Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2008-02-14:
For Høyre er det et ideologisk grunnlag som ligger til grunn for miljøpolitikken. Verden beveger seg stadig framover, og det gjelder spesielt teknologiske framskritt. Vi må selvsagt bruke nettopp dem. Markedet vil gi oss den mest effektive plattformen for å redusere klimautslipp, og tiltakene må videre bygge på Stern-rapportens tre elementer, nemlig karbonprising, teknologiutvikling og å fjerne sperrer for miljøvennlig atferd. For å gjøre det siste må skattesystemet vris fra røde til grønne skatter. Klimautfordringene er vår tids største markedssvikt. Vi får en fabelaktig avkastning på å handle nå. Ved å investere 1 pst. av verdens BNP i dag kan vi redusere effekter av klimaendringene som ellers ville ha kostet mellom 5 og 20 pst. av verdens samlede BNP få tiår fra nå. Vi skal ha respekt for den private eiendomsretten, noe jeg også kommer inn på senere. Vi må rydde opp i tidligere miljøsynder, enten det er skipsvrak, utslipp eller annet. Det bærende prinsippet er at kommende generasjoner må ha de samme mulighetene som vi er gitt. Klimatrusselen er vår tids største utfordring. Global oppvarming skyldes menneskelige inngrep som f.eks. massiv hogst av regnskog og enorme utslipp av klimagasser. Høyre er glad for at det endelig er bred enighet i Norge, og at stadig flere land erkjenner at det nå må handles. Vi kan ikke lenger utnytte naturen og økosystemene over deres tåleevne. Alle partier minus Fremskrittspartiet har som målsetting å unngå global oppvarming på mer enn 2 grader i forhold til førindustriell tid. Ifølge FNs klimapanel må reduksjonene i de globale utslippene starte i perioden 2000-2015 - med andre ord nå - dersom målet skal nås. Norge skal være en pådriver i det internasjonale klimaarbeidet, og vi må ta en lederrolle. Det norske klimaforliket er kun ett skritt i riktig retning. Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre ville lenger, men vi er likevel fornøyd med hva vi oppnådde i forliket. Norges troverdighet som pådriver er avhengig av at vi reduserer egne utslipp, bidrar til utvikling av teknologi og viser at det er mulig å frikoble økonomisk vekst fra utslipp av klimagasser. I dag lever 1,6 milliarder mennesker uten tilgang til elektrisk kraft. Det vil være tilnærmet umulig å hente disse varig ut av fattigdom uten at de samtidig får tilgang til elektrisitet. Høyre er helt enig med statsråden i at nettopp ren energi skal være et av bistandspolitikkens hovedmål. Individuell frihet, markedsøkonomi og en åpen verdenshandel har de siste århundrene gitt økonomisk og teknologisk framgang uten sidestykke. Fattigdommen har de siste 50 årene blitt redusert mer enn de siste 500 årene, og flere hundre millioner mennesker er hentet ut av fattigdom bare i land som Kina og India. Det er markedsøkonomi og globalisering de siste årene som har løftet en stor del av befolkningen ut av fattigdom. På enkelte områder ligger Norge langt fremme teknologisk. Det gjelder bl.a. innen fangst og lagring av CO2. Alle partier har derfor en ambisjon om at Norge skal være et foregangsland innen fangst og deponering av CO2. Den nasjonale innsatsen for å utvikle teknologi som på billigst mulig måte fanger CO2, vil være av stor betydning for å redusere de globale CO2-utslippene. Det vil ha store globale konsekvenser at verdens energibehov er forventet å øke med 60 pst. innen 2030. Det meste av denne veksten er forventet å bli dekket av fossile energikilder som kull, olje og gass. Særlig vil energietterspørselen øke i utviklingsland og nyindustrialiserte land. Tilgangen til energi er helt nødvendig dersom disse landene skal komme opp på en levestandard som vår del av verden innehar. Samtidig må de globale utslippene av klimagasser reduseres. Det er derfor helt nødvendig å frikoble verdens økende energibehov fra økningen i klimagasser dersom vi skal unngå en global klimakatastrofe. Vi må heller ikke glemme effektivisering og utbygging av ny kraft basert på ren energi eller biobrensel. Norge er velsignet med både vakre og varierte fjell-, skog- og kystlandskap, og det har en stor verdi å ta vare på nettopp disse. Slike områder er det stadig færre av i det øvrige Vest-Europa. På den ene siden gjør det våre naturområder viktigere fra et miljøfaglig perspektiv. Men samtidig øker det også markedsverdien i forhold til et turismeperspektiv. For Høyre er det spesielt viktig at vi legger til rette for å øke kompetansen og satse på et bærekraftig reiseliv. Vern kan kombineres med næringsvirksomhet som ikke belaster naturen, for å bidra til å øke verdiskapingen nettopp i distriktene. Turisme og næringsliv som ikke skader naturen i og i tilknytning til nasjonalparker og andre verneområder, må også utvikles. Det har dessverre blitt slik at lokalbefolkningen motsetter seg vern fordi det legger store arealer nærmest øde og fri for de verdiene de hadde tidligere. Vi trenger et nytt regelverk for å balansere hensynet til vern og turisme og næringsliv, og vi må kunne gjøre vurderinger lokalt innenfor en ramme av nasjonale retningslinjer. God arealplanlegging sammen med fornuftig forvaltning er et viktig arbeid for å stanse tap av biologisk mangfold, og Høyre slutter seg til Regjeringens mål om å stanse tap av biologisk mangfold innen 2010. Altfor mange arter, både i Norge og internasjonalt, står i fare for å forsvinne for godt. Denne utviklingen er i aller høyeste grad akselerert av menneskelige handlinger. Vi må bremse utviklingen nå. Prosjekt for å bevare den norske fjellreven er et godt eksempel på at det går an å snu utviklingen, og det med begrensede midler. En annen art som trenger nødhjelp umiddelbart, er den norske hummeren, eller nordsjøhummeren. Det har stor betydning for norsk kulturlandskap at antallet nå har gått dramatisk ned bl.a. på grunn av introduksjon av amerikansk eller kanadisk hummer. Høyre vil derfor være en pådriver for at det settes i gang et prosjekt for å bevare nettopp den norske hummeren, med bl.a. utplassering av yngel. Kommunene har hovedansvaret for arealplanlegging, og at forvaltning etter andre lover i større grad delegeres kommunene. Høyre mener en ny kommunestruktur med færre og større kommuner vil gjøre planarbeidet mer treffsikkert, og at planbehovet på tvers av administrative grenser bør løses gjennom interkommunalt samarbeid. Jeg er dypt uenig med komiteens flertall, som vil overføre oppgaver til andre forvaltningsnivåer, inklusiv et nytt. Kommunene må få større selvråderett i plan- og arealsaker. Det brukes i dag betydelige ressurser på å utvikle fylkesplaner som ikke har bindende virkning, og som heller ikke bør ha bindende virkning. Det eneste logiske vil derfor være å redusere byråkratiet og avvikle de lovfestede fylkesplanene. La meg si at Høyre ønsker økt vern, men at dette må basere seg på frivillig vern. Til nå har nærmere 500 skogeiere til sammen tilbudt frivillig vern av 90 områder med et totalareal på 350 000 dekar. Dette må utvikles videre. Det samme frivillige vernet må også brukes i strandsonen, og fellesnevneren må være at vi bevarer viktige arealer for naturen og hele befolkningen, og at det selvsagt skal være basert på markedskompensasjon til de berørte grunneierne. Det samme prinsippet må også legges til grunn for alle former for offentlige begrensninger på den private eiendomsretten. Vi trenger grunneierne som medspillere, ikke som motspillere. Kulturminner og kulturmiljøer representerer viktige kilder til kunnskap og opplevelser, og det er en viktig del av vår kollektive hukommelse. At mangfoldet av kulturminner og kulturmiljøer best ivaretas gjennom et samspill mellom privat, offentlig og frivillig sektor, er en erkjennelse i hele komiteen, og det er bra. Lokalsamfunn som har tatt i bruk kulturminner og kulturarv på en positiv måte, har opplevd dette som et konkurransefortrinn i forhold til etablering av virksomheter, valg av bosted, utvikling av reiseliv osv. Når vi i 2009 får et kulturminneår, skal det være verdt å minne nettopp om at kultur skal skape et bredt engasjement og øke interessen og oppmerksomheten rundt å redde vår felles kulturarv. Kampanjeåret vil aktivisere frivillig sektor gjennom en bred tilnærming til det. Norges Kulturvernforbund vil ha en viktig og sentral rolle i gjennomføringen av det.