Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-02-21:
Under den forrige regjeringen gav Sosial- og helsedepartementet Helse Nord i oppdrag å utrede hvordan en felles innkjøpssentral i Vadsø kunne organiseres. I utredningsoppdraget lå også å skissere hvordan denne eventuelt kunne se ut. I dette arbeidet har man søkt råd hos en referansegruppe med medlemmer fra alle de fem regionale helseforetakene. Dette utredningsarbeidet er nå ferdig og har vært på høring i de regionale foretakene. Det er denne høringen det refereres til fra representanten Alvheims side. Helse Nord behandler faktisk saken på sitt styremøte i dag, og vil i løpet av kort tid gi et svar til Helsedepartementet. Den videre oppfølging av saken fra Helsedepartementets side vil skje på dette grunnlaget. Jeg oppfatter at det til grunn for oppdraget fra regjeringen Stoltenberg lå en klar intensjon om at det skulle etableres en innkjøpsenhet i Vadsø. Jeg har også forstått at det før henvendelsen hadde vært en dialog mellom departementet og styrene for de regionale helseforetakene. Jeg følger opp saken ut fra denne intensjonen. For meg er det samtidig avgjørende at løsninger som velges, må sikre foretakenes muligheter til å løse innkjøpsoppgaver på en rasjonell måte. Det er også helt avgjørende at løsningene er forankret i de regionale helseforetakene. Jeg er kjent med at det i prosessen som nå er gjennomført, har kommet kritiske innspill. Dette vil bli studert nøye, slik interpellanten bad om, og tatt med i den dialog som nå skal skje med de regionale helseforetakene. I den prosessen som vi nå skal gjennomføre, bør det holdes åpent for at det i forhold til Vadsø også kan tenkes andre fellesoppgaver lagt dit som bør løses på en tilsvarende måte. Generelt vil jeg si at når det gjennomføres en så stor omstilling som sykehusreformen er, kan det ikke ses som en isolert restrukturering av sykehusvirksomheten i Norge. Det må også ses med et bredere perspektiv hen til de samlede samfunnsmessige effektene av omstillingen. Opplegget med en oppkjøpsenhet i Vadsø må ses i et slikt perspektiv. Det følger av reformen at det vil skje en nedbygging av de fylkeskommunale sykehusadministrasjonene. Størst vil effektene av dette bli for de steder der man ikke har sykehus. Vadsø er et slikt sted. Etablering av innkjøpsenhet i Vadsø vil således kunne være et bidrag til å redusere negative effekter for byen og distriktet. Samtidig er det åpenbart at den nasjonale sykehusorganiseringen ikke kan styres av regionalpolitiske hensyn ensidig. Jeg viser her til Ot.prp. nr. 66 for 2000–2001, som trakk fram samordnede innkjøp som et satsingsområde framover. Det ble der påpekt at å legge det strategiske ansvaret for forsyning til de regionale foretakene var et vilkår for at en modell med desentralisert samordning ville kunne lykkes. Videre ble det også pekt på at forsyningsnettverk kan etableres mellom de regionale foretakene. Med den spesielle bakgrunnen som denne saken har, vil departementet på basis av det innspill som vi nå forventer å motta fra Helse Nord, ta tak i den videre oppfølging. Følgende elementer vil stå sentralt i dette oppfølgingsarbeidet: For det første må de regionale helseforetakene ha en betydelig innflytelse når det gjelder valg av systemer og organisering for foretakenes innkjøp, inklusiv å avklare den rolle de selv skal spille i den samlede innkjøpsorganiseringen. Dette er viktig for den samlede kvalitet og kostnadseffektivitet i arbeidet med helsetjenester, og det vil stemme dårlig med det helhetlige ansvar som de regionale helseforetakene skal ha, dersom beslutningskompetansen på dette området fratas dem og styres fra eiers side. For det andre legger jeg til grunn at det også innenfor en ramme der mye beslutningskompetanse er lagt til de regionale helseforetakene, vil kunne identifiseres oppgaver som bør løses av en felles nasjonal enhet. Utredningen som har skjedd i regi av Helse Nord, bygger her på et opplegg for rolle- og arbeidsdeling mellom en slik sentral enhet, det regionale nivået og helseforetaksnivået. Jeg er kjent med at det i høringsrunden er kommet innspill som ønsker å legge det strategiske ansvaret til det regionale helseforetaksnivået. Dette vil naturligvis være et viktig vurderingstema i den videre prosess, og løsningene som velges, vil naturligvis i stor grad påvirke rolle, oppgaver og dimensjonering for en sentral enhet. Slike innspill må vurderes på en åpen måte. Departementets arbeid med dette vil naturligvis også bli foretatt med bakgrunn i den omtale av innkjøpsfunksjonen som er gitt i Ot.prp. nr. 66. For det tredje: Gitt sakens bakgrunn er det min intensjon at forhold som gjøres til nasjonale fellesoppgaver som et resultat av den prosessen jeg nå har beskrevet, bør plasseres i en enhet som lokaliseres til Vadsø. Jeg arbeider med det utgangspunktet at det i dialogen som skal skje mellom departementet, Helse Nord og de øvrige regionale helseforetakene, skal søkes en løsning som samsvarer med de regionale helseforetakenes synspunkter på hvordan innkjøpsfunksjonen bør organiseres, og samtidig gir grunnlag for å etablere en felles enhet i Vadsø. Med den vekt som må legges på at det finnes rasjonelle løsninger og at disse er forankret i de regionale helseforetakene, kan altså dette tilsi at det i prosessen også bør ses på andre felles funksjoner for å ivareta det samfunnsperspektivet som er et viktig premiss i saken. Det er avtalt med Helse Nord at den oppfølgende dialogen skal skje så snart departementet har mottatt innspillet derfra. I denne oppfølgingen vil naturligvis også de øvrige regionale helseforetakene bli trukket inn. Interpellasjonen tar utgangspunkt i utredningens modell om hvilke funksjoner som skal legges til en felles enhet, og at disse vil medføre kostnadsdrivende konsekvenser i form av reiseaktivitet, dårlig tilpassede innkjøp og oppbygging av et byråkrati. Jeg har ikke til hensikt å gå inn for et opplegg som pålegger løsninger med slike konsekvenser. Den prosess som beskrives, har nettopp til hensikt å finne løsninger som både samlet og for det enkelte foretak skal understøtte en rasjonell innkjøpsfunksjon. Jeg føyer til at både foretaksmodellen og den integritet som forutsettes å ligge i styrene, bør borge for at man ikke ender opp med slike resultater. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med en redegjørelse om saken i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett og vil der presentere konklusjonene etter den prosessen jeg nå har beskrevet.