Bent Høie (Høyre), 2003-12-16:
Det er et omfattende arbeid som ligger i forkant av denne stortingsmeldingen om finansieringen av spesialisthelsetjenesten. Hagen-utvalgets innstilling ble lagt fram for nesten et år siden, og temaet har siden vært gjenstand for en omfattende debatt. Det er en god regel for politisk arbeid at en ikke skal endre det som fungerer. Dagens finansieringssystem fungerer, men det er åpenbart behov for justeringer. Høyre er derfor fornøyd med at Regjeringen får gjennomslag for å ta utgangspunkt i dagens blandingsmodell, men retter opp en del uheldige forhold. Noen av forholdene i meldingen er foreslått gjennomført allerede fra og med statsbudsjettåret 2004. Disse forholdene ble diskutert i forbindelse med budsjettet, og jeg vil derfor ikke komme inn på disse temaene i dag. Etter at staten overtok sørge for-ansvaret og eierskapet for spesialisthelsetjenesten er det blitt behov for å gjøre endringer i finansieringssystemet, både for å få et mer enhetlig system og for å få en mer rettferdig fordeling av ressursene. Det er også er annet viktig forhold som har endret seg de siste årene. Regjeringen har lagt til rette for at den private delen av helsevesenet, som har vokst, er blitt en del av det offentliges tilbud til alle. Finansieringssystemet må tilpasses dette og være mer nøytralt i forhold til hvem som utøver tjenesten. Andre forhold som har endret seg, er nasjonale ventelister, fritt sykehusvalg og sterkere pasientrettigheter. DRG-systemet brukes nå som utgangspunkt for finansiering i svært mange land. Det er et internasjonalt system, hvor Norge er med i et internasjonalt samarbeid. Dette er grunnlaget for å ha en andel av innsatsstyrt finansiering. DRG-systemet skal være prioriteringsnøytralt og er avhengig av en jevnlig oppdatering. Det er imidlertid viktig å ha med seg at systemet ikke er ment å ta høyde for individuelle forskjeller, men å være et system som i sum gir et realistisk bilde av diagnosenes økonomiske belastning for foretakene. Jeg skal ikke gå inn på alle nyansene som har vært i debatten om dette systemet, det er det ikke tid til. Det er likevel viktig å trekke fram at Regjeringen legger opp til at denne finansieringsformen skal utvides til også å omfatte bl.a. psykiatri. Dette er i samsvar med Sem-erklæringen. Et enhetlig finansieringssystem er avgjørende for at de private spesialistene, sykehusene, laboratoriene, røntgeninstituttene og opptreningsinstitusjonene skal bli en del av det offentlig finansierte tilbudet til alle. Dette gir oss to hovedutfordringer: 1. De regionale helseforetakene må være bevisst på sin rolle som bestiller. I en situasjon der de også er eiere av i alt vesentlig grad de fleste utførerinstitusjonene, er dette en krevende oppgave. Vi vil følge nøye med på at de gir de private samarbeidspartnerne rimelige og levelige vilkår. Den private delen av vårt helsevesen er fortsatt liten og ganske marginal. Det er imidlertid et helt nødvendig korrektiv og supplement til det offentlige. De regionale helseforetakene må erkjenne at den konkurransen som de private institusjonene gir deres egne avdelinger og institusjoner, er viktig for at de skal kunne oppfylle reformens intensjoner. Mister vi dette korrektivet, er jeg redd vi også mister et viktig redskap for å oppnå bedret service og kostnadseffektivitet.2. Det vil være krevende for de private å forholde seg til de regionale helseforetakene. Det vil innebære andre og sterkere faglige og økonomiske krav. Men det finnes ingen vei utenom. Særordninger for private, f.eks. finansiert over folketrygden, vil ikke være bærekraftige over tid. Jeg er glad for at meldingen legger opp til at en nå starter arbeidet med å omfordele ressurser mellom foretakene basert på mer objektive kriterier. Et vesentlig mål med reformen var likeverdig behandlingstilbud for alle, uavhengig av bosted, sosial status og betalingsevne. Det er en forsiktig omfordeling som foreslås, både med hensyn til tid og andel. Dette er nødvendig for å sikre at omfordelingen foregår forsvarlig for alle parter. Det ville også vært feil hvis omfordelingen hadde vært så radikal at den hadde ført til mindre effektive tjenester i enkelte deler av landet og rasert tilbudet i andre deler. Omfordeling basert på ny basisbevilgning vil en komme tilbake til i forbindelse med statsbudsjettet for 2005.