Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 1998-12-04:
Forslaget til forsvarsbudsjett for 1999, som er første året i neste langtidsperiode, vakte stor oppmerksomhet utover den lille krets av forsvarspolitisk engasjerte mennesker. Og det var ikke rart, ettersom Stortinget 18. juni behandlet langtidsmeldingen, og det var bred politisk enighet om de økonomiske rammer for Forsvaret i perioden. Forslaget til budsjett brøt med disse forutsetningene. Dermed var et viktig grunnlag for forutsigbarheten i landets forsvars- og sikkerhetspolitikk brutt. I en ustabil og uforutsigbar verden er betydningen av nasjonal forutsigbarhet i forsvarspolitikken viktigere enn noensinne. Det er også viktig at vi fremstår som forutsigbare og troverdige for våre allianse- og samarbeidspartnere innen NATO, FN og OSSE. Derfor var det høyst uheldig at Regjeringen allerede i oktober plutselig sendte ut helt nye signaler om sentrale virkemidler i norsk sikkerhets- og forsvarspolitikk. Omverdenens oppfatning av dette kan vi kun ha hypoteser om. Det er derfor grunn til å være tilfreds med at vi nå ved avslutningen av en politisk prosess har vært i stand til å legge de budsjettmessige forutsetninger for Forsvaret nærmere opp til hva Stortinget forutsatte da vi behandlet langtidsmeldingen i juni. Har så sentrum lært noe av denne prosessen? Det er jeg blitt sterkt i tvil om her i dag. Hovedtalskvinne for Kristelig Folkeparti, Dagrun Eriksen, som representerer samme parti som forsvarsministeren og statsministeren, sa i dag to ganger at langtidsmeldingen er en handlingsplan og ikke et bevilgningsdokument. Dermed kan man oppfatte det slik at Kristelig Folkeparti ikke føler noen økonomiske forpliktelser overfor langtidsmeldingen. Jeg trodde at langtidsmeldingen var et plandokument, der vi som politikere i dette storting sendte signaler til departementet, og som departementet sendte videre til de militære sjefer. Og hvilke politiske signaler gir dette når forsvarsministeren i tillegg sier at dette er et unntaksår? Disse signalene er skremmende, og vil etter min vurdering ha stor betydning for budsjettene de nærmeste årene. Jeg vil så raskt gjennomgå de to kapitlene som jeg er saksordfører for. Heimevernet kommer ganske bra ut i et ellers trangt budsjett, og jeg synes at det er positivt at departementet og forsvarsministeren har en positiv holdning til Heimevernet. Med en økning på 30 mill. kr til flere tjenestegjørende dager kan heimevernsøvelsene utføres tilfredsstillende. Nå er det imidlertid slik at Heimevernet er inne i en vekst, og Heimevernets krigsstruktur skal opp på en mobiliseringsstyrke på 83 000 soldater, og det krever selvfølgelig store investeringer. Styrken var i 1997 64 000 mann og vil i 1999 være oppe i 78 000 mann. Dette krever både utstyr og flere tjenestegjørende dager. Men fremdeles vil det være heimevernsområder og heimevernsavsnitt som ikke får fulle øvelser, noe som er beklagelig. Når det gjelder fredsorganisasjonen i Heimevernet, har komiteen vært opptatt av dette med kolokalisering av Hærens territoriale regiment og Heimevernets distriktsstaber. Nå har det vist seg at dette krever langt større økonomiske ressurser enn det som var forutsatt i utgangspunktet. Det må allikevel være et prioritert mål å få orden på dette som Stortinget tidligere har vedtatt. Både Setnesmoen, Evjemoen og Steinkjersannan er leirer som venter på en innflytting av Heimevernet, i henhold til Stortingets tidligere vedtak. Jeg håper at det kan bli midler til dette i budsjettet for året 2000. Når det gjelder drift og vedlikehold i Heimevernet, er det her som ellers selvfølgelig mangel på penger som gjør at en må få til de nødvendige innsparinger som Stortinget selv har vedtatt at en skal få til med å avhende bygninger som er unødvendige. Det samarbeidet som Heimevernet har med skytterlag og idrettslag, er veldig verdifullt, og det arbeidet burde det ha vært avsatt mer penger til, for det ville på sikt også ha vært økonomisk fornuftig for hele samfunnet. Derfor må bygg og anlegg også prioriteres. Kap. 1760, Nyanskaffelser av materiell, nybygg og nyanlegg, er et viktig kapittel hvis Forsvaret skal moderniseres og det nye manøverkonseptet skal bli troverdig. Nå er det imidlertid slik at Stortinget har bedt Regjeringen om å komme med sin investeringsprofil for langtidsperioden innen utgangen av 1998, og det er blitt meg fortalt at den sannsynligvis vil komme neste fredag. Vi får altså en oversikt over alle investeringer og Regjeringens fremtidige investeringsprofil til egen behandling. Jeg er derfor av den oppfatning at debatten om investeringene bør tas på nyåret. Det kan bli en viktig debatt, med perspektiver og alle fakta på bordet. Dagens Næringslivs artikkel i går om manglende styring og kontroll med materiellinvesteringer og Riksrevisjonens spørsmål om hvorvidt Stortinget er blitt skikkelig informert, forutsetter jeg blir en del av denne meldingen, og Arbeiderpartiet forutsetter at meldingen blir et skikkelig grunnlag for å se hvilke investeringer som er på gang, og de framtidige prioriteringer i langtidsperioden. Det er også gledelig at budsjettforliket gir 100 mill. kr til investeringer utover Regjeringens forslag. Jeg vil til slutt gjerne kommentere tre saker som berører Sørlandet. Det ene er saken om hvor Sjøforsvarsdistrikt Sør skal plasseres, enten i Horten eller i Kristiansand. Det er med denne saken som den forrige, den vil bli behandlet i en egen organisasjonsproposisjon på nyåret. Jeg vil derfor her bare oppfordre forsvarsministeren til å studere nøye hva de operative sjefer har uttalt om stedsvalget før proposisjonen fremlegges. Når det gjelder missiltorpedobåtene og eventuell anskaffelse av nye, står Arbeiderpartiet og Høyre sammen med samme merknad som vi hadde til langtidsmeldingen. Det vil si at under forutsetning av et tilfredsstillende prøveprosjekt, gjennomføres anskaffelsen av nye missiltorpedobåter. Det vil ha stor betydning for Kværner Mandal at en så tidlig som mulig i langtidsperioden sikrer bevilgningene slik at produksjonskapasiteten blir utnyttet, og det må være et mål å få bevilgningene inn på budsjettet for år 2000. Den tredje og siste saken gjelder Evjemoen, som ble grundig omtalt i langtidsmeldingen. Da stod komiteen samlet i kravet om at Evjemoen skal være Hærens kraftsenter på Sør-Vestlandet. I budsjettbehandlingen ble det stilt skriftlig spørsmål om oppfølgingen av vedtaket. Jeg oppfatter statsrådens svar som positivt, og at departementet vil arbeide for fornuftig utnyttelse av Evjemoen. Til slutt vi jeg si at den siste replikken som forsvarsministeren hadde, vakte stor interesse blant oss i Arbeiderpartiet. Det var en intern debatt om hva som ble sagt på møtet mellom budsjettkameratene, og forsvarsministeren sier følgende: Det er ikke slik at det måtte til så store kniver på strupen for å få det gjennomført. Ligger det her en innrømmelse av at Fremskrittspartiet og Høyre faktisk ikke var så veldig opptatt av mer penger til forsvarsbudsjettet? Det er ganske interessant, og vi burde få en kommentar fra både Høyre, Fremskrittspartiet og sentrumskameratene om akkurat det.