Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2022-05-03:
Takk til komiteen for arbeidet med vårt representantforslag. I over tre år nå har fire norske barn i alderen fire til åtte år blitt holdt i interneringsleirer nordøst i Syria under forhold som FN har betegnet som torturlignende. Mødrene deres er ansvarlige for å ha fjernet barna fra tryggheten det er å vokse opp i Norge. Men det er norske myndigheter som er ansvarlig for at barna, tross dette, ikke har blitt hentet ut av en situasjon der deres grunnleggende rettigheter brytes hver dag. Miljøpartiet De Grønne mener at Norge både på humanitært og folkerettslig grunnlag må hente hjem både barna og mødrene deres så snart som mulig. Kvinnene må ta konsekvensene av sine handlinger, men først etter en rettferdig rettssak, som alle norske statsborgere har rett på. Det er ikke opp til Fremskrittspartiet eller andre politikere i Norge å bestemme hvem som er terrorist eller ikke, det skal komme etter en dom, og barna må få tryggheten og omsorgen de har rett på. Jeg har forstått det slik at flertallet i Stortinget vil hente hjem norske barn, men uten mødrene. Vi vet at det å skille mor og barn i interneringsleirene er veldig vanskelig juridisk. Det vil også traumatisere barna ytterligere. Dette siste ble bl.a. slått fast av en dansk ekspertgruppe som kartla situasjonen til danske barn i interneringsleirene. Etter at denne rapporten kom, resulterte det i at danskene hentet hjem alle sine barn – med mødre. Denne saken handler om enkeltbarn og deres rettigheter, den handler om mødre som skal få en rettferdig rettsak, men den handler også om noe mye større og prinsipielt viktig. Utenriksministeren sier: «Det foreligger ikke en folkerettslig plikt til å aktivt repatriere kvinner og barn fra Syria.» Det hevdes også at vi ikke kan hente dem hjem uten at de selv har bedt om det. Jeg mener det er viktig at Stortinget avklarer og sier tydelig at dette ikke er riktig, slik også Redd Barna tar til orde for i dag. De norske barna lever ikke i dag på norsk territorium. De er heller ikke under de facto beskyttelse fra noen annen stat, men av kurdiske selvstyremyndigheter. Det skjerper Norges ansvar. Så når Norge fraskriver seg ansvaret for menneskerettighetene til disse barna, er det ingen annen stat som sikrer deres rett til helse, til trygghet, utdanning og utvikling. Om ikke det er nok, er det slik at kurdiske myndigheter – som selv altså er ofre for IS’ krigføring, menneskehandel, vold og terror – gang på gang har bedt hjemstatene om å hente hjem sine statsborgere og ta ansvar for rettsforfølgelsen, og også ta ansvar for beskyttelsen av barna. Vi svikter altså ikke bare barna, vi svikter kurderne, som er ofre for norske Syria-fareres handlinger. Norge har i mange år hatt kampen mot menneskehandel høyt på agendaen. Vi er part til Europarådets menneskehandelskonvensjon og FNs menneskehandelsprotokoll, hvor vi også har forpliktet oss til å repatriere norske ofre for menneskehandel. Dette gjelder også selv om ofrene kan ha skyld i at de havnet i situasjonen i utgangspunktet. Det finnes i dag flere resolusjoner og rapporter fra ulike FN-organer som slår fast at kvinner og barn som var gift med medlemmer av IS, kan ha blitt utsatt for menneskehandel. I Norge har Borgarting lagmannsrett nylig slått fast at den norske kvinnen som ble hentet hjem i 2020 med sine to barn, ble utsatt for menneskehandel etter april 2015. Det kan derfor ikke utelukkes at nordmenn som fortsatt er i interneringsleirer i Syria, også har blitt utsatt for menneskehandel – det kan ikke utelukkes. Vi vet ikke hva som er årsaken i dag til at disse mødrene ikke har bedt om konsulær bistand fra norsk UD. Det kan skyldes frykt for represalier, som ikke er uvanlig i menneskehandelssaker. Norges forpliktelser til å repatriere gjelder imidlertid uavhengig av om de selv har bedt om det. Så uansett hva denne salen måtte fatte av beslutninger i dag i saken, ber jeg om at regjeringen iverksetter undersøkelser av om nordmenn som sitter internert i Syria, kan ha blitt utsatt for menneskehandel. Denne regjeringen har sagt at de skal styrke beskyttelsen av barn i væpnet konflikt. Vi bør begynne med å feie for egen dør ved å hente hjem de fire norske barna som fortsatt lever under livstruende forhold i Syria.