Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-12-02:
La meg først si at jeg mener at dette spørsmålet er et av de viktigste spørsmålene vi kan stille i kriminalpolitikken. Vi har et veldig stort fokus på det å oppdage kriminalitet, veldig stort fokus på antall politifolk og politiressurser ute, og for så vidt også et stort fokus på hvor lenge folk skal sitte og sone. Men vi har en manglende debatt om de tiltakene vi gjør, virker, særlig nå når vi nå er i ferd med å sette i verk mange nye tiltak i kriminalomsorgen, som også spørreren spør om. Så jeg mener at dette virkelig er noe det er grunn til å takke spørreren for å trekke inn i Stortinget. I St.meld. nr. 37 for 2007–2008, Straff som virker – mindre kriminalitet – tryggere samfunn, kriminalomsorgsmeldingen, som ble behandlet i april, framgår det at vi ønsker å ha en forskningsbasert kriminalomsorg. Det er en videreføring av Justisdepartementets mangeårige arbeid med å evaluere effekten av ulike tiltak innen kriminalomsorgen med tanke på tilbakefall. Denne forskningen har dels vært utført av norske forskere. Samtidig har norsk kriminalomsorg også i mange år dratt nytte av nordisk og annen internasjonal forskning på området. Justisdepartementet er en bidragsyter til Nordisk samarbeidsråd for kriminologi, som ser til at fengselsforskningen stadig er i utvikling, også når det gjelder tilbakefall. Ikke minst bidrar rådet med forskningsformidling, dels gjennom et eget forskningstidsskrift og dels gjennom årlige forskningsseminarer. Vi har siden 1980-tallet hatt et forskningssamarbeid med de andre nordiske landenes kriminalomsorgsadministrasjoner, herunder utarbeidelse av felles nordisk statistikk. Som et ledd i dette vil det i løpet av året komme en felles nordisk rapport, spesielt med statistikk for tilbakefall. Altså: Virker de tiltakene vi bruker ganske mye ressurser på, og forhindrer det tilbakefall, som er hovedmålet? Rapporten vil beskrive sentrale kjennetegn ved tilbakefallsgruppene og identifisere risikogrupper når det gjelder tilbakefall, og i rapporten beskrives likheter og forskjeller mellom de nordiske landene. Innholdet i rapporten vil danne grunnlag for nye forskningshypoteser og forskningsprosjekter. En av forskerne ved Kriminalomsorgens utdanningssenter, KRUS, vil i 2010 konsentrere seg om de norske tilbakefallsgruppene med tanke på å identifisere og fjerne risikofaktorer. Det nordiske fengselsforskningssamarbeidet vil fortsette i årene som kommer. Så har vi evalueringsforskning, som bl.a. har vært foretatt av Kriminalomsorgens utdanningssenter. Det er veldig viktig når vi setter i verk nye tiltak, særlig opp mot elektronisk hjemmesoning, som man nå også skal evaluere, og som vi er godt i gang med. Justisdepartementet har også «kjøpt» forskning av andre forskningsinstitusjoner – nå sist Statistisk sentralbyrå, som har sett direkte på sammenhengen mellom rehabiliterende tiltak og tilbakefall. For tida er Norsk institutt for by- og regionforskning i gang med å evaluere implementeringen av tilbakeføringsgarantien. Dette forskningsopplegget er ment å skulle gå over tre år og finansieres av Justisdepartementets egne forskningsmidler, og første rapport vil foreligge ved årsskiftet. Jeg kunne også nevnt mer, uten at tida tillater det, men jeg understreker at dette er viktig.