Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-28:
Representanten Gullvåg går inn i kjernen av noen av de største utfordringene vi opplever i arbeidslivet. Gjennom en rekke medieoppslag og konkrete eksempler har vi sett hvordan arbeidstakere blir skadelidende når bedrifter og kommuner benytter utleieselskap eller vikarbyrå som ikke følger norsk lov. Som representanten Gullvåg vet, har vi iverksatt mange gode tiltak i god dialog med arbeidslivets parter for å demme opp for sosial dumping. Men vi må erkjenne at utfordringene på dette området nok er større enn vi har trodd til nå. Økonomisk krise tvinger folk til å søke arbeid utenfor egne grenser, og fattigdom gjør at de er villige til å godta arbeidsforhold og lønninger som ligger langt under hva vi kan akseptere i Norge. Samtidig ser vi at vikarbyråer og arbeidsgivere er villige til å utnytte arbeidskraft av hensyn til egen økonomisk vinning. Gullvågs spørsmål er derfor uhyre sentralt og viktig. Først vil jeg komme med en presisering: Vikarbyråene har en rolle å spille for å sikre tilstrekkelig arbeidskraft, og vi har lange tradisjoner for arbeidsinnvandring fra andre land. Men det er dessverre helt riktig som representanten påpeker, at utenlandske arbeidstakere som kommer hit midlertidig og er ansatt hos en utenlandsk arbeidsgiver, er særlig utsatt for sosial dumping. Det er flere grunner til dette, i tillegg til dem jeg allerede har vært inne på. Dette er arbeidere som ikke stiller høye krav til arbeidsgiverne sine, fordi utfallet kan være hjemsendelse. Samtidig har de ikke like god kjennskap til hva slags vilkår som gjelder, og hvilke rettigheter de har. Språkproblemer er en av forklaringene på dette. Vi har en særlig forpliktelse til å hjelpe nettopp disse arbeidstakerne. Den senere tids avsløringer viser dessverre at heller ikke arbeidstakere som utfører arbeid som det offentlige har satt ut på oppdrag, alltid får betalt som de skal, eller har lovlige arbeidstider. I Arbeids- og pensjonspolitisk råd den 1. mars fikk jeg tilslutning til å sette ned en partssammensatt arbeidsgruppe som skal se på useriøsitet og sosial dumping knyttet til offentlig sektor. Arbeidsgruppen skal både bidra til å evaluere situasjonen og til å finne gode tiltak som vi kan bruke fremover. Jeg ser f.eks. for meg at vi kan lære mye av dem som allerede har gode kontroll- og risikosystemer i sine organisasjoner, og at dette er en gyllen mulighet til å kartlegge situasjonen for å finne gode løsninger for fremtiden. Tiltak knyttet til vikarbyråbransjen vil være et viktig tema for gruppen. Representanten Gullvåg viser til at mange etterlyser økt kontrollinnsats. Arbeidstilsynet har i lys av den senere tids avsløringer raskt tatt initiativ til å trappe opp tilsynsinnsatsen mot virksomheter som driver med utleie og innleie av arbeidskraft, og i dette arbeidet bruker de erfaringene de har opparbeidet seg i forbindelse med tilsyn i andre bransjer som er preget av sosial dumping. Arbeidstilsynet har gjennom de seneste årene fått en styrking av ressurser og kompetanse, og de er godt rustet til å møte disse utfordringene. Arbeidstilsynet skal ha en kontrollfunksjon. Men etterfølgende kontroll vil aldri være tilstrekkelig dersom ikke regelverket er på plass, og dersom ikke de ansvarlige i alle ledd følger opp sine plikter etter dette regelverket. Regjeringen innførte forskrift om lønns- og arbeidsvilkår i offentlige kontrakter i 2008. Forskriften stiller særlige krav til lønns- og arbeidsvilkår når det offentlige setter ut tjenester og oppdrag på anbud, og vil også gjelde ved innleie eller andre kjøp av tjenester fra utleievirksomheter. Reglene skal sikre arbeidstakerne som utfører oppdragene, lønns- og arbeidsvilkår på linje med gjeldende tariffavtaler, eller det som ellers er vanlige vilkår. Jeg er likevel redd for at oppfølgingen fra det offentlige ikke har vært god nok. Jeg har til vurdering om Arbeidstilsynet skal få tilsynsansvar overfor kommunene på dette området. Regjeringen har hatt på høring forslag som skal gjøre det lettere å følge forpliktelsene etter forskriften om lønns- og arbeidsvilkår i offentlige kontrakter. Blant annet har vi foreslått å gi Arbeidstilsynet en veiledningsrolle med hensyn til hvilke lønns- og arbeidsvilkår som skal gjelde. Jeg tror det vil gjøre det enklere for offentlige myndigheter å stille krav til oppdragstakerne de engasjerer. Alle departementer er nå i ferd med å gjennomgå oppfølgingen av forskriften på eget ansvarsområde. Jeg har hatt en dialog med kommunalministeren, og vi er enige om at det må settes søkelys på disse problemstillingene også i kommunal sektor. KS er i gang med et arbeid for å få kartlagt og drøftet omfang og utfordringer når det gjelder innleie og utsetting av oppdrag og kommunenes ivaretakelse av sitt ansvar for å sikre gode lønns- og arbeidsvilkår ved utsetting av oppdrag. Før sommeren vil jeg legge frem en stortingsmelding om arbeidsforhold og arbeidsmiljø. Meldingen vil ha et helhetlig perspektiv på de utfordringene vi står overfor i arbeidslivet, og vise vei for fremtidens utfordringer. Innsatsen mot useriøsitet og sosial dumping blir et viktig tema i meldingen. Også allmenngjøringsordningen, som representanten Gullvåg viser til, vil bli omtalt i stortingsmeldingen. For regjeringen har kampen mot sosial dumping vært en sentral del av vårt arbeid i en årrekke. Sosial dumping er ikke bare alvorlig for de arbeidstakerne det gjelder, men også fordi det ødelegger rammebetingelsene for virksomheter som driver seriøst, enten det er norske eller utenlandske virksomheter. Så kan ikke tiltak og kontroll med lønns- og arbeidsvilkår ses isolert. Det gjøres mye arbeid på andre ansvarsområder enn mitt som også er viktig for å motvirke en uønsket utvikling i norsk arbeids- og næringsliv. I denne sammenheng vil jeg særlig peke på regjeringens handlingsplan mot økonomisk kriminalitet som nylig ble lansert, og som skal gjennomføres i løpet av en treårsperiode. Handlingsplanen innholder bl.a. tiltak mot skatte- og avgiftskriminalitet. En trusselvurdering fra Økokrim rangerer skatte- og avgiftskriminalitet som den økonomiske kriminalitetsformen som utgjør den største risikoen for samfunnet og borgerne. Den seriøse delen av næringslivet får store vanskeligheter med å konkurrere mot dem som ikke betaler skatter og avgifter. En stadig økning av skatte- og avgiftsunndragelser kan på sikt føre til at den norske arbeidslivsmodellen kan bli truet. Vi står altså her overfor store utfordringer. Skal vi lykkes, må vi ha et godt samarbeid med partene og jobbe frem gode tiltak som bransjeprogrammene, som vi nå jobber med. Kampen mot sosial dumping er et løpende arbeid som krever innsats fra alle aktører. Jeg har tidligere uttalt at sosial dumping i aller høyeste grad er et spørsmål om moral. Det handler om HMS, menneskeskjebner, familier, utnyttelse og sosial desperasjon. Representanten Gullvåg spør direkte hva vi kommer til å gjøre i fortsettelsen for å møte problemene. Mitt svar er at regjeringen fortsetter kampen langs flere spor. Vi skal presse på for at hver enkelt offentlig innkjøper og privat aktør skal kjenne sitt moralske og lovmessige ansvar – dette samtidig som vi fortsetter å levere gode tiltak og kontrollmekanismer for å slå ned på dem som tøyer eller bryter regelverket.