Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-06-12:
I dag vedtar vi prinsippene for samepolitikken de neste fire årene. Stortinget har en viktig oppgave når vi peker ut disse overordnede linjene, særlig fordi vi også gjør det på vegne av det samiske folk. For staten Norge er opprinnelig etablert på territoriet til to folk, samer og nordmenn, hvor begge folkene har den samme rett til og de samme krav på å kunne utvikle sin kultur og sitt språk. Samene er et urfolk som har et folkerettslig krav på et særlig kulturvern, noe som er ettertrykkelig slått fast gjennom ILO-konvensjon nr. 169 om urfolks rettigheter. Jeg er glad for at det er såpass bred politisk enighet om ansvaret vi har for å sikre samefolkets rettigheter. Men det er svært beklagelig at Fremskrittspartiet igjen stiller seg helt på sidelinjen. Ja, i innstillingen har de faktisk gått så langt som å forsøke å så tvil om hvorvidt samene faktisk er et urfolk. Fremskrittspartiet hevder at samene var blant de siste som befolket Nordkalotten. Dette er mildt sagt oppsiktsvekkende, sjøl fra Fremskrittspartiet, mener jeg. Igjen viser det partiet hvilket forhold de har til internasjonale avtaler. For Arbeiderpartiet – og jeg kan vel si for oss andre i komiteen – er det hevet over enhver tvil at samene er en urbefolkning, og ikke minst at vi har både et nasjonalt og et internasjonalt ansvar for å sørge for at deres rettigheter blir ivaretatt. Jeg vil gi honnør til Regjeringa for å ha satt fokus på «hverdagspolitikken» i denne meldingen. Etter en lang fornorskningsperiode på mer enn 100 år har vi bak oss et par tiår med samisk rettighetsutvikling og institusjonsbygging. Etableringen av Sametinget, som nå har virket i 20 år, har sjølsagt vært av stor betydning. Dette paradigmeskiftet har vært helt nødvendig, og arbeidet med rettighetsutvikling og institusjonsbygging må fortsette. Viktige saker som Samerettsutvalget sør for Finnmark, Kystfiskeutvalget og nordisk samekonvensjon må finne sin løsning. Det samme gjelder avklaring av Sametingets formelle stilling og budsjettprosedyrer. Samtidig er det fortsatt områder hvor trygghet for eget språk og egen kultur ikke er sjølsagt. Særlig synes samenes møte med offentlig sektor, både stat og kommune, å være utfordrende. Det er derfor helt nødvendig – som også er omtalt i meldingen – at Regjeringa følger opp med sterkere krav til statlige etater og virksomheter om iverksetting av samepolitikken innenfor de ulike sektorer. Dette er så langt gjort i forhold til Nav og Helse Nord. Det er også viktig at det stilles krav om rapportering av gjennomførte tiltak. I budsjettbehandlingen for 2009 bad flertallet om at det skulle gjennomføres tilsyn med situasjonen for samiske elever i kommunene. Jeg er glad for at det nå er iverksatt tilsyn med samiskopplæringen i skoleverket. Her er det flere signaler om at ikke alt er som det skal være, også når det gjelder samiske læremidler. I meldingen signaliseres mer aktiv bruk av fylkesmennene i forbindelse med samiske spørsmål i kommunene, som også saksordføreren var inne på. Jeg tror det er helt nødvendig at grep tas for å bruke fylkesmennenes veiledningsfunksjoner – og også tilsynsfunksjoner – i denne sammenhengen. Det er grunn til bekymring, særlig når det gjelder kommunene utenfor forvaltningsområdet for samiske språk. Jeg har også registrert at det er etablert et samarbeid mellom arbeids- og inkluderingsministeren, KS og Sametinget om samiske spørsmål i kommunesektoren. Jeg støtter et slikt samarbeid og ser fram til resultatene av det viktige arbeidet som skal gjøres. Det er jo kommunene som er i tettest kontakt med innbyggerne. Jeg er tilfreds med det brede fokuset Regjeringa har på samiske språk i meldingen, og jeg har registrert at Regjeringa nylig har lagt fram en handlingsplan for samiske språk. Vi har en situasjon hvor avgangen av samiske språkbærere trolig er større enn tilveksten. Det er viktig at Regjeringa nå vurderer ulike incitament for bl.a. å øke rekrutteringen til samisk lærer- og førskoleutdanning. Det kan f.eks. handle om stipendieordninger eller om å kanalisere ekstra midler til forkurs i de samiske språkene. I tillegg er det viktig å sikre kvaliteten på samiskopplæringen. Jeg er derfor glad for at Regjeringa nå vurderer mulighetene for et nasjonalt kompetansesenter for samisk i opplæringen, slik vi bl.a. har det for norsk og matematikk.