Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Uten legemiddelindustriens bidrag til forskning innen medisin og helse i Norge hadde vi ikke vært der vi er i dag. Status per 2009 var ti legemiddelfirmaer som produserte legemidler, og disse sysselsatte i underkant av 3 000 personer. Denne bransjen har ikke bare potensial til å bidra til å bedre folks liv og helse gjennom de produkter de utvikler, men de vil også kunne bidra til Norges velferdssystem gjennom at de skaper arbeidsplasser og derigjennom skatteinntekter. Forslagsstillerne ønsker at myndighetenes forskningssatsing i større grad bør ses i en næringspolitisk sammenheng ved at den blir fulgt opp av en strategi for økt verdiskaping og verdisatsing samt at norsk legemiddelindustri blir bra posisjonert både nasjonalt og internasjonalt. For eksempel viser erfaringene med Oslo Cancer Cluster det potensialet som ligger i norsk biomedisinnæring også i et globalt perspektiv. Forslagsstillerne mener norske myndigheter bør utarbeide en helhetlig og langsiktig strategi for biomedisin. Det uttales at en slik strategi bør omfatte en målrettet og helhetlig innretning av virkemiddelapparatet med et skarpere fokus på nytteverdi og kommersialisering. Et av flere poeng det vises til, er at incentivordningene som skal stimulere til økt forskning i helsetjenesten, også bør omfatte samarbeidsprosjekter mellom industrien og den offentlige helsetjenesten. Det framholdes at sektoren krever et tett samarbeid med akademia og helsesektoren, og at den i tillegg er helt avhengig av et samspill med helsesektoren i utviklingsprosessen for å kunne kvalitetssikre preparatene. I den anledning er det viktig at biomedisin også anerkjennes som en næring og at det fokuseres på dennes ansvar og muligheter til å skape arbeidsplasser, og derigjennom også verdier for eierne og skatteinntekter for samfunnet. I den anledning er jeg glad for at hele komiteen mener at det er fullt mulig å vurdere ovennevnte ordninger separat og som et spesifisert område, samtidig som man tar hensyn til støtte også til andre sektorer og næringer. Derfor er det viktig med en økt satsing på tilgang til kapital i alle faser av selskapets og ikke minst produktets utvikling. Fremskrittspartiet er også veldig glad for at hele komiteen mener at en viktig suksessfaktor for å lykkes innen biomedisin vil være at Norge også ligger i forkant når det gjelder utprøvende medisin og behandling. Den såkalte Jonas-saken er et godt eksempel på at Norge ligger etter med hensyn til utprøvende medisin. Medisin og behandling som i utlandet er godkjent til utprøvende bruk, kan, og er, en siste mulighet for mange. Dette er i svært mange tilfeller fratatt norske pasienter som en mulighet. Norge ligger langt fremme generelt sett, men på dette området er vi en sinke. Det er ikke bra. Det er ikke bra for Norge, det er ikke bra for næringen og sist, men ikke minst: Det er ikke bra for pasienten. Dette forslaget, behandling og høringer viser til fulle behovet for en ny legemiddelmelding, slik at Stortinget kan se legemiddelpolitikken samlet og dermed også styrke virkemiddelapparatet innen biomedisin. I denne saken har alle vært opptatt av at ordningen med bytte av legemidler blir opprettholdt, og at formålet med innføringen blir ivaretatt. Det er samtidig viktig at ordningen med bytteliste sikrer kunder legemidler med samme virkestoff, og at pasienter kan få en individuell vurdering når medisinske grunner tilsier det. For Fremskrittspartiet er det også viktig at valg av medisin i utgangspunktet er en sak mellom pasient og ens lege. Fremskrittspartiet merker seg at alle mener at bytteordningen bør vurderes, ettersom det nå er mer enn ti år siden lovforslaget ble vedtatt av Stortinget. På denne bakgrunn vil jeg få ta opp de forslagene som er i saken, og jeg anser dem som referert.