trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2014-06-13:
Jeg er helt enig i at det er viktig å jobbe sammen med partene i arbeidslivet, men det betyr ikke at ikke demokratiet også skal få lov til å si sin mening i Norge. Jeg forstår at man mener at det er feil av regjeringen å sende på høring, sånn at alle i Norge kan uttrykke seg om endringer i arbeidsmiljøloven, uten at arbeidslivets parter først har fått lov til å sanksjonere hva vi skal sende ut på høring. Sånn fungerer ikke demokratiet for meg. Det det dreier seg om, er at vi i prosessen først og fremst skal lytte til gode, faglige innvendinger. Så har jeg lyst til å si at denne regjeringen ikke snakker om næringsnøytralitet i forskningen eller i virkemiddelbruken når det gjelder Innovasjon Norge. Tvert imot har vi mange bransjerettede programmer. Tvert imot jobber vi f.eks. med villfanget torsk – ved å ha levendefanget fisk og beholde den – for å sørge for at vi forlenger årsperioden hvor man kan fange torsk. Når det gjelder havbruksnæringen, har jeg lyst til å si at man kanskje glemte de gründerne som startet det hele. Det er vel kanskje litt representativt for Arbeiderpartiet at de glemmer at det var noen som begynte med det. De som faktisk satset helt i begynnelsen, som bidro til å forlenge kjønnsmodenhetsperioden, gjorde det lenge før forskningen hadde plukket det opp eller det var noen offentlige virkemidler for det. Det var de som av egeninteresse og med stor satsing startet hele det arbeidet. Du trenger altså miksen, du trenger den gründeren som har lyst til å satse med de gode ideene, du trenger forskningsmiljøet, og du trenger virkemiddelapparatet ved siden av for å få til dette – for å skape nytt næringsliv i fremtiden. «Næringsnøytralitet» er et begrep som sist gang ble brukt i et offentlig dokument til Stortinget av tidligere finansminister Schjøtt-Pedersen i 2001. Denne regjeringen har ikke sagt at vi har næringsnøytralitet f.eks. i forskningspolitikk eller virkemiddelapparat. Men det er veldig viktig at vi ikke bruker alle pengene våre på de næringene vi har i dag, og ikke har brede virkemidler som sørger for at de nye næringene, de nye teknologiene og alt det nye som skjer, ikke har et rom. Derfor må vi også ha gode generelle virkemidler, og ikke bare spesielle virkemidler der det er pressgrupper som setter spørsmålene på dagsordenen. For det er de nyfødte ideene, eller de tingene som ikke i dag er funnet opp, som kanskje vil være fremtidsnæringene i årene fremover. Så vet jo jeg som konservativ at vi alltid bygger et næringsliv på det næringslivet vi har i dag, med den kunnskapen og kompetansen. Oljeleverandørindustrien er bygget på vår maritime kompetanse fra før det. Uten den kompetansen ville vi ikke hatt en oljeleverandørindustri som vi har i dag. Derfor vil også fremtidens industrier bygges på den kompetansen vi har fra clustere, men kanskje på helt andre nye og spennende områder. Derfor er det viktig at vi bruker mer penger på forskning og utvikling, og det er viktig at vi gjør noe med det som har vært utfordringen i Norge, at forskning og utvikling har vært for langt vekk fra det som har vært næringslivets behov. Det gjør denne regjeringen.
Erna Solberg (Høyre), 2014-06-13:
Jeg vil takke for en interpellasjonsdebatt som var oppklarende på både politiske standpunkter og politisk horisont hos mange av deltakerne. Langsiktighet var vel ikke det mest utpregede i en del innlegg, og det er de langsiktige utfordringene som er den største utfordringen for sysselsettingen og for velferden i Norge. Det er spørsmålet om hvordan vi skaper konkurransekraft i årene fremover, som er avgjørende for om vi har full sysselsetting eller ikke. Det å ta grep om den utviklingen burde være en felles prioritet hvis vi mener at sysselsetting er viktig, for det er der utfordringene kommer til å ligge. La meg bare kommentere et par innlegg. Hvis det å sende på høring forslag fra en regjering er å gå bak ryggen på folk i arbeidslivet, synes jeg man må ta et kurs om hvordan demokratiet i Norge fungerer. Jeg synes Else-May Bottens innlegg om Gunvor og Ulsteins samtale på butikken var illustrerende for noe jeg har sagt i mange år: Det er viktig at ledelsen og arbeiderne har nær kontakt, men det er også viktig at eierne er til stede i lokalmiljøet. Mye av debatten om formuesskatt, som er en viktig rammebetingelse for utviklingen i årene fremover, dreier seg om det. Jeg er helt enig i at noe av det viktigste – som også Marianne Aasen sa – er utfordringen knyttet til at når folk opplever at de ikke får brukt kreftene sine, skaper det helse- og sosiale problemer. Derfor prioriterer denne regjeringen så høyt at vi skal sørge for at de som står utenfor arbeidslivet, får en mulighet til å komme inn. Vi har i Norge kompetansekrevende arbeidsplasser. Det betyr at å investere i en arbeidstaker er ganske krevende, og mye av det en arbeidsgiver gjør. Derfor er arbeidsgiverne så opptatt av å beholde den arbeidskraften de har. Men de er også veldig redde når de skal ansette en ny. Derfor er det inngangen inn – for å vise at man kan – som blir viktig, og det er grunnen til at vi kommer med noen forslag knyttet til midlertidig ansatte. Jeg har i denne debatten hørt flere fra Arbeiderpartiet si at arbeid for alle er den viktigste jobben. Det har denne våren vært litt forvirrende for meg å vite om det er det det er. For jeg har sett at Arbeiderpartiet nå har blinket ut nye politiske prioriteringer for 2015–2017. De har valgt tre områder som de viktigste sakene sine, og for første gang i historien er ikke arbeid blant de tre områdene – det er utdanning, klima og helse. I beste fall er det vel slik at arbeid for alle nå har blitt jobb nummer fire, siden det iallfall ikke i 2015–2017 er en prioritert oppgave for sentralstyret i Arbeiderpartiet.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2014-06-13:
Jeg vil først takke statsråden for svaret. Jeg er veldig glad for at statsråden deler bekymringen jeg har for veksten i velferdseksport, og for at statsråden er klar på at man her må gå gjennom alle de forskjellige områdene for å kunne begrense den utilsiktede trygdeeksporten. Statsråden var innom flere momenter. Det ene, som jeg er helt enig med statsråden i, handler om at et av de viktigste grepene vi faktisk kan ta, er å få den store gruppen innvandrere i Norge ut i arbeid her i Norge. Derfor er jeg glad for at statsråden nå tar grep og i slutten av måneden legger ut på høring det å sørge for å gjøre arbeidslivet mer fleksibelt for flere grupper som i altfor stor grad i dag står utenfor arbeidslivet – altså gjøre døren videre og åpnere for mange av dem som i dag mottar forskjellige ytelser – og sørge for at de heller kan arbeide og finansiere seg selv og sin familie. Statsråden viser også til Brochmann-utvalget. Mye av det jeg tar opp i interpellasjonen, er en oppfølging av det Brochmann-utvalget er helt tydelige på i sine konklusjoner. Jeg er glad for at statsråden tar opp utfordringen man har når det gjelder arbeidsledige som søker jobb i andre land – om de faktisk er reelle arbeidssøkere eller ikke – og at man også ser på hvilke handlingsrom man har der, og om det er mulig å kostnadsjustere noen av ytelsene, sånn at det blir mindre lukrativt å reise ut av Norge med norske velferdsgoder. Jeg har full forståelse for at det ikke er noen «quick fix» på denne problemstillingen. Jeg er beroliget når statsråden sier at han vil se på hvilke handlingsrom man har opp mot EØS-regelverket og andre regelverk for å kunne begrense dette. Ikke minst er statsråden klar på at man om nødvendig også vil se på om det er noen mulighet til å kunne reforhandle eventuelle avtaler som er til hindring for å sikre bærekraften og legitimiteten til viktige norske velferdsgoder.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2014-06-13:
Jeg vil takke for debatten, selv om jeg synes det er altfor mange som bagatelliserer utfordringen – i hvert fall trendene i utfordringen. Først prøvde Fredric Holen Bjørdal, og nå til slutt representanten Svein Roald Hansen, å marginalisere denne utfordringen. Jeg må jo si det er litt underlig: Hvilke representanter fra Arbeiderpartiet skal man lytte til? For Bjørdal var inne på at Arbeiderpartiet i utgangspunktet ikke var så opptatt av problemstillingen da de satt i regjering, og at dette var et svært marginalt problem. Samtidig ser vi at tidligere statsminister Jens Stoltenberg har sagt at dette er en betydelig utfordring og en bekymring, som han mente det var viktig at man tok tak i. Man må etter hvert bestemme seg for om dette bare er et marginalt problem som man ikke skal bry seg om, eller om man skal lytte til nåværende partileder i Arbeiderpartiet, Jens Stoltenberg. Representanten Sveinung Rotevatn var inne på at dette er en europeisk trend, og at også undertegnede føyer seg inn i den europeiske trenden. Ja, det er helt korrekt, for dette er en utfordring som det er viktig at vi tar på alvor, og dette er en debatt som pågår i mange andre europeiske land. Skal vi kunne bevare velferdsstaten, og skal vi kunne sikre gode, trygge og viktige velferdsgoder, må vi sikre bærekraften i de velferdsgodene, og vi må sikre legitimiteten deres. Derfor tar jeg og Fremskrittspartiet opp dette, og derfor er regjeringen opptatt av dette. Representanten Rotevatn mente også at de rød-grønne ikke har noe ansvar for dette. Man kan selvfølgelig ha en stor debatt om hvor ansvaret ligger, og mye handler selvfølgelig om EØS-avtalen, men dette handler om at man også utenfor EØS har hatt en betydelig innvandring gjennom mange år og en mangelfull integreringspolitikk – noe som også bidrar til den veksten vi ser i trygdeeksport. Dette handler i stor grad også om innvandring, og da handler det om hvorvidt vi får utilsiktet innvandring. Jeg mener at det viktige for oss i Norge, må være at den innvandringen vi får til Norge, består av de som har et reelt behov for beskyttelse, eller de som skal arbeide. Vi må ikke ha ordninger som stimulerer folk til å komme hit på grunn av gode velferdsgoder, som man deretter kan ta med seg ut av landet igjen. Jeg er glad for at regjeringen tar tak i problemet og er villig til å se på forskjellige typer løsninger, for å få stoppet den betydelige veksten vi har hatt og har i trygdeeksport.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-06-13:
Jeg hørte hva statsråden sa, og hun var tydelig på at hun mente det ikke var behov for et påbud til. Men i dag går Høyre og Fremskrittspartiet inn for nettopp å innføre et påbud om redningsvest, som kun skal gjelde for barn. Da må statsråden uansett ta stilling til hvordan hun skal forholde seg til et påbud, for det blir jo det – alle i stortingssalen ønsker det – bare at det er forskjellig innretning på det. En ting til: Hvordan mener statsråden at dette påbudet om vest for barn i båt treffer bedre og er mer presist når det gjelder dem som egentlig trenger å få det påbudet, kontra det forslaget fra Arbeiderpartiet som hun sier er upresist formulert?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-06-13:
Jeg lurer på om statsråden kan si hvilke andre typer sikkerhetstiltak som er viktige. Nå har hun vært tydelig på at holdningskampanjer er viktig, men når vi ser at antall dødsulykker øker, kan det være noen faresignal som tilsier at vi må prøve å gjøre andre grep. Hva er det da som er det viktigste grepet, sånn statsråden ser det? Så lurer jeg på om statsråden kan komme med en forklaring og faglig begrunnelse når det gjelder 8 meter, som vi har lagt inn i vårt forslag, om det er ok, om det treffer målgruppen ut fra ulykkesstatistikken, eller om statsråden mener det burde være for alle fritidsbåter, uansett størrelse.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-06-13:
Jeg satt nå og hørte på den historien til representanten Tor André Johnsen fra Fremskrittspartiet. Han mente det er så lite konkret det vi har kommet med, at det er tilfeldig. Da vil jeg si at når det gjelder det forslaget som kom over natten om at et påbud kun skal gjelde barn, vil jeg utfordre han til å si hva som er så mye mer treffsikkert med det, og hva som er så riktig med det. Han kunne da kanskje argumentert mer for det. Når det gjelder 8-metersbegrensningen vi har satt, tenkte jeg å si litt om det. Vi mener det er det mest treffsikre. Jeg har ikke hørt om noe forslag verken fra SV, Høyre eller Fremskrittspartiet om å utvide den grensen, og det tror jeg ikke hadde vært noe problem for oss i Arbeiderpartiet å være med på. Men dette var en henstilling vi fikk gjennom forslaget fra Sjøfartsdirektoratet. De skriver: Det foreslås vestpåbud for personer utendørs i fritidsbåter opp til 8 meter i fart. Det er ikke noe som vi har kommet på eller drømt om en fin sommernatt. Dette er noe Sjøfartsdirektoratet har sittet og jobbet med, og som de mener er det mest treffsikre. Ergo er det en faglig begrunnelse. Så registrerer vi at SV og regjeringspartiene har kommet med ønsker om at dette skal gjelde barn. Så så jeg på nyhetene i går at Redningsselskapet omtaler det som en total bom. De er egentlig en faglig instans og sitter på ganske mye kunnskap om dette, og de har en god del erfaringer med sjøulykker som i hvert fall jeg ønsker å lytte til. Så akkurat den tilbakemeldingen burde kanskje gjort et visst inntrykk på forslagsstillerne. Så til representanten fra Høyre, Ove Bernt Trellevik, som snakker ned påbud, men går inn for et påbud. Han sier også at vårt forslag treffer dårlig, men går inn for å påby redningsvest for barn når de er om bord, og ikke minst de andre i båten når de er om bord. Men hvorfor er dette forslaget bedre, lurer jeg på. Det kan være greit å få vite begrunnelsen for det, som gjør at det kommer til å gi det resultatet at færre dør på grunn av akkurat det påbudet. Til slutt har jeg lyst til å si at vi går selvfølgelig for vårt forslag, men vi støtter subsidiært forslag nr. 4, fra Senterpartiet, som også Venstre, Kristelig Folkeparti og Miljøpartiet De Grønne støtter.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-06-13:
Jeg tenkte å si litt om historien til hvorfor vi har kommet med dette Dokument 8-forslaget – jeg tenkte det var viktig å si litt om det etter at SV hadde sitt innlegg i stad. Regjeringen gikk ut i januar og sa at den ikke vil komme med et påbud om redningsvest. Vi mente at det var feil, fordi vi så at dødstallene økte i fjor sommer. Vi mente at holdningskampanjer ikke var nok; vi måtte gjøre noe mer. Det enkelttiltaket som ekspertutvalget da sa var det riktige, og som traff best, var påbud om redningsvest. Det er derfor vi kom med det. Men vi er jo ikke imot andre sikkerhetstiltak, det er derfor vi også støtter det som kommer fra Senterpartiet. Vi er veldig opptatt av sikkerhet. Men jeg må bare si at når det gjelder promille og fart, er det ting som allerede er regulert. Da blir det snakk om å gjøre endringer i det som er regulert. Det som vi er opptatt av nå, er å få til et påbud om redningsvest. Det var det som var utgangspunktet – som var et viktig tiltak å komme med. Jeg er veldig glad for denne brede debatten, og jeg håper at vi finner en løsning sammen.
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2014-06-13:
I 2012 forsvann det 7,5 mrd. kr til utlandet som trygdeeksport. Det er eit tal som har fått både statsministeren, arbeidsministeren og finansministeren til å åtvare sterkt mot at norske trygdeordningar kan bli utnytta av arbeidsinnvandrarar. Også interpellanten Wiborg er oppteken av dette. Han etterlyser snarleg handling, og han etterlyser innstramming frå partifellane sine i regjering, og regjeringa har varsla at ho vil stramme inn moglegheitene for å ta ut norsk trygd i utlandet, og vurdere kostnadsjustering. Arbeidsministeren har også sagt at han vil samle sine nordiske kollegaer i kampen mot eit EU-forslag om arbeidsledige sin rett til å ta med dagpengane sine til lågkostland. Ein skal ikkje leite så veldig lenge før ein finn utsegner frå dåverande stortingsrepresentant Eriksson om kor lett det skal vere å stramme inn i trygdeeksporten berre Framstegspartiet kjem i regjering. Sjølv om vi ikkje var så ivrige som den noverande regjeringa, er det rett at også Arbeidarpartiet i regjeringstida vår vurderte moglegheita for kostnadsjustering av trygdeytingar. Men sanninga, som eg trur regjeringa òg har funne ut, er at her er det ikkje berre å stramme inn i ei handvending. Vi er ein del av ein felles arbeidsmarknad gjennom EØS-avtala og dermed tilknytinga vår til EU. Det er mange nordmenn som jobbar i andre EØS-land, som nyt godt av EUs reglar om trygdeeksport viss dei reiser eller flyttar heim til Noreg. Det gjer saka straks verre for ei regjering som vil dagpengeeksportørane til livs. Men viss ein går nærare inn i denne statistikken, meiner eg det kjem tydeleg fram at interpellanten tek litt hardt i når han teiknar utfordringsbiletet for trygdeeksport. Tala viser at av dei 7,5 mrd. kr som vart eksporterte til utlandet i 2012, gjekk over 90 pst. til nordmenn, ved at alderspensjon og uførepensjon blir tekne ut i utlandet av dei langt over 50 000 norske pensjonistane som bur utanlands. Det er vel ikkje dei regjeringa vil til livs. Denne trygdeeksporten som regjeringa slår opp med krigstypar, er sånn som eg ser det, eit svært marginalt problem, men det kan sjå ut som det passar inn i retorikken til ei regjering som her kan gå i strupen på både innvandrarar og trygd på ein gong. Det er ei ærleg sak å vere oppteken av at trygdesystemet ikkje skal misbrukast, men det er ikkje fullt så reieleg å blåse eit lite problem ut av alle proporsjonar for å skåre politiske poeng. Viss regjeringa vil gjere noko som verkeleg monnar for å gjere det vanskeleg å utnytte velferdsordningane, kan dei begynne med å reversere dei grepa dei tok i budsjettet for 2014. Vi i Arbeidarpartiet vil ikkje kategorisk avvise å diskutere og kostnadsjustere enkelte ytingar, men vi meiner at det viktigaste er å vri velferdsordninga frå kontantytingar og til tenester. Det enklaste tiltaket mot eksport av kontantstøtte er å avvikle ho ein gong for alle, og det er umogleg å eksportere ein barnehageplass.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-06-13:
Jeg synes interpellanten sier veldig mye klokt. Det ligger mitt politiske hjerte veldig nær å høre på ham. Det er vel ikke så rart når vi kommer fra samme parti. Jeg synes han peker på to–tre viktige ting. For det første er det viktig at ethvert menneske, også en pensjonist, har friheten til å kunne reise hvor man vil med de pengene man har betalt inn og tjent opp som en rettighet gjennom et langt yrkesliv. Vi skal være stolte over at vi har ordninger som gjør det mulig, og vi ønsker et globalt fritt samfunn med fri bevegelighet. Jeg er litt redd for at jeg kanskje kunne bli misforstått i mitt første innlegg: Jeg synes det er veldig bra at vi har ordninger og muligheter til å reise til andre land og søke jobb og ha en inntektssikring, altså at man kan ta med seg dagpenger. Men hvis man reiser med dagpenger til et lavkostland og dagpengene utgjør mer enn det man vil få i lønn, tror jeg sannsynligheten for at man søker arbeid, vil være mye mindre enn om man har et dagpengegrunnlag som er på linje med kostnadsnivået i landet. Om det er mulig, er noe vi må sjekke ut, og vi må se på hvordan det skal angripes. Dette er en av tingene man ser på. Jeg synes det er veldig viktig å understreke – som det står i vår plattform – at regjeringen ønsker å gå gjennom velferdsordningene. Vi ønsker en helhetlig oppfølging av Brochmann-utvalget. Vi registrerer at den forrige regjeringen satte i gang Brochmann-utvalget, fikk rapporten, la den i en skuff og gjorde ikke noe mer med den. Vi mener at det er mange gode ting som ligger i Brochmann-utvalgets rapport – mange gode beskrivelser av hva vi kan møte i fremtiden. Derfor er det verdt å ta opp rapporten, gå gjennom den og finne ut hvordan vi skal møte dette for å sikre robuste, rettferdige, gode velferdsordninger for dem som trenger det mest, samtidig som vi får vi et godt, inkluderende arbeidsliv og muligheter for at alle kan komme til Norge og jobbe og bidra. Derfor er det viktig at vi klarer å få høyere sysselsetting – flere inn i arbeidslivet. Vi vet at vi sliter med å få innvandrere inn i arbeidslivet på samme måte som de som er født og oppvokst i Norge. Det bekymrer meg. Jeg har møtt mange dyktige, flinke innvandrere som står utenfor arbeidslivet, og som vi i langt større grad må bli flinkere til å følge opp og få inn i arbeidslivet. De kan bidra med økt produktivitet og bli med på å bygge velferdssamfunnet vårt videre. Det trenger vi, det er vi avhengig av. Derfor er det så viktig at vi klarer å lykkes med å få flere i jobb og færre på trygd.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-06-13:
Jeg er enig i at de store problemene ikke finnes i dag, hvis man ser på tallene. De fantes heller ikke da man laget pensjonsreformen i sin tid. Man kunne godt beholdt det gamle pensjonssystemet. Fremskrittspartiet mente den gangen at man kunne beholdt det, og det var flere økonomer som mente det samme. Men så så man fremover i tid: Hvordan ville bærekraften være fremover i tid? Det skapte debatten. Og det er på den samme måten og på det samme grunnlaget at Brochmann-utvalget legger opp sine analyser: Man må se på utfordringsbildet som ligger fremover i tid og møte det. Vi må være fremsynte og møte det bildet som venter oss, med god og riktig politikk – ikke komme på etterskudd. Jeg har lyst å kommentere to ting fra representanten Ingebrigtsen: Han viser til datasystemer, og at man kan sitte rundt omkring i verden og sende inn meldekort. IKT-systemet som Nav har fått til på dette området, og som ble initiert av den forrige regjeringen, synes jeg er veldig bra. Det er et godt og moderne IKT-system. Vi ser at man avslører mer fordi man har bedre og mer samlede kontroller, og det fungerer bedre. Det er også takket være at man har fått bedre IKT-løsninger. Så man kan ikke skylde på IKT-løsningene, som har gjort det mulig å avsløre mer. Representanten Ingebrigtsen sier: «Fri meg fra EØS!». Betyr det at da SV satt i regjering, ønsket man å gå ut av EØS-avtalen? Betyr det at hvis SV og de rød-grønne en gang i fremtiden skulle vinne valget og danne regjering igjen, kan SV garantere at man da vil melde seg ut av EØS-samarbeidet? Jeg tror svaret er nei. Jeg ønsker ikke å bli befridd fra Europa. Jeg ønsker ikke å bli befridd fra verden. Jeg ønsker å være en del av Europa og verden. Men jeg ønsker også å ha nasjonal styring av nasjonal politikk, og grensegangen på dette må vi hele tiden sette oss ned og diskutere, for å finne gode løsninger som gjør at vi klarer å få et godt samfunn. Til Svein Roald Hansen, som sier at jeg må sjekke regelverket for dagpenger: Det har jeg gjort. I dag er faktisk regelverket slik at man kan søke om dagpenger hos Nav hvis man blir arbeidsledig – jeg husker ikke nummeret på skjemaet, så representanten må tilgi meg hvis jeg sier feil, men jeg tror det er E 111 eller E 114 – og så kan man ta med seg dagpengene, de norske ytelsene, til et annet EØS-land i tre måneder og søke jobb der. Problemet er at det ikke blir fulgt opp, og det blir ikke kontrollert godt nok. Det har man ikke kontroll på. Den problemstillingen tok jeg også opp med daværende arbeidsminister Bjurstrøm, så det er en godt kjent problemstilling. Helt til slutt: Det blir sagt at det sikkert også er flere ting, og at man bare nevner barnetrygd og kontantstøtte. Nei, det gjelder også utdanningsstøtte til barn av folk fra andre land, som har jobbet her en kort periode. De barna kan få utdanningsstøtte fra Norge, selv om de aldri har vært i Norge. Dette gjelder også dagpenger og ulike andre ytelser. Vi må se på dette for å forhindre eksport og unødvendig press på våre ytelser, og for å sørge for bærekraft i vårt velferdssystem.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-13:
Jeg vil også takke min kollega i arbeids- og sosialkomiteen for interpellasjonen som setter søkelyset på en meget viktig problemstilling. Jeg vil også takke statsråden for et meget godt og meget beroligende svar. Alle vi som er opptatt av temaet, var glad for å høre at dette står høyt på agendaen til regjeringen – meget, meget bra. Som representanten Wiborg viser til, har SSB tall på at velferdseksporten øker. Det er riktig nok ikke de store tallene sett i forhold til hvor mye vi totalt sett utbetaler i trygdeytelser. Men det som er veldig viktig, er at økningen i utbetalingen til utlandet av enkelte av disse ytelsene er meget stor. Noen vil hevde at det fortsatt ikke er mye penger. Men da glemmer de helt at økningen er veldig sterk og veldig stor, og hvis vi ikke endrer systemet nå – hvis vi ikke er litt føre var før det er for sent – vil tallene bare bli mye, mye større. Og ikke bare blir tallene større, fordi det da vil bli flere som vil motta disse ytelsene, men motstanden mot endringer og innstramminger vil også bli mye sterkere og større. Satt litt på spissen må det være lov å si at Norge ikke kan bli et slags verdens sosialkontor. Vi har et meget godt utbygd sosialt sikkerhetsnett i Norge – og det er selvfølgelig de fleste veldig glad for – og dette sikkerhetsnettet hviler på flere pilarer. En av de viktigste pilarene er at det må være balanse mellom hvor mange som betaler inn, hvor mye som kommer inn i fellesskapets kasse, og hvor mange som mottar midler fra dette fellesskapet, og da spesielt av ytelser. Det må være en bærekraft og en økonomisk fornuft i dette. Det er også viktig at kontrollmekanismene ikke må bli for store og for tyngende. Og det blir de nødvendigvis – det kan fort skje – dersom det blir veldig mange som ønsker å utnytte disse velferdsordningene. Pengene er i utgangspunktet skattebetalernes penger – det er det viktig å huske – og skattebetalerne forventer at det er de reelt trengende som mottar ytelser. Samtidig forventer de at det ikke åpnes for at ordningene er unødvendig gode, og unødvendig gode kan de fort bli når ordningene er rigget for et så høyt levekostnadsnivå som vi har i Norge, og at de pengene og midlene da brukes i land hvor de rekker vesentlig lenger. For meg blir det også litt problematisk når velferdsordninger brukes til aktivt å hindre integrering av innvandrere, og vi må følgelig se på måter å organisere velferdsordningene på slik at de treffer dem som reelt sett har behov for det – samtidig som vi bidrar til minst mulig grad av utnyttelse, spesielt av dem som heller kanskje burde bidra aktivt i samfunnet med verdiskaping til det norske samfunnet, og for folk flest.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-13:
På grunn av vår geografi er Norge en båtnasjon. Det har vi alltid vært, og det vil vi alltid komme til å være. Fra nord til sør og fra øst til vest nyter folk båtlivet. Det er ikke bare på havet og ute på sjøen folk nyter båtlivet – også på små innsjøer og små tjern i innlandet f.eks. Det ønsker jeg at folk flest fortsatt skal få lov til å gjøre, uten at det kommer nye påbud, uten nye restriksjoner, som kan gi begrensninger på båt- og sjølivets gode naturopplevelser. I Norge er det hele 752 000 fritidsbåter. Til og med på Mjøsa, hvor jeg har gleden av å få en båttur stort sett annet hvert år, er det nesten 12 000 båter. Nesten halvparten av det norske folk har faktisk en direkte eller indirekte relasjon til båt, ved at de enten har båt selv, eller at de er med venner og familie på båttur. Alle er selvfølgelig opptatt av sikkerheten på sjøen. Det store flertallet av båtfolket oppfører seg pent. Men selv om det alltid er noen få som skiller seg ut, både når det gjelder manglende båtferdigheter, for høy promille eller for høy fart, er jeg ikke tilhenger av ytterligere påbud eller restriksjoner, som vil ramme båtfolk flest. Problemet er nemlig ikke at vi har for få reguleringer, påbud og restriksjoner eller et mangelfullt lovverk – problemet er at dagens regelverk ikke har blitt håndhevet godt nok. Norge og båtfolket trenger ikke flere påbud og reguleringer. Vi trenger at dagens lover og regler blir håndhevet bedre. Om vi hadde hatt mer synlig politi og mer kontroll både av for høy promille og for høy fart, ville mange av dagens ulykker vært unngått. Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstres forslag virker dessverre litt unyansert, lite konkret og lite gjennomtenkt, slik som bl.a. min kollega Korsberg har vært inne på. Det kan dessverre føre til tilfeldigheter og urettferdighet når det gjelder å håndheve regelverket, noe som igjen kan føre til såkalt advokatmat og rettssaker. Botten etterlyste eksempler for å illustrere det. Trellevik hadde mange gode eksempler, men jeg kan ta et eksempel til. Til diskusjonen om hva som er fart: Nå er det et forsøk på å definere fart med at en motorbåt må ha motoren på og være i bevegelse. Men hva hvis du er ute og ror i en liten robåt? Forrige helg hadde jeg gleden av å være ute i en ti fots Pioner jolle. Med vestpåbud måtte jeg ha tatt på meg vesten for å ro noen meter ut fra land for å bade fra den lille jolla, for det var ingen badebrygge der jeg var. Så måtte jeg ha tatt av meg vesten da jeg skulle hoppe i sjøen – vesten skal egentlig beskytte meg fra å drukne. Da jeg var ferdig med å bade, måtte jeg ha tatt vesten på igjen for å ro inn igjen til land. Dette blir bare komisk – det blir rett og slett for dumt. Så jeg er veldig glad for at Miljøpartiet De Grønne og Sosialistisk Venstreparti vil at regjeringen skal se nærmere på saken før vi konkluderer.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-13:
Som flere har sagt, er dette spørsmål som veldig mange land er opptatt av. Det er også verdt å merke seg det som noen talere tidligere har sagt fra denne talerstolen, at trygdeeksporten er litt oppblåst – og det er jo bevis for det. Vi ser at mange av dem er våre egne, voksne folk, som har bygd landet, som tar med seg sin trygd og drar til utlandet. Ja, vi ser jo også kjente personer, som også har stått på denne talerstolen, som bor i utlandet – litt rimelig og varmt – men når de trenger helsevesenet, så kommer de tilbake til Norge og får den beste kvaliteten. Sånn er det. Men det er også et forhold at andre utnytter dette, og det reagerer folk på. Arbeids- og sosialkomiteen var nylig på besøk i Finnmark, og da var vi i Hammerfest og fikk en orientering fra skatteetaten og Nav. Vi fikk en innføring i hvordan dette fungerer i praksis, at utenlandske arbeidere som har jobbet en tid i Norge, blir permittert eller sagt opp, eller går på arbeidsavklaringspenger, og reglene sier da at de skal være reelle arbeidssøkere hvis de er arbeidsledige. Så har vi et nytt meldesystem, der du like gjerne kan sitte i Japan og sende inn meldekort over Internett. Man klarer ikke å ha noen kontroll, var de tilbakemeldingene vi fikk når det gjelder hvor reelle arbeidssøkere de er. Så her er det en del ting å gjøre med lovverket. Men vi fikk iallfall en innføring i at det faktisk er en del av dette, og vi må gjøre noe med det. Så kommer statsråden her og sier at det er noen lover og forordninger som vi har vært med på – deriblant EØS – som forhindrer oss i å gjøre det som vi egentlig vil her på berget. SV mener at de godtgjørelsene, de trygdeordningene, f.eks. barnetrygd og kontantstøtte – så lenge den vil vare – skal gå til folk som bor i Norge. Når det er slik at det er andre regler og lover som forhindrer oss i å gjøre noe med dette, så ser jeg på deg president, og jeg ser på maleriet med Eidsvollsmennene, og da sier jeg: Fri meg fra EØS! Gi meg norsk lov!
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-13:
Jeg har lyst til å si at vi kanskje skal roe oss litt ned her. Sosialistisk Venstreparti har ikke harselert med noe forslag fra Arbeiderpartiet. Jeg tenker, når jeg hører på debatten, at alle i salen her vil det samme. Det er det viktige. Som bruker av havet, har jeg sett døden i hvitøyet, og Neptun har klort etter meg. Jeg fikk ikke noen merker. Det har lært meg at det å bruke redningsvest, redder liv. Det skulle alle sammen ha gjort. Da tenker jeg med en gang samtidig at det er et annet spørsmål: når, for hvem og hvor? Det er vel kanskje det vi snakker om. Er det riktig at når det er sommer, som det er nå på utsiden nede i fjorden her, og temperaturen kanskje er 20 grader i sjøen og 24 grader i luften, at vi skal ta av oss redningsvesten før vi hopper i sjøen, og når vi kommer opp, skal vi ta den på oss. Jeg leser i avisene og folket sier det: De stusser over dette – hvor går grensen? Vi er vel alle enige i at dette er upraktisk. Vi må finne praktiske løsninger på det – det er en utfordring. Det vi må se på, er folk som er født før 1982: Bare de har pengebok, kan de kjøpe båt uten erfaring og dra på havet. Er man født etter 1982, må man ha kurs. Det er også galt. Skal man føre båter som går i over 20 knop, må man ha et eget hurtigbåtkurs med eget sertifikat, for det er ekstra utfordringer med krefter og fart. Når båten kommer opp i så høy hastighet, kommer den opp i plan, og det går lenger tid før man kan svinge, slakke opp og slå bakk. Det er også en forskjell. Her er det en del praktiske forhold som vi må se på, så jeg tror det er fornuftig at vi områr oss litt. Forslaget som er lagt på bordet her fra Arbeiderpartiet, er i opprinnelsen godt, men vi må se på nyansene i dette. La oss områ oss litt og tenke oss litt om, så tror jeg vi her i salen kan bli enige om det som vi egentlig vil, å få ned dødsulykkene på sjøen.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-06-13:
Det har vært en interessant debatt. Det har vært mange gode innlegg, og det kommer også sikkert gode innlegg etter mitt innlegg nå. Jeg synes representanten Johnny Ingebrigtsen egentlig sa det veldig godt: Vi vil alle det samme. Det vi vil, er å øke sikkerheten og respekten for sjøen – øke sikkerheten for dem som er til sjøs. Sånn som situasjonen er akkurat nå, er det vel ikke så veldig mye det er flertall for, men det er et forslag som det virkelig kan blir flertall for, og det er forslag nr. 4, dersom man gjør en endring i forslaget, som representanten Gundersen var inne på – rett og slett at man setter punktum etter «sjøen» og stryker «herunder påbud om bruk av flyteutstyr». Da får regjeringen muligheten til å komme tilbake til Stortinget med en helhetlig strategi og en helhetlig plan for å øke sikkerheten til sjøs. Da vil samtlige partier også ha muligheten til eventuelt å fremme forslag i så måte – man får en bred og helhetlig debatt. Det tror jeg vil gagne saken, og da vil også Stortinget i denne saken gjøre en spesielt klok og fornuftig beslutning. Min oppfordring til representanten Pollestad, som kommer etter meg på talerlisten, er å avklare om man kan gå inn for en sånn endring. Så er det vist til Arbeiderpartiets forslag og en del eksempler på hvor uklart det er. Her er et eksempel: Ligger man ute i en småbåt i Saltstraumen og driver gjennom Saltstraumen uten å ha verken motor på eller årene ute, kan man oppnå en hastighet på 20 knop. Da vil jeg anbefale å bruke redningsvest, selv om det ikke står i loven. Dette er et uklart forslag. Har man en båt på 7,99 meter, skal man bruke redningsvest. Har man en båt på 8,01 meter, trenger man ikke å bruke redningsvest. Det blir for meg litt underlig, og man mister det som forhåpentligvis egentlig er intensjonen i Arbeiderpartiets forslag, at man oppfordrer folk til å bruke redningsvest. Det er det vi alle er enige om. Ser man på statistikken, bør man vel egentlig bare innføre en lov om at menn i sin beste alder, dvs. over 40 år, bruker redningsvest, og alle andre trenger ikke å gjøre det – ut fra statistikken. Men det er statistikken.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-06-13:
Bare helt kort ved avslutningen av debatten: Jeg synes det var trist at Senterpartiet ikke ville endre ordlyden i forslag nr. 4, for da hadde det blitt flertall for forslaget, og man hadde hatt et samlet storting. Da hadde man oppnådd det Else-May Botten hadde som intensjon: at man skulle finne en løsning sammen. Det er jo det hele denne debatten har dreid seg om, og så klarer man ikke å finne det med noen få, enkle endringer i formuleringen av forslaget. Når det gjelder Fremskrittspartiet – bare for å benytte anledningen til å si det – kommer vi til å stemme for forslagene nr. 1 og 2, fra SV.
Ove Trellevik (Høyre), 2014-06-13:
Eg har stilt spørsmål tidlegare i dag om eit av forslaga her, forslag nr. 4. Det har næringsministeren òg stilt spørsmål om, og eg har enno ikkje fått nokon klarleik i dette. Kristeleg Folkeparti meiner at dette forslaget inneber at regjeringa skal koma tilbake igjen med noko til Stortinget, der dei inkluderer eit påbod om vest. Pollestad frå Senterpartiet seier at dei berre skal anbefala eventuelt å koma tilbake med eit eller anna. Eg ønskjer å få klarleik i dette før me går til votering, for det er ei vesentleg sak. Me må få klarleik i akkurat dette. Så må eg få seia til Pollestad at ein sjølvsagt skal nytta reglementet til Stortinget. Det var jo nettopp derfor eg sa det, og det var heilt unødvendig av Arbeidarpartiet å harselera med SV i media. Dei følgjer nettopp regelverket og kjem til Stortinget med saka innan tidsfrist. Eg vil òg seia at eg synest det er litt underleg at Arbeidarpartiet, som er oppteken av påbod, ikkje kan støtta eit forslag om vestpåbod for barn, noko som faktisk kan vera med å skapa gode haldningar, ikkje berre hos barn når dei veks opp, men også hos dei foreldra og vaksne som er i båt med barn. Eg meiner at det er eit reelt og godt forslag for å skapa gode haldningar, og eg synest SV har gjort ein kjempegod jobb i denne saka her, sjølv om dei kom altfor seint inn i loopen. Eg skulle gjerne hatt dei med i denne debatten langt, langt tidlegare, for eg synest dei har vore veldig konstruktive og veldig gode å ha med i debatten i denne saka. Eg ønskjer at me stressar litt akkurat dette poenget med forslag nr. 4. Kva er det som eigentleg ligg i dette? Det kom ikkje Else-May Botten inn på, og heller ikkje Ingrid Heggø tok det opp, så eg ønskjer at Arbeidarpartiet og forslagsstillarane bak forslag nr. 4 avklarar kva som eigentleg ligg i dette.
Ove Trellevik (Høyre), 2014-06-13:
Takk – og takk til Stortinget for ein god debatt. Det har vore interessant å høyra – og delta i – denne debatten. Eg tenkte eg skulle orientera litt om korleis Høgre har tenkt å røysta. Me har tenkt å røysta for forslag nr. 1, frå SV. Med det forstår vi at regjeringa skal utgreia dette med redningsvest for barn – det er ikkje sagt noko om alder på barn, det er ikkje sagt noko om båtstorleik, osv. – slik at regjeringa får nokre gode rammer for å koma fram til eit godt forslag, så me kan få moglegheit til å diskutera det på eit breitt grunnlag òg her i Stortinget. Me kjem òg til å røysta for forslag nr. 2, frå SV. Me synest òg dette er eit godt forslag, der regjeringa får litt frie og gode rammer for å koma med gode tiltak for å betra sjøsikkerheita. Me kjem til å røysta imot forslag nr. 3, frå Arbeidarpartiet, Kristeleg Folkeparti, Senterpartiet og Venstre, og me kjem til å røysta imot forslag nr. 4, frå Arbeidarpartiet, Kristeleg Folkeparti, Senterpartiet og Venstre.
Ove Trellevik (Høyre), 2014-06-13:
Noreg deltek allereie i det europeiske standardiseringssystemet. Europakommisjonen gjennomgjekk dette systemet i perioden 2008–2010. Gjennomgangen enda då med eit framlegg til ei forordning om europeisk standardisering. EØS-komiteen vedtok 14. februar i år å innlemma denne rådsforordninga i EØS-avtalen. Det er nødvendig med ei lita lovendring i EØS-høyringsloven, slik at departementet får heimel til å fastsetja ei forskrift som kan gjennomføra denne forordninga. Det er viktig at utvikling og bruk av standardar fremmer norsk næringslivs interesser og at det europeiske standardiseringssystemet er tilpassa den teknologiske utviklinga. Formålet med forordninga er å sikra like standardar for ei rekke tenester og varer. Både føretak og handel ekspanderer i større grad over landegrensene, og like standardar vil forenkla, også for norsk næringsliv og norske aktørar. Det er ein samla komité som meiner at tilgang til marknaden på like vilkår vil bidra til forenkling og færre kostnader for næringslivet, og me merkar oss at forordninga skal bidra til nettopp dette. Det er såleis ein samla komité som stiller seg bak framlegget til regjeringa.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-13:
Takk for denne debatten. Det er en viktig debatt – en debatt om sjøsikkerhet. Kristelig Folkeparti har lenge hatt et engasjement når det gjelder dette, som alle andre, fordi det dreier seg om å redde liv. Statistikken fra i fjor har vi allerede hørt om. Den er en statistikk vi bør ta inn over oss når 27 av de 34 som omkom i fjor, ikke brukte redningsvest. Vi vet også hvem dette dessverre er: det er menn. Det forteller statistikken oss. Båtlivsundersøkelsen fra 2012 forteller oss at ni av ti har redningsvest om bord, men at det bare er 50 pst. av oss som bruker den hver gang når vi er ute i båten. Det forteller også undersøkelsene når man svarer ærlig. Det er bra at 50 pst. alltid bruker den. Det er et mål om å øke den prosenten. Vi vet at mange holdningskampanjer har vært gjennomført, men spørsmålet er om vi ikke trenger litt andre tiltak. Det er det vi i dag diskuterer. Skal vi være i takt med befolkningen, ønsker også befolkningen at vi tar i bruk nye tiltak, ikke bare at vi skal ha redningsvest om bord, men at vi også skal ha den på oss når vi er i båt. Nesten 100 pst. av oss kvinner mener det, og over 70 pst. av mennene ønsker et slikt påbud. Det er riktig, som saksordføreren sa i sitt innlegg, at komiteen deler intensjonen om mer bruk av redningsvest, men vi er litt uenige om hvordan vi skal gå fram. Jeg synes vi skal lytte til våre fagetater og de største organisasjonene og forbundene innen dette: Redningsselskapet, Sjøfartsdirektoratet, Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap, Riksadvokaten, nødetatene, Kongelig Norsk Båtforbund. De klare rådene fra disse er at de ønsker et slikt påbud om redningsvest. Det må vi kanskje også ta med oss. Så langt i debatten har Fremskrittspartiets og Høyres representanter stilt spørsmålstegn ved treffsikkerheten til disse forslagene. Hvis forslag nr. 3 er for snevert og for lite treffsikkert for regjeringspartiene, må jeg utfordre dem til å se på forslag nr. 4, der man ber om at det legges fram en sak innen dette året for å bedre sikkerheten på sjøen, herunder påbud om bruk av flyteutstyr. Hvis vi er enige om at vi skal bedre sikkerheten på sjøen – hvis det er intensjonen til en samlet komité – får vi ingen diskusjon om 8 meter eller diskusjon om snekker og stillhet, men vi får en diskusjon om bedre sikkerhet, en sak som stortingsflertallet i dag kan be regjeringen legge fram i løpet av dette året. Da bør jo alle argumentene som Høyres og Fremskrittspartiets representanter kommer med i denne debatten, kunne stilne, for da får vi en sak fra regjeringen, som er bredt sammensatt. Man bør komme med andre argumenter mot det forslaget vi har lagt på bordet i løpet av den siste uken, et forslag som nettopp tar opp i seg intensjonen til komiteen om å bedre sikkerheten på sjøen, der også et vestpåbud skal være en del av den helhetlige gjennomgangen.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-13:
Jeg er enig med statsråden i at det er noen vanskelige avveininger her når det gjelder frihetsfølelse og et påbud. Statistikken viser at vi har hatt en dobling i antall fritidsbåter, og at antall ulykker har gått ned. Men hvis vi bare ser på fjorårets statistikk, viser den at 27 av de 34 drukningsulykkene var drukningsulykker der den omkomne ikke hadde vest på. Det er også en statistikk vi må ha med oss, og vi vet dessverre at dette i større grad rammer eldre menn. Mitt spørsmål til statsråden er hvorfor man i denne avveiningen ikke velger å følge de faglige rådene man får fra både Sjøfartsdirektoratet, DSB, Riksadvokaten og Redningsselskapet, som har en litt friere rolle, men samtidig er et viktig selskap med stor og lang tradisjon innenfor dette. Det er mitt spørsmål.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-13:
Jeg har lyst til å fokusere på forslag nr. 2 fra SV, med tanke på det statsråden nå i replikkordskiftet og sitt innlegg sier er det viktigste, nemlig holdningsskapende arbeid. I det forslaget – som kan bli vedtatt – står det at man ønsker egne obligatoriske kurs for skippere av raske båter og innføring av en promillegrense. Hvordan ser statsråden på disse to forslagene – som kan få flertall her i salen – med tanke på argumentasjonsrekken om at holdningsskapende arbeid er det mest avgjørende viktige? Dette er et forslag som Fremskrittspartiets og Høyres representanter her på huset vil stemme for, slik det ser ut nå.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-13:
Jeg har lyst til å gi noen kommentarer til representanten Knag Fylkesnes, som er opptatt av en helhetlig og bred gjennomgang. Ja, forslag nr. 4 tar nettopp opp i seg at man ønsker at Stortinget får seg forelagt en bred sak om sikkerhet, herunder påbud om bruk av flyteutstyr. Da vil jo det som også ligger i SVs forslag om promille og om eventuelt et obligatorisk kurs for skippere på raske båter, være en helt naturlig del, for det er jo bredde vi ber om. I alle fall undertegnede forventer at nettopp disse to punktene som vi nå har diskutert, kommer inn i en slik helhetlig gjennomgang. Til representanten Øyvind Halleraker og historien om de 15 utenlandske fiskerne som kan sitte på sjøen og velge å ta av seg vesten og ikke bli omfattet av § 23 a slik den er utformet i dag: Det står jo i neste avsnitt at «Kongen kan gi utfyllende bestemmelser i forskrift». Hvis dette er så viktig for representanten Halleraker, er jeg helt sikker på at han har kontakter inn i systemet som kan lage nettopp en forskrift som omfatter de 15 utenlandske fiskerne, slik at de ikke tar av seg redningsvesten, slik at de eventuelt ikke drukner. Det bør man ikke lage noe problem av. Her bør vi prøve å se hva som skal til for å være med og redde liv – som vi alle er enige om er viktig. Det er nettopp det denne saken dreier seg om. Og slik jeg klarer å oppsummere denne debatten, er det et flertall i denne sal for forslag nr. 4, om å få en bred gjennomgang fra regjeringens side om sikkerheten på sjøen, herunder påbud om bruk av flyteutstyr. Det ser det foreløpig ut som det er flertall for i denne saken.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-13:
President, kan jeg be om ny votering?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-06-13:
På vegne av Kristelig Folkeparti redegjør jeg for at vi stemmer for forslag nr. 1, fra SV, siden forslag nr. 4 falt. Det skulle ikke skjedd, men det har skjedd, og det må vi forholde oss til.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-13:
La meg starte med å understreke at forståelsen av forslag nr. 4 er korrekt. Vi er forbi det stadiet at dette kan være et avsluttet kapittel, som statsråden skriver i brev til komiteen. Det er fremmet to forslag om påbud. Mitt spørsmål likner på det foregående: Hvilket forslag mener statsråden er best, et generelt påbud for alle eller at voksne kun skal ha påbud om vest hvis det befinner seg barn i båten? Er det mulig å gi en faglig begrunnelse for at det vil gi økt sikkerhet kontra et generelt påbud?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-13:
Jeg ser poenget med barn i båten, men forslaget går faktisk på et påbud også for voksne når det er barn i båten. Er dette et forslag som statsråden synes er godt eller dårlig?