Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2002-06-20:
Helseforetakene har anvist et udekket behov for drift på 2,6 milliarder kr ut fra driftsnivået i fjor og lønns- og kostnadsøkningen. Regjeringen svarer på dette med å legge inn noe mer midler, ca. halvparten, og så ønsker man å effektivisere for ca. 1,3 milliarder attåt. Vi mener dette er en ikke akseptabel politikk. At aktivitetsveksten nå i forbindelse med det som Regjeringen foreslår, legges på 0,5 pst. for 2002, mener vi er for lavt i forhold til den veksten man allerede har registrert, og de behov som foreligger for økt kapasitet innenfor pasientbehandlingen. Nå legger et flertall inn en økning som er opp mot 1,5 pst. Jeg vil komme noe tilbake til det. Vi har samtidig et stort prosjekt i Norge i dag som går ut på at man etter en avtale mellom LO/NHO og staten skal minske sykefraværet. Vi mener det er behov for å sette inn ekstra ressurser til helsebehandling, både direkte behandling og rehabilitering, for at man skal kunne være med og bidra til at sykefraværet går ned. Tall som vi innhentet fra Finansdepartementet og Helse- og sosialdepartementet i fjor høst, viste at ca. 7 300 årsverk går tapt på grunn av venting utover fire uker på operasjon eller rehabilitering. Hvis en omregner dette til hva det utgjør i lønnskostnader – sykelønn – vil det være ca. 1,9 milliarder kr årlig. SINTEF-Unimed har beregnet at den enkelte bedrift har et tap på ca. 1 700 kr pr. dag pr. arbeidsplass i forbindelse med ekstra administrasjonsutgifter og produksjonstap i forhold til sykefravær og venting i helsekø. Vi mener derfor det er riktig at vi nå prøver å legge inn mer midler til sykebehandling. Vi har et høyt antall leger i dette landet. Vi har en høy andel sykepleiere som arbeider deltid eller i andre yrker. Vi mener det må kunne være mulig å legge forholdene til rette slik at flere av disse, med den fagkompetanse de har, brukes til pasientbehandling i større grad enn hva tilfellet er nå. Etter at sykehusene ble statlige foretak, har vi sett at staten kanskje ikke er villig til å innrømme hvor mye penger en egentlig trenger til sykebehandling. Jeg tror faktisk at fylkeskommunenes tidligere driftsansvar og eieransvar var en sovepute for staten. Fylkeskommunene salderte og toppet driftsbudsjettene med midler som egentlig skulle vært brukt på andre områder. Nå når staten har fått driftsansvaret, må vi erkjenne at kvalitet og effektivitet i spesialisthelsetjenesten tilsier tilstrekkelig med ressurser dersom kvalitet og effektivitet skal komme pasienten til gode. Det må være det motsatte av å be om omkamp på helseforetakssaken. Det er et forsøk på å sikre driftsforholdene på sykehusene også under helseforetaksadministrasjonen. Vi er bekymret for at veksten er for liten i det som det legges opp til fra flertallets side, og vi legger inn en økt bevilgning på 700 mill. kr til sykehusbehandling. Vi legger også inn en økt bevilgning til investeringer for at sykehusene skal kunne fjerne flaskehalser i pasientbehandlingen ved å kunne foreta mindre bygningsmessige endringer og utbytting og anskaffelse av medisinsk-teknisk utstyr som ikke krever de aller største investeringene. Jeg tror det er viktig at det er den fleksibiliteten i den nye formen for sykehusdriftskonsept. Det var jo det som var hovedargumentet. Da må vi også legge forholdene til rette for det. Vi legger inn 300 mill. kr til dette formålet, og samtidig dekker vi her inn refusjon til assistert befruktning – i likhet med de andre partiene i komiteen – samt fritak for egenandel ved sterilisering etter medisinske indikasjoner og et tilskudd til Ryggnettverket, som er omtalt i innstillingen. Vi er bekymret for at psykiatri og kreft og andre områder som det er spesielle satsingsplaner for, kanskje ikke har den veksten og den utvikling som vi skulle se. Derfor kommenterer vi Radiumhospitalets situasjon med nybygging og økt strålekapasitet og ber om at det blir satt i orden snarest mulig. Samtidig bevilger vi 98 mill. kr til psykiatrien, 48 mill. kr til førstelinjetjenesten for kommunenes oppbygging og kompetanseheving og 50 mill. kr til annenlinjetjenesten, der minst 50 pst. av dette skal brukes til psykiatriområdet som gjelder barn og unge.