Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-06-19:
Det er ingen tvil om at det er et stort potensial når det gjelder både opprustning og utvidelse av vannkraftverk. Mye av dette potensialet bør også tas ut. Etter Venstres mening går grensen ved de verneplanene som er vedtatt, og ved inngrep som representerer kollisjon med viktige natur- og miljøinteresser. Vi vet i bunn og grunn hva som trengs for å utløse dette potensialet. Det er gode rammevilkår. Vi ser derfor ikke behov for å lage denne helhetlige strategien som forslagsstillerne legger opp til. Jeg ønsker heller ikke å være med og berede grunnen for den omkamp som enkelte i Høyre og Fremskrittspartiet synes å ville ta når det gjelder verneplanene for vassdrag, hvor en ser for seg store utbygginger i vassdrag som det så langt har vært bred enighet om skulle vernes. Det går fram av brev fra departementet at en jobber med denne problemstillingen, og at NVE er i gang med å se på potensialet for opprusting og utvidelse. Jeg har også lyst til å understreke at mye av den interesseavveiningen som en må ha i forbindelse med utbygging og vern, er foretatt i forbindelse med utarbeidelsen av verneplanene. Noen av de vassdragene som det tas til orde for å ha store inngrep i, som Øvre Otta og Sauda, har vært behandlet i Stortinget for få år tilbake. Jeg mener at vi ikke er i en situasjon i dag som tilsier at tidligere vernevedtak settes til side. Snarere tvert imot, vi ser i dag store, nye muligheter for produksjon av fornybare energikilder, f.eks. knyttet til havmøller og andre tiltak, som det har vært stor interesse for den senere tid. Når det er sagt, er det helt åpenbart at det finnes et potensial som må tas ut på dette området, som er gjenstand for forslaget vi diskuterer i dag. Det er mye å hente både på opprustning og på utvidelse, og det er et stort potensial når det gjelder småkraftanlegg. Det er Venstres mening at småkraftutbyggingen må skje på bakgrunn av fylkesvise planer. Det som er hovedproblemet på dette området, er at Regjeringen - til tross for at den sier at den har store ambisjoner og en klart uttrykt vilje - har gjort det motsatte av å legge til rette for å ta ut dette potensialet. For det første ønsket en ikke å ha vannkraft med i et grønt sertifikat-marked, som en forhandlet med Sverige om. Så brøt dette opplegget sammen, slik at en stod uten stimulans for dem som ønsket å satse på fornybar energiproduksjon, som var tilstrekkelig til å utløse prosjekter. Vi har i statsbudsjettet for 2008 også opplevd at det ble lagt opp til skatteskjerpelser på dette området, hvor en altså sier at en har et ønske om å stimulere til mer utbygging. Jeg må si at jeg bet meg merke i den store begeistring saksordfører Aasland hadde, knyttet til forslaget om å reversere de skatteskjerpelsene som ble foretatt. Det skal sannlig ikke mye til for å begeistre de rød-grønne politikerne innenfor energipolitikken. Hvis en går ett skritt i feil retning, blir en altså veldig begeistret hvis en går nesten tilbake igjen til utgangspunktet. Det er ikke et slikt ambisjonsnivå vi må ha innenfor energipolitikken for å nå de målene som vi har satt oss. Det har også vært et faktum at NVEs behandlingstid i utbyggingssaker har vært et stort problem. I dag opplever folk som kommer og spør om behandlingstid for et relativt ukomplisert prosjekt, at NVE sier at de ikke kan få svar på hvor lang tid det vil ta, men det vil ta mange år. Slik kan vi ikke ha det på et område hvor en sier en vil satse, og hvor det er et stort potensial å ta ut. Jeg har også lyst til å peke på at vi i et litt lengre perspektiv kan se for oss en moderat prisøkning på elektrisitet etter hvert som vi blir tettere og tettere knyttet til det nordiske og det nordeuropeiske markedet. Det vil gjøre at mange prosjekter blir interessante. Da er det viktig at dette kombineres med en målbevisst satsing fra myndighetenes side og en vilje til å legge rammevilkårene til rette for at dette potensialet kan tas ut.