Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
De har vist det igjen: Kulturpolitikk er ikke et satsingsområde for den sittende regjering. På samme vis har også samarbeidspartiene Kristelig Folkeparti og Venstre – som ved budsjettbehandlingen for ett år siden – brukt store krefter på å rette opp i flere av de verste utslagene. Det dreier seg om kunstnernes kår, om rammevilkårene for musikk og kor, festivaler, teater og museum. Også kulturbudsjettet preges i høy grad av iveren etter å skape rom for skattekutt. Nå må vi faktisk tilbake til 2009 for å «samsvare» den lave andelen som går til kultur over statsbudsjettet. Ambisjonen om 1 pst. er forlatt, gapet øker, og det blir en krevende, men like fullt nødvendig og viktig jobb når en ny regjering i framtiden skal tilbake på 1 pst.-sporet. Det er bare å innrømme det: Med dagens regjering blir det mindre og mindre penger til Kultur-Norge. For hvert år som går med denne regjeringen, taper kulturaktører i hele landet millioner av kroner i forhold til Arbeiderpartiets budsjett og offensive planer. Det vil kreve sin kvinne – eller for den saks skyld mann – som kommer etter denne regjeringen, å gi kulturfeltet den status det hadde fortjent. Budsjettet for 2016 ble på mange måter et hopp og sprett-budsjett uten en klar rød tråd, men med en sterk blå linje hvor iveren etter å finne penger alle andre steder enn på ens eget budsjett står sterkere enn noen gang. Framtidens Kultur-Norge burde være for alle. Derfor er Arbeiderpartiets alternative budsjett preget av å forsterke kjære og gode kulturordninger som kommer alle til gode: Den kulturelle spaserstokken, Den kulturelle skolesekken, kultur i fritidsklubber og ungdomshus, kulturkort for ungdom, kultur i fengsel og ny nasjonal ordning som omfatter kultur i barnehagen. Dette er politiske grep som tas for å sikre arbeidsinntekt for utøvende kunst- og kulturarbeidere og ikke minst sikre at alle får tilgang til kulturopplevelser i hele landet. Kultursektoren har ropt i mange år på mer forutsigbarhet. På musikkfeltet klarte vi å få til en ordning som sikrer forutsigbarhet og fagmiljøer for nærmest hele musikkfeltet – den mye omtalte og debatterte knutepunktordningen. Arbeiderpartiet har hele tiden villet styrke, evaluere, gjøre ordningen tilgjengelig for flere og ta inn flere musikksjangre. Regjeringen velger å kutte og legge penger over til Kulturrådet, noe som i neste omgang vil skape uforutsigbarhet for store og små festivaler i hele landet. Det betyr mer byråkrati for den enkelte festival som var i ordningen, eller som ville ha fått plass i ordningen. Det betyr mindre forutsigbarhet for dem som var i ordningen. En annen uforutsigbar ordning som Arbeiderpartiet er imot, er den mye omtalte gaveforsterkningsordningen. Det er noe forunderlig å presse fram en ordning som forflytter kulturmakten fra politikere over til private givere. Det er en omvendt metode av det som kjennetegner et moderne demokrati. Ingen, absolutt ingen, må være i tvil om at private gaver er flott. Men at det skal utløse offentlighetens penger, er noe vi i Arbeiderpartiet er imot. 45 mill. kr sponser staten de institusjonene som skaffer gaver, med. Det er ingen kunstnerisk vurdering, ingen geografisk fordeling, og vi er vitne til en regjering som viser seg uinteressert i om midlene kommer i en rettferdig fordelingsprosess. Forstå det den som kan. Historien som skal skrives om denne regjeringens kulturpolitikk, vil handle om nyord og to nye ordninger: gaveforsterkningsordningen, som nevnt, men ikke minst også om Talent Norge, et selskap som skal bidra til et kulturliv på høyt internasjonalt nivå. La det ikke være noen tvil: Arbeiderpartiet er ikke imot talentsatsing, men vi skulle så mye heller sett at vi hadde anerkjent de aktører og organisasjoner som allerede jobber med barn og ungdom i kulturlivet, gitt dem anerkjennelse og tillit gjennom ressurser til å jobbe med de talentene som vi alle ønsker skal få gode kår. I 2015 ble musikkutstyrsordningen evaluert – til stående applaus. En av anbefalingene var å gjøre ordningen sjangerfri, dvs. å inkludere bl.a. korps og kor. Arbeiderpartiet ønsker denne anbefalingen velkommen og legger inn økt ramme i støtte til ordningen, 10 mill. kr. Dette er en ordning som støtter kommuner i deres arbeid med å legge til rette for at kulturen skal finne sted – bokstavelig talt – med både øvingsrom og utstyr. Det er på tide at vi evner å legge til rette for barn, ungdom og voksne som øver på sitt talent, eller som finner sitt talent. Det er ikke egnet øvingsrom for et rockeband å tilbringe kveld etter kveld i et bomberom eller i en kjellerstue. Det blir litt som å sparke fotball i en oppoverbakke – de fleste hadde gitt seg etter én trening. Frivilligheten og idretten bidrar på uvurderlig vis til gode oppvekstvilkår for barn og unge, dessuten til sosialt felleskap, livskvalitet og trivsel. Statistikken sier at den frivillige innsatsen kan verdsettes til nesten 77 mrd. kr, og at det frivillige arbeidet utgjør nærmere 140 000 årsverk. Arbeiderpartiet vil i sitt alternative budsjett øke det økonomiske grunnlaget for idrett og frivillighet med nærmere 400 mill. kr. Avslutningsvis: Vi har gått fra en tid med et kultursyn som hovedsakelig innebar distribuerte doser kultur fra Oslo og ut i distriktene, til et land, til et Norge, der det er mulig å oppleve, delta og arbeide profesjonelt i hele landet. Det har vært en kamp å få på plass kulturpolitikkens viktighet, og det akter vi å fortsette å kjempe for.