Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-14:
Saksordfører Helseth redegjorde faktisk veldig godt for regjeringens helsepolitikk. Fra de andre partiene i salen har jeg hørt ulike innlegg fra opposisjonspartiene som går i ganske ulik retning, selv om man uttrykker uenighet med den nåværende modell. Jeg har i hvert fall ikke sett noe samlet alternativ til den styringen. I likhet med forslagsstillerne er jeg også helhjertet opptatt av at vi skal sikre likeverdige helsetjenester i hele dette landet, og at de som trenger det mest, skal bli prioritert først. Forslaget til Nasjonal helse- og omsorgsplan og lov om kommunale helse- og omsorgstjenester, som ble lagt frem sist fredag, følger opp Stortingets behandling av Samhandlingsreformen. Målet er – som de fleste er kjent med – å forebygge mer, behandle tidligere, og på den måten begrense sykdom. Vi må redusere sosiale helseforskjeller, og vi må sikre at alle får et likeverdig tilbud om helse- og omsorgstjenester, uavhengig av den enkeltes bakgrunn eller økonomi. Befolkningen skal oppleve at de får tilbud om behandling og pleie med kort ventetid og med størst mulig nærhet til brukeren. Her er vi faktisk ved et kjernepunkt, for når jeg treffer pasienter, er de opptatt av én ting – å bli friske. De er opptatt av å få behandling av høy kvalitet, få det raskt og få ned ventetiden. Det har vært rettet kritikk mot foretaksmodellen. Mye av kritikken går på at det er for lite politisk styring – det har vi også hørt her – av spesialisthelsetjenesten. Det er snart ti år siden helseforetaksloven ble vedtatt, og i løpet av disse årene har det skjedd en omfattende omstilling av spesialisthelsetjenesten. Gjennom å se sykehusene i de ulike foretakene, regionene og landet i sammenheng har vi fått til en bedre arbeidsdeling mellom sykehusene. Langt flere pasienter får behandling, og statlig styring har bidratt til større geografisk likhet i behandlingstilbudet. Det forskes mer, og økt spesialisering og kompetanse har bidratt til bedre pasientbehandling. Som saksordføreren sa, er investeringsnivået mer enn fordoblet siden fylkeskommunen eide sykehusene. De siste årene er det oppnådd god kontroll over økonomien, med driftsresultat i balanse i alle de fire helseforetakene for 2010. Dette gir rom for at vi kan bygge nye sykehus og investere i nytt utstyr. Så etter flere år med betimelig vekt på økonomistyring er oppmerksomheten nå rettet mot å redusere ventetider, forbedre kvaliteten og videreutvikle tjenestene. Og det er faktisk dét landets pasienter er svært opptatt av. Resultatene taler for at helseforetaksmodellen skal videreføres. Men det er også rom for endringer. Derfor setter vi i gang en evaluering og en utredning for å gjøre forbedringer i modellen og i helseforetaksloven. Stortinget inviteres til å gjøre nasjonale prioriteringer gjennom behandlingen av Nasjonal helse- og omsorgsplan. Stortinget skal også involveres tettere i den langsiktige styringen av spesialisthelsetjenesten gjennom årlig orientering om utvikling og status. Det skal formidles klare styringssignaler gjennom statsbudsjettet, de årlige oppdragsdokumentene og i foretaksmøtene. Det skal også gjennomføres tiltak for å styrke forankring og samarbeid med lokale myndigheter og folkevalgte, både lokalt og regionalt. I foretaksmøtene i januar stilte jeg krav om at de regionale helseforetakene må styrke arbeidet med å forbedre kvaliteten på behandlingen og redusere ventetidene. Jeg understreket at man ved helseforetakenes anskaffelser av helsetjenester må ta hensyn til ideelle institusjoners behov for forutsigbarhet og langsiktighet, og at anskaffelser skal sikre tilfredsstillende geografisk tilgjengelighet til tjenester for befolkningen. Men hensynet til private aktører rokker ikke ved de regionale helseforetakenes ansvar for å sikre befolkningen likeverdige spesialisthelsetjenester. Her er lokalsykehusene viktige. Uansett styringsmodell må faktisk helsetjenesten være i stadig omstilling. Endringer må skje med utgangspunkt i pasientenes behov, og som følge av den medisinsk-teknologiske utviklingen. Omstillingene som nå gjennomføres, skjer i tråd med tidligere politiske føringer og vedtak. Nasjonal helse- og omsorgsplan er en plan for utvikling av fremtidens helsetjenester. I denne planen trekker vi opp den overordnede politikken for sykehussektoren.