Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2002-12-13:
Dette er en merkelig debatt, og statsrådens argumenter for den dårlige kultursatsinga som nå foreligger, er også underlig. Det får meg til å tenke på det som Aftenposten skrev i oktober i en tittel: «Lønner Vigelandsparken seg?» Spørsmålet reises i forbindelse med det offentlige Norges prioriteringer. Mens Oslo på 1920-tallet hadde råd til å la tre mennesker jobbe i 13 år med Monolitten, gir dagens Oslo andre signaler – utsalg og nedlegging av kinoer, nedlegging av offentlige bad og nedprioritering av bl.a. kultur- og fritidstiltak for barn og unge, bl.a. på Nordstrand og på Furuset. Nå har vi altså fått en regjering som selv erklærer at kulturbudsjettet og også kommunenes økonomi betyr et lavere aktivitetsnivå. Da er tida inne for slike refleksjoner. Vi bruker utrolig lite på kultursatsing i Norge. 100 mill. kr ekstra i foreslåtte midler fra Arbeiderpartiet bidrar til økt satsing, men selv det blir jo lite. Regjeringas forslag er et signal om en annen politisk kurs. Jeg er faktisk redd for at Fremskrittspartiets innflytelse over framtidas statsbudsjetter vil gjøre kulturdebatten til rene politiske blodbad. Dette er den fremste kulturpolitiske utfordringa vi står overfor, og det bekymrer meg ikke at kulturministeren som Kristelig Folkeparti-leder er bekymret over å stå bak statsministeren på bilder, men det bekymrer meg når kulturministeren har så lite gjennomslag når budsjettene skal bestemmes i regjering. Det kan jo umulig være noe argument i forhold til kulturbudsjettet at det kunne blitt så mye verre når man forhandler med Fremskrittspartiet. Hvordan skal framtida da se ut? Hvordan blir neste års statsbudsjett? Vi skal ikke bruke mer penger fordi kulturaktiviteter i seg sjøl skaper et bedre samfunn og også forebygger problemer. Vi bygger ikke skateboardramper bare for at ungdommer skal være hasjfrie, eller for den saks skyld: Vi driver ikke Nationaltheateret for at tilårskomne fruer fra Oslo vest ikke skal spise valium. Vi driver dette fordi det gir oss noe å leve for. Men det er en kjensgjerning at et endimensjonalt og kommersielt styrt samfunn blir et mer sårbart samfunn, og de samfunn og stater som bygger ned det offentliges støtte til kulturen, satser gjerne sterkere når problemene har oppstått, med sanksjoner, straff og målrettede tiltak når ting først går galt, i ren fremskrittspartistil. Dette er de dyre samfunnene. Jeg har lyst til å nevne noen eksempler fra mitt eget hjemfylke. Jeg hadde forventet større innsats fra Regjeringa nå som både industriarbeidsplasser og andre typer arbeidsplasser nettopp i innlandet er så presset. Det er et paradoks at det ikke er mulig å få med Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti på en kulturell satsing bl.a. i Hedmark. Vi fikk ingen drahjelp til Festspillene i Elverum. Her står vi alene om vårt forslag lagt inn i kulturbudsjettet om at Festspillene er blitt så viktige at de nå må vurderes å få knutepunktstatus, og at festivalstøtten generelt må økes med 5 mill. kr. Festspillenes gode planer og ambisjoner for å utvide nedslagsfeltet, utvikle det kunstneriske programmet og ivareta et økende publikum fikk bare en kald skulder fra bl.a. Høyre i denne runden, dette til tross for at Høyre-representanten Bjørn Hernæs bl.a. i lokalavisene har hevdet at han har en plan. Hvilken plan var det Høyre-representanten Hernæs hadde? Også når det gjelder satsing på Prøysenhuset, glimret Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Høyre med sitt fravær i støtten til å bevilge sårt trengte og magre 500 000 kr til dette særs viktige kulturtilbudet. Prøysenhuset, som et nasjonalt helårsåpent museum og kultursenter, er et nasjonalt viktig kulturtilbud. Sjøl til Aukrustsenteret i Alvdal kunne man ikke bidra slik at det ble flertall for et arbeiderpartiforslag som gav senteret en mulighet til å komme i betraktning i forhold til offentlig statlig støtte. Dette trenger senteret for å gi folk større muligheter for bekjentskap med den nasjonale multikunstneren fra Hedmark, Kjell Aukrust. Jeg tillater meg også å nevne vårt forslag om å løfte Folldal Gruver inn på listen over teknisk industrielle kulturminner. Hvorfor skal vi måtte stå alene om et slikt forslag? Noen ganger kan man derfor spørre: Kunne vi bygd Vigelandsanlegget i dag? Hvor lang tid ville det tatt før psykiaterne kom løpende etter den som kom med det forslaget?