Trond Helleland (Høyre), 2000-03-28:
Jeg vil vise til de varslede lovendringene som ifølge departementet skal komme i år 2002, og derfor vil jeg i dette innlegget konsentrere meg om klageordningen. Det er riktig som representanten Lånke nettopp sa, at dette har vært diskutert før. Når vi finner grunn til å ta det opp igjen, er det fordi den forrige regjeringen i den første proposisjonen de behandlet, varslet at det var mange hensyn som talte for å endre klageordningen. Så langt er det altså ikke skjedd noe, og vi vil vise til at det har vært en pågående debatt om hvorvidt det er riktig at departementet er klageinstans. Vi har også merket oss at OECD i 1997 i sin landrapport om Norge gav uttrykk for at Norge burde vurdere sin klageordning etter konkurranseloven. I forbindelse med behandlingen av Innst. O. nr. 49 for 1997-1998 mente departementet at det var flere grunner til å drøfte klageordningen etter konkurranselovgivningen. Jeg har også lyst til å vise til de forslag som Norman-gruppen har fremmet, og forslagene i NOU 1991: 27. Her ble det bl.a. sagt: «… det er en fare for at en sektormyndighet som skal ivareta både konkurransehensyn og andre hensyn vil legge uforholdsmessig stor vekt på de andre hensynene.» Norman-gruppen anbefalte videre at det etableres et skille mellom saker der klageadgangen skal åpne for en politisk avveining mellom konkurransemessige og andre hensyn, og saker der klageadgangen bare skal ivareta de forvaltningsrettslige krav til saksbehandling. Høyre bad da om at det ble arbeidet videre med ulike modeller for å sikre at man får en ankeinstans som er uavhengig av departementet. Høyre vil understreke at det er viktig at man utarbeider regler som sikrer at de politiske myndigheter i så liten grad som mulig skal delta direkte i enkeltsaksbehandlingen. Vi mener at de politiske myndigheters ansvar for konkurransepolitikken først og fremst skal ivaretas av de rammer loven setter, gjennom årlig budsjettbehandling og de forskrifter Regjeringen utarbeider. Vi finner det utvilsomt at konkurransehensyn ofte blir skadelidende ved at klagesakene behandles på politisk nivå, og at klagebehandlingen minimum burde vært lagt til en uavhengig klagenemnd. Det er etter vår mening uheldig at departementet er klageinstans i forhold til Konkurransetilsynets vedtak. Vi mener det er viktig å utarbeide regler som sikrer at politiske myndigheter i så liten grad som mulig deltar direkte i behandlingen av enkeltsaker. De politiske myndigheters ansvar for konkurransepolitikken bør, som før sagt, først og fremst ivaretas gjennom lovverk og forskrifter, og gjennom budsjettbehandlingen. Politisk omgjøring av Konkurransetilsynets vedtak vil i hovedregelen bidra til å svekke konkurransen og rammer dermed forbrukerne. Et eksempel på dette er departementets omgjøring av Konkurransetilsynets vedtak vedrørende bokbransjeavtalen, som også representanten Sandberg viste til, der man hindret priskonkurranse på skolebøker – et tema som mange i denne salen har vært opptatt av, men som få har vært villig til å gjøre noe konkret med. Høyre viser til § 28 i forvaltningsloven, som gir påbud om toinstansbehandling for enkeltvedtak, og understreker at prinsippet om toinstansbehandling i forvaltningen er viktig for å sikre en forsvarlig behandling av enkeltsaker. Jeg vil derfor ta opp følgende forslag på vegne av Høyre: «Stortinget ber Regjeringen fremme forslag om å endre klageordningen etter konkurranseloven ved at det opprettes en uavhengig klageinstans.»