trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trine Skei Grande (Venstre), 2014-10-22:
Statsministeren leder en mindretallsregjering som er så forrykende heldig å ha en samarbeidsavtale med to partier i denne sal. Nå er budsjettforslaget lagt fram. Der senker regjeringa bilavgiftene med 1,3 mrd. kr, og det var ikke bare Venstre som ikke syntes det var et scoop – alt fra alle miljøorganisasjonene til bilimportørene var plutselig på vår side der. Vi ser at Enova får tildelt en rekke nye oppgaver, mange flere oppgaver enn hva økninga i bevilgninger skulle tilsi. Man kutter også i skogvernet, og debatten i det offentlige rom viser at det er basert på en feilslutning om at vi ikke har noe mer skog å verne. En klok Venstre-leder ved navn Lars Sponheim sa en gang at når man sitter i regjering, har hatt ting ute på høring og drøftet alle aspekter ved ting, tenker man at «dette er den riktige avgjørelsen». Så kommer avgjørelsen ut i det offentlige rom. Man blir utsatt for debatt, og man blir utsatt for et søkelys på de avgjørelsene man har tatt. Da viser det seg kanskje at noen av de tingene som virket helt åpenbare og enkle inne i regjeringsrommet, ikke er riktige når de kommer ut i den åpne debatten. Mitt spørsmål til statsråden er: Når hun ser på miljøbudsjettet, når hun hører på hva alle miljøorganisasjonene sier, på hva Venstre sier, på hva næringslivet sier, og til og med på hva bilimportørene sier: Syns statsministeren at noe av denne kritikken har noe for seg?
Trine Skei Grande (Venstre), 2014-10-22:
Da Venstre var med og lagde samarbeidsavtalen, var det noen hovedpunkter som var viktigst for oss. Det tror jeg kanskje folk har fått med seg hva er. Ett av dem var miljø, en annen ting var kampen mot barnefattigdom. Det kom ikke så mange forslag. I RNB fikk vi inn gratis kjernetid. Nå står det at det skal lages en strategi. Det er jo egentlig tiltak vi trenger i kampen mot barnefattigdom. I spørretimen den 28. mai i år sa statsministeren til meg: «Det er selvfølgelig vanskelig for en statsminister å forhåndsprofilere alle deler i budsjettet, men jeg tror at jeg med rimelig stor grad av sikkerhet kan si at Trine Skei Grande vil bli hørt når vi legger frem det.» Jeg har to spørsmål til statsministeren. Skal jeg bli hørt nå, eller har jeg blitt hørt? Og kommer det til å bli færre fattige barn med det budsjettet som nå er lagt fram?
Terje Breivik (Venstre), 2014-10-22:
Eit tema me brukte mykje tid på i Nydalen i fjor haust, var todelinga i økonomien. Derfor gledde det meg og Venstre då regjeringsplattforma vart gjord offentleg nokre veker seinare: «Todelingen av økonomien gjør at det blir stadig viktigere å sikre Norge flere ben å stå på økonomisk.» Det er ei formulering Venstre er heilt samd i, og som er avgjerande for oss i arbeidet med statsbudsjettet for 2015. I det høvet har Venstre spurt Finansdepartementet om kva nye tiltak regjeringa føreslår i statsbudsjettforslaget sitt for å motverka todelinga i økonomien. I klartekst var svaret: Ikkje eitt nytt tiltak. Derimot peikar regjeringa på reduksjon av formuesskatten eller eit betre skatt- og avgiftssystem. Det er mogleg det er bortfallet av årsavgifta for campingvogner regjeringa, statsministeren og partileiaren i Høgre tenkjer på. Spørsmålet er kort og godt: Er dette ei problemstilling regjeringa framleis tek på alvor?
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Det er interessant å høre på tjuvstarten av forhandlingene mellom regjeringen og Venstre. Jeg tror nok det er flere her som er spent på fortsettelsen, og særlig er jeg opptatt av det som går på klima og miljø. Journalistene har jo i den siste tiden kastet terninger og gitt karakterer til regjeringsmedlemmene. En av ministrene fikk så dårlig karakter at hun i dag prøver å få bedre karakter i VG, og statsministeren rykket også ut i forsvar ved å si at det ikke er så lett når de andre i regjeringen ikke er så opptatt av det feltet statsråden har ansvar for, nemlig klima og miljø. Jeg synes det er interessant at statsministeren innrømmer at klima ikke er viktig for store deler av regjeringen, og vi vet jo at virkemidlene når det gjelder klima, ligger hos mange statsråder, bl.a. Tord Lien, Ketil Solvik-Olsen, Jan Tore Sanner og Siv Jensen. Jeg har lyst til å spørre statsministeren: Føler hun ikke at det er hennes ansvar å sørge for at klima blir satt høyt på dagsordenen, og at man presenterer bedre budsjetter enn det man har gjort nå med tanke på klima?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-10-22:
Statsministeren gjentar gang på gang at særlig på klima leverer statsbudsjettet mye, og vi håper jo alle at hun har rett i det. Problemet er å forsøke å finne ut hvorvidt man kan verifisere en slik påstand. Representanten Skei Grande tok f.eks. opp kutt i drivstoffavgifter, kutt i bilavgifter osv. på 1,3 mrd. kr innenfor samferdselssektoren. Det som har preget samferdselssektoren de siste årene, er at utslippene der har økt, til tross for at den nåværende statsministeren ikke er den første statsministeren som har påstått at man kutter utslippene. De har økt med 10 pst. siden år 2000. Så spørsmålet til statsministeren er: Kan hun nå gi noen tall for hva som skal være klimaeffekten, både av avgiftskuttet på biler og andre ting og av andre tiltak innenfor samferdselssektoren? Hvilke utslippskutt vil vi få se innenfor denne sektoren som verifiserer påstanden om at dette er et så sterkt klimabudsjett?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-10-22:
Det er fascinerende å høre hvor mange ulike politikkområder og tiltak statsministeren er villig til å snakke om for å la være å svare på et helt enkelt spørsmål. Det har vært gjennomgangstonen fra Høyre i begge ukene etter at statsbudsjettet ble lagt fram. Høyre vil ikke forholde seg til realiteten i sitt eget forslag. På grunn av frykten for at noen teoretisk sett kan få mer i trygd enn om de var i arbeid – gitt at de egentlig er i stand til å jobbe – gjennomfører Høyre et kutt som rammer alle barn av forsørgere som mottar barnetillegget. Jeg stiller spørsmålet enda en gang, for jeg forventer et tydelig svar – ikke om andre ting, men om dette: Er statsministeren enig i at kuttet i barnetillegget vil bety at også forsørgere som av helsemessige grunner ikke kan jobbe, vil miste betydelige deler av sin inntekt, og vil dette kuttet for forsørgere som av helsemessige grunner ikke kan jobbe, føre til en bedre eller vanskeligere hverdag for barna?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-10-22:
I Dagens Næringsliv i går kunne vi lese at representanten Arve Kambe, frå Høgre, sa at regjeringa har gjeve bedriftene «alt de har bedt om». Det var eit slags omvendt ekko frå Arbeidarpartiet, som var ute i den same avisa for to år sidan og sa at dei hadde gjeve LO alt dei hadde bedt om. Ein viste til fire punkt som bedriftene hadde bedt om. Tre av dei var etter mitt syn veldig fornuftige. Det handla om liberalisering av arbeidsmiljølova, det handla om skattekutt, og det handla om satsing på samferdsle og kunnskap. Men så var det eit fjerde punkt som bedriftene visstnok hadde bedt om: kutt i barnetillegget til dei uføre. Eg lurer på om statsministeren kan bekrefte at dette har vore eit ønske frå næringslivet. I så fall har Venstre og Høgre hatt svært ulike møte med næringslivet i det siste.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Regjeringens grep med å endre permitteringsregelverket førte til protester fra en samlet arbeidstakerside og en samlet arbeidsgiverside – nettopp fordi det er et tiltak som fører til flere oppsigelser i en tid med økt ledighet. Det er å helle bensin på bålet. Jeg hørte statsministeren også gjentok det man sa ved budsjettets fremleggelse, at man skulle vurdere regelverket i tråd med konjunkturene. Næringslivet har advart om at de kom til å si opp folk i stedet for å permittere. Og folk sies nå opp. Storesund Marine og Rosenberg i Rogaland, Hammerfest Industriservice, Westcon Yards i Ølen, NorDan i Hedmark – listen er lang, tiden her er kort. Hvor går egentlig smertegrensen? Hvor mange bedrifter skal si opp folk, miste kompetanse? Hvor mange arbeidsplasser skal legges ned før statsministeren er villig til å vurdere regelverket?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til ministeren ved Statsministerens kontor for samordning av EØS-saker og forholdet til EU: «Nedbygging av grensehindre og tiltak for å unngå at nye hindringer oppstår, er et prioritert område i det nordiske samarbeidet. Erfaringene viser imidlertid at ulik implementering av EU-regelverk i de nordiske landene fører til nye grensehindre. Hvilke rutiner har regjeringen etablert for å sikre at ulik implementering av EU-regelverk ikke skaper nye grensehindre?»
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Jeg takker for svaret, som vel ikke gikk så veldig grundig inn på akkurat hvordan man samordner og arbeider sammen. Jeg forstår at man har som ambisjon at det er kontakt både på embetsnivå og politisk nivå. Er det så langt noen erfaringer som kan fortelle oss om man lykkes? Hvis man eventuelt oppdager at man har implementert på måter som uforutsett skaper nye hindringer, er årsaken da at samarbeid og koordinering er for dårlig, eller er det noen reelle problemstillinger som ligger i landenes ulike lover og regelverk?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Det er mulig at det er litt tidlig å høste erfaringer, så la meg bare avslutte med å spørre om statsråden opplever at engasjementet for å unngå nye grensehindre gjennom ulik implementering er like sterk i de andre nordiske landene som det statsråden gir uttrykk for at vi er opptatt av.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-10-22:
Regjeringen prioriterer nordisk samarbeid, også grensehinderarbeidet, høyt. Innenfor regjeringssamarbeidet og Nordisk ministerråd, som samarbeidsminister Elisabeth Aspaker har ansvaret for, arbeides det aktivt for å bygge ned grensehindre. Strategien fra 2013 følges opp av de enkelte ministerråd, og det er etablert et nytt grensehinderråd, med norsk representant Svein Ludvigsen, som skal følge opp og løse et gitt antall grensehindre hvert år. Strategien har også et kapittel om innføring av nytt EU-regelverk. Her slås det fast at det er en risiko for at implementeringen ikke er likeartet, og at det derfor oppstår utilsiktede grensehindre mellom de nordiske landene. Det er derfor viktig at vi styrker innsatsen for en enhetlig implementering på de områder der det kan tenkes å oppstå grensehindre landene imellom. Utover oppfølging av strategien arbeides det allerede i dag for en tettere koordinering av nordiske posisjoner når det gjelder kommende EU-rettsakter og de som er under revisjon. Det nordiske samarbeidet er mye av kjernen i vårt Europa-arbeid, og det er et samarbeid vi intensiverer. Konkret betyr det at vi drøfter implementeringen av EØS-relevant EU-regelverk landene imellom. Vi prøver å bli enige om hvordan en gitt rettsakt bør innføres i nasjonal rett og prøver å sikre tilstrekkelig dialog på embetsnivå for dette formål. Dette er en sak som følges opp både gjennom formelle kanaler og uformelle nordiske nettverk. Vi diskuterer også implementering og etterlevelse av EU-regelverk gjennom arbeidsgrupper i EFTA og i EU. Å sikre mest mulig lik håndtering av regelverket blir på europeisk plan ansett som et viktig virkemiddel for å forbedre funksjonaliteten i det indre marked. Vi har også en god dialog med EFTAs overvåkingsorgan for å sikre rettidig og korrekt implementering av EØS-relevant EU-regelverk.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-10-22:
Jeg tror alle de punktene representanten Hansen berører, er relevante. Det er klart at kontakten mellom de nordiske landene er tettere enn med noen andre land. Vi har svært mye grensekryssende virksomhet mellom våre land, og en utilsiktet og uønsket, men likevel naturlig, konsekvens av det er at vi får saker av denne typen. Det viktige da er at vi prioriterer å ta tak i dem og finne løsninger. Vi har satt i gang et arbeid på norsk side med å integrere retningslinjene for forvaltningens arbeid med EØS-saker i utredningsinstruksen. Det er en viktig målsetting der at i vurderingen og gjennomføringen av nytt EØS-regelverk, skal vi også identifisere behovene for mest mulig ensartet praksis i de nordiske landene. Det betyr at vi konkret må samarbeide nærmere med våre nordiske venner.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-10-22:
De nordiske EU-medlemslandene er, i likhet med Norge, opptatt av at det indre marked skal funksjonere godt, og er blant de land som er mest opptatt av det. Derfor er dette også land som har en enighet om at vi må bygge ned grensehindre. En av de nyskapninger vi nå legger opp til, er et fast nordisk Europa-ministermøte. Vi skal ha det for første gang i Stockholm neste uke. Der vil vi få anledning til å diskutere denne type spørsmål, også på politisk nivå for å gi klart uttrykk for at det er en prioritet at det indre marked skal funksjonere bedre, og at disse grensehindrene, som vi alle er enige om er et problem, skal bygges ned i Norden.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-10-22:
Utbetalinger av EØS-midler til Ungarn er suspendert på grunn av ungarske myndigheters brudd på avtaler om forvaltningen av midlene. Det betyr at det ikke helt kan utelukkes at betalingene kan gjenopptas dersom Ungarn viser at de avtalene de har inngått, vil respekteres. Utbetalinger av EØS-midler skjer forskuddsvis, etter anmodning fra mottakerlandene, tre ganger i året. På grunn av suspensjonen av betalingene til Ungarn blir det ikke overført midler dit. Siste frist for godkjenning av utgifter under den inneværende perioden av EØS-finansieringsmidlene er 30. april 2016. Skulle vår betalingsstans vedvare, vil de samlede overføringene fra Utenriksdepartementet reduseres tilsvarende.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-10-22:
Det er helt rett, som representanten Navarsete sier, at jeg er skuffet over at EU ikke sterkere står opp for de grunnleggende verdiene som det europeiske samarbeidet baserer seg på. Det er verdier og prinsipper Norge deler med EU, og det er viktig at land som blir medlem av EU på basis av bestemte kriterier, også styrer på basis av de kriteriene, og at man ikke får en autoritær utvikling i EU-medlemsland. Det er også grunnlaget for at når vi har suspendert midlene, tar vi dette opp med EU, selv om dette er et bilateralt forhold til Ungarn. Vi er i dialog med EU om spørsmålet. Vi tar det opp der vi har mulighet, men det er så langt ikke noe tema i forhandlingene om EØS-midler for neste periode. Det er heller ikke noen grunn til at det skal bli det.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-10-22:
Jeg er glad for denne muligheten til å poengtere at vi ikke i sonderinger eller forhandlinger med EU har diskutert eller lansert tanker om å anvende EØS-midler utenfor EU-området, men vi har sondert om muligheten for å se våre bidrag til en bredere europeisk integrasjonsprosess i sammenheng med EØS-samarbeidet. Det er fordi dette dreier seg om en bredere og dypere europeisk integrasjonsprosess, men det er altså ikke tale om å anvende EØS-midler utenfor det geografiske virkeområdet som er relevant for EØS-midlene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-10-22:
Den brutale terroristorganisasjonen ISIL må bekjempes. Innsatsen mot ISIL må føres langs flere spor, politisk, økonomisk og militært. Humanitær innsats er avgjørende for å hjelpe sivilbefolkningen som rammes av konfliktene i begge land. Jeg deler fullt ut representanten Bøhlers bekymring over konsekvensene av ISILs fremferd og de enorme lidelsene gruppen påfører sivilbefolkningen i Syria og Irak. Dette står høyt på dagsordenen for regjeringens samtaler med kolleger i og utenfor regionen, sist i møtet mellom utenriksminister Brende og Tysklands utenriksminister Steinmeier 17. oktober. Norge er i dialog med Tyrkia både bilateralt og i multilaterale fora om hvordan konflikten kan løses, og hvordan ISILs fremmarsj kan bekjempes. Jeg diskuterte selv konflikten med visestatsminister Babacan og EU-minister Bozkir i Istanbul 29. september. Situasjonen i Nord-Syria, inkludert i Kobanê, inngår i denne dialogen. Tyrkia har en nøkkelrolle. I en nylig samtale utenriksminister Brende hadde med Tyrkias utenriksminister bekreftet sistnevnte at Tyrkia vil bidra aktivt i bekjempelsen av ISIL. Tyrkia yter også en betydelig humanitær innsats ved å ha tatt imot et stort antall syriske flyktninger, inkludert fra de kurdiske områdene. Kurdiske styrker kjemper nå en hard kamp mot ISIL i Kobanê. Amerikanske fly har de siste dagene droppet luftforsyninger med våpen, ammunisjon og medisinsk utstyr levert av kurdiske selvstyremyndigheter i Irak. Som representanten Bøhler har vært inne på, har det skjedd en utvikling de siste dagene. Tyrkias utenriksminister opplyste 20. oktober at Ankara vil tillate at kurdiske styrker fra de selvstyrte områdene i Nord-Irak får passere tyrkisk territorium på vei til Nord-Syria. Slik kan styrkene som kjemper mot ISIL i Kobanê, få noe av den hjelpen som har vært etterspurt. Den norske innsatsen i krisene i Syria og Irak er i hovedsak humanitær, og vi er en av de fremste humanitære bidragsyterne. Fordi de humanitære behovene øker kraftig i områder hvor den kurdiske befolkningen er dominerende, vil deler av norskfinansierte prosjekter dreies til disse områdene og til å støtte syrisk-kurdiske flyktninger i Tyrkia. Totalt har regjeringen bevilget rundt 1 mrd. kr i humanitær og annen bistand til Syria og Irak i 2014.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-10-22:
Som tidligere nevnt, må innsatsen mot ISIL være bredspektret, og den må ta opp i seg både politiske, økonomiske, militære og humanitære elementer. Det er også viktig at det er en samordnet internasjonal innsats. Innsatsen for å tørke ut finansieringskilder for terrorisme er meget viktig, og det er en innsats som også må skje i en multilateral og internasjonal sammenheng. Vi har så langt konsentrert vår innsats om det humanitære, der vi er en av de fremste bidragsyterne. Vi har også ytt en innsats gjennom norske offiserer i den amerikanske sentralkommandoen, som bidrar til å planlegge den internasjonale militære innsatsen. Vi vurderer videre militær innsats, men har ennå ikke fattet noen beslutning om konkrete militære bidrag.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-10-22:
Vi er i tett dialog med amerikanske myndigheter om mulige bidrag til den internasjonale koalisjonen, og vi er i tett dialog med andre venner og allierte om slik innsats. Vi legger stor vekt på at regionen bidrar i fremste rekke, men det skal ikke holde oss fra å gi relevante og viktige norske bidrag. Vi er i gang med å vurdere bidrag innenfor kapasitetsbygging med sikte på en snarlig behandling i regjeringen av dette. Det er viktig også å understreke at alle kurdiske grupper – og det er mange ulike grupper her – uansett geografisk tilholdssted er omfattet av menneskerettigheter, de er omfattet av gjeldende internasjonalt lovverk og har krav på beskyttelse og rett til å utfolde seg i samsvar med disse. Når det gjelder irakisk Kurdistan, forholder vi oss til dem i samsvar med Iraks grunnlov. Den gir utstrakt selvstyremyndighet til regionen. Det gjelder kurderne i denne regionen og ikke f.eks. kurderne i Syria, Iran og Tyrkia.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2014-10-22:
«Gjennom løyvingane av EØS-midlane har Noreg inngått avtalar om økonomisk støtte til mange ulike land i EU, inkludert Ungarn. Veit statsråden kva som vil skje med pengane som var meint å gå til Ungarn, ettersom Noreg har varsla at ein stansar vidare utbetalingar av EØS-midlar til landet?»
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2014-10-22:
Eg takkar for svaret. Medan regjeringa har stansa midlane til høgreregjeringa i Ungarn, har ein valt å vidareføre overføringa av midlar som vert kanaliserte gjennom stiftinga Ökotar til uavhengige og frivillige organisasjonar. Statsråden har uttrykt stort vonbrot over at EU ikkje responderer meir kritisk til utviklinga i Ungarn, m.a. over åtak på pressefridomen og trakassering av frivillige organisasjonar, som ikkje synest å minke. Har statsråden fått nye signal om dette frå EU, og vil saka verte eit tema i dei pågåande forhandlingane om EØS-kontingenten, som i så fall kan resultere i at den økonomiske ramma til Ungarn vert redusert på varig basis?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2014-10-22:
Eg takkar for svaret igjen. Regjeringa er som kjent i forhandlingar med EU om nye norske betalingar gjennom EØS-midlane. Det har også kome fram at regjeringa vurderer å yte midlar til land utanom EU. Har annan bruk av EØS-midlar vore ein del av forhandlingane mellom EU og Noreg på formell basis, og kor langt vil regjeringa strekkje seg i høve til krav som skal byggje opp under meir bilaterale forhold mellom EU og enkeltland som i dag ikkje er tilslutta EU?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-22:
I løpet av de siste årene har bompengegjelden i norske bomselskaper økt kraftig. Bare de siste fire årene, mens Geir Pollestad selv var statssekretær i Samferdselsdepartementet, ble bompengegjelden doblet. Det betyr at bilistene betaler stadig mer i administrasjonskostnader og renteutgifter for å få kjøre på norske veier, framfor å finansiere veiene gjennom skatter og avgifter. Denne regjeringen har varslet en bompengereform. Det betyr at vi vil endre måten å organisere bompengesektoren på. Noen steder betyr det at vi fjerner bomstasjonene – det har vi allerede gjort på sju strekninger. Andre steder vil det få den følgen at man får lavere takster, o.l. Bilistene vil komme godt ut av dette. Det er hele hensikten. Vi vil samle lånegjelden og få lavere realrenter, og vi vil samle administrasjonen og dermed få lavere administrasjonskostnader. Det betyr at vi enten kan redusere takst eller redusere nedbetalingstid, eller ha en kombinasjon av begge. Dette er ikke vedtatt i Stortinget ennå. Men for å gi en forsmak på hva det kan være, og for å løse lokale utfordringer på E18, har vi lagd en overgangsordning der bl.a. E18 i Vestfold får lov til å redusere taksten nå. Så har regnestykket for å tilfredsstille de garantiene fylkeskommunen allerede har gitt, gjort at en her ikke har redusert lånekostnadene på rente og administrasjon, men at vi har vist et regnestykke med lengre nedbetalingstid. Det er bare et midlertidig regnestykke fordi reformen ikke har trådt i kraft, og fordi det ville vært meningsløst mye arbeid å begynne å endre en lånegaranti for så å endre den igjen når reformen har trådt i kraft. Det regnestykket det vises til fra TV 2, har TV 2 selv fått opplyst at ikke er en veldig relevant sammenligning. I brevet fra Samferdselsdepartementet står det at ved å ta hensyn til alle elementer i denne reformen vil lånekostnadene ikke gå opp. Ergo vil det ikke være riktig å si at det ble 1,4 mrd. kr dyrere. Det vi derimot oppnår, er det som Senterpartiet i Vestfold selv tok initiativ til allerede i 2007, nemlig å få lavere takster på denne strekningen, sånn at en unngår at over 25 pst. av bilene på denne strekningen ville kjørt på lokale veier istedenfor på motorveien. Her ligger det skoler og barnehager langs veien som Senterpartiet i Vestfold ser at det ville vært veldig uheldig om mange tusen biler ekstra plutselig skulle begynt å kjøre forbi, fordi takstene var så høye på motorveien, på E18. Derfor har vi imøtekommet tilnærmingen fra Vestfold – som et samlet Vestfold fylkesting står bak – om å redusere takstene. Her betyr det at en faktisk vil få mange flere til å kjøre på motorveien som en har bygd, istedenfor å ta sideveiene på grunn av høye takster. Det gjør også at flere er med og betaler regningen, noe som gjør at en kan ha en lavere takst uten at en reelt sett ender med lengre nedbetalingstid. Dermed vinner alle. Bilistene får det billigere. De som bor langs sideveiene, får det billigere. Og samtidig har man fått en god vei på plass. Det synes jeg er vinn-vinn for alle, uten at det vil koste noe mer.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-22:
Når jeg får sånne offensive spørsmål, antar jeg at det også betyr at Senterpartiet mer enn gjerne er med og støtter den reformen – siden man etterlyser hvor fort den kan komme på plass. Det hadde det vært fint å få bekreftet. Det er også riktig at bilistene har store forventninger til at Fremskrittspartiet som en del av Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen vil bidra til at bompengekostnadene går ned. Det har vi gått til valg på. Den forventningen hadde de ikke til den rød-grønne regjeringen, som økte bompengetakster og omkostninger stadig vekk. Det er også feil å si at det ikke er snev av denne reformen i budsjettforslaget for 2015. Den er omtalt på side 76 og 77 i budsjettproposisjonen fra Samferdselsdepartementet, og der kan man altså lese om den. Men det er en så viktig reform at det ikke er naturlig å legge inn masse vedtak i budsjettet. Vi fikk de vedtakene vi trengte, i revidert budsjett i sommer. Reformen i seg selv er så omfattende at den må legges fram som en egen proposisjon, og målsettingen er at den skal tre i kraft i løpet av 2015 – nettopp fordi det er viktig at bilistene får fordeler av lavere bompengekostnader ved at vi reformerer ordningen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-22:
Representanten Pollestad nevner målsettingen veldig klart: at renten skal være tilnærmet 0 pst. Det betyr ikke nødvendigvis alle renter, men mye av rentene. Det er det som ligger i ordet «tilnærmet». Men det er mange feil premisser i spørsmålet her. For det første: I budsjettet for 2015 er det foreslått en økning på 18,1 pst. til veibevilgninger utover det de rød-grønne foreslo i 2014. I tilleggsproposisjonen til Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen i fjor høst var faktisk foreslåtte veibevilgninger høyere enn det Stortinget til slutt vedtok. Stortinget nedforhandlet altså veibevilgningene. Men uansett – med støtte fra Venstre og Kristelig Folkeparti – ble veibevilgningene betydelig høyere enn det representanten Pollestads regjering foreslo. Det er altså ikke riktig at vi har fått akkurat det som det ble lagt opp til fra den forrige regjeringens side. Det er en vesentlig økning, fordi det er et vesentlig taktskifte i dette. Men igjen: Jeg synes det er bra at representanten Pollestad er opptatt av lavere bompengetakster. Det vitner om en ny kurs sammenlignet med da han selv satt som statssekretær i regjeringen. Det vitner om gode tider.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2014-10-22:
La meg begynne med å sette svaret inn i en kontekst. Totalt sett bruker forsvarssektoren i overkant av 300 mill. kr i året på renhold, og Forsvarsbygg er monopolleverandør av denne tjenesten til Forsvaret. En arbeidsgruppe under ledelse av Forsvarsdepartementet gjennomgikk i 2013 forvaltningsmodellen for eiendom, bygg og anlegg. Arbeidsgruppa leverte sin anbefaling til den daværende politiske ledelsen 22. mai 2013. I rapporten framkommer det bl.a. at det i prinsippet ikke bør være noe hinder for at Forsvaret fritt kan velge hvem som skal levere renholdstjenester til Forsvaret. Forsvaret har også i prosessen uttrykt et tydelig ønske om økt valgfrihet i valg av tjenesteleverandør. Oppdrag til etatene om å utrede og/eller implementere konkrete forbedringstiltak med bakgrunn i ovennevnte rapport, herunder også for renholdstjenester, ble sendt fra daværende politiske ledelse 20. august 2013. Med bakgrunn i dette ga Forsvarsdepartementet et oppdrag til Forsvarsbygg, i samarbeid med øvrige etater i sektoren, om å gi en utredning til departementet om dette. Forsvarsdepartementet ga føringer om at de ansatte skulle involveres i denne utredninga i henhold til gjeldende retningslinjer, og det ble nedsatt en arbeidsgruppe, bestående av bl.a. representanter fra tillitsvalgte. I februar 2014 overleverte arbeidsgruppa til Forsvarsdepartementet endelig rapport om muligheter for å kjøpe renholdstjenester direkte fra andre leverandører enn Forsvarsbygg. Arbeidstakerorganisasjonene har gjennom denne utredninga fått anledning til å gi grundig innspill i saken. Beslutninga vil få personalmessige konsekvenser for dem som i dag arbeider med renhold i Forsvarsbygg. Forsvarsbygg og Forsvaret skal innen 1. desember 2014 oversende en omforent plan for gjennomføringen av oppdraget gitt av Forsvarsdepartementet. Videre skal etaten iverksette nødvendige prosesser og utredninger, slik at oppdraget kan bli gjennomført snarest og senest innen 1. august 2015. I prosessen skal de personalmessige konsekvensene belyses grundig av de berørte etater, og det skal utarbeides et konkurransegrunnlag som ivaretar forsvarssektorens interesser på en best mulig måte. Det er derfor for tidlig å si konkret hva konsekvensene vil bli for dem som i dag er ansatt i Forsvarsbygg og utøver renholdstjenester, og det gjelder også for lønns- og pensjonsforhold. Forsvarsdepartementet har i hele prosessen – og jeg vil gjenta det nå – understreket at de ansattes rettigheter skal ivaretas på en god måte og i samsvar med gjeldende lov- og avtaleverk.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2014-10-22:
Representanten peker på et veldig viktig poeng, og kravet om sikkerhetsklarering vil fortsatt være gjeldende framover helt uavhengig av hvem som gjennomfører tjenesten renhold. Det er en viktig del av planleggingsarbeidet som Forsvarsbygg og Forsvaret nå gjennomfører, å finne hensiktsmessige løsninger på dette, og det må ivareta de spesielle behovene som representanten, helt riktig, sier at forsvarssektoren har. Kravet om sikkerhetsklarering har eksistert til nå, og det kommer fortsatt til å gjelde i ny ordning.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2014-10-22:
Som jeg har redegjort for, er både kontakten med tillitsvalgte og ikke minst hvordan man håndterer de ansatte gjennom gjeldende lov- og avtaleverk, et vesentlig poeng her. Derfor har de tillitsvalgte gjennom sine representanter vært involvert i arbeidet med utredningene, de har fått gitt grundige høringsinnspill, og de representerer de ansatte i disse prosessene. Jeg har også vært veldig opptatt av å understreke at når vi nå går inn i konkretisering og formalisering av dette, skal konsekvensene for personellet belyses grundig. Så vil jeg understreke – og det mener jeg er viktig å se på i denne sammenhengen – at når vi nå i Forsvaret, i alle etatene og overalt ellers i alle departementer ser på muligheter til å drive kjerneoppgaver best mulig, må vi også se på muligheter for å frigjøre ressurser til å gjøre det. Det vil si at når vi nå gjør dette tiltaket, vil det kunne omsettes i flere timer seiling, flyvning, øving og trening som gjennomfører Forsvarets hovedoppdrag og kjernevirksomhet på en best mulig måte, nemlig operativ evne og forsvar av landet.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Jeg vil bare si at jeg er klar over at det er kommet en ny utvikling i saken etter at spørsmålet ble levert innen fristen på torsdag, men jeg synes likevel det er av interesse å ta opp spørsmålet her og gå nærmere inn på det. Det lyder: «I Nord-Syria ved grensen mot Tyrkia, blant annet i byen Kobanê, står den kurdiske befolkningen i front og gjør de største ofrene i kampen mot den bestialske terrororganisasjonen IS. Kurderne har vanskeligheter med å få fram forsterkninger, ammunisjon og forsyninger, dels fordi de beleires av IS og dels fordi tyrkerne, ifølge mange kilder, ikke tillater dette. Hva kan og vil regjeringen gjøre for å påvirke Tyrkia til å legge til rette for at kurderne kan få brakt inn forsyninger, forsterkninger m.m. via deres landområde?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Tusen takk for et positivt svar. Jeg vil bare legge til at så sent som på søndag så jeg et tv-klipp med president Erdoǧan i Tyrkia, som karakteriserte kurderne som kjempet i Kobanê, som terrorister, og at man ikke ville åpne for å sende forsterkninger inn der. Det har heldigvis nå kommet en endret holdning – som i hvert fall ble annonsert på mandag. Det jeg vil spørre om i tillegg, er om Norge vurderer hva mer man kan bidra med i området. Det er jo sånn at denne kampen langt fra er avklart eller avgjort, og det kan være mange ting Norge kan gjøre, f.eks. i forbindelse med den økonomiske krigen mot IS. De finansieres jo bl.a. ved å dumpe olje på verdensmarkedene – de dumper olje via forskjellige kanaler. Jeg vil gjerne spørre om Norge vurderer andre bidrag, bl.a. for å kunne gjennomføre en effektiv økonomisk boikott av IS – om norsk kompetanse kan settes inn i det arbeidet internasjonalt.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Igjen takk for svaret. Det er jo sånn at kurderne er den eneste sterke lokale kraften i disse områdene som står for demokratiske verdier, og som har tatt en hovedrolle i kampen mot IS, så å utvikle samarbeidet med dem er jeg enig i blir veldig avgjørende. Da er det også flere tiltak som kan tenkes. For å gi politisk støtte kunne Norge opprettet et konsulat i det kurdiske området i Nord-Irak – Hewlêr heter byen der de andre landene har konsulater – som kunne bidratt bl.a. til å koordinere hjelpearbeidet og det humanitære arbeidet. En ting Norge gjorde i forbindelse med krigen i Irak, var at man bidro med opplæring av styrker. Vi hadde vel opplæring av noen irakiske styrker bl.a. i Stavanger-området. Jeg vet at kurderne i høyeste grad trenger opplæring av sine styrker, som står i front mot IS. Så jeg vil spørre nærmere om regjeringen vurderer noen av disse tiltakene, som kan være bredspektrede, for å få styrket kurdernes rolle.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål: «I spørretimen 15. oktober 2014 stilte jeg spørsmål til statsråden om hvorvidt det er nedsatt et utvalg for å vurdere hvordan kommunene skal få en langsiktig og stabil andel av verdiskapingen knyttet til havbruk, slik et flertall i næringskomiteen ga uttrykk for i fjorårets budsjettinnstilling. Statsråden svarte at det nå gjøres en analyse av om man skal innføre arealavgift, og at svar vil komme i den varslede stortingsmeldingen om vekst i havbruksnæringen. Er det i denne forbindelse nedsatt et utvalg slik Stortinget forutsatte?»
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Takk for svaret. Det er jo mer eller mindre det samme svaret som framkom i spørretimen 15. oktober, og statsråden viser igjen til den analysen. Jeg vil gjerne bare sitere fra merknadene: «Flertallet er av den oppfatning at en slik utredning må være målrettet og konsentrere seg om hvordan kommunene skal få en langsiktig og stabil andel av verdiskapningen knyttet til havbruk. Alle berørte parter inkludert organisasjonen Nettverk fjord- og kystkommuner(NFKK) bør være representert i utvalgsarbeidet.» (NFKK) Vil statsråden i det minste i denne analysen involvere de partene som komitéflertallet var opptatt av skulle være med?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Takk igjen for svaret. Det som undrer meg litt, er at Stortingets flertall her har gitt til kjenne gjennom en flertallsmerknad hvordan vi ønsker at dette skal gjennomføres. Da er mitt spørsmål: Teller ikke flertallsmerknadene fra Stortinget noe for statsråden, sånn som hun forholder seg til dem?
Monica Mæland (Høyre), 2014-10-22:
Som fiskeriministeren sa i muntlig spørretime 15. oktober 2014, er regjeringen opptatt av at kommunene skal kunne få kompensasjon for at de er gode vertskommuner for havbruksnæringen. Hvis næringen skal vokse videre, er tilgang på areal en viktig forutsetning. Kommuner som stiller areal til disposisjon for næringen, bør oppleve større positive ringvirkninger fra aktiviteten. I et forslag som nylig har vært på høring, om kapasitetsvekst på eksisterende laksekonsesjoner, har Nærings- og fiskeridepartementet foreslått at 50 pst. av vederlaget for konsesjonene skal gå til kommunene. I tildelingen av de såkalte grønne laksekonsesjonene som nå pågår, går 40 pst. av vederlaget til kommunene. Det vil anslagsvis utgjøre om lag 480 mill. kr. Arealavgift ble utredet av Stoltenberg-regjeringen i 2008. Den gang ble utredningen gjort av en interdepartemental arbeidsgruppe ledet av Finansdepartementet. Det ble ikke innført arealavgift, men samtidig ble det innført mulighet til å utskrive eiendomsskatt på oppdrettsanlegg i sjø. Det er ikke nedsatt noe eget utvalg for å vurdere spørsmålet om en arealavgift. Regjeringen vil nå utrede en arealavgift for havbruksnæringen og komme tilbake til Stortinget på en egnet måte.
Monica Mæland (Høyre), 2014-10-22:
Det er slik at analysen og arbeidet rent organisatorisk nå gjøres av Finansdepartementet. Vi tar sikte på å kvittere ut dette spørsmålet i den stortingsmeldingen som er meldt om forutsigbar og miljømessig bærekraftig vekst i lakse- og ørretoppdrettsnæringen. I den anledning er det fullt mulig å komme med innspill fra alle parter i det arbeidet som gjøres i det videre.
Monica Mæland (Høyre), 2014-10-22:
Vi gjør nå et arbeid, slik Stortinget har bedt om. Så har det vært satt ned en interdepartemental arbeidsgruppe. Nå gjør vi en analyse, og så tar vi sikte på å kvittere ut spørsmålet i en stortingsmelding. Da er det mulig for alle parter å komme med gode innspill.
Monica Mæland (Høyre), 2014-10-22:
Norge deltar med store beløp i en lang rekke av EUs forsknings- og utviklingsaktiviteter. I 2015 foreslår vi å bevilge over 2 mrd. kr til deltakelse i EUs rammeprogrammer og 224,4 mill. kr til deltakelse i EUs satellittnavigasjonsprogrammer EGNOS og Galileo. I tillegg deltar vi med 505,6 mill. kr i den europeiske romorganisasjonen ESAs ulike programmer. Avgjørelsen om ikke å delta i Copernicus i 2015-budsjettet har ikke vært lett. Nå er det slik at politikk – og ikke minst statsbudsjettet – dreier seg om å prioritere. Det er flere gode formål som ikke har funnet sin plass i årets budsjett. Slik er det, og slik har det alltid vært. Bevilgningen til romvirksomhet i statsbudsjettet for 2015 er imidlertid på hele 857,2 mill. kr. Deltakelse i Copernicus ville ha medført et ytterligere bevilgningsbehov på 167 mill. kr i 2015 og totalt på 1,14 mrd. kr for hele programperioden fram til 2020. Regjeringen gjør tydelige prioriteringer i statsbudsjettet. Vi har sagt at vi skal forbedre rammebetingelsene for næringslivet – og det gjør vi. Vi har økt bevilgningene betydelig til samferdsel, til vekstfremmende skatteletter og til styrket innsats på kunnskap, innovasjon, forskning og næringsrettet FoU. Det medfører – som sagt – at ikke alle gode formål kan prioriteres. Som følge av det nådde ikke deltakelse i Copernicus opp i budsjettet for 2015.
Monica Mæland (Høyre), 2014-10-22:
Som jeg redegjorde for, har vi en betydelig satsing på romforskning. Det er ikke slik at det gjøres noe kutt når vi nå ikke deltar i Copernicus. Det var altså spørsmål om å delta i et nytt, ganske kostbart program, og jeg har vært tydelig på at det ikke nådde fram i en vanskelig prioritering av mange gode saker. Det er vanskelig å si hvordan innretningen av Copernicus blir. Konsekvensene er todelt for norsk næringsliv. Det ene er at vi ikke får være med på den innretningen, det andre er at man ikke får delta på næringslivets side i kontrakter tilknyttet programmet. Men vi får de dataene som kommer ut av Copernicus – de er åpne for alle, også for våre virksomheter.
Monica Mæland (Høyre), 2014-10-22:
Jeg er enig i at ikke å delta har konsekvenser. Så er vi nok uenige om omfanget av konsekvensene, fordi det er, som jeg sa, slik at vi for 2015 foreslår å bevilge over 2 mrd. kr til deltakelse i EU-programmer. Vi har et nettverk, og vi jobber veldig aktivt med EU-programmer. For romvirksomhetens del bevilger vi 857,2 mill. kr. Så vi er aktive i nettverkene, men vi vil altså ikke delta i Copernicus.
Monica Mæland (Høyre), 2014-10-22:
Som representanten Botten påpeker, har Nærings- og fiskeridepartementet med bakgrunn i en fullmakt fra Stortinget startet en prosess med sikte på salg av statens aksjer i Mesta AS. Det framgår av en pressemelding sendt fra departementet 9. juli i år. Jeg er generelt opptatt av at endringer i statens eierskapsposisjoner gjennomføres på en måte som er profesjonell og forretningsmessig forsvarlig, og som ivaretar statens verdier. Det gjelder selvfølgelig også i den prosessen som er igangsatt med tanke på å selge statens aksjer i Mesta. Det er derfor et overordnet mål fra statens side å gjennomføre et salg til de best mulige økonomiske vilkår sett fra statens perspektiv. Det hensynet tilsier at vi er åpne for ulike typer kjøpere. Når det er sagt, vil jeg være opptatt av at potensielle kjøpere opptrer ansvarlig, og at de har nødvendige forutsetninger for å videreutvikle selskapet. Jeg ser det bl.a. som naturlig at kjøpere har kjennskap til industrien og andre relevante forhold. Det gjelder også eventuelle såkalte finansielle aktører som måtte være interessert i å kjøpe Mesta. Vi har ikke hastverk i denne saken. Vi vil arbeide for gode løsninger for selskapet, for de ansatte og for staten som eier. Departementet har bl.a. en god dialog med Mestas styre om saken. Vi har også møtt og fått synspunkter på saken fra Norsk Arbeidsmandsforbund, som representerer mange av de ansatte. Nå er denne prosessen fortsatt på et tidlig stadium, men når den tid kommer at det blir aktuelt, vil departementet på vanlig måte gjøre en helhetlig vurdering, hvor hensynet til selskapets utvikling, til de ansatte og til staten som eier vektlegges.
Monica Mæland (Høyre), 2014-10-22:
Jeg mener i og for seg at jeg har svart på det spørsmålet. Jeg avsluttet med å si at vi skal gjøre en helhetlig vurdering, hvor hensynet til selskapets utvikling, til de ansatte og til staten som eier vektlegges. Vi skal gjøre en totalvurdering, på samme måte som jeg antar at den rød-grønne regjeringen gjorde da den i fjor sommer solgte Ewos til to «Private Equity»-selskaper utenfor Norge, et i Sverige og et i Amerika, antakelig basert på det som var det beste for å maksimere statens verdier, men også med henblikk på hva man mente var best for selskapet.
Monica Mæland (Høyre), 2014-10-22:
Vi er kommet altfor kort i prosessen til å kunne svare på de spørsmålene representanten stiller. Dem skal vi svare på når vi har brukt tiden på en profesjonell vurdering av hvordan vi skal håndtere en salgsprosess i Mesta, på tilsvarende måte som vi har gjort med Entra. Jeg hadde stor glede av å være sammen med veldig mange ansatte i Entra forrige fredag. To tredjedeler av dem har kjøpt aksjer i sitt eget selskap. Vi skal gjøre dette på en god, profesjonell måte, som sikrer selskapet, sikrer de ansatte og sikrer statens verdier.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til næringsministeren: «Regjeringen har nå varslet at Norge ikke skal delta i Copernicus-programmet innen romfart. Hvordan kan statsråden forsvare at vi nå svekker vår posisjon som en sterk og konkurransedyktig aktør i romfartsteknologi i Europa?»
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Jeg vil takke statsråden for et ærlig svar. Jeg vil likevel bore litt mer i dette. Den informasjonen vi her får tilgang til, og som miljøene får tilgang til, er veldig betydelig når det gjelder miljø- og klimapolitikk, havovervåking, forskning og samfunnssikkerhet. Det er et viktig program. Det er tverrpolitisk enighet om det. Det er stor overraskelse i miljøene over at vi ikke er med på det. Problemet er at det påvirker hvordan prioriteringene av dataene rundt satellittene som vi har der ute, blir fanget opp. Det betyr at områdene rundt Norge f.eks. ikke vil bli overvåket, hvilket er svært uheldig. Industrien selv snakker om et mulig tap på 80–100 mill. euro på grunn av dette. Én krone inn betyr seks–syv kroner tilbake i industri. Spørsmålet mitt er: Betyr dette at regjeringen svekker romforskningen i Norge?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Utfordringen når man ikke er med på den typen programmer, er at man mister nettverksmuligheter og kontaktflate. Det svekker betydelig potensen i den forskningen som statsråden viser til at vi allerede bevilger penger til. Vi svekker nå gode forskningsmiljøer på områder hvor vi er svært konkurransedyktige, og vi fjerner oss fra nettverkene, som bl.a. påvirker om vi får bedre tilslag i Horisont 2020. Vi mister partnerskap, vi mister kontaktflate. Vi blir ikke med i den neste generasjonen på utviklingssida når det gjelder å innhente de enorme mengdene med data som etter hvert kan hentes ut fra den typen satellittovervåking. Dessuten flyttes programmet fra ESA til EU, som svekker vår europeiske tilknytning ytterligere, siden vi ikke er medlem av EU, men er medlem av ESA. Mitt spørsmål er om statsråden ser noen andre muligheter til å klare å komme på disse nettverkene når nå dette programmet kuttes.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
«Kay Rune(42) fra Arendal ble som 25-åring rammet av et virus som gjorde ham lam fra halsen og ned. Han opplever et kommunalt system som er mer opptatt av spissfindigheter enn å finne gode helhetlige løsninger som hjelper ham i hans hverdag. Denne problemstillingen har vært behørig belyst bl.a. gjennom flere reportasjer i Agderposten, uten at det ser ut til å hjelpe. (42) Hva vil statsråden gjøre for at han og andre i hans situasjon skal kunne leve et verdig liv uten å måtte kjempe mot byråkrati og rigide regler?»
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Jeg hadde vel ikke forventet at statsråden skulle gå inn og styre enkeltkommuner, men jeg synes det er fint at det kommer klare og tydelige signaler ut til primærkommunene, for det tror jeg trengs i mange tilfeller – også i dette tilfellet – og at bruker skal være aktivt med i utformingen av tjenestene. Det har nok dessverre ikke skjedd i dette tilfellet. Det har vært fokusert mye på saken, og det gikk så langt at bruker selv måtte gå til det skritt å oppsøke media, hvor en bl.a. kan lese at han må søke for å ta opp brillene. Omsorg på sitt verste, sier en del av dem som jobber i sektoren. Kay Rune sier selv at kommunen tar fra ham all verdighet. Kanskje statsråden kan svare meg på følgende: Hvordan mener statsråden at det offentlige hjelpeapparatet bør møte mennesker som Kay Rune og andre, som har store hjelpebehov?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2014-10-22:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg tror nok at pasientombudet noen steder fungerer veldig bra på det området, mens det er nok litt varierende erfaring med det som er kontrollapparatet, både fylkeslege og pasientombud. Men det kan vi kanskje komme tilbake til ved en senere anledning. Jeg er glad for det statsråden sier om dialog, og de tydelige signalene om at her må brukeren stå i sentrum, og at det ikke bør være nødvendig for en bruker å måtte bruke media, politikere og andre for å nå fram når en har et åpenbart hjelpebehov, som Kay Rune og andre har. Det jeg kanskje kunne reflektere litt over, er den forvaltningspraksisen som ofte gjør seg gjeldende i primærkommuner og andre steder, og som kanskje ikke alltid harmonerer med lovverket. Hvordan kan vi få dette til å harmonere bedre, og kan vi eventuelt se på lovverket kontra forvaltningspraksis, sånn at brukerne får den hjelpen som vi alle mener at brukerne bør få?
Bent Høie (Høyre), 2014-10-22:
Jeg er, på samme måte som spørreren, opptatt av at vår helsetjeneste, enten den er statlig eller kommunal, skal møte brukeren på en god måte og ikke minst involvere brukeren i beslutningen om de tjenestene som skal gis. Min beskjed til tjenesten er å si at som pasient skal en oppleve at ingen beslutninger skal tas om meg uten meg. Det følger av helse- og omsorgstjenesteloven § 3-1 at kommunen skal sørge for at personer som oppholder seg i kommunen, får nødvendige helse- og omsorgstjenester. Med begrepet «nødvendige helse- og omsorgstjenester» menes riktig behandling til riktig tid og i tilstrekkelig mengde. Dette understrekes i loven ved et særskilt krav i § 4-1 om at tjenestene som kommunen yter, skal være forsvarlige. Kommunene er selvstendige rettssubjekter. De står selvsagt rettslig ansvarlig for de tjenester de tilbyr befolkningen. Som statsråd kan jeg ikke gripe inn og overprøve en kommune uten hjemmel i lov. Funksjonshemmede skal kunne leve gode liv uten å måtte kjempe mot byråkrati og rigide regler. Noe av det første jeg gjorde som helse- og omsorgsminister, var å sikre retten til å få organisert tjenestene som brukerstyrt personlig assistanse, BPA. Brukerstyrt personlig assistanse er beregnet på personer med omfattende funksjonsnedsettelser og skal bidra til at brukeren kan leve et aktivt og mest mulig uavhengig liv. Som arbeidsleder kan brukeren selv bestemme hvilke oppgaver assistenten skal utføre, og når det skal skje – innenfor rammen av vedtaket og arbeidslivets regler. Undersøkelser viser at BPA er en ordning som i stor grad tilfredsstiller brukernes forventninger og krav. Jeg mener at det er av stor betydning at mennesker som har stort behov for bistand, også har mulighet til å være sjef i eget liv. Den rettighetsfestingen regjeringen har sikret, og som Stortinget har vedtatt, vil legge til rette for at mennesker med nedsatt funksjonsevne og stort behov for bistand skal nå sine mål i livet, og at de kan styre de tildelte tjenesteressursene slik han eller hun finner det ønskelig og hensiktsmessig. Det er viktig at kommunene er bevisst på at de har et ansvar for å oppfylle lovens krav og ikke minst også er i dialog med brukerne, og sammen med dem finner ut hva som er de beste løsningene for de tjenestene som ikke er organisert som brukerstyrt personlig assistanse.