trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kent Gudmundsen (Høyre), 2020-05-05:
Jeg vil minne representanten Greni om at forslaget som er en del av representantforslaget, og som står i innstillingen fra komiteen, står i høringsbrevet som er sendt ut på høring. Men det er riktig, som også representanten Greni var inne på, at det er andre alternativ som også er med i det høringsbrevet. Nå er det viktig at kommunene, som tross alt skal forvalte dette nye regelverket når forskriften er stadfestet, gir sin klare tilbakemelding. Jeg skal være ærlig på at jeg er tilhenger av første alternativ, av den enkle grunn at jeg har tillit til at kommunene innenfor det mangfoldet, som jeg var inne på i mitt første innlegg, skal finne gode lokale løsninger. Jeg håper at kommunesektoren er enig i det. Det har jeg all grunn til å tro at den er når man ser på den høringsrunden som ble gjennomført tidligere i år, der kommunene helt uoppfordret – selv om det ikke var spurt om det – mente at denne 2,5 km-regelen har vært unødvendig og veldig byråkratisk og ikke treffer det behovet og den variasjonen som flere har vært inne på i denne salen. Det som fikk meg til å ta ordet, var at representanten Strifeldt påsto at Høyre har snudd i denne saken. Da må jeg – med respekt å melde – få lov til å si at det er så langt fra sannheten som man kan komme. Er det noen partier – nå skal jeg være raus tilbake – som har stått sammen og hatt et ensrettet syn i denne saken siden 2000-tallet, er det Høyre og Fremskrittspartiet. Vi fremmet en rekke representantforslag under den rød-grønne perioden, og noe av det første vi gjorde som Høyre–Fremskrittsparti-regjering, var å fremme et forslag om lovendring i Stortinget. Vi sikret også flertall på en rekke punkter sammen med Senterpartiet da komiteens innstilling endelig var behandlet her i Stortinget på nyåret i 2015. Loven var i Stortinget allerede året før, i 2014. Det er verdt å bemerke at i forhandlingene og det arbeidet som ble gjort i komiteen, foreslo Høyre og Fremskrittspartiet å redusere 2,5 km-grensen til 0,5 km. Det var ikke mulig å få gjennomslag for det. Det var ingen flertallsmerknader som ga regjeringen en klar instruks om å redusere denne avstanden. Dermed ble Høyre og Fremskrittspartiet stående alene i denne saken. Tidligere har vi her behandlet hvordan man skal forstå denne 2,5 km-grensen. Det har hele tiden ligget til grunn at det skal være faktisk trasé, noe som også var bakgrunnen for den forskriften vi sendte på høring tidligere år. La det være helt klart: Alle forslag som er sendt ut på høring, fjerner 2,5 km-grensen. Jeg er tilhenger av at vi skal ha et sterkt lokaldemokrati, som ivaretar det mangfoldet som er der ute. Til dem som er kritiske og peker på frikjøring: Jeg har mange ganger begrunnet hvorfor dette ikke er det – det er snakk om fornuft. Jeg undrer på om SV hadde vært for motorferdsel i utmark hvis snøscooterne hadde vært elektriske og lydløse.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2020-05-05:
Da jeg hørte at jeg ikke fikk kake, måtte jeg nesten ta ordet, men det var altså jeg som var lovet den. Det som jeg synes er beklagelig, er egentlig den dobbeltkommunikasjonen som Senterpartiet åpenbart driver i denne saken. Når representanten Borch står her og sier at dette var en forskriftsendring man skulle fikse – som om det man nettopp hadde sendt ut på høring, var å fjerne 2,5 km-kravet – viser det bare at man glatt overser og blander sammen fjerningen opp mot det som var spørsmålet for bare et år siden, nemlig hvordan man skal regne 2,5 km – luftlinje eller faktisk trasé. Det var det vi debatterte for et år siden, og det var det som var ute på høring, og som var bakgrunnen for at kommunene sendte en del svar som gjør at vi nå følger opp med ny forskriftsendring, som er å fjerne hele dette avstandskravet. Det er faktisk sånn at vi sitter i regjering. Vi trenger ikke be vår egen regjering starte et arbeid som allerede er i gang.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2020-05-05:
Når det nå endelig har blitt flertall på Stortinget for å fjerne avstandskravet på 2,5 km i snøscootersaker, og regjeringen allerede har sendt nye forslag om det på høring, er dette det mange av oss som vil kalle en god dag på jobben. Det er faktisk mange som er veldig glad for og fornøyd med det. Dette har vært et veldig viktig tema for Høyre i lang tid, det kan ingen være i tvil om. Mange av oss har faktisk jobbet i mange år for å få bedre løsninger på dette. Og det er altså først nå det har blitt flertall på Stortinget for å endre regelverket for motorferdsel i utmark på dette punktet. Dagens regelverk har vært for stivbeint og for lite tilpasset lokale forhold. Kommunene er ulike, svært ulike, og behovene er ulike, og det må reglene ta høyde for. Det er et stort engasjement blant folk rundt reglene for snøscooterkjøring, ikke bare i min region i Trøndelag, men i store deler av Distrikts-Norge. Som representanten Gudmundsen var inne på, snakker vi om områder av landet der Hytte-Norge fortsatt er preget av spredt bebyggelse, der hyttene verken har vintervei, strøm eller vann og avløp – altså standarder som ligger langt unna det vi ser mange plasser i landet i mer sentrale strøk, i form av hytteurbanisering. Svært mange bruker utmarka og fjellet til fritidsformål. Det er en del av fritidskulturen å gjøre det, og man benytter da snøscooter i forbindelse med opphold på hytta om vinteren. Det gjelder frakt av materialer, utstyr, proviant, ved, osv. Verdiene av dette enkle hyttelivet er faktisk noe vi ønsker å understøtte, også for nye generasjoner, og nå vil det altså bli mye enklere for flere enn det er i dag, å bruke hyttene sine på vinterstid. Det er bra. Jeg er veldig glad for at det lokale selvstyret kan styrkes på dette området. Det har vært en viktig sak for Høyre. Vi har vært en pådriver for det både i denne saken og generelt. Jeg håper at kommunene i denne runden med høringer vil gi klare og tydelige tilbakemeldinger, og at vi får en effektiv prosess, sånn at forskriftsendringer kan komme på plass så raskt som mulig. Å få på plass nye forskrifter sånn at man allerede til neste vinter kan få mer fornuftige regler for bruk av snøscooter mellom hytte og vei, uansett avstand, er gledelig. Det er et stort framskritt som vil gjøre hyttelivet mer tilgjengelig for flere, øke livskvaliteten og bolyst og attraktivitet i store deler av Distrikts-Norge, og det er veldig gledelig. Det burde man også glede seg over i en del av partiene som har gått høyt på banen, og som jo vet hvor krevende slike saker kan være i regjering. En bør heller glede seg over det enn å fokusere på kritikk.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2020-05-05:
Jeg må si det var litt spesielt å høre representanten Myrseths siste innlegg etter den snuoperasjonen Arbeiderpartiet har hatt i denne saken. Vi som har vært med noen år, vet jo litt om det – hvem det er som egentlig har endret politikk. Det var representanten Greni som utfordret meg på høringen og på lokaldemokratiet. Det stemmer ikke, som representanten Greni påsto, at ikke det forslaget som det skal voteres over i salen i dag, er sendt på høring. Det er det. Som representanten Gudmundsen redegjorde for, er det sendt på høring, i tillegg til et annet alternativ. Jeg er også tilhenger av det enkle. Det enkle er ofte det beste, i tråd med det Høyre har ment gjennom alle år. Men nå vil vi høre kommunenes syn, i tråd med gode prosesskrav. Jeg er ikke redd for noe frislipp i denne saken. Jeg er heller ikke noe redd for at det skal bli alvorlige miljøkonsekvenser. Det er også sånn at snøscooterteknologien faktisk utvikler seg, med lavere utslipp og lavere lyd. Folk der ute er veldig glad i naturen. Det vet jeg etter å ha tilbrakt massevis av år i trønderske fjell. Folk ønsker å ta vare på viktige naturverdier. Som flere har vært inne på, tror jeg heller vi må se på i hvor stor grad den urbane hyttekulturen setter kraftige miljøavtrykk i naturen og utgjør en belastning som er langt større enn det kanskje litt økt trafikk av snøscooter i Distrikts-Norge vil medføre. Jeg er ikke noe redd for det. Jeg tror dette blir en kjempegod løsning som veldig mange vil være glad for.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2020-05-05:
Jeg kan innledningsvis nevne at jeg var på fjellet i helgen med snøscooter, på samme måte som store deler av befolkningen i nord. I min hjemregion Finnmark er bruk av snøscooter friluftsliv, det er samhold, det er rekreasjon og det er ikke minst kultur. Man tar med seg familie og barn ut på tur – også dem som normalt ikke kommer seg ut på tur – og i enkelte ekstreme tilfeller også svigerfamilien. Jeg kan rapportere om fantastiske forhold med flere meter snø. På fjellet i nord er det fortsatt full vinter. For å sitere Arthur Arntzen: Det trengs flere gode somre for å klare å tine denne snøen. Fremskrittspartiet er for en liberalisering av scooterpolitikken. Dagens vedtak er et lite skritt i riktig retning, hvor vi flytter beslutningsmyndighet til lokaldemokratiet. Vi forenkler, vi fornyer, og vi forbedrer. Jeg er veldig glad for det flertallet Fremskrittspartiet er en del av i dag, som gir det lokale selvstyret mulighet til å gi tillatelse til å gi dispensasjon for å benytte snøscooter til hytte som ikke ligger tilknyttet brøytet bilvei, selv om hytta ligger nærmere enn 2,5 km. Vi fikk det ikke til da vi satt i regjering, som representanten Halleland var inne på. Det gjorde heller ikke Arbeiderpartiet eller Senterpartiet da de satt i regjering. Så det er veldig bra at vi nå kan danne politisk flertall for disse forslagene – når alle tre partier er ute av regjering. Fremskrittspartiet er for en ytterligere liberalisering av scooterpolitikken og har store forventninger til at Arbeiderpartiet og Senterpartiet også vil støtte en ytterligere forenkling og forbedring i tiden framover når vi jobber videre med dette. Dagens vedtak er en seier for lokaldemokratiet. Fremskrittspartiet mener at i et lokaldemokrati er det de som har best kunnskap om lokale forhold, som er best til å kunne vurdere om det skal gis tillatelse eller ikke. Så må jeg avslutningsvis si at det er skuffende at Høyre som sammen med Fremskrittspartiet foreslo en oppmyking i 2015, i dag har snudd og stemmer imot forslaget og imot å gi bedre bestemmelsesmakt til lokaldemokratiet.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-05:
Jeg vil si som kollega Lars Haltbrekken at det ikke er overraskende at Senterpartiet kommer med sånne forslag, eller at Fremskrittspartiet, først og fremst, kommer med sånne forslag. Vi har jo sett det på all transportvirksomhet. Det har vært fart og spenning, til lands og til vanns og – jeg holdt på å si – i lufta med. Dette kjennetegner jo på mange måter liberalismens høyborg i transportsektoren, Fremskrittspartiet. Men at vi har fått en allianse mellom Senterpartiet, Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet, er leit. Det er vanskelig å svelge. Jeg må si at hvis det er sånn vi skal ta opp kampen, ved å konkurrere på liberalisme ute i utmarka, så er det trist. At det er en taper her, er det liten tvil om. Det er naturen. Og så er det faktisk de som ønsker et enkelt friluftsliv. Taperne er de som driver friluftsliv i Norge på en mer tradisjonell måte, dvs. ikke motorisert. For dette er en alvorlig sak. Det er en rekkevidde som er større enn man aner i første omgang. Hvis det er sånn at man heller får mindre kjøring, som det ble sagt – jeg tror det var Senterpartiet som nevnte det – så er det en underlig analyse. Alle friluftsorganisasjoner sier det motsatte. Har man ingen respekt for disse organisasjonenes dømmekraft? Det er vel ingen som tror det blir mindre kjøring av dette? Det blir mye mer. Hvordan man enn snur og vender på det: Har man en scooter og skal til en hytte: – Jeg skal bare opp til hytta mi, jeg kommer fra hytta mi. Det er veldig vanskelig å kontrollere. Det er nærmest håpløst. Det er vanskelig å unngå å kalle dette noe annet enn et tilnærmet frislepp i hvert fall. Så er det en del poeng her som må nevnes. Det ene er det også kollega Haltbrekken nevnte – sårbar natur om våren. Jeg har vært mye der ute om våren, og jeg har vært mye i fjellstrøk der snøscooter er aktuelt, og jeg har vært på kloss hold av villrein, tamrein, elg og annet vilt som er helt på sparebluss. De er helt på felgen. Den siste energien er på våren – i april, mai og kanskje i juni nordpå er de veldig utsatt. Det siste poenget jeg har lyst til å komme med, er at ved en liberalisering av snøscootertrafikken får vi et nytt press på hyttebygging i Norge. Nå er det lettere å bygge hytte litt lenger fra veien, husk på det! Vi har nesten 500 000 hytter fra før. Dette er et poeng vi skal ta med oss.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-05:
Dette er en ganske utrolig sak, der kunnskap og konklusjoner hos flertallet her i salen kolliderer fullstendig. Om man leser innstillinga og merknader fra en samlet komité, ser man at alle partier slår fast at bly er et tungmetall som er akutt giftig for vannlevende organismer og pattedyr, at kronisk blyforgiftning kan gi skade på nervesystemet, nyrer osv. De sier at bly ble oppført på myndighetenes prioritetsliste i 1997. De sier også at blyholdig ammunisjon utgjorde 67 pst. av de totale blyutslippene i 2017. Dette sier komiteen. Så klarer altså de største partiene å konkludere med at vi ikke behøver å gjøre noe – omtrent ingenting. Vi venter på EU. Kanskje kommer Godot, kanskje ikke. Er det så farlig, da? Samtidig er det store oppslag i mediene, senest for noen dager siden, om blyholdig ammunisjon brukt på skytebaner. Den ulovlige bruken av blyhagl, som har foregått i mange år i regi av Skytterforbundet, ser jeg helt bort fra, for det er direkte lovbrudd, som jeg regner med at politiet tar en titt på. Når det gjelder skytebaner, er det to forhold en må gå inn i – rifleskyting med bly på bane, som fortsatt pågår i stor stil, og den enorme mengden med bly som er samlet i grunnen rundt skytebanene etter all skyteaktiviteten gjennom årene. Gjennom SVs forslag hadde Stortinget nå anledning til å ta et krafttak for å bli kvitte denne vederstyggeligheten som bly i naturen er. Men nei, komiteen vil ikke. Vel, komitéflertallet, som ikke er flertallet i salen, ber regjeringa lage et program for analyse av blyinnhold på og rundt alle utendørs skytebaner, utrede mulige oppsamlingsmetoder for akkumulert bly. Ja vel, det er et stykke på vei for å ta tak i blyproblemet rundt skytebaner, men ingen vilje til å bry seg noe som helst om blyet i naturen, 60–70 tonn med gift, som bl.a. ender opp i tusener av vilt, rovfugl – og mennesker. Problemet med bruk av blyholdig ammunisjon til storviltjakt er at kulene fragmenteres i tusenvis av små biter som forurenser kjøttet, som konsumeres av mennesker, og slakteavfallet som spises av åtseletere. Det er vitenskapelig konsensus om at bruk av blyholdig jaktammunisjon utgjør en helserisiko for mennesker og viltlevende dyr. Husk på det: Ett eneste hagl, 0,2 gram, er nok til å gi alvorlige forgiftninger hos f.eks. en ørn. At vi, det rikeste hjørnet av Europa, med et av de høyeste kunnskapsnivåene, ikke klarer å gjøre noe med blyet vi tilfører naturen, er skuffende, skremmende og gjør at jeg ikke umiddelbart er optimist med tanke på hvordan vi skal klare å takle de nye, store krisene – med klimaet og tap av naturmangfold.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-05:
Hvis statsråden anerkjenner at bly er så skadelig som fagfolk sier, og når vi veit at jaktammunisjon, blyammunisjon generelt, er den største kilden til forurensning i naturen, hvorfor vil ikke statsråden fremme forslag om at jaktammunisjon med bly skal bli forbudt i Norge?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-05:
Jeg takker for svaret. Men det jeg synes er litt underlig, er at både tidligere statsråd Elvestuen og nåværende statsråd svarer med henvisning til EU, at det er prosesser der, men de henviser også noe til den politiske sitsen i salen. Det kan jeg til en viss grad forstå. Men det er jo fagstatsrådens oppgave å dokumentere at det har skjedd mye den siste tida, de siste par årene, med kunnskaper på denne sektoren. Mer og mer kunnskap har kommet. Blant annet vet vi at bly skutt med rifle inn i vev faktisk sprer seg til store deler av det vevet som også mennesker spiser etterpå som kjøtt fra vilt. Er statsråden klar over det? Og kunne ikke statsråden da ha brukt den kunnskapen til å prøve saken på nytt i stortingssalen?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-05:
Jeg kan jo forstå at statsråden er litt skvist mellom regjeringspartnerne sine i dette spørsmålet. Men samtidig, på bakgrunn av den nye viten som er kommet, for det er mer og mer kunnskap på denne sektoren: Kan statsråden tenke seg noen andre områder hvor det i større grad er lavthengende frukter enn å innføre et blyforbud i norske jaktvåpen? Med ett enkelt vedtak hadde vi fjernet den aller største trusselen for bly i norsk natur – et utrolig enkelt vedtak, som man kunne ha kjempet for. Og jeg går ut fra at statsråden er fullstendig klar over hva eget fagdirektorat mener om denne saken.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-05:
Bare et siste spørsmål til statsråden: Når det er så vanskelig å komme med konkrete forslag på grunn av den politiske sitsen i regjering, så er det også i statsrådens makt å kunne foreta utredninger, sette ned utvalg, sette i gang fagetatene sine, for å samle kunnskapen om bly i norsk natur. Kunne statsråden tenke seg nå å ta noen initiativer som konkret går på bly i norsk natur, og fremme en sak etter en utredning om blyet i Norge og status i dag?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-05:
Nok en gang har altså Senterpartiet kommet med et forslag som sår tvil om forskningsresultater og forvaltningen av rovdyr i Norge. Vi begynner å bli vant til det. Jeg vet ikke om Senterpartiet er klar over det, men den skandinaviske bjørneforskningen er, akkurat på samme måte som ulveforskningen, helt på topp internasjonalt, og det skandinaviske bjørneprosjektet har høstet enorm anerkjennelse i utlandet. Siden 1984, da det hele startet, har forskerne stått bak utallige anerkjente prosjekter med sterke resultater på vandringsmønster, spredning, genetikk og mange økologiske faktorer. De står bak resultater som bygger på noen av verdens lengstvarende forskningsstudier. Dette kjenner jeg godt til. Jeg har jobbet tett på det miljøet i mange år i min gamle jobb, både nasjonalt og internasjonalt, og jeg kjenner til at mange, også nordamerikanske forskere, sperret øynene opp for det europeiske prosjektet som dette skandinaviske bjørneprosjektet utgjorde. Det var nybrottsarbeid i stor grad, og det har fortsatt litt i samme spor. Modellene som det henvises til, bygger på reproduksjonsforhold, altså hvor ofte de får unger, vandringsmønster og ikke minst avstanden fra riksgrensa, der sporene ble funnet. Her er det et ganske viktig poeng, som Senterpartiet ikke nevner så mye. Det snakkes jo om underestimering og muligheter for det. Det er vi selvfølgelig veldig opptatt av. Utsagnet «det er flere bjørner enn forskningen sier» har jeg møtt så mange ganger når jeg har vært ute i felt. Det har f.eks. vært en bjørn som er blitt skutt, og så ser vi at det er brått slutt på sauetapet. Det var altså bare én bjørn. Men lokalt mener de det har vært mange bjørner i området. Det er en klassisk situasjon. Man skal også huske at bjørnen i Norge i stor grad er grensebjørn. Den går på kjølen mot Sverige, og den går mot Finland og Russland. Vi deler en bestand med Russland og Finland der oppe i nord – dette vet f.eks. representanten Sjåstad veldig godt. Da er poenget at den kan oppholde seg ganske mye i Sverige, f.eks. Bare for å ta et eksempel: Denne bjørnen går inn i Norge og legger fra seg en fjert. Så kommer det en forsker og plukker opp denne lorten og tar DNA-prøver av den. Da blir den registrert som værende i Norge, mens den kanskje hovedsakelig er i Sverige. Det betyr at bestanden i perioder kan være overestimert – et ganske viktig poeng for en representant fra Senterpartiet å være klar over. Så er spørsmålet: Hvordan i all verden skal Senterpartiet klare å telle ynglinger når ingen andre har klart det? Hvor mye ressurser skal man sette inn på å finne et bjørnehi? Hvis man visste hvor mange hi jeg har lett etter uten å finne dem! Det krever en enorm innsats, bare så det er nevnt.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-05:
Jeg holdt på å spørre om å få en replikk på representanten Borch i stedet, men det går jo ikke. Jeg er mest bekymret for reproduksjonsraten hos bjørn. Den er lav, og det regner jeg med statsråden er klar over. Bjørn er en art som man forvalter med mye mer forsiktighet enn ulv, som har en høy reproduksjonsrate. Ei voksen binne får i gjennomsnitt omtrent en unge i året i Sør-Norge – og unger hvert tredje år. Det jeg lurer lite grann på, er: Vi har sett eksempler på at binner med melk i spenene har blitt skutt. Hvilke metoder og hvilke regler kan statsråden se for seg innført for at vi kan unngå dette, sånn at man altså ikke jakter på binner med unger, som etter vårt syn – og jeg tror nok også flertallet i landets syn – er en vederstyggelighet?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-05:
Riksrevisjonen har altså sett på hvordan rovdyrpolitikken har funket, om den har vært vellykket eller på et vis vært en fiasko. De hadde vel aldri tatt det ordet i sin munn, men sånn er for så vidt oppdraget når det gjelder målsettingen som er satt av Stortinget. Så vi må vel si at innenfor rammene med bestandsmål og den totale målsettingen, har forvaltningen stort sett vært vellykket. Det vil si, det er sauer på beite som før, eller som aldri før. Vi har et minimum av rovdyrbestander, som holdes på et minimum år etter år, som før. Tapstallene har gått voldsomt ned de siste årene, de er nesten halvert. Faktisk har det ligget mer sau på fryselager enn det som er dokumentert tatt av rovdyr de siste årene. Det som slett ikke har lykktes, det må vi være ærlig på, er å få konfliktnivået ned. Nå blir det sagt fra statsråden at jo, kanskje har vi fått det noe ned. Det er jeg veldig i tvil om. Mye skyldes veldig mange av spørsmålene og debattene rundt rovviltnemndene. De har i store trekk prøvd å holde bestandene mest mulig nede innenfor det som er mulig, og enda litt under det igjen. Da blir det gjerne bråk, naturlig nok. Det blir overprøvinger, det blir anker, og etter hvert kan det også komme rettssaker. På side 10 i Riksrevisjonens rapport står det at Riksrevisjonen ser behov for å «påpeke at de regionale rovviltnemndene er statlige nemnder, og at Klima- og miljødepartementet dermed har det overordnede ansvaret for å ivareta nasjonal rovviltpolitikk når samordningen på regionalt nivå ikke fungerer.» Sånn er det, og dette er det ikke alle rovviltnemnder, tror jeg, som er klar over, eller alle lokalt som er klar over. Dette skaper konflikt, selvfølgelig gjør det det. Vi må kunne slå fast at systemet med rovviltnemnder i små regioner ikke har vært direkte vellykket. Jeg har lyst til å nevne et poeng til, for å få dette konfliktnivået ned. Det er et poeng jeg har etterlyst mange ganger i denne debatten, og det er kunnskap. Jeg er overbevist om at kunnskap får konfliktnivået ned. Det er vel ingen annen sak, tror jeg, som har vært diskutert her i salen, hvor følelsene er sterkere enn fakta. Jeg etterlyser det nok en gang – jeg har gjort det til flere statsråder – at forvaltningen i større grad kommer på banen når det er dagsaktuelle debatter i mediene der det er åpenbare faktafeil, og det er faktafeil, og så er det faktafeil igjen. Det krever en del ressurser. Naturveiledertjenesten i SNO, Statens naturvernoppsyn, ble slanket. Men kunne statsråden, hvis han har anledning til å svare på dette, sagt litt om hvorvidt han kunne tenke seg en informasjonsgruppe, eller på annen måte brukt embetsverket til informasjon?
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2020-05-05:
Det er ikke ofte jeg skryter av Senterpartiet og Arbeiderpartiet, i hvert fall ikke begge partiene samtidig, men i dag føler jeg faktisk litt behov for det. Det er nemlig gledelig å se at både Senterpartiet og Arbeiderpartiet nå ønsker å liberalisere kjøring med snøscooter. Tradisjonelt sett er det vel bare Fremskrittspartiet og Senterpartiet som har en liberal tilnærming til bruk av snøscooter, og følgelig er det da ekstra gledelig å se at Arbeiderpartiet også støtter forslaget til Senterpartiet, slik at det nå blir flertall for å gi kommunene full frihet til å bestemme selv om det skal være tillatt å bruke snøscooter til hytta, uavhengig av avstanden til hytta – om den er over eller under 2,5 km fra nærmeste bilvei. Kommunene får nå økt selvråderett, så dette er en gledens dag for lokaldemokratiet. Etter sju år med godt samarbeid i regjering med Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti må jeg si at det oppleves litt unaturlig å være på samme side – for å si det slik – som Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Men når både SV og MDG er imot forslaget og heller støtter regjeringen, ringer varselklokkene. Det burde de kanskje gjort for flere. Forskriften som nå endres, er fra 1980-tallet, og det er mye bra å si om 1980-tallet. Selv var jeg ungdom da – det var mye bra musikk som jeg synes det er verdt å ta vare på, men denne forskriften som skrotes i dag, er det absolutt ikke verdt å ta vare på. Så dette er veldig positivt. Det er meningsløst å ha en helt vilkårlig og kunstig grense med krav til avstand fra kjørbar bilvei til hytta for å kunne få kjøre snøscooter eller ikke og for å kunne ha med bagasje eller ikke. Dagens kunstige grense har ført til mye byråkrati, ført til mange tilfeldigheter, ført til mye forskjellsbehandling og urettferdighet, og det blir det nå slutt på. Det å gjøre det enklere å få kjøre snøscooter til hytta er viktig for mange hyttekommuner rundt omkring i hele Norge. Jeg er overbevist om at det vil få positive ringvirkninger for flere lokalsamfunn, vil bli positivt for reiselivet og kan føre til økt hyttebygging, økt verdiskaping og ikke minst økt livsglede for den enkelte. Det at man kan komme seg enklere på hytta, og at det blir enklere å ta med seg alt fra bagasje til svigermor, vil forhåpentligvis føre til at flere familier kan få brukt hyttene sine mer, og at de får kost seg mer med det gode liv, både på hytta, i skogen og på fjellet – nettopp det som SV prinsipielt også er veldig opptatt av.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-05-05:
Dette er en underlig debatt. Man skulle tro, når en hører på debatten, at dette dreier seg om fullt frislepp av scooterkjøring. Jeg vil bare si at retten til å gå i fjellet uten motordur fra snøscooter ikke blir endret. Men det vil bli betydelig enklere for kommunene å håndheve regelverket. Det blir mer rettferdig og mindre byråkrati. Det vil fortsatt være svært enkelt å kontrollere at det er kjøring inn til egen hytte det dreier seg om. Man har en godkjent trasé, og er man utenfor den, kjører man ulovlig. Ved leiekjøring i dag kan det bli dobbelt så mange turer inn til hytta enn etter en endring av regelverket, for man må først fram og så tilbake, og så må man fram og tilbake igjen ved henting. I dag er reglene slik at hvis man brøyter veien inn til hytta, kan man kjøre så mye snøscooter man vil. Åpning av rekreasjonsløyper har endret bildet helt når det gjelder snøscooterkjøring. Er man heldig og har hytte ved løypenettet, kan man kjøre helt inn til hytteveggen om den ligger mindre enn 30 m unna løypa. Ligger hytta derimot 170 m unna, må man parkere 140 m unna hytta og gå de siste meterne, men man kan likevel kjøre så mye man vil i det offentlige løypenettet. I enkelte områder er det hyttefelt der halve hyttefeltet har egen snøscooter inn til hytta, mens den andre halvdelen ikke har det, på grunn av avstandsreglene. Vi opplever i dag at det er færre hytter som har behov for snøscooter for å komme seg på hytta, all den tid det bygges mer vei. Derfor blir det også mindre attraktivt med leiekjøring. Grunneierne vil fortsatt ha den hele og fulle rett og plikt til å gi tillatelse til motorferdsel over sin eiendom. Ingen får utstedt løyve før grunneier har gitt tillatelse til det, og en endring av avstandsreglene vil ikke rokke ved denne retten.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-05-05:
Jeg vil begynne med å takke komiteen for samarbeidet i denne saken, som handler om blyforurensning. Bly er akutt giftig for vannlevende organismer og pattedyr. Kronisk blyforgiftning kan skade nervesystemet, nyrer og det bloddannende systemet hos dyr, skade forplantningsevnen og skade foster og barn som ammes. Mattilsynet fraråder derfor gravide å spise vilt skutt med blyhagl. I Norge er blyammunisjon den viktigste kilden til blyutslipp. Etter at Stortinget opphevet forbudet mot denne typen ammunisjon i 2015, økte naturlig nok også utslippene. Det legges fram tre forslag i innstillingen vi debatterer i dag. I forslaget til tilråding ber flertallet i komiteen, bestående av Arbeiderpartiet, Senterpartiet, SV og Miljøpartiet De Grønne, regjeringen lage et program for analyse av blyinnhold på og rundt alle utendørs skytebaner samt utrede mulige oppsamlingsmetoder for akkumulert bly. Arbeiderpartiet, SV og Miljøpartiet De Grønne ber regjeringen dessuten utrede løsninger for oppsamling av bly under skyting på skytebaner samt utrede pålegg om bruk av slike oppsamlingsløsninger. Og SV og Miljøpartiet De Grønne ber regjeringen fase inn et forbud mot blyholdig jaktammunisjon, slik vi hadde fram til 2015, og sette i gang en utredning av tidspunkt for innføring av et slikt forbud. Bly og blyforbindelser står på miljømyndighetenes prioritetsliste over helse- og miljøfarlige stoffer. Inntil i fjor var målet med stoffer på prioritetslisten at utslippene skulle stanses innen 2020. Men nå er vi i 2020, og i det stille har regjeringen fjernet «innen 2020» fra målsettingen – altså målet om at det skal være innen 2020. De Grønne mener miljøgifter, inkludert bly, må reguleres strengere enn i dag. Å tillate blyammunisjon gjør at gravide frarådes å spise vilt, og at dyr og natur forgiftes. Vi stemmer derfor for å gjeninnføre forbudet mot blyholdig ammunisjon. Det er også tankevekkende at det var Arbeiderpartiet som foreslo å oppheve forbudet mot blyammunisjon i 2015, og det husker jeg veldig godt. Omtrent samtidig ba andre Arbeiderparti-representanter om en handlingsplan for en giftfri hverdag. Det er altså ikke lett å se en konsistens i miljøpolitikken til Stortingets største parti. De Grønne har tidligere foreslått bl.a. nasjonale reguleringer av prioriterte miljøgifter i påvente av strengere internasjonalt lovverk. Vi vil innføre krav om innholdsdeklarasjon på produkter med miljøgifter for å gjøre det enklere å velge dem bort. Begge forslag ble nedstemt i Stortinget. Utslipp og spredning av miljøgifter er et alvorlig problem som hadde fortjent et sterkere politisk søkelys, og det håper jeg flere partier kan bidra til framover. I første omgang vil jeg takke SV for dette representantforslaget. Med det vil jeg ønske alle en god debatt og ta opp de forslagene som Miljøpartiet De Grønne er med på.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-05-05:
Da er det også igjen en replikk til meg. Vi vet at bly er blant de farligste miljøgiftene vi kjenner til, og EU har varslet at en kan komme til å regulere blyammunisjon strengere. Likevel sier Norges Jeger- og Fiskerforbund, som mange har referert til i denne debatten, at vi ikke vet nok, at vi ikke har tilstrekkelig dokumentasjon som viser at blyammunisjon er så skadelig at det er riktig å forby det overalt. I mitt hode er det å sette føre-var-prinsippet på hodet. Vi vet mer enn nok til å vite at bly og blyammunisjon er skadelig for naturen og for mennesker. Så mitt spørsmål mener jeg egentlig er ganske enkelt, for det kan gi statsråden en mulighet til bare å svare på miljøaspektene av dette: Mener statsråden det er miljømessig forsvarlig å tillate bruk av blyammunisjon?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-05-05:
Å bore etter olje ved Trænarevet – det er galt, det er gammeldags, og det er grådig. Området er Norges viktigste gyte- og oppvekstområde for mange fiskeslag som befolkningen vår langs kysten har levd av i alle år, og som er en del av norsk matforsyning. Her er også store populasjoner av sjøfugl og viktige dypvannskoraller. Et oljeutslipp på Trænarevet vil ifølge Havforskningsinstituttet, som altså er det fremste fagmiljøet vi har på marine økosystemer og gir råd til myndighetene på området, være minst like katastrofalt som et utslipp i Lofoten. Verden har allerede funnet mer kull, olje og gass enn vi kan brenne hvis vi skal nå målet om å halvere utslippene innen 2030 for å unngå livsfarlige og uoverskuelige klimaendringer. Mer oljeleting nå er i seg selv å satse på at den globale klimapolitikken mislykkes, for ellers ville vi måtte anta at markedene våre for denne oljen vil forsvinne. I vinter lette oljeselskapet Wintershall etter olje ved Trænarevet. Heldigvis fant de ingen drivverdige funn. Likevel viser saken behovet for et sterkere vern av sårbare havområder. Den lokale motstanden mot oljeleting ved Trænarevet er enorm. Norges Kystfiskarlag betegner området som det viktigste for oppveksten til en mengde fiskeslag som beveger seg langs kysten. Å bore etter olje ved Trænarevet er å gamble med arbeidsplasser, natur, klima og matsikkerhet – og det til hvilket formål? Hvem er det Stortingets fossile partier prøver å lure? Regjeringen ga i tillegg tillatelse til prøveboring ved Trænarevet mens Stortinget ventet på en helhetlig nasjonal plan for marine verneområder. I planen er regjeringen pålagt å prioritere områdene som er definert som særlig verdifulle og sårbare. Å tillate prøveboring før verneplanen er lagt fram, viser for min del både kunnskapsforakt og manglende respekt for Stortingets vedtak. Norge er rikt. Vi har en av verdens lengste kystlinjer, og vi forvalter seks ganger mer hav enn land. Vi er en fiskeristormakt, og det må vi utnytte når vi skal omstille oss bort fra oljen. Hver gang vi leter etter mer olje i sårbare havområder i nord, skyves også det grønne skiftet enda lenger ut i tid. Både klimaet, havet og Nord-Norge fortjener en ny politisk kurs. Derfor ber vi i dag staten klargjøre at det er uaktuelt med oljeutvinning ved Trænarevet og andre sårbare områder. Området rundt Trænarevet må vernes, og det må bli full stans i prøveboring i alle sårbare områder, nå og i framtida.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-05-05:
I 2017 behandlet altså Stortinget regjeringens forslag til oppdatering av forvaltningsplanen for Norskehavet. I behandlingen ba Stortinget regjeringen om å legge fram en helhetlig nasjonal plan for marine verneområder og prioritere områdene som er definert som særlig verdifulle og sårbare – de såkalte SVO-ene. Denne helhetlige planen er ennå ikke lagt fram. Det er godt redegjort for i debatten, og statsråden har også redegjort for at de tverrsektorielle verneinstrumentene vi har i dag, ikke nødvendigvis vil være relevante for Trænarevet. Jeg mener likevel at et relevant spørsmål til statsråden med ansvar for naturmangfoldet og miljøet og klimaet vårt er om det var miljømessig forsvarlig å tillate leteboring ved Trænarevet før verneplanen var lagt fram, eller før det er gjort andre miljømessige vurderinger av området og hva slags type vern dette området skal ha.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-05-05:
Jeg må innrømme at jeg lurte ikke på om det var teknisk innenfor å tillate prøveboring her. Jeg ber egentlig om at ansvarlig for miljøet og naturen i Norge, mangfoldet i havene våre – store havområder som Norge, både arbeidsplasser og ungene våre skal ha glede av, og som vi er avhengige av i lang tid framover – gjør en vurdering av om det er forsvarlig å drive prøveboring i første omgang i forventning om at her skal det være oljeaktivitet, og å tillate oljeaktivitet i sårbare områder. Er det forsvarlig?
Stefan Heggelund (Høyre), 2020-05-05:
Jeg har lyst til å takke saksordføreren og – igjen – komiteen for et godt samarbeid. Vi har en handlingsplan mot miljøgifter, og utviklingen der går rett vei for de fleste av de prioriterte stoffene, og det er internasjonalt regelverk som er det viktigste og mest effektive virkemiddelet i kampen mot miljøgifter. Vi har nettopp vært gjennom en lang debatt der det ble forventet at vi skulle be regjeringen gjøre noe regjeringen allerede har gjort – og vi er litt i samme situasjon der, fordi i EU pågår det nå nye prosesser med utfasing av bly. Norge ligger foran disse prosessene i EU. Men uansett: På grunn av EUs Reach-direktiv vil implementering av regelverk også gjelde i Norge. Så vet vi at Norges Jeger- og Fiskerforbund har igangsatt et arbeid med å legge til rette for en full kartlegging av skytebanene til de lokale jeger- og fiskerforbundene, og en slik kartlegging vil gi et godt utgangspunkt for en oversikt over eventuelle utfordringer når det gjelder forurensning, som bør følges opp. Så vil jeg til slutt legge til at trening til jakt, konkurranseskyting, obligatorisk skyting i forbindelse med jegerprøven, skyteprøve for storviltjegere – alt dette er ønsket aktivitet. Vi har en sunn og god jeger- og fiskerkultur i Norge, og det kommer av at vi er et folk som er vant til å bruke naturen. Denne kulturen skal vi bevare.
Stefan Heggelund (Høyre), 2020-05-05:
Tap av natur og biologisk mangfold er negativt på i alle fall tre måter. Det ene er naturens verdi i seg selv. Det handler bl.a. om alle de fantastiske naturopplevelsene som vi ikke ønsker å frarøve fremtidens generasjoner. Vi bor i verdens vakreste land, og vi forvalter verdens vakreste natur. Det skal også komme kommende generasjoner til gode. Det andre er møtet med klimaendringene. Jo større biologisk mangfold vi har, jo bedre rustet er naturen til å håndtere de klimaendringene vi vet uansett kommer. Det tredje er at tap av naturmangfold, biologisk mangfold, også kan ha økonomiske konsekvenser og være direkte negativt for næringsvirksomhet og verdiskaping, f.eks. for fiskerinæringen. Vi støtter et sterkt arbeid, og vi støtter internasjonalt forpliktende avtaler for å stoppe tapet av natur og å verne truede arter. Naturrisikoarbeidet er faglig og metodisk i sin oppstart. OECD er i ferd med å starte opp et arbeid som tar opp metoder for å analysere påvirkning av avhengighet, risiko og muligheter i næringslivets forhold til naturmangfoldet. Naturrisiko er et helt reelt begrep, et begrep vi bør bruke mer, og det bør integreres i alt arbeid av viktighet for naturmangfoldet. Så kommer vi til disse argumentene om at regjeringen har en vente-og-se-holdning. Vi hørte nå fra representanten Espen Barth Eide at regjeringspartienes respons er at vi bare skal se hva som skjer der ute, og så kanskje gjøre noe med det selv etterpå. Det er jo feil. Det er det argumentet venstresiden kommer med i klimadebatten, i miljødebatten – hver gang de ikke har reelle argumenter, hører vi dette: Norge må gå foran. Vel, det regjeringspartiene har svart i denne saken, er at det er for tidlig å si om det mest hensiktsmessige er å ha et offentlig naturrisikoutvalg etter mønster av Klimarisikoutvalget. Det er det eneste man har sagt. Det er for tidlig å si om det er det mest hensiktsmessige. Så tror jeg det er få land som kan si at man går så foran som Norge gjør, både i klimapolitikken og i miljøpolitikken. I naturmangfoldspolitikken og for øvrig i klimapolitikken går vi så langt foran at vi betaler andre land for å ta vare på sin natur. Har man ikke noen bedre argumenter, kommer man alltid med: «Regjeringen vil bare vente og se», eller «Norge må gå foran». Norge går foran, og det er det ingen tvil om.
Stefan Heggelund (Høyre), 2020-05-05:
Det er kanskje ikke så overraskende at det var det siste innlegget som gjorde at jeg måtte ta ordet. Jeg vurderte om jeg skulle forlenge denne debatten – det klødde i fingrene – men så tenkte jeg: Er det et problem å forlenge en debatt om dette? Det er en viktig sak vi diskuterer, for viktig til at representanten Åsmund Aukrust skal sitte og lage ablegøyer av det som diskuteres i andre partier. Utfordringen for representanten Aukrust er at han har intet svar, og Arbeiderpartiet har intet svar, på en av de tingene som er negativt med tap av naturmangfold, nemlig at det også vil gå ut over verdiskaping, næringsliv. Og hvorfor har de ikke noe svar på det – hva mener jeg med det? Det jeg mener med det, er enkelt og greit at Arbeiderpartiet begynner å bli veldig tydelige i denne debatten og går nå ut til ytre venstreside, sammen med representanten Haltbrekken, og setter et skille mellom vekst og miljø. Det er et kunstig skille, et skille som ikke holder verken i miljøkampen eller i klimakampen, for det blir ikke noe omstilling hvis vi ikke har økonomisk vekst. Dette er den debatten som man har i Høyre og regjeringspartiene: Hvordan skal vi frikoble vekst fra utslipp? Nå ser vi at utslippene går ned på grunn av helsekrisen, pandemien, som vi er i. Men de går ned på en dårlig måte, for det er ikke noe verdiskaping, det er ikke noen vekst – eller denne veksten bremses, og da havarerer også den grønne omstillingen. Dette har alltid vært venstresidens problem i klima- og miljøkampen: Man lager et kunstig skille mellom vekst og miljø. Men det kan vi ikke gjøre, for da løser vi ingen problemer.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-05-05:
Det er riktig at for fem år siden opphevet Stortinget det generelle forbudet mot blyammunisjon. Unntak ble gjort for jakt i våtmark. Årsaken var at blyhagl har hatt en dokumentert negativ effekt i våtmarksområder. Slike negative miljøeffekter er ikke påvist på fastmark, altså i skog og i fjellet, der ammunisjonen i dag er tillatt brukt. EU jobber med å innføre det samme regelverket. Norge ligger altså, som vi i Senterpartiet sier, nær sagt som vanlig foran EU i denne saken. Heller ikke her har EU et generelt forbud mot blyhagl på sin agenda. Sånn sett slår dette forslaget inn åpne dører. Blyhagl har den egenskapen at den kan benyttes i nær sagt alle haglevåpen, uavhengig av type og alder. Den er også mer effektiv og bedre med tanke på dyrevelferd og sikkerhet, for det var en grunn til at forbudet ble opphevet. Stålhagl, som var alternativet inntil forbudet ble opphevet, hadde flere negative egenskaper. En av dem var fare for rikosjettering og problem for skogbruket. Etter at forbudet ble opphevet i 2015, har jegere og fiskere tatt tilliten som ble vist dem, på alvor. Blant annet har Norges Jeger- og Fiskerforbund igangsatt et selvstendig arbeid med å kartlegge egne skytebaner, og det vil gi et godt utgangspunkt for videre tiltak og hvordan eventuell forurensning bør følges opp. Jakt og fiske er viktig for forvaltningen av landets viltstammer. Det er også en viktig hobby og en langvarig tradisjon for hundretusenvis av nordmenn – sommer som vinter. Jakt gir gode naturopplevelser og fremmer folkehelse, psykisk så vel som fysisk. Senterpartiet er derfor opptatt av at man ikke innfører ytterligere restriksjoner eller andre tiltak som kan påvirke jakt, fiske og sportsskyting negativt, før det finnes fullverdige alternativer som er bredt og allment tilgjengelig. Da handler det ikke om et forbud som bare flytter enda mer grensehandel over til Sverige, hvor man får tak i den samme ammunisjonen som var forbudt her før 2015. Vi er også opptatt av at de lokale jegerinteressene som i framtiden kan få pålegg om oppryddingstiltak på sine anlegg, kompenseres økonomisk eller på annen måte gis økonomiske virkemidler som gjør det mulig for lokale foreninger å opprettholde drift. Vi mener også at regjeringen kan bidra til dette arbeidet ved å lage et program for analyse av blyinnhold på og rundt skytebaner samt skissere et opplegg og metode for oppsamling for akkumulert bly. Det er derfor Senterpartiet også står bak det forslaget sammen med flere andre partier.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-05-05:
At verden står i en krise også med hensyn til tap av natur, er hevet over tvil. Tapet av natur og biologisk mangfold skjer i stort tempo, og konsekvensene er uoverskuelige. Senterpartiets inngang til den problemstillingen er imidlertid annerledes enn den flertallet i denne salen har. Vi står i en tradisjon med forvaltning gjennom bruk. Det finnes ingen enkle løsninger på disse sektorovergripende, globale utfordringene. Løsningene er svært ulike og må etter Senterpartiets syn finnes på en linje hvor forsvarlig forvaltning kan kombineres med bærekraftig bruk og høsting av det naturen kan tilby. Globale avtaler må først og fremst ta for seg hvilke forpliktelser det enkelte land har for fellesskapet, og ikke hvordan utfordringene skal løses lokalt. For Senterpartiet, f.eks., er arbeidet med å begrense tapet av matjord og kulturlandskap avgjørende viktig. Det handler om matproduksjon, det handler om beredskap, men ikke minst handler det om hensynet til det biologiske mangfoldet som finnes i det kulturlandskapet. Løsningene her ligger i en landbrukspolitikk som er bevisst disse utfordringene, en bevisst politikk rundt arealbruk, og at man tillater å høste av de ressursene marka tilbyr. Senterpartiet er også opptatt av skog – for å nevne et annet område. Senterpartiets utgangspunkt er at skogen representerer en verdifull ressurs som må behandles deretter. Det er mulig å bruke skogen på en måte som ivaretar de ressursene vi trenger knyttet til bioøkonomien, som klimaløsning, men som også ivaretar det biologiske mangfoldet, som er avhengig av skogen, og som finner sitt grunnlag her. Norsk skog har vært i kontinuerlig utvikling, og det finnes vel knapt uberørt skog her i landet. Løsningen på krisen knyttet til tap av natur og biologisk mangfold må etter Senterpartiets syn finne sin løsning basert på ulike klimatiske, topografiske og miljømessige forhold samt geografiske forskjeller og forutsetninger. Vi mener forslaget som debatteres i dag, favner for vidt. Senterpartiet mener at et naturrisikoutvalg må organiseres ut fra de nevnte forutsetninger og prinsippet om kunnskapsbasert naturkartlegging, sammen med tradisjonen med bruk og forvaltning av natur. Dette handler ikke om Senterpartiets kjennskap til forslagsstillerne. Det handler nok mer om at vi frykter et utvalg nedsatt av en regjering som er i ferd med å videreutvikle en vernepolitikk som vi har sett mange eksempler på ikke har vært kunnskapsbasert. 10-prosentvernet av norsk skog er et eksempel på det. Det samme er forslaget om forbud mot torvproduksjon. En slik følelsesmessig forvaltning av naturressursene ønsker Senterpartiet ikke å stille seg bak, og vi kan derfor heller ikke stille oss bak dagens forslag.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-05-05:
Senterpartiet har for lengst sagt at vi ikke skal ha oljevirksomhet i Lofoten, Vesterålen og Senja. Det handler om å legge føre-var-prinsippet til grunn, og her må vi gi fisken forkjørsrett – eller «forsvømmerett»! Det blir etter vårt syn feil å tillate oljeutvinning i viktige gyte- og oppvekstområder for fisk. Trænarevet er en del av det samme økosystemet knyttet til disse havområdene. Et utslipp på Trænarevet vil kunne gi like store – kanskje få større – konsekvenser som om vi hadde fått utslipp i Lofoten-, Vesterålen- og Senja-området. Derfor vil vi gi fisken forkjørsrett her. Vi har ikke råd til å gamble med disse ressursene og disse naturverdiene. Senterpartiet er klar over at det er ventet en sak om marine verneområder i løpet av året, men vi er også kjent med at prosessene rundt marine verneplaner drøyer så mye som opptil ti år. Dessuten er det ventet at prosessene for å finne nye kandidatområder for såkalte sårbare og verdifulle områder vil ta opp mot to år, og i mellomtiden vokser bekymringen til lokalbefolkningen. Senterpartiet har også fått en del telefoner fra området i denne prosessen. Vi mener derfor det haster med å få på plass et vern rundt Træna, på samme måte som vi mener at det ikke bør drives oljeaktivitet i Lofoten, Vesterålen og Senja. Trænarevet representerer ikke bare en del av dette viktige økosystemet, det er også viktig for dypvannskoraller, fugler og andre marine naturverdier. Norge har tradisjon for god forvaltning av fiskeressursene, og regimet rundt forvaltningen av verdens største torskestamme er en ubetinget suksess. Skreifisket er bærebjelken for hele kysten i nord. Omdømmet til norsk fiskeriforvaltning er godt, og fiskemarkedene i hele verden elsker norsk villfisk. Rent hav, god råstoffbehandling og bærekraftig høsting er grunnlaget for det omdømmet. Oljevirksomhet i disse området rokker ved det bildet. Føre-var-prinsippet må legges til grunn for denne forvaltningen. Oljevirksomhet ved Trænarevet er etter Senterpartiets syn ikke forenlig med føre-var-prinsippet, og jeg tar med dette opp de forslagene Senterpartiet er en del av.