Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2011-11-17:
La meg få takke regjeringen for en interessant stortingsmelding som setter søkelyset på mange viktige spørsmål innen utviklings- og bistandspolitikken, og som også peker på noen problematiske utfordringer. La meg videre få lov til å rette en liten feil i innstillingen. Ved en inkurie er det tatt med et avsnitt i Fremskrittspartiets merknader, avsnitt nr. 2, om Kyoto-forpliktelsene, som ikke skulle vært med – så er det nevnt. Det er ingen grunn til at levestandarden skal være så lav som den er i de landene vi kaller «utviklingsland». Afrika f.eks. er et rikt kontinent med gode vilkår for jordbruk og enorme naturressurser. Men skal disse landene utvikle seg, er det mange tiltak som må på plass. For det første må energiproduksjonen økes kraftig. Dette, kombinert med landsdekkende distribusjonsnett for elektrisitet og annen energiforsyning, må på plass. Fornybar energi er fornuftig. Men for fattige mennesker i utviklingsland er det av mindre viktighet hvordan energien er produsert. Vi må finne oss i at noen av dem velger kull og andre fossile energikilder – dette haster nemlig. Dernest må infrastrukturen for øvrig forbedres kraftig. Veinettet i utviklingslandene er blitt noe bedre de siste årene, men det er mye som står igjen. Kinesiske aktører har de senere årene kjøpt rettigheter til produksjon og utvinning i mange land og bygger veier for å kunne drive denne virksomheten. Men veinettet må også på plass for andre transportbehov. For det tredje må korrupsjon bekjempes med hard hånd. Fremskrittspartiet mener regjeringen er for ettergivende og passiv på dette feltet. Land som scorer stadig dårligere på korrupsjonsindeksene, får som hovedregel beholde pengestøtten fra Norge. Dette må det bli en slutt på. Korrupte ledere skal oppfatte Norge som et problem, ikke som en ressurs. Korrupsjon er det største hinderet for utvikling. På side 56 i meldingen står det en halv sides avsnitt som beskriver korrupsjonsbekjempelse. Tanzania er brukt som eksempel. Eksempelet kunne ikke vært mindre velvalgt. Tanzania er et av Afrikas mest korrupte land, selv om landet har mottatt bistand fra Norge i snart 50 år. Utviklingen i Tanzania går ikke raskere, men tregere enn i sammenlignbare land, og det på tross av at Norge har brukt over 20 mrd. kr i løpet av disse 50 årene. Avsnittet inneholder da heller ingen informasjon om forbedringer. OECDs utviklingskomité har påpekt at klimaendringer kan medføre ulemper, men også skape nye muligheter. Det er ikke noe nytt at klimaet forandrer seg. Ingen ser for seg en situasjon der klimaet går inn i en tilstand av stabilitet. Tilpasningstiltak for klimatiske forhold vil derfor aldri kunne være permanente tiltak, tilpasning må være en kontinuerlig prosess. Så det er viktig at strevet etter å få til det som kalles «bærekraftig utvikling», ikke blir en unnskyldning for å gjennomføre en rekke planøkonomiske tiltak. En forutsetning for utvikling er at de fattige landene innlemmes i verdensøkonomien, at de får spille med de samme spillereglene som alle andre, og at vi åpner våre markeder for dem. Afrika og andre regioner med fattige land har bruk for markedsøkonomi for å øke matproduksjon, distribusjon og handel, slik vi har det i vår del av verden.