Turid Kristensen (Høyre), 2021-12-14:
Familier er ulike, og regjeringen Solbergs forslag til statsbudsjett legger opp til at vi skal kunne gi alle familier et godt utgangspunkt for familielivet, til gode levevilkår og til at den enkelte skal kunne delta i samfunnet. For Høyre er det viktig å anerkjenne at barn og familier er forskjellige og har ulike behov, og at familiepolitikken må ta utgangspunkt i familiene og hva de trenger. Hverdagen og logistikken kan være krevende for mange, men familiene vet best hva som fungerer for dem. Derfor må vi gi familiene fleksibilitet og mulighet til å ta valg som passer deres hverdag. Da handler det om å styrke, ikke styre, familiene. Da handler det om at beslutningene om organisering av familielivet hører hjemme rundt kjøkkenbordet, ikke rundt Kongens bord. De fleste barn i Norge vokser heldigvis opp i en trygg familie med gode økonomiske kår, og ulikheten i Norge er liten sammenliknet med andre land. Samtidig er det familier som har så lav inntekt at det begrenser deres muligheter til å delta i samfunnet på en fullverdig måte. Dette rammer barna og kan ha konsekvenser for dem i lang tid framover. Regjeringen Solberg tok disse utfordringene på alvor og la bl.a. fram en egen strategi for barn som lever i fattigdom – den første i sitt slag. Målet for strategien var å redusere forskjeller mellom barn og unge når det gjelder muligheten til å delta og utvikle seg, og å forebygge at levekårsutfordringer går i arv. Regjeringen Solberg la også fram en egen samarbeidsstrategi for barn og ungdom i lavinntektsfamilier for å gi unge bedre muligheter til å fullføre utdanningsløp, delta i fritidsaktiviteter og rett og slett bo trygt og godt. En oppvekst i en familie med vedvarende lave inntekter innebærer ofte sammensatte utfordringer, og det er derfor helt nødvendig med en bred og samordnet innsats på tvers av departementer og tjenester. Denne innsatsen håper jeg den sittende regjeringen vil videreføre. Vi vet at for mange er småbarnstiden den tiden i livet hvor familiene oftest har trang økonomi og mest bekymringer rundt det å få endene til å møtes. Derfor sørget regjeringen Solberg for for første gang på over 20 år å øke barnetrygden for de minste barna. Også engangsstøtten til foreldre ble økt betraktelig. Det er viktig for alle familier, men betyr aller mest for dem som har minst fra før. Barnetrygden ble økt i tre omganger, og det er brukt over 3 mrd. kr på dette. Men kanskje viktigere: Dette historiske løftet for barnefamiliene utgjør til sammen 8 200 kr mer i året for barn mellom 0 og 6 år, noe som utvilsomt betyr mye for mange familier og for mange barn. Selv om kombinasjonen av små barn og starten på arbeidslivet gir trangere økonomi for mange familier, er det ikke slik at familier med større barn ikke trenger støtte. Fritiden til barn og unge er ofte mer organisert i dag enn tidligere, og vi vet at eldre barn ofte har mer behov for aktiviteter utenfor hjemmet. Disse aktivitetene kan ofte koste penger. Alle barn skal ha mulighet til å delta på fritidsaktiviteter, helt uavhengig av foreldrenes økonomi. Det å være en del av gjengen og kunne delta på samme arena som andre barn er veldig viktig for å kjenne tilhørighet og mestring, for å kunne utvikle sosiale ferdigheter, få vennskap og bygge nettverk. Og det er veldig viktig for å forebygge utenforskap. Derfor innførte regjeringen Solberg fritidskortet, som skulle dekke avgiften for fritidsaktiviteter for barn mellom 6 og 18 år. Ordningen er nå godt i gang i 24 kommuner. Det ble foreslått å bevilge penger slik at den kunne rulles ut i flere kommuner allerede nå, og planen var å starte utrulling av ordningen i alle landets kommuner senere i år, for å sørge for at alle barn, uansett hvor de bor og vokser opp, skulle få bedre muligheter til en inkluderende og meningsfull fritid, for at alle familier skulle få mulighet til å la sine barn og unge delta på fritidsaktiviteter. Nasjonal tilskuddsordning for å inkludere barn og unge er også en viktig ordning for å sikre inkludering og deltakelse, og bevilgningen til denne er økt fra om lag 100 mill. kr i 2014 til nesten 360 mill. kr i 2021. I årets forslag til statsbudsjett foreslo regjeringen Solberg å slå sammen de tre eksisterende ordningene til én og å øke budsjettrammen med 35 mill. kr. Dette forslaget er videreført av dagens regjering, og det synes jeg er veldig bra. Det som er uforståelig, er at dagens regjering samtidig ønsker å skrote ordningen med fritidskortet uten å styrke den nasjonale tilskuddsordningen tilsvarende eller få på plass en annen ordning som kan kompensere for denne. Jeg kan godt ha forståelse for at ulike regjeringer, ulike partier, har forskjellige ønsker om hvordan vi skal nå et mål. Målet om å inkludere barn og unge og gi dem gode muligheter til å delta på fritidsaktiviteter opplever jeg at vi deler tverrpolitisk i denne sal. Det jeg ikke forstår, er at dagens regjering i realiteten fjerner over 300 mill. kr som skulle gå til dette i 2022, og også ønsker å skrote ordningen fullstendig høsten 2022 – og det uten å ha på plass noe som faktisk kan erstatte fritidskortordningen. Budsjettforslaget fra dagens regjering innebærer som sagt en økning på 50 mill. kr, men dette oppveier på ingen måte kuttet på over 300 mill. kr – spesielt ikke når disse 50 mill. kr skal kunne gå både til tiltak til erstatning for fritidskortet og f.eks. til andre formål som økt støtte til utlånsordninger m.m. Pengene kommer ikke til å strekke til. Det hjelper fint lite å si at man ønsker å sørge for at alle barn og unge skal kunne delta i fritidsaktiviteter – uten samtidig å ha på plass en ordning som erstatter dagens ordning, uten å bevilge penger som kan sørge for at vi når det målet vi sier vi er tverrpolitisk enige om. Dette er rett og slett å føre familiene bak lyset, og det er veldig synd, for dette går ut over barn og unges muligheter til å få en inkluderende og meningsfull fritid. Over til et annet tema, som også er et viktig familiepolitisk tema: Det handler om at velfungerende familier er det som gir barn trygghet og tilhørighet og gir dem rom for utvikling og trivsel. Foreldrestøttende arbeid og gode samlivstiltak er derfor viktige elementer i Høyres familiepolitikk. Verdens helseorganisasjon vurderer foreldrestøtte som et av de viktigste forebyggende tiltakene for å redusere vold, overgrep og omsorgssvikt. Foreldreveiledning og støtte handler ikke bare om å trygge foreldrene til barnets beste, men det er også en måte å sikre barnets rettigheter på. Solberg-regjeringens strategi «Trygge foreldre – trygge barn» og tiltakene i strategien var en viktig del av arbeidet med å styrke foreldrestøttefeltet. Familievernet er også styrket med over 190 mill. kr under regjeringen Solberg. Mange familier kan i ulike faser trenge støtte for å være en god forelder og eller for å ha et godt parforhold. Regjeringen Solberg etablerte derfor et tilbud om samlivskurs for førstegangsforeldre og foreslo å videreføre det tilbudet og også tilskuddet til de ordinære samlivskursene. Pilotprosjektet med foreldrestøtte til foreldre med tenåringer ble foreslått utvidet til flere kommuner. Det var derfor med stor undring jeg registrerte at regjeringspartiene foreslo å kutte støtten til samlivstiltak med nesten 15 mill. kr. Jeg har forståelse for at ikke alle pengene ble brukt i år på grunn av pandemien, og det kan selvfølgelig bli utfordringer også i 2022, men det kan også bli ekstra behov i 2022 nettopp fordi vi står i en pandemi som rammer de sårbare barna ekstra hardt, og også fordi færre har fått hjelp den siste tiden. Enda større ble min forundring da jeg registrerte at regjeringspartiene i sin budsjettavtale med SV kuttet de resterende nesten 15 mill. kr til tiltakene. Det er utradert. Jeg har forståelse for at det kan være vanskelig å få et budsjett til å gå opp, vi har også sittet i den situasjonen, men å fullstendig kutte tilskudd til tiltak som er så viktige for så mange – ikke minst for barn og unge som lever i familier med utfordringer – og tiltak som faktisk kan forebygge at slike utfordringer oppstår, er for meg helt uforståelig. Kommunene og familievernet er de viktigste aktørene når det gjelder støtte til foreldre, men også frivillig sektor og andre tilbydere spiller en viktig rolle. Tilbydere av slike kurs, som den ideelle stiftelsen Modum Bad, forteller at når tilskuddet nå fjernes, vil prisen for kursdeltakelsen måtte økes. Det betyr at det vil være færre som vil ha mulighet til å benytte seg av kursene, færre som vil få hjelp til å forebygge problemer som vil kunne ramme barn og unge. Det er vel ikke så sannsynlig, men jeg har et ørlite håp om at disse kuttene faktisk var et arbeidsuhell, og at regjeringspartiene og SV vil innse at det ikke er her de skal spare for å få budsjettet til å gå i hop. Dette vil gå ut over noen av de mest sårbare i vårt samfunn, sårbare barn og unge. Jeg håper derfor at regjeringspartiene og SV vil tenke seg om, og at disse kuttene vil bli reversert i revidert nasjonalbudsjett. Jeg håper at regjeringen og SV vil sørge for at et usosialt kutt som dette ikke blir stående. Familiepolitikken er til for alle familier, men vi – som politikere – har et ekstra ansvar for de mest sårbare blant oss. Det ansvaret synes jeg ikke regjeringspartiene og SV tar når de kutter et så viktig tilbud som dette. Men i disse fine førjulstider, selv om det er korona, håper jeg man innser at dette er noe man må tilbakeføre.