Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2004-06-10:
Som det går fram av innstillinga i denne saka, er det ein samrøystes komité som sluttar seg til to av dei tre forslaga som Regjeringa fremma i Ot.prp. nr. 55. Eg skal difor i innlegget mitt konsentrera meg om forslaget som dreier seg særskilt om språkopplæring for elevar frå språklege minoritetar i grunnskulen, der Senterpartiet, Arbeidarpartiet og SV går imot Regjeringas forslag til lovendring. Lat meg aller fyrst streka under at det er nødvendig å kunna beherska norsk, både skriftleg og munnleg. Ei mangelfull norskopplæring vil ha negative konsekvensar for moglegheita til å tileigna seg kunnskap gjennom resten av undervisninga, og ikkje minst i arbeidslivet og i sosial omgang med andre. Det å beherska norsk er utvilsamt ein nøkkelfaktor for å få til ei vellykka integrering. Det alle synest å vera einige om, er behovet for å gi minoritetsspråklege elevar betre språkopplæring. Det er utvilsamt svakheiter ved den organiseringa vi har i dag av tilbodet til minoritetsspråklege elevar. Eg skal ikkje underslå at mange kommunar slit med å oppfylla dei rettane elevane har. Dette kjem i hovudsak av at det mange plassar er vanskeleg å få tak i kompetente morsmålslærarar og tospråklege lærarar. Men dersom det er akilleshælen ved morsmålsundervisninga, vil det logiske tiltaket vera å fokusera på opplæring og rekruttering av slikt undervisningspersonell, slik at kommunane kan tilførast relevant fagkompetanse for å styrkja tilbodet til elevane. I staden vel Regjeringa her å svekkja elevane sine rettar til morsmålsundervisning og redusera undervisninga i morsmålet med unnatak for elevar med særskilt dårlege norskkunnskapar. Det er her verdt å merka seg utsegnene frå fleire høyringsinstansar, som påpeiker at det gjennom forsking ligg føre tilstrekkeleg dokumentasjon som viser at undervisning på og i eige morsmål gir dei beste resultata når det gjeld den språklege og faglege utviklinga til elevane, inkludert ferdigheitene i norsk. Slik Senterpartiet ser det, kan det å svekkja den retten elevane har til morsmålsundervisning, vanskeleggjera moglegheitene desse elevane har til å byggja eit fundament for vidare språkopplæring, og ta frå dei nødvendige reiskapar for å bli gode i norsk. Eg synest det er verdt å merka seg dei åtvaringane som kjem frå lærarar og skuleleiarar som sjølve arbeider med elevar med eit anna morsmål enn norsk. Dei fryktar at resultatet av lovendringa vil bli fleire skuletaparar i ei gruppe elevar der langt frå alle, men mange, alt møter tøffe utfordringar i læringssituasjonen. Det er nærliggjande å mistenkja at denne lovendringa er eit uttrykk for eit ynske om å redusera offentlege utgifter, under dekke av forbetra norskopplæring. Eg må seia at eg har forståing for at departementet ser på kvar ein kan redusera på knappe budsjett for å styrkja andre område. Men på dette feltet må eg melda at etter Senterpartiet sitt syn har Regjeringa korkje argument eller faglege belegg som forsvarer det å svekkja ein så sentral rett som retten til morsmålsundervisning. Det som her blir presentert som ei styrking av norskopplæringa, framstår i realiteten som redusert innsats for ei utsett gruppe elevar.