Bjørgulv Froyn (Arbeiderpartiet), 2002-12-09:
Denne regjeringen vil gjerne framstille sin egen innsats som historisk: Aldri har det vært satset så mye, og aldri har viljen vært så stor. Det skal ryddes opp i fortidens elendighet, og et lysende bilde av framtiden tegnes. Uansett hvor mange ganger denne historien blir fortalt, blir den ikke nødvendigvis mer sann. Jeg tror ikke det kreves mye akademisk utdannelse for å kunne se at Regjeringens samferdselspolitikk er en sammenhengende rekke av løftebrudd. Denne regjeringen vil kanskje ikke se det, men for andre er det tydelig. Nasjonal transportplan er historie. Vi har etterskudd på de fleste løfter, og i sum noterer vi at de anslåtte bevilgningene til både vei og jernbane til nå har kommet på et etterskudd på nærmere 2,7 milliarder kr. Regjeringen lovte satsing. Regjeringen ville ta vare på kollektivtrafikken – og vi har i debatten så langt i dag hørt at det synes de de har gjort. Det var få av representantene fra Regjeringen som forsøkte å reiste kollektivt, antar jeg, i dag morges. Temperaturen var mellom 10 og 13 minusgrader, og jeg tror det skulle vanskelig la seg gjøre å få folk til å ta bølgen for Regjeringen i dag tidlig. Det var den samme øvelsen, den samme sport, bare kaldere, å vente på innstilte avganger, vente på forsinkelsene og lytte til de tilfeldige meldingene som kom. Kollektivtrafikken i Oslo og Regjeringens satsing på Oslo fikk på sett og vis sitt svar med stor tydelighet i dag. Det er ikke mangel på løfter, det er ikke mangel på ord, men det er mangel på penger. Det er mangel på penger ikke bare i 2003, for hvis ikke Regjeringen faktisk vil noe mer enn ord, blir det mangel på penger i 2004, i 2005 og i 2006. Det er utgangspunktet som forteller litt om utfordringene. Det er på denne banehalvdelen vi ønsker at Regjeringen også må ta mot til å befinne seg, og ikke lete fram arenaer som bare er til for dem. Denne regjeringen har valgt et kompromiss med Fremskrittspartiet i budsjettet. Om det moraliserer jeg ikke. Der får de gjøre som de vil, men vi får iallfall se på konsekvensene. Det som på mange måter blir merkelig, i en tid hvor det er mangel på penger, og hvor det stilles krav til en prioritering, er at det dukker opp penger til tiltak ingen har stilt spørsmål om. Iallfall har ikke vi andre i samferdselskomiteen hørt noe om at det var behov for 5 mill. kr til Fauske sentrum. Jeg har ikke hørt noe om at det var behov for 25 mill. kr til Oppland når det gjaldt Rv 33. Jeg registrerer at når det gjelder E16 Øye–Borlaug, sier departementet at her trenger vi ikke penger, men det blir kastet 10 mill. kr etter dem for å få til et kompromiss. Dette er useriøst, dette er revyaktig, dette er farlig og gir et dårlig varsel for hvordan man skal håndtere et vanskelig budsjettområde som samferdsel representerer. Denne regjeringen, og spesielt Høyre, har altså vært villig til et kompromiss for å få Fremskrittspartiet med på laget og skaper usikkerhet rundt Bjørvika. Å kutte 10 mill. kr i midler for oppstart av en tunnel er ikke bare et spørsmål om å begrense en sum penger. Det er å gi et varsel om at her risikerer vi kanskje utsettelser. Det er i miljøene en stor grad av usikkerhet for at vi kanskje nå står overfor en utsettelse på ett år. Dette er og bør ikke være en enkel sak for Høyre å ta med seg i sin kulturbagasje når de skal ut og snakke med velgerne. Så helt til slutt noe som jeg synes er en viktig sak – jeg føler meg nesten som Cato i det romerske senat – og det er noe som bør gjentas ofte i denne forsamlingen: For øvrig er min mening at noe må gjøres i Groruddalen i Oslo. Denne regjeringen lovte mye for Groruddalen. Denne regjeringen har ikke levert noen ting til Groruddalen. Det bor fortsatt 130 000 mennesker i Groruddalen, og det er på mange steder en opplevelse av å befinne seg på en søppelplass. Denne regjeringen bør ta ansvar også for Groruddalen. Groruddalen krever også sitt.