Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2000-03-07:
Det primære mål for Regjeringen i denne saken har vært å etablere et internasjonalt konkurransedyktig IT- og kunnskapssenter som skal ivareta viktige regionale og nasjonale interesser. Vi ønsker å styrke det kunnskapsintensive og framtidsrettede næringsliv. For Regjeringen har det vært sentralt å få til et senter som gjennom et samspill mellom forskning, utdanning og næringsliv skal bidra til langsiktig og vekstkraftig IT-basert næringsutvikling på Fornebu. Mye har skjedd i denne saken underveis. Flertallet syntes å ønske å flytte grensen mellom Stortingets og Regjeringens arbeidsdeling gjennom sin detaljstyring i saken. I utgangspunktet la flertallet opp til å ta beslutningen om etablering av et IT- og kunnskapssenter uten den grundige utredningen Regjeringen nå har gjennomført. Etter min mening har det vært helt riktig og nødvendig for en forsvarlig behandling at det har vært reell konkurranse blant flere interessenter for å utvikle IT- og kunnskapssenteret på Fornebu. Det er gjennomført lange og harde forhandlinger med først tre, så to, interessenter – Nettverk Fornebu og IT Fornebu Technoport. Like inn i sluttforhandlingene hadde begge interessentene problemer med å konkretisere sine planer. Ikke minst gjaldt dette IT Fornebu Technoport, spesielt i forhold til deres økonomiske analyser, noe også forhandlingsdelegasjonen påpekte i sin innstilling. Regjeringen har lagt vekt på at det ikke bør brukes mer kapital og større ressurser enn nødvendig for å utvikle et faglig godt IT- og kunnskapssenter. I likhet med den IT-faglige ekspertisen i forhandlingsdelegasjonen mener Regjeringen at intensjonene med et internasjonalt konkurransedyktig IT- og kunnskapssenter blir utmerket ivaretatt innenfor et areal på 316 dekar. Under forhandlingene har også begge interessentene gitt uttrykk for at det er fullt mulig å etablere et slikt IT- og kunnskapssenter innenfor denne rammen. Med støtte fra den IT-faglige ekspertisen i forhandlingsdelegasjonen og fra Regjeringens egen referansegruppe har etter Regjeringens vurdering Nettverk Fornebu både faglig, økonomisk og organisatorisk kommet med det beste tilbudet. Nettverk Fornebu vil med sitt konsept bidra til utviklingen av elektronisk handel i Norge, bl.a. gjennom etableringen av Institutt for Elektronisk Distribusjon. De private interessentene bak Nettverk Fornebu vil gå inn med betydelig kapital i forsknings- og utviklingsvirksomheten på Fornebu. I dette konseptet mener vi en kan få til gode synergier mellom forskning, utdanning og næringsliv, som er av vesentlig betydning for å oppnå den ønskede næringsutviklingen på Fornebu. I tillegg har de etter vår mening en langt enklere, ryddigere og mer oversiktlig organisasjonsstruktur. Næringskomiteens flertall er ikke av samme oppfatning som Regjeringen i dette spørsmålet, og går derfor, som alle vet, inn for IT Fornebu Technoport. Til det ønsker jeg å bemerke følgende: Jeg mener det er av stor betydning at hoveddelene av det statlige, allerede vedtatte, kontantinnskuddet på 260 mill. kr brukes til å realisere visjonen og formålet med IT- og kunnskapssenteret. Det ivaretas etter min mening best i konseptet til Nettverk Fornebu. Jeg skal forklare hvorfor. Nettverk Fornebu er organisert som ett hovedselskap som skal stå for både den faglige og den næringsmessige utviklingen av senteret. Med andre ord er det her den direkte styringen av visjonen ligger. Det er i dette selskapet staten går inn med sine 260 mill. kr – hvis man velger Nettverk Fornebu. IT Fornebu Technoport planlegger en langt mer – jeg vil si – uoversiktlig og komplisert organisering med to selskaper med til dels forskjellige eiere: et visjonsselskap og et eiendomsselskap. I visjonsselskapet går staten inn med under 10 pst. av de 260 mill. kr, mens over 90 pst. legges inn i selve eiendomsselskapet. Dette viser etter min mening en for stor fokusering på eiendomsinteresser og eiendomsutvikling i forhold til det som er primærfunksjonene knyttet til utviklingen av IT- og kunnskapssenteret. Regjeringen ser det i utgangspunktet ikke som en statlig oppgave å skulle bidra til bygging av et stort antall dyre boliger i det som skal være et utdannings- og næringspolitisk tiltak. IT Fornebu Technoport legger opp til betydelig boligbygging på Fornebu – dette på tross av at det ikke foreligger faglige argumenter som tilsier at så omfattende boligbygging må inngå som en del av et slikt senter. Hva som så får representantene – spesielt fra Arbeiderpartiet – til å velge IT Fornebu Technoport og dermed benytte betydelige statlige midler til realiseringen av kostbare leiligheter på Fornebu, er for meg noe uforståelig, spesielt sett i relasjon til en rekke innlegg i denne sal der Arbeiderpartiet har tatt til orde for en helt annen og heller sosial boligprofil. Det er viktig at staten får reell innflytelse i senterets policyskapende organer både på kort og lang sikt. Dette skal sikre at det Stortinget og Regjeringen ser som hovedformålet med senteret, også ivaretas over tid. Det sikres etter min mening klart ved Nettverk Fornebu. Avtalen med dem gir i praksis staten vetorett i alle vesentlige spørsmål gjennom vedtekter, aksjonæravtale og eierandel. I IT Fornebu Technoports konsept vil staten i løpet av få år kunne miste sin innflytelse i det selskap der staten har lagt inn hoveddelen av sin investering, nemlig i eiendomsselskapet. Dette skyldes allerede planlagte store emisjoner. Her er ikke nedfelt vetorett for staten ved viktige avgjørelser, utover det som fremgår av statens eierandeler. Forhandlingene som er ført, viser at ingen av konseptene har solid økonomi, men det er sannsynliggjort under forhandlingene at Nettverk Fornebu får en liten positiv nåverdi, på 38 mill. kr. Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiets foretrukne alternativ, IT Fornebu Technoport, viser en negativ nåverdi på minus 127 mill. kr for 605 dekar. Interessentenes egne beregninger viser at økonomien i prosjektet blir dårligere jo mer areal som legges inn. Med andre ord ønsker flertallet å benytte flere hundre millioner kroner av skattebetalernes penger til å finansiere et prosjekt som i verste fall kan gå i minus. På toppen av dette ønsker de samme partiene gjennom stortingsbehandlingen å inkludere et område i senteret som ingen av partene under forhandlingene har uttalt et behov for. Dette er heller ikke utredet. Vi har sett at flertallet tidligere gikk inn for at SIVA skulle ivareta statens interesser i IT- og kunnskapssenteret. Jeg er imidlertid tilfreds med at flertallet nå frafaller sitt tidligere punkt II i forslag til vedtak, og at dette nå utelukkende er et oversendelsesforslag til Regjeringen. Flertallet omtaler i sine merknader intensjonsavtalen mellom SIVA og IT Fornebu AS, en avtale som representanten Hedstrøm i sitt innlegg betegner som meget interessant. Intensjonsavtalen innebærer at SIVA, og ikke Nærings- og handelsdepartementet slik Regjeringen har lagt opp til, skal forvalte statens interesser på Fornebu. Intensjonsavtalen innebærer videre at statsforetaket SIVA sammen med de private aksjonærene bak IT Fornebu vil opprette et nytt selskap, Norsk Regional Innovasjon. Selskapet skal overta SIVAs eierandeler i flere forsknings- og næringsparker, næringshager o.l. Private investorer, langt på vei de samme investorene som står bak IT Fornebu, er tiltenkt aksjemajoriteten i dette selskapet, og vil dermed sikres stor innflytelse på et distriktspolitisk apparat som møysommelig er bygd opp med statlige midler. – Så langt intensjonsavtalen. Regjeringen har i proposisjonen lagt opp til at SIVA og SND skal delta, men ikke på en slik måte som flertallet i utgangspunktet ønsket. Det er i relasjon til inkubatorvirksomheten at Regjeringen signerer en medvirkning, jf. kap 5.6 i proposisjonen. At flertallet nå frafaller sitt tidligere punkt II i forslaget til vedtak, medfører fra min side mindre behov for å reise debatt om arbeidsdelingen mellom storting og regjering her i dag. Det hører naturlig inn under Regjeringens ansvarsområde å organisere statens interesser i IT- og kunnskapssenteret, og å organisere SIVA. Og nå kan vi få en forsvarlig behandling av disse spørsmålene.