trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Hvis det er noe som er veldig uforståelig, er det nettopp SVs iver etter å fortelle at nå skal man ha ett år med overgangsstønad og videre utdanningsrett. Det er akkurat det samme som Fremskrittspartiet sa for to år siden, og da ble vi også nærmest nedskjelt fra denne talerstolen. I Fremskrittspartiets budsjettforslag er det rett til å søke utvidet stønad hvis man er under utdanning, eller hvis barna er syke. Budsjettallet har vi fått oppgitt når vi har sendt inn spørsmål om hva som blir provenyet ut fra det forslaget vi har fremmet. Så det er det andre som får gå god for, hvis det er uenighet det dreier seg om. Nå er det faktisk ordninger for alle som trenger kvalifisering for å komme seg i jobb, både de som bor alene med barn, og andre. Alle trenger å komme i jobb. Man trenger ikke nødvendigvis ha en helt spesiell ordning for dem som har valgt å bo hver for seg. I mange av disse tilfellene fortsetter også foreldrene å bo sammen eller ha veldig tett kontakt, så vi mener de eksisterende ordningene som vi har for alle andre, også kan gjelde for dem som bor alene med barn.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
En liten kommentar til Arild Stokkan-Grandes innlegg, ikke minst knyttet til spørsmålet om hva en aktiv familiepolitikk egentlig er: Det vi har savnet fra regjeringens side, er en posisjon hvor man ser på familien som noe mer enn en slags produksjonsenhet i det norske samfunnet, som vi ofte føler at regjeringen gjør. Familien har en verdi i seg selv; den skal ikke først og fremst tilpasses arbeidsliv, produksjon eller sysselsetting. Det er jo interessant at i den rød-grønne verdenen fungerer det slik at det er kjempeviktig at barna er hjemme hos sine foreldre sånn cirka til de er ett år. Etter det er det uhyre viktig at de skal gå i barnehage. Det er riktig for mange foreldre å velge dette, men det er også helt riktig for mange foreldre å velge å bruke mer tid med barna uten at det skal få et slags mindreverdighetsstempel fra de rød-grønnes side, noe som svært ofte er tilfellet når vi debatterer disse spørsmålene. Så til spørsmålet om hvem som prioriterer barnehager eller ikke: Jeg husker veldig godt da Arbeiderpartiet måtte beklage overfor Høyre de regnestykkene de presenterte for offentligheten, som de måtte vite var feil. Det var egentlig ikke noe bedre da Kristelig Folkeparti presenterte sitt alternative budsjett. Så kom det en ny pressemelding fra Arbeiderpartiet. Der sto det at vi tok penger fra barnehagene for å gi til et barnefradrag i skatten. Det var helt feil, og det visste Arbeiderpartiet utmerket godt. Vi la inn en økning i kontantstøtten slik at valgfriheten skulle bli reell. De vet – jeg håper de vet det, ellers har de jo mistet et vesentlig poeng i hvordan politikken fungerer – at når man øker kontantstøtten, så er det færre som bruker barnehage. I realiteten brukte vi mer på barnehage, og vi satset også – i motsetning til denne regjeringen – på å gi barnehagen et kvalitetsløft. Så det er en stor forskjell mellom Kristelig Folkepartis og Arbeiderpartiets familiepolitikk, og jeg er ikke ett sekund i tvil om hvilken politikk som er best.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Nå skjønner jeg at Arild Stokkan-Grande ikke har mer taletid, så nå kan jeg virkelig slå til – men det skal jeg ikke gjøre. Jeg syntes det var litt interessant det han nevnte i sitt innlegg, at de rød-grønnes politikk var å sørge for at familien kunne stå på egne ben, og at man derfor har kjørt den politikken man har kjørt. Men det er jo akkurat det som er saken; de rød-grønne ønsker egentlig at familien bare skal stå på det ene benet, at valgmuligheten bare bør være det ene benet – altså at man skal ha nok barnehageplasser, og at alle barn helst bør gå i barnehage. Vi synes det er greit med to ben også i familiepolitikken – at det er en reell valgfrihet. Da må man også sørge for at den faktisk er reell og gi en kontantstøtte som gir familier muligheter til å stå på egne ben, selv om de da kanskje ikke velger akkurat det som de rød-grønne foreskriver. Jeg synes kanskje også det var litt betegnende at Stokkan-Grande snakket om at de rød-grønne måtte beskytte familien. Det er jo også det ideologiske utgangspunktet, at familien i grunnen ikke greier å fatte egne valg som er gode for dem. De trenger veiledning, de trenger en oppskrift, og her stiller de rød-grønne beredvillig sin kunnskap til rådighet for alle norske familier. Vi er nok ikke helt der. Vi tror faktisk at norske familier kan og vil velge selv, og at det i all hovedsak er gode valg for dem og deres barn.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Statsråden viste til den handlingsplanen man har hatt mot etnisk diskriminering. Den første planen man hadde om det, knyttet til det vi diskuterer her, var at det var nevnt i et vedlegg til selve planen. Når man nå ikke ønsker å lage en egen handlingsplan mot antisemittisme, håper jeg at man iallfall spanderer noe mer tid og krefter på dette området enn man tidligere har gjort. I 2005 bestemte FN at 27. januar skal være en internasjonal minnedag tilegnet ofrene for nazistenes utryddelsesleire. Det var som kjent den dagen Auschwitz ble befridd. Tror statsråden at det vil styrke kampen mot antisemittisme eller svekke den hvis vi også markerte den på alle skoler i Norge?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Jeg har faktisk lyst til å gi ros til statsråden. Jeg synes både innlegget og svarene i replikkordskiftet viser en statsråd som er engasjert i denne ganske utfordrende saken for det norske samfunn, og hun har uttrykt betydelig vilje til å følge opp på ulike måter. Det skal statsråden vite: Det er det mange som kommer til å verdsette, ikke minst norske jøder, som er en liten nasjonal minoritet – vi snakker kanskje om 1 500–2 500 mennesker i hele dette landet. Det er mennesker som – hvis vi lytter til hva forstanderen ved det mosaiske trossamfunn har sagt – i større grad enn tidligere velger å skjule sin identitet på grunn av de reaksjoner man møter i Norge i 2012 når man sier eller viser at man er jøde. Vi har siden forrige runde med et representantforslag knyttet til det samme fått flere rapporter som ikke bare underbygger, men forsterker behovet for at vi alle tar antisemittismen på alvor. Vi har nok – for så vidt – med holdninger i vårt eget land, men det er ganske betegnende at det nå går en underskriftskampanje blant Europas parlamentarikere fordi et parti i den ungarske nasjonalforsamling har tatt opp forslag om å registrere landets jøder. Det er ganske oppsiktsvekkende i 2012. Representanten Aksel Hagen var innom det som ofte blir en veldig utfordrende debatt knyttet til landet Israel, den israelske regjering og jøder som minoritet, som ofte har en annen nasjonalitet enn den israelske. Det kan være grunn til å minne om at 20 pst. av israelerne faktisk er arabere. Vi har en jobb å gjøre. Det er ganske sterkt når en tidligere statsminister – jeg må si det – sier at fred i Midtøsten kan stoppe antisemittismen i hele verden. Det viser – for meg – en grunnleggende misforståelse av hva antisemittisme er. Hvis vi ikke makter å få den historiske konteksten inn i denne debatten, tror jeg vi heller ikke makter å gjøre noe med fenomenet antisemittisme. Jeg ønsker statsråden og regjeringen lykke til i arbeidet. Vi vil selvfølgelig følge opp. Vi får ikke flertall for våre forslag, men like fullt: Jeg er takknemlig for innlegget som statsråden holdt.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-13:
Bare en kort merknad til representanten Hans Olav Syversen. Når jeg hører Kristelig Folkeparti snakke, får jeg ofte inntrykk av at Norge har en semiautoritær tilnærming til hva en familie er. Da spør jeg meg selv om Kristelig Folkeparti virkelig mener det. I min verden har familier aldri hatt større frihet enn de har i dag. Er virkelig Kristelig Folkeparti uenig i det? Med full barnehagedekning, med den muligheten begge foreldrene i en familie har til å jobbe og likevel få barn, kan jeg ikke skjønne at norske familier er ufri. I den grad noen norske familier har vært ufri de siste årene, er det fordi staten ikke har gitt dem lov til å kalle seg eller være en familie. Er det noen som opererer med en oppskrift på hva en kjernefamilie er her i landet, er det mer enn noen andre Kristelig Folkeparti, som – om de hadde fått gjennomført sin politikk – ikke hadde latt alle familier i Norge være en familie.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-13:
Både undertegnede og representanten Lien representerer Sør-Trøndelag på Stortinget. Den store debatten i vårt hjemfylke i 2004 var Kristin Clemets initiativ for å privatisere store deler av Skole-Norge. Det ville i vårt hjemfylke ført til ikke bare at en rekke distriktsskoler, videregående skoler, ville vært truet, men også at bredden i tilbudet ville gått ned, rett og slett fordi mange av studiespesialiseringsplassene ville blitt privatisert. Da ville fylkeskommunen mistet stordriftsfordeler. Elevene ville riktignok fått en valgfrihet i form av ulike logoer, men færre fagtilbud å velge mellom. Nå heter det riktignok i Bibelen at det gir en større lykke å gi enn å få. Men jeg spør meg om aksjeselskaper er de rette å gi penger som er ment for å bruke på skole. Mitt spørsmål til representanten Lien er: Stiller Lien seg bak utspillet til Fremskrittspartiets programkomité om at man i tillegg til å åpne for flere privatskoler også vil la dem ta utbytte av driften?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-13:
Jeg fikk egentlig ikke svar på det jeg spurte om. Det jeg spurte om, var om representanten Lien var enig i at det bør åpnes for å ta ut utbytte fra videregående private skoler og private skoler i grunnskolen. Da kan jeg følge opp med et spørsmål til: Hva slags motivasjon tror representanten Lien at aksjeselskaper fra utlandet måtte ha for å etablere skoler i Norge? Kan Tord Lien tenke seg at det bare dreier seg om et brennende engasjement for bedre måloppnåelse innenfor de planer for opplæring vi har i Norge, eller kan det tenkes at hovedformålet er å tjene penger på det som tidligere var den offentlige fellesskolen? Synes representanten Lien, som følge av det han svarer på dette, at det er en god idé å åpne for storstilt privatisering og kommersialisering av den norske skolen?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-13:
Det er ikke bare ved skattekutt at Høyre prioriterer vekk både omsorg, offentlig velferd og skole. De har en omprioritering av skatteopplegget for kommunene som vil føre til at veldig mange fylker kommer skjevt ut. Mitt eget fylke, Sør-Trøndelag, vil miste 135 mill. kr i inntekter. De ulike kommunene kan jo spørre seg hva slags satsing på den offentlige fellesskolen man får av det. I Bibelen heter det: Som epler av gull i skåler av sølv er ord som blir talt i rette tid. Representanten Aspaker var jo ikke så heldig med å leve opp til de ordene da hun i løpet av få timer gikk fra å berede grunnen for å gi de rød-grønne og Kristin Halvorsen skylden for nedgangen i våre internasjonale resultater til ydmykt og uselvisk påta seg æren for framgangen etterpå, etter at den rød-grønne regjeringen altså har sittet i mer enn sju år. Så mitt spørsmål til representanten Aspaker er: Hvis resultatene i går hadde vist at pilen gikk rett ned, ville da Aspaker uselvisk kastet seg fram og på vegne av Høyre tatt på seg ansvaret for nedgangen i resultatene?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-12-13:
Jeg er glad for at representanten fra Fremskrittspartiet, Bente Thorsen, tar opp dette med lærertetthet. Det er viktig at vi har nok lærere i skolen, derfor har vi også lagt fram det forslaget som det blir stemt over i dag, om at vi vil øke antall lærere i skolen. Det er ikke noe i veien for at alle norske kommuner tar ansvar for enda flere lærere. Vi har gitt et svært godt kommunebudsjett, og hvis den kommunen som representanten Bente Thorsen viser til, ønsker å ha flere lærere på andre skoler i kommunen, er vi helt åpne for det. Det denne ordningen er til for, er å målrette lærerne mot de kommunene som har dårligst score nasjonalt sett, og så rette det mot de skolene som man mener har mest behov for det. Så vil det alltid være slik at man på makronivåer ikke alltid treffer helt korrekt, men det tror jeg vi skal leve med når hele ordningen totalt sett er god.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-12-13:
Når det gjelder å øke forskningen i næringslivet, finnes det ingen enkel oppskrift på det. Man kan ikke bevilge offentlige midler og håpe på at næringslivet vil følge etter. Det er næringslivet som er nødt til å bevilge de pengene selv, hvis de ønsker å forske i sine bedrifter. Det å stimulere til det på et eller annet vis mener jeg er et svært viktig spørsmål, og det er også tatt opp. Jeg stilte det spørsmålet til næringslivet selv i høringen som vi hadde i forbindelse med budsjettet, uten at jeg fikk så veldig klare svar, fordi det er ganske vanskelig. Komiteen var på en reise denne høsten til USA, til California, hvor vi møtte bedrifter og forskere som jobber mye tettere, på en helt annen måte. Det som var påfallende, var at vi ikke fikk presentert noen tilskuddordninger eller noen måter å gjøre det på hvor de gikk målrettet inn for å få næringslivet til å forske. De skapte arenaer. Det er det vi må gjøre, og det må vi komme tilbake til i forskningsmeldingen. Da tror jeg næringslivet vil forske mer.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-12-13:
Jeg er tilfreds med at vi har klart å bevilge penger til neste halvår, sånn at det ikke får konsekvenser for inneværende skoleår. I alle disse årene som Stortinget har bevilget penger, har det vært kun én skole. Det har ikke vært skoler; det har vært én skole vi har bevilget til. Nå har den situasjonen oppstått at det er to skoler som vi da er nødt til å forholde oss til. Situasjonen er ny, og jeg tar meg den retten å kunne vurdere det på et senere tidspunkt. Men det som er det vesentlige her, er jo de over 70 mill. kr vi bevilger til kulturskoler, og som jeg er forundret over at opposisjonen ikke støtter. Det er jo der alle norske barn etter hvert vil få et godt tilbud uansett hvor de bor – ikke bare noen veldig, veldig få som går på en privat kulturskole rettet inn mot ungdom som allerede er veldig, veldig flinke. Nå får vi et godt kulturskoletilbud som vil gjelde alle, og det jeg glad for.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-12-13:
Jeg er veldig glad for at det nå er kommet opp flere land hvor man kan ta freshman-året. I utgangspunktet, da den endringen ble gjort – lenge før denne komiteen satt på Stortinget, men av et langt tidligere storting – overskuet man ikke alle konsekvensene av at vi fikk færre studenter som fikk dette førsteåret. Det fantes argumenter for, og det finnes argumenter mot. Jeg håper at vi klarer å legge inn freshman-året neste år, slik det står i innstillingen, og at vi klarer å prioritere det opp. Det er mitt svar.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-12-13:
Jeg er noe overrasket over at Kasakhstan ble trukket fram av en representant som Tord Lien, som jeg vet i og for seg er en kunnskapsrik mann. Kasakhstan har jo vært en del av det tidligere Sovjetunionen, og Russland er flinke i matematikk – det har de alltid vært, og da preges det landet naturligvis av en skolekultur hvor matematikk har vært viktig, bare så det er sagt. Å harselere over den type land synes jeg ikke er så kledelig, for å si det på den måten. Det jeg har lyst til å rette oppmerksomheten mot, er et ferskt forslag fra Fremskrittspartiet, som vi nettopp har behandlet, om mer fysisk aktivitet i skolen. Det er et godt eksempel på Fremskrittspartiets tradisjon, hvor de kommer med fine, velformulerte og gode intensjoner og bra forslag som man ofte ikke finner igjen i budsjettforslaget. Da er det særlig bekymringsfullt når man bruker sterke ord i debatten, som representanten Mette Hanekamhaug gjorde. Det ble, som sagt, fremmet forslag om mer fysisk aktivitet i skolen, men jeg finner det ikke i årets budsjettforslag. Jeg lurer på om representanten Tord Lien(presidenten klubber) er imot at det skal realiseres? (presidenten klubber)
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-12-13:
Jeg mistenker representanten Dagrun Eriksen for at hun er inspirert av Paulus, som har sagt at alt er tillatt, men ikke alt gavner, når hun er imot disse timetallene som vi har – og som i og for seg resten av stortingssalen her er enig om, med unntak av Kristelig Folkeparti. I så fall er både de andre partiene og undertegnede uenig med både Paulus og representanten Dagrun Eriksen. Vet representanten hvor få timer norske barn egentlig hadde sammenlignet med alle andre OECD-land? Det var færrest av nesten alle i norsk og matematikk. Og har representanten Dagrun Eriksen tenkt over hvor viktig det faktisk er både når det gjelder lesing og regning, at man har jevn trening og nok påfyll gjennom hele skoleuken for at man skal få resultater?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-12-13:
I løpet av denne debatten er det naturlig nok veldig mange som i og for seg har gjentatt hverandre, fordi vi har hele tiden vist til PIRLS og TIMSS-undersøkelsene, som har preget denne ukens nyheter. Jeg kan i og for seg være enig i det mange av oss har sagt, og som Elisabeth Aspaker tok opp nå nettopp, om at det fortsatt må jobbes hardt i norsk skole. Det tror jeg heller ikke det er så mange som er i tvil om egentlig, men samtidig vil jeg si at jeg synes elever og lærere skal ta seg en velfortjent juleferie, i likhet med Stortinget. Det kan de gjøre med god samvittighet. Jeg er helt sikker på at de kommer til å gå tilbake igjen til skolen og glede seg til å ta fatt på nye dager, hvor de skal lære og trives sammen. Det er klart det skal jobbes, men som i Stortinget i kveld, hjelper det med latter og trivsel. Da har man det bedre både på jobb og på skolen. Derfor må vi ikke glemme den biten, heller. Når det gjelder TIMSS og PIRLS-undersøkelsene, var det egentlig fire hovedfunn. Det ene var at for fjerdeklassingene står det bra til i norsk og matematikk. Særlig i norsk gjør vi det veldig bra, og i matematikk har vi stor framgang. Når det gjelder åttende trinn, står det også bra til med leseferdighetene, men det gjør det ikke i matematikk. Når vi vet hvordan tilstanden er når det gjelder matematikk hos lærerstudentene – det kom fram i en annen rapport som kom i mars – er det ingen tvil om at dette må bli et tema når Stortinget skal gå inn og evaluere Kunnskapsløftet, at vi kanskje i større grad må ha et blikk på lærerplanene enn det vi normalt har. Jeg må si jeg forundrer meg litt over de faglige miljøene på universitetene og høyskolene og dem som lager lærerplaner, at det er helt tyst fra disse miljøene. Man kan ikke forvente at vi som er politikere, skal gå inn og være mattefaglige eller norskfaglige rådgivere, eller faglige rådgivere i ulike fag. Noen ganger blir vi utfordret på ting i skolen som er av mer faglig karakter. Noen ganger skulle jeg også ønske at den debatten som foregår mellom ulike fagfolk, kom mer fram i lyset. Der vil jeg være enig i det som er sagt, og vi håper at Kunnskapsdepartementet også er med oss på å dra den diskusjonen mer fram og gjøre den tydelig. Til slutt vil jeg rose representanten Dagrun Eriksen både for henne siste innlegg, men også for hovedinnlegget hennes, hvor hun minnet oss alle på hvor viktig det er å ha et bredt kunnskapssyn. Alle disse små barna og ungdommene strever med livene sine, de også. De har mange forskjellige ting inni seg. Så hvis en tenker for stereotypt, og tror at alle disse testene er det eneste saliggjørende, mister vi en veldig viktig dimensjon.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Jeg registrerer og deler representanten Aasens ambisjoner og ønsker om bedre resultater i skolen, og da er det viktig å sette inn tiltak som man vet virker. Dette var også representanten inne på i sitt innlegg – representanten skrøt av at regjeringen hadde tilført skolen flere lærere. Problemet er at fordelingen er blitt gjort ut fra skolenes resultater fra kun ett år. Under budsjetthøringen kom det fram et eksempel på at en kommune hadde fått tildelt lærere ved kommunens beste skole. Det var det ene året resultatet var dårlig, de ble tildelt disse. Andre skoler i kommunen har hatt dårligere resultater i en årrekke. Dette viser at tildelingen blir altfor tilfeldig. Mitt spørsmål til representanten er derfor: Hvordan kan hun forsvare en slik prioritering når både skoleeier og ledelse uttrykker at dette er for lite målrettet og slår helt feil ut?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Jeg tror vi lar det siste ligge. I Soria Moria-erklæringen II står det at regjeringen vil øke tallet på prester- og diakonstillinger. Senest i dag leste jeg i avisen at Møre bispedømme må kutte fire prestestillinger for å holde budsjettet sitt. Med unntak av en bevilgning på 5 mill. kr til prester i denne fireårsperioden har prestebudsjettet de siste årene knapt dekket lønnsstigningen. Med andre ord har regjeringen underbudsjettert lønnsbudsjettet til prestene. Det blir det kun færre prester av dersom budsjettet skal overholdes, og det skal det jo. Spørsmålet blir da: Mener statsråden at løftet om å øke tallet på preste- og diakonstillinger er innfridd?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Jeg vil bare understreke at ca. 80 av de stillingene som statsråden viser til, blir finansiert av andre enn staten. Jeg skjønner at vi ikke kommer videre med denne problemstillingen her. Rapporter viser at flere av landets kirker mangler nødvendig brannsikring og er i ferd med å råtne på rot. Kirkene våre er noen av de viktigste kulturminnene vi har, og et tap av disse er et tap av en viktig del av vår felles historie. I Soria Moria II sier regjeringen at viktige kulturminner skal sikres varig vern: «Nasjonalt viktige kulturminner skal settes i stand og sikres et varig vern.» I budsjettframlegget er rentefrie lån til kirkebruk nullet ut. Dersom regjeringen faktisk ønsker vern av kirkebygg, hvorfor i all verden velger de da å fjerne en ordning som de selv skryter av og sier har vært så velfungerende og effektiv?
Henning Warloe (Høyre), 2012-12-13:
Jeg er glad for at Marianne Aasen i sitt innlegg snakket mye om forskning, og jeg merket meg noe hun sa – hun sa vel omtrent følgende: Det forskes for lite i næringslivet. Den analysen er Høyre helt enig i. Spørsmålet er hva regjeringen gjør med det. Jeg lurer på om Marianne Aasen kan peke på ett eneste nytt tiltak i budsjettet for 2013 som skal bidra til å løse dette problemet.
Henning Warloe (Høyre), 2012-12-13:
Jeg tror vi alle sammen skal være glade for at det miraklet det fortelles om i Bibelen – disse to fiskene osv. som mettet så mange mennesker – ikke lar seg gjenskape i dag. Det ville jo ha redusert etterspørselen og markedspotensialet betydelig for den sektoren og den næringen som fiskeriministeren bestyrer. Jeg vil, som Tord Lien, si at det er kanskje oppsiktsvekkende at næringsministeren aldri har vært til stede her under våre debatter om dette temaet, men det er desto hyggeligere at fiskeriministeren er her. Så vil jeg være ubeskjeden nok til å spørre om noe på vegne av Bergen. Bergen har tunge forskningsmiljøer knyttet til hav-, klima- og marin sektor. Det er noen utfordringer, bl.a. å få profilert disse miljøene sterkere og få samordnet dem bedre. Ser fiskeriministeren for seg at hun kan bidra på noen måte til å styrke Bergens posisjon som europeisk marin hovedstad?
Henning Warloe (Høyre), 2012-12-13:
Det var godt å høre disse ordene fra statsråden, og jeg skal fortsette litt langs samme linje for å gi statsråden anledning til å si enda mer pent om Bergen! Så vidt jeg husker, er ca. halvparten av Bergens 4 000 forskere – altså ca. 2 000 forskere – involvert i arbeid innenfor disse sektorene vi her nevnte, og som er ganske tett sammenvevd, altså klima-, hav- og marin sektor. I havet ligger, som det sies, svaret på verdens store utfordringer, både når det gjelder helse, når det gjelder mat, og kanskje også når det gjelder klima – iallfall når det gjelder å vite mer om klimaet. Det er en debatt på gang angående å få samlokalisert flere aktører, bl.a. Havforskningsinstituttet, på det som heter Marineholmen. Spørsmålet mitt er om statsråden ser positivt på den type samlokalisering, og om det vil være mulig å bidra til det?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Representanten Aasen var i sitt innlegg inne på den flotte seansen som var nede i Oslo rådhus. Der fikk vi også høre norske musikere av høy kvalitet. Det å bli en musiker av høy kvalitet krever ofte at du har fått god undervisning i det. Derfor kom det litt som lyn fra klar himmel da regjeringen i inneværende års budsjett valgte å fjerne det ekstratilskuddet som Kongshaug videregående skole har hatt, og som det har vært tverrpolitisk enighet om fra 2001. De har hatt det ekstratilskuddet fordi de har hatt en ren musikklinje, som er dyrere å ha enn en linje med musikk, dans og drama. Men for å likebehandle den med Oslo by steinerskole valgte man å fjerne det. Nå har man valgt å øke dette ut skoleåret, men mener representanten Aasen at den type skoler ikke skal kunne få drive med ren musikkundervisning?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Representanten var opptatt av å være på rett vei. Og som Forkynneren sier: «Den vises hjerte fører på rett vei, men dårens tanke fører galt av sted.» La meg ta opp et lite punkt hvor jeg føler at man her kanskje har vært på ville veier. Det har vært tverrpolitisk enighet om at vi skal ha et ekstra tilskudd til Kongshaug Musikkgymnas, fordi de har drevet en ren musikklinje, som er dyrere enn en dans/drama-linje. Men da det oppsto en situasjon hvor også Oslo by steinerskole ønsket å drive en ren musikklinje og mente at de trengte likebehandling her, bestemte regjeringen seg for at likebehandlingen er å frata Kongshaug det tilskuddet som de har hatt for å drive denne ekstra musikklinjen. Mener SV at det er den riktigste likebehandlingen, at vi fratar dem som allerede har? Det er vel også et kjent begrep fra Bibelen, som heter Matteuseffekten.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Jeg tror ikke det vil finnes noe belegg for å si at det faktisk er det økte timetallet som har gitt dette resultatet. Det er – som representanten sa i sitt spørsmål – innsatsen fra lærerne som har gjort, men det er også den grunnleggende endringen som ble gjort da Kunnskapsløftet ble innført i den norske skolen, hvor det faktisk ble satt mye større krav til basiskompetanse, og hvor man fikk verktøyet som gjorde det. Så har jeg også lyst til å gi honnør til de rød-grønne for at man har fulgt opp Kunnskapsløftet på en god nok måte. Men det finnes ingen belegg for at det er de økte timene som har gitt denne store framgangen. Det er lærerne som er den viktige faktoren. Vi mener fortsatt at det har vært en feil prioritering – og der vet vi at forskerne støtter oss – å bruke så mange milliarder. Tenk hvilke resultater vi kunne ha fått hvis vi hadde brukt det på etter- og videreutdanning, eller på å få enda flere lærere i den norske skolen.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Jeg takker for rosen, og jeg tror det er utrolig viktig at vi som politikere klarer å bredde ut kunnskapssynet vårt for den norske skole. Jeg tror ikke det er her SV og Kristelig Folkeparti er mest uenige. Representanten sa i sitt spørsmål at det «kler ikke» oss – altså Kristelig Folkeparti – å være i et fellesskap med noen som ønsker bare en ren rettighetsbasert lov med utbyttemuligheter. Det var mange som også sa at det ikke kledde oss å gå inn i et samarbeid med de rød-grønne, hvor spesielt SV var til stede, for å lage en friskolelov og en privatskolelov. Men der klarte Kristelig Folkeparti med sitt primære syn å være med på å bygge bro over et krigsområde som har vært i norsk skole i mange, mange år, mellom en veldig høyredreining og en veldig SV-dreining på privatskoleområdet. Nå har vi fått til en god lov. Det vil være viktig for Kristelig Folkeparti å fortsette å ha en lov som sikrer en legitimitet til annerledes skoler. Det kommer vi også til å gjøre hvis vi kommer i andre samarbeidskonstellasjoner etter valget.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Vi har valgt i vårt alternative budsjett å bruke penger på det som vi tror er viktigst for den norske skole. Det vi mener har vært viktigst, og som vi mener at forskningen også støtter veldig opp om, er ikke økte timer i den norske skolen, men det er bedre lærere, det er bedre etter- og videreutdanning for lærere. Også de andre sakene som representanten tar opp her, går inn under den samme kategorien. Istedenfor å ha frukt og grønt til alle – som ikke ble til alle – mener vi at det kan være bedre å ha en abonnementsordning på det. Så til kulturskolene. Nå har vi gjennom min tid her på Stortinget og så lenge de rød-grønne har sittet, prøvd å fremme forslag etter forslag for å styrke kulturskoletilbudet. Det har vært null respons fra denne regjeringen. Men når de endelig kunne legge det inn under en heldagsskoleparaply, var det plutselig både riktig og viktig. Man setter mange store uløste utfordringer ut til skolene fordi man ikke løser utfordringene med skyss og andre ting, sånn som man gjorde med leksehjelp. Så Kristelig Folkeparti står godt innenfor at vi støtter kulturskolene.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Jeg vet i hvert fall at finnene hadde færre timer enn det som denne regjeringen nå foreslår, og allikevel klarte å levere gode resultater. Det som forundrer meg i denne diskusjonen, er at det kommer så entydige signaler fra forskere på topp nivå, med f.eks. Utdanning 2020, på at dette er en feil prioritering hvis man virkelig ønsker resultater i norsk skole. Så jeg er litt stolt, jeg, av Kristelig Folkeparti, som tør å ta en sentrumsposisjon sammen med Venstre, og si at det er ikke økt antall timer som er svaret. Det er svaret hvis man ønsker en heldagsskole, men hvis man ønsker en god skole, er det bedre lærere, kompetente lærere, som er viktig, det å få andre yrkesgrupper inn i skolen og få et mye større dannelsesperspektiv i skolen. Det ville vært med å gi en god skole. Her tør vi å tale hele Stortinget, og Roma, midt imot – jeg tror Paulus var innom der. Vi kommer til å fortsette å jobbe for at vi ikke går for den ensidige timefokuseringen i norsk skole.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Statsråden skal ikke være så engstelig for det med hvem som får ære, for Mesteren sier selv i evangeliet etter Johannes: «Hvis jeg ærer meg selv, er min ære ingenting verdt.» I Ordspråkene kan vi lese: «En elskelig kvinne vinner ære, de flittige vinner rikdom.» Så her har statsråden mye hun kan hente når det gjelder rikdom i tiden framover. Vi har ikke vært uenig i regjeringens øremerking av midler når det gjelder lærere. Vi tror det er måten å gå fram på, og også å styrke skoler med svake resultater. Vi har likevel valgt å viderebringe en kritikk av noe av innretningen på dette. Det ene er at man tar utgangspunkt bare i resultatene for ett år, sånn at hvis en skole tidligere år, altså i fjor, hadde gode resultater, ville de likevel i år plutselig få en lærer. Den andre kritikken er at skoleeiere, altså kommunen, er blitt overkjørt. Ser statsråden at en ved å gå i dialog med skoleeier om hvor de virkelige behovene er, kanskje kunne truffet enda bedre med øremerkingen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Til det siste: Jeg er redd for at statsråden nå lar Den norske kirke gå ut på en ørkenvandring. Det har jo lyktes å nå fram før, men det tar veldig lang tid, og jeg lurer på om beskjeden til Den norske kirke nå egentlig blir den samme som Herren ga Moses: «Hugg to steintavler, lik de første, og kom opp på fjellet til meg.» Dette haster. Vi trenger å få denne IKT-løsningen på plass, og jeg håper statsråden ikke sitter og venter på forsikringer for lenge. La meg ta det jeg også har vært litt opptatt av både i budsjettinnstillingen og i flere debatter her: trosopplæringsreformen i Den norske kirke. Vi ligger langt etter det som var forventningen skapt gjennom trosopplæringsreformen. Ser statsråden at det er stor skuffelse og mismot i alle de menighetene som ikke har fått lov til å komme inn, og at vi kanskje ikke oppfyller «la de små barn komme til meg» på en god nok måte gjennom den bevilgningen vi her har på bordet?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Siden det er min siste ordinære budsjettdebatt, vil jeg sitere fra Johannes 7: «Ennå en liten stund er jeg hos dere.» Og når det har gått en stund etter valget, vil jeg si videre med Johannes 7: «Dere skal lete etter meg, men ikke finne meg.»(Munterhet i salen) La meg få gi noen avsluttende kommentarer i denne budsjettdebatten: (Munterhet i salen) Husk at teoristerke og praktisk sterke elever har evner som er viktige for oss som nasjon og som vi trenger. Husk at foreldres betydning og deres interesse for utdanning er avgjørende for at barn skal lykkes med sin skolegang. Husk at skolen skal, i samarbeid og forståelse med heimen, utruste barna våre for livet. Husk at barn trenger forankring, at den trosopplæringen som drives av alle tros- og livssynssamfunn, er av avgjørende betydning for å gi barn seilekraft. Husk at studenter lever ikke av bøker alene, men også trenger klingende mynt og brød. Husk at studentforeldre trenger ordninger som sikrer dem en god start sammen med familien. Og husk at dette huset er til for å tjene dem som er utenfor huset, og ikke først og fremst oss selv. Husk å gi lærerne mulighet til å gi barna gylne øyeblikk. Følger dere disse rådene skal det blir fred, og da skal dere få leve lenge i landet!
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-12-13:
Samuel Steinmann har sett mer lidelse og flere lik enn et menneske kan bære. Hans øyne gråter fremdeles. Sammy Steinmann overlevde konsentrasjonsleirene, men kan aldri glemme. På venstrearmen har han nummeret som for alltid vil minne ham om årene i fangenskapet: 79 231 – tall han fikk fordi han var jøde. Steinmann så venner, slektninger og ukjente bli drept. Storebroren Harry var en av dem. Han selv skulle også drepes, men klamret seg til livsviljen: «Jeg ville overleve. Jeg måtte fortelle verden om det vi opplevde. Det er min forpliktelse overfor dem som døde,» sier Samuel Steinmann. Samuel Steinmann forteller gjennom sin historie historien om deportasjonen av jøder fra Norge til Tyskland under annen verdenskrig. For 70 år siden, 26. november 1942, ble 767 jøder fraktet med «M/S Donau» for å bli plassert i Auschwitz. Holocaust startet ikke med gasskamrene i Auschwitz. Det startet mye før, som fremmedfrykt og som fordommer – også i vårt eget land. Vår grunnlov som vi ellers er så stolte av, av 1814 – som vi feirer hver 17. mai – hadde en paragraf som utestengte jøder fra riket. Skepsisen til jøder før den annen verdenskrig var ikke bare et særtysk eller nazistisk fenomen, eller en idé som Hitler hadde alene, men den var utbredt også i store deler av det norske samfunnet. Jødene ble latterliggjort og mistenkeliggjort gjennom karikaturtegninger og i avisartikler, og mange nærte en generell mistro overfor jøder i Norge. En skulle tro at den vanvittige historien om hva som skjedde med jødene under krigen, skulle stå som en garantist mot at slikt kan skje igjen. Sånn er det dessverre ikke. Som flere har vært inne på i denne debatten: Det avdekkes at også i dag står vi overfor noen av de samme holdningene som ledet an til at det som skjedde i Auschwitz, kunne skje midt i Europa. Dette er en utvikling som vi må ta på det dypeste alvor. Historien har vist oss at kampen for menneskeverd, mot rasisme og antisemittisme må føres hele tiden. Har vi ikke et bevisst forhold til dette, kan det skje igjen. Jeg mener vi ville vært tjent med å markere vår egen historie – obligatorisk på skolene – for vår historie er ikke bare den historien som skjedde ute i Europa, men vi som nordmenn har også et stort ansvar.
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Representanten Aasen var i sitt innlegg inne på viktigheten av internasjonal erfaring og utveksling, og at det nå er åpnet for at flere studenter får muligheten til å ta litt av utdanningen i utlandet. Videre nevnte representanten Aasen i sitt innlegg at man skulle vurdere, og se på, å åpne for at også USA ble implementert i denne ordningen fra og med neste år. Mitt spørsmål er – all den tid tall faktisk viser at det vil være økonomisk fordelaktig å åpne for dette – hvorfor dette ikke er gjort i år, men først skal opp til vurdering neste år.
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Fremskrittspartiet har lenge vært den tydeligste stemmen når det kommer til viktigheten av realfagsatsing, men hver eneste gang vi har fremmet forslag som går ut på å styrke realfagsatsingen, eller forsøkt å fremme debatt om dette, har regjeringa effektivt satt en stopper for enhver debatt ved å vise til at dette tilbys som valgfag. Men de nyeste tallene som har blitt publisert de siste ukene, viser at svært få skoler faktisk har valgt å tilby realfag som valgfag, men heller har valgt å prioritere andre fag, som musikk, dans, teater e.l. Mitt spørsmål er derfor om representanten Tingelstad Wøien likevel mener at regjeringens satsing på realfag er god nok, eller om man ser viktigheten av å innføre flere av tiltakene Fremskrittspartiet har fremmet for å styrke disse fagenes status i skolen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Først til det med Asia og Kasakhstan: Jeg prøver faktisk å si at jeg er bekymret for at så mange land i Asia er så mye bedre enn oss. Det er mange grunner til det, og det er åpenbart at en sterk kultur for satsing på teknologi og realfag er en medvirkende årsak til at det er sånn. Den kulturen vil jeg gjerne ha mer av her også. Vi må satse tyngre på matematikk og realfag. Når det gjelder kroppsøving, er det sånn at det må gå an å ha noen ambisjoner på lengre sikt. Vi forsøkte faktisk i den debatten som komitélederen selv viser til, å åpne opp for å få et bredt flertall til å si at vi har en målsetting om å få mer kroppsøving i skolen. Det har Fremskrittspartiet fortsatt. Så vet vi at Kunnskapsdepartementet i den anledning nok var bitte litt kreative – det kan hende at de tok dette med mattetreningen litt for langt, for de tallene som ble lagt på bordet i den debatten, var nok ikke helt i den størrelsesorden vi mener er rett. Men vi ønsker definitivt mer kroppsøving i skolen også i framtiden.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
La meg være klinkende klar først og fremst på at den viktigste jobben til en blå regjering vil være å få ordentlig system på og gode resultater i den offentlige skolen. Det må satses på den offentlige skolen, og der kommer Fremskrittspartiet, når vi kommer i regjering, til å sette inn hovedstøtet. Jeg synes representanten Serigstad Valen legger noen forutsetninger til grunn som jeg ikke er sikker på at det på noen måte er dekning for. Det er sånn at den rød-grønne regjeringen mener at det er greit å ta ut utbytte hvis du driver med eldreomsorg. Og hvis du driver med barnehage og bortimot alle velferdstilbud som private bidrar til, mener de rød-grønne det er greit at man tar ut utbytte. Vi hadde en stor debatt om barnehager. Jeg klarer ikke å se den enorme forskjellen det skal være å ta ut utbytte fra skoler, men dette er en del av en programdebatt i Fremskrittspartiet.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Det er hyggelig at representanten Serigstad Valen er opptatt av hva jeg personlig mener. Jeg står på denne talerstolen som talsmann for et parti som er i en programprosess. La meg si én ting som må være klinkende klart: Mangfold er bra. Den offentlige skolen er viktigst, også for Fremskrittspartiet, og sikkert også for resten av høyresiden. Mangfold er bra, og mangfold er et mål i seg selv. Statsråd Halvorsen har selv vært veldig tydelig på at barnehageløftet ikke hadde vært mulig å få til uten hjelp av private. Jeg deler nok ikke representanten Serigstad Valens holdning om at absolutt alle folk som driver næringsvirksomhet, er kalde og kyniske kapitalister. Jeg tror det er et brennende engasjement i mange selskaper for å levere best mulig på det de gjør, uansett om de leverer eldreomsorg, barnehager eller skoler. Og så lenge kvaliteten som leveres er bra, ser jeg ikke den prinsipielle forskjellen på å ta ut utbytte fra barnehage, eldreomsorg og skole.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Jeg kan avkrefte at Fremskrittspartiet er sneversynt eller korttenkt, så da har vi avklart det! Jeg har lyst til å være veldig tydelig på at vi har etablert Norges forskningsråd for å sørge for at man har nasjonale konkurransearenaer nettopp for, som representanten Tingelstad Wøien sier, å gi støtte til slagkraftige miljøer. Å fragmentere dette ned til en hel haug med små programmer tror ikke Fremskrittspartiet er bærekraftig. Det fører i hvert fall ikke til å bygge sterke, slagkraftige forsknings- og innovasjonsmiljøer. Og når det gjelder næringslivet der ute, vil jeg minne representanten Tingelstad Wøien om at Fremskrittspartiets budsjettframlegg har en betydelig styrking av postene Brukerstyrt innovasjonsarena og Forny 2020, som kommer nettopp denne typen næringsliv til gode, og ikke minst også Skattefunn-ordningen, som er en av de ordningene som er enklest å forholde seg til.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Representanten Hagen er jo inne på det selv: rett til å søke, selv i det norske samfunnet, betyr ikke rett til å få noe. Jeg vil minne om det. Representanten sier også at det går rett vei. Det går rett vei på mange områder, definitivt. Jeg blir litt bekymret hver gang SV begynner å snakke om demokratiforståelse og dannelse og prøver å si at det er greit, og da går det liksom bra med den norske skolen. Jeg tror jo ikke at det går an verken å oppnå dannelse eller demokratiforståelse uten å kunne lese. Det er fortsatt altfor mange som ikke kan lese, og dermed er ekskludert fra de arenaene. Det snakkes så mye om flere lærere. Er det egentlig det vi vedtar i dag? Vi vet at kompetente lærere er viktig for skolen, og så snakker man om flere lærere. Nei, det er 9 000 for få lærere allerede i dag, og så skal det etableres 600 nye arbeidsplasser for lærere. Da får du 9 600 for få lærere. Eller tror representanten Hagen at med vedtaket i stortingssalen i dag står det plutselig 600 lærere rett utenfor her?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Riksrevisjonen la nettopp fram en rapport som beskriver en til dels dyster situasjon for bygningsmassen i universitets- og høgskolesektoren. En av disse bygningene er Veterinærhøgskolen, som ligger på Adamstuen i Oslo. Jeg har aldri sagt at ikke den må opprustes, men jeg har sagt at den kan opprustes på Adamstuen til en helt annen pris enn det en flytting 30 km unna faktisk kommer til å medføre av kostnader. Jeg kunne nevnt museumsbygningen i Bergen, som ikke kommer til å bli åpnet til 200-årsjubileet for Grunnloven, men jeg skal snakke om teknologibygget til Høgskolen i Sør-Trøndelag, den mest effektive høgskolen i Norge. Den kommer nå til å bli utsatt for kortsiktige husleiekontrakter, som koster veldig mye penger, og et forholdsvis mye dyrere prosjekt. Er statsråden fornøyd med situasjonen, og synes hun at det er god bruk av skattepenger å bruke titalls millioner kroner på husleie?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Jeg noterer meg at statsråden har lært av sin forgjenger. Jeg trodde at det var denne statsråden som hadde ansvaret for det budsjettet vi diskuterer i dag. Å skylde på Sigbjørn Johnsen tenkte jeg var vår rolle, men det er nå greit. En annen ting som har kommet fram i løpet av både budsjettprosessen og dagen i dag, er at man nå har innført støtte til første år på bachelorstudiet i veldig mange land, men ikke med hensyn til USA. Det mistenker jeg er ideologisk betinget, må jeg si. Men så sier man at det skal man vurdere og utrede til neste år. Hva er det man skal vurdere og utrede det neste året som man ikke vet i dag når det gjelder muligheten for å innføre støtte til det første året på bachelorstudiet i USA?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
La meg begynne med å gi uttrykk for at jeg synes det er veldig hyggelig og konstruktivt at statsråden tar seg tid også i år til å delta i denne debatten. Det er et veldig viktig felt statsråden forvalter – også for oss. Men vi har sett i år at bevilgningene til næringsrettet forskning i statsbudsjettet er noe redusert. Vi vet at Norge ikke satser like mye på forskning som mange av de landene vi konkurrerer med. I Fiskeri- og kystdepartementets budsjettframlegg står det at 1 kr til Brukerstyrt innovasjonsarena gir 2,2 kr i næringsfinansiert forskning. Når vi vet at mange av de store, viktige sjømatselskapene i Norge er internasjonalt orientert, og sannsynligvis allokerer forskningsmidlene dit de får best utbytte av dem, burde man ikke ha satset enda mer på Brukerstyrt innovasjonsarena, SkatteFUNN osv.?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
La meg si at det ikke bare er Marine Harvest som synes det er en fornuftig innretning, det gjør også Tord Lien i første omgang. Jeg er klar over at det ikke er på statsrådens felt alt jeg spurte om i sted. Det er fjerde gangen fiskeri- og kystministeren er til stede, mens nærings- og handelsministeren aldri har vært til stede i disse debattene, og da er det også vanskelig å sette ham til veggs på det. Mindretallet har en merknad på statsrådens rammeområde som går på å gi Havforskningsinstituttet en større rolle enn i dag når det gjelder nasjonal koordinering av de forskjellige statlige forskningsfartøyene. Det er grunn til å peke på at Havforskningsinstituttet nesten klarer å lage underverker. De har 250–300 seilingsdøgn og store avanserte fartøyer – det er en enorm prestasjon. Det er de som har mest kompetanse på dette, og for å sikre størst mulig utbytte av skattepengene synes jeg det hadde vært naturlig å gi Havforskningsinstituttet en enda større og tryggere rolle enn i dag.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Jeg har ikke sagt noe om krigsminneerindring i dagens debatt, men jeg har en pins med general Fleischer på meg, så jeg tror jeg lar det være med det. De som har fulgt disse debattene, vet hvor jeg står i den saken. Det har vært snakk om forskning. Det er mye lek med tall også der, og det har vi jo stor glede av, alle sammen. Men det er nå engang sånn at hvis vi ser på den offentlig finansierte og drevne forskningen, kommer vi helt middels ut. Det er i hvert fall ikke grunn til å ringe veldig hardt med varselbjellene. Men hvis vi tar med næringslivsfinansiert forskning, kommer Norge veldig dårlig ut. Man kan selvfølgelig ta utgangspunkt i at det har ikke nasjonale myndigheter, altså Stortinget, noe ansvar for å gjøre noe med. Det kan godt hende at det for så vidt er et moralsk riktig standpunkt å ta, men det hjelper ikke. Dette er det næringslivet vi skal leve av i framtiden som vi skal utvikle. Det er her vi skal modernisere offentlig sektor og skape nye verdier i samfunnet. Når da næringslivet ikke forsker, må vi ta grep. Da synes jeg det nærmest er litt surrealistisk at vi for fjerde gang i denne stortingsperioden har en debatt om kirke-, utdannings- og forskningskomiteens budsjettområde uten at nærings- og handelsministeren er til stede. Det er også det året Nærings- og handelsdepartementet legger fram et budsjett som er i nominell nullvekst og en til dels kraftig realnedgang – i et år hvor vi har et historisk handlingsrom. Aldri har noen regjering i Norge hatt så mye penger, og aldri har det vært så mange arbeidsledige akademikere ute i resten av Europa. Det handlingsrommet velger vi å ikke benytte oss av. Det er trist. Fremskrittspartiet går i sitt budsjettforslag inn for å styrke mange av ordningene: SkatteFUNN betydelig utover regjeringens forslag, Brukerstyrt innovasjonsarena og Forny 2020. Dette er alle programmer som direkte vil stimulere til mer forskning i næringslivet. Dette er måten å løse det på, ikke ved å si at nei, vi har ikke noe ansvar for dette. Mange av de store og toneangivende bedriftene i Norge er deler av internasjonale konserner, og de forsker der de får mest for pengene. Da må også Norge være med på å dra det lasset. Der gikk taletiden ut, men jeg har lyst til å takke for debatten, og jeg vil sitere Salomos ordspråk, som vi skal ta med oss videre alle sammen. I andre kapittel står det: «Visdom skal komme inn i ditt hjerte, kunnskap skal gi deg glede.» Så håper vi at vi får mer av det etter dagens debatt.