Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2010-06-15:
Gjennom Nasjonal strategi for kreftområdet, som kom i 2006, har regjeringen lagt til rette for en helhetlig og langsiktig oppfølging av kreftområdet. Forebygging er en viktig del av strategien. Samhandlingsreformen legger føringer for å styrke det forebyggende arbeidet i kommunene. Stortingets behandling av reformen viste at det var tverrpolitisk enighet om dette. Effektive tiltak mot tobakk er den enkeltsatsingen som vil ha størst effekt på forekomsten av kreft. Departementet vil nå starte arbeidet med en ny nasjonal tobakksstrategi for perioden 2011–2015. Pasienter som henvises til spesialisthelsetjenesten med mistanke om kreft, skal tas raskt inn til vurdering og utredning. I oppdragsdokumentet for 2010 står det at de regionale helseforetakene skal iverksette tiltak for å redusere ventetidene til utredning, diagnostisering og behandling. Komiteen peker på behovet for å styrke tilbudet om lindrende behandling, spesielt lindrende behandling til barn. Helseforetakene skal ha gode tilbud om palliativ pleie og omsorg. Helsedirektoratet skal gjennomgå de nasjonale retningslinjene for palliativ behandling og vurdere om barns behov skal omtales spesielt. Som flere har vært inne på her i dag, har Helsetilsynet nylig lagt fram en risikorapport om kreft. I den forbindelse er det kommet ønske om å offentliggjøre ventetider for kreftbehandling. Tiden er nå moden for å offentliggjøre ventetidstall fra Norsk pasientregister, sånn at pasientene kan se utviklingen i ventetider. Med nytt, personidentifiserbart register vil Helsedirektoratet kunne publisere historiske ventetider på kreftområdet, men arbeidet vil ta noe tid. Rapporten konkluderer med at risikonivået i norsk kreftbehandling er for høyt, bl.a. når det gjelder utredningslogistikk – noe som kan bety at diagnostiseringen forsinkes. Det er grunn til å ta Helsetilsynets analyse alvorlig og bruke den i det videre arbeidet med å bedre kreftbehandlingen. I likhet med komiteen er regjeringen opptatt av god kvalitet i behandlingstilbudet for kreftpasienter. De regionale helseforetakene har derfor fått i oppdrag å gjennomgå hvilke enheter som utfører kreftkirurgi innenfor ulike kreftformer. Per i dag er det utarbeidet ni nasjonale handlingsprogrammer med behandlingsretningslinjer for kreftbehandling, og det er planlagt åtte nye i løpet av 2010. Siden 2003 har vi hatt et nasjonalt system for kvalitetsindikatorer i spesialisthelsetjenesten. Disse er offentlige og altså tilgjengelige for pasienter og helsepersonell. Det arbeides kontinuerlig med å videreutvikle disse. Helseregisterprosjektet, med etablering og modernisering av sentrale helseregistre og nasjonale, medisinske kvalitetsregistre, vil på sikt gi oss bedre data til å måle kvalitet, som grunnlag for kvalitetsforbedring, forskning og utvikling av kvalitetsindikatorer. Det har nylig vært reist en prioriteringsdebatt. Denne debatten er svært viktig. Men det er viktig å presisere at folk skal være trygge på at de får gode behandlingstilbud også i tiden framover. Vi skal fortsatt være blant de beste i verden når det gjelder helsetjenester, men likevel må vi prioritere. Helsedirektoratet har laget prioriteringsveiledere for 30 fagområder. Prioriteringskriterier er viktig, men enkle kriterier kan ikke dekke alle situasjoner. Derfor må vi legge mer vekt på åpne prioriteringer gjennom åpne prosesser som skal sikre lik vurdering og lik behandling av pasienter. Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsetjenesten er ment å være en sånn arena for åpne diskusjoner. Regjeringen satser på forebyggende arbeid og bedre kvalitet og kompetanse i alle ledd av pasientforløpet. Dette vil regjeringen legge sterk vekt på, også i det videre arbeidet med utfordringene på kreftområdet. Så til slutt en oppklarende kommentar: Statsråden har i sitt svar til komiteen opplyst at screening for tykk- og endetarmskreft skulle behandles i Nasjonalt råd i juni. Jeg kan opplyse om at rådet utsatte behandlingen til september.