Monica Mæland (Høyre), 2017-11-30:
Svalbard og svalbardrelaterte problemstillinger er et viktig område. Det er sentralt for Norge, og det er en prioritet for regjeringen. Derfor er vi også opptatt av å ha en framtidsrettet svalbardpolitikk som bidrar til å nå de målene vi har. Regjeringen foreslår i statsbudsjettet for 2018 å avvikle Store Norskes kullvirksomhet i Svea og Lunckefjell. Bakgrunnen for dette har vi gjort rede for i budsjettproposisjonen. La meg likevel få komme inn på noen av hovedpunktene i vurderingene. Å spå hvordan kullprisene langt fram i tid utvikler seg, er en vanskelig øvelse – ingen kan vite det sikkert. Det som imidlertid synes helt klart, er at det ikke er grunnlag for å forsvare en gjenoppstart ut fra et forretningsmessig perspektiv. Til det er risikoen i prosjektet og risikoen for betydelige tap for staten for stor. Det er også vurderingen til departementets rådgiver, som har vurdert forslaget som er lagt fram av selskapet, og som har konkludert på en veldig tydelig måte. Det er også selskapets vurdering at det er svært stor usikkerhet omkring de forutsetninger de har lagt til grunn for lønnsomheten av oppstart og videre drift av Svea og Lunckefjell. Jeg kan heller ikke se at det er kommet fram nye, avgjørende argument i etterkant av regjeringens forslag til budsjett som påvirker hovedkonklusjonen i den forretningsmessige vurderingen vi har foretatt. Som det framgår av budsjettproposisjonen, er det regjeringens vurdering at det nå ikke foreligger svalbardpolitiske hensyn som tilsier at gjenoppstart forsvarer de betydelige kostnadene og den betydelige risikoen det er for tap. Selv om kullvirksomheten historisk har vært drivkraften i den lokale økonomien, har Longyearbyen nå fått et vesentlig mer variert næringsliv, og kulldrift vil nå være en av mange næringsvirksomheter. Så er det slik at staten også har andre virkemidler for å ivareta sine svalbardpolitiske hensyn, eksempelvis gjennom direkte eierskap til grunn på Svalbard. Departementet har som en del av budsjettframlegget også lagt fram forslag til rammer for Store Norskes virksomhet framover. Vi legger opp til at hovedvirksomheten til selskapet skal være drift av Gruve 7 i Longyearbyen. Regjeringen kan ikke se tungtveiende grunner for at Store Norske skal få en bredere virkemiddelrolle for å bidra til videre utvikling på Svalbard. Det er vår vurdering at andre aktører kan ivareta dette på en bedre måte. Det økte næringsmangfoldet i Longyearbyen gjør også at Store Norskes rolle for longyearbyensamfunnet ikke er av like stor betydning som tidligere. Med bakgrunn i dette legger vi opp til at Store Norskes virksomhet utover gruvedrift ikke utvides, og at virksomheten utover driften av Gruve 7 skal drives på forretningsmessig grunnlag og innenfor rammen av svalbardpolitiske hensyn. Vi har også varslet at vi må vurdere nærmere boligvirksomheten som Store Norske i dag driver. Det er naturlig, sett i lys av utviklingen. Vi vil også vurdere organiseringen av grunneiendomsforvaltningen som Store Norske i dag driver på oppdrag fra departementet. La meg likevel være veldig tydelig på at Store Norske også med regjeringens forslag fortsatt vil spille en viktig rolle i longyearbyensamfunnet og være en betydelig aktør, både gjennom driften av Gruve 7 og betydningen av dette for Longyearbyen og gjennom oppryddingsprosessen i Svea og Lunckefjell. Oppryddingsarbeidet vil være et omfattende prosjekt, som vil gi betydelig aktivitet de nærmeste årene. Det vil også bidra til å gi longyearbyensamfunnet ytterligere tid til omstilling. La meg i den forbindelse, og i denne sal, også få understreke at denne type oppryddingsprosjekter er komplekse og omfattende. Det er betydelig usikkerhet knyttet til kostnadene for oppryddingsarbeidet som skal gjøres. Det har vi også understreket i budsjettproposisjonen, og jeg viser i den forbindelse til mitt brev av 28. november og av dags dato til Stortinget om dette. Usikkerheten knyttet til oppryddingsarbeidet endrer likevel ikke på konklusjonen om at kullvirksomheten nå bør avvikles, og at opprydding bør iverksettes. Fra regjeringens side er vi opptatt av å utvikle longyearbyensamfunnet videre. Nye arbeidsplasser innenfor reiseliv og annen næringsvirksomhet og en fortsatt utvikling innenfor forskning og høyere utdanning er veldig viktig for å få dette til. Derfor arbeider jeg nå med bl.a. en egen nærings- og innovasjonsstrategi for Svalbard, som vil gjennomgå hvilket potensial som finnes for næringsutvikling på Svalbard på lengre sikt. Jeg legger etter nyttår opp til å reise til Svalbard for å få innspill fra lokalsamfunnet til dette arbeidet. Derfor arbeider også regjeringen med en egen forskningsstrategi for Svalbard. Derfor er vi også positive til at man ser nærmere på nye næringsmuligheter på Svalbard, f.eks. landing av fisk og skalldyr knyttet til lokal sjømat og reiseliv. Derfor har regjeringen også satt av 300 mill. kr til ny kai i Longyearbyen i Nasjonal transportplan, og vi ser også på andre omstillingstiltak. Et samfunn med differensiert næringsstruktur vil være mindre sårbart for endringer i markeder, enkeltnæringer og enkeltbedrifter. Det er derfor ønskelig at det utvikles et bredere og mer sammensatt næringsliv på Svalbard. Dette er noe av det regjeringen er opptatt av. Og allerede i 2015 ble det bevilget totalt 50 mill. kr til arbeidsplasser og omstilling i Longyearbyen. En betydelig del av midlene gikk til Innovasjon Norge, som har brukt midlene til mobilisering av næringslivet og til å støtte 27 innovative prosjekter på Svalbard. Innovasjon Norge melder om at midlene som kom i 2015, har skapt økt oppmerksomhet om mulighetene på Svalbard, også for bedrifter på fastlandet. De øvrige midlene ble benyttet til lokale tiltak for økt omstilling og arbeidsplasser. Myndighetenes rolle er først og fremst, innenfor rammen av svalbardpolitikken, å legge til rette for at nye arbeidsplasser kan skapes innenfor de næringene der Svalbard har naturgitte fortrinn. Reiseliv og forskning er viktige sektorer i Longyearbyen i dag. Innenfor disse sektorene synes det å være gode muligheter for utvikling av nye arbeidsplasser. Også innenfor tjenestenæringen, infrastruktur- og logistikktjenester, maritim sektor og varehandel er det potensial for nye arbeidsplasser og økt verdiskaping. La meg avslutte mitt innlegg med å si at å avvikle kullvirksomheten i Svea og Lunckefjell er en betydelig og ingen enkel beslutning å ta. Det er også en beslutning med store konsekvenser for lokalsamfunnet, for familier og for enkeltpersoner. Det faktum at Stortinget i dag har en egen initiativdebatt med utgangspunkt i regjeringens forslag, vitner også om det. Kulldriften har en tradisjonsrik historie på Svalbard. Den har bidratt til og vært selve bærebjelken i utviklingen av Svalbard og longyearbyensamfunnet, og den har vært viktig både i et industrielt og i et nasjonalt perspektiv. Denne historien skal vi alle være veldig stolt av. Det må imidlertid ikke være til hinder for at vi tar de riktige beslutningene når det gjelder hvordan næringslivet på Svalbard og i Longyearbyen skal utvikles framover.