trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-25:
Først en bemerkning om Fremskrittspartiet: Det er jo en fantastisk ting, som burde glede Kristelig Folkeparti akkurat like mye som det gleder SV, når Fremskrittspartiets utenrikspolitiske talsmann i går forteller at Fremskrittspartiet kanskje har vært for lite opptatt av bistand, hatt for lite politikk på det, og nå vil ta en form for selvkritikk og se på det på nytt og komme ut med noe nytt og mer konstruktivt. Det er kjempefint. Jeg trodde Kristelig Folkeparti var like glad som vi var for det, og også når Fremskrittspartiet i dag annonserer for første gang – jeg har aldri hørt det før – at klimatrusselen er en reell trussel mot menneskeheten. Hvis det ikke var noen reell trussel, hvorfor skal man bruke hundrevis av millioner kroner på et renseanlegg på Mongstad? Da er jo det å kaste pengene ut av vinduet. Dette er et reelt skifte fra Fremskrittspartiets side i Kristelig Folkepartis og SVs retning. Det bør vi da glede oss over! Når det gjelder det siste, kan jeg bruke abort som eksempel på hva jeg mener med norske verdier og holdninger. Selvsagt kan ikke vi påtvinge noe annet land norske holdninger når det gjelder abort, men vi kan gå inn i den problemstillingen at tusener av kvinner i Afrika hvert år dør på grunn av illegale og håpløse aborter, titusener – kanskje hundretusener – blir lemlestet for livet. Da må man ikke feie abort under teppet, men gå inn i det som en reell problemstilling som FN må arbeide med.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-25:
Dette er et helt vesentlig spørsmål. I mange land er det et kjempeproblem at de beste kreftene blir rekruttert inn i FN-systemet og inn i hjelpeorganisasjonene. Det er ikke galt i seg selv, men det kan frata de lokale strukturene de beste folkene de burde ha. Man setter en standard for hva som er akseptabel levestandard, hvor de hvite, for å kalle det det, som kommer inn, ofte har en levestandard som er skyhøyt over også den lokale middelklassen, og dermed setter man en gal standard, og ressurser brukes galt. En liten del av svaret er at FN må samordne sine ressurser veldig mye mer. I mange afrikanske land er det 15–20 – opptil 25 – ulike FN-organisasjoner, hver med sin leder, sitt budsjett, sin bilpark. Jo mer man kunne få det samordnet, jo lettere ville det være å svare på noen av disse spørsmålene. Jeg tror vi bare må erkjenne at dette er et konstant dilemma ved bistanden. Derfor er vårt hovedanliggende å styrke lokale strukturer gjennom lokale frivillige organisasjoner, ikke bare bringe inn norske, og bidra til å styrke den lokale statsdannelsen. Det er lettest i land med en begrenset korrupsjon og med en rimelig grad av demokrati, som Tanzania og Mosambik. Vi må gjøre hva vi kan for å styrke de lokale strukturene framfor å overvelde med utenlandsk innsats.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2006-10-25:
I en utviklingspolitisk redegjørelse i vår kom en rekke positive signaler fra statsråden med hensyn til bistand. Han ville gjennomgå norsk bistandspolitikk, satse på områder der vi hadde kompetanse, og i større grad stille krav til mottaker. Det var nesten så man skulle tro at statsråden hadde lest Fremskrittspartiets program. Stor var derfor skuffelsen da budsjettet ble framlagt og det meste var som før, bortsett fra noe økning til FN. Har utviklingsministeren nå skiftet standpunkt i bistandspolitikken, eller har han ikke fått gjennomslag i Regjeringen for sine nye tanker og ideer?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2006-10-25:
Jeg tror ikke jeg tar mye feil når jeg sier at når referatene fra denne spørretimen skal skrives, så er det mest oppsiktsvekkende at de to tilstedeværende SV-statsråder – hver på sin måte – har omfavnet Fremskrittspartiet. Det er en slags «sosialistisk fremskrittsparti»-allianse som framstår etter denne spørretimen. Det er litt overraskende på bistandsområdet, men la nå det ligge. Jeg synes statsråden har lagt fram et offensivt bistandsbudsjett, og har gitt ros for det. Det jeg er litt mer overrasket over, er at han er så offensiv at han mener at norske normer og verdier skal være styrende for FN og FNs innsats på bistandsområdet. Har han tatt litt mye Møllers tran, i likhet med sin partileder ved en tidligere korsvei, eller er det sånn at han faktisk mener at lille Norge skal sette standarden for alle andre bidragsytere til verdensorganisasjonen FN?
Svein Flåtten (Høyre), 2006-10-25:
«I EF-domstolens nylig avsagte dom i Cadbury Schweppes-saken begrenses mulighetene for nasjonalt, avvikende skatteregelverk for utenlandsbaserte norskeide selskaper, de såkalte NOKUS-regler. Dommen regulerer forholdet til EU/EØS-regelverket. Hvilken betydning mener statsråden denne dommen vil ha i forhold til våre gjeldende NOKUS-regler, og hva vil statsråden eventuelt gjøre for å bringe det norske regelverket i tråd med EØS-reglene?»
Svein Flåtten (Høyre), 2006-10-25:
Jeg takker for svaret, som viser at statsråden og departementet følger opp dette. Det er en del komplikasjoner ved disse tingene – jeg skal ikke gå altfor langt inn i de tekniske tingene her. Rent historisk har jo NOKUS-reglene sitt utspring ikke i EU/EØS-regelverket, men i de skatteavtalene som man har med de forskjellige land. Så her vil vi ha – og vi har i øyeblikket faktisk – to forskjellige regelsett å forholde oss til. Det kan ikke være slik i fremtiden at man skal ha ett regelverk i forholdet til USA, kanskje et annet i forholdet til EU/EØS. Veldig mange næringer har virksomheter ute, ikke minst shipping, men også andre næringer, så fremdriften i dette fra departementets side er antakelig veldig, veldig viktig for norsk næringsliv. Jeg har lyst til å legge vekt på, som for så vidt også statsråden har sagt, at det er viktig at dette går så raskt som mulig, selv om det er ganske kompliserte forhold.
Svein Flåtten (Høyre), 2006-10-25:
Takk for svaret!
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-25:
For å bekjempe skatteunngåelse har Storbritannia regler om «Controlled Foreign Companies», såkalte CFC-regler. Etter disse reglene skal overskudd i et utenlandsk datterselskap som er kontrollert fra Storbritannia, på visse vilkår inkluderes i skattegrunnlaget for morselskapet som er hjemmehørende i Storbritannia. Dette gjelder selv om overskuddet ikke overføres som utbytte eller lignende til morselskapet. Mange EØS-land har tilsvarende regelverk. En variant er de norske reglene om skattlegging av norske eiere av norskkontrollerte selskaper mv. hjemmehørende i lavskatteland, NOKUS-reglene. I Cadbury Schweppes-dommen, avsagt 12. september 2006, slo EF-domstolen fast at de britiske CFC-reglene kun kan anvendes dersom en del nærmere angitte vilkår er oppfylt. Myndighetene i alle EU/EØS-land med CFC-regelverk må nå vurdere hvilke følger denne domspraksisen skal ha for de nasjonale CFC-reglene. Departementet er i startfasen av en bred gjennomgang av de norske NOKUS-reglene, hvor vurderingen av virkningen av EF-domstolens avgjørelse i nettopp denne saken er gitt prioritet. Dersom det etter en slik vurdering avdekkes behov for å endre gjeldende rett for fortsatt å kunne ivareta våre EØS-forpliktelser på dette feltet, vil departementet så snart som mulig komme tilbake til Stortinget med forslag om nødvendige lovendringer.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-25:
Representanten Flåtten har rett i at dette er kompliserte forhold, men jeg har egentlig nå bare lyst til å vise til svaret som jeg allerede har gitt, at vi ser nøye på denne dommen som er utgangspunktet for representantens spørsmål, og vil komme tilbake til Stortinget så raskt som mulig med hva vi mener er eventuelle nødvendige endringer i det norske lov- og regelverket. For dette er selvfølgelig viktig av mange grunner, men jeg ser jo også at norsk næringsliv trenger avklaringer og å få vite hva de skal forholde seg til. Så jeg er glad for at representanten har tatt opp dette spørsmålet, og vi skal ha trykk på saken.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-25:
For det første har Regjeringen aldri lagt skjul på at 4 pst. er forventet avkastning, altså et estimat. Det er ikke noen lek med tall eller ordspill som ligger bak det, men en forventet realavkastning over tid, og den henger selvfølgelig nært sammen med hva slags risikoeksponering man har i forhold til hvordan fondet investeres. Dette er også tema i nasjonalbudsjettet, f.eks. hvor stor andel Statens pensjonsfond – Utland skal kunne investere i aksjer. Så er representanten Tybring-Gjedde inne på at det ikke er noen eksakt vitenskap akkurat hvilket nivå for oljepengebruk man legger seg på. Men det man må ta hensyn til, er realøkonomien. Tybring-Gjedde beskriver en virkelighet som ikke stemmer, når han sier at Regjeringen foreslår å bruke betydelig mer oljepenger i 2007 i forhold til 2006. Beløpet ligger 6 milliarder kr over, og det er omtrent 4 pst. Det betyr altså at vi faser oss inn mot 4 pst., og vi sier også at det for de neste årene kan være at vi må ligge under 4 pst. Men det er realøkonomien pluss disse andre hensynene i forbindelse med handlingsregelen som til syvende og sist avgjør hva som er det anbefalte nivået.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-25:
Når Finansdepartementet beregner hvor ekspansivt et budsjett er, legges det nettopp vekt på det som Tybring-Gjedde nå spør om, at ulike områder av økonomien eller ulike områder av statsbudsjettet har forskjellig innvirkning nettopp på det. For eksempel vil en betydelig innsats i kommunesektoren virke annerledes enn en stor økning på bistandsbudsjettet – ikke på den måten at bistandsbudsjettet ikke har innvirkning på innenlandsøkonomien og som sådan også bidrar til etterspørsel, for norske organisasjoner, vareleverandører osv. bidrar jo også i form av det arbeidet som Norge gjør utenlands, men det er klart at bistandsbudsjettet i større grad enn kommunebudsjettet – la oss si det sånn – virker utenlands, og har mindre etterspørselsvirkning innenlands. Alle disse elementene er med når vi vurderer den helhetlige etterspørselsvirkningen i budsjettet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-25:
Først til det som er utgangspunktet for representanten Liens spørsmål. Det som Regjeringen varslet i Soria Moria-erklæringen, er at vi skal videreføre det samlede skatte- og avgiftsnivået fra 2004. Vi varslet samtidig at vi ville gjennomgå skatte- og avgiftssystemet med sikte på å foreta endringer som skulle fremme miljøvennlig atferd. Regjeringen har aldri varslet at det ikke skal innføres nye fiskale avgifter. Regjeringen har heller aldri varslet at alle nye avgifter skal tilfalle definerte formål. I statsbudsjettet for 2007 bringes skatte- og avgiftsnivået tilbake til nivået fra 2004. Regjeringen foreslår også å innføre en avgift på utslipp av NOx. Hovedmålet med avgiften er at den, sammen med andre virkemidler, skal bidra til å oppfylle NOx-forpliktelsene i Gøteborgprotokollen. I nasjonalbudsjettet for 2007 er NOx-utslippene i 2010 anslått til 203 600 tonn. Norge er i henhold til Gøteborgprotokollen forpliktet til å redusere de årlige utslippene av NOx til 156 000 tonn. Dette har både myndighetene og næringslivet visst lenge, men det har av tidligere regjeringer ikke vært gjort noen grep for å sikre at vi oppfyller disse målene. Nå har vi egentlig bare tiden og veien igjen til å få dette til. NOx-avgiften er en miljøavgift og ikke en fiskalavgift. Hensikten med avgiften er å gi forurenseren et incitament til å redusere utslippene av NOx. Bruken av avgift som virkemiddel bidrar til at aktørene tilpasser seg, slik at utslippene reduseres på billigst mulig måte. I likhet med inntektene fra de øvrige særavgiftene går provenyet, altså inntektene til staten, fra NOx-avgiften, eksklusiv petroleumssektoren, til statskassen. Det eksisterer altså ingen form for øremerking, verken av NOx-avgiften eller noen av de øvrige særavgiftene. NOx-avgiften fra petroleumssektoren inngår i kontantstrømmen til Statens pensjonsfond – Utland. Regjeringen legger stor vekt på at utslippene av NOx reduseres uten at den økonomiske belastningen for næringene blir unødvendig høy. Det foreslås derfor betydelige kompensasjoner til de berørte næringene. Vi går gjerne i dialog med næringene for å finne gode løsninger på NOx-utslippene, men det er ikke aktuelt å fjerne forslaget om at avgiften innføres fra 1. januar 2007.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-25:
For det første tror jeg vel kanskje ikke at jeg skal forstå representanten Lien dit hen at han etterlyser en høyere avgift, selv om visse bakgrunnsregnestykker for beregningen av denne avgiften skulle tilsi at hvis vi bare tok miljøhensyn fort, raskt og brutalt, skulle avgiften vært satt høyere. Men vi har prøvd å finne et system for dette, der vi starter med de største fiskebåtene og de største enhetene og de største kjelene, og med en forholdsvis lav avgift for å få til den omstillingen som vi vil ha på plass. For fiskerinæringen er jo kompensasjonsordningene på over 90 mill. kr, slik de er foreslått i budsjettet. Men jeg forstår jo at næringene er opptatt av å få til dette på en slik måte at de lider minst mulig. Jeg beklager egentlig at den forrige regjering ikke var mye tidligere på banen med dette, fordi jeg tror at man i en dialog med næringene over lengre tid kunne fått til et noe annet løp enn dette. Jeg samarbeider gjerne med næringene videre framover om hvordan dette kan gjøres, men avgiften må innføres fra 1. januar 2007, for vi har ikke noen tid å miste. Så er det jo spørsmål om vi kan tilpasse det litt annerledes framover.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-25:
Jeg synes jo at det er både muntert og kostelig at Fremskrittspartiet nå erklærer seg som Norges miljøparti. Samtidig er det min tro at folk blir bedre hvis de får ros enn hvis de bare får kjeft. Så når Fremskrittspartiet som siste parti i Norge oppdager at det er noe som heter klimaproblemer, at det er reelt, at snøen smelter i nord og på polene – ja i det hele tatt – da er vi på banen og sier at det er veldig fint at Fremskrittspartiet har oppdaget dette. Det må ikke misforstås dit hen at vi mener at Fremskrittspartiet er et miljøparti. Jeg har bare lyst til å si følgende om NOx-avgiften: Vi har lagt fram et forslag for Stortinget. Vi varslet det i revidert nasjonalbudsjett. Det gjorde at de berørte næringene startet med et arbeid, fordi man skjønte at dette ble alvor. Vi vil innføre avgiften fra 1. januar 2007, men vi vil gjerne ha dialog med næringen, slik at vi får til den omstillingen som vi ønsker oss. For hele poenget med NOx-avgift er ikke i utgangspunktet kroner i statskassen, det er å få til en omstilling i miljøvennlig retning, slik at vi oppfyller de forpliktelsene vi har i Kyotoprotokollen. For alle som i utgangspunktet ikke skjønner hva NOx er, handler det altså om sur nedbør. Og det rammer oss alle, både fremskrittspartister, SV-ere og alle andre.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-10-25:
«Handlingsregelen slår fast at bruken av olje- og gassinntekter over tid skal tilsvare realavkastningen av Statens pensjonsfond – Utland, estimert til 4 pst. Staten Alaska i USA har også et oljefond. Gjennomsnittlig realavkastning for Alaskas fond har vært 8 pst. Mener statsråden at dersom den gjennomsnittlige realavkastningen på Statens pensjonsfond hadde vært høyere, så ville handlingsregelen vært tilsvarende høyere, eller har realavkastningen ingenting med handlingsregelen å gjøre?»
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-10-25:
Jeg takker statsråden for svaret, og har fått bekreftet at handlingsregelen ikke har noe med realavkastningen å gjøre, men det er estimatet, og estimatet har for så vidt ingenting med realavkastningen å gjøre heller, for den varierer jo fra minus til pluss, mange prosent. Det er altså et ordspill. I fjor argumenterte Regjeringen og ikke minst finansministeren sterkt for at vi ikke kunne bruke mer på inneværende års budsjett – altså budsjettet for 2006 – enn nøyaktig det beløpet som Regjeringen selv foreslo. Bakgrunnen for dette var at ytterligere bruk av oljepenger ville føre til økt inflasjon, høyere rente, press på kronekursen og nedleggelse av konkurranseutsatte bedrifter. I budsjettet for 2007 foreslår Regjeringen å bruke langt flere milliarder enn i budsjettet for 2006. Så spørsmålet er: Hvilke pressreduserende omstendigheter har inntruffet i løpet av 2006? Eller med andre ord: Hvorfor vil ikke økt bruk av oljepenger i 2007 få konsekvenser for inflasjon, rentenivå og kronekurs tilsvarende det som Regjeringen selv mente var konsekvensene av økt oljepengeforbruk i inneværende år? Jeg er ute etter hvilke pressreduserende omstendigheter det er som har inntruffet i 2006.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-10-25:
Det var godt å få bekreftet at Halvorsen mener at handlingsregelen, eller bruk over statsbudsjettet, ikke er en eksakt vitenskap. Det er første gang den innrømmelsen kommer. Det setter jeg veldig stor pris på, for det har jeg løpt rundt og hevdet i årevis. Jeg har lyst til å snakke litt om hvordan budsjettet er lagt opp for 2007. Innser finansministeren at måten oljepenger blir brukt på, har forskjellige virkninger på norsk innlandsøkonomi? Og dersom hun mot formodning gjør det, hvorfor behandles forbruk, investeringer, skattelette, anskaffelse i utlandet eller innad i Norge på nøyaktig samme måte i budsjettet? Og siden det gjøres på denne måten, hvilken økonomisk teori bygger statsråden på i opplegget for den årlige budsjettfremleggelsen for Stortinget? Jeg antar at statsråden forstår spørsmålet, nemlig at investeringer i utlandet og i Norge budsjetteres på samme måte, skattelette budsjetteres på samme måte som forbruk, investering på samme måte som forbruk, osv. Vil statsråden se på dette og foreslå endringer for Stortinget når det gjelder budsjettering?
André N. Skjelstad (Venstre), 2006-10-25:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «Flommen i Trøndelag i februar i år medførte betydelige skader for de flomrammede kommunene. Kompensasjonsmodellen Kommunal- og regionaldepartementet har brukt, dekker mellom 50 og 97 pst. av merutgiftene kommunene har blitt påført på grunn av flommen. I tillegg kommer en kommunal egenandel på 20 pst. til NVE for flomsikring. Mener statsråden at statens kompensasjon er i samsvar med de forventningene hun skapte etter sitt besøk i de utsatte kommunene?»
André N. Skjelstad (Venstre), 2006-10-25:
Jeg takker statsråden for svaret. At kommuner rammet av uforutsette naturkatastrofer må slite med gjeld til staten, høres nesten utrolig ut, men det er faktisk tilfellet for en del pr. i dag. Jeg får i dag bekreftet at sånn er det. De fleste kommunene jeg har vært i kontakt med, har hatt stor tro på at regningen etter storflommen i vinter ville bli kompensert. Når vi ser at enkelte kommuner i Nord-Trøndelag nå har oppimot 4–5 mill. kr i ekstra utgifter, er det klart at dette vil svi økonomisk og føre til kutt på andre kommunale tjenester. Kompensasjonsmodellen har vist seg å være veldig bra for de små kommunene, som også statsråden var inne på, men for de litt større er den ikke like hensiktsmessig. Kan statsråden tenke seg å se på kompensasjonsmodellen, som til en viss grad slår veldig uheldig ut for de litt større kommunene? Flatanger er en kommune med 1 750 innbyggere. Både Flatanger og Høylandet i Nord-Trøndelag kom bra ut, men de andre kommunene gjorde det definitivt ikke.
André N. Skjelstad (Venstre), 2006-10-25:
Olje- og energiministeren uttalte for 14 dager siden da jeg stilte spørsmål om dette, at han ville se på en nedbetalingsplan for kommuner med store utgifter i forbindelse med flomsikring, altså det som går på NVE. Er kommunal- og regionalministeren villig til å gjøre en ny vurdering av det som går på kompensasjonsordningen? Jeg har vist til tall her. Jeg har fått en masse mail fra de aktuelle kommunene, og det er klart at de nok har en litt annen vurdering av hva statsråden sa under sitt besøk. Tallenes tale er også rimelig klar i etterkant: Dette medfører store ekstrakostnader. Er statsråden villig til å se på dette og gjøre en ny vurdering når det gjelder de kommunene som nå kommer veldig dårlig ut?
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-10-25:
La meg først av alt si at turen til de flomrammede områdene i Trøndelag tidligere i år gjorde et meget sterkt inntrykk. Jeg vil gjenta det jeg sa under besøket mitt, nemlig at det ble utført en usedvanlig god jobb av lokale myndigheter og frivillige i den meget vanskelige situasjonen som man opplevde. Kommunal- og regionaldepartementet har bevilget 34,2 mill. kr i ekstraordinære skjønnsmidler til kommuner og fylkeskommuner som har hatt merutgifter som følge av flommen i Trøndelag i februar. Dette er et betydelig bidrag, som viser at Regjeringen følger opp løftet om at storsamfunnet skal være med og bidra til gjenoppbygging og sikring av de rammede lokalsamfunnene. Dette ble også underbygget av den kompensasjonsmodellen som har blitt valgt. Modellen kommer de hardest rammede kommunene til gode – som Flatanger, som fikk et dekningsbidrag på 97 pst., og Åfjord, som fikk et dekningsbidrag på 61 pst. Kommuner med høye utgifter oppnår størst dekningsgrad, ved at utgifter over 250 kr pr. innbygger blir dekket i sin helhet. Kommuner og fylkeskommuner som har hatt utgifter mindre enn 250 kr pr. innbygger, får kompensert 50 pst. av sine merutgifter. Skjønnsmidlene er blitt brukt til å dekke kommunenes merutgifter knyttet til utbedring og oppbygging av ødelagt infrastruktur. Skjønnsmidlene er også blitt brukt til å dekke direkte merutgifter som kommunene har hatt under flommen. Ut fra dette kan det ikke være tvil om at jeg lever opp til mine lovnader til disse områdene under besøket mitt. Når det gjelder distriktsandelen knyttet til flomsikring, viser jeg til statsråd Enoksens svar i spørretimen 11. oktober dette år.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-10-25:
Det skal aldri være noen tvil om at storsamfunnet skal stille opp når mindre samfunn utsettes for f.eks. flom eller andre naturkatastrofer. Det har vi da også gjort i betydelig grad i denne sammenhengen. Jeg finner det helt naturlig at de kommunene som har hatt de største utgiftene, kompenseres i større grad enn de kommunene som har hatt mindre utgifter. Nå har vi da satt et skille ved 250 kr. Det vil sjølsagt kunne være mulig å tenke seg at dette ble gjort annerledes. Det vil være en skjønnsmessig vurdering som ligger til grunn, men vi har funnet at dette er rimelig. Når det gjelder distriktsandelen på 20 pst. for sikringstiltakene i elver og vann, har man lagt til grunn det som er vanlig praksis, nemlig at staten stiller opp med alt utover 20 pst.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-10-25:
Det er ingen tvil om at de kommunene som har hatt de største utgiftene, også får mest i kompensasjon. Det er helt rimelig. Det er da også sånn at namdalsordførerne, som var de som hadde de største utgiftene, har gitt uttrykk for at de er tilfreds med det opplegget som er etablert. Så er det sånn at noen av de kommunene som ikke har fått en så stor andel i refusjon som namdalskommunene, er mindre fornøyd. Men det er også de kommunene som hadde minst utgifter pr. innbygger. Sånn sett er dette et rimelig opplegg, og staten har lagt store penger på bordet for å bidra til opprydding.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2006-10-25:
Regjeringen har siden den tiltrådte gitt høy prioritet til arbeidet med å redusere sårbarheten i kraftforsyningen, og vi er også spesielt opptatt av situasjonen i Midt-Norge. Samtidig har Regjeringen gjennom Soria Moria-erklæringen slått fast at den gjennom økonomiske virkemidler og satsing på ny teknologi vil sørge for at nye konsesjoner til gasskraftverk skal basere seg på CO2-fjerning. Mongstad er første muligheten denne regjeringen har til å sikre CO2-håndtering på gasskraftverk gjennom nye tillatelser. Regjeringen har vist at den mener alvor med de betingelser som myndighetene og Statoil har nedfelt i gjennomføringsavtalen og i utslippstillatelsen for Mongstad. Statoil søkte om konsesjon og utslippstillatelse til et gasskraftverk på Tjeldbergodden den 30. juni 2004. Norges vassdrags- og energidirektorat gav energikonsesjon i januar 2006. I tråd med Regjeringens retningslinjer til Statens forurensningstilsyn vedrørende behandlingen av søknader om utslippstillatelse til gasskraftverk leverte SFT innstilling til Miljøverndepartementet den 18. januar 2006. SFT anbefaler i sin innstilling at det stilles krav om CO2-håndtering fra idriftsettelsen av anlegget. Søknaden om utslippstillatelse ligger til behandling i Miljøverndepartementet. Etter at Miljøverndepartementet mottok SFTs innstilling, lanserte så Statoil og Shell i mars 2006 planer om å etablere en verdikjede for CO2 mellom Statoils planlagte gasskraftverk på Tjeldbergodden og petroleumsfelt på Haltenbanken. Ifølge de framlagte planer vil verdikjeden bestå av et 860 MW gasskraftverk, hvor CO2 brukes til økt oljeutvinning i Draugen, og eventuelt senere Heidrun-feltet. Deler av kraftproduksjonen skal gå til å forsyne Ormen Lange, metanolfabrikken på Tjeldbergodden og Romsdalsregionen med elektrisitet. Statoil og Shell utreder nå de kommersielle og teknologiske sidene ved en slik verdikjede for CO2. Prosjektet består av mange delelementer: kraftverk, fangstanlegg, rørledning for CO2, kraftkabel og modifikasjoner på en eller flere plattformer. Flere av disse delelementene er ikke ferdig prosjektert. Det er heller ikke avklart om konsesjoner som allerede er gitt, må endres, i lys av de nye planene for Tjeldbergodden. Regjeringen arbeider også aktivt med å få på plass ny kraftproduksjon i Midt-Norge, der avklaring av rammebetingelser for ulike typer ny kraftproduksjon står sentralt. Det er derfor for tidlig å si noe om hvilke krav og rammebetingelser som det er aktuelt å knytte til dette prosjektet og andre framtidige prosjekter. Avslutningsvis: Når det gjelder prosjektet på Tjeldbergodden, er det ingen grunn til at det skal bli forsinket, såframt Statoil og Shell, som er prosjektinnehaverne, klarer å holde sin framdriftsplan.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2006-10-25:
Jeg tror det er god grunn til å smøre seg med litt tålmodighet. Statoil og Shell vil ta investeringsbeslutning i 2008 om sitt verdikjedeprosjekt på Tjeldbergodden. Det betyr at det er et godt stykke fram før vi i det hele tatt er i stand til å gå i dialog med Statoil og Shell om hva de statlige bidragene skal komme til å være. Det Regjeringen imidlertid signaliserte allerede da Statoil og Shell lanserte sitt verdikjedeprosjekt på Tjeldbergodden, var at dette er et interessant prosjekt. Dette er en mulighet til å etablere en verdikjede. Dette er en mulighet til å få en elektrifisering av plattformer, og dette er også en mulighet til å få brakt kraft inn i et område som trenger det. Vi er altså positive til dette prosjektet og vil selvfølgelig så raskt som Statoil og Shell er klar til det, gå i drøftinger med dem om prosjektet. Dit er vi ikke kommet ennå. Det står ikke på Regjeringen, men det står på at dette er et stort og komplekst prosjekt, hvor Statoil og Shell nå er i en utredningsfase.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2006-10-25:
Det som er den vesentlige forskjellen på disse prosjektene, er at på Mongstad har Statoil i flere år utredet et varmekraftverk. Det var nå kommet så langt at man var klar til å ta en investeringsbeslutning og inngå forpliktende kontrakter på leveranse av varmekraftverket. Derfor er denne avtalen inngått nå, slik at vi kan kjøre et løp framover på Mongstad. På Tjeldbergodden har man altså skissert et nytt prosjekt, hvor man i 2008 skal ta de nødvendige beslutningene om dette prosjektet skal gjennomføres. Vi har rikelig med tid. Vi vil gå inn i dialog med Statoil og Shell om realisering av prosjektet på Tjeldbergodden når de er klare til å gå inn i slike drøftinger. Vi var kommet dit på Mongstad at selskapet var klar til å ha disse drøftingene, og vi kunne gjennomføre dem og få et godt resultat. Dit er vi ennå ikke kommet når det gjelder Tjeldbergodden. Så registrerer jeg at Fremskrittspartiet også i denne saken er klar til å skrive ut en blankosjekk uten å gå igjennom hva de reelle kostnadene på statens hånd vil komme til å bli, for det er nemlig dit vi må komme først. Vi må se hva som er nødvendig å bruke av offentlige midler til dette prosjektet, før vi går inn i drøftinger.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2006-10-25:
Regjeringen har nylig lagt fram planer for en historisk satsing for å utvikle teknologi for CO2-håndtering på gasskraftverk. Gjennom samarbeidsavtalen med Statoil om Mongstad tar vi sikte på å utvikle verdensledende miljøteknologi som kan gi et bidrag til å håndtere verdens klimaproblemer. Energianlegget på Snøhvit er tilrettelagt for CO2-håndtering, og Statoil som selskap er involvert både på Snøhvit og på Mongstad. Det er svært sentralt for Regjeringen at den teknologiske satsingen som nå skal skje på Mongstad, resulterer i løsninger som også er anvendbare andre steder i Norge og i utlandet. Samtidig planlegger Statoil å bygge ut en ny produksjonslinje på Snøhvit, et såkalt tog 2. Statoil har nylig presentert disse planene for Olje- og energidepartementet. Planene for kraftforsyningen er enten å ta kraft fra nettet, eller å etablere et nytt energianlegg med CO2-håndtering. Ved etablering av et nytt energianlegg med CO2-håndtering på Snøhvit vil det være gode muligheter for å få til CO2-håndtering også på det eksisterende energianlegget. Som følge av Regjeringens satsing teknologisk og økonomisk på Mongstad ligger det derfor godt til rette for at også energianlegget på Snøhvit vil få CO2-håndtering ikke altfor langt inn i framtiden. Det er meg en glede å få lov til å være med og rette opp noen av unnlatelsessyndene fra den forrige regjeringen.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2006-10-25:
Uavhengig av hva representanten Kvassheim sier: Det var altså den forrige regjeringen som gav konsesjon til bygging av energianlegg på Snøhvit uten CO2-håndtering. Jeg registrerer at representanten Kvassheim nå er voldsomt offensiv i forhold til å gå i gang med flere renseanlegg så snart som mulig. Det er positivt at Venstre støtter opp om det viktige arbeidet som denne regjeringen gjør på dette området. Selvsagt er det en ambisjon for oss å få lagt til rette for CO2-håndtering så snart som det praktisk er mulig. Det er fremdeles et stort og krevende arbeid som gjenstår før Snøhvit-anlegget på Melkøya er oppe og går og er i produksjon. Og, som sagt, allerede nå har man startet planene for et tog II som vil legge godt til rette for CO2-håndtering på begge disse energianleggene på Melkøya. Så får vi ta ting i tur og orden. Det vi allerede har gått inn i, er krevende prosjekter på Kårstø og på Mongstad, som vil bli igangsatt, der trinn 1 skal være i gang i 2010. Så Regjeringen har høye ambisjoner på dette området.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2006-10-25:
Regjeringens holdning til dette ligger nedfelt i Soria Moria-erklæringen. De konsesjonene som er gitt av tidligere regjeringer, står ved lag. Regjeringen skal bidra til å legge til rette for CO2-håndtering på disse konsesjonene, slik vi nå er i gang med på Kårstø, som det første prosjektet vi har startet. Når det gjelder nye konsesjoner, skal de baseres på CO2-håndtering. Å legge fram en stortingsmelding som omhandler dette generelt, har etter min oppfatning dessverre liten verdi, fordi det er ingen anlegg her som vil være like. Regjeringens politikk ligger fast. Det er mer snakk om å gå i drøftinger med de ulike aktørene for å få til et fornuftig gjennomføringsløp på de prosjektene som nå måtte komme. Det vil være Regjeringens tilnærming til dette. Stortinget vil få seg dette forelagt, sak for sak.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2006-10-25:
«Regjeringen har over lang tid proklamert at Årdal er i krise. Løsningen på dette skulle være flere titalls millioner i offentlig støtte til nyetablering av en dørfabrikk i kommunen. Nå viser det seg at det ikke er arbeidsledige nok til å fylle den nye fabrikken med arbeidskraft. Synes statsråden det er fornuftig politikk å gi konkurransevridende næringsstøtte til en dørfabrikk i en kommune tilnærmet uten arbeidsledighet når denne kan utkonkurrere andre dørfabrikker i andre kommuner med langt høyere arbeidsledighet?»
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2006-10-25:
Jeg står igjen med to spørsmål til statsråden. Det første er: Er et samfunn, lik det man ser i Årdal, i krise dersom det anslagsvis er tolv arbeidsledige og arbeidsimport? Jeg tror dagens situasjon skulle tilsi at man nå revurderer en del av den støtten som er lovet, men ennå ikke utbetalt. Spørsmål nr. 2, som jeg ønsker svar på av statsråden, er: Er det en god idé, sett i ettertid, å bruke anslagsvis 70 millioner offentlige kroner på å nå det som i dag viser seg å være tolv arbeidsledige, hvorav et fåtall faktisk vil få jobb i den nye dørfabrikken?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2006-10-25:
Jeg syns det er grunn til å glede seg over alle kommunene som klarer å få arbeidsledigheten ned og holde en lav arbeidsledighet. Det det ikke er grunn til å glede seg over, er overdreven bruk av skattebetalerpenger på å starte nye bedrifter som vil utkonkurrere andre. Er virkelig statsråden komfortabel med at det brukes offentlige midler på en bedrift i én del av landet som ifølge bransjen selv kommer til å utkonkurrere andre bedrifter i en annen del av landet som har betydelig høyere arbeidsledighet? Det er det reelle spørsmålet her. Når man har en krise i Årdal nå, så er det ikke på grunn av antall arbeidsledige, men det er på grunn av mangel på arbeidskraft. For starter man opp en dørfabrikk, så er man avhengig av å ha kompetent arbeidskraft. Den kompetente arbeidskraften til å fylle de første 60 arbeidsplassene som Dooria trenger i sin bedrift, finnes pr. i dag ikke i Årdal.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Det går bra i Årdal. Vi lykkes med omstillingsarbeidet. De som blir overtallige når Hydro nedbemanner, ser ut til å finne seg nytt arbeid. Det synes jeg vi skal være glade for alle sammen. Det er politisk enighet om at det er viktig å støtte opp om den nødvendige omstillingen i Årdal. Det har Stortinget sluttet seg til. Det har den nåværende regjering sluttet seg til, og det sluttet den forrige regjeringen seg til. De offentlige omstillingsmidlene har vært utløsende for at det nå er mye aktivitet i Årdal kommune. Det har bidratt til å skape optimisme i bygda, og til at flere bedrifter nå tør å satse i kommunen. Og det er nettopp slik det skal være. De offentlige midlene skal bidra til å utløse privat kapital. Dørfabrikken Dooria søkte om midler fra Innovasjon Norge på helt ordinær måte. Det er noe alle bedrifter har anledning til. Alle bedrifter har krav på å bli vurdert opp mot regelverket og retningslinjene for støtteordningene. Dooria er i så måte ikke særbehandlet av Innovasjon Norge. Stortinget foretok en grundig gjennomgang av saksbehandlingen i juni i år. All støtte til enkeltbedrifter setter den bedriften bedre i stand til å konkurrere. Derfor er statsstøtte i utgangspunktet forbudt gjennom EØS-avtalen. EØS-regelverket åpner likevel for at det kan gis støtte i enkelte tilfeller. Disse unntakene er nøye regulert. Ordningene under Innovasjon Norge er utformet i tråd med EØS-regelverket. Det gjelder også de ordningene som Dooria har fått støtte fra.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Det er mulig at det er noe som representanten Skovholt Gitmark ikke har fått med seg, og det er at nedbemanningen i Hydro i hovedsak ligger framfor oss. Det er 134 til som kommer til å miste arbeidet. Det er derfor det var omstillingsbehov i Årdal. Det er bakgrunnen for at staten har stilt opp, at Hydro har stilt opp, og at fylket har stilt opp. Det omstillingsbehovet var og er helt reelt. Det ser da ut til at en klarer å få til den omstillingen på en slik måte at det ikke blir krise, noe som ikke Regjeringen har påstått at det er. Men både den forrige og den nåværende regjering påstod at det var behov for omstillingshjelp. Når det nå gir gode resultater, kan jeg ikke skjønne annet enn at det må gå an å glede seg over det. Når det gjelder de vurderinger knyttet til bevilgningen som Innovasjon Norge har gjort, og for så vidt også de som SIVA har gjort, men særlig Innovasjon Norge, i forhold til høringene, så er det vurderinger som er blitt gått grundig gjennom av Stortinget, og alt er i sin skjønneste orden. Resultatene blir bra. Dette syns jeg vi skal glede oss over.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Det er altså slik at vurderingene knyttet til bevilgningene er gjort av Innovasjon Norge. Det har Stortinget hatt en egen høring om, en høring som avklarte at her var alt i orden. Så den type omkamp fra representanten Skovholt Gitmark om vurderingene på det tidspunktet er det ikke noen grunn for meg til å gå inn i. Når det gjelder spørsmålet om å utkonkurrere andre, var det temaet også belyst i den sammenhengen. Men det som jo er en kjent realitet, er at Dooria som bedrift ville etablere seg med den type bedrift i Norden, og uansett være en konkurrent på det nordiske markedet. At de da valgte Årdal som et lokaliseringssted, med den gode kompetanse som Årdal har på industriarbeidskraft, var deres vurdering. Det var Innovasjon Norge som vurderte å støtte dem. Men det er ikke slik at den konkurransen ikke ville vært til stede hvis det ikke hadde vært brukt omstillingsmidler i Årdal. Den konkurransen ville bare ha kommet fra et annet sted. For øvrig er det slik at alle bedrifter i Lyngdal og i andre kommuner i Norge har anledning til å søke Innovasjon Norge om støtte, og vil bli underlagt en like ryddig og objektiv vurdering som det Dooria har fått i Årdal. De får den støtten de har krav på, hvis betingelsene er til stede.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-10-25:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Ifølge beregninger vil det koste 575 mill. kr i engangssum å utbedre riksveiene i Hedmark. For fylkesveiene er beløpet 940 mill. kr. Hvor lang tid vil statsråden bruke på å nå dette målet, slik at det blir både trygt og rimelig å bo i og leve av, og med, distriktene?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-10-25:
Jeg takker statsråden for svaret. Det var et svar som oppsummerer det som kan og skal gjøres, kanskje. Men det sier jo ingenting om tidsperspektivet, og det sier ikke så mye om store forandringer i forhold til det som har skjedd bakover i tid, uansett hvilke regjeringer som har sittet her. I avisen Østlendingen 10. oktober d.å. kan vi lese følgende: «Med dagens investeringsnivå vil det ta 50 år å oppgradere hele stamveinettet i Norge til en god standard.» Altså 50 år. Det er klart at det er ganske lang tid, og jeg tror vel verken jeg eller statsråden vil oppleve en fullgod stamveg, hvis vi har det perspektivet. Når vi f.eks. snakker om rv. 3 i Hedmark, så vil den koste, hvis jeg husker riktig, 2,8 milliarder kr, og det fins mange veger som er lik rv. 3. Derfor ønsker jeg nå noe litt mer konkret. For én ting er investeringer, en annen ting er vedlikehold, og vedlikehold må vi ha. Men det må store investeringer til for å oppgradere vegnettet. Det er det jeg egentlig vil ha svar på.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-10-25:
Jeg takker nok en gang statsråden for svaret. Jeg synes det er merkelig at statsråden ikke tar spørsmålet mer alvorlig – for å si det slik – når hun sier at spørsmålet «i beste fall» skal behandles i 2008. Vi lever i dagens verden. Jeg trodde at statsråden – som kommer fra et parti som heter Senterpartiet – var opptatt av bl.a. distriktene. Det er derfor jeg har formulert spørsmålet slik. Det nytter ikke med en god distriktspolitikk hvis vi ikke har en god samferdselspolitikk, bl.a. slik at folk kan bo langs rv. 3 i Hedmark. Det finnes, som sagt, mange veger tilsvarende rv. 3 i Hedmark. Jeg hadde håpet at statsråden ikke skulle se tilbake på det andre regjeringer har gjort – regjeringer som også Senterpartiet har vært med i – men framover. Jeg hadde håpet at vi kunne få et skikkelig løft på dette området, slik at vi kunne korte ned ikke bare fra 60 år til 50 år, men kanskje til f.eks. 20 år – her bare nevner jeg et tall. Å vente i 50 år med dagens nivå, går ikke an. Skal vi ha levende distrikter, må samferdsel være et av de viktige områdene vi må satse på.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-10-25:
Eg har lagt kostnadstala som representanten Bredvold opererer med, fram for Statens vegvesen. Etaten reknar med at dette er overslag over kostnadene ved å ta att vedlikehaldsetterslepet på riks- og fylkesvegnettet, og ikkje det totale beløpet til investeringar for å utbetre heile riks- og fylkesvegnettet i Hedmark til god standard. Det auka etterslepet på vedlikehald skal no stoppast. Med 25 pst. auke på drift og vedlikehald i statsbudsjettet for 2007 vil me vere godt i gang. I Nasjonal transportplan for perioden 2006–2015 er styrkt vedlikehald på riksvegnettet ei prioritert oppgåve. Dette har Regjeringa følgt opp både i 2006 og i budsjettforslaget for 2007. For fyrste gong er det i budsjettet for 2007 lagt inn midlar nok til vedlikehald i høve til å stanse det aukande etterslepet. Midlar for å redusere etterslepet skal takast over investeringsbudsjettet. For investeringar på resten av riksvegnettet skal fylkeskommunen sine prioriteringar tilleggjast avgjerande vekt. Det er derfor opp til Hedmark fylkeskommune om dei vil prioritere dette både på store delar av riksvegnettet i fylket og på fylkesvegnettet. Regjeringa legg til rette for ei opprusting av fylkesvegnettet gjennom ei vesentleg styrking av kommuneøkonomien. Arbeidet med Nasjonal transportplan for perioden 2010–2019 er starta opp. I retningslinene for transportetatane sitt arbeid har departementet særskilt peika på at drift og vedlikehald er vektlagt i Soria Moria-erklæringa. Det er svært viktig at etatane i sitt planarbeid gjev tilstrekkeleg grunnlag for den langsiktige oppfølginga av erklæringa. Regjeringa vil kome tilbake til korleis dette skal følgjast opp, i stortingsmeldinga om Nasjonal transportplan for perioden 2010–2019, som etter planen skal leggjast fram i desember 2008.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-10-25:
Det svaret eg gav, er det svaret eg på noverande tidspunkt kan gje. For det me gjer no, er å følgje opp Stortinget sitt vedtak i gjeldande Nasjonal transportplan. I motsetnad til tidlegare regjeringar, òg støtta av Framstegspartiet gjennom budsjettforlik og dess like, så har ein ikkje sett ei slik oppfølging som me no legg opp til, og som me gjennomfører i 2007-budsjettet. Så me følgjer opp det Stortinget har vedteke. Så skal me leggje fram ein ny NTP i 2008, og spørsmålet som representanten Bredvold reiser i dag, høyrer i beste fall heime der, når me i den samanhengen skal sjå på korleis me skal tilretteleggje for ein tilfredsstillande standard framover. Så må eg, med rette, med ein smil få lov til å seie at då eg såg på grunnlagsmaterialet for den førre NTP-en, fann eg at perspektivet var 60 år. Då går det iallfall i rett retning når det gjeld å få ein tilfredsstillande standard på stamvegnettet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-10-25:
Senterpartiet er, har vore og vil vere oppteke av samferdselspolitikk, som eg vil påstå er eit av dei aller viktigaste områda når det gjeld å få levedyktige og livskraftige distrikt. Det er òg god næringspolitikk. Så der er me heilt einige. Mitt svar gjekk på det som er den reelle situasjonen. Stortinget har gjort eit vedtak der dei tre regjeringspartia – med subsidiær støtte frå Framstegspartiet – nettopp fekk lyfta nivået, til 2,2 milliardar kr meir i året enn det den førre regjeringa kunne vere med på. Det må me ikkje gløyme. Eg sa «i beste fall». Det kan eg ta tilbake, for det er sjølvsagt i samband med drøftingane om neste NTP at ein legg ramma for kor store Stortinget sine løyvingar til samferdsel vil verte i den neste perioden. Og det er der tidsperspektivet kjem inn – kor raskt ein kan få utbetra vegane. Eg skal gjere mitt for at det ikkje skal ta korkje 60 år eller 50 år.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-10-25:
EU-kommisjonen har inngått avtale med bilindustrien om at alle bilar frå 1. september 2009 skal ha utstyr som automatisk varslar ein alarmsentral om eit køyretøy har vore innblanda i ei ulukke. For å medverke i utviklinga av dette systemet og for å vurdere eventuelle verknader eit slikt system har i Noreg, har Samferdselsdepartementet underteikna eit såkalla «Memorandum of Understanding», MoU. Underteikninga inneber ikkje økonomiske eller andre forpliktingar, og i samband med ei framtidig avgjerd om å innføre eit slikt system i Noreg vil sjølvsagt òg omsyn til personvern verte grundig vurdert, i tillegg til omsyn til trafikktryggleik og økonomi. EFC-direktivet fastset dei nødvendige rammevilkåra for å sikre utbreiing av og innbyrdes kompatibilitet mellom elektroniske betalingssystem på veg over heile EØS-, EFTA- og EU-området. Kort sagt skal tenesta sikre at systema skal kunne «snakke saman». Sentralt i tenesta er eit mål om at trafikantar skal kunne nytte same elektroniske betalingsbrikke i alle betalingsstasjonar. Direktivet omfattar både system baserte på mikrobølgjeteknologi og system baserte på satellitt- og mobilteknologi. Med enkelte unnatak skal tenesta gjelde for heile vegnettet. Direktivet er eit rammedirektiv. Det konkrete innhaldet i direktivet skal utviklast gjennom eit særskilt regelverksarbeid under leiing av EU-kommisjonen. Noreg deltek aktivt i dette arbeidet. Regelverket vil verte vedteke som eigne rettsakter gjennom kommisjonsvedtak. Desse rettsaktene vil på vanleg måte måtte verte vurderte med sikte på eventuell innleming i EØS-avtalen. Direktivet vart etter vedtak i møte i EØS-komiteen 7. juli 2006 innlema i EØS-avtalen, med atterhald om Stortinget sitt samtykke. Ein samtykkeproposisjon vil verte lagd fram for Stortinget i haustsesjonen. Eg vil understreke at eg legg til grunn at Stortinget i samtykkeproposisjonen vert gjeve ein tilfredsstillande omtale av relevante personvernspørsmål. Med utgangspunkt i at direktivet omhandlar rammer for framtidige system for betalingsinnkrevjing på veg, er dette både naturleg og viktig. Omfanget og innretninga av denne omtalen vert no vurdert av Samferdselsdepartementet i samråd med Justisdepartementet og Fornyings- og administrasjonsdepartementet. Fornyingsministeren vil i sitt svar på spørsmål 17, frå stortingsrepresentant André Oktay Dahl, kome nærare inn på korleis Regjeringa meir generelt vil handtere personvernutfordringar framover.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-10-25:
Regjeringa er oppteken av personvern og personvernspørsmål. Blant anna er det derfor at eg etter eit tidlegare spørsmål, der eg sa at eg ville ta opp Vegdirektoratet sin dialog med Datatilsynet for å sikre ein god dialog og ei rett og god sakshandsaming, i etterkant har fått eit system på det som fungerer godt. Og det er særdeles viktig. I forholdet til Stortinget har ikkje Regjeringa konkludert med omsyn til om ein eventuelt på eit seinare tidspunkt skal leggje fram ei melding. Det ligg ikkje til samferdselsministeren. Samferdselsministeren har sjølvsagt ansvaret for dei spørsmåla som ligg til samferdsla spesielt, men det er justisministeren og fornyings- og administrasjonsministeren som sit med andre viktige spørsmål kopla til den totale problematikken kring personvern. Så det må eg få be om at ein kjem tilbake til på eit seinare tidspunkt, og då frå dei statsrådane som er rette vedkomande.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-10-25:
For det fyrste kjem samtykkeproposisjonen til å ta opp desse problemstillingane på ein grundig måte. For det andre omfattar personvernspørsmål eit langt breiare felt enn berre samferdsle. Det er derfor eg vil ha ein diskusjon innad i Regjeringa om korleis ein på brei basis skal diskutere personvernspørsmål, og korleis ein skal ha den diskusjonen i Stortinget, i kva form dette skal kome til Stortinget. Samferdsle er ein viktig bit av dette, men det er òg andre viktige bitar, slik òg Datatilsynet påpeikar i andre samanhengar, som i så fall bør lyftast fram for å få ein brei og god diskusjon om dette temaet.