Are Næss (Kristelig Folkeparti), 1999-05-25:
De to viktigste truslene mot folkehelsen i Norge i dag er tobakk og alkohol. De største helsefarene for det norske samfunn er altså selvpåførte. Det var derfor riktig av helseministeren å legge vekt på forebyggingsaspektene i sin redegjørelse om folkehelsen. Å forebygge sykdom og helseskade vil lett komme på annen plass i prioriteringen, fordi det kreves så store ressurser for å behandle dagens pasienter. Dessuten vil noen hevde at det økte antall leveår en kan vinne, bare vil føre til større belastning på helsevesenet, fordi dette vil bety at folk vil være syke i flere år før de dør. Men nye undersøkelser viser at et sunt liv med hensyn til røyking, overvekt og mosjon ikke bare fører til at folk lever lenger, men også lever bedre, at de er mindre syke, og syke i kortere tid mot slutten av livet. Det er altså en personlig, samfunnsmessig, økonomisk og helsemessig gevinst i å forebygge usunne helsevaner. Røyking tar livet av mer enn 3,5 millioner mennesker hvert år, og bare i Norge dør det ett menneske hver time i døgnet på grunn av tobakk. I løpet av tre år vil antallet røykedødsfall på verdensbasis tredobles til 10 millioner, og om 20 år vil hvert tredje dødsfall blant voksne skyldes røyking. Siden ikke alle mennesker røyker, betyr dette at ca. hver annen røyker vil dø som følge av røyking. Det er altså ikke uten grunn at også Verdens Helseorganisasjon har erklært krig mot tobakken. Jeg er glad for helseministerens økte satsing på dette området, også økonomisk, men her er behov for innsats også utenfor det tradisjonelt helsepolitiske. Tidsskrift for Den norske lægeforening skriver på lederplass, under overskriften «Tobakksindustrien – helsevesenets hovedfiende», følgende: «Mens et helsevesen med ressursproblemer arbeider hardt for å forebygge og behandle sykdom, tjener tobakksindustrien store penger på å selge vanedannende stoffer som sprer lidelse og død.» Denne situasjonen er egentlig absurd. Både når det gjelder tobakk og alkohol, er det slik at brukerne betaler med penger, liv og helse. Tobakks- og rusgiftindustrien tar livet av mange av sine beste kunder. Den er avhengig av nyrekruttering, og den må vi stoppe, bl.a. med tiltak rettet mot barn og ungdom. Men tobakks- og rusgiftindustrien er også avhengig av fortjeneste. Jeg har vanskelig for å tro at noen vil produsere, selge eller markedsføre helseskade av idealistiske motiver. Dødens kremmere krever profitt. Alkoholen er etter mitt skjønn ufortjent kommet i skyggen av tobakken som folkehelseproblem. Verdens Helseorganisasjon har alkoholmisbruk på fjerde plass som årsak til forkortede og byrdefulle liv. På de tre første plassene kommer depresjoner, tuberkulose og trafikkulykker – tilstander som også alle har sterke tilknytninger til alkoholmisbruk. Det samme gjelder for øvrig selvforskyldte skader, som kommer på neste plass i opplistingen. Alkoholforbruket i Norge steg i fjor for sjette året på rad. Alkoholens skadevirkninger er nå så iøynefallende at til og med Frankrikes visstnok mest seriøse avis, Le Monde, utroper alkoholen til folkefiende nummer en. Her er behov for en kraftig folkeopplysningsinnsats, spesielt sett i lys av at markedsinteressene gjør sterke forsøk på å presentere alkoholen som et produkt med angivelig positiv helseeffekt. Det gjelder det samme for alkohol som for tobakk: Får vi fortjenesten bort, er mye vunnet. Rusgiftindustriens tap er folkehelsens vinning.