Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2007-12-18:
Endelig fikk Stortinget en melding om frivillighet. Siden flere saker tidligere allerede har vært behandlet, som f.eks. etablering av frivillighetsregister og reguleringen av lotterivirksomheten, uten at det er sett i sammenheng med denne meldingen, er det ikke fritt for at jeg synes den halter litt. Fremskrittspartiet har alltid kjempet for frivillige lag og organisasjoner. Det var for det frivilliges framtidige liv at vi kjempet mot endringen av lotteriloven. Vi er nemlig overbevist om at uten det frivillige Norge stopper landet. De frivillige lag og organisasjoner tar ansvar for en rekke oppgaver som enten ville forblitt ugjort, eller som det offentlige måtte ha gjort. Dessuten er det vel heller ikke tvil om at for hver krone de frivillige lag og organisasjoner bruker, får samfunnet tifold igjen. Frivillig sektor bidrar innenfor en rekke velferdsområder og bidrar til mangfold, som gjør Norge til et rikere land. I den senere tid har også det frivillige Norge blitt en politisk røst, og det er bra. Jeg tenker her f.eks. på NGOU-en om enslige asylsøkerbarn, som var den første i sitt slag i Norge, og som var et imponerende stykke arbeid. I tillegg blir de aller fleste saker sendt på høring til ulike lag og organisasjoner, slik at man også får kjennskap til deres synspunkter. Frivilligheten skal være fri, og den skal være villig. Det betyr at staten ikke skal legge for store føringer på hvordan lag og organisasjoner skal drives. Men for at det skal fungere, må rammebetingelsene for lag og organisasjoner være forutsigbare. Fremskrittspartiet står sammen med Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre om det aller meste i forbindelse med denne meldingen, både når det gjelder kritiske vurderinger av den statlige kontroll og styring med frivillige lag og organisasjoner, forslag om moms, arveavgift og en helhetlig gjennomgang av spillpolitikken. Men på ett punkt skiller Fremskrittspartiet seg fra resten. Det er når det gjelder statlige bidrag til de frivillige lag og organisasjoner. Vi var som kjent imot å innføre automatmonopol for Norsk Tipping. Grunnen var at vi så at dette ville få store konsekvenser for finansieringen av det frivillige Norge, noe som vi selvsagt får rett i. Neste år er et unntaksår, og Regjeringen har sendt et forslag om at statsråden skal fordele 150 mill. kr til utvalgte frivillige lag og organisasjoner. Jeg er glad for alle midler som går til de frivillige lag og organisasjoner, men når det blir så politisk styrt at statsråden skal velge ut hvilke organisasjoner som skal få penger, blir det uhørt. Hva med de hundretusener av idealister og engasjerte mennesker landet rundt som mister de pengene de hadde, som har lagt all sin fritid ned i dugnad og et levende lokalengasjement? De er neppe blant de utvalgte hos statsråden. De må tilbake til fortidens vaffelsteking, loppemarked og andre ting å tjene penger på for å kunne tilby våre barn og ungdommer et godt og verdifullt fritidstilbud, og for å gi våre gamle, våre ensomme og våre syke et lys i tilværelsen. Er det mening i sånt da? Vi er verdens rikeste land, og så kan vi ikke engang ta oss råd til å sikre at frivillig sektor skal overleve! Det hjelper ikke med 17. mai-taler og ønsker om god jul og godt nyttår hvis realiteten er at Regjeringen og Stortinget ikke bedrer forholdene for frivillig sektor. På høringen sa en av organisasjonene at frivillighetsmeldingen har gitt oss tankerom, men ikke handlingsrom. Hva hadde vært nødvendig for å få handlingsrom, spør jeg meg? Jo, høyere beløpstak ved gaver til frivillige lag og organisasjoner, forutsigbar grunnstøtte – som det var mulig å forholde seg til, og ikke bare en prosent av et tall, hvis det overhodet finnes et slikt tall – full momskompensasjon, fritak for arveavgift på testamenterte gaver, alle som ønsker det, burde kunne stå i frivillighetsregisteret, og sist, men ikke minst, redusere skjema- og søknadsveldet. Dette er bare noen av de virkemidlene som hadde gitt frivilligheten større handlingsrom. Dette var noe konkret, og dette burde vært med i frivillighetsmeldingen. Jeg er redd forholdene for frivillig sektor resulterer i færre ildsjeler, mindre entusiasme, og sakte vil man se at færre rekrutteres til frivillig arbeid. Da er det barn og unge og de svakeste av oss som vil tape. Det har ikke Norge råd til. Frivillige lag og organisasjoner har vært egenfinansiert gjennom en årrekke. Det at staten nå skal gi mindre i grunnstøtte, og at lag og organisasjoner må søke prosjektstøtte i større grad enn tidligere, bidrar til en politisk overstyring også her. Ikke bare må lag og organisasjoner søke om prosjektstøtte, det blir også lagt sterke føringer på hvordan disse midlene skal brukes fra statens side. Det er viktig for Fremskrittspartiet, og jeg antar at de andre opposisjonspartene er med meg, at organisasjonene skal få drive med det de kan, det de ble opprettet for, enten det er barn og ungdom, kultur eller idrett, helse eller velferd, og ikke må bruke tiden sin på skjemaveldet og å søke på prosjekter som det slett ikke engang er sikkert at de får støtte til. For noen vil kanskje dette være kjent: åpne for enklere regelverk når det gjelder skatt, moms og arbeidsgiveravgiftrespektere organisasjonenes egenart ved å redusere bruk av prosjektmidlerutrede varige ordninger for momskompensasjon for frivillige organisasjoner Disse tre punktene kommer fra Soria Moria-erklæringen, for dem som ikke visste det. Det som bekymrer meg, er at her hadde Regjeringen hatt en gyllen mulighet til faktisk å oppfylle sine løfter, men hva skjer? Fremdeles er det prosjektstøtte, fremdeles ingen avklaring om momskompensasjon, og vi kan vel her si, som representanten Molvær Grimstad var inne på, at halvparten av det frivillige Norge føler seg vel litt lurt i og med at man trodde at dette momsutvalget også skulle se på momskompensasjon for frivillige lag og organisasjoner. Det er heller ingen økning på beløpstaket for gaver til frivillige organisasjoner. Fremskrittspartiet er ikke veldig imponert over det stykke arbeid som Regjeringen har lagt ned i denne meldingen. Det er fremdeles mange fagre ord og løfter og lite konkrete tiltak. For dem som driver med frivillighet, er det ikke så viktig hvilke ord som står i meldinger, eller hvilke ord som uttales her i dag, for den saks skyld. Det som er viktig, er hva vi faktisk gjør, slik at de gis en mulighet til å fortsette sitt gode arbeid. Dermed tar jeg opp de forslagene som vi har.