Siri A. Meling (Høyre), 2004-06-14:
I forhold til sokkelens modenhetsgrad er økt utnyttelse av eksisterende felt en av hovedutfordringene, i tillegg til utvinning fra marginale felt. Små felt og lav produksjon øker enhetskostnadene. Det er derfor positivt at Regjeringen bidrar til å sette fokus på kostnadsbildet både for offshore- og landaktivitet. Videre er det et viktig signal at Regjeringen også varsler en gjennomgang av de myndighetsregulerte bestemmelsene. Jeg synes i denne sammenheng at det er noe underlig at flere partier stiller seg avvisende til Regjeringens fokus på kostnadsreduserende tiltak. Vi er alle enige om at vi ønsker både økt utvinningsgrad og produksjon i mindre felt, og da er det viktig å gripe fatt i forhold som betyr noe for å få til denne utviklingen. Det kan her dreie seg om tiltak som reduksjon av arbeidsoppgaver og bemanning offshore. Det kan være økte krav til den enkelte ansatte om større fleksibilitet. Det kan være reduksjon av fast stasjonert vedlikeholdspersonell offshore. Det kan være overføring av arbeidsoppgaver og personell til land gjennom bruk av e-drift. Og det kan være bedre utnyttelse av forsyningsfartøy og baser. Mange av disse elementene er et resultat av forhandlinger mellom partene i arbeidslivet. Det er selvfølgelig fristende å gjøre som Arbeiderpartiet, å lene seg tilbake med en kommentar om at dette må det være opp til partene å diskutere. Men det er ikke så enkelt. Petroleumsnæringens betydning for norsk økonomi både finansielt og industrimessig tilsier at vi må ha et fokus på alle elementene som truer attraktiviteten på norsk sokkel. Og det høye kostnadsnivået er ett av disse. Det er positivt at staten selv tar ansvar for en gjennomgang av de myndighetsregulerte rammebetingelsene. Meldingen omtaler et illustrerende prosjekt, nemlig Statfjord senfase, hvor Statoil som operatør mener det er mulig med både økt produksjon og forlenget levetid. Økonomien i prosjektet vil bl.a. være avhengig av fleksibilitet i forhold til gjeldende arbeidsvilkår knyttet til samsoving og nattarbeid samt forutsigbarhet med hensyn til miljø- og avgiftspolitikk. Ethvert tiltak må gjennomføres innenfor rammen av et forsvarlig HMS-nivå, men det er viktig at myndighetene legger gode helhetsvurderinger til grunn i forhold til kostnadseffektive løsninger som vil være gode nok til å ivareta HMS-aspektet, men også selskapenes og samfunnets interesser i forhold til faktisk å oppnå økt utvinningsgrad. Det er positivt at det i Regjeringens forslag til tiltak er mye fokus på å stimulere til økt mangfold og konkurranse på sokkelen. Utfordringen i forhold til haleproduksjon og marginale felt tilsier behov for nye aktører og større grad av konkurranse. Regjeringens foreslåtte endringer i petroleumsskatt i revidert nasjonalbudsjett bygger også opp under denne målsettingen. Nye, mindre aktører vil kunne representere et større mangfold for norsk leverandørindustri. Særlig de mindre selskapene vil kunne ha en større tendens til å handle varer og tjenester fra underleverandører enn de store selskapene, som håndterer alle sider ved driften ved hjelp av egne krefter. Samtidig er det slik at de store, etablerte, globale selskapene på norsk sokkel har gitt og gir verdifulle bidrag i kraft av sin kompetanse, finansielle styrke og globale karakter. Krevende lete-, utbyggings- og driftsoppgaver kan vanskelig tas av mindre aktører. Deres tilstedeværelse tjener våre forskningsmiljøer, vår leverandørindustri og hele samfunnet på. Flere eksempler viser hvordan disse bl.a. har bidratt til internasjonalisering av norske bedrifter. Norsk sokkel må forbli attraktiv også hos deres investorer. Derfor er det viktig å sørge for tilgang på attraktive leteområder, og jeg tenker spesielt på at framdriften holdes i nord, samt at vi følger utviklingen i denne kategori selskaper nøye i tiden framover. Ca. 220 000 mennesker arbeider i clusteret rundt petroleumsnæringen. Dette er et stort antall i seg selv, og spesielt sett i forhold til landets befolkning i arbeidsdyktig alder. I dette tallet ligger mye kompetanse. Faktisk er det slik at denne kompetansen innenfor enkelte områder er verdensledende. Kompetanse gir industriell utvikling. Et høykostland som Norge trenger en kunnskapsbasert industriutvikling. Her er vår mulighet til å konkurrere, her er vår mulighet til økt verdiskaping i et langsiktig perspektiv. Det handler om uttak av en ikke fornybar ressurs, slik at uansett tempoplan for utnyttelsen av denne vil internasjonalisering av leverandørindustrien være viktig for den framtidige industri- og tjenesteutviklingen i bransjen. Organisasjoner som Intsok og Petrad gjør en god og viktig jobb i denne sammenheng, og det er positivt at Regjeringen signaliserer støtte til en videreutvikling av disse organisasjonene. Styrking av forskningsmidler er også et positivt tiltak foreslått av Regjeringen.