trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kent Gudmundsen (Høyre), 2017-06-21:
Når jeg hører på debatten her i dag, er det lett nok en gang å bli påminnet om at årets valg kan bli et veldig viktig tidsskille for den nordnorske landsdelen. Vi har lagt bak oss drøye tre og et halvt år med ny regjering og ny politikk for Nord-Norge. Det har vært avgjørende for den optimismen vi nå ser i landsdelen. Det handler om å ha en politikk som sier ja til Nord-Norge, en landsdel med mye ressurser og lange avstander. Det krever en politisk kurs som sier ja til å ta disse mulighetene i bruk, og som i tillegg er villig til å investere for både å bygge opp under optimismen og å legge til rette for veksten gjennom kritisk behov for satsing på veier og nødvendig hard og myk infrastruktur som alt fra forskning og høyere utdanning til helsetjenester, videreutdanning av lærere, bygging av studentboliger – for å nevne noe. Vi har gjort mye. Det er liten tvil om at vi i så måte har opplevd et tidsskille, for satsingen har vært stor, og veksten har vært tilsvarende stor. Utfordringen i den nordnorske landsdelen handler mer om å rekruttere arbeidskraft for å møte mulighetene framfor å bekymre seg over den arbeidsledigheten som nærmest er helt fraværende. Vi trenger altså politikere som er villige til å møte framtiden med teknologioptimisme, og som ønsker vekst som gir gode rammevilkår. Det er nemlig sånn at kun på dette grunnlaget skaper vi muligheter for å bygge videre på velferd og trygge arbeidsplasser. Da er det ganske merkelig å følge f.eks. formuesskattdebatten her i salen, kanskje spesielt de siste dagene. Den framstilles som en viktig forutsetning for sosial utjevning. Men få nevner at de 10 pst. rikeste betaler 37,8 pst. av personbeskatningen med formuesskatt, men 37 pst. uten. Med andre ord: Dette er egentlig en skattedebatt som er fordekt retorikk, for det som ikke kommer fram, er at i min kapitalfattige landsdel tappes vi for 600 mill. kr årlig pga. formuesskatt. Samtidig ser vi at utenlandske eiere som sitter på den andre siden av svenskegrensen eller andre steder i verden, kan levere anbud med noen prosenter bedre margin enn hva våre nordnorsk-eide bedrifter har muligheten til. Med små marginer kan en lett tape litt penger på enkelte kontrakter, men når en likevel må betale formuesskatten, er det dette som kan velte familiebedrifter, som vi trenger flere av, ikke færre av. I så måte burde f.eks. Lisbeth Berg-Hansen, som tok en runde her med behovet for nordnorsk kapital, også ta en runde i sitt eget parti om hvordan skattepolitikken slår ut i vår landsdel. Helsekøene går ned, det går bedre i skolen, fraværet har stupt, Forsvaret har fått et historisk løft, vi forsker som aldri før, gründerboomen har skapt masse gode arbeidsplasser i nord, vi bygger veier, vi knytter landet sammen, og vi styrker norsk konkurransekraft. Det er derfor ingen tvil om at vi trenger fortsatt Høyre ved roret etter høstens valg.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
De erfaringene jeg har nå, gir to refleksjoner: Den ene refleksjonen er det som knytter seg til høringer, som vi i kontroll- og konstitusjonskomiteen har mye erfaring med. Og vi har gjennom perioden måttet be om unntak fra bestemmelsene ved noen anledninger for å greie å gjennomføre programmet. Jeg må allikevel si at som prinsipp støtter jeg det som representanten Nybakk har gitt uttrykk for – som prinsipp – fordi det er ett element som det er viktig å nevne her, nemlig at man må ta hensyn til det vi kaller for de mindre partiene, som ofte sitter i flere komiteer. Det har vi opplevd mange ganger: En bør være i høringen, men en bør også være i salen eller i en annen komité. Den kombinasjonen er veldig krevende for dem som har færre representanter i salen. Og sett fra et demokratisk synspunkt, tror jeg man derfor av den grunn bør beholde det hovedprinsippet. Det andre som jeg har en refleksjon rundt, er det som naturlig nok blir diskutert, vil jeg si, forholdet mellom kontroll- og konstitusjonskomiteen og de andre komiteene i Stortinget. Jeg er glad for og jeg mener at det er helt prinsipielt riktig det som det formodentlig blir flertall for her litt senere, at kontroll- og konstitusjonskomiteen beholder sin plass slik som den er i dag, prinsipielt sett. Men det er én side ved det som kan løse dette noe bedre. Det er riktig som det ble sagt fra Kristelig Folkepartis side f.eks., at det er utfordrende for kontroll- og konstitusjonskomiteen å gå fra det ene store feltet til det andre. Det er mange forhold i de sakene som ikke er så spesielle, men så detaljerte at det er veldig vanskelig for en komité som ikke arbeider med et fagområde å kunne kontrollere godt om det som står er riktig eller ikke. Det instituttet jeg mener vi bruker for lite, er konsultasjon med fagkomité. Jeg vil ikke være fremmed for at det kommende presidentskapet, sammen med den kommende kontroll- og konstitusjonskomiteen, er mer aktiv på det området, og på den måten imøtekommer det syn at fagkomiteene får et større inngrep med hva som foregår. Men da knytter det seg én forutsetning til det, og det er også under henvisning til erfaringen fra denne perioden, at når vi sender over til fagkomiteen de sakene som har blitt sendt over, er det lite engasjement i fagkomiteen. Der tar man det kontroll- og konstitusjonskomiteen har sagt og lar det gå videre. Da kommer det ikke noe særlig ut av det, for å si det rett ut. Men hvis vi greier den kombinasjonen med oversendelse og at fagkomiteene har kraft og vilje til å gå inn i det, så greier vi å imøtekomme denne kombinasjonen mellom et kontrollinstitutt som har en samlende kraft og fagkomiteenes autoritet på de forskjellige feltene.
Anders B. Werp (Høyre), 2017-06-21:
For to år siden vedtok et bredt flertall her i Stortinget nærpolitireformen, en helt nødvendig og viktig reform. Det vi behandler nå, er et representantforslag fra Arbeiderpartiet vedrørende generelle elementer i reformen og informasjon til kommunene. Jeg regner med at de ulike partiene selv fremmer sine mindretallsforslag i saken. Det er to forslag fra forslagsstillerne. Høyre mener dette er unødvendige forslag. Forslaget om at regjeringen gjennomfører Stortingets intensjoner, er en selvfølge. Det har vår støtte, for Høyre kunne stemt for dette forslaget uansett og uavhengig av flertallskonstellasjoner. For oss er det de konstitusjonelle rammene som er viktig, slik vi skriver i våre merknader. Noen prøver å legge i dette at det er en kritikk av regjeringen. Det er overhodet ingen kritikk. Det mest oppsiktsvekkende, etter min mening, er at forslagsstillerne inviterer landets nasjonalforsamling til å bruke tid på selvfølgeligheter. Det andre forslaget er et forsøk på en ny tolkning av et element i forliket om nærpolitireformen. Det knytter seg til lokal prosess. Arbeiderpartiet skaper dermed uklarhet om deres egen posisjon i denne viktige reformen. Prosessen for endringer på tjenestestedsnivå er nå gjennomført. På bakgrunn av departementets svarbrev i saken har vi derfor formulert et nytt forslag som er i tråd med departementets gode arbeid med å informere kommunene om innholdet i tjenestene. For øvrig konstaterer jeg med en viss undring at Arbeiderpartiet i en tidligere sak kritiserte oss for kort behandlingstid i justiskomiteen, samtidig som de samme representanter nå fremmer dette forslaget, som har en enda kortere behandlingstid. Men la meg avslutte med å takke komitélederen og komiteen for et godt samarbeid gjennom fire år. Vi har behandlet et stort antall saker i justiskomiteen. Vi har vært uenige, men samtidig har vi samarbeidet godt og lagt grunnlaget for å gjøre landet tryggere.
Anders B. Werp (Høyre), 2017-06-21:
Et viktig grunnlag for politireformen var at vi skulle gå fra en situasjon hvor vi hadde ulike polititjenester ulike steder i landet – hvor det var forskjeller mellom politidistriktene, og hvor særorganene og de store politidistriktene fikk mer ressurser i form av penger og stillinger, enn de mindre, altså en situasjon med forskjellspoliti – til å ha ett politi i hele landet. Det er det det dokumentet som på mange måter ligger som kjernen i saken, dreier seg om. Justisministeren har skrevet til Stortinget at det brevet kommer, og bakgrunnen er nettopp at skulle et lokalt tjenestested ønske mer polititjenester, så går det på bekostning av noen andres tilgang til polititjenester et annet sted. Kjernen i politireformen er jo at man skal vite hvilke tjenester man får, og ikke ha den tilstanden som var mens bl.a. Senterpartiet satt i regjering, hvor polititjenestene var ulike. Det var en sentralisering. Den var nok utilsiktet, men det var definitivt en sentralisering av polititjenestene, som vi vil bort fra, og flytte dem nærmere innbyggerne. Representanten Christoffersen kommer med det jeg vil kalle en kjærlighetserklæring til kommunal beredskap. Vi har vært ordførere, begge to – Christoffersen og jeg – og jeg slutter meg til den kjærlighetserklæringen. Som sagt: Kjernen i denne reformen er å styrke samarbeidet mellom politi og kommune for dermed å få mer trygghet i alle kommuner – ikke bare i noen få. Så til pass, som også var fremme, fra Senterpartiet: Det er ikke en del av nærpolitireformen. Jeg skjønner ikke, ut fra de innlegg som har vært fra Senterpartiet om passutstedelse, hvorfor Senterpartiet ikke stemte for det forslaget fra Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre som ble vedtatt, som sier at dette er en sak som skal behandles og besluttes i denne sal. I stedet stemte Senterpartiet – så vidt jeg husker – på det jeg vil si er et dårlig forslag, hvor passutstedelse skal bestemmes av stoppeklokken, 45 minutter. Det gir tilfeldigheter og uforutsigbarhet på dette viktige feltet. Jeg er veldig glad for at Stortinget avslutter denne perioden med en debatt om nærpolitireformen. Det er passende. Beredskapstemaet var viktig ved avslutningen av den forrige perioden. Nå tar vi det opp. Vi har gått mange skritt framover, ikke minst takket være denne reformen.
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2017-06-21:
Dei krava vi har til responstid i dag, går ut på at tida frå politiet får ei melding om eit hasteoppdrag til første patrulje er på staden, skal gjelde i 80 pst. av tilfella. Med dette risikerer vi i praksis at dei sentrale strøka vert prioriterte fordi det er der responstida er kortast. Dette går ut over distrikta, og ein får ikkje gode tal på kor lang tid det tek for politiet å kome fram til hendingar som skjer langt vekk i det enkelte politidistrikt. Eg synest det er bra at det er innført krav til responstid. Politiet innfrir stort sett dei krava i dag. Då må vi vere endå meir ambisiøse. Krava må gjelde for 100 pst. av tilfella, slik at vi får gode tal på tida det tek før politiet dukkar opp i dei mindre sentrale strøka. Vi må ha meir fokus på kvalitet og på polititenester nær folk i heile landet. Vi må snarast nå målet om å ha to politifolk per 1 000 innbyggjarar i alle politidistrikt, og målet må vere å nå alle hasteoppdrag i heile Noreg. Senterpartiet gjer i dag framlegg om at kvart lensmannskontor skal ha stadleg lensmann. Det får vi ikkje i min eigen heimekommune Vestnes, der vi må ha ein felles lensmann med nabokommunen. I Hallingdal kjempa dei lokalt for å behalde lensmannskontora. Dei fekk til slutt behalde tre, men no viser det seg at det berre skal vere ein lensmann i heile Hallingdal. Dei andre lensmannskontora vert berre lensmannskontor i namnet. I praksis vert dei to andre reduserte til politipostar med eit skilt på døra der det står lensmannskontor. Dette visste ikkje dei lokale folkevalde i Hallingdal noko om før no, etter at alle vedtak er fatta. Senterpartiet meiner at det er heilt grunnleggjande at eit lensmannskontor har eigen lensmann. Det skulle no berre mangle. Å innføre noko anna og framleis kalle det eit lensmannskontor villeier folk, og det villeier lokale folkevalde og ikkje minst Stortinget. Pass vart ikkje vedteke som ein del av politireforma, men det har vorte ein del av sentraliseringa som skjer i politiet. Passutskriving er ein viktig del av tenestetilbodet ved lensmannskontora rundt om i landet, og Senterpartiet meiner at sentraliseringa som no skjer, må stoppast. Eg tek med dette opp Senterpartiets framlegg i saka.
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2017-06-21:
I postdebatten har eg høyrt fleire gongar at dei kontora som framleis skal få lov til å skrive ut pass, er dei kontora som kan skrive ut minst 1 000 pass per år. Dette er eit krav som er sendt til politidistrikta når dei skal leggje fram framlegg til ny sentraliseringsstruktur innanfor pass. Eg har òg høyrt fleire gongar at dette er for å oppfylle internasjonale krav. Eg har no lese ICAOs internasjonale standard for passutskriving. Han seier ikkje noko om det. Riksrevisjonens rapport om passutskriving i Noreg seier heller ikkje noko om det. Kan statsråden fortelje meg kven som har definert talet 1 000 for passutskriving som eit minimumskrav? Kva er bakgrunnen for dette, og kvifor har akkurat dette talet vorte sett?
Iselin Nybø (Venstre), 2017-06-21:
Politireformen er noe av det viktigste vi har vedtatt i denne stortingsperioden. Et bredt flertall har stilt seg bak reformen. Både Arbeiderpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre har vært med på den. Det har vi vært fordi den er viktig. Etter at vi hadde fått både Gjørv-kommisjonens rapport og politianalysen, var det helt opplagt at noe måtte gjøres, og det er nettopp derfor et så bredt flertall i Stortinget har tatt ansvar for å få det gjort. Endringene i norsk politi kommer som følge av ønsker både fra politiet selv og fra politisk hold. Men endringer og reformer er krevende, og spesielt strukturendringer kan tære på en organisasjon. Prosessen vi nå har vært gjennom, med nye politidistrikter og endring i lensmannskontorstrukturen, har ikke gått smertefritt, og det skal det heller ikke gjøre. Det er viktig at lokalbefolkningen får sagt sitt, og det er viktig at også de kritiske argumentene kommer fram. Men politireformen handler ikke bare om struktur. Det viktigste med reformen er at det skal jobbes på en ny måte. Vi skal få mer ut av den polititjenesten som finnes, og folk skal oppleve at de har et godt polititilbud som er til stede når det trengs. Én ting er Stortingets oppgave, som er å vedta reformen, en annen ting er regjeringens oppgave, som nemlig er å gjennomføre det Stortinget har vedtatt. Det er heller ingen enkel oppgave, og vi får fra tid til annen tilbakemeldinger fra politiet lokalt om at Stortingets intensjoner ikke alltid når helt ut i politiet. Et eksempel på det er at mange kommuner har fått beskjed om at alt som kan påklages når et lensmannskontor blir lagt ned, er det formelle rundt selve prosessen – selv om det uttrykkelig står i avtalen mellom partiene at også andre forhold som har betydning for helheten i politiets lokale tilgjengelighet, skal kunne vektlegges. Vi får også tilbakemeldinger om at dialogen med ledelsen i de ulike politidistriktene varierer. Mens noen opplever at politimesteren selv reiser land og strand rundt for å snakke med kommunestyrene, opplever andre folkevalgte at de som har dukket opp fra politiets side, ikke har kunnet svare på spørsmålene og bekymringene deres. Vi kan alltid bli bedre. Det gjelder i livet generelt, og det gjelder også på dette området. Det er statsrådens oppgave å se til at politiet alltid blir bedre og leverer de polititjenestene vi som borgere kan forvente. Venstre kommer til å stemme for innstillingen i saken. Vi mener det er helt opplagt at regjeringen må sørge for at vedtak som er gjort i Stortinget, følges opp i samsvar med Stortingets intensjon. Vi har ingen problemer med å stille oss bak de vedtakene som ligger i saken. Jeg vil til slutt takke for samarbeidet. Selv om jeg ikke sitter i komiteen, synes jeg at jeg har et godt samarbeid med alle partiene.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Først en presisering: Det har blitt sendt ut beskrivelse av tjenestetilbudet til alle kommunene i de elleve distriktene der det er gjort endringer. Beskrivelsene har blitt sendt ut på litt ulike tidspunkt og på ulike format. Endelig beskrivelse av tjenestetilbudet måtte nødvendigvis avvente beslutningen om tjenestestedsstrukturen. Stortinget vedtok en nødvendig, men omfattende og ambisiøs reform 10. juni 2015. Grovt sett kan reformen inndeles i en strukturdel og en kvalitetsdel. Strukturdelen er nå fastsatt, og all endringskapasitet skal nå benyttes til å gjennomføre den kvalitative delen – den viktige delen. Det er den kvalitative delen som påvirker polititjenesten mest, og som har størst betydning for befolkningen. Politikontaktene kom på plass i forrige uke og vil sammen med videreutviklingen av politirådene bety betydelig styrking av samhandlingen med kommunene og andre lokale aktører. Det er viktig at dokumentet til kommunene, som også er kalt «Et løfte til innbyggerne», er et levende dokument som utvikles og oppdateres etter hvert som samfunnets og befolkningens behov endres. Politiet må kontinuerlig utvikles for å møte endringene i samfunnet. Nye arbeidsmetoder og verktøy utvikles, ny kunnskap blir tilgjengelig og politiet må lære av feil. Jeg mener det er viktig at politiet er mest mulig konkret i den skriftlige orienteringen til kommunene. På den andre siden kan ikke politidistriktene vente til alt er endelig avklart. Det fremtidige passtilbudet er et eksempel på en tjeneste som det ikke vil være mulig å redegjøre for før sommerferien. Politiets nasjonale ledergruppe har møte denne uken, og arbeidet med å ferdigstille dokumentene til kommunene er i gang. Endelig beskrivelse av tjenestetilbudet måtte nødvendigvis avvente beslutningen om tjenestestedsstrukturen. Den ble offentliggjort 24. mai 2017, med andre ord for bare fire uker siden. Politidirektoratet har gitt politidistriktene føring om at endelig dokument som beskriver tjenestetilbudet til kommunene, skal ferdigstilles og sendes ut før 1. juli. Jeg kan forsikre Stortinget om at regjeringen gjør alt for å sikre at nærpolitireformen gjennomføres etter Stortingets intensjoner. Så er det åpenbart – fra mitt ståsted – at det er ikke det saken i dag handler om. Det handler mer om et Arbeiderparti som forsøker å løpe fra sitt medansvar for nærpolitireformen. Jeg skal ikke spekulere i hvorfor, men på bakgrunn av det tvinges altså Stortinget i dag til å fatte et vedtak som inneholder selvfølgeligheter som uansett ville blitt gjennomført.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Vi skal selvfølgelig legge til rette for at det skal være politikraft på alle lensmannskontor. Hvilket tidspunkt det skjer på – når det er – må vi komme tilbake til, men vi legger opp til at dette skal ivaretas på en god måte. Så tror jeg ikke man skal henge seg for mye opp i tittel, men være mer opptatt av den politikraften man faktisk har til stede.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Tjenestetilbudet politiet lover i de enkelte kommunene, er viktig. Det vil også endres over tid i den forstand at etter hvert som vi legger på plass – og får til – kvalitative løft for politiet, vil også tjenestene bli bedre. Derfor tror jeg det er ganske vanskelig å legge til grunn en statisk tilnærming til denne problemstillingen. Jeg ville vært enig i den kritikken dersom det hadde vært sånn at man ikke hadde informert i det hele tatt, men man har altså gjennom ulike prosesser informert kommunene om tilbudet man kan forventes å få ved gjennomføringen av reformen. Det endelige brevet – som heller ikke er endelig – skal gå ut innen 1. juli. Etter hvert som vi gjennomfører den kvalitative kraften i nærpolitireformen, vil også tjenestetilbudet øke deretter, og da kan det hende at disse brevene til kommunene blir enda bedre.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Det er relativt uinteressant å redegjøre for det, for det er uansett en politisk avgjørelse hvordan strukturen for passutstedelse i fremtiden skal se ut. Det er ikke noe Politidirektoratet kommer til å avgjøre. Det er noe som politisk ledelse i departementet i utgangspunktet hadde lagt opp til å avgjøre, men som på grunn av Stortingets vedtak må gå innom Stortinget. I oppfølgingen av Stortingets vedtak tidligere i år legges det til grunn at Stortinget skal involveres i behandlingen av denne strukturen. Det vil selvfølgelig bli fulgt opp, for jeg følger opp Stortingets vedtak. Men det er ikke sånn at det er Politidirektoratet som avgjør dette. Jeg tror også man, i den avveiningen av hvor man skal utstede pass, må ta inn over seg at det er en grunn til at vi endrer utsteding av pass. Det handler om at sikkerheten på norske pass ikke har holdt et kvalitativt høyt nok nivå. Vi må finne den gode balansen mellom god distriktspolitikk på den ene siden og god sikkerhet for det viktige dokumentet det norske passet faktisk er, på den andre siden.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Nå skal jeg gjøre noe veldig uvanlig, og det er å slå fast at jeg slutter meg hundre prosent til representanten Tajiks innlegg. Jeg takker også for samarbeidet med komiteen og ikke minst for at selv om det er politiske dragkamper, er det alltid en god tone og med et glimt i øyet. Så kan jeg ikke unngå å snakke om politikk, for det synes jeg det er ganske naturlig at jeg gjør, særlig når Senterpartiet kommer med noen påstander som fremstår som relativt urimelige. Det er altså ikke sånn som representanten Lien forsøker å fremstille det, at ikke responstiden er god nok. Vi har en situasjon hvor de målinger som foretas, viser at politiet leverer på responstiden, ja faktisk litt over det som var forventningen. Dette er noe som stadig vil strammes til, vi vil forvente bedre resultater etter hvert som kvalitetsreformen, som politireformen er, blir synlig gjennom resultater. Men det er veldig interessant at Senterpartiet, av alle, skal etterlyse dette, for det var først under denne regjeringen at man i det hele tatt fant det interessant å måle politiets responstid. Det er selvfølgelig bra at Senterpartiet er opptatt av det, men det var de ikke i det hele tatt i de åtte årene de satt i regjering. Så er det også riktig at vi styrer mot to politifolk per tusen innbyggere, det er en uttalt målsetting for denne regjeringen, og det ser ut til at vi kommer til å nå den målsettingen tidligere enn vi trodde – i 2019 istedenfor 2020. Det viser vi jo gjennom den målrettede økningen i antallet årsverk i politiet, som hittil ligger på nærmere 1 800 nye årsverk i politi- og lensmannsetaten. Så her er vi absolutt i rute, og det leveres. Så er det noe jeg synes er litt underlig – det gjelder for øvrig også Senterpartiet, og Arbeiderpartiet og representanten Christoffersen, som viser til det VG såkalt har avslørt. Det er altså sånn at alle de samlokaliserte sentralene som bygges ut, gjør det i henhold til vedtatt statsbudsjett, i henhold til de føringer som har vært formidlet til Stortinget, og ytterligere planlegging er på gang, så det kan heller ikke komme som noen som helst slags overraskelse. Så er det underlig at man forsøker å dra frem beredskapskortet også i denne debatten. Er det en regjering som har levert på beredskap, så er det nettopp denne regjeringen, som har stilt landet i en posisjon hvor vi har en beredskap som er bedre enn noen gang.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Når det gjelder hovedsete for og valg av sentralene til politiet, ble det gjort i desember 2015. Jeg forstår at det kan være opportunt å forsøke å gjøre et poeng av det for å hilse hjem fra denne stortingssalen, men det ble gjort ved delegering til Politidirektoratet, vedtatt av dette Stortinget. Det er en oppfølging av et stortingsvedtak, og det er ingenting som har fremkommet når man har ettergått det vedtaket, som tilsier noe som helst annet enn at det har vært en skikkelig prosess. Det å prøve å få denne saken opp nå, oppfatter jeg et forsøk på omkamp. Det kan selvfølgelig være interessant å gjøre det når man selv kommer fra en berørt valgkrets, men særlig konstruktivt er det ikke. Man har heller ikke grunnlaget. Det å basere det på en slags artikkelserie fra den største papiravisen i dette landet, må man gjerne gjøre, men man har intet grunnlag for det. Her har man fullstendig, i likhet med alle de andre forholdene som vi har diskutert i dag, ivaretatt Stortingets vilje, ivaretatt Stortingets intensjon. Og når man delegerer den slags avgjørelser, må man også akseptere de avgjørelsene som fattes dersom det er gjort på en skikkelig og ordentlig måte. Det har vært gjort i dette tilfellet. Det kan godt hende det er opportunt å ta opp, og det kan godt hende at man ser muligheter for å kapre noen ekstra velgere ved å opptre på denne måten, men jeg forventer faktisk at Arbeiderpartiet, med sin historie, er i stand til å ivareta sin rolle ved å opptre seriøst og forholde seg til Stortingets egne vedtak og ikke forsøke å dra i gang populistiske diskusjoner rundt avgjørelser som ble fattet for ett og et halvt år siden.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Mangler i sentral beredskap bekymrer, men lokal hverdagsberedskap ser ennå ut til å ligge litt i blindsonen. Gjørv-kommisjonen sa det i klartekst: «Enhver(…) hendelse finner sted i én eller flere kommuner. Kommunen har ansvar for viktige lokale beredskapsressurser, og har et grunnleggende ansvar for å ivareta befolkningens sikkerhet og trygghet.» (…) Dette skjer i kommunens beredskapsråd, der alle instanser, etater og frivillige – også politiet – skal møtes jevnlig. Stortinget vedtok en politireform med lokal forankring, bl.a. med et dokument til alle kommunestyrer. Men nå ser altså Høyre og Fremskrittspartiet seg nødt til å gjenta vedtaket. Statsråden sier nå at dokumentet kommer – lovlig seint – men er det da feil det som står i saken, at POD gjennom Politiforum i mai 2017 sa at de aldri hadde tenkt å lage et slikt dokument? Det hadde vært greit om statsråden hadde svart på det. Det som er synd, er at det brer seg en uro rundt måten politireformen gjennomføres på. Videoen om og med fotfolket i Sør-Øst politidistrikt er glitrende humor med en stor dose alvor. Buskerud-folk er gode i «Svelvik-engelsk», så vi kjenner oss igjen i ordspillet i tittelen «Close Police Reform», for det kan bety «nær», men det kan også bety «avslutt». I videoens «Hell’s Kitchen» putrer ei gryte ingen helt vet hva inneholder. Noen av ingrediensene kan vi i Buskerud godt klare oss uten. VG har avslørt at Stortingets føring om å la den samlokaliserte nødmeldesentralen i Drammen være modell for resten av landet, er gitt liten vekt, så den nedlegges. Jeg spør justisministeren: Hva slags ressursbruk er det? Hva slags lokal beredskap er det? Åtte ordførere – hvorav seks er fra Høyre – advarer mot svekket samfunnssikkerhet og beredskap. I morgen er det møte på Hønefoss. Arresten kan bli nedlagt og beredskapen svekket om arrestantene skal kjøres til Drammen. Det er mye god vilje i politiet på Hønefoss til å lykkes med politireformen, men tillitsvalgte sier at prosessene mangler forankring. Det går for fort. Konsekvensene synes først når ting er gjort. Ringerike er ikke den eneste. Ordførere i vår del av Sør-Øst politidistrikt var nylig samlet i Kongsberg. Der fikk de vite at lensmannskontorene i Lier, Nedre Eiker, Øvre Eiker, Kongsberg, Nore og Uvdal mister lensmannen og skal styres fra Drammen. I Modum savner de passfunksjonen, men beholder lensmannskontoret, som slås sammen med Sigdal og Krødsherad, men det skal ikke være lensmann der. De skal styres fra Hønefoss. I Hallingdal skal én politikontakt dekke seks beredskapsråd. Ordførerne i Nes og Flå protesterer og sier: Vi holder oss til lensmannen. Så det er nok på høy tid å få den lokale forankringen på plass.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Jeg skal være veldig kort. Jeg har med meg et brev, det brevet jeg nevnte i mitt første innlegg, fra åtte ordførere i nedre del av Buskerud. Det ble sendt til justisministeren 1. juni 2017. Jeg vet ikke om justisministeren har svart på det ennå, men under henvisning til mitt innlegg sa justisministeren at det var feil å si at VG hadde avslørt det, og at det ikke burde komme som noen stor overraskelse. Det var ikke det at samlokaliseringen i Drammen ble nedlagt, som var den store overraskelsen – det var måten det skjedde på. Jeg tillater meg å referere til noen linjer innledningsvis i brevet som de åtte ordførerne har sendt, og der er overskriften: «Et alvorlig tilbakeslag for samfunnssikkerhet og trygghet generelt og i politidistriktet spesielt» Videre står det: «Den felles nødsentralen i Drammensregionen, SAMLOK, er bestemt nedlagt første halvår i 2018. Alternativet som Politidirektoratet vil ha gjennomført, innebærer et alvorlig tilbakeslag for beredskap og samfunnssikkerhet. Dette skjer til tross for at terrorfaren generelt er økende og til tross for regjeringens og Stortingets forsikringer om å bedre tryggheten for nasjonens innbyggere. Dette kan vi som ordførere i en befolkningstung region vanskelig akseptere og passivt registrere.» Så beredskap hører absolutt hjemme i den saken. Som sagt: Jeg kjenner ikke til om statsråden har svart på brevet ennå, men jeg kan hilse hjem til ordføreren i Drammen og basert på justisministerens innlegg i dag si at dette ikke burde kommet som noen overraskelse.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
En god ting kan ikke sies for ofte. Den debatten vi har nå, er en debatt som også har gått tidligere, og jeg forholder meg til at statsråden har vært tydelig på at hans jobb er å gjennomføre det Stortinget har sagt. Debatten er gjenkjennelig også i et annet perspektiv. Jeg kom inn på Stortinget i 2001 da forrige politireform skulle gjennomføres og iverksettes. La meg si det sånn: Daværende justisminister Odd Einar Dørum hadde minst et like stort trykk imot seg da man gikk ned fra 54 til 27 politidistrikt som det man opplever i dag. Så at dette er en ny situasjon, er med respekt å melde direkte feil. Norsk politi er ikke statisk. Det norske samfunnet er ikke statisk. Det er stadige endringer, og hvis ikke vi er villig til å gjøre de grepene som må gjøres for å optimalisere det vi ønsker å oppnå, da svikter Stortinget sin funksjon, og det ville ha vært direkte leit og dumt. Vi diskuterer nå om dette er selvfølgeligheter eller ikke. Jeg mener fortsatt at en god ting kan sies mer enn én gang. I tillegg er det slik at vi kan vi diskutere funksjonalitet og lensmenn. Jeg tror ikke at publikum – skattebetalerne – er opptatt av hvem som kommer når de trenger hjelp, men at de faktisk får den hjelpen de ønsker seg. Det er det aller viktigste. Og når man nå setter krav til responstid og svar på telefonen, gjør man noe med norsk politi som norsk politi har vært fritatt for fram til reformen ble vedtatt, i motsetning til andre blålysetater. Vi kan selvfølgelig gå rundt denne siste dagen og være misfornøyd med hverandre. Eller vi kan si at nei, vi har en ambisjon om å gjøre norsk politi bedre i stand til å serve publikum – skattebetalerne. Det oppfatter jeg er ambisjonen til flertallet i justiskomiteen, som inngikk et forlik om reformen. Jeg opplever også at Venstre tenker i samme leia, ikke minst fordi de har vært med og tatt ansvar for de budsjettene som man har lagt til grunn for å gjennomføre dette. Men det er også et faktum at ingen reform er enkel å rulle ut. Man kan ikke forvente at publikum skal stå ute og juble over det som skjer. For man har lært seg til at når samfunnet er satt sammen på en måte, så er det enklest å forholde seg til det. Enhver endring gjør noe med oss. Å være endringsvillig kan være krevende, men også nødvendig. Jeg oppfatter igjen i dag at det man gjør nå, er å gi en klar beskjed til statsråden. Statsråden har vært veldig tydelig på hva regjeringen skal gjøre, og det er etter mitt skjønn en selvfølge. La meg helt til slutt – siden dette er mitt siste innlegg fra denne talerstolen – få lov til å takke Stortinget for 16 fantastiske år og samtidig gi uttrykk for en stor glede over den innsatsen alle de ansatte på Stortinget gjør hver eneste dag.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Jeg foreslår Erlend Wiborg.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Det har vært en underlig debatt, og påstandene har haglet i rommet om hvem som har mest penger, hvem som har minst penger – hvem som vil gi mest her eller mest der. Men jeg må si at da representanten Karianne Tung gikk på talerstolen, ble det en «høydare», for man kan åpenbart ikke ha lest hele NTP-en. I NTP-en står det faktisk om klima, og det er også et faktum at hvis man har bedre veier, rettere veier, slik at man får mindre kø på veiene, så går også utslippene ned. I tillegg har regjeringen, med en rekke forskjellige saker, lagt om bilavgiftene, som gjør at utslippene går ned. Sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre har vi gjort en rekke tiltak som går i riktig retning. Men det som er det spesielle med denne debatten, er at den, som representanten Sivertsen var inne på, i første rekke er knyttet til bruken av tall. Ja, det er helt riktig: I Arbeiderpartiets alternative opplegg mangler det ikke på tall. Problemet er at tallene ikke henger sammen. Det kan se ut som om Jens Stoltenberg, da han dro ned til Brussel, tok med seg alle kalkulatorene i hele gruppa til Arbeiderpartiet, for det går ikke an å summere disse tiltakene og komme ut med en sum som samsvarer med det Arbeiderpartiet sier man vil bruke. Man legger fram flere tiltak, man vil fremskynde prosjekt i størrelsesorden 50 mrd. kr, men det man synliggjør ut fra hva man vil bruke av penger, er 5 mrd. kr. Man snakker om intercity, at det skal fullføres inn 2030, og så setter man av 2 mrd. kr – til et prosjekt som koster så uendelig mye mer, ti ganger mer! Det står rett og slett ikke til troende. Denne regjeringen ønsker å bygge hele landet. Vi ønsker at folk skal kunne bo rundt omkring i distriktet og drive næringsvirksomhet. Da må man faktisk få varene sine fram til et marked. Derfor er Møreaksen viktig i Møre og Romsdal. Derfor er E136, eksportveien ut av Møre og Romsdal, svært viktig. For det er ingen som har det travlere enn en død laks som skal fram til et marked. Mange har tatt på seg fylkeshatten sin i dag. Jeg pleier normalt ikke å gjøre det så veldig ofte, men akkurat nå, avslutningsvis, har jeg tenkt å gjøre det. For fylkestinget i Møre og Romsdal kom med en tipunkts plan, en tipunkts liste, over hva man ønsker å prioritere innenfor samferdsel i den planen som ligger der. Denne regjeringen er inne på alle de ønskene. Da er det jo litt rart når en ser i media at enkelte Arbeiderparti-representanter kritiserer denne regjeringens NTP, når man leverer på alle de områdene som man faktisk ønsker. Ja, da blir det litt hult, og jeg tror faktisk at noen må sette seg på flyet og reise ned og låne en kalkulator av Jens Stoltenberg.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Fremskrittspartiet har ikke til hensikt å skape problemer for arbeidet internt i Europarådet og komiteene der, som det nå har blitt påpekt at det kan bli i forbindelse med komitéarbeidet og med hvem som utpekes til hva. Så Fremskrittspartiet trekker sitt forslag, det som står i det andre avsnittet i forslaget, om nytt medlem til Europarådet, slik at det ikke skaper de problemene som har blitt påpekt gjennom media og i brev. Det ønsker vi å gjøre. Jeg håper at det resterende får flertall. Hvis ikke går man inn på en ny praksis i Stortinget, der det ikke lenger er det enkelte partiet som velger hvem som skal være representant i de ulike vervene. Det tror jeg kan bli en dårlig ny praksis.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Fremskrittspartiets stortingsgruppe har behandlet denne saken, og del én av dette forslaget blir stående. Det er bl.a. slik i Nordisk råd at der møter man i forskjellige partigrupper. Det er også slik at man må forvente, og ha tillit til, at de beslutningene som til enhver tid bl.a. tas i partienes egne organ, alltid følges opp. Fremskrittspartiet har i denne saken valgt å be om å få oppnevne et nytt varamedlem til Nordisk råd, etter behandling i vår stortingsgruppe. Det er ikke noen hevnaksjon i det hele tatt, men det er et ønske om å ha et nytt medlem der nå, som følge av den situasjonen som har oppstått, knyttet til tillit.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-06-19:
Takk for spørsmålet. Arbeiderpartiets løsning på den problemstillingen som representanten Rommetveit trekker opp, er å legge inn alle prosjektene i NTP, men uten å legge inn penger. Vi foretrekker å legge frem en prioritert plan, hvor vi år for år og periode for periode sier hva vi skal prioritere i en tabell som faktisk går opp. Det kunne vært veldig positivt om også Arbeiderpartiet hadde gjort den øvelsen som alle de andre partiene har fått til. Vi har i mange prosjekter klart å redusere både planleggingstiden og gjennomføringstiden. Nye Veier er et godt eksempel på et selskap som får det til. Det er i denne sammenheng verdt å minne om at Arbeiderpartiet stemte imot opprettelsen av Nye Veier, som bidrar til å gjennomføre nettopp det som representanten Rommetveit er opptatt av.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-06-19:
Vi har overhodet ikke glemt eller utsatt kysten. Vi har gjennomført viktige fiskerihavneprosjekter i denne perioden, og det ligger også store og viktige prosjekter inne i kommende tolvårsperiode. Og det har vi tenkt å følge opp. Men i motsetning til Arbeiderpartiet har vi en plan som går opp. Det betyr at vi har en plan der det er sammenheng mellom det vi lover, og de pengene vi legger på bordet. Arbeiderpartiets løfter til kysten er null verdt, for de har en underdekning i sitt opplegg på mellom 120 mrd. kr og 160 mrd. kr. Hvordan skal folk langs kysten vite at det er nettopp deres prosjekter som blir prioritert, og ikke en raskere ferdigstilling av intercity og ferjefri E39, eller fremskynding av en rekke veiprosjekter som koster 50 mrd. kr, hvor Arbeiderpartiet har lagt inn 5 mrd. kr? Det kan ikke folk langs kysten vite. Med oss vet de hva de får. Vi har også sagt klart og tydelig at vi er positive til alle som søker om lokal forskuttering av fiskeri- og farledsprosjekter, og det kommer vi til å følge opp.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-06-19:
Forslaget til Nasjonal transportplan er en klar og tydelig prioritering av samferdsel i årene som kommer. Jeg er glad for at vi i fellesskap følger opp den sterke satsingen vi har hatt de siste fire årene, hvor bevilgningene til vei og bane er økt med 50 pst., med et fortsatt løft i årene som kommer. Men det betyr at dette prioriteres høyere enn de fleste andre områder, og det tror jeg er viktig, for det er viktig for folk flest i hverdagen, det er viktig for næringslivet, det er viktig for muligheten til å skape verdier i hele landet, og det er tross alt det som gjør at vi kan ha den velferden vi alle setter pris på. Så det er ambisiøst, men det er samtidig realistisk å gjennomføre. Jeg mener dette er viktig for landet, og dette er en stor og viktig dag, med tanke på det vi skal vedta i dag.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-06-19:
Heldigvis har det vært slik at norske entreprenører har vunnet flertallet av alle de store kontraktene som har vært lagt ut den senere tid. Det er jeg glad for. Det viser at det norske entreprenørmarkedet er i stand til å tilpasse seg større kontrakter. Erfaringene fra Nye Veier viser akkurat det samme – der man før sa at kontrakter på 1 mrd. kr var store nok, så tar norske entreprenører nå kontrakter på 3 mrd. kr. Det er en positiv utvikling, og det viser at vi er konkurransedyktige på å bygge vei i dette særegne terrenget vi tross alt har i dette landet. Jeg er glad for at representanten Sjelmo Nordås er opptatt av å redusere kostnader, samtidig er det påfallende at Senterpartiet valgte å stemme imot to av de absolutt viktigste reformene for å redusere kostnader og få mer vei og bane ut av pengene, nemlig jernbanereformen og opprettelsen av Nye Veier.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-06-19:
Spaden på Ringeriksbanen skal stikkes i jorden i 2021. Representanten Eidsvoll Holmås’ parti hadde en ambisjon om å starte opp i 2023 i den transportplanen som gjelder nå, så det er en betydelig fremskynding av det prosjektet og kortere planleggingstid enn det som er gjennomsnittet for et norsk samferdselsprosjekt. Så det går raskere. Vi skulle gjerne ha startet opp enda før, men vi starter altså opp i 2021. Så er det noen kostnadsoverskridelser som gjør at man på Arna–Stanghelle har måttet gå en runde til fordi det ble betydelig dyrere enn det vi fikk presentert i grunnlagsdokumentet fra transportetatene. Samtidig får vi oppstart der senest i 2022 på veien, og vi jobber med å finne løsninger for om det går an å starte opp enda før.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-06-19:
Det var interessant å høre representanten Sivertsen bekymre seg over handlingsrommet i norsk økonomi, og at planen som regjeringen og samarbeidspartiene har lagt frem, ikke vil la seg realisere fordi den er for ambisiøs. Men samtidig legger Arbeiderpartiet opp til en høyere ramme – en høyere ramme – enn det regjeringen og samarbeidspartiene gjør med 7 mrd. kr. I tillegg legger de inn mellom 120 mrd. kr og 160 mrd. kr i løfter som ikke er finansiert. Dette står ikke til troende. Et av løftene de gir, er å fremskynde intercity til 2030. De legger inn 2 mrd. kr – det koster 27 mrd. kr. Spørsmålet mitt til Sivertsen er: Hvordan skal man skaffe de resterende 25 mrd. kr? Hvilke konkrete prosjekter skal ut for at Arbeiderpartiet skal innfri dette løftet som de gir til velgerne? Er det kystprosjektene som han snakket så varmt om? Er det veiprosjekter i distriktene? Er det rassikring? Er det tilskudd til fylkesveier? Hva er det som skal ut? Og jeg ber representanten være konkret.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-06-19:
Den helhetlige planen representanten etterlyste, heter Nasjonal transportplan og er til behandling her i dag. Vi har lagt frem et opplegg som er finansiert. Arbeiderpartiet har lagt frem et opplegg som ikke er finansiert. Jeg registrerer at jeg ikke får noe svar på hvilke prosjekter Arbeiderpartiet skal kutte for å innfri den ambisjonen og det løftet de gir velgerne om å bygge intercity innen 2030. Vi er ærlige på at noen av prosjektene som vi starter opp, ikke blir ferdige i denne perioden. Men vi legger da heller ikke opp til finansiering som om de skulle bli ferdige. Vi legger opp til finansiering i henhold til den fremdriftsplanen vi har. Arbeiderpartiet, derimot, legger opp til en fremdriftsplan som er helt urealistisk, helt uten finansiering, og som gjør at man ikke kan stole på et eneste av løftene Arbeiderpartiet gir, fordi de ikke har penger til å innfri dem. Spørsmålet mitt er igjen: Hvilke prosjekter skal representanten Sivertsen kutte for å innfri løftet om å bygge intercity innen 2030?
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-06-19:
Senere i dag – eller kanskje blir det i morgen tidlig – skal vi fatte vedtak om Nasjonal transportplan. Det er en historisk plan, med en satsing på samferdsel som savner sidestykke i moderne norsk historie, og vi har et bredt flertall, bestående av fire partier, som står bak satsingen. Det lover godt. I mitt første innlegg etterlyste jeg svar fra opposisjonen om hva vi kunne forvente av dem. Vi har ikke fått så veldig mange nye svar. Vi fikk forsøksvis ett svar her, om at underdekningen i Arbeiderpartiets opplegg skulle finansieres gjennom økte skatter. Vel, Arbeiderpartiet har foreslått å øke skattene med 15 mrd. kr, men de mangler minst 120 mrd. kr eller kanskje så mye som 160 mrd. kr for å innfri løftene som de har gitt velgerne her. De ulike opposisjonspartiene spriker i alle retninger, så det er ikke godt å si hva velgerne kan forvente av opposisjonen. Jeg har behov for å kommentere noen av påstandene som har kommet i løpet av debatten: Representanten Eidsvoll Holmås var opptatt av at E18 Vestkorridoren-prosjektet kun ville være gunstig for menn over 50 år i Bærum som kjører bil. Jeg tror nok det er å snu saken på hodet. For hva er det egentlig E18-prosjektet handler om? Jo, det er å legge 9 av de 17 kilometerne som Vestkorridoren er, i tunnel. Det vil gjøre det mulig å bygge tettere rundt de viktige jernbanestasjonene, der vi allerede har investert milliarder i dobbeltspor. Det vil gjøre det lettere for flere å reise kollektivt. I tillegg blir det en separat bussvei, som vil gjøre det langt mer attraktivt å reise med buss inn til Oslo og internt i Asker og Bærum – og det blir sykkelvei. Så dette er kanskje tidenes miljøprosjekt for den delen av landet. Vi gjør det enkelt også for menn over 50 år å reise kollektivt til jobb. Flere har vært opptatt av intercity. Representanten Irene Johansen sa vel at intercity var skjøvet ut i det blå-blå. Det er ikke tilfellet. Men med Arbeiderpartiets opplegg er intercity skjøvet ut i usikkerhet. Vi er tydelig på at vi skal realisere dobbeltspor til Tønsberg innen 2024, til Hamar innen 2024, til Fredrikstad innen 2024, til Sarpsborg innen 2026 og til Halden innen 2034. Vi skal samtidig bygge en jernbanetunnel under Oslo, som koster mye penger, men som er en helt sentral del av prosjektet, og som ikke lå inne i den forrige intercity-planen. Det er mye man kunne tenke seg å si, men bare en kort visitt til representanten Sivertsen, som sier at Arbeiderpartiet prioriterer: Arbeiderpartiet prioriterer alt, og dermed prioriterer de absolutt ingenting, og velgerne aner ikke hva de kan forvente seg hvis partiet skulle få makt.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-06-19:
Stemmeforklaring til sak nr. 2: For Høyre er prinsippet om at partiene selv bestemmer hvem som skal sitte i de ulike delegasjonene, et viktig prinsipp, og jeg anbefaler derfor Høyres medlemmer å stemme for innstillingen.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Trass i at denne planen strekkjer seg over tolv år mot ti år tidlegare, er det svært mange som har vorte skuffa ved framlegginga av regjeringa sitt forslag til NTP. Dette kjem av at fleire prosjekt frå føregåande NTP ikkje er med, og at ei lang rekkje veg-, bane- og kystprosjekt er utsette til den meir usikre siste seksårsperioden. Dette har ikkje minst samanheng med at kostnadene held fram å stiga. Redusert planleggingstid – kva er poenget med det viss ikkje det er midlar klare når prosjekta skal startast opp? Kroneksempla på dette er fellesprosjekta for veg og bane Arna–Stanghelle og Ringeriksbanen/E16 Skaret–Hønefoss. Kva hjelper det å kutta ut kommunedelplanfasen når oppstarten av prosjekta vert utsett?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Til liks med representanten Astrup er eg glad for at Stad skipstunnel får si etterlengta realisering i denne planen. Elles må eg seia at det som er av kystsatsing, helst er sørgjelege greier. Det kjem sørgjeleg nok i forlenginga av at regjeringa på dette feltet ikkje har oppnådd meir enn 86 pst. oppfyllingsgrad av gjeldande NTP. Difor har Arbeidarpartiet i vårt opplegg framskunda 22 hamne- og farledstiltak frå siste seksårsperiode og vil ha dei realiserte i åra 2018–2023. Me har i vårt forslag teke inn igjen i denne tolvårsplanen i alt 31 hamne- og farledstiltak som var prioriterte i gjeldande NTP, men som no ikkje er med i det heile teke i stortingsmeldinga frå regjeringa. Spørsmålet til representanten Astrup vert då: Kvifor har Høgre og regjeringa gløymt og utsett kysten?