Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Regjeringen har foreslått å øke bevilgningen til Sjøfartsdirektoratet med ytterligere 28 mill. kr for å avhjelpe personell- og ressurssituasjonen i direktoratet. Stortinget vil senere denne uken slutte seg til dette forslaget. Direktoratet er fornøyd med denne ekstrabevilgningen, hensynet til sjøsikkerheten er ivaretatt, og direktoratet får mulighet til å skaffe seg nødvendig kapasitet ved kjøp av tjenester utenfra. Jeg har ikke registrert at Høyre har reagert på dette, og antar derfor at Høyre er fornøyd med Regjeringens forslag. Det er med andre ord ikke grunnlag for kritikk mot verken Sjøfartsdirektoratet eller Nærings- og handelsdepartementet for håndteringen av en relativt krevende bemanningssituasjon. I ettertid kan det imidlertid se ut som om Bondevik II-regjeringen var noe optimistisk i sin vurdering av bemanning og rekruttering den gang Sjøfartsdirektoratet ble lagt til Haugesund. Men det er en annen sak. Ved utgangen av april hadde direktoratet 30 ubesatte stillinger, hovedsakelig innenfor områdene teknisk og maritim kompetanse. Direktoratet arbeider intenst med rekruttering av nye medarbeidere, men i et marked med stor konkurranse om maritim arbeidskraft og kanskje spesielt i direktoratets nedslagsfelt vil det ta noe tid før alle stillinger er besatt. Nye medarbeidere trenger dessuten tid til opplæring og til å samle erfaring. Jeg er derfor redd direktoratet må leve med visse kapasitetsproblemer i noen tid, hvilket i seg selv legger press på både ledelse og ansatte. Mest av alt bør Sjøfartsdirektoratet nå få ro til å bygge opp sin organisasjon og skaffe seg nødvendig kompetanse. I dagens situasjon er det spesielt viktig å sikre at alle skip skal kunne få sine nødvendige sertifikater i rett tid. Stor nybyggingsaktivitet ved norske verft er en ekstra belastning for direktoratet, og jeg er derfor tilfreds med at de nå kan kjøpe tjenester fra klasseselskapene for å dekke dagens behov. I sin begrunnelse for representantforslaget uttrykker forslagsstillerne bekymring for sjøsikkerheten og antyder at direktoratet som en følge av bemanningssituasjonen kan fristes til å gå på akkord med sikkerhetskravene. I tid faller dette sammen med at Høyres finanspolitiske talsmann, Jan Tore Sanner, åpenbart mener at det er akkurat hva direktoratet bør gjøre, når han kritiserer næringsministeren for at han ikke griper inn overfor direktoratet, som på sin side har satt seg på bakbeina i forhold til godkjenning av en hvalsafaribåt på Andøya. Her roper Sanner på en politisk løsning for å overprøve gjeldende regelverk. Sånn sett kunne det selvfølgelig være ønskelig om Høyre holdt orden i eget hus. Ikke mindre bemerkelsesverdig er det at forslagsstillerne tar til orde for opprettelse av et eget sjøfartstilsyn som skal overta deler av Sjøfartsdirektoratets tilsynsvirksomhet. Siden Sjøfartsdirektoratet er et tilsynsdirektorat, vil en slik omorganisering ha karakter av å lage et tilsyn med tilsynsmyndigheten - eller sagt på en annen måte: Her må noen holde kontroll med kontrollørene. Under Bondevik II-regjeringen, med Victor Norman som hovedeksponent, ble tilsynsvirksomhet en utpreget vekstnæring. Tilsynene har bidratt til byråkratisering av offentlig virksomhet, de bidrar effektivt til å gjøre offentlig virksomhet tungrodd og ineffektiv. Det er enda bra at både departementet, Sjøfartsdirektoratet og Rederiforbundet advarer mot at det nå gjøres organisatoriske endringer som vil føre til ytterligere oppsplitting av direktoratets virksomhet.