Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-02-12:
Vi har nasjonale prøver i Norge for å sjekke hvordan læringsmål oppnås. Vi gjør det fordi vi ønsker å finne ut hvor skolene, elevene og lærerne står i forhold til helt konkrete mål, på konkrete områder. Om jeg skulle omskrive Høyres forslag om å undersøke tapt undervisningstid - som Venstre stemmer for - vil jeg si at det er en nasjonal prøve for politikere. Vi utsetter elever for nasjonale prøver, men en nasjonal prøve for politikere handler om hvordan de som har ansvar for politikken nasjonalt, de som i sin tur har ansvar for politikken lokalt, enten det er i en kommune eller en fylkeskommune, følger opp. Dette er jo - slik representanter på talerstolen har vært inne på - kunnskap som gjør at man kan finne ut av de ulike grunnene til at tid går tapt. Vi vet jo at når man underfinansierer fylkeskommuner, når det blir smått med penger i en fylkeskommune med ansvar for videregående skole, ja, da vil man få problemer. Vi har nok av anekdoter om vikarer som ikke kommer, og man er overlatt til seg selv. Det å ha en systematisk undersøkelse er å gå forbi anekdotene og sørge for at man får systematisk kunnskap. Det er jo noe forunderlig at vi skaffer oss denne kunnskapen om elevene - vi har den i et betydelig omfang - mens denne testen, som handler om hvordan skoleeiere, for å bruke det moderne ordet, ter seg, det er man ikke villig til å stemme for. Venstre vil faktisk oppfordre den rød-grønne regjering til å gå litt i tenkeboksen, slik at man finner ut av dette, for det er jo slik at det man utsetter andre for, må man også utsette seg selv for. Det er en ganske enkel moral i det. I fellesskap har vi som samfunn blitt enige om at vi vil definere konkrete læringsmål, vi vil ha trykk på læringsmålene. Vi har definert det som konkrete ferdigheter. Det ligger i Kunnskapsløftet. Så prøver vi ut hvor man står, både for at man pedagogisk skal bli bedre i å nå målene, og for at den enkelte skal vite at det er en utvikling. Venstre tror også at en tilnærming som dette på en annen måte vil sette søkelys på det som også forrige representant, representanten Tørresdal, var inne på, nemlig at det står dårlig til når det gjelder avgang for lærere som nærmer seg pensjonsalderen. I denne salen har regjeringspartiene ganske massivt avvist ethvert forsøk på å lage systematiske nasjonale rekrutteringsplaner for lærere, både i videregående skole og i grunnskole - helt massivt. Det underliggende har vel vært at man mener at man har fullstendig kontroll. Det er en av grunnene til at vi, som da blir nedstemt når vi fremmer synlige og, etter vår mening, åpenbart gode forslag, må komme igjen på andre måter. Det å gå inn på om man får den undervisningstiden man skal ha eller ikke, er for å gi oss innsikt. Og svarene er sikkert, slik som det står i komiteinnstillingen, sammensatte - det er flere grunner til at det blir slik. Vi vet, som vi var inne på i forrige sak, at man vil tape tid når man ikke er konsentrert nok. Men et slikt virkemiddel vil også kunne understøtte den positive tilbakemeldingen statsråden har gitt tidligere, om å styrke skoleledelsen - altså styrke ledelsen av den enkelte skole - og også den tilbakemeldingen som statsråden gav til meg på et spørretimespørsmål, om det å styrke kvaliteten på den administrative ledelsen i en kommune. Det som er Venstres uro nå, er at når vi nå ikke lenger detaljstyrer skolen lokalt - og vi synes ikke vi skal gjøre det - da må vi ha nok kunnskap som gjør at vi kan speile hva som skjer lokalt. Vi speiler elever. Vi må også kunne speile skoleeiere. Den innsikten som jeg tror den undersøkelsen som her er foreslått, og som dessverre blir nedstemt, ville gitt, ville vært et bidrag til en lokal debatt som handler om hvordan det er med skolen i vår kommune og i vårt fylke. Hva kan vi gjøre for å bedre kvaliteten? Hva kan vi gjøre for å støtte opp under de helhetlige og felles spilleregler vi vil ha mellom lærere og elever og lærere, elever og foreldre? Og hva kan vi gjøre for å stimulere en faglig utvikling, en etterutdanning, en systematisk videreutdanning? Det å få denne kunnskapen på bordet, i tillegg til det som det er vist til i komiteinnstillingen når det gjelder Peder Haugs arbeider, samt det som komitelederen viste til når det gjelder innspillet fra lektorlaget, ville vært et nyttig verktøy for norsk skole. Med disse premissene støtter altså Venstre en slik nasjonal prøve - for å bruke det uttrykket - for skoleeiere. Vi må jo underlegge oss den samme vurderingen, vi, som vi mener at vi skal underlegge alle andre, og som det jo etter hvert har blitt bred tilslutning i Stortinget til at vi skal ha - altså de nasjonale prøvene - for de resultatene vi oppnår. Dette er en måte å teste oss som er skoleeiere og har politisk ansvar, på.