Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2012-11-22:
La meg først slå fast at Kristelig Folkeparti vil sikre den norske arbeidslivsmodellen, sikre arbeidstakernes rettigheter og plikter. Vi vil slåss for den modellen som vi er stolte av i Norge. Det har vi gjort i alle de posisjoner vi har vært i – i regjering og i opposisjon – og det kommer vi til å fortsette med uansett hvilken politisk situasjon vi kommer til å være i etter valget i 2013. Debatten her i dag bekrefter det som kom fram i den debatten vi hadde i forrige uke, at EØS-avtalens stilling her i Stortinget er bunnsolid. Jeg vil igjen rose utenriksministeren for glassklar tale. Man kan velge å oppfatte det som et utspill til dialog, slik representanten Lundteigen antydet, jeg oppfatter det som klar beskjed når utenriksministeren i forrige uke sa at Arbeiderpartiet aldri vil regjere på noe annet grunnlag enn EØS-avtalen. Det er så klar beskjed som det går an å gi. Det har vært en interessant diskusjon så langt, og den bærer ikke akkurat preg av at forslaget om å ta arbeidslivsdelen ut av EØS-avtalen har noen støtte i denne sal. Representanten Lundteigen er faktisk helt alene om å ha foreslått noe i den retning her i debatten. Utviklingen vi har hatt i Norge de siste 20 årene, er bygd på EØS-avtalens fire friheter. Vi har en gunstig posisjon som olje- og gassnasjon, men vi har først og fremst en gunstig posisjon fordi vi har en åpen handel – avhengig av andre land, men rammet inn av en avtale som også gir fri bevegelse av arbeidskraft, ikke bare varer og tjenester for øvrig. Det har gitt oss den velferdsveksten som vi har sett de senere årene. EØS-avtalen er en viktig del av det fundamentet. Har EØS-avtalen ført til en svekkelse av arbeidstakeres interesser her i Norge? Etter vår oppfatning – nei. Vi har tilpasset oss i Norge uten å svekke den grunnleggende norske modellen. Vi har også gjennom EØS-avtalen og gjennom de tilpasninger Norge har gjort, gitt nye grupper arbeidstakere på det norske arbeidsmarkedet et sterkere vern enn de ellers ville hatt. Jeg må spørre dem som vil ta arbeidslivsdelen ut av EØS-avtalen: Hva om det kravet hadde kommet fra et av de landene disse arbeidstakerne kommer fra, f.eks. Polen? Hvordan ville man reagert på et slikt utspill? Representanten Svein Roald Hansen har i en annen sammenheng uttalt at forslaget om å ta arbeidslivsdelen ut av EØS-avtalen er politisk gambling. Martin Kolberg har sagt at det ville gjøre Arbeiderpartiet regjeringsudyktig, og en herværende utenriksminister sa til Fri fagbevegelse for en tid tilbake at han håper LO ikke roter det til for seg selv. Jeg vil hevde at forslaget er grunnleggende usolidarisk og ikke bør tas til følge. Det er dessuten totalt urealistisk. Det vil aldri bli akseptert, og det er i realiteten ikke noe annet enn et forsøk på å undergrave en EØS-avtale som man fra før av var imot. Det som er oppsiktsvekkende, er at ledelsen i LO har latt denne debatten gå så langt som den har fått lov til å gå. For det er en ren undergravingsvirksomhet, i regi av ytterste venstre fløy, som har svært liten støtte her i Stortinget. Men dette er en LO-sak. Det kan ikke vi verken bestemme eller gi beskjeder om. Vi kan mene, og det gjør vi. Jeg vil si at drømmen om en handelsavtale à la 1970-tallet er en slags retropolitikk. Det er visstnok moderne i enkelte sammenhenger med retro, men på det handelspolitiske området og på arbeidslivspolitiske området er retro en svært dårlig oppskrift. Jeg mener at vi i Norge derfor bør konsentrere oss om å utnytte EØS-avtalens handlingsrom, stå opp for de verdier og de modeller som vi er stolte av i Norge, og ikke lefle med urealistisk tankespinn.