Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2002-06-12:
Kristelig Folkeparti tar SV på alvor i denne debatten. Men samtidig tror jeg, når representanten Thorkildsen definerer staten Israel som statsterrorist, at hun ved det setter seg selv litt på sidelinjen i debatten. Verden er ikke hva den en gang var. 11. september 2001 er en dato som sent vil glemmes. Denne datoen er noe av årsaken til at vi i dag behandler lovtiltak mot terrorisme. Men det er ikke den eneste grunnen. Terror har alltid vært til stede i verden – om enn i forskjellige former eller uttrykk. Men tidligere opplevde vi det kanskje som noe fjernt, noe som ikke angikk oss. Etter 11. september var det mange som ikke lenger følte seg så uberørt. La det være helt klart: Terror er et virkemiddel som ikke hører hjemme i noe demokratisk samfunn. Derfor er det også riktig å bekjempe terrorismen, og det kan hende at vi må ta i bruk sterke virkemidler. Saken i dag dreier seg om å følge opp og gjennomføre FN-konvensjonen av 9. desember 1999 om bekjempelse av finansiering av terrorisme og FNs sikkerhetsråds resolusjon 1373 28. september 2001. Kristelig Folkeparti mener det er viktig at Norge følger opp de internasjonale forpliktelser vi har. Det er også av stor betydning at vi søker å harmonisere våre lover med andre lands lover. Det vil gjøre det enklere å skape felles front mot terrorisme. Det er viktig å være klar over at vi har med sterke og kyniske krefter å gjøre. Kristelig Folkeparti er av den oppfatning at det går an å være et humanistisk samfunn, som legger vekt på den enkeltes rettigheter, samtidig som man kan være med på en effektiv bekjempelse av terrorisme og terrorister. Det høringsutkastet som departementet sendte ut, skapte svært mye debatt. Mange kom med sterke motforestillinger til utkastet. Dette har ført til at departementet har endret utkastet, og slik forslaget er lagt fram for Stortinget, har vi ingen betenkeligheter med å støtte det. Etter vår oppfatning er det ingen motstrid mellom dette forslaget og grunnleggende menneskerettigheter. Det finnes allerede bestemmelser i norsk rett som rammer handlinger som kan karakteriseres som terrorvirksomhet. Kapring, fare- og skadeforvoldelse, legemsbeskadigelse og drap er selvfølgelig straffbare handlinger. Det kan likevel være gode grunner for å ha en egen terrorbestemmelse i straffeloven. Som departementet også sier i proposisjonen, kan det virke inkonsekvent å kriminalisere finansiering av terrorhandlinger uten å ha «noe uttrykkelig straffebud mot terrorhandlinger i seg selv». Hva som er terrorhandlinger, bør derfor defineres i en egen bestemmelse. Som en følge av høringen har departementet endret det opprinnelige utkastet. Det er en forutsetning at handlingen er begått med et spesielt forsett, slik det går fram av § 147 a. Det er den faktiske handlingen og ikke det bakenforliggende formålet som er avgjørende for om handlingen er en terrorhandling eller ikke. Det politiske, religiøse eller ideologiske motivet for handlingen er ikke trukket inn i definisjonen. Det kommer også klart fram av forslaget at det ikke skal ramme rettmessige aksjoner for å frigjøre folk fra undertrykkende eller udemokratiske regimer. Det skal selvfølgelig være lov til å gi uttrykk for andre meninger, også via forskjellige aksjonsformer, uten at det blir kategorisert som terrorisme. Det er ikke bare handlinger begått i Norge som rammes av paragrafen, også terrorhandlinger begått i utlandet skal kunne pådømmes i Norge. Dette er viktig for å få til en effektiv bekjempelse av terroren. Kristelig Folkeparti støtter også forslaget til strafferamme. Vi synes det er et viktig poeng at strafferammen settes høyt, ikke bare fordi dette er alvorlige forbrytelser, som krever en klar reaksjon, men også fordi det gir mulighet til å ta i bruk ekstraordinære etterforskningsmetoder. Det er nødvendig i disse sakene. Når vi vil bekjempe terroren, er det ikke minst viktig å slå ned på finansieringskildene. Penger er av avgjørende betydning for hvordan terroren gir seg utslag. Den terrorvirksomheten som skjedde 11. september i fjor, krevde store ressurser. Klarer vi å stoppe finansiering, er vi langt på vei i terrorbekjempelsen. Derfor støtter vi departementets forslag til ny § 147 b. Også i slike saker vil det være adgang til å ta i bruk ekstraordinære etterforskningsmetoder. Kristelig Folkeparti mener også her at det ikke finnes noen motstrid mellom forslaget til § 147 b og folkerettslige prinsipper eller den enkeltes rettssikkerhet. Vi vil også understreke det som står i merknadene, at de rettssikkerhetsgarantier som naturlig melder seg ved bruk av tvangsmidler mot enkeltmennesker, ikke i samme grad gjør seg gjeldende når det dreier seg om formuesgoder. For at det ikke skal være noen som helst tvil om at det skal være adgang til å båndlegge formuesgoder, ikke bare hos dem som mistenkes for å drive terrorvirksomhet, men også hos dem som mistenkes for å delta i finansiering av terrorvirksomhet, bakmennene, har komiteen foreslått at straffeprosessloven § 202 ikke bare skal henvise til § 147 a, men også til § 147 b. Det er viktig å ha muligheten til å båndlegge etter anmodning fra andre stater. I kampen mot terrorismen må landene stå sammen. Hvis vi lar landegrensene bli hindringer for terrorbekjempelse, gjør vi ikke jobben vår – men sørger for at terroristene lettere kan få gjort sin jobb! Departementet har også foreslått endringer i utlendingslovens regler om utvisning. Det skal være mulig å utvise utlending som har overtrådt § 147 a eller § 147 b, selv om det ikke foreligger rettskraftig dom. Kristelig Folkeparti ser at det kan være motforestillinger mot en slik bestemmelse. Men det er svært spesielle tilfeller det dreier seg om, handlinger med store og alvorlige konsekvenser for et samfunn. Vi har en forpliktelse til å ta hensyn til alle de andre i samfunnet vårt som følger demokratiske spilleregler og oppfører seg ordentlig. Hensynet til innbyggerne og rikets sikkerhet må veie tungt. Det skal vurderes om utvisning vil være et uforholdsmessig tiltak overfor den det gjelder. Som departementet også påpeker, vil en utlending som ved utsendelse risikerer å utsettes for tortur, umenneskelig eller nedverdigende behandling eller straff, ikke bli utvist med hjemmel i de foreslåtte utvisningsbestemmelsene. Loven skal selvfølgelig anvendes i samsvar med de internasjonale regler som Norge er bundet av. Vi går altså ikke «helt av skaftet» i vår kamp mot terror! Kristelig Folkeparti støtter også forslaget til endringer i § 104 a i straffeloven. Det dreier seg bl.a. om å danne, delta eller rekruttere medlemmer til en privat organisasjon av militær karakter eller støtte en slik organisasjon. Det skal også være straffbart å ha medlemmer under 18 år. Som en enstemmig komite gir uttrykk for, er dette organisasjoner som det ikke er behov for i vårt demokrati. Slike organisasjoner kan brukes som basis for sterkt samfunnsskadelig aktivitet, som ikke har krav på lovbeskyttelse eller beskyttelse med utgangspunkt i menneskerettighetene. Når det gjelder spørsmålet om ytterligere ekstraordinære etterforskningsmetoder, viser Kristelig Folkeparti til at det ikke er lenge siden vi var med på å gi politiet nye metoder. Vi vet ennå ikke hvilke effekter disse metodene har. I tillegg har Regjeringen satt ned to utvalg for å se på politiets metodebruk. Vi har merket oss at både Riksadvokaten og Lund-utvalget frarår å endre loven nå. Kristelig Folkeparti mener det er riktig å la utvalgene få utføre arbeidet sitt før vi vedtar å gi politiet muligheten til å benytte flere nye metoder. Det er vanskelige avveininger som gjøres i slike saker som den vi behandler i dag. Enkeltmenneskets rettigheter kan komme i konflikt med storsamfunnets interesser. Saken i dag har skapt mye debatt. Det har vært sunt, og det har også fått konsekvenser for det endelige resultatet. Kristelig Folkeparti er klar i sin vurdering av at det vi i dag vedtar, kan vi stå for. Menneskerettighetene har ikke tapt i dag. Vi mener lovforslaget ivaretar den nødvendige balanse mellom enkeltmenneskets interesser og storsamfunnets behov. Derfor kan vi anbefale Odelstinget å følge den fremlagte innstillingen.