Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-03-29:
«Mange flyktninger blir psykisk syke som en konsekvens av den asylpolitikken Norge fører.» Dette sa psykiater og seksjonsoverlege ved Stavanger Universitetsjukehus, Jone Schanche Olsen, til Stavanger Aftenblad den 15. november 2006. Jeg tror han har et poeng. Det er svært viktig at det settes søkelys på samfunnets behandling av asylsøkere og flyktninger med psykiske problemer. Dette var et viktig tema på Nordens største psykiatrikonferanse, Schizofrenidagene, i Stavanger før jul. Tittelen på konferansen var «Har sår på sjelen farge?». Det er ingen tvil om at fagmiljøene er opptatt av saken. Hva med oss politikere? Jeg er veldig glad for den debatten vi har i salen i dag, og takker representanten Holmberg for at hun har fremmet denne interpellasjonen. Vi som er politikere, må ta denne gruppen på alvor. Vi må se sammenhengen mellom det å leve i uvisshet på et asylmottak og psykisk helse. Situasjonen nå er at vi har et system som medfører at den psykiske helsen til asylsøkere og flyktninger blir dårligere etter at de har kommet hit. De er i utgangspunktet en sårbar gruppe. Mange av asylsøkerne og flyktningene her i landet har traumatiske hendelser og reaksjoner på disse med seg i bagasjen. Enda mer alvorlig er det at det nettopp er disse menneskene, de med psykiske vansker og de som har funksjonshemninger, som kommunene ikke vil ha eller bosette fordi de er ressurskrevende. Er de i tillegg ureturnerbare, kan de risikere å bli sittende enda flere år på asylmottak. Det finnes ingen begrensninger for hvor lenge vi kan holde folk der. UDI skriver følgende i sin rapport om lengeværende i mottak i april 2003: «På et eller annet tidspunkt kan det spørres om myndighetene får et ansvar for å skjære igjennom og få satt strek. Uansett opprinnelig årsak, vil tidsmomentet i seg selv reise spørsmål om myndighetenes forhold til menneskerettighetene.» Dette blir en av de mange viktige saker vi må ta tak i når den nye utlendingsloven legges fram. Vi må føre en debatt som går langt over de politiske skillelinjene, hvor vi skylder på hverandre i forhold til hvilken regjering som har gjort minst og mest. Dette handler om å ivareta menneskerettighetene i vårt land. Det må vi gjøre sammen. Tenk å bo i årevis på asylmottak uten rett til arbeid, uten skikkelige boforhold og uten et godt sosialt nettverk. Ja, hvis du ikke er syk fra før, er det iallfall stor sjanse for at du blir det i løpet av oppholdet. Det er uverdig, og jeg mener vi gjør disse menneskene en stor urett. Er det rett at norske asylmottak, i alle fall de jeg har sett, har dårligere standard enn norske fengsler? Jeg vet for min del at jeg hadde sett temmelig svart på et opphold i et av landets asylmottak. Dette er en helsedebatt, men flyktninger og asylsøkere må få en mulighet til å leve et liv som ikke gjør dem sykere. Det har med asylpolitikken å gjøre. Ventetiden må kortes ned. De må få god norskopplæring. Vi må satse på frivillige organisasjoner som bidrar med sosiale nettverk. Vi må tilby sunne bomiljø. Vi må gi hjelp til selvhjelp. Hvis vi mener dette er en gruppe med ekstra psykiske belastninger, er det jo paradoksalt at vi har et system og en politikk som faktisk gir dem ytterligere belastninger. Representanten Holmberg var inne på USA og integreringspolitikken. Vi har mye å lære av USA når det gjelder å få folk raskt i arbeid, og når det gjelder å bruke frivillige organisasjoner i arbeidet med å bygge nettverk, i inkluderingsarbeidet. Skal vi ta godt vare på dem som søker beskyttelse i Norge, må vi føre en annen asylpolitikk enn det vi gjør i dag, for den skaper sykdom mer enn den gjør folk friske. Vi må trappe videre opp det arbeidet som sikrer god behandling og oppfølging av den psykiske helsen til asylsøkere og flyktninger, både av hensyn til sikkerhet for samfunnet og for den enkelte flyktnings menneskeverd. Til slutt: Kristelig Folkeparti er opptatt av at de frivillige organisasjonene må trekkes enda mer inn i inkluderingsarbeidet – dette for å skape et nettverk rundt den enkelte flyktning eller asylsøker. Gjennom nettverk skapes tilhørighet, og tilhørighet gir lettere tilgang til hjelpeapparatet i Norge.