Carsten Dybevig (Høyre), 2002-06-12:
Kampen mot terrorisme er en av de største utfordringene det demokratiske verdenssamfunnet står overfor i dag. Da terroren viste sitt ansikt i New York den 11. september 2001, ble en hel verden klar over hva organiserte terrorgrupper er i stand til å utføre av grusomheter, og frykten for nye anslag har siden vært stor i hele den vestlige verden. Høyre er derfor svært glad for at Regjeringen har lagt frem forslag til lovendringer som gjør oss i stand til å være i forkant av planlegging av aksjoner eller finansiering av terrorvirksomhet. FN har vært en viktig pådriver for å få til et enhetlig regelverk om bekjempelse av terrorvirksomhet. Sjelden har det vært større behov for et internasjonalt forpliktende samarbeid for å forhindre at terroristene fritt kan fortsette sin virksomhet. Jeg er redd for at mange nå er i ferd med å glemme TV-bildene fra New York. Al-Qaidas godt forberedte og planlagte terroraksjon i New York satte en støkk i millioner av mennesker. Terroristene er villig til å benytte de mest usle og primitive metoder for å skremme og skape stor frykt i befolkningen gjennom ekstreme og usle handlinger. Det nytter ikke, som Arbeiderpartiet og SV vil, å definere seg bort fra kampen mot terrorisme. Ingen av disse partier ønsker å støtte den nye bestemmelsen som vil straffe dem som skaper alvorlig frykt i befolkningen med sine handlinger. Nå viser de samme partiene nok en gang vei ved ikke å støtte forslag som skal demme opp for terrorismens grusomheter gjennom et sterkere lovverk rundt det terroristene har som mål, nemlig å spre tilstrekkelig frykt slik at demokratiene vil vise større imøtekommenhet overfor deres ønsker. Høyre vil aldri på noen som helst måte skape tvil hos den norske befolkning eller i andre vestlige demokratier eller hos terroristene om at terrorhandlinger ikke aksepteres. Arbeiderpartiet og SV skaper tvil om viljen til å lovregulere terrorhandlinger. Kampen mot terror har bare så vidt begynt. Et svært godt eksempel på dette er talen den amerikanske justisministeren, John Ashcroft, holdt til det amerikanske folk på mandag. Et systematisk og grundig arbeid fra amerikansk etterretning har trolig hindret en ny, stor tragedie i å finne sted på amerikansk jord. Al-Qaida-nettverket planla nytt angrep, denne gangen mot Washington. En bombe med radioaktivt materiale skulle sprenges. Trenger vi et sterkere vitnesbyrd for å iverksette lovtiltak mot terrorisme? Jeg er forbauset over enkelte av Arbeiderpartiets synspunkter i forbindelse med behandlingen av Regjeringens forslag. Vi må ha de nødvendige lovhjemler for å kunne slå ned på terrorvirksomhet på norsk jord. Et av de mest grunnleggende tiltak vil være å ha en klar definisjon av hva som er en terrorhandling. Arbeiderpartiet ønsker bl.a. å ta ut deler av Regjeringens forslag fra terrordefinisjonen. Forslaget til straffeloven § 147 a første ledd bokstav b karakteriserer visse handlinger som skaper «alvorlig frykt» i befolkningen, som terrorhandlinger. Dette forslaget går Arbeiderpartiet og SV imot. Videre går Arbeiderpartiet imot forslaget om et straffesanksjonert forbud mot å inngå forbund om å begå en terrorhandling. Arbeiderpartiet fører isteden et korstog mot kapitalismen generelt. Det er jo ikke kapitalismen som er problemet. Det er jo en ren avsporing fra Arbeiderpartiets side. I tillegg fører man en kamp mot skatteparadiser og valutaspekulasjon. Global finansiering er heller ikke problemet. Det er mulighetene til å skjule finansieringstransaksjoner som er problemet. Her kan terrorlover faktisk være et incitament til å få fart på dette arbeidet. Internasjonalt samarbeid skal ikke isoleres til kun å gjelde kampen mot terror. Det er jo en selvfølge. Det er da ikke et motsetningsforhold mellom å ville ha lover mot terrorisme og å bekjempe internasjonal kriminalitet, hvitvasking av penger, korrupsjon og fattigdom. Norge deltar aktivt som aktør i FNs arbeid på disse feltene. Fattigdomsproblemet løses ikke ved at de vestlige demokratier lar være å reagere overfor terrorister og grupper som truer de vestlige demokratiers eksistens. Når det gjelder global handel og fjerning av tollsatser, fjernet Regjeringen senest i forslag til revidert nasjonalbudsjett tollsatser på 630 produkter. Dette er en god begynnelse. Tollsatser har ofte vært er en hindring for fattige regimer, slik at de ikke får solgt sine varer i de vestlige markedene. Fattigdom løses aldri med isolasjon, som vil være den beste grobunn for korrupte og udugelige ledere. Frihetens pris, det vil si fri flyt av varer og tjenester, har gitt oss økt levestandard i etterkrigstiden som et resultat av økt global handel. Beste hjelp til den tredje verden er hjelp til selvhjelp, ikke hjelp og økonomisk støtte som når den forsvinner, lammer hele landet. Heller ikke nei til terrorlover er noen hjelp for den tredje verden. Så er spørsmålet: Hvem er terroristene? Og al-Qaida, hvem er det? Bin Laden er en rik overklassegutt fra Saudi-Arabia som finansierte støtte til et bandittregime i Afghanistan. Og Mullah Omar, som innførte et middelaldersk torturregime der 25–30 pst. av befolkningen ble drevet på flukt, og produserte i tillegg store mengder opium som skulle flyte over i Vesten, og som skulle finansiere både borgerkrig mot egne innbyggere og terrorvirksomhet over hele verden. Landet trenger nå utvikling og støtte og ikke å bli styrt av utenlandske religiøse idealister eller terrorister. Religiøs eller ideologisk fanatisme løses ikke alene ved å løse verdens fattigdomsproblemer. FN er ansvarlig for å påse normalisering, og norsk støtte militært i Afghanistan har vært helt nødvendig. Spørsmålet blir da: Representerer disse terroristene verdens fattige? Taler de de fattiges sak, når det eneste de gjør, er å plyndre og jage folk på flukt? I tillegg står bin Laden og Mullah Omar for misbruk både i ord og handling av islamsk tro. Dette har bestyrtet millioner av troende muslimer verden over – ikke minst i Afghanistans nye overgangsregjering. SV går imot stort sett hele proposisjonen. For meg virker det som om venstresiden i norsk politikk bagatelliserer de alvorlige utfordringene verden står overfor i kampen mot terror. Å tro at terroranslag aldri vil bli aktuelt i Norge, eller at kampen mot terror er over, er etter min mening svært naivt. SV bruker sågar Amnesty International og påstår at diktaturer vil finne på å innføre norske terrorlover, og bruke det som en unnskyldning for handlinger mot egne innbyggere. Glemmer SV at utgangspunktet for alle lover i Norge, det som ligger i bunnen og som gjelder foran alle andre lover, er Grunnloven § 1 – «Kongeriget Norge er et frit, selvstendigt, udeleligt og uafhændeligt Rige. Dets Regjeringsform er indskrænket og arvelig monarkisk.»? SVs argumentasjon forsvarer jo indirekte diktaturers rett til å bestemme over hvilke lover demokratier skal ha. Våre terrorlover skal beskytte befolkningen mot fiendtlige gruppers og personers muligheter til å true det norske demokratiet. Straffelovens nye bestemmelser skal hindre straffbare handlinger og skal sanksjonere mot dem. Loven er ikke konstruert for at staten selv skal begå straffbare handlinger. De nevnte diktaturer har jo i utgangspunktet brutt grunnleggende menneskerettigheter. Loven må ses i sammenheng og ikke fragmentarisk, slik SV ønsker å gjøre. Å argumentere med at demokratiet selv, altså flertallet av de folkevalgte her i dag, har en skjult agenda om å svekke det norske folks frihet, er en grov tilsløring av sakens realiteter. Flertallet er de facto svært opptatt av den enkelte innbyggers rett til personvern. Norge er og skal være forpliktet til å følge de vedtatte menneskerettighetskonvensjoner. Det er jo en selvfølge for et moderne demokrati. Terroristene jobber døgnet rundt, året rundt, slik de har gjort i årtier. Deres kamp mot den vestlige samfunnsformen er langt fra over. En av de viktigste oppgavene den vestlige verden har, er å gi sitt bidrag til at pengestrømmene til terroristene kuttes. FN-konvensjonen og Regjeringens forslag til forbud mot finansiering av terrorisme er helt grunnleggende for at Norge skal gi sitt bidrag for å kutte denne livsnerven. Terroristene opererer på tvers av landegrensene. Norge må aldri bli sett på som et fristed hvor man uten større risiko kan planlegge og utføre terrorhandlinger. Flertallet i komiteen, med unntak av Arbeiderpartiet og SV, støtter derfor Regjeringens forslag om endringer i utlendingsloven. Har en utenlandsk statsborger overtrådt straffeloven §§ 147 a eller 147 b, skal dette kunne føre til utvisning, til tross for at det ikke foreligger rettskraftig dom. Arbeiderpartiet er bekymret for at det gis for vide lovhjemler for å utvise potensielle terrorister. Hvor skal de reise, og hvem skal dømme dem, er et av utsagnene. Terroristene skal jages fra skanse til skanse. Det skal ikke finnes noen trygg havn hvor man kan planlegge slike grusomheter som truer hele den vestlige samfunnsorden. Jeg har lyst til å avslutte med et sitat av Ronald Reagan som han hadde i forbindelse med en flykapringstragedie på 1980-tallet: «You can run, but you can"t hide». Til slutt tar jeg opp de forslagene som Høyre og Kristelig Folkeparti har fremsatt i innstillingen.