Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2008-02-13:
Aller først vil jeg få bemerke at jeg stiller meg noe undrende til representantens påstand om mulig underdekning av melk i Norge. Det er ingen underdekning av melk i Norge, og det er heller intet som tilsier at det kommer til å bli det. De tiltak som ble iverksatt i siste halvdel av 2007, har virket som forutsatt, og lagrene for hvitost er bygd opp. Når det gjelder forbruket i 2007, og foreløpige tall for 2008, ser vi at etterspørselen etter konsummelk stabiliserer seg, og at forbruket av ost og andre meieriprodukter er på vei opp, men det er, som sagt, en situasjon på melkemarkedet som er svært håndterbar. For å unngå overproduksjon og for å oppnå en regionsmessig fordeling av produksjonen er det nødvendig å videreføre kvoteordninga for melk. Jeg er imidlertid innstilt på å ta en diskusjon om hvordan vi kan øke fleksibiliteten i kvoteordninga for melk, styrke enkeltbrukene og øke likebehandlinga av enkeltbruk i melkeproduksjonen med samdriftene. Når det gjelder kjøtt av storfe og sau/lam, viser prognosene at norsk produksjon i 2008 vil holde seg oppe jamført med 2007. Normal forbruksøkning har de siste årene vært på 2-3 pst. pr. år for storfe, som i og for seg er en stor økning, men likevel ser vi for 2007 en mye høyere økning - en salgsøkning på 6 pst. Det gjør at produksjonen må økes betydelig i årene som kommer, fordi etterspørselen øker. Storfe- og sauehold er biologiske produksjoner hvor det tar tid å utvide produksjonsgrunnlaget. Det å lykkes i de grovfôrkrevende produksjonene gjennom å dekke den innenlandske etterspørselen, er avgjørende for meg - ikke minst i en distriktspolitisk sammenheng. Både ut fra målsettingene om bosetting og sysselsetting og for å klare å opprettholde kulturlandskapet rundt i landet, er det viktig å kunne bruke de gressetende dyrene nettopp til det. Jeg tar derfor markedssituasjonen for storfe og sau/lam svært alvorlig. Nettopp derfor prioriterte jeg også disse sektorene så sterkt i forrige jordbruksoppgjør at bruttoinntektene til storfe- og saueprodusentene ble økt med henholdsvis om lag 25 000 og 35 000 kr pr. årsverk. Det er en økning langt utover det som har vært gitt i de siste års jordbruksavtaler. Den forskjellen i produksjon og forbruk av kjøtt som vi har sett utvikle seg de siste årene, mener jeg har tre hovedforklaringer: Norske kuer melker mer enn før. Det betyr at det er færre kuer, som igjen betyr at det blir født færre kalver, noe som igjen gir grunnlag for færre kjøttdyr.Forbruket har økt betydelig. Bare det siste året har forbruket av storfekjøtt i Norge økt med 6 pst., svinekjøtt har økt med 7 pst., og fjørfekjøtt har det siste året økt med 13 pst. Det er formidable tall. Vi har hatt en svak inntektsutvikling i næringa. Fra 1995 til 2005 var gjennomsnittlig inntektsvekst på 2,75 pst. årlig. Det har bl.a. ført til manglende investeringer i kjøttsektoren. Som jeg sa i mitt svar forrige onsdag til representanten Fostervold vedrørende rekruttering, er det viktigste tiltaket for at vi skal ha bønder her i landet, nettopp å bidra til gode rammebetingelser i næringa gjennom inntektsmuligheter, kapitaltilgang og gode velferdsordninger. Det var viktig for meg å prioritere det da jeg startet opp mitt arbeid, nettopp fordi vi har hatt en tiårsperiode med særdeles lav inntektsutvikling i landbruket. Det var da nødvendig å legge til rette for en inntektsutvikling framover som peker i en annen retning og er bedre enn det som var tilfellet før vi tok over. Jeg er derfor svært glad for at prognosene for produksjonen i 2008 ser bedre ut enn på lenge. Samtidig øker, som sagt, etterspørselen enda mer enn produksjonen. Denne etterspørselsveksten må jordbruket se på som en stor mulighet til å øke produksjonsvolumet og inntektsgrunnlaget i næringa. Etterspørselsveksten fra 2006 til 2008 har en bruttoverdi på 1,3 milliarder kr på målprispunktet. Det er derfor tryggere enn på lenge å øke produksjonen, faren for pristap er mindre, og konkurransekraften i forhold til omverdenen er bedret på grunn av prisutviklinga ute. Når det gjelder strukturen i produksjon av storfe og sau/lam, gjennomførte vi ved fjorårets jordbruksoppgjør en rekke tiltak for å stimulere til produksjon både hos små og store bruk. Produksjonsutviklinga tyder på at disse virkemidlene nå er i ferd med å begynne å virke. Jeg vil imidlertid vurdere ytterligere tilpasninger i virkemidlene i forbindelse med vårens jordbruksoppgjør. Siktemålet vil være å stimulere produksjonen samtidig som en ivaretar en balansert utvikling mellom distrikter og mellom større og mindre bruk. Dette er et mål som ikke kan oppnås med representanten Fostervolds landbrukspolitiske prioriteringer. I sitt budsjettforslag for 2008 foreslo representanten Fostervold og Fremskrittspartiet å redusere jordbruksavtalen med 7,1 milliarder kr. Det ville ha svekket økonomien med 122 000 kr pr. årsverk i jordbruket. Hvis så galt hadde skjedd at Fremskrittspartiet hadde fått flertall for sitt budsjettforslag i Stortinget i fjor høst, ville vi nå hatt en krise i storfe- og sauekjøttnæringa i Norge. Produksjonen ville ha stupt, og viljen til å investere ville vært borte. Ja, allerede i det øyeblikk norske kjøttprodusenter tror at Fremskrittspartiets landbrukspolitikk kan komme til å bli gjennomført, vil vi se at investeringene og produksjonen blir sterkt redusert.