Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
Saksordføreren sluttet med å takke komiteen for arbeidet med denne saken, og da kan jeg starte med å takke saksordføreren for måten han har behandlet denne saken på i komiteen. I all hovedsak er det stor grad av enighet mellom de ulike partiene i det løpet som legges for den framtidige lærerutdanningen. Jeg skal ikke gjenta saksordføreren, men vil vise til hans framstilling av innstillingen. Stortinget har i dag til behandling en sak som alle landets foreldre burde være svært opptatt av. Vi vet jo alle hvor viktige lærerne er for våre barns utvikling så vel faglig som sosialt i skolen. Den dyktige læreren har evne til å oppmuntre og til å få elevene til å strekke seg mot sitt aller beste. Jeg har merket meg at statsråden mener det er et problem at elevene i den norske skolen synes det er artig å gå på skolen, i henhold til oppslag i VG 16. juni. For oss andre er dette mer positivt enn negativt, og jeg tror nok heller ikke at statsråden har ment det akkurat på den måten. Stortinget har flere ganger tidligere vært opptatt av tiltak som kan styrke rekrutteringen til læreryrket, fordi vi har vært bekymret for utviklingen innenfor yrket. Jeg tror ikke vi skal ønske oss tilbake til den tiden da skolemesteren, presten eller lensmannen var de som hadde noe å si i bygda. Heldigvis har vi i dag et samfunn som i alle fall er noe mer likestilt både når det gjelder klasser, og når det gjelder kjønn. Men det er ikke til å underslå at læreryrket har mistet mye av sin status, og dette har gått ut over rekrutteringen til yrket. Jeg vil derfor minne om at det var Stoltenberg-regjeringen som var med på å sikre en ekstraordinær lønnsutvikling på ca. 50 000 kr for lærerne over to år. Komiteen har stort sett vært samlet i denne innstillingen. Saksordføreren har som sagt gjort rede for dette på en god måte, og det er bred enighet om at vi trenger større valgfrihet for studentenes valg av fag. Komiteens flertall vektlegger også behovet for å styrke praksisen i lærerutdanningen, og at veiledningen av nyutdannede lærere må bli bedre. Arbeiderpartiet er bekymret for rekrutteringen av realfaglærere og har derfor støttet departementet i at det kan opprettes en ordning med avskriving av studielån for å gjøre det mer attraktivt for denne gruppen å begynne i skolen. Vi har imidlertid understreket at dette må være en prøveordning, fordi vi må på dette området også sørge for å bruke ressursene på en best mulig måte. Arbeiderpartiet vil ikke støtte flertallet i at opptakskravene til allmennfaglig studieretning skal endres for å styrke språkfagene. Vi mener flertallet her går et skritt tilbake når de på denne måten kan bidra til å begrense elevenes valgmuligheter etter grunnskolen. Arbeiderpartiet ønsker ikke å bidra til en utvikling der elevene i 9. klasse på ungdomstrinnet må bestemme seg for om de skal velge allmennfaglig studieretning i den videregående opplæringen. Departementet varsler en forenkling av kompetanseforskriften, og det sier Arbeiderpartiet seg helt enig i. Vi har lenge snakket om at skolene må åpne seg mer for andre yrkesgrupper enn lærere, og da må vi naturlig nok se på kompetanseforskriften. Vi ser også at det er på tide at mange som har jobbet i skolen gjennom mange år uten godkjent utdanning, nå bør få verdsatt sin realkompetanse og få kartlagt eventuelle behov for og tilbud om en tilleggsutdanning. Arbeiderpartiet var overrasket over at departementet foreslo at førskolelærerne ikke lenger skulle ha kompetanse for å kunne undervise i 1. klasse uten tilleggsutdanning. Da Stortinget i sin tid vedtok skolestart for seksåringer, var det jo nettopp vektleggingen av førskolepedagogikk som var viktig. Jeg er derfor svært fornøyd med at vi i dag har et flertall som endrer departementets forslag på dette punktet. Arbeiderpartiet har støttet et kompromiss om å videreføre KRL-faget som obligatorisk fag. For oss har det vært viktig å sikre fortsatt kvalifiserte lærere i dette viktige fellesfaget. Samtidig var det også viktig ikke å utvide andelen obligatoriske fag i lærerutdanningen utover forslaget fra Regjeringen. Jeg tror mange av de endringene vi gjør her i dag, er et skritt i riktig retning for å styrke kvaliteten i skolen. Men vi kommer nok ikke bort fra at vi nå står overfor akutte problemer i den norske skolen som statsråden og Regjeringen bør ta tak i. Jeg registrerer at statsråden i dag sier at hun er overbevist om at det ikke er noen sammenheng mellom ressursbruk og resultater i skolen. Hva slags standard skolebygget har, ei heller hvor mange elever som er i hver klasse, er av betydning for resultatet. Departementets trenering av retningslinjer til kommuner når det gjelder skolebyggsaken, blir jo veldig forståelig, sett i lys av statsrådens uttalelser i dag. Høyre gikk til valg på en bedre skole. Samtidig vedtar enkelte offentlige skoler å innføre såkalt frivillig foreldrebetaling. Jeg er enig i at det er svært mye bra i den norske skolen i dag, men vi har åpenbare utfordringer. Det kan det ikke herske noen tvil om. Jeg er bekymret over at statsråden ikke ser ut til å ta på alvor signalene som kommer fra Skole-Norge. Det hjelper lite å styrke lærerutdanningen, dersom økonomien i skolene ikke blir bedre. Så til slutt: Arbeiderpartiet står ikke sammen med SV og Senterpartiet om alle forslag som blir fremmet her i dag. Mange av forslagene som disse partiene fremmer, er gode forslag, som vi i utgangspunktet ikke har noen problemer med å støtte. Men så lenge forslagene ikke får flertall, mener Arbeiderpartiet det vil være uheldig å fremme dem, siden de da vil bli nedstemt i Stortinget. Jeg vil for øvrig vise til de forslagene som vi står sammen med SV og Senterpartiet om, og tar opp disse to forslagene.