Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-10-06:
La meg få lov til å starte med noen ord om EU-spørsmålet. Representanten Stoltenberg slo fast i et replikkordskifte tidligere at Senterpartiet har bestemt seg og er ubevegelig i EU-spørsmålet. Det kan jeg bekrefte er riktig. Senterpartiet er til å stole på i EU-saken, og det skal vi være. Vi skal være garantisten for dem som ikke ønsker at Norge skal bli medlem av EU-unionen. Derfor skal vi også gjøre det vi kan for å avkle det som kalles nysgjerrighet, og som på en måte påstås å kunne være forestillingen om at en delvis skulle bli medlem av EU, at en skulle argumentere imot det en tidligere har argumentert for når det bl.a. gjelder den økonomiske og monetære unionen. Vi skal argumentere og vise at et demokratisk underskudd i forhold til den differensierte arbeidsgiveravgiften gjennom EØS ikke blir eliminert ved at Norge skal bli medlem av EU – tvert imot, det vil bli akkurat like vanskelig. Vi skal avkle tenkepauser og såkalt nysgjerrighet som bare er en plattform for å kunne si ja på et valgt tidspunkt. Vi skal også reise debatten om det nye grunnlovsforslaget, som ikke handler om et Europa i flere etapper, men som handler om et EU der en skal ha flere flertallsavgjørelser og mindre innflytelse for de små landene. Det Senterpartiet fortsatt har en betydelig nysgjerrighet i forhold til, er hvordan Arbeiderpartiet eventuelt skal bidra til en tredje medlemskapssøknad samtidig som de også ønsker å bidra til en flertallsregjering som skal løse viktige spørsmål for landet Norge. Det er en vanskelig debatt, som Senterpartiet skal følge med betydelig nysgjerrighet, men det er sjølsagt Arbeiderpartiets egen debatt. Maktutredningen viser at Norge står overfor viktige demokratiutfordringer. Valgdeltakelsen ved årets lokalvalg bekrefter det samme. Det er et mangesidig spørsmål, men én av de tingene vi i dagens trontaledebatt bør være opptatt av, er at den lave valgdeltakelsen avspeiler et tillitsproblem. Og vi i stortingspartiene bør spørre oss om vi har en ærlig dialog med velgerne. Folk forstår at uenighet mellom partiene betyr at ikke alt kan gjennomføres i Stortinget. Men forstår de vår manglende evne til å gjennomføre det et flertall i Stortinget under en valgkamp faktisk har sagt at man ønsker gjennomført? Dersom en etter denne valgkampen skal ta på alvor det et flertall har sagt i forbindelse med enkelte saker, burde det f.eks. ikke være så vanskelig å sy sammen neste års kommunebudsjett. Regjeringen har jo sagt at vi skal få det største løftet i kommuneøkonomien på mange år. Og alle partiene har lovet så det monner når det gjelder både skole og eldre. Likevel tviler folk på oss, og det har de nok grunn til, særlig hvis både denne debatten og debattene utover høsten stort sett skal dreie seg om det politiske spillet og regjeringsmakta framfor den praktiske saksorienterte politikken som også dette huset må være opptatt av. Senterpartiet vil oppfordre til en debatt om hvordan de løftene som ble gitt av et flertall under valgkampen, faktisk kan følges opp. Derfor har vi også valgt å fremme noen forslag her i dag, og de forslagene baserer seg på det et flertall av partiene og et flertall i denne sal faktisk har sagt under valgkampen. Vi vil gi de partilederne som har vært i Høyanger og Årdal, og som har sagt at Hydros virksomhet bør moderniseres, en mulighet til å stemme for vårt forslag i dag om at Regjeringen bør gå inn i en dialog med Hydro omkring rammebetingelsene for videre virksomhet og modernisering i Høyanger, i Årdal og på Karmøy. For hva mente ellers Carl I. Hagen, Jens Stoltenberg og Kristin Halvorsen med det de sa i Høyanger? Jeg tenker ikke på statsministeren som eier, men jeg tenker på statsministeren og Regjeringen som regjering og som statsminister. Det kostet ikke Gerhard Schröder noe å komme til Norge for å snakke om verftsindustrien. Jeg har fortsatt ikke sett den norske statsministeren ta kontakt med Hydro omkring de viktige spørsmålene for framtiden for virksomheten i de lokalsamfunnene det her er snakk om. Vi ønsker at det som er lovet om den differensierte arbeidsgiveravgiften under valgkampen, faktisk skal følges opp. Hva mente Fremskrittspartiets talsmenn som har sendt brev til statsministeren, og som har uttalt seg i avisene, om at her må det gjøres noe for å unngå tidenes største avgiftsøkning for distriktene? Hva mente de? De skal få muligheten til å følge opp det i dag, knyttet til det forslaget Senterpartiet har, og vi vet at det kommer ikke til å føre til noen millionbøter for Norge. Amund Utne i ESA har bekreftet at i statsstøttesaker gis det ikke bøter, der er det eventuelt snakk om hva som blir et oppgjør knyttet til en domstolsbehandling – ikke på det nåværende tidspunkt. Vi vil at landbruksministerens anerkjennende ord til Hennes Majestet Dronningen om kulturlandskapet skal kunne nedfelles i en handling fra Regjeringens side når det gjelder å ivareta kulturlandskapet. Og statsråd Gabrielsens uttalelser om kulturlandskapets betydning for reiselivet bør også snart følges opp fra denne regjeringens side når det gjelder spørsmålet om å ta vare på et Norge som er i ferd med å gro igjen, ikke minst på grunn av en landbrukspolitikk som er helt utilfredsstillende. Vi vil at de som har vært ute i valgkampen og snakket om akuttmedisin og fødeavdelinger, skal få muligheten her i dag til å stemme for et forslag og stadfeste de holdningene de har gitt uttrykk for i valgkampen. Hva mente Arbeiderpartiet med det de sa om Lærdal og sykehuset i Lærdal? Hva mente de med det de sa på Gjøvik, og om det arbeiderpartiordføreren sier på Gjøvik i dag? Hva mente Fremskrittspartiets John I. Alvheim om sykehusene, fødeavdelingene og akuttmedisinen? Det skal de få mulighet til å kunne vise i dag. I tillegg til egne forslag er Senterpartiet beredt til et praktisk samarbeid med andre partier både når det gjelder spørsmålet om en bedre skole, en bedre eldreomsorg og sykehustjenester, og vi er åpne for forlik og kompromisser på ulike felt. Vi mener at velgerne etter denne valgkampen fortjener at vi også faktisk viser at vi vil følge opp valgkampløftene i praksis. Uansett den innfallsvinkel statsministeren har valgt i sin tale i dag, er det dessverre et faktum at Regjeringens arbeid bærer økt preg av slitasje, og av at Høyre har fått farten opp for å realisere noen av sine store politiske prosjekter. Det gjelder spørsmålet om å konkurranseutsette virksomhet, det gjelder spørsmålet om å slå sammen kommuner, det gjelder spørsmålet om å fjerne fylkeskommunen, og det gjelder spørsmålet om å erstatte målrettet næringspolitikk med generelle skatteletter. Det gjelder også spørsmålet om å bidra til irreversible strukturendringer innenfor landbruks- og fiskeripolitikken, og det er dessverre overraskende å se hvor lett spill høyresiden her får. Utviklingen viser til fulle at det trengs en mer kraftfull røst i Stortinget som kan snakke distriktenes, lokalsamfunnenes, industriens og næringsutøvernes sak. Den røsten vil Senterpartiet være, og vi føler også at høstens valg har gitt oss en styrke i det arbeidet. Derfor kommer vårt politiske arbeid fortsatt til å handle om kampen for at distriktene skal få beholde verdiskaping, arbeidsplasser og velferdstjenester, og at vi skal bygge ut infrastrukturen i dette landet. Derfor vil vårt politiske arbeid fortsatt dreie seg om å sikre kommunene en reell mulighet til å bedre den lokale velferden. Det nytter ikke å si at dette er den største innsatsen på mange år, når vi vet at de nyvalgte og folkevalgte i kommunene i januar og februar kommer til å sitte og pines mellom om de skal skjære ned på skoler eller på eldreomsorgen. Det nytter ikke å si at staten skal overta eldreomsorgen. Det er ikke organiseringen som er problemet, det er ressursene, akkurat som det var det for sykehusene. Vårt politiske arbeid skal fortsatt handle om en næringspolitikk som kan ivareta og skape arbeidsplasser i Norge. Men det krever målrettet næringspolitikk, og det fordrer at den mest kapitalsterke staten i Europa satser mer av sin kapital på næringslivet, på kunnskap og teknologi. På dette området er Regjeringens ambisjoner meget beskjedne, for ikke å si feilslåtte. I den sammenheng synes vi også det er positivt med de to forslagene som Fremskrittspartiet har fremmet på dette området. Vi kommer også til å fortsette å kjempe for en infrastruktur der vi ikke skal avslutte landet ved Polarsirkelen eller utenfor E6, og si at der trenger de ikke bredbånd. Vi vil ha en infrastrukturpolitikk som sier at alle i dette landet skal ha tilgang på bredbånd, på samme måte som det var med telefontjenestene den tiden de kom. Vi vil også stå for en infrastruktur der en kan vedlikeholde vegnettet i Norge, og bygge videre ut samferdselstjenestene. Det er et av de områdene der Regjeringen virkelig ikke har fulgt opp det den selv har lovet i Sem-erklæringen. Jeg skjønner at det blir en god del diskusjon om samarbeidssituasjonen. Men jeg må si at jeg er redd for at denne høsten skal bli så preget av en diskusjon om samarbeid, der ingen av partiene egentlig vil spille ut alle sine kort, at vi mister litt av muligheten til et saksrettet praktisk samarbeid, som jeg tror at velgerne forventer av oss. Vi risikerer å bli mer opptatt av spillet enn av sakene i denne salen. Det synes jeg ikke våre velgere fortjener, og det synes jeg heller ikke denne salen fortjener. Senterpartiet vil bidra til et praktisk samarbeid og til kompromisser, og det er på den bakgrunn at jeg også tar opp forslagene nr. 17, 18, 19, 20 og 21 fra Senterpartiet.