Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2004-03-09:
Det er vanskelig å spå om framtiden. Men én ting vet vi, datateknologien vil bli en viktigere og viktigere del av hverdagen vår. Derfor er det viktig at vi som politikere tar noen valg nå, slik at alle får muligheter i den digitaliserte framtiden. Vi må sørge for å fatte de vedtak som hindrer at det blir et skille mellom folk, mellom by og land, mellom skoler og mellom barn. Alle må få ta del i framtidens muligheter. De beslutninger vi tar i salen i dag, vil etter Arbeiderpartiets syn bidra til dette. For Arbeiderpartiet er det viktig å holde tempoet oppe i utbygginga og bruken av bredbånd. Stoltenberg-regjeringa la stor vekt på arbeidet med Internett og ny teknologi. Da vår IT-politiske redegjørelse ble lagt fram i mai 2001, ble det understreket at Arbeiderpartiet ønsket en rask utbygging av bredbåndsnettet. Og vi sa i vårt valgprogram: «Arbeiderpartiets mål er at alle grunn- og videregående skoler, bibliotek, sykehus og kommuner skal gis tilbud om bredbåndtilknytning i år 2002. Slik kan vi også legge til rette for næringsutvikling i hele landet. Alle norske husstander må få tilbud om bredbåndstilknytning innen utgangen av 2004.» Som en hører, er ikke disse målene nådd, og det er nå nødvendig å ta politiske grep, slik at målene kan nås innen rimelig tid. Regjeringa sier at i løpet av 2005 skal alle grunnskoler, folkebibliotek og kommuneadministrasjoner ha tilbud om bredbåndstilknytning til konkurransedyktige priser. I Arbeiderpartiet slutter vi oss til det målet. Men for oss var det også viktig å få på plass et annet mål, nemlig at alle skal ha et tilbud. Vi vil ha bredbånd til hele folket, for å hindre et digitalt klasseskille. Arbeiderpartiet og regjeringspartiene er derfor enige om at alle skal ha dette tilbudet. Vi fremmer et forslag der det heter at det skal legges til rette for å øke takten i bredbåndsutbygginga, slik at målet om bredbånd til alle husstander, bedrifter og offentlige institusjoner kan nås i løpet av 2007. Og vi er enige om at statusen for framdriften omtales i budsjettene hvert år fram til målet er nådd i 2007. I og med at vi nå ligger så langt etter planen til Stoltenberg-regjeringa, er vi fornøyd med at det er et bredt flertall bak årstallet 2007. Utbygging av bredbånd til hele landet er nødvendig i framtidens distriktspolitikk. Vi vet at ungdommen i langt større grad enn tidligere søker høyere utdannelse. Dette virker sentraliserende, da jobbene i mange tilfeller ligger i sentrale strøk av landet. Det virker enda mer sentraliserende hvis distriktene blir hengende etter i teknologisk utvikling. Har en tilgang på teknologien, kan en i praksis sitte og jobbe hvor som helst og ha kontakt med hvem som helst. Ungdom som gjennom sin utdannelse får både erfaring med og kjennskap til teknologiens muligheter, vil aldri godta å gå tilbake til det de kaller steinalderens verktøy. Derfor haster det med bredbåndsutbygginga, og vi må sørge for at distriktene blir med. Det var viktig for oss i Arbeiderpartiet at vi fikk regjeringspartiene med på at det skal settes av midler til områder hvor markedet aldri vil kunne finne det lønnsomt å bygge ut. Noe av årsaken til det er at vi ikke skal få en todeling av tilbudet. Mange tar bl.a. desentralisert utdannelse og følger forelesningene via nettet. Er ikke teknologien tilgjengelig, er heller ikke kunnskapen tilgjengelig der de bor. For Arbeiderpartiet handler dette om likhet og rettferdighet. Det er imidlertid viktig å understreke at det ikke er bare de som bor langt ute i distriktene, som mangler bredbånd. Jeg så i lokalavisen hjemme at et boligfelt på Byafossen med 300–400 husstander, ca. 3,5 km fra Steinkjer sentrum, ikke fikk tilbud via Telenor. Dessverre, sier de, det er ikke planlagt utbygging i ditt område. Ca. 1 km unna bor de som har vært så heldige at de har fått tilbud. Dette føles urettferdig. Det er lenge siden vi i næringskomiteen har hatt en sak hvor det har vært så stor pågang av folk med synspunkter, som i denne saken. Mange har representert bredbåndselskaper, men det har også vært privatpersoner med god kunnskap og gode meninger om viktigheten av bredbåndsutbygging. La meg også skyte inn at det i komiteens arbeid har vært veldig greit med saksordfører Øystein Hedstrøm i forhold til jobbing og framdrift. Nå har komiteen, som sagt, i både høringer og annen informasjon fått beskjed av Telenor om at 90 pst. av alle abonnenter skal få tilbud i løpet av 2006. Det er vel og bra, men da må Telenor for det første sørge for at folk som svarer på annonser, og som vil ha tilbud, får svar på sin henvendelse, og for det andre sørge for å ha en framdrift som gjør at folk har tillit til at målet til Telenor står fast. I Arbeiderpartiet er vi fornøyd med at komiteen er samlet om at Regjeringa må bidra til løsninger som skaper reell konkurranse i bredbåndsmarkedet. Det som for Arbeiderpartiet er viktig, er at BaneTele får den jobben, og at selskapet får en eierstruktur og organisering som sikrer at selskapet blir en landsdekkende konkurrent til Telenor gjennom å være en del av en helhetlig nettstruktur som kan levere ende-til-ende-løsninger. Vi har merket oss at det er stor interesse for selskapet, ikke minst gjennom Bredbåndsalliansen. Arbeiderpartiet og regjeringspartiene er imidlertid enige om at vi ikke tar stilling til eierskap nå, men ber om en egen sak, der en også ser på BaneTeles framtidige rolle i bredbåndsutbygginga. Mange energiverk ligger langt framme i å tilby forskjellige løsninger for bredbånd. Jeg ser f.eks. at Nord-Trøndelag Elektrisitetsverks bredbåndsselskap nå lanserer ideén om å bygge en bredbåndsring for Namdal og Helgeland. Ideén er godt mottatt. Det er i slike tilfeller at kommunene må bli sterkere med i utbyggingsprosjektene. Ikke minst vil dette være avgjørende for at så mange som mulig i hver kommune får tilgang til bredbåndsnettet. Dette er fordi det i tillegg til selve bredbåndsringen må etableres lokale spredenett. Men det holder ikke bare med utbygging. Vi må også bruke det nettet som allerede ligger der, og som skal finnes i framtiden. I en fellesmerknad fra Arbeiderpartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti har vi derfor påpekt at over 77 pst. av befolkninga i dag har tilgang på bredbånd, men at så langt har kun 19 pst. valgt å bli bredbåndskunde. Dette har selvfølgelig noe med pris å gjøre. Det er bekymringsfullt at f.eks. en fotobutikk i Sogn og Fjordane får tilbud om nett, men da til en kostnad på 30 000 kr pr. måned, mens prisen i Bergen hadde vært 3 000 kr. Det er altså en utfordring at vi i tillegg til å bygge ut må ha innhold og tilbud på nettet. Det må selvsagt også bli konkurranse på pris. Når jeg nevner at det er så få som velger å bli nettkunde, er det viktig å skjele litt til Sverige. Vi har sagt at vi skal utrede dette med fond. Hedstrøm var også i sitt innlegg inne på at det der skal brukes 5,5 milliarder kr fra 2000 til 2005. I Sverige er situasjonen at til tross for at de nå har brukt mye penger, er det 80 pst. dekning og 22 pst. som har koblet seg på. Vi har et felles problem med Sverige, at vi må få opp bruken. Vi sier at det skal settes av midler. Høykom gjør et bra arbeid i dag, men vi må sette av mer midler for å få til stimulering av økt bruk. Sammen med regjeringspartiene sier vi at vi må få mer midler, og det for budsjettet for 2005. Som sagt må vi også utrede spørsmålet om et eget bredbåndsfond og få belyst bl.a. hvordan EUs strukturfond nå brukes til bredbåndsutbygging i EUs medlemsland. Det er også viktig at vi ser på hva Sverige har erfart, med for så vidt mye penger, til et såkalt bredbåndsfond. Det er viktig for oss at vi, så fort som utviklingen går, også oppdaterer oss på det. Komiteen har mange felles merknader. Likevel vil en helt klart se at Arbeiderpartiet er litt mer utålmodig enn regjeringspartiene. Vi er imidlertid veldig fornøyd med at vi fikk en avtale med regjeringspartiene. Det vi er aller mest uenige med Fremskrittspartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet om, er som sagt om det er lurt å si at vi skal bruke 3 milliarder kr i løpet av to år. Det er mye penger. Og det er, ikke minst, etter vår mening verd å sette spørsmålstegn ved om en klarer å bruke pengene fornuftig i løpet av så kort tid. Vi er alle utålmodige for å nå våre mål. Men vi må også minne om at bredbånd ikke bare er bredbånd. Det finnes flere løsninger. Arbeiderpartiet og regjeringspartiene er enige om at det fra myndighetenes side ikke skal være de som plukker ut teknologien for framtidig bredbåndsnett. Ett av de områdene vi fra Arbeiderpartiet og regjeringspartiene er enige om å se på, er samordning av den utbyggingen som foregår. Det har jo vært ett marked hittil, og det markedet har på en måte ikke samordnet seg godt nok. Det blir hevdet at en del av utbyggingene og de midler som er brukt av Høykom, har vært som å skyte med hagle. Vi ber derfor om at en ser på muligheten for en samordning, og eventuelt på hvem som skal ha det ansvaret. Jeg tar til slutt opp de forslagene i komiteens tilråding som er fremmet av Arbeiderpartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti.