Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-03-24:
På bakgrunn av de visjonene og de ambisjonene som tidligere statsråd Åslaug Haga hadde når det gjaldt energipolitikken, er det for meg uforståelig at dagens regjering ikke ønsker å utarbeide et overordnet dokument om rikets energitilstand, slik som forslagsstillerne legger opp til. Det synes som om Hagas ønske om å få en helhetlig politikk på dette området nå er avløst av en fra-dag-til-dag-politikk hvor en tar sakene etter hvert som de måtte dukke opp. Det er en beklagelig endring. Derfor er det forslaget som foreligger til behandling i dag, viktig. Vi står overfor veldig sentrale utfordringer innenfor energipolitikken. Det er behov for en avklaring, og det er behov for en helhetlig tenkning. Ikke minst er det behov for en oppdatering i energipolitikken i lys av klimameldingen og i lys av de klimautfordringene vi står overfor. Men Regjeringens politikk på dette området er i stedet sterkt preget av at vi har hatt tre ulike statsråder som har hatt ansvar for dette området. Regjeringens politikk – eller mangel på politikk – er også tydelig preget av den uenigheten som er mellom regjeringspartiene på dette området, og politikken er preget av manglende sammenheng mellom det en sier en skal gjøre, og det en faktisk gjør. Tydeligst ser en kanskje dette siste på området fornybar energipolitikk, hvor det skjer svært lite som utløser ny produksjon, mens retorikken går på at en har et mye høyere ambisjonsnivå enn det en i praksis leverer. Det er i dag behov for en gjennomgang av potensialet og målsettingene innenfor de ulike energiteknologiene og en plan for systematisk satsing på disse. Det sies at Regjeringens politikk er avklart – den er avklart i Soria Moria-erklæringen, så her er det ingen tvil om hvilken politikk som gjelder. Det stemmer ikke med den debatten som en kan følge i avisene og i andre medier. Senest for få dager siden gikk Ola Borten Moe – ingen usentral person for regjeringspartiene, og leder av næringskomiteen – ut og sa at han var imot at kabelkapasiteten ble bygd ut fra Norge til andre land. Det er et helt fundamentalt spørsmål innenfor energipolitikken, og det er det motsatte av det f.eks. representanten Terje Aasland signaliserte. Hva er det som gjelder for regjeringspartiene? Det kunne det være nyttig å få nedtegnet i et slikt dokument, slik at en ikke må høre på radio fra dag til dag for å følge med på hva de ulike partiene mener, og summere dette opp etter beste skjønn selv for å forsøke å få et bilde av hva som er Regjeringens politikk. Det burde vært avklart i et slikt overordnet dokument. Det var for øvrig et ganske oppsiktsvekkende innlegg som Terje Aasland holdt i dag. Hele retorikken til Arbeiderpartiet, om at man har en kraftig underbalanse når det gjelder energiforsyningen, og at vi derfor trenger gasskraftverk m.m., er nå erstattet av en slags tilbakelent holdning om at vi egentlig har den energiproduksjonen vi trenger – vi kan godt få mer, men det er ikke utløst av et behov. Den argumentasjonen har jeg gjort meg til talsmann for tidligere, at vi skal klare å dekke vårt eget behov, men vi trenger økt produksjon, for vår ambisjon bør være å være en betydelig nettoeksportør i et normalår. Men sammenligner en Terje Aaslands retorikk i dag med Jens Stoltenbergs retorikk da en jobbet fram gasskraftverket, er det jo en diametralt motsatt måte å tenke på. Det er oppsiktsvekkende, og jeg ser faktisk den litt tilbakelente holdningen igjen i Regjeringens manglende engasjement når det f.eks. gjelder fornybar energiproduksjon. Jeg merket meg også Terje Aaslands synspunkt når det gjelder rikets miljøtilstand, som han mente var utgått på dato. Jeg ser fram til at representanter fra Regjeringen vil avklare om dét er deres politikk, eller om dette er nok et uttrykk for at når det gjelder energi- og miljøpolitikken, gjelder den loven at enhver får utforme den politikken en til enhver tid ønsker, og så får en som best en kan, summere opp hva som måtte være helheten i Regjeringens politikk.