Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-01-09:
Det er ca. ett år siden representanten Ivar Kristiansen fra Høyre hadde en lignende interpellasjon. Skal jeg rose opposisjonen for noe, må det være at de i alle fall holder denne saken varm. Men hva gjorde de for å løse denne saken før 2005? Alle i denne salen vet svaret. Dagens regjering har hatt og har fortsatt denne type industri i fokus. Det forteller oss at den er utrolig viktig for arbeidsplasser, for Distrikts-Norge og for teknologisk miljøvinning. Disse industriarbeidsplassene sysselsetter opp mot 20 000 mennesker. I tillegg er den blant den mest miljøvennlige industrien i verden. For ett år siden sa vi at det ligger en verdi opp mot 25 milliarder kr i investeringer dersom de får forutsigbare og langsiktige kraftavtaler. Men dette er en vanskelig sak da politisk bestemte kraftpriser ikke lar seg forene med ESAs regelverk. Andre europeiske land har utarbeidet løsninger som ESA har godtatt. Men så er det det at alle land ikke er like, og ikke er industrien lik i de ulike landene. Frankrike har den modellen som tilnærmet kan gjennomføres i Norge. Dette er industrien og fagbevegelsen enig i. Regjeringen har derfor sagt at den aktivt vil tilrettelegge for en konsortiumsmodell ved at det kan gis tilskudd til de kraftintensive bedriftene som deltar, jf. St.prp. nr. 1 for 2008–2009. Dette må være innenfor EØS-regelverket, og industrien må selv stå for etableringen. Samtidig har vi vedtatt en hjemfallsordning som gir industrien muligheter til privat eie på en tredjedel av kraftselskapet sammen med offentlige. Deretter er det nå ute en høringsrunde som gir muligheter for utleie av vannkraftproduksjon på inntil 15 år. Men det aller viktigste for industrien er langsiktighet, en god kraftbalanse og at avtalt volum er stort nok. Dette er hele grunnlaget for å starte store investeringer i denne type industri. Men vi må ikke se oss helt blind på at det ikke kan finnes andre løsninger enn et kraftregime som kan være med på å skape utvikling i norsk industri. Vi har reduksjoner i nettleie, fritak for eller nedsatt elavgift, og kanskje vil noen av tiltakspakkene som kommer, også ha noen reelle muligheter. Myndighetene må i større grad følge opp det industrien selv forsker seg fram til for å redusere kraftforbruket og for å redusere forurensning og utslipp. Jeg kjenner godt til gode miljøtiltak ved Elkem Salten Verk og, som SVs Inga Marte Thorkildsen nevnte, Finnfjord Smelteverk. Her vil Enova spille en stor rolle. Men vi må ikke glemme Statkrafts rolle i forhold til industrien. Stortinget peker på i forbindelse med St.meld. nr. 13 for 2006–2007, Et aktivt og langsiktig eierskap, den såkalte eierskapsmeldingen, at Statkraft innenfor EØS-regelverket skal arbeide for å møte behovet til industrien med stabil og langsiktig kraftforsyning. Det heter videre at man forventer at Statkraft bruker fleksibilitet ved å sette sammen avtaler av flere element. Det være seg produksjonspris, valuta, indeks osv. De siste politisk avtalte kontrakter utløper om to år, i 2011. Jeg vil enkelt si det slik at det haster å sy sammen muligheter som stimulerer til utvikling i den norske industrien, som fortsatt er en av verdens ledende på kvalitet og ikke minst miljøvennlig produksjon. Med de klimaproblemene vi har i hele verden, kan vi ikke risikere karbonlekkasjer. La oss bruke vannkraftressursene som Norge har, til fortsatt industriutvikling og til gagn for klimaet. Til slutt vil jeg si at det hadde ikke vært meg imot å innfri ønsket til markedsliberalisten og representanten Ketil Solvik-Olsen om at industrien får kraft til selvkost, men det hadde vært en dramatisk stadfestelse av en hyllest til markedet som ofte er ufortjent.