Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-06-09:
Loven som vedtas i dag om forvaltning av naturens mangfold, er viktig og kommer til å få stor betydning for naturvernarbeidet i årene som kommer. Det vi gjør i dag, er et gjennombrudd av stor betydning for miljøarbeidet. Det er grunn til å gratulere statsråden, som har lagt fram en lov som på mange områder er godt gjennomarbeidet og godt tilpasset de utfordringene vi står overfor. Regjeringens forslag inneholder mange positive elementer. Loven gir felles rammer, prinsipp og regler for bærekraftig bruk og vern av naturens mangfold, og gir grunnlag for å løse utfordringer som gjeldende lovverk i dag ikke dekker. Loven kommer imidlertid sent. Det er beklagelig. Loven ble varslet av tidligere miljøvernminister Helen Bjørnøy og finansminister Kristin Halvorsen i 2007. Dette løftet er ikke holdt. Det betyr at viktig tid har gått tapt i arbeidet med å sikre det biologiske mangfoldet. Når loven først behandles nå, betyr det at den ikke får noen betydning for arbeidet med å stanse tapet i det biologiske mangfoldet innen 2010. Dette er et sentralt punkt i Regjeringens Soria Moria-erklæring og et mål som har fått bred tilslutning i Stortinget. Regjeringen svekker innsatsen på dette området ytterligere ved ikke å fastsette en tid for ikrafttredelse av loven. På bakgrunn av dette fremmer Venstre, sammen med Høyre og Kristelig Folkeparti, forslag i innstillingen om at loven skal tre i kraft fra 1. januar 2010. Et annet viktig punkt, hvor lovforslaget ikke er godt nok, er når det gjelder å ta vare på naturverdiene i havet. Regjeringens forslag omfatter ikke norsk sjøterritorium utenfor 12 nautiske mil fra kysten. Det er for disse områdene det kanskje er mest behov for en ny lovhjemmel. Natur og dyreliv som befinner seg utenfor 12-milssonen, er potensielt like verdifullt som det som befinner seg innenfor denne grensen. Å begrense lovhjemmelen til vern i havområdene er ulogisk og stikk i strid med de faglige anbefalingene fra utvalget som ble nedsatt av den forrige regjeringen for å utrede nettopp denne loven. Her svikter Regjeringen og regjeringspartiene på et viktig punkt. Det er en ubegripelig tilnærming at vi nå skal starte en utredning på dette området. Hvis en oppfattet det som sentralt og viktig, var det nettopp det en burde gjort de fire årene en har hatt til disposisjon for å arbeide med loven og de spørsmålene den reiser. Venstre har på denne bakgrunn, sammen med Høyre og Kristelig Folkeparti, fremmet et forslag i innstillingen om å inkludere sjøarealene i norsk økonomisk sone, med de begrensinger som folkeretten setter. Dermed har en også ivaretatt den innvendingen som er knyttet til folkeretten. Jeg ønsker å trekke fram at regjeringen Bondevik tok initiativ til å verne viktige naturområder av stor verdi for kommende generasjoner – også til havs. Blant annet fikk vi verdens første verneområde for kaldtvannskorallrev, en betydelig satsing på frivillig barskogvern, våtmarker ble tatt vare på, og ikke minst ble det opprettet en rekke nye nasjonalparker. Kunnskapskravet til forvaltning er svært sentralt og nytt i dette lovforslaget. Vitenskapelig og erfaringsbasert kunnskap skal legges til grunn ved vedtak, tildeling av tilskudd og forvaltning av offentlig eiendom. Dette er Venstre positiv til. Kommunene har imidlertid pekt på at loven vil medføre et betydelig økt behov for ressurser for å følge opp lovens intensjoner. På bakgrunn av dette fremmer Venstre sammen med de andre opposisjonspartiene forslag om å utarbeide en handlingsplan for kunnskapsoppbygging om naturmangfoldsarbeidet i kommunesektoren. Et annet område hvor loven burde vært mer offensiv, er når det gjelder effektive tiltak for å hindre introduksjon av fremmede arter ved import av bl.a. planter. Det er store utfordringer knyttet til iberiasnegler, som trolig er kommet til Norge gjennom planteimport. Til tross for at importordningen er omfattet av et stort opplegg med sertifisering for nettopp å ivareta slike spørsmål, har altså disse sneglene kommet til Norge og er i dag et stort problem for mange. Flere av Regjeringens medlemmer har gjentatte ganger fremmet krigserklæringer mot disse fremmede artene. En naturlig oppfølging av dette burde ha vært at innsatsen for å begrense tilførselen av fremmede arter, ble intensivert. Venstre fremmer, sammen med de øvrige opposisjonspartiene, forslag om å utrede en ordning for import av planter som bedre ivaretar risikoen for introduksjon av fremmede arter, og vi har en forventning om at Regjeringen eventuelt vil komme tilbake til Stortinget med de nødvendige lovendringer. Disse innvendingene til tross ønsker vi å konkludere med det som er det viktigste: Nå blir loven vedtatt. Den vil få stor betydning for naturmangfoldsarbeidet i Norge i årene som kommer, og den er helt nødvendig når det gjelder et område hvor det ikke er noen tid å miste.