Einar Olav Skogholt (Arbeiderpartiet), 1999-02-16:
Jeg er meget glad for den brede tilslutningen i komiteen til handlingsplanen for funksjonshemmede. Jeg håper vi en gang kan komme så langt at det vil være unødvendig med egne handlingsplaner for å sikre funksjonshemmede de rettigheter som vi funksjonsfriske tar som selvfølgeligheter. Ikke minst innenfor transportsektoren er jeg ofte overrasket over den vanskelige eller manglende tilgjengeligheten til offentlige kommunikasjonsmidler. De funksjonshemmede har en soleklar rett til å kunne bruke tog, fly, trikk osv. Jeg er overrasket over at regjeringspartiene ikke har sluttet seg til Arbeiderpartiets og SVs forslag om å vurdere en innføring av retningslinjer for kvalitet og kvantitet på spesialtransport. Arbeid for alle er en viktig målsetting. Når ledighetstallene blir høye, iverksetter vi en lang rekke tiltak for å gi flest mulig tilbud om utdanning eller et meningsfylt arbeid. Vi bør være like sterkt opptatt av at de funksjonshemmede skal ha de samme rettighetene. Jeg har ofte registrert at arbeidsgivere har vært mer opptatt av å hjelpe en som blir funksjonshemmet, til uføretrygd enn å legge forholdene til rette for fortsatt sysselsetting, eventuelt i kombinasjon med trygd. Jeg er overrasket over å ha møtt en slik holdning hos offentlige arbeidsgivere. Det har ofte vært enklere å komme fram til gode løsninger hos private arbeidsgivere. Men skal de funksjonshemmede konkurrere om arbeidsplassene, må de ha tilgang til de utdanningsmulighetene vi har, på alle nivå. Jeg er derfor glad for at høyere utdanning er et av satsingsområdene i Regjeringens handlingsplan for funksjonshemmede 1998-2001. Det er viktig at universiteter og høgskoler er pålagt å utarbeide egne handlingsplaner for funksjonshemmede studenter. Men for en del funksjonshemmede er det helt nødvendig med spesiell tilrettelegging for at de i det hele tatt skal kunne ha muligheter for å gjennomføre sine studier. Norges Handikapforbunds Ungdom har fremmet forslag om et eget IT-utdanningstilbud inkludert bo- og servicetilbud for sterkt funksjonshemmede. De har foreslått og har arbeidet for å få lagt denne til Høgskolen i Hedmark avdeling Rena. Denne saken har de funksjonshemmede arbeidet med i lang tid. Jeg ble derfor overrasket da statsråd Lilletun i spørretimen den 13. januar 1999 sa at regjeringen Bondevik ikke var innstilt på å gå videre med etableringen av et eget IT-utdanningstilbud for sterkt funksjonshemmede. Jeg ble enda mer overrasket da stortingsrepresentant Gløtvold i et større oppslag i Østlendingen lørdag 13. februar uttalte bl. a. følgende: «Regjeringspartienes fraksjon har fått med et avsnitt hvor det legges vekt på at de erfaringene og den kompetansen som ligger i dette prosjektet i Hedmark blir ført videre,» …«som etter dette vurderer situasjonen som vesentlig lysere enn den var etter statsråd Lilletuns uttalelser om saken like etter nyttår.» Det er rett som representanten Gløtvold sier, at situasjonen for å få etablert et IT-studium for de funksjonshemmede er langt lysere nå enn den var etter statsråd Lilletuns uttalelser i januar. Jeg er glad for at jeg på vegne av Fremskrittspartiet, Høyre, Sosialistisk Venstreparti og Arbeiderpartiet kan ta opp det forslaget som er omdelt i salen. Vi ser gjerne at regjeringspartiene slutter seg til det framlagte forslaget, slik de også nå har gitt signal om. Når det gjelder det konkrete forslaget som er framlagt, er Høgskolen i Hedmark avdeling Rena nevnt, på bakgrunn av at Norges Handikapforbunds Ungdom hele tiden har foreslått at studiet skulle plasseres ved Høgskolen i Hedmark. I de tre regjeringene som har arbeidet med denne saken – regjeringen Harlem Brundtland, regjeringen Jagland og regjeringen Bondevik – har det overhodet ikke vært noen diskusjon om etableringssted, men det har vært spørsmål om å skaffe økonomiske ressurser til et så kostbart studietilbud til de funksjonshemmede.