelet om fylkesbinding for fartøyeigar, går det fram at Høgre meiner det er viktig å leggja til rette for «minst mulig offentlig begrensning i næringsetablering og -utvikling i fiskerinæringen» – eg gjentek: «minst mulig». Det vert konkludert med at det også skal gjelda f.eks. ved sal av fiskefartøy. Dette må ein òg forstå slik at Høgre er imot fylkesbindingar ved sal. Meiner representanten Frank Bakke-Jensen at dette er eit riktig tiltak for å bevara og vidareutvikla fiskerinæringa i nord? Meiner representanten eigentleg at fylkesbindingar knytt til fiskeria bør opphevast?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Eg vil gjerne ha ei lita oppfølging: Norske fiskeressursar tilhøyrer fellesskapet. Om eg ikkje hugsar heilt feil, opna Høgre i lag med Framstegspartiet for at fartøyeigar kan vera utanlandsk – dei vil ta det ut av lova, det som gjeld fartøyeigar. Ser ikkje representanten Frank Bakke-Jensen at dette eigentleg er ei utvatning av at fiskeressursane tilhøyrer fellesskapet og det norske folket?
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Det ser jeg ikke i den forstand at de punktene som var sendt på høring, var selvfølgelig Fiskarlaget kjent med. Vi var også kjent med deres syn på straffeutmålingen. Jeg har hatt en dialog med Fiskarlaget i mange sammenhenger knyttet til straff og reaksjonsmønster i fiskerilovgivningen. Jeg må vel innrømme at stadig vekk er jeg i tvil om det egentlig er straffenivået man er uenig i, eller om det er håndhevingen og utøvelsen av fisket – reaksjonene i den daglige aktiviteten. Det vi foreslår her, er ikke noe mer dramatisk enn å harmonisere strafferammene knyttet til havressursloven litt med annen økonomisk og organisert kriminalitet, som vi allerede i dag har i annet lovverk. Veldig ofte vil disse sakene kanskje ha flere overtredelser, flere lovbrudd.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
La meg først av alt understreke – og det er viktig – at straffenivået for de ordinære overtredelsene av havressursloven ligger fast og ikke er berørt av forslaget. Det tror jeg alle nå ser. Så er det også annet lovverk knyttet til næringsaktivitet. For økonomisk organisert kriminalitet er det i dag en strafferamme på seks år i Norge. Så om vi ikke hever strafferammen knyttet til havressursloven, kan fiskere likevel møte en strafferamme på seks år knyttet til andre ting. Ofte er jo et lovbrudd sammensatt. Det er ikke sikkert at det alltid bare er brudd på havressursloven. Så er det heller ingen tvil om at utgangspunktet og begrunnelsen for dette forslaget er knyttet til grenseoverskridende kriminalitet. Det har vært understreket mange ganger, og jeg understreker det gjerne igjen. Men så er det selvfølgelig mye opp til domstolene som skal håndheve dette regelverket og disse strafferammene.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
For det første er det sånn at fylkesbindingen bare gjelder det konvensjonelle fisket etter torsk nord for 62. grad. Som jeg har orientert komiteen om tidligere i behandlingen av denne saken, har vi ikke registrert at det er et problem knyttet til generasjonsskifter. Det er ingen tvil om at det går an å fylle lovverket med all verdens regler, men å lage en regel for et problem som ikke finnes, trodde jeg heller ikke var Fremskrittspartiets ønske. Tvert imot tror jeg heller vi må se på om det går an å forenkle og gjøre regelverket på dette området om mulig enda enklere. Så må jeg bare gjenta at vi ikke har registrert at det er et praktisk problem knyttet til generasjonsskifte.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Det er mulig at jeg er en enkel sjel fra kysten, men det er for meg ganske åpenbart. Et generasjonsskifte planlegger man, det organiserer man på en god måte. Arv kan innimellom skje litt brått, og da har vi åpnet for at man likevel ikke må forlate alt man har fordi om man bor en annen plass. Men ved generasjonsskifte er ikke dette noe problem, og da ser jeg ikke behov for at vi skal lage en regel som vi ikke har behov for.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Jeg går inn i enhver diskusjon som gir mening for en videre utvikling av norsk næring. Når det gjelder fylkesbindingen, ligger den fast – punktum. Det er et viktig virkemiddel for å ivareta en flåte i Nord-Norge, som igjen server industrien. Jeg er veldig glad for at Høyre stadfester at de ikke er enig med Fremskrittspartiet der heller, som på en del andre områder. Det var en viktig og god avklaring. Så er jo dette knyttet til torskesektoren. Muligens må vi også se på dette innenfor pelagisk sektor, for vi ser eksempler som tyder på at det flyttes pelagiske rettigheter sørover som vi gjerne skulle hatt i Nord-Norge, med tanke på den industrien og den aktiviteten som skal foregå der. Så jeg diskuterer hva som helst, men fylkesbindingene ligger fast.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-04-03:
På vegne av representantene Jan-Henrik Fredriksen, Ingebjørg Godskesen, Arne Sortevik og meg selv har jeg gleden av å fremsette forslag om å innhente vedlikeholdsetterslepet på riks- og fylkesveiene.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-04-03:
På vegne av representantene Bård Hoksrud, Ingebjørg Godskesen, Jan-Henrik Fredriksen, Gjermund Hagesæter og meg selv har jeg fornøyelsen av å fremsette representantforslag om full statlig finansiering av videreføring av Bergensprogrammet for transport, byutvikling og miljø.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-04-03:
På vegne av representantene Bård Hoksrud, Arne Sortevik, Åse Michaelsen, Solveig Horne, Gjermund Hagesæter, Åge Starheim, Harald T. Nesvik, Per Sandberg og meg selv har jeg gleden av å fremsette representantforslag om bygging av ferjefri E39 basert på prosjektfinansiering og prosjektorganisering.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-04-03:
Mitt spørsmål går til helse- og omsorgsministeren. Sammenlignet med Sverige og Danmark er valgfriheten i pleie- og omsorgssektoren i Norge lav. I Danmark er det hele 95 pst. av kommunene som har lagt til rette for betydelig valgfrihet innenfor pleie- og omsorgssektoren, mens det i Sverige er i hvert fall over halvparten av kommunene. Til sammenligning er det kun 4 pst. av norske kommuner som har åpnet for denne type valgfrihet. Erfaringer fra Sverige viser at hele fire av fem innbyggere kan velge mellom to eller flere tjenestetilbydere innen omsorgssektoren. Den svenske modellen har gitt et enormt mangfold av tjenester til beste for brukerne av tjenestene. Over 80 pst. av disse foretakene har kvinnelig eier eller daglig leder. Det svenske sykepleierforbundet startet en egen organisasjon som skulle bistå fagforeningens medlemmer som ønsket å starte egen virksomhet. Lederen av denne organisasjonen, Lisbeth Wigström, uttalte i 2007 følgende: «Dette var en ny måte å tenke på: En fagbevegelse som tenkte entreprenørskap.» Videre: «Det viser mangfoldet i omsorgen, gir økt valgfrihet – både for pasienter og medarbeidere. Det er både utviklende for omsorgstjenestene og har blitt en ny karrierevei.» Dette er godt sagt av en fagforeningsleder. I Sverige er det frivillig å benytte seg av slike ordninger. I Danmark er det obligatorisk for kommunene å legge til rette for fritt brukervalg. De siste fire årene har det vært over 30 pst. økning i antall eldre som benytter seg av private tjenester. I Danmark har den sosialdemokratiske regjeringen valgt ikke å reversere denne ordningen. De jobber nå med en proposisjon for ytterligere å forbedre grunnlaget for konkurranseutsetting og mer bruk av fritt brukervalg. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvorfor tviholder Arbeiderpartiet og den rød-grønne regjeringen på en modell for fritt brukervalg i Norge som ser ut til å ha gått ut på dato?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2013-04-03:
Jeg merker meg at statsråden fortsetter å tviholde på retorikken når det gjelder utfordringer med det å bringe private inn i disse tjenestene. Jeg synes det er en underlig påstand at det har vært så mange tvilsomme resultater at man derfor har valgt å gå bort fra dette. Det er veldig få erfaringer vi i Norge har gjort oss på dette området, all den tid det kun er 4 pst. av tilbyderne som er utsatt for konkurranse. Det er naturlig å stille noen spørsmål om hvorfor valgfrihet har fungert utmerket godt i Sverige og Danmark, som er land vi ofte sammenligner oss med, når vi samtidig får høre fra den norske, sosialdemokratiske regjeringen at valgfrihet nærmest er et problem og en utfordring når det gjelder helse- og omsorgstjenester i Norge. Vi legger til rette for valgfrihet på veldig mange områder, men vi skal altså ikke gi brukerne av helse- og omsorgstjenester den retten – selv om vi også ønsker at det skal være offentlig finansiert. Det har jeg lyst til å understreke.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2013-04-03:
På vegne av representantene Laila Dåvøy, Geir Jørgen Bekkevold, Kjell Ingolf Ropstad og meg selv har jeg den glede å framsette et representantforslag om en handlingsplan for full fosterhjemsdekning og en stabilitetsreform i barnevernet.