Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2000-12-05:
Dette dokumentet foreslår komiteen vedlegges protokollen. Bakgrunnen for det er at det i dokumentet er mye som samsvarer med de synspunktene som er omtalt både i St.meld. nr. 49, Om boligetablering for unge og vanskeligstilte, og i innstillinga til denne meldinga. I stortingsmeldinga om Husbankens virksomhet i 1996-97, St.meld. nr. 14 for 1998-99, blir det fastslått at Husbanken må kunne tilby finansiering også ved nybygging i storbyene og pressområdene. I brevet fra statsråd Brustad til komiteen blir dette understreket ved at det sies at man går inn for at Husbanken «kan stå friere i sine kostnadsvurderinger og at låne- og tilskuddsutmåling blir tilpasset deretter slik at kravene til egenkapital blir overkommelig.» Statsråden opplyser videre at Husbankens avdelingskontor for Østlandet skal ha til oppgave å forestå et nært samarbeid med kommunene og utbyggerne i denne regionen. I likhet med statsråden er komiteen derfor mot at en lager en separat avdeling av Husbanken bare for Oslo. Det å bygge opp dette, bl.a. med eget regelverk, finner heller ikke flertallet i komiteen hensiktsmessig. Det som er viktig å understreke, og som også er forslagsstillernes intensjon, er at Husbankens rolle i Oslo må styrkes. Komiteen viser også til at man har til behandling et forslag fra stortingsrepresentantene Jan Petersen, Sverre J. Hoddevik og Erna Solberg om å gjøre Husbanken om til en bank for førstegangsetablerere. Det andre forslaget dette dokumentet omhandler, er spørsmålet om en langsiktig plan for bygging av minimum 2 000 billige boliger pr. år for ungdom i de kommende ti år. Her viser komiteen til at Boligutvalget, som Regjeringen Bondevik oppnevnte, skal se på de langsiktige perspektivene. Det er nødvendig å gjøre noe i forhold til boliger for ungdom, men en slik tiårsplan mener komiteen bør kunne tas fram når Boligutvalget har avsluttet sitt arbeid i løpet av 2001 og vi har fått en egen stortingsmelding om boligpolitikk i et lengre perspektiv. I brevet fra statsråd Brustad vises det også til at Regjeringa har et klart mål om å komme over 2 000 rimelige boliger til ungdom pr. år. Forslaget har mange gode intensjoner som Regjeringa allerede har varslet. Ikke minst ble det synlig gjennom «En solidarisk boligpolitikk», som statsråd Brustad la fram i sommer. Her er både statens og kommunenes utfordringer grundig omtalt. Statens ansvar er bl.a. flere studentboliger, flere utleieboliger, særlige tiltak for de bostedsløse og mer aktiv bruk av Husbankens virkemidler i Oslo. Flere må få etableringslån, og vi må få en bedre utnyttelse av eksisterende boligmasse. Men også kommunene har et ansvar: Det må bli mer kommunal tilrettelegging for økt boligbygging i pressområdene, og en mer aktiv planpolitikk er stikkordet, ikke bare tomter til høyest mulig pris, men en bevisst politikk slik at tomtearealer til utbygging for unge og vanskeligstilte belastes med en lavere tomtekostnad. I Dokument nr. 8:68 for 1999-2000 blir det påpekt at offentlige myndigheter, entreprenører og finansinstitusjoner må samarbeide tettere. Dette er vi helt enig i, da lokale private aktører i stor grad påvirker situasjonen på boligmarkedet i den enkelte kommune. Derfor må de trekkes inn i et boligpolitisk arbeid i kommunene. Som sagt: Dette forslaget mener komiteen ikke må avvises, men vedlegges protokollen.