Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2010-10-12:
Takk også fra meg til interpellanten. Det er en viktig debatt, og det er viktig å ta den kontinuerlig. Vi har hatt offentlige utredninger og debatter gjennom de siste 25 årene, der vi verdimessig og i forskrifter har formulert tre grunnleggende kriterier for pasientrettet prioritering. Disse er knyttet til sykdommens alvorlighet, hvor god behandlingen er og forholdet mellom kostnaden og effekten av behandlingen. Men likevel gjenstår hovedutfordringen, og det vanskeligste i prioriteringsdebatten er overgangen til handling. Vi må imidlertid ta tingene i riktig rekkefølge. Det aller, aller viktigste er å unngå skade – det som har vært en etisk ledesnor for helsetjenestene siden antikken. Og så må vi frigjøre ressurser til viktig arbeid ved å redusere uønskede hendelser. Pasientsikkerhetskampanjen i 2011 med hovedvekt på medikamenthåndtering og hygiene vil bidra til det. Deretter må vi unngå å gjøre det som ikke har effekt. I et oppslag med fastlege Jørgen Skavlan i Dagsavisen angis det at det i Sverige i fjor ble operert 10 000 knær unødvendig. Uansett om det er et riktig tall eller ikke, viser dette behovet for å ta kunnskapsbaserte prioriteringer framfor de markedsbaserte prioriteringene. Videre må de prioriteringene som tas, være tydelige nok, allment kjent og i tråd med allmenn oppfatning av rettferdighet. Vi trenger å vite mer om hva folk flest mener skal prioriteres. Her tror jeg litt på innbyggernes gode skjønn, og bevissthet om at vi alle i vanskelige forhold må ta noen valg. Statsråden var inne på den brede høringen som Nasjonal helseplan nå kommer ut på, og den ser jeg fram til, for jeg tror at den kan bidra til å synliggjøre hva folk faktisk tenker, og hva folk tenker om også det vanskelige spørsmålet som er stilt her. Det er en politisk prioritering å satse på folkehelse og forebyggende medisin. Denne fordrer politisk mot, for det er ikke slik at alle gevinster synliggjøres før førstkommende valg, og fordi de største innsatsområdene er utenfor helsetjenesten vår. Et samlet politisk Norge bør derfor støtte de forslagene i statsbudsjettet som tar folkehelsegrep omkring avgifter på alkohol, tobakk og snus. Verdens helseorganisasjon sier at 80 pst. av hjerteinfarktene, 90 pst. av sukkersyke, diabetes, og 30 pst. av kreft kan hindres eller utsettes ved mindre bruk av tobakk, alkohol og sukker. Folkehelsebegrepet i budsjettet for 2011 er derfor etter min vurdering mottatt både med respekt og forståelse av de fleste. Det vanskeligste i prioriteringsdebatten er overgangen til handling. Politisk retorikk blir for utydelig når det kommer til prioriteringer for den enkelte pasienten. Her må handlingene være kunnskapsbaserte gjennom kriterier som faktisk kan formidles allment i vårt samfunn. Kriteriene kan ikke være så detaljerte at vi aldri får debatten om enkeltsakene, men kriteriene må også være så robuste at legitimiteten som det bygges på, kan etterprøves. Mens vi står her og debatterer, skjer det vanskelige og krevende prioriteringer på kontorene rundt omkring hos legene, ved sykehussengene og på alle våre helseinstitusjoner. Av respekt for det bør vi kanskje i debattene våre legge til rette for slike robuste, kunnskapsbaserte, allment aksepterte kriterier for medisinske prioriteringer. Men debatten er vanskelig, og den er nødvendig å ta hele tiden.