Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2007-05-31:
Det kommunale selvstyret ble formelt etablert da formannskapslovene ble etablert i 1837. Det har altså en lang historie og er grunnfestet i vårt demokrati. Lokaldemokratiet har ikke vært statisk i disse 170 årene, men har utviklet seg og utvikler seg fortsatt. Regionreformen vil bli den neste fase i denne utviklingen. En eventuell grunnlovfesting av det lokale selvstyret har vært behandlet flere ganger tidligere i Stortinget og blitt nedstemt. I forrige stortingsperiode ble motstand mot grunnlovfesting bl.a. begrunnet med at konsekvensene ikke var godt nok utredet. Grunnlovfesting har imidlertid blitt tatt opp i flere offentlige utredninger. Kommunelovutvalget 1990 konkluderte i sin tid med at det lokale selvstyret burde grunnlovfestes. Det samme gjorde flertallet i Valglovutvalget. Også Lokaldemokratikommisjonen gikk inn for grunnlovfesting, og saken har også vært utredet av professor Eivind Smith. Landstinget i Kommunenes Sentralforbund har vedtatt å støtte en grunnlovfesting. Dette er tydeligvis ikke nok for Arbeiderpartiet og Høyre, som foreslår å oppnevne et utvalg for å utrede konsekvensene. Det er å håpe at dette i alle fall fører til at det ved neste korsvei kan bli et grunnlovsmessig flertall for saken. Kristelig Folkeparti mener det i dag er viktig å styrke lokaldemokratiet og det lokale selvstyret. Det handler om å vise vilje til å la de beslutninger som kan tas lokalt, også bli tatt lokalt, dvs. at beslutningene blir tatt nærmest mulig de mennesker beslutningene angår. For Kristelig Folkeparti er det derfor naturlig at det lokale selvstyret også får sin forankring i Grunnloven. Tidligere i år vedtok vi å grunnlovfeste parlamentarismen. En grunnlovfesting av det lokale selvstyret burde ikke være mindre naturlig. Det ville være en bekreftelse på den viktige rolle lokalforvaltningen har i vårt demokrati, historisk, i dag og i framtiden. Det hevdes at lokaldemokratiet i Norge har fungert godt også uten en grunnlovfesting. Det er jeg enig i. Men en grunnlovfesting vil innebære et sterkere vern om det lokale selvstyret og ha en viktig symbolverdi. Norge ratifiserte i 1989 Europarådets charter om lokalt selvstyre, der det bl.a. heter: «Prinsippet om lokalt selvstyre skal anerkjennes i nasjonal lovgivning, og i grunnlov hvor dette lar seg gjennomføre.» Andre land i Europa vi kan sammenligne oss med, og som har en grunnlov, har grunnlovsbestemmelser om lokalt selvstyre. Europarådets charter legger også sterke føringer for Norge. I dag har Stortinget muligheten til å realisere charteret også i vår grunnlov. En grunnlovfesting av det lokale selvstyret innebærer ikke i seg selv noen endring av forholdet mellom staten og den lokale forvaltningen. Stortinget vil fortsatt kunne gi bestemmelser som binder lokale myndigheter, og som gir innbyggerne rettigheter som skal gjennomføres lokalt. Statlige myndigheter vil fortsatt ha handlefrihet overfor kommuner, fylker og regioner og kan gi styringssignaler ut fra overordnede nasjonale vurderinger. Det er fremmet tolv ulike forslag til grunnlovfesting. Kristelig Folkeparti har kommet til at vi vil støtte Alternativ 4. Selv om det foreløpig ikke er helt klarlagt hvor omfattende en regionreform blir geografisk og innholdsmessig, vil vi ta med regionbegrepet i grunnlovsteksten. Også nåværende fylkeskommuner er jo regionale forvaltningsnivåer. Ellers har vi lagt oss på den minst omfattende bestemmelsen, men som likevel gir den nødvendige prinsippbestemmelse om lokalt selvstyre. Med disse ord vil jeg anbefale forsamlingen å stemme for Alternativ 4, og jeg tar opp forslaget fra SV, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti.