Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-06:
Jeg er glad for at vi har en barneminister som er så tydelig på at barnas beste skal være det gjennomgående mantra – så også i dagens framlagte proposisjoner. Her har vi til behandling en sak som skal styrke barneperspektivet ved at barnas mening skal bli hørt, og at utsatte barn skal gis bedre beskyttelse i saker der foreldrene er uenige om foreldreansvar, bosted og samvær. Barneministeren uttalte til NTB: «Vi hører ikke godt nok på hva barna selv forteller. I dag beskytter vi barn for dårlig, og vi glemmer dem ofte helt i foreldretvister.» Og nå gjør vi altså noe med det. Vi leser i disse dager i avisene om frustrerte foreldre som føler at de ikke har fått den hjelpen de har ønsket i barnefordelingssaker. I disse sakene er det liten tvil om at det fort er barnet som blir den skadelidende. Heldigvis er det slik at de aller fleste saker ikke havner i en domstol, men når de gjør det, er det særdeles viktig å ha på plass et lovverk som styrker barnas rettssikkerhet og deltakelse. For SV er et vesentlig punkt at barna selv, også de under sju år, skal få uttale seg – ikke bare i spørsmål om bosted, men få si sin mening om alle relevante spørsmål i samværssakene. Det ikke å ha noen selvstendig mening er også en rett barnet skal ha. Informasjon til barnet både i forkant og etterkant av saken er en viktig rettighet. Det er dessverre ikke sånn at det alltid vil være barnas beste å ha samvær med begge sine foreldre, og dette må være avgjørende i samværssaker. Ved mistanke om vold eller overgrep skal bosteds- eller samværsforelder kunne få en rask avklaring fra domstolen. Et godt virkemiddel her er forslaget om å pålegge retten å ta en foreløpig avgjørelse om foreldreansvar, bosted eller samvær når det er risiko for at barnet utsettes for vold eller seksuelle overgrep og en av partene krever det. Jeg mener det definitivt må være sånn at barnas rett til beskyttelse mot fysisk eller psykisk fare og skade må veie tyngre enn voksnes rett til samvær. Det er en selvfølge at barnet skal ha krav på umiddelbar beskyttelse. At Fremskrittspartiet ikke mener at regelverket bør legges opp slik at en så langt som mulig opererer på den sikre siden på vegne av barnet, finner jeg mildt sagt bemerkelsesverdig. Et stadig tilbakevendende tema i komiteen er hvordan familieverntjenesten kan være en god nok tjeneste, og det har vi også hørt tidligere fra talerstolen her i dag. Det er bred enighet om at familieverntjenesten har et stort potensial til å forebygge og redusere konflikter til beste for barn og familier. I de siste dagene har vi sett oppslag som viser at det varierer stort hvilken nytte man mener å ha av tjenesten. Dette skal være et viktig tilbud som gir familier et godt lavterskeltilbud på spesialistnivå – de kan benyttes forebyggende, som preppekurs e.l., og dempende på konflikter når de først er oppstått. Men det synes som om det kan gjøres en innsats for å gjøre tilbudet bedre, og det gjentar jo også regjeringa stadig, at man må jobbe for å gjøre familieverntjenesten best mulig. Et av diskusjonstemaene er hvor mange obligatoriske timer med mekling man skal ha på familiekontorene ved samlivsbrudd. Uansett må det være vesentlig at det gis god nok informasjon og oppfordring om muligheten for at man kan ha inntil sju timer mekling i saker der det virker hensiktsmessig og til barnets beste. SV er fornøyd med at departementet de siste årene har økt sin prioritering av familieverntjenestens arbeid med høykonfliktfamilier. Uansett er det barnets beste som skal legges til grunn. Fremskrittspartiet fremmer nok en gang forslag om at begge foreldre ved samlivsbrudd skal ha likestilt omsorg og samvær. Selv om det i mange tilfeller vil være en utmerket løsning med delt omsorg, må utgangspunktet alltid være at det er barnas beste som skal legges til grunn. Det er ikke likegyldig om det er et spedbarn eller en tenåring man skal ha omsorgen for, det er ikke likegyldig hvilken reiseavstand man har til foreldrene. Det er ikke likegyldig hva barna selv ønsker. Når Fremskrittspartiet i dag argumenterer med at delt omsorg vil kunne være konfliktdempende ved samlivsbrudd, er det ikke primært barnets beste som står i sentrum. Til slutt vil jeg kort kommentere endringer i barneloven om farskap og morskap også, som er en oppfølging av Farskapsutvalgets NOU 2009: 5, Farskap og annen morskap. Med dagens utvikling av familiemønstre er det fornuftig å gjøre endringer i lovverket. Samtidig påpekes det at det ikke er alt som kan lovreguleres, og at foreldre har et stort selvstendig ansvar for å fortelle sine barn hvordan de er blitt til. Et viktig prinsipp som er lagt til grunn for lovforslaget, er stabilitet og forutsigbarhet for barnet, noe SV finner særdeles viktig, og som føyer seg inn i tenkninga om barnets beste.