Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-18:
Dette er en ulykksalig sak. Dette er ikke en sak som man synes det er morsomt eller artig å engasjere seg i. Det er en sak som har fått en ulykksalig behandling og et ulykksalig utfall. Jeg tror at årsaken til at vi diskuterer denne saken her i dag, er at noen rett før kommunevalget bestemte seg for å kjøre igjennom en sak om Tønsbergpakka, på tross av at man allerede da relativt klart kunne se at det etter kommunevalget ikke ville være flertall for det. Det har flertallet i denne salen og flertallet som den gangen befant seg på Nøtterøy, i Tønsberg og på Tjøme, rett til å gjøre, men klokt tror jeg ikke det var. Det er ikke bra at vi har fått en tilstand som den som har vært i de kommunene, med en så massiv motstand mot et prosjekt som motstanden mot Tønsbergpakka. Jeg tror ikke det var en klok håndtering lokalt. Det var heller ikke klokt av Regjeringen og flertallet på Stortinget å presse dette igjennom. Så fikk man for så vidt svi i valg, og sånn sett kan man si at demokratiet fungerer. Men den ulykksalige veipakka blir realisert. Vi har i forbindelse med Tønsbergpakka i forrige runde tatt opp at vi mente at det var et dårlig prosjekt. Det var et dårlig prosjekt for kollektivtrafikken, bare 5 pst. kollektivandel, og vi mente at det var en dårlig veiløsning, som kunne føre til inngrep i det eneste fuglereservatet i Vestfold, Ramsar-området i Presterødkilen og Ilene. I forbindelse med behandlingen sist fikk vi fra statsråden forsikring om at dette skulle det tas hensyn til, men et flertall i komiteen ville ikke den gangen heller være med og legge avgjørende vekt på at vi skulle verne om dette reservatet. Nå er det ganske ofte vi har våtmarksområder i nærheten av der det skal bygges en vei. Det er ganske ofte at vi står overfor konflikter som gjør at vi er nødt til å ta noen valg – om vi skal ta hensyn til fuglene eller ikke. Og det er ikke så rart. For de aller fleste norske tettsteder ligger ved munningen av en elv, ved en fjord. Det er også der fuglene finner næring og har sine viktigste leveområder. Derfor er våre arealdisponeringer i slike pressområder av essensiell betydning om vi skal klare å verne om de relativt få gjenværende gode fuglereservatene vi har. Presterødkilen alene kan skilte med over 235 registrerte arter. Det er mye, det! Det er mest vadefugl, ender og gjess, men fordi det er så mye av den sorten, blir det også slik at en del rovfugler besøker området. Det er til og med observert kongeørn der, og fiskeørn er observert relativt hyppig, i tillegg til mange falkearter. Musvåk og vepsevåk er det også i relativt stort omfang. Det er et område det er verdt å ta vare på. Jeg vet ikke om jeg skal ta det ille opp – og jeg refererer til representanten Froyn – når jeg blir kalt ekstremist. Jeg mener ikke å være det. Jeg mener å ta opp et område som jeg oppfatter lett blir overkjørt, det at vi skal ta hensyn til våre våtmarker og våre fuglereservater. Området er vernet under Ramsar-konvensjonen. Da er det sånn at når inngrep berører artikkel 3.2, skal ansvarlig Ramsar-myndighet i Norge varsles. Det er våre fylkesmenn relativt gode til å etterleve. Og i mange saker med langt mindre inngrep enn det som vil finne sted i forbindelse med Tønsbergpakka, blir Direktoratet for naturforvaltning varslet, og man kan gjennomgå det. Fylkesmannen i Vestfold valgte ikke å gjøre det i denne forbindelse. Det finner vi oppsiktsvekkende, og derfor ville vi gjerne ventet på svaret til Ramsar-sekretariatet på brevet de sendte til Direktoratet for naturforvaltning for å få en redegjørelse om denne saken. Dessverre har flertallet nektet oss å vente på det svaret, men vi lover å følge saken videre.