Leif Helge Kongshaug (Venstre), 1999-01-21:
Loven som behandles i dag, handler om forenkling, effektivitet og ryddighet – forenkling i form av klarere regler, samordning av bestemmelser og enklere prosedyrer for så vel kjøper som selger i dette store markedet som offentlige anskaffelser er, effektivitet i form av at det offentlige som kjøper bruker den markedsmakten man har, og ivaretar skattebetalernes penger på best mulig måte, ryddighet i form av at det skal være korrekte forbindelser og ivaretakelse av viktige felleshensyn i de kontrakter som inngås. Statens markedsmakt skal brukes til å kreve effektive og gode varer og tjenester, men skal også sikre at tilbyderne opptrer med respekt overfor lover og regler og tar vare på sine forpliktelser overfor samfunnet og sine ansatte. Det er positivt at det er bred enighet om det alt vesentlige i denne saken – fra utvalget som utredet den, via Regjeringen til Stortinget. Venstre er svært tilfreds med at det tas inn bestemmelser om miljøet i regelverket. Hensynet til miljøet må ikke bare relateres til enkeltsaker, men være av generell karakter og tatt overordnede hensyn til i all planlegging, anskaffelser og opptreden for øvrig. Ved tidligere behandlinger har det vært oppslutning om dette i Stortinget, og det er viktig at disse overordnede politiske målsettingene også blir nedfelt i den konkrete saken som behandles i dag. Når det gjelder kommunale anskaffelser under terskel verdiene, var ikke dette en del av utvalgets mandat. Venstre registrerer forslaget fra Fremskrittspartiet og Høyre om at lov om offentlige anskaffelser også skal gjelde kommunal sektor. Venstre har forståelse for forslaget og ser fordelene ved at dette hadde blitt gjennomført i denne sammenheng. Likevel mener Venstre at det må være riktig å vente med dette nå, men at man legger opp til en prosess i samarbeid og forståelse med kommunal sektor. Det signalet er jeg sikker på departementet vil ta på alvor og starte et slikt arbeid. Noen konfliktområder finnes alltid når det skal tas ulike hensyn. I komiteen har det vært en del fokusering på kontraktørbegrepet og lærlingbestemmelsen. Venstre mener flertallsformuleringene balanserer godt mellom de ulike hensyn. Kontraktører kan være et uklart begrep. Vi har på den ene side sett eksempler på organisering som klart har hatt til hensikt å unndra selskaper fra fellesskapets forpliktelser. På den annen side må dette ikke blandes sammen med seriøse enkeltmannsbedrifter som driver etter reglene, og som samfunnet trenger og bør oppmuntre. Kravet til forenkling og fri konkurranse om leveranser til det offentlige må også komme de små virksomheter til gode. Det kan ikke stilles obligatoriske krav om lærlinger for å få kontrakter med det offentlige. Noen bedrifter kan være for små til å kunne ha lærlinger, og andre får ikke tak i lærlinger. Disse må ikke ekskluderes. Men bruk av lærlinger, som er en viktig del av næringslivets samfunnsansvar, må heller ikke bli en konkurranse ulempe. Forskriftene må utformes slik at disse hensynene balanseres i tråd med det komiteen har sagt. Hensynet til frihet i næringslivet og de samfunnsmessige fellesbehov settes ofte opp mot hverandre. For Venstre er det avgjørende å finne de gode balansepunkter, slik at begge hensyn ivaretas på en optimal måte, og slik at både næringslivet og samfunnet kan operere med felles, omforente spilleregler. Dagens lov er et godt eksempel på en slik balansering av ulike hensyn.