trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Vi ønsker å videreføre hovedlinjene i dagens alkoholpolitikk og å gi kommunene valgfrihet til f.eks. å kunne ha lengre åpningstider – det mener vi at den enkelte kommune selv kan avgjøre. De kjenner sin kommune, de kjenner hvordan ting fungerer, og det er prinsippet for meg også. Igjen: I stedet for å være formyndere som hele tiden kommer med pekefingeren, tenker jeg at folk skal få den informasjonen og ta sine valg – gode som dårlige – men det er viktig for meg å være i det forebyggende aspektet og informere godt om plusser og minuser. Men det skal aldri være tvil om at vi viderefører hovedlinjene i dagens alkoholpolitikk, og jeg forstår det også slik at Senterpartiet har vært enig i mye av det som ligger der i dag.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Det er sånn at hver enkelt kommune har et ansvar for å kartlegge sine behov, og det er stor forskjell mellom de behovene som er i større byer, som representanten Andersen her er opptatt av, og de som er ute på bygda, ute i distriktene. Selvfølgelig ser jeg utfordringen med at det sitter mange eldre i dårlige leiligheter uten heis – som sliter. Men igjen handler det om det tilbudet som kommunene skal gi innen omsorg, med hensyn til å kartlegge de ulike behovene og sy sammen en pakke som passer til den enkelte, også dette med den enkeltes mulighet for å kunne bo lengst mulig hjemme. Vi har snakket om dette med oppfølgingsteam, og også kartleggingsteam, som skal ut i kommunene nettopp for å se den enkeltes behov. Og da snakker jeg ikke bare om et varmt måltid, men også om boligsituasjonen for den enkelte.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Vi er opptatt av at ingen ufrivillig skal utsettes for passiv røyking. Det er også viktig å vise hensyn til hverandre i det offentlige rom. Jeg tror også på forebyggingsbiten, som ligger under mitt ansvarsområde når det gjelder folkehelse – nettopp å få barn og unge til å begynne med verken snus eller røyking eller annet. Jeg er helt enig med representanten Bollestad i at røyking fortsatt er den viktigste enkeltårsaken til sykdom og for tidlig død i Norge, og det er også en av hovedårsakene – det skal vi ikke glemme – til sosiale helseforskjeller. Så dette er et viktig område for meg. Så vil ikke jeg gå tilbake til forrige periode og si at det partiet jeg representerer, mente sånn og slik. Nå står vi i en ny situasjon. Vi har en ny regjering, vi har et nytt parti som er med, og vi vil da utforme politikk som er tilpasset både Jeløya-plattformen og den framtiden vi kommer til å møte.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Nå er det jo sånn at saker som kommer opp her, og skal til behandling her, vil vi bli involvert i via våre representanter i fraksjonen. Jeg er helt enig i det representanten fra SV her sier, at det å kikke på dette området, det å se hvem som sliter, er viktig. Men det kommer også en reform, som blir lagt fram i mai/juni, som heter «Leve hele livet». Der vil vi se på helheten i hvordan det fungerer i kommunene, for det skal ikke bare dreie seg om mat eller aktivitet, det skal også dreie seg om sammenhengende helsetjenester, som er litt av det representanten her er innom. Vi skal se på strukturer rundt dette med enerom og dobbeltrom. I noen av de kommunene som har testet ut statlig eldreomsorg, finnes det eksempler på at enkelte ikke ønsker å bo sammen selv om man er gift. Det er altså ting vi ikke alltid har tatt høyde for. Men jeg kan love at vi skal ta seriøst de forslagene SV kommer med(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Først og fremst vil jeg gratulere ministeren med ny jobb! Nå som vi har fått landets første eldreminister, vil jeg gjerne spørre henne om hun kan klargjøre hvilken portefølje hun har, og hva som er hennes konstitusjonelle ansvar overfor Stortinget.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Det kan nesten høres som om det er eldreministeren Stortinget skal forholde seg til når det gjelder helsepolitikken, og ikke helseministeren. Det blir spennende å se hvordan det utvikler seg videre. Jeg har enda et spørsmål til ministeren: I Politisk kvarter i forrige uke nevnte eldreministeren at statlig finansiering av eldreomsorgen skal hindre at innbyggere i fattige kommuner ikke får like gode tjenester som innbyggere i rikere kommuner. Da vil jeg spørre eldreministeren om hun mener at regjeringens kommuneopplegg er godt nok til at kommunene får løst sine oppgaver. Vi i Arbeiderpartiet har lagt 2 mrd. kr mer enn regjeringen på bordet til kommunene. Og så lurer jeg på: Hvis man nå låser midler til eldreomsorgen, hvilke områder vil eldreministeren da nedprioritere til fordel for eldreomsorgen? Er det folkehelsearbeidet, skolehelsetjenesten, avlastningstilbud for barn eller andre tjenester?
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Jeg gikk kanskje litt for bredt ut i mitt spørsmål, så nå skal jeg være veldig presis: Mener eldreministeren at kommunene med regjeringens kommuneopplegg har nok penger til å utføre sine oppgaver?
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Jeg vil starte med å gratulere den nye regjeringen og de nyutnevnte statsrådene. Som eldrepolitisk talsperson i Arbeiderpartiet er jeg naturlig nok særlig opptatt av helse- og eldrepolitikken. Noen av punktene i plattformen ønsker vi velkommen, ja vi kan sågar si velkommen etter. I Ski kommune, hvor jeg var ordfører fram til valget, har vi i over ti år hatt seniorkontakt som tilbyr hjemmebesøk, og vi støtter regjeringens mål om at flere kommuner skal tilby hjemmebesøk til eldre. Vi er også glad for at regjeringspartiene gjennom plattformen varsler støtte til kjærlighetsgarantien som Arbeiderpartiet gikk til valg på. Men det er også en del punkter som både forundrer meg og bekymrer meg. Noen ting henger rett og slett ikke på greip. På den ene siden vil regjeringen bidra til at kommunene i større grad legger til rette for fritt brukervalg innen både hjemmetjeneste og hjemmesykepleie. Regjeringen vil altså gå i gang med en todeling av eldreomsorgen. Det er i utakt med hva folk ønsker seg. På den andre siden vil regjeringen utvide forsøket med statlig finansiering av eldreomsorgen. Privatisering og statliggjøring – kommunene, som er våre fremste leverandører av velferdstjenester, blir nærmest umyndiggjort av denne regjeringen. Selv om vi i Arbeiderpartiet aller helst skulle inntatt regjeringskontorene selv, finner vi stor glede i at vi har hånda på rattet i både helse- og eldrepolitikken. I Arbeiderpartiet er det viktig at kommunene er sentrale premissleverandører for tjenestene de har ansvar for. Det er viktig at Stortinget og kommunesektoren spiller på lag. Derfor er vi glad for to viktige seire i helsekomiteen i går, i tråd med behovene kommunene og KS har tatt til orde for. Det ene er at vi avlyser regjeringens kutt til oppgradering av sykehjemsplasser, og det andre er at vi øker tilskuddet til dagaktivitetstilbud for mennesker med demens fra 30 til 50 pst. Det er morgendagens omsorg vi skal bygge. Derfor må vi ha fokus på hele omsorgstrappa, ikke bare det øverste trinnet. Det er også bakgrunnen for forslaget vi har fremmet sammen med Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og SV i dag. Vi må tenke nytt når vi skal legge til rette for at flest mulig kan bo hjemme lengst mulig. Botilbudene på de lavere trinnene i omsorgstrappa må bygges ut, i form av eksempelvis eldretun og tilpassede boliger med tilgang til fellesarealer og kommunale tjenester, uten at det nødvendigvis er heldøgns omsorg. Byggingen kan gjerne skje i tilknytning til større byggeprosjekter. Målrettet bruk av statlige tilskuddsordninger kan bidra til en raskere utbygging av slike boliger. Vi er glad for at vi får flertall i den saken også, og ønsker mindretallsregjeringen lykke til videre på reisen.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-01-31:
Gratulerer til statsråden med ny jobb! Eg håpar på eit godt samarbeid. Statsråden er jo òg folkehelseminister og har ansvaret for alkoholpolitikken, og i regjeringsplattforma står det eit punkt om at regjeringa vil etablera fleire behandlingsplassar og betre ettervern for alkoholmisbrukarar. Det er eit veldig godt punkt, det er eit stort behov. Så står det òg at regjeringa vil sørgja for eit godt samarbeid med ideelle aktørar, og det står òg eit punkt om at ein skal styrkja helsetilbodet for dei eldre. Så er det jo eit paradoks at samtidig som dette vert skrive i plattforma, har Blå Kors sitt behandlingstilbod for alkohol- og medikamentavhengige på Borgestadklinikken i Drammen, Bragernes, fått avskjed frå Helse Sør-Aust – 50 tilsette – og må leggja ned 25 døgnplassar. Spørsmålet er om den nye folkehelseministeren vil gå inn og sikra at dette tilbodet kan verte halde oppe.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-01-31:
Dette vert jo ikkje enkelt, når statsråden forstår det slik at ho har ansvar for alkoholpolitikken, mens behandlinga av alkoholavhengige er ein annan statsråd sitt ansvar. Så eg får retta det spørsmålet til ein annan statsråd når han står her ein annan gong. Men til alkoholpolitikken: Det står eit punkt i regjeringsplattforma som eg håpar at denne statsråden har ansvaret for og kan seia noko om, og det er at ein skal føra vidare hovudlinjene i dagens alkoholpolitikk og ha eit større handlingsrom i spørsmålet om skjenketider og utsalsstader. Mitt spørsmål er da: Meiner statsråden for folkehelse at dette punktet betyr at ein vil ha ei innstramming i denne politikken, eller betyr det at ein ser for seg at det kan verta ei liberalisering? Kva er viljen til statsråden?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-01-31:
Regjeringa vil sikra eit berekraftig velferdssamfunn, men dei er ikkje ærlege om kva slags samfunn dette skal vera. Den politiske plattforma avslører dette: Berekrafta skal liksom sikrast ved å laga ein privat marknad av offentlege tenester. Det er den same mørkeblå politikken som har vore driven i fire år. Venstre har ikkje endra på dette, og det var ikkje uventa. Vi har fått ei ny blå-blå regjering som ikkje ser forskjell på det å produsera velferdstenester og det å produsera andre varer og tenester, som ikkje ser forskjell på produksjon av helsetenester og produksjon av skruar og spikrar, som vil ha konkurranse som eit berande element for å få betre tenester og effektiv offentleg tenesteproduksjon, som slår fast at private tilbydarar skal konkurrera om å levera offentleg finansierte tenester på same vilkår. Vi har i fire år sett effekten av denne politikken. Vi har sterkt pressa offentlege sjukehus, der sengekapasiteten vert bygd ned. Vi har ein ideell sektor som taper konkurransen mot kommersielle tilbydarar, der kjøp og sal av barnevernstenester vert overordna det som er best for barnet, der trua på konkurranse og konkurranseutsetjing til og med er overordna behovet for nasjonal kontroll av grunnleggjande IKT-infrastruktur og trygg lagring av sensitive pasientdata, der såkalla effektiv konkurranse om pasienttransport gjer at pasientar no kvir seg meir for transporten heim enn for sjølve behandlinga. Vi har igjen fått ei regjering som set prisar på alt, men som ikkje ser verdien av noko. I plattforma står det at sjukehuskøane skal reduserast ved å utvida privatiseringsreforma fritt behandlingsval og ved auka bruk av private og utanlandske tenestetilbydarar. Offentlege sjukehus er ikkje nemnde med eitt einaste ord. Offentleg finansierte helsetenester er omgrepet som vert brukt, offentleg finansierte helsetenester som skal utførast av private. I regjeringsplattforma står det at regjeringa vil vidareutvikla innsatsstyrt finansiering, og at dei i samband med det vurderer å auka denne finansieringa. I dag er den innsatsstyrte finansieringa på heile 50 pst. Det beste med denne regjeringa er at ho ikkje har fleirtal. Det første nederlaget er allereie eit faktum. Opposisjonen har samla seg om ei anna politisk retning for sjukehuspolitikken. Helsekomiteen innstilte i går på å påleggja regjeringa å redusera innsatsstyrt finansiering frå og med statsbudsjettet for 2019, ikkje auka ho, slik det står i regjeringsplattforma. Det var eit prinsipielt viktig vedtak for å redusera marknadsrettinga i helsevesenet vårt. Eg trur at helsepolitikken i Noreg dei neste fire åra vert styrt frå Stortinget, og Senterpartiet er klare for å driva helsepolitikken i rett retning.
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-31:
Det viktigste er at tjenestetilbudene blir tilpasset den enkeltes individuelle behov, det påpekte også statsråden. Så jeg håper at eldreministeren faktisk sørger for å prioritere å løse de store utfordringene som vi har i eldreomsorgen. I SV er vi klare til – og det har vi signalisert før – å sikre flertall for viktige saker for landets eldre. Derfor er mitt spørsmål i dag så enkelt som dette: Vil Fremskrittspartiet og regjeringen støtte SVs forslag om en kartlegging av menneskerettighetene i eldreomsorgen? Vil Fremskrittspartiet og regjeringen støtte SVs forslag om en bemanningsnorm, så eldre blir tatt skikkelig vare på? Og vil Fremskrittspartiet og regjeringen støtte SVs forslag om å sikre enerom til alle eldre på sykehjem i stedet for en mislykket rabattordning?
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-31:
Denne regjeringen har fått på plass en eldre- og folkehelseminister. Det som ikke ligger i tittelen, og som kan overraske, er at hun også har ansvar for barn, unge og mennesker i alle aldre som er avhengige av kommunale tjenester. Regjeringens plattform påpeker en god og verdig omsorg tilpasset individuelle behov. Demensplan 2020 er regjeringens viktigste plan innen demensomsorgen. Det merkelige er at denne demensplanen faktisk gjelder mennesker med funksjonsnedsettelser i alle aldre, uansett demens eller ikke. I 2009 laget Helsetilsynet en veileder for utforming av barneboliger og avlastningsboliger for barn. Men når kommunene bygger barneboliger, skjer det etter føringene fra Demensplan 2020, finansiert gjennom Husbankens investeringstilskudd til omsorgsboliger og sykehjem, ikke etter føringene for utforming av barneboliger og avlastningsboliger for barn. Føringene fra Demensplan 2020 bygger på dementes svekkede orienteringsevne. Føringene for barneboliger bygger på det å sikre en hjemlig og trygg oppvekst i et barnevennlig miljø. Mange av de funksjonshemmedes organisasjoner er skuffet over at det føres en omsorgspolitikk som i for stor grad er preget av eldreomsorg. Det er stor forskjell på behovene til barn, unge, voksne og eldre, selv om mennesker i alle aldre kan ha behov for bistand. Det er neppe bare SV som vet at lek er viktigere for barn enn for eldre. Norsk Forbund for Utviklingshemmede hevder at det er diskriminerende og uverdig alltid å bli plassert sammen med eldre og demente, og det er lett å ha forståelse for slike betraktninger. Det blir ikke bedre når eldrefokuset forsterkes med en eldreminister som til og med skal ha ansvaret for omsorgstjenester for barn. Om få dager skal Stortinget ta stilling til et forslag fra Kristelig Folkeparti og SV om å forhindre at barn skal måtte bo på sykehjem. Forhåpentligvis får forslaget flertall. Men det er et dårlig tegn at barn og unge med bistandsbehov skal underlegges føringene for eldreomsorg. SV mener at det eneste riktige er å basere omsorgstjenestene til barn på barnekonvensjonen og konvensjonen om funksjonshemmedes rettigheter. Kan vi være trygge på at eldreministeren, tross tittelen, vil være en minister som har omsorg for alle, uansett alder?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-01-31:
La meg først uttrykke et ønske om et godt samarbeid. Jeg ser frem til samarbeid med alle partiene i Stortinget, både om viktige løft innenfor kunnskap og – ikke minst – integrering, som er viktig for bærekraften i samfunnet vårt. Vi inngikk en avtale med Kristelig Folkeparti i fjor høst. Den har vi tenkt å gjennomføre. Den har to sider. Det ene er at vi skal gjennomføre en lærernorm i skolen, og Kristelig Folkeparti sikrer støtte for kompetansekravene til lærerne. Vi ser nå på hvordan dette kan gjennomføres på en god måte. Det har gått ut et orienteringsbrev til kommunene i dag, og vi har også snart forskriftene som skal ut på høring, klare, slik at vi kan gjennomføre normen i tråd med enigheten med Kristelig Folkeparti – og på en god måte. Vår ambisjon er selvsagt at den skal fullfinansieres. Så vet vi at det er ikke alltid alle kommunene er fornøyd, men utgangspunktet er fullfinansiering.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-01-31:
Det er ingen motsetning mellom en skole som prioriterer læring, og en skole som sikrer et godt læringsmiljø. Jeg er helt enig med representanten i at et trygt og godt læringsmiljø er vesentlig for at alle barn skal lære godt. Nettopp det at vi er bekymret for det som kalles stresskultur, gjorde at Kunnskapsdepartementet i fjor høst bestilte en rapport for å få kunnskapsgrunnlaget og se hva det er som er årsaken til stresskultur, og hva man kan gjøre med det. Én ting som er vesentlig, er engasjerte, gode lærere som sørger for at det ikke hoper seg opp med prøver og krav på slutten av året, men at man legger til rette for en god styring i klasserommet. I tillegg har vi nå fått på plass en ny overordnet plan for skolen, som også vektlegger folkehelse og livsmestring som grunnleggende for alle læreplanene, som nå skal revideres.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-01-31:
Jeg er glad for engasjementet når det gjelder fagskolene. Jeg har i dag fått presentert en rapport som ser på behovet for arbeidskraft innenfor ulike bransjer i årene som kommer. Det er ingen tvil om at vi trenger flere med god fagopplæring. Vi trenger flere som velger de yrkesfaglige studieretningene. Derfor gjennomfører regjeringen et yrkesfagløft, og vi styrker fagskolene. Fagskolene er en viktig del av opplæringssystemet i Norge, og vi jobber nå med å følge opp de vedtakene som er gjort i Stortinget. Min klare ambisjon er å styrke fagskolenes posisjon i utdanningssystemet, og ikke minst som arbeidslivets viktige partner. Det er også en viktig del av den kompetansereformen som vi nå jobber med.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-01-31:
Jeg anbefaler å lese kildene litt grundigere. Ja, jeg mener at det er dårlig folkeskikk når voksne mobber barn, og jeg mener at det er helt uakseptabelt at voksne i skolen mobber barn. Det er det ingen diskusjon rundt. Det jeg sa i den artikkelen, var at de tallene verken skyldes gammel eller ny lærerutdanning. Det er ingen motsetning mellom å prioritere kompetanse, fordypning og dyktige lærere og å legge til rette for et godt læringsmiljø. Det er heller ikke slik at pedagogikken er svekket i den nye lærerutdanningen. Vi har nå innført en femårig mastergrad i lærerutdanningen, som gjør at de nye lærerkandidatene får en mer praksisnær opplæring. Jeg ser frem til at vi sammen skal vinne kampen mot mobbing. Det er helt uakseptabelt at voksne mobber barn – og ja, det er dårlig folkeskikk.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-01-31:
Jeg klargjorde i en tidligere replikk at vi har en avtale med Kristelig Folkeparti, og den kommer vi selvsagt til å følge opp. Det er viktig at den avtalen vi har inngått med Kristelig Folkeparti, har et punkt nr. 2, nemlig at vi skal gjennomføre kompetansekravene for lærerne. Det er viktig at vi har høye ambisjoner for skolen. Jeg er forundret over at flere partier her i salen senker ambisjonene for norsk skole. Vi må sørge for at de lærerne som skal ha ansvaret for våre barn og for norsk, engelsk og matematikk, har fordypning i de fagene de underviser i. Som en del av dette vil vi også gjennomføre tidlig innsats i skolen, som også innebærer at det blir flere lærere. Et ledd i det er at vi gjennomfører den reformen som vi har en avtale med Kristelig Folkeparti om, og vi skal gjennomføre den på en god måte, slik at dette kommer elevene til gode.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-01-31:
Svaret på det spørsmålet er ja. La meg også si at jeg ser frem til et godt samarbeid med representanten Grøvan og Kristelig Folkeparti. Det er tre partier som sitter i regjering, og man kan ha litt ulik vektlegging av ulike saker. Jeg må også ta det forbeholdet at jeg ikke har rukket å lese avisen Dagen i dag. Men formålsparagrafen har bred forankring også i Stortinget, og jeg mener at den står støtt, og at den bør videreføres.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-01-31:
Vi kan glede oss over at det nå er flere elever som har fått læreplass. Vi kan også glede oss over at det er flere som gjennomfører, og færre som dropper ut. Men vi har ikke tenkt å lene oss tilbake, for det er helt avgjørende at vi lykkes med å øke antallet som går på yrkesfag, og vi skal øke statusen for yrkesfagene. Vi trenger flere med fagopplæring i årene som kommer, og Holden-utvalget viser også det. NHOs kompetansebarometer viser også at her ligger det muligheter for elevene. Vi kommer snart med en ny tilbudsstruktur for yrkesfagene. Det vil øke interessen. Vi vil sørge for god etter- og videreutdanning. Vi vil sørge for at det også er fleksible løsninger som gjør at elevene kan kombinere arbeid og teori på en bedre måte. Velger man f.eks. tømrerfag, skal man stifte bekjentskap med tømrerfaget tidligere i opplæringsløpet. Det tror vi vil bidra til at vi får økt gjennomføring innenfor de fagene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-01-31:
Jeg takker for engasjementet for lærernormen. Jeg har svart på det i to replikker. Vi skal gjennomføre den avtalen vi har med Kristelig Folkeparti. Men som jeg understreket, har denne avtalen også et punkt nr. 2, nemlig at vi skal gjennomføre de kompetansekravene som Arbeiderpartiet også var for før. Det forundrer meg at Arbeiderpartiet, som i forrige periode forsøkte å kopiere Høyres skolepolitikk, nå forsøker å kopiere SVs skolepolitikk. Jeg er forundret over at Arbeiderpartiet senker ambisjonene for norsk skole ved at man nå har gått bort fra de kravene til fordypning og kompetanse som vi nå gjennomfører. Vi må ha høye ambisjoner for norsk skole. Det betyr at vi må sørge for at vi har flere lærere med fordypning, og så skal vi gjennomføre lærernormen, som vi har en avtale med Kristelig Folkeparti om.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-01-31:
Aller først – gratulerer med utnevnelsen til statsråden, og lykke til med viktig arbeid! Skolens innhold ikke bare påvirker elevenes kunnskap, men er også en sentral faktor for elevenes helse og livskvalitet. Som statsråden er kjent med, er Senterpartiet svært bekymret for hvordan graden av prestasjonspress og økende testkultur virker negativt inn på elevenes helse. Dette gjelder også metodene for såkalt celleevaluering, der det gjennom år – med veiledning fra direktoratet – er innarbeidet praksis ved mange skoler å be elever helt ned i 1. trinn evaluere seg selv med smilefjes eller sure fjes i et skjema. Helsearbeidere rapporterer nå om psykiske og somatiske lidelser i sammenheng med stress helt ned i småskole og barnehage. Hva mener statsråden om denne utviklingen? Er norsk skole på vei i rett retning? Og hva kan vi vente oss av flere tiltak som fremmer press og rangering, slik regjeringsplattformen legger opp til med fokus på lærings- og skoleresultater?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-01-31:
Læringsmiljø og lærere er vi enig i er viktig, men jeg vil adressere et annet tema, nemlig læringsmiljø og motivasjon for yrkesfag. Et punkt som Senterpartiet og Venstre sto sammen om våren 2017, var behovet for å anerkjenne fagskoleutdanning som en viktig utdanning, likeverdig med bl.a. høyere utdanning. I innstillingen til fagskolemeldingen uttalte komiteen bl.a. at de mente det var viktig å styrke fagskolene som høyere yrkesfaglig utdanning og ivareta og videreutvikle fagskolenes egenart. Det er derfor vanskelig å forstå hvorfor statsråden for høyere utdanning ikke har fagskolene som del av sin portefølje. Mener kunnskaps- og integreringsministeren det er behov for å se fagskoletilbudet og universitets- og høyskolesektoren i sammenheng, eller mener regjeringen at fagskoler, universitet og høyskoler ikke er likeverdige tilbydere i utdanningssystemet?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-01-31:
Vi har i dag en blå-blå onsdag med debatt om en ny regjeringsplattform. For alle som kjenner betydningen av blåmandag, er det klart at dette ikke er en god dag. André Bjerke har uttalt at det er ikke lett å uttrykke seg klart, det er lett å uttrykke seg uklart. Det synes jeg er et påfallende egnet sitat for å beskrive Jeløya-plattformen. Statsministeren trekker fram kunnskapsskolen, satsing på kunnskap og kompetanse og ny kompetansepolitikk i sin redegjørelse. Det skuffer meg at det viktigste vi kan gjøre i samfunnet – danne og utdanne morgendagens barn og unge – ikke er et mål i seg selv, men kun et virkemiddel i et produksjons- og konkurransesamfunn. Tenk deg følgende framtidsscenario: Atter en dag våkner du av alarmen som ringer. Morgenen er blå. Du karrer deg på skolen. Og atter en dag møter du en utmattet lærer som rekker deg en ny prøve. Du rekker så vidt å få tilbake prøven fra forrige uke før det er i gang med ny prøve. Læreren har ikke kapasitet til å diskutere resultatene dine fra sist. Ei heller har læreren lenger engasjerte kolleger med tid til å drøfte faglige og pedagogiske utfordringer. Det skranter generelt. Hvorfor det? Skolen har skåret dårlig på skolekvalitet år etter år. Trang kommuneøkonomi og tøff kommunereform ga ikke økte midler til denne skolen. Ei heller fikk rektoren flere ressurser til å følge opp elevene. Godt kvalifiserte lærere flyktet, eller så har de sluttet etter at de ble avskiltet og funnet for lette. Elevene som ble igjen, var det ikke plass til andre steder. Du ser på prøven og spør deg selv: Hva er poenget med det hele? Men: Våkne! Frykt ikke, vi er ikke der nå! Denne forferdelige skolehverdagen er ikke en realitet for dagens elever – ennå. Men det kan gå slik, skal vi tro regjeringsplattformen. Der regjeringen vil teste flere, måle hyppigere og rangere skolene etter læringsresultater og skolekvalitet – der vil Senterpartiet gi lærerne frihet til å tilpasse skolehverdagen med rom for metodefrihet og vurdering for læring. Vi vil ha en skole der det ikke er syklusen med standardiserte nasjonale prøver som avgjør når det er rom for prøvene der det skal vurderes hva elevene har lært. Der regjeringen forsøker å øke friheten i skolene ved å tvinge fylkene til å innføre fritt skolevalg – der vil Senterpartiet heller sikre fylkeskommunene økonomiske muskler til å ha et variert skoletilbud, over hele fylket, over hele landet. Det er en grunn til at vi ikke har fritt skolevalg. Det blir a- og b-skoler. Elevene er ikke et middel i produksjonen til velferdssamfunnet. Elevene er hele og unike mennesker som alle fortjener en plass i skolen.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-01-31:
Dette er en interessant debatt å følge. Virkelighetsbeskrivelsen til statsministeren, hennes partifeller og de øvrige regjeringspartienes medlemmer kjenner jeg meg ikke igjen i. De pratet både om hele landet og om at alt går så meget bra. Vel, vi fikk en tydelig påminnelse om at statistikk og fakta handler om hva en måler, og om hvordan en leser det, bl.a. da SSB-saken sto på sist høst. Måler vi lokaldemokrati og desentralisering av makt med Fremskrittspartiet i førersetet, som liksom vil flytte makt fra embetsverket og sentralmakten, skårer regjeringen nemlig dårlig. Det går ikke så godt i landet vårt på dette området som det kunne gjort, om Senterpartiet var med og styrte landet. Venstre, som virker å være allergisk mot omkamper, må sitte med høysnue nå, når kommunereformen skal bli videreført. Blir eventuelle framtidige sammenslåinger noe mer frivillig dersom regjeringen har fjernet alt økonomisk handlingsrom? – Nei. Gir fylkessammenslåinger mening, selv med flere oppgaver, når arealet ikke ligner grisen – et areal ikke engang en viking hadde lagt under seg? – Nei. Regjeringen bruker næringslivet som alibi for flere drastiske grep. Men er det noe vi vet, er det at forutsigbarhet er et viktig konkurransefortrinn for bedrifter. Avgifter som blir innført over natten, senkede tollgrenser og eventuelt økte strømpriser ved avgivelse av suverenitet og kontroll over vårt energimarked til EU gir ikke norske bedrifter et fortrinn. Et fortrinn vi har i dag, og en forutsetning for digitaliseringen flere ser for seg framover, er strøm – billig strøm. Dette fortrinnet ønsker nå regjeringen å utfordre. Vi har også vært vitne til konflikter i regjeringen mellom ministre i ulike departementer og nå også mellom ministre i samme departement. Ved kritikk av regjeringen får vi ofte spørsmålet tilbake: Men hva ville dere gjort hvis dere var i regjering? Jeg kan trygt si: Hadde Gahr Støre vært statsminister, hadde det vært orden i rekkene. Heldigvis var det et distriktsopprør i høstens valgkamp. Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre har et svekket parlamentarisk grunnlag i Stortinget, og Senterpartiet er sterkere enn på lenge. Senterpartiet vil gi flere midler til kommuner og fylker, frie midler til lokalpoliti og til ambulanse og lokalsykehus. Vi vil ha et sterkt heimevern. Vi vil ha matproduksjon i hele landet og lokalt selvstyre. Vi vil ikke innføre avgiftsøkning over natten eller ha tidenes fest i oljepengebruk. Vi vil sikre forutsigbare kår for og regionale utviklingsmidler til arbeidsplasser og verdiskaping nær folk. En framtidsrettet politikk nær folk og for hele landet, med verdiskaping og arbeidsplasser der ressursene og folk er – det vil vi bidra til.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-31:
I den årlige elevundersøkelsen opplyser 8 700 elever at de regelmessig blir mobbet av en voksen på skolen. Professor Peder Haug ved Høgskulen i Volda sier at lærerutdanningen ikke har tatt tilstrekkelig høyde for at de menneskelige forholdene i skolen har blitt endret, og at behovet for en mer omfattende pedagogisk kompetanse har økt. Den nye kunnskapsministeren svarer i dagens VG at mobbing av elever ikke har noe med lærerutdanningen å gjøre. Kunnskapsministeren hever i stedet pekefingeren og hevder at dette utelukkende skyldes dårlig folkeskikk. Er det ved å heve pekefingeren og si – som vi i Nord-Norge ville sagt – «no må dokk oppfør dokk», regjeringen har tenkt å vinne kampen mot mobbing, eller er det ved systematisk arbeid og kanskje ved å la pedagogikken få en mer sentral rolle i lærerutdanningen man kan vinne kampen mot mobbing?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-31:
Jeg er glad for at jeg og den nye kunnskapsministeren er enige om at innsatsen mot mobbing krever et mangfold av tiltak. Å øke antallet lærere gjennom en nasjonal norm for lærere er et sånt viktig tiltak. Det kan bedre barnas sosiale tilhørighet og deres trygghet. Å ha mer tid til å se hver enkelt elev kan føre til at alle elevene lærer, lykkes og trives i den norske skolen. Men dette har jo ikke Høyre vært spesielt positive til. Kan den nye kunnskapsministeren betrygge flertallet i denne salen om at de vil innføre denne normen slik den er ment?
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Gratulerer til statsråden med ny post: fra Kommunaldepartementet til Kunnskaps- og integreringsdepartementet. Jeg satt i kommunal- og forvaltningskomiteen i høst og er blitt flyttet over til forsknings- og utdanningskomiteen – ikke for å holde statsråden i ørene, men mer for å følge politikken og ikke minst for å styrke yrkesfagene framover. I dag mottok statsråden første rapport fra Holden-utvalget, som skal se på framtidens kompetansebehov. Rapporten viser at 20 pst. av bedriftene i bygg- og anleggsbransjen sier at de har betydelige rekrutteringsproblemer til sine fag. Da burde det bekymre regjeringen at det bare innenfor fagene Bygg- og anleggsteknikk og Teknikk og industriell produksjon har blitt 2 500 færre elever siden 2013. Likevel forplikter regjeringen seg ikke til store, nye grep i regjeringserklæringen. Da er mitt spørsmål: Hva tenker statsråden å gjøre for å rette opp i dette, når vi vet at det er 5 000 elever som venter i kø for å få læreplass, som de trenger for å fullføre utdanningen sin? Hvilke nye grep ser statsråden og den nye regjeringen for seg kan løse de store problemene som ungdommer kommer opp i?
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
Jeg bare rydder litt i glassene her, jeg har veltet dem før, ser du, bare for sikkerhets skyld(munterhet i salen) (munterhet i salen) Vi hadde ikke en detaljert diskusjon om når Norge kommer til å nå det …
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
… men vi har snudd utviklingen når det gjelder ubalansen mellom hva vi har av struktur, og det vi har budsjettert. Vi øker budsjettene betydelig hvert eneste år fremover. Akkurat nå er banen for BNP-utviklingen høyere enn hva vi har forutsatt tidligere. Den ligger over gjennomsnittlig vekst på BNP, og det betyr at andelen vil være noe mindre. Men det vil være avhengig av hvor mye penger vi bruker på internasjonale operasjoner, hva vi bruker på andre tiltak, og hvordan de tiltakene som ble vedtatt i forbindelse med behandlingen av landmaktsproposisjonen, gjennomføres.
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
Jeg er helt sikker på at når vi gjennomfører det som ligger i Læringsløftet og i Lærerløftet fullstendig, når vi har fått gjennomført de store løftene vi nå har for etter- og videreutdanning, kommer langt flere elever til å møte kompetente lærere i klasserommet. Det er en utfordring i en periode hvor vi har så mange på etter- og videreutdanning, fordi vi tar igjen mangler fra tidligere perioder. Vi løfter nå mange gjennom etter- og videreutdanning ved et gigantløft på dette som aldri før har vært gjort. Så er det faktisk en del vikarer som underviser, som kanskje har faglig fordypning, men som ikke er ferdig med sin pedagogiske fordypning. Når vi har stilt kvalifikasjonskrav, har vi stilt dem med en horisont på ni år fra da vi innførte dem. Det betyr at alle arbeidsgivere – kommuner og skoleeiere – må lage en plan for hvordan de skal sørge for at alle elever møter kompetente lærere i sine klasserom. Da er det faktisk den skoleeiers, den kommunepolitikers, ansvar å vite hvor mange flere som må etter- og videreutdannes. Må flere gis kompetanse i pedagogikk fordi de er fagutdannet, men ikke har pedagogisk utdanning, eller må de gis fordypning i de fagene de mangler?
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
Når det gjelder det å ikke på kort sikt nå mål som en faktisk har ni års horisont på å nå, synes jeg det er et dårlig svar å senke kravene, senke ambisjonene og svare norske elever at det er ok at din lærer ikke har fordypning i matematikk, til tross for at matematikk er grunnlaget og basisen for digitalisering, for å sørge for at de lærer den realfagskompetansen som de for øvrig kommer til å trenge i arbeidslivet i fremtiden, fordi din lærer er i en alder da man på det tidspunktet hadde en lærerutdanning hvor man ikke hadde krav om fordypning i matematikk. Det synes ikke jeg er noe lurt svar til norske elever. Derfor mener jeg at vi fortsatt skal holde på kompetansekravene. Derfor er det krevende i en oppbyggingsperiode å gjøre det. Men jeg synes altså at å senke kravene fordi vi på kort sikt ikke møter dem, er feil politikk, det blir feil for fremtiden, og man når ikke de andre målene man setter seg som nasjon. Jeg mener at en av de største utfordringene vi har i eldreomsorgen, er at vi er nødt til å holde et stort trykk på bygging av flere sykehjemsplasser i Norge. Vi kommer til å trenge flere med flere eldre.
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
For det første er det sånn at i Sundvolden-erklæringen var vi enige om at vi skulle gjennomføre en sånn utredning. De tallene som representanten Støre nå refererer til, er det regjeringen som har bestilt fra Folkehelseinstituttet for å ha et beslutningsgrunnlag for å kunne se på problemstillingen knyttet til overhyppigheten av medisinske årsaker. Jeg mener at av medisinske årsaker bør vi se på spørsmål knyttet til dette. Så må vi se hvor stort det er, og hvilke konsekvenser det har i forhold til andre mennesker som også kan risikere å ha høyere hyppighet for å få barn med funksjonshemninger. Lager vi da nye lister og runder rundt det, som det er etiske spørsmål om? Så ble dette fra Arbeiderpartiet løftet som en del av kampen mot sosial kontroll tidligere i debatten. Da vil jeg si at hvis vi tror at familier arrangerer ekteskap mellom fettere og kusiner fordi de ønsker å få flere til landet, og at det å lage en regel i Norge om fettere og kusiner betyr at det plutselig blir slutt på sosial kontroll, tror jeg at det blir mange tremenninger som kommer etterpå.
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
Vi har ikke lagt bort målet vi satte oss i Cardiff. Det var at vi skulle snu utviklingen med fallende budsjetter til økende budsjetter, og at vi skulle arbeide mot målet på 2 pst. i 2024. Så har vi laget en langtidsplan som, da vi laget langtidsplanen, ville bety en økning, men at vi ikke nådde det i 2024 med de tiltakene som var innenfor der. Det er også redegjort for i sitatet fra brevet fra tidligere forsvarsminister Ine M. Eriksen Søreide, som da ga beskjed om at det ville bli en økning. Nå er vi over trendveksten for BNP. Det betyr at nye beregninger viser en noe lavere andel. Da er det jo et spørsmål om hvilke vedtak vi fatter hvert eneste år fremover. Vi har i bunnen at det aller viktigste vi gjør, er å nå de målene som dreier seg om å få til investeringsplanen, få til den langtidsplanen som er vedtatt her på Stortinget. Så har vi hele landmaktutredningen og behandlingen i Stortinget, som vil kreve noen nye gjennomganger og vedtak. I tillegg har vi spørsmålet om hvor stort internasjonalt engasjement har vi med …(presidenten klubber)(presidenten avbryter) (presidenten klubber) (presidenten avbryter)
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
Vi legger frem våre statsbudsjetter hvert eneste år, og det er først når vi har lagt frem statsbudsjettet, man kan måle hvor langt opp mot andelen vi går. Men langtidsplanen skal gjennomføres, med de store investeringene og omleggingene, og ikke minst med den store satsingen vi har. Vi øker forsvarsbudsjettene betydelig. Det har vi gjort under hele den forrige regjeringsperioden, og vi gjør det i denne perioden. Det kommer til å være et stort satsingsområde i hvert eneste budsjett. Så er det sånn, og det visste også Stortinget da vi behandlet langtidsplanen, at en i utgangspunktet ikke ville nå 2 pst. i 2024. Men det er altså andre deler av statsbudsjettet med hensyn til forsvarsdelen som ikke gjelder langtidsplanen, f.eks. hvor stort volum vi har på utenlandsoperasjoner, og hvor stor deltakelse vi har knyttet til det. Vi vil sikkert komme til å ha deler av dette som kommer i tillegg, og så skal vi gjennomføre de vurderingene som nå kommer på landmakt, som – noen av dem – ser ut til å koste noe mer enn det som var rammen for langtidsplanen. Men vi gjennomfører nå det som er Stortingets vedtak, som er den største økningen i forsvarsbudsjettet som har vært på lange, lange tider. Det er en ny hverdag for Forsvaret under denne regjeringen.
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
Regjeringen har dyp respekt for Stortinget. Regjeringen uttrykker ikke målsettinger om hvordan Grunnloven skal være. Det er Stortinget som forvalter Grunnloven. Regjeringen legger ikke frem forslag om Grunnloven til Stortinget. Det er stortingsrepresentanter som legger frem forslag om det. At Venstre har det synspunktet at de ikke vil ha § 2 i Grunnloven, er Høyre uenig i, men det er faktisk en stortingssak og ikke en regjeringssak. Det burde være ganske enkelt, når det gjelder tredelingen av makten, å forstå hvem som har grunnlovsansvaret. Det ville vært høyst unaturlig at en regjering hadde uttalt seg i regjeringsgrunnlaget sitt om hva man ville gjøre eller ikke gjøre med § 2 i Grunnloven. Når det gjelder spørsmålet knyttet til formålsparagrafen, som representanten ikke stilte, men som i og for seg er stilt tidligere, har jeg lyst til å si at jeg var helt instrumentell for at vi fikk en bred enighet, og at vi fikk den formålsparagrafen vi i dag har for grunnskolen og for barnehagene. Den synes jeg fungerer utmerket. Den bygger på det kristne og humanistiske kulturgrunnlaget. Den har med seg viktige verdier som jeg står for, og som jeg mener er viktige, bl.a. den viktige verdien tilgivelse, som jeg ofte snakker mye om, som kommer fra kristen kulturarv, og som er en viktig del for å komme videre her i verden.
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
Vi kommer til å gjennomføre våre forpliktelser etter Kyotoavtalen for 2020. Det ligger vi godt i rute med å få til. Når det gjelder spørsmålet om hva våre mål er, ligger det nå en stortingsmelding til behandling. Stortinget har sluttet seg til at gjennomføringen av Parismålene skal skje i samarbeid med EU. Det gjør vi i et todelt samarbeid. Det ene har vært der siden det første klimaforliket, nemlig at i kvotepliktig sektor er det på europeisk nivå utslippene måles for om vi når Parismålene og klimamålene våre. I ikke-kvotepliktig sektor er det et nasjonalt mål. Det skal vi nå ferdigforhandle, og etter all sannsynlighet vil det ligge på omtrent 40 pst. kutt i ikke-kvotepliktig sektor. Derfor vil det komme en stortingsmelding som vil redegjøre for hvordan og på hvilken måte vi kan nå disse målene. Vi som tror på teknologi, tror at vi ikke alltid kan forutse akkurat hvor vi får kuttene. Men det vi ser nå, er at vi får store kutt i utslippene i transportsektoren i Norge. Det gjør vi gjennom …(presidenten klubber) Takk. (presidenten klubber)
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
Vi stimulerer den teknologien og teknologiutviklingen. Det er det vi gjør når vi lager påbud og regler knyttet til biodiesel. Det er det vi gjør når vi gjør endringer i engangsavgiften. Det er det vi gjør når vi finansierer opp Enova til det nivået som opposisjonen ville ha, opposisjonen til andre del av klimaforliket, hvor SV ikke ville bidra til å forplikte seg til å bevilge mer penger til klimafondet, for vi har penger til å rulle ut den infrastrukturen vi trenger, stimulere de bedriftene vi trenger, for å få ned klimautslippene. Så har vi klart å snu Enovas mandat, slik at de er mer klimaorientert. Derfor har vi flyttet det til Klima- og miljødepartementet fordi det er blitt mer et klimainstrument enn et rent energieffektiviseringsinstrument. Så er det riktig at det er flere sektorer enn transport vi er nødt til å kutte i, men transport er den desidert største. Landbruk må vi også kutte i, men det er mye vanskeligere og mer komplisert. Vi må kutte i en del av anleggs- og byggeplassene. Det er det politikk for. Så har vi mange veikart som vi har fått utviklet sammen med de ulike delene av næringslivet for at de skal være med på lavutslippssamfunnet. Det vil vi systematisk jobbe for å få realisert.
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
I plattformen har vi forsøkt å omsette noen av de verdiene vi mener kommer fra det kristne og humanistiske kulturgrunnlaget vårt, som troen på enkeltindividet og både pliktene og ansvaret, som jeg egentlig mener er kjernen. Det er kjernen i det vi har med oss fra Luther-jubileet, fra lutherdommen, i vårt forhold til Gud, i hver enkelt persons forhold til Gud, og ikke med noen institusjoner imellom. Det er troen på enkeltindivid, ikke bare samfunnsenheten. Det som skiller oss fra mange andre kulturtradisjoner rundt omkring, er at vi har et eget ansvar. I de pliktene og i det ansvaret vi har, ligger det til grunn. Så har vi kanskje ikke brukt de samme ordene som har vært brukt før, men jeg mener at grunnlaget ligger i de verdiformuleringene som er der. Jeg står fortsatt ved at vi må være tydelige på hva verdigrunnlaget er, men kanskje er det lurt å snakke om de faktiske verdiene, ikke bare snakke om utgangspunktet, religion og humanisme, men heller snakke om hva disse verdiene betyr. I f.eks. integreringspolitikken tror jeg det vil hjelpe oss hvis vi er tydelige på hva verdiene betyr, med enklere ord som er forståelige, heller enn å vise til en lang historisk tradisjon.
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
For oss vestlendinger er elg egentlig litt eksotisk og noe langt vekk. Vi ser mest hjort, og vi ser dem som vakre dyr i naturen, men vi anerkjenner også at vi bør ha jakt på dem. Det kan være en attåtnæring for bønder og andre for å få bedre balanse i inntektene på gårdene og en aktivitet i distriktene, og også fordi det er for mange av dem i dag. Det er en utfordring hvis en ensidig skal drukne i vegetasjon. Derfor er det et poeng for oss å se på hvordan dette kan være høstningsressurs, som gårdsbruk og bønder og andre med jaktrettigheter har mulighet til å bruke og forvalte. Men så skal det forvaltes innenfor naturmangfoldloven. Alle forvaltningskriterier i lov- og regelverk ligger like mye til grunn selv om det ses i sammenheng innenfor landbruks- og skogbrukspolitikk, og det er en mulighet til å kunne ha flere inntekter for noen som har eiendomsrett, også til å høste naturressurser.
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
Det spørsmålet som det her vises til, gjelder det at vi overfører makten til å skreddersy tilbudene rundt de enkelte barna til kommunene og til dem som jobber i barnevernet i kommunene. Vi vet at vi over lang tid, etter at vi fikk statliggjøring av deler av barnevernet, fikk dobbelt behandling av saker. Vi har hatt gode forsøk, ikke minst i Trondheim kommune, som viste hvor mye bedre sammenheng i barnevernstjenestene man kunne få ved at det var kommunene som etterspurte et tilbud, hvor man kunne spesialisere mer. Så har jeg lyst til å si noe om det svart-hvitt bildet som tegnes. Jeg har jobbet med barnevernssaker tidligere som stortingsrepresentant. Noen av de beste tilbudene har vært private. På et tidspunkt koblet de til psykologer og hadde psykologisk oppfølging av fosterhjem som hadde barn som trengte det, lenge før det offentlige og kommunene gjorde det. Det tegnes et bilde av at dette er mennesker som ikke ønsker utvikling, og som ikke ønsker å lage et godt tilbud. At barnevernet er til stede, er først og fremst viktig for én ting: barna som trenger hjelp, og da er det den beste hjelpen de skal ha, som er viktig, og ikke hvem som driver eller er eier.
Erna Solberg (Høyre), 2018-01-31:
Det er langt på kveld, men jeg har behov for å kommentere tre av de temaene som har vært oppe i debatten. Først har jeg lyst til å begynne med en korreksjon: Jeg sa i svaret mitt til Jonas Gahr Støre at Folkehelseinstituttets utredning var bestilt av regjeringen. Det er ikke den vi har bestilt, vi har et annet prosjekt, men det gjelder akkurat det samme temaet, så resten av svaret står seg. Men noen temaer har vært oppe her, og noen er også besvart tidligere av Høyre-representanter: Ja, en regjeringsplattform inneholder litt vagere formuleringer enn det et budsjett gjør. I et budsjett er man mer konkret. Men noen veldig flinke folk har talt og sammenlignet Arbeiderpartiets program med vår regjeringsplattform. Vi har altså i denne plattformen ca. 670 påpekninger av «vurdere», «styrke», «sikre», «utrede», «legge til rette». Hvis det sammenlignes med Arbeiderpartiets program, er det altså 695 av det der. For alle dem som har syntes det var så vagt og uklart det som sto her, er det vel på nivå med det Arbeiderpartiet gikk til valg på når det gjelder dette. Det andre jeg synes er viktig å påpeke, er at det fortsatt er en del som går opp her og sier at ulikhetene øker under denne regjeringen. Det kan selvfølgelig være noen instrumenter og noen områder, men jeg er faktisk opptatt av at ulikhet ikke skal øke i vårt samfunn. Fjorårets debatt var opphetet, basert på at SSB da viste et hopp i Gini-koeffisienten. Da vi utfordret bl.a. SV på dette, svarte de at Gini-koeffisienten er det målet de har. Men da sa vi det som også SSB-forskeren sa, og da mente de det kunne være en engangsutvikling. Gini-koeffisienten for 2016 falt igjen. Det betyr at Gini-koeffisienten under denne regjeringen ikke har økt. Det internasjonale, fast bestemte målet på ulikhet betyr at ulikheten ikke har økt under denne regjeringen, og det bør man kanskje ta med seg når man med bred pensel slår fast noe som det altså ikke er forskningsmessig eller faglig grunnlag for. Til Martin Kolbergs innlegg: Jeg kan bare avlyse hele troen på at vi nå skal privatisere offentlig sektor eller sykehusene. Vi tror på offentlig finansierte og drevne sykehus. Vi tror det kommer til å være den aller viktigste delen av det, men vi tror at vi i randsonen rundt utviklingen av helsenæringen i Norge også må ha et samarbeid mellom offentlig og privat for å få det til – og det trodde jeg faktisk var noe av ambisjonen. Jeg har vært på så mange konferanser med bl.a. Jonas Gahr Støre, hvor han har stått og snakket om at vi skal bygge helsenæring som en stor vekstbransje for Norge. Ja, da må man ha et marked her hjemme. Har man ikke et marked, kommer man ikke til, ja, så blir det ingen næring. Da blir det kanskje gode pasienttjenester, men det blir ingen næring. Og det må man ta med seg videre. Så la være å mistenke andres motiver. Se på hva vi gjør: Vi får køene ned, vi behandler flere folk, og helsevesenet utvikler seg positivt under denne regjeringen.