Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2015-06-18:
Regjeringen bidrar aktivt for å avhjelpe flyktningkatastrofen i Middelhavet. Det er bra. Operasjonen Triton inkluderer et norsk supplyskip med totalt 30 personell med ulik kompetanse. Skipet skal redde flyktninger fra å drukne. Videre er Norge en stor økonomisk bidragsyter. Fremskrittspartiet mener at dette bidraget bør være enda større, men stortingsflertallet ønsker dessverre heller å bruke de store pengene på de få. Den debatten skal vi ha i morgen. Verdens flyktningstrømmer er økende. Det skyldes ulike forhold. FNs høykommissær for flyktninger rapporterte i dag at det er over 50 millioner mennesker på flukt i verden. Ikke siden annen verdenskrig har så mange mennesker i verden vært på flukt. Årsakene til at mennesker flykter, er mange: krig, befolkningsvekst, korrupsjon, etniske konflikter og muslimsk ekstremisme eller en kombinasjon av disse. Mange blir fordrevet fra sine bosteder til andre områder i samme land. Andre flykter ut av sine hjemland. Grunnleggende sett er det mangel på stabilitet, samfunnsbygging, samfunnsorganisering og styringsevne som gjør at fattige land forblir fattige. Fremskrittspartiet brukte tidligere et slagord hvor det het: «Fremtiden skapes – den vedtas ikke». Vekst, velstand og velferd kan ikke vedtas. Det krever egeninnsats, vilje til samarbeid og maktdeling. Skal fattige land lykkes, må de evne å skape sin egen fremtid. Ulike grupper må finne sammen i et felles prosjekt som gagner alle. Den rike delen av verden bør bistå humanitært for å avlaste kriser og flyktningstrømmer, men den bør i fremste rekke bidra som tilrettelegger for forhandlinger og diplomatiske løsninger. Hovedansvaret for utvikling må alltid være forankret i landene selv. Representantforslaget vi behandler i dag, retter oppmerksomheten mot en av konsekvensene av statskollaps i flere land. Folk flest flykter, enten fordi de frykter for sine egne liv, eller fordi de ønsker å få et bedre liv. Det er forståelig, men ikke bærekraftig, verken for landene de flykter fra, eller for landene de flykter til. Schengen-samarbeidet er under enormt press. Særlig hardt går det ut over Italia og Hellas. Løsningen er imidlertid ikke en jevnere fordeling av flyktningene i Europa. Det er en kortsiktig løsning og vil føre til at enda flere vil forsøke å komme hit. Vi må gjerne, nasjonalt og internasjonalt, diskutere hver enkelt krise for seg, men på sikt er en slik tilnærming ikke bærekraftig. Fremskrittspartiets merknad i innstillingen fra utenriks- og forsvarskomiteen retter oppmerksomheten mot systemendringer som må komme. Dagens nasjonale systemer for behandling av asylsøknader bringer med seg alt vi ikke ønsker. Vi opplever menneskesmugling, mindreårige asylsøkere som blir sendt i forveien på farefull reise, mennesker som søker asyl uten behov for beskyttelse, og mennesker som får avslag, men som allikevel blir værende i landet. Det samme gjelder i hele Europa. Det skaper stor mistro til systemet blant europeere flest, samtidig som skepsisen til flyktninger i landene øker. Verden trenger ett system, med ett sett med regler for behandling av asylsøknader. Kriteriene bør være like. Fremskrittspartiet mener derfor at tiden er overmoden for å få etablert et felles, permanent mottakssenter for mennesker som søker asyl. Et slikt senter bør opprettes i FN-regi og finansieres av FNs medlemsland i fellesskap. Et slikt system vil kunne gi beskyttelse til mennesker med et reelt behov, mens mennesker med andre motiver vil kunne avvises. Samtidig vil nasjonal behandling av asylsøknader opphøre. Et slikt system vil kunne gjenreise bærekraften i asylinstituttet og samtidig øke forståelsen og aksepten for flyktninger i verdens mottakerland.