Bente Stein Mathisen (Høyre), 2017-06-01:
Det er viktig å si fra når ting ikke fungerer på en arbeidsplass. Det kan handle om feil og mangler med hensyn til helse, miljø og sikkerhet, psykososiale faktorer eller kriminalitet og uetisk adferd. Det er mange eksempler på at varsling har vært helt avgjørende for at ukultur og kriminalitet har blitt avdekket. I arbeidsmiljøloven står det tydelig og klart at arbeidstaker har rett til å varsle om kritikkverdige forhold på jobben. Loven har tre varslingsbestemmelser, som alle trådte i kraft i 2007: retten til å varsle om kritikkverdige forhold, § 2-4 forbud mot å møte varsleren med represalier, § 2-5 virksomhetene skal som hovedregel ha plikt til å ha interne varslingsrutiner, § 3-6 Formålet med disse bestemmelsene er å beskytte arbeidstakere som sier fra om kritikkverdige forhold i virksomheten, og samtidig tydeliggjøre at varsling både er lovlig og ønskelig. Frykten for represalier er som regel grunnen til at noen unnlater å varsle. Særlig gjelder det saker som omhandler det psykososiale arbeidsmiljøet, og hvor leder er involvert i de kritikkverdige forholdene. Da Stortinget behandlet endringene i arbeidsmiljøloven i Innst. 207 L for 2014–2015, la Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre inn følgende i merknadene for å bedre varsleres situasjon: Samarbeidet mellom relevante tilsyn skal styrkes for å bedre informasjon om rettigheter og plikter for alle involverte parter. Man kan vurdere en holdnings-/informasjonskampanje om varsling i samarbeid med partene i arbeidslivet. Varslingsrutiner bør bli et obligatorisk krav, og loven bør presisere et minstekrav til varslingsrutinenes innhold. Høyre er sammen med de andre partiene i komiteen fornøyd med at statsråden har fulgt opp merknadene fra stortingsflertallet. I lovproposisjonen foreslås endringer som skal styrke varslernes situasjon. Regjeringen har i tillegg nedsatt en ekspertgruppe etter anmodning fra Stortinget, jf. Innst. 205 S for 2015–2016, som skal gjøre en helhetlig gjennomgang av dagens varslingsregelverk, og foreslå de tiltak som utvalget måtte vurdere som hensiktsmessig, enten det nå er lovendringer eller andre tiltak. Utvalget skal levere sin innstilling innen 1. mars 2018 i form av en NOU. I dag er reglene om varsling å finne i to ulike kapitler i arbeidsmiljøloven, i kapittel 2 og i kapittel 3. Høyre synes det er et godt forslag å samle reglene om varsling i et eget kapittel, kapittel 2 A, slik departementet foreslår. Det blir mer ryddig og vil gi varsling en mer synlig og tydelig plass i lovverket. I tillegg blir varslingsreglene mer brukervennlige. Høyre støtter departementets forslag om at det i virksomheter med minst ti arbeidstakere skal gjelde en ubetinget plikt til å etablere varslingsrutiner. Dette fikk også bred støtte i høringsrunden. Høyre mener at virksomheter som har under ti ansatte, bør unntas fra plikten om å ha varslingsrutiner. Det er fordi vi ikke vil pålegge små virksomheter unødige formalkrav. Det er jo ingenting i veien for at de likevel etablerer en form for varslingsrutiner som passer på en arbeidsplass for fem–seks ansatte. Høyre synes det er bra at varslingsreglene også skal gjelde for innleide arbeidstakere. Når det gjelder utsendte arbeidstakere som er innleid, må vi forholde oss til utsendingsregelverket, som er styrende for hvilke regler som gjelder for dem. Det at norske regler skal gjelde for alle utenlandske virksomheter som leverer tjenester i Norge, kan komme i konflikt med EØS-avtalens regler om tjenestefrihet og utsendingsdirektivet. Høyre er kjent med at departementet ser på endringer i utsendingsforskriften og ber departementet se nærmere på problemstillingen knyttet opp mot varslingsregler. Denne proposisjonen handler også om arbeidstid. Dagens regelverk harmonerer ikke helt med den utviklingen vi har hatt i arbeidslivet og i familielivet de siste årene. Flere og flere har muligheten til å jobbe fleksibelt med hjemmekontor. Med små barn som skal hentes i barnehage og på SFO, synes mange det er godt å kunne gå hjem fra jobben litt tidligere, ha mer tid sammen med familien på ettermiddagen og da ta igjen jobben litt senere på kvelden. Forslaget om å gi adgang til å utføre arbeid mellom kl. 21.00 og kl. 23.00 får støtte av arbeidsgiverorganisasjoner og fra arbeidstakerorganisasjonene Akademikerne og NITO. Men det er viktig å påpeke at en slik ordning skal være frivillig. I forslaget til lovtekst presiseres dette ved at arbeid mellom kl. 21.00 og kl. 23.00 skal loves skriftlig, og det skal skje på initiativ fra arbeidstaker.