trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-28:
Jeg merket meg at representanten Skei Grande mente at hun var en gammel dame, født i 1969. Jeg er en ung småbarnsfar, født i 1964. Det mener jeg også er et grunnlag for å kunne si noe om dette, samtidig som jeg utmerket godt husker min egen oppvekst. Jeg har gjennom denne debatten bl.a. prøvd å få flertallet, dvs. alle de andre partiene utenom Fremskrittspartiet, til å komme med konkrete saker som viser denne problemstillingen. Gjennom debatten og gjennom arbeidet i komiteen har de ikke kommet med en eneste sak. Jeg har bedt om henvisninger til hvor denne allmenne forargelse og debatt har vært omtalt hen - men ikke et eneste eksempel, verken i komitebehandlingen eller i dagens møte her i Odelstinget. Jeg tror at denne debatten muligens finnes blant tre eller fire juridisk interesserte på Blindern eller i et Venstre-lag på Grünerløkka. Jeg har i hvert fall ikke sett den, og jeg synes at denne saken til en viss grad blir lettere hysterisk og veldig lite nyansert hos noen av talerne i dagens møte. Jeg vil i og for seg gi ros til representanten Sanner og representanten Lode som hadde relativt nyanserte innlegg og snakket noe om at signaleffekten her var viktig, og det kan jeg være enig i. Vi bør sende et signal om at vold mot barn vil vi ikke ha noe av i det norske samfunnet. Men så er spørsmålet hvilken signaleffekt vi sender ved å sette alvorlig mishandling og grov vold mot barn i samme bås som en ørefik i oppdragelsesøyemed. Jeg tror vi gir et helt feil signal når vi setter disse i samme bås. Jeg har også følelsen av at det er en hulhet i argumentasjonen til flertallet når man her i denne sal har stemt ned en rekke forslag fra Fremskrittspartiet om strengere straffer for alvorlig mishandling, vold og incest mot barn, men samtidig kritiserer Fremskrittspartiet fordi vi ønsker å gi foreldrene en viss frihet på dette området. Meg bekjent har ingen barn tatt skade av en fast hånd i oppveksten. Selvfølgelig ønsker vi ikke at noen skal drive med fysisk avstraffelse, men at man av og til må holde et barn og passivisere det, og at det av og til kan være grensetilfeller, det må være helt åpenbart og grunnlag for sunn fornuft.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-28:
Jeg merker meg at en undersøkelse sier at 20 pst. av norske kvinner og menn har fått en ørefik i løpet av oppveksten, og at det som regel har dreid seg om én ørefik eller ett klaps. Det viser kanskje at det har virket. Men når jeg spør om de konkrete sakene, hvor dette har vært trøbbel i rettsvesenet, er det altså ikke en eneste sak man kan vise til konkret. Man kan heller ikke vise til en eneste offentlig debatt om dette. Derfor mener jeg at man trolig er i gang med å løse et problem som ikke eksisterer. Og når seks-syv talere ikke klarer å komme med et eneste eksempel for å konkretisere denne saken, burde man kanskje ha en større varsomhet i forhold til hva man driver og vedtar.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-02-28:
Temaet som forslagsstillerne berører, er et viktig tema. Vold mot barn er skadelig, og barn trenger beskyttelse i forhold til overgrep. Rettsstaten har særlige forpliktelser til å beskytte den svake part, nemlig barna. Signaleffekten ved at temaet vold mot barn blir gjenstand for debatt, er stor, og det er flott at slike diskusjoner reises. Foruten å reise problemstillingen og å få i gang diskusjonen, tilligger det oss som lovgivende makt å sikre at barns rettssikkerhet i forhold til fysisk og psykisk avstraffelse blir ivaretatt gjennom det lovverk vi etablerer. Forholdet om fysisk avstraffelse av barn er regulert både i straffeloven og i barneloven. I tillegg er FNs barnekonvensjon ratifisert, og vi plikter å innrette vårt lovverk hva angår barns rett til fysisk integritet, rett til beskyttelse og vern mot vold i henhold til konvensjonens bestemmelser. At vi har en rettsavgjørelse som kan se ut til å så tvil om hvor grensen går for foreldres rett til fysisk avstraffelse, er komplisert. Det er straffeloven og straffelovens sanksjoner som er retningsgivende for hvordan vi skal forholde oss til fysisk straff. Det er derfor viktig at Regjeringen i arbeidet med forslaget til en spesiell del i straffeloven vil følge opp behovet for en sterkere avklaring av barns vern mot fysisk avstraffelse. Det er signalisert at dette vil skje, og Høyre forventer at Regjeringen kommer med tydelige avklaringer av problemet som reises. I den sammenheng vil Høyre støtte endringer i straffeloven, som tydeliggjør at vold mot barn skal være forbudt og bli møtt med sanksjoner. Arbeidet med straffeloven vil kunne utløse et behov for endringer i barneloven, og vi støtter derfor Regjeringens ståsted i denne saken om å avvente arbeidet med endringer i straffeloven knyttet til straffebestemmelser mot vold, og se på vurderinger som blir gjort hva angår behovet for å klargjøre og eventuelt forsterke barns vern mot fysisk avstraffelse, også i barneloven. Statsråden anbefaler at forslaget om endringer i barneloven § 30 tredje ledd inngår i vanlig prosess for lovutvikling. Dette vil vi støtte. Lovteknisk arbeid tilligger Justisdepartementets lovavdeling, og det er derfor vanskelig å gå inn i et forslag som vi her er blitt forelagt om en ny lovtekst, uten at den har vært gjenstand for en grundig vurdering som bør gjøres av lovavdelingen. Vi støtter derfor flertallets forslag om at Regjeringen må komme tilbake til Stortinget med en forberedt sak. For å få bukt med de utfordringer vi har hva angår holdninger som rår i ulike deler av samfunnet knyttet til fysisk avstraffelse av barn, er det også viktig med tydelige fagpersoner og andre talerør som i det offentlige rom synliggjør de normer som bør råde, nemlig at barn ikke skal utsettes for overgrep, at fysisk avstraffelse er et overgrep, og at barn har behov for beskyttelse i forhold til foreldre som utøver vold som en del av barneoppdragelsen.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-02-28:
Som lovgiver er det vår plikt og vår oppgave å sette grensene eller sette et skille mellom hva som er rett og hva som er galt, hva som er lov og hva som ikke er lov. I debatten i dag er det en oppfatning hos flertallet at det ikke er lov å gi et barn en ørefik. Det er overraskende at Fremskrittspartiet ikke oppfatter at de står på den andre siden av denne streken. De mener det er tillatt å gi et barn en ørefik. Heldigvis har det vært en allmenn oppfatning hos foreldre og i skolen at man ikke gir barn ørefik. Derfor er det overraskende at Fremskrittspartiet setter seg imot å nedfelle dette i loven. Selvfølgelig må det stå i loven at dette ikke er lov. Det er det denne debatten handler om - at vernet i forhold til barn skal sikres. En ørefik er feil og skal være ulovlig. Det bør Fremskrittspartiet være med på.
Trond Lode (Senterpartiet), 2008-02-28:
Jeg er glad for at en samlet komite med unntak av Fremskrittspartiet nå gjør det uttrykkelig klart at foreldre ikke kan bruke noen form for fysisk avstraffelse overfor barn i barneoppdragelsen. Den offentlige debatten har vist at på tross av at det er forbudt å fysisk straffe barn i Norge, kan lovtolkninger bidra til misforståelser. Da er det viktig at Stortinget foretar en presisering. Lovverket må være så klart og tydelig at det ikke er rom for tvil. Derfor imøteser jeg en vurdering av straffeloven på dette området. Jeg mener det viktigste ved denne debatten og lovpresiseringen er signalene Stortinget nå gir. I Regjeringens handlingsplan Vold i nære relasjoner er bevisstgjøring og holdningsendring vektlagt. Jeg mener at vi med denne endringen i barneloven bidrar i dette arbeidet. Det er avgjørende at alle i vårt samfunn forstår at et barns fysiske integritet er like ukrenkelig som en voksens, og at vold mot barn er et angrep på et medmenneske som ikke kan forsvare seg. Selvsagt skal den sunne fornuft fortsatt gjelde med tanke på foreldres mulighet til å foreta egne valg i barneoppdragelsen. Ikke all fysisk inngripen overfor barn er et overgrep eller et overtramp. Som barneombudet sa i sin høring, må en trassig treåring fortsatt kunne bæres ut av butikken. Foreldre må selvsagt kunne avverge at barn utsettes for fare. Det er fysisk straff som ledd i oppdragelsen vi her snakker om at vi vil til livs. Barneoppdragelse stiller foreldre overfor mange situasjoner der en riktig ryggmargsrefleks er avgjørende for handlingsmønsteret. Et samfunn med nulltoleranse for fysisk avstraffelse mot barn tror jeg vil fungere som en foreldreveileder mot vold. Det er også viktig at vi signaliserer at den oppdragende effekten ved bruk av vold er negativ og fører til usikre barn som oftere møter vanskeligheter enn trygge barn. Tillitsforholdet mellom foresatte og barn er avgjørende for en god oppvekst og for barns utvikling. Dette oppfattes som en sosial norm i Norge. Barn som lever utenfor denne normen, vil ofte oppfatte seg selv og sin familie som annerledes. Det er en tilleggsbelastning utover den fysiske avstraffelsen i seg selv. Når det gjelder barn som føler skam eller føler seg alene, sier vi tydelig fra om at for samfunnet er alle barn like ukrenkelige og all fysisk straff like lite tillatt. De aller minste barna kan ikke vurdere sin egen situasjon og langt fra beskrive den. Det er avgjørende viktig at vi løfter barns situasjon inn i den offentlige samtalen og gjennom det synliggjør en til dels taus og i alle sammenhenger svak gruppes utfordringer. Barn som utsettes for vold, er helt alene inntil de blir sett av en voksen som er villig til å hjelpe dem. Vi må bidra til at det finnes slike bevisste voksne og til at færrest mulig voksne krenker barn. Jeg tror at summen av det holdningsskapende arbeidet kan hjelpe dem som utsettes for vold til å tørre å snakke med noen om det, og omgivelsene til å kjenne igjen tegn på overgrep. Jeg er glad for at vi nå endrer barneloven. Jeg imøteser en gjennomgang også av straffeloven på dette området.
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-02-28:
For det første vil jeg takke veldig mye for støtten som vi får her i salen i dag til dette forslaget. Jeg er født i 1969, jeg er en gammel dame. Men jeg er oppdratt i den hellige overbevisning at det ikke er lov til å slå barn i Norge. Jeg lærte av mine foreldre at det å slå barn ikke var lov, på lik linje med at det ikke var lov å slå voksne. Det å endre en slik holdning til bruk av vold i oppdragelse tar tid, det tar sikkert generasjoner, og det har pågått i Norge i sikkert over 100-150 år. Det handler om at voksne skal lære andre måter å utøve autoritet på enn ved vold. Derfor er uttalelsene fra Fremskrittspartiet om at dette bryter med den allmenne rettsoppfatning og den sunne fornuft totalt uforståelige. All kunnskap vi har, absolutt all internasjonal kunnskap vi har, sier at det er feil å slå barn. Vi har i dette landet brukt 150 år på å snu foreldres holdning; at de skal utøve autoritet overfor sine barn på en annen måte enn ved fysisk avstraffelse. Det er sunn fornuft. Det er ikke bare sunn fornuft, det er også god vitenskap at man ikke skal slå barn. Jeg tror også at den allmenne rettsoppfatningen i dette landet er at man ikke skal slå barn. Og jeg er litt skremt over hvilken sosial omgang representanten Knudsen har hvis den allmenne rettsoppfatningen der er at det er lov å slå barn - bare man slår dem litt. Det er mulig at det er vanskelig for representanten Knudsen å se forskjell på det å slå barn litt og det å holde barn litt. Men det er ikke vanskelig når det gjelder voksne. Jeg tror ikke at Fremskrittspartiet hadde kommet til å stemme for et lovforslag som gikk ut på at det å slå voksne litt, er greit - for det er så vanskelig å se forskjell på å slå dem litt og å holde dem litt. Det er faktisk ganske viktig at man har en lov der det ikke er fnugg av tvil om at det er forskjell på fysisk avstraffelse og det å hindre skade. Når det gjelder den trassige treåringen til Trond Lode som bæres ut av butikken, tror jeg at hvis mor hadde gitt en ørefik, hadde hun nok kommet til å få tilbakemelding fra alle rundt om at sånn gjør du ikke. Men den trassige treåringen som bæres ut av butikken, ville nok ha fått medfølende blikk og smil fra foreldre rundt som skjønner at det å gå forbi godtehylla kan være en utfordring når man vil bestemme sjøl. Jeg tror at alle sosiale normer, all sunn fornuft, all kunnskap og all den allmenne rettsoppfatning i dette landet - i løpet av hundre år har foreldre lært seg å utøve autoritet på annet vis - tilsier at det ikke er lov å slå barn. At vi har et politisk parti som står i denne salen og sier at det skal være lov å slå barn litt, syns jeg er helt utrolig. Jeg er veldig glad for støtten. Jeg trodde egentlig at loven var sånn før vi begynte å jobbe med dette. Men nå ser jeg fram til at Regjeringen legger fram et nytt lovforslag til både barneloven og straffeloven, sånn at vi har en lov som henger sammen med den allmenne rettsoppfatning og den sunne fornuft - den sunne fornuft som sier at autoritet overfor barn utøver voksne i kraft av å være voksne.
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-02-28:
Det er tydelig at Fremskrittspartiet trenger avisklipp lagt foran seg for å oppdage at debatter har funnet sted. Som representanten Gjul sa, ble vi utfordret av Høyesterett til å klargjøre lovgivinga. Det jeg ikke klarer, sjøl om jeg virkelig ønsker, er å lese ut fra merknadene til Fremskrittspartiet eller fra Fremskrittspartiets innlegg hvorfor de er imot dette forslaget. De mener at det er mange ting som skjer som er verre. 20 pst. har ifølge NAVO-undersøkelsen opplevd at mor har slått dem. De fleste av dem har opplevd at hun har gjort det bare én gang. Likevel sitter det i ryggmargen hele livet. Vi har beretninger fra NAVO-rapporten om folk som har opplevd mor slå bare én gang, men at redselen kom opp hver gang mor ble sint. Og mor var veldig sint den gangen. Jeg tror sikkert at slaget kunne ha havnet i kategorien handling i spontant sinne, som er omtalt i høyesterettssaken. Jeg skjønner ikke hvorfor man ikke skal si at dette absolutt ikke er lov. Det fastsetter normregler, men jeg tror også det er avgjørende i forhold til de grovere sakene. Det det er snakk om her, er at man i det hele tatt bryter grenser, bryter den følelsesmessige barrieren, ved å slå ungen sin. Det er det det er snakk om at vi ønsker å nedkjempe. Veien fra ørefiken til det virkelig grove er ganske kort. Når det påstås at barn ikke har tatt skade av de små klapsene, mener jeg at NAVO-rapporten faktisk beviser det motsatte. Også de små klapsene, ørefikene, det at du merker at mor er ute av kontroll og heller ikke ønsker å kontrollere sinnet sitt overfor ungen, fører til tillitsbrudd mellom voksne og barn. Dette har vi mye kunnskap om. Jeg syns at Fremskrittspartiet kunne kostet på seg å gi sin tidligere partileder et «klaps » på fingrene i denne saken, og tort å gå for dette lovforslaget.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
På vegne av representantene Kenneth Svendsen, Robert Eriksson og meg selv vil jeg framsette et forslag om redusert gjenskaffelsestid og kjørelengde for gjenkjøp av bil for funksjonshemmede.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
På vegne av representantene Per Sandberg, Arne Sortevik, Thore A. Nistad og meg selv ønsker jeg å framsette et representantforslag om å endre kriteriene for riksvegferjer, slik at ferjer som forbinder riksvegstrekninger, klassifiseres som riksvegferjesamband.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-02-14:
På vegne av representanten Øyvind Halleraker og meg selv vil jeg fremsette forslag om endring av bruksnavn uten grunneiers samtykke.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-02-14:
På vegne av representantene Jan Tore Sanner, Martin Engeset, Lars Sponheim, André N. Skjelstad og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om å sikre likebehandling av uførepensjon fra private og offentlige tjenestepensjonsordninger.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
På vegne av representanten Øyvind Korsberg og meg selv ønsker jeg å fremsette et representantforslag om i større grad å gjøre Innovasjon Norges virkemidler landsdekkende og tilgjengelige for alle søkere.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
På vegne av representantene Siv Jensen, Per Ove Width og meg selv vil jeg fremme forslag om aktiv inntreden i NATOs rakettforsvarssystem.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
På vegne av representantene Anders Anundsen, Kari Kjønaas Kjos og meg selv har jeg gleden av å framsette forslag om å heve taket på utdanningsstøtten for yrkeshemmede.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
Nå er det slik at Regjeringen i stortingsmeldingen selv skriver ganske klart og tydelig at man også skal diskutere klimapolitikk, klimautfordringer, teknologi og løsninger, osv. i tilknytning til St.meld. 34 for 2006-2007. Fremskrittspartiet har i sine merknader i dagens innstilling gjort det klinkende klart at vi ønsker å diskutere dette i forbindelse med St.meld. 34 og ikke dagens melding. Derfor må Tore Nordtun smøre seg med litt tålmodighet og vente til vi om ca. tre-fire uker skal behandle stortingsmeldingen om klima, der disse spørsmålene hører hjemme. Så må jeg også peke på at Fremskrittspartiet, sammen med Arbeiderpartiet, står sammen om er rekke merknader som omhandler tiltak for hva man skal gjøre for å redusere norske CO2 -utslipp, og ikke minst for å produsere mer fornybar energi. Særlig på det siste området vil jeg si at Fremskrittspartiet er mye mer progressive enn Arbeiderpartiet.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
I en sak som så til de grader handler om utmarksrelaterte spørsmål, er det interessant at Senterpartiet velger å utfordre Fremskrittspartiet på klima. Det noterer jeg meg og tar med meg videre. Jeg føler at jeg svarte ganske greit på spørsmålet i stad. Disse spørsmålene kommer vi tilbake til under behandlingen av St.meld. 34 om norsk klimapolitikk. Så er det selvfølgelig grunn til å peke på at man må ta på alvor både det forskerne som er med i klimapanelet og det andre forskere som ikke er med i klimapanelet, sier. Men det er forskere både innenfor og utenfor klimapanelet som har divergerende oppfatninger om disse spørsmålene. Det kommer vi tilbake til under behandlingen av St.meld. nr. 34.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
Det er vel ingen tvil om at Fremskrittspartiet er fullstendig klar over at vi må ha en tilrettelegging for alle typer transport, om det er privatbilisme eller kollektivtrafikk. Det er helt åpenbart. Spørsmålet er hvem som skal betale kostnadene. Nå er det altså slik at norske bilister allerede i dag betaler 55, eller nærmere 60, milliarder kr i skatter og avgifter. Vi vet at staten bruker under 6 milliarder kr av disse 55 milliardene til å bygge ny vei. Fremskrittspartiet mener at det ikke er rett å pålegge norske bilister ytterligere avgifter bare fordi man bor i en by. Det er åpenbart at man må kunne vurdere både parkeringsplanlegging, stenging av gater og økte avgifter innen privatbilismen. Det er ikke en vei Fremskrittspartiet er villig til å gå. Det er direkte usosialt. Det vil ikke ramme representanten Thorkildsen og representanten Lien, det vil primært ramme folk med en atskillig lavere inntekt enn vår.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
Jeg må nesten begynne med å si at jeg skulle ønske at jeg hadde mer enn ett spørsmål, men det er det jo ikke sikkert at jeg får. Senterpartiet snakker altså - i et innlegg som handler om veldig mange tradisjonelle senterpartisaker - veldig lite om nettopp disse sakene. Dette til tross for at det i dag foregår et folkeopprør mot Regjeringens utmarkspolitikk i store deler av landet. Noen av de tingene folk er forbannet på Regjeringen for, er hundremetersbeltet, rovdyrpolitikk, forvaltningen av vernede områder, osv. Nå hørte vi at til og med Kristelig Folkeparti mener at ny nødvergeparagraf skal omhandle alle store rovdyr, og jeg vil tro også forsvar av egen hund. Kan da Senterpartiet akseptere at man får en nødvergeparagraf, som man har lovet i Soria Moria-erklæringen, som ikke omhandler alle de store rovdyrene?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
Det har tidligere vært en diskusjon om strandsonen. Det har kommet massevis av klare signaler fra regjeringspartiene - bl.a. fra «coming man» i Senterpartiet, Ola Borten Moe, som nå er leder for næringskomiteen - om at man skal liberalisere - liberalisere, hr. president - forvaltningen av hundremetersbeltet. Plan- og bygningslovens regel om strandsonen skal altså liberaliseres i Utmarks-Norge, utenfor pressområdene. I dag kommer det signaler fra Inga Marte Thorkildsen og Tore Nordtun om at man skal foreta en innstramming. Betyr det at Senterpartiet nå har akseptert at det man skal gjøre, er å stramme inn i pressområdene og beholde dagens håpløse politikk i utkantsområdene?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
Jeg får nesten takke statsråden for at han brukte mer tid på å snakke om Fremskrittspartiet enn om Regjeringens miljøpolitikk i sitt innlegg. Det setter jeg for så vidt pris på. Man har lagt til grunn en politikk hvor målet er å verne 5 pst. av den produktive skogen i Norge. I Midt-Norge vil dette medføre at 25-30 pst. av den hogstmodne skogen ikke vil være tilgjengelig for hogst de nærmeste 20 årene. Samtidig kommer det klare signaler fra Regjeringen om at man ikke lenger ønsker å gi statsstøtte eller åpne for å bruke skogfondsmidler til tiltak som reduserer inngrepsfri natur. Dette er det altså snakk om i influensområder som dekker 62 pst. av Norges areal. Hvis det ikke lenger skulle bli anledning til å bygge skogsbilvei på 62 pst. av Norges areal, ville det være alvorlig og svekke tilgangen på hogstmoden skog. Kan statsråden avkrefte at Regjeringen vurderer å innføre et slikt regelverk?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
Da skal jeg prøve igjen. Nå har jeg notert ned spørsmålet. Kan statsråden avkrefte at Regjeringen planlegger å gjøre 62 pst. av Norges areal utilgjengelig for skogsdrift og vannkraftutbygging gjennom å innføre forbud mot bruk av statsstøtte og skogfondsmidler i influensområdene til inngrepsfrie områder?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
La meg begynne med å si litt om biltrafikk i storbyene. Nå i helgen sa Arbeiderpartiet at man skal øke skattleggingen av bilistene i Trondheim dramatisk, både gjennom bompenger og gjennom økt bensinavgift. Dette er en politikk SV liker. Det er jeg helt på det rene med. SINTEF slår imidlertid nok en gang fast at bedre planlegging av Trondheim og bedre veiutbygging i Trondheim vil gi en mye bedre miljøeffekt enn de tiltakene Trondheim Arbeiderparti foreslår. Det normale er at når SINTEF - som er en av verdens fremste forskningsmiljøer - sier noe, klapper både statsråden og representantene fra regjeringspartiene. Men når SINTEF uttaler seg om at Fremskrittspartiets veipolitikk er fornuftig også i et miljøperspektiv, klapper man igjen skylappene umiddelbart. Når statsråd Solheim latterliggjør Fremskrittspartiets tilnærming til utmarkspolitikken, blir jeg, ikke på vegne av meg selv, men på vegne av befolkningen i Utmarks-Norge, litt forbannet. Det er nemlig slik at statsråd Solheim står her på talerstolen og sier at han vet best hvordan man skal forvalte verdiene i Utmarks-Norge - verdier som befolkningen i Utmarks-Norge har forvaltet i århundrer. Men jeg står her og sier at det er ikke jeg som vet best, og det er ikke Solheim som vet best, men det er lokalpolitikere og grunneiere i Utmarks-Norge som vet best hvordan man skal ivareta naturverdiene, som de har gjort i århundrer, også i framtiden. Det er det vi baserer vår miljøpolitikk på, og jeg synes det er på grensen til å være respektløst når man blir latterliggjort fra denne talerstolen. Jeg har tro på ordfører Vinje i Telemark, selv om han representerer SV. Jeg mener at ordfører Vinje i Telemark, i kommunen som også heter Vinje, er bedre egnet til å forvalte utmarksinteressene i Vinje enn det Erik Solheim og Tord Lien er. Men så er det dette med strandsonen. Representantene Thorkildsen og Nordtun sier at vi skal stramme inn når det gjelder strandsonen. Statsråd Solheim og representanten Sande sier at vi skal ha differensiering. Statsråden nevner Vikna. Vi kan ikke ha samme politikk i Vikna som i Vestfold, men han nekter konsekvent å svare på om det betyr at vi skal stramme inn i Vestfold og ha samme dårlige forvaltning i Vikna, også i framtiden. Så spørsmålet som henger i luften, er: Blir det en mer liberal politikk i Vikna enn det man har i dag? I dagens debatt kan jeg slå fast at Senterpartiet svikter fullstendig. Representanten Sande sier at det ikke går an å satse på bioenergi uten å bygge skogsbilvei. Det går ikke an å satse på vannkraft og samtidig være imot utbygging. Men det er nettopp det Regjeringen gjør - den er for det ene og mot det andre, og møter seg selv i døren hele veien.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
Nå var det ikke slik at det var Fremskrittspartiet som bestemte seg for å stå utenfor klimaforhandlingene, det var en beskjed vi fikk klart og tydelig fra Stoltenberg og Solheim, at vi ikke var ønsket i den debatten. Når det så gjelder tiltakene for rensing på Mongstad og satsing på fornybar energi i Norge, er Fremskrittspartiet for det første enig med Regjeringen i veldig mange ting, og på mange områder mye mer progressivt. Når det gjelder viljen og evnen til å skattlegge og lovforby en hel masse ting, er det helt åpenbart at det er en stor avstand mellom Fremskrittspartiet og Regjeringen. Så finner jeg grunn til å ta opp Senterpartiets holdning. Det er ingen tvil om at det opprøret vi har i utmarkskommunene, ikke kommer til å stilne etter dagens votering. Senterpartiet svikter fullstendig i en rekke utmarkspolitiske spørsmål. Svaret fra Senterpartiet, og for så vidt fra Solheim, er at Fremskrittspartiets landbrukspolitikk ville ha avfolket Distrikts-Norge. Men det er altså slik at med dagens regjering forsvinner hvert år 3 000 gårdsbruk. Fremskrittspartiet sitter ikke i regjering, men det forsvinner likevel 3 000 gårdsbruk hvert eneste år. Regjeringen har en konsesjonspolitikk som legger opp til at hundrevis av gårder legges øde hvert eneste år. Grunnen til at representanten Sande kommer med sure oppgulp mot Fremskrittspartiet, er jo at han vet at det ikke er bare bønder som bor i Utmarks-Norge, og at både bønder og andre i større og større grad forlater Senterpartiet - med god grunn, i og med at Senterpartiet har forlatt sine kjernestandpunkter i mange av disse viktige sakene. Jeg noterer meg at opprøret i utmarkskommunene i Norge med god grunn vil fortsette. Fordi jeg har sett at statsråd Solheim har bedt om ordet en gang til, skal jeg avslutte med noen visdomsord, men jeg kan ikke garantere at jeg avslutter debatten med dem. Det er altså slik at man kan ikke leve av å sitte i skogen og se på at mosen gror - og man kan ikke leve av å sitte i fjæra og se på at sola går ned.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
Dette kan dra ut. Nå er vi jo langt inni både en helsepolitisk og en landbrukspolitisk debatt. Jeg har lyst til å gripe fatt i det Solheim sa om ekstreme tilfeller. Statistisk sett har nok Solheim et poeng der. Det er ingen overveiende andel av arealsakene som er til behandling i norske kommuner, som havner på Solheims bord. Årsaken til det er hovedsakelig at lokalpolitikerne har gitt opp - delvis fordi man har et strengt regelverk, og man vet at man ikke får lov til å gjøre som man vil, så man gir opp, eller man gir opp når Fylkesmannen kommer med varsel om innsigelse. Så det kan nok hende at Solheim statistisk sett har et poeng. Jeg tror ikke at lokalpolitikerne opplever at de har veldig stor handlefrihet i den typen arealspørsmål. Når det gjelder helsepolitikken, legger vi til grunn én ting. Det er å behandle flest mulig pasienter, ikke å ha et mest mulig komplisert regelverk, som er helt umulig å forstå, slik regjeringen Stoltenberg legger til grunn for sin politikk. Når det gjelder landbrukspolitikken, ville vi med Fremskrittspartiets landbrukspolitikk fått større og mer effektive bruk, og vi hadde sørget for at de flere hundre brukene, om ikke tusenvis, som står tomme i dag, kunne blitt delt opp, slik at nabobonden hadde fått tilgang til jorden, og slik at husene kunne blitt brukt. Det hadde blitt lys i husene, som Regjeringen ellers er veldig opptatt av. Jeg tror jeg avslutter debatten med det.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2008-02-14:
Det var et flammende innlegg representanten holdt nå. Men når det gjelder innstillingen, har jeg lyst til å spørre ham litt om hvor Fremskrittspartiet er havnet. I meldingen og i innstillingen er det et kapittel som heter Utfordringer 20 år etter «Vår felles framtid». Jeg synes det er en veldig viktig sak i meldingen og i innstillingen. Her beskrives noen av de utfordringene vi står overfor, og ikke minst situasjonen både i i-land og u-land. Der har flertallet i komiteen, alle unntatt Fremskrittspartiet, forbilledlig konstatert at de menneskeskapte klimautslippene er en trussel, og at man legger vekt på FNs klimapanel og de andre rapportene som har kommet. Det er ett parti som fortsatt står utenfor og ikke erkjenner dette, og det er Fremskrittspartiet. Jeg må da spørre representanten Lien: Er det fortsatt slik at Fremskrittspartiet benekter at de utfordringer vi står overfor når det gjelder CO2, er menneskeskapte?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2008-02-14:
Det er et veldig viktig område som representanten nå tar opp i sin replikk. Det er ikke tvil om at vi også i framtiden alltid vil være i skjæringspunktet når det gjelder hva vi sier og hvilke lover vi vedtar i denne forsamlingen, hvordan det skal settes ut i praktisk politikk og hvordan det skal håndheves i kommunene. Men det er viktig for oss å ha en helhet i det vi gjør, og som jeg også sa i mitt hovedinnlegg: Når det gjelder de utfordringene vi står overfor, bl.a. i 100-metersbeltet, er det for oss maktpåliggende at allmennheten har adgang til disse områdene i pressområdene. Da må det også være slik at kommunene må rette seg etter visse opptrukne lovverk som gir denne adgangen for allmennheten. Det tror jeg også spørsmålsstilleren er innstilt på. Vi kan ikke ha det slik at enkeltkommuner skjener helt ut og egentlig privatiserer strandsonen på en slik måte at allmennheten ikke har adgang. Det er en balansegang, men det må være føringer fra denne sal også når det gjelder disse områdene.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2008-02-14:
Vi har utfordringer også på saksbehandlingsdelen når det gjelder bl.a. småkraftverkene, men det er satt inn ressurser overfor NVE og i departementet nettopp for å ta unna denne køen. Vi erkjenner at den er for lang. Saksbehandlingen burde vært raskere. Det settes nå inn midler på det. Men jeg vil også si, som en sluttkommentar til Skovholt Gitmark, at det må ikke være slik at det er fullstendig fritt fram uten at man også tar naturvernhensyn i en slik sammenheng. Er det en lang elvestreng og man har sagt at denne skal ha et visst naturpreg, skal man ikke dagen etterpå oppleve at det står seks småkraftverk der. Med andre ord: Det er en del forvaltningsmyndigheter og også en del politikere på lokalplan som må inn i bildet og vurdere situasjonen. Dette er også kompliserende i den lange prosessen for å få et ja eller et nei.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2008-02-14:
Når det gjelder støy, har det vært en aktuell politisk debatt over lengre tid. Jeg bare konstaterer at også den forrige regjeringen hadde problemer med å komme i havn når det gjaldt støymålene. Men jeg skal ikke skylde på det - langt ifra. Jeg vil bare si at når det gjelder støymålene, tror jeg at de har vært ganske ambisiøse. Det er også viktig for oss å legge målene på et slikt nivå at vi er sikre på at vi i alle fall kan ha en viss mulighet for å nå dem. Men vi ser at dette er komplisert. Spesielt i byområdene har dette vært en tyngre vei enn det vi forutså den gangen. Vi gir det ikke opp. Vi skal fortsette, men jeg tror det er viktig å ha realistiske mål også innenfor dette. Men dette er en alvorlig utfordring for menneskene, selvfølgelig er det det.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2008-02-14:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å be om et 3-minuttersinnlegg, men jeg synes jeg måtte gjøre det, for det var både overraskende og litt trist å høre Venstres Gunnar Kvassheims angrep på Jens Stoltenberg og Regjeringens klimapolitikk. Det var overraskende, fordi Kvassheim egentlig kritiserer sin egen politikk - en politikk som nå er forankret i et klimaforlik som han selv var med på å vedta for fire uker siden. Men det er vel slik at fire uker er lang tid i opposisjonens evige higen etter et oppslag. Jeg synes også at innlegget var litt omtrentlig, og at det var en forbigåelse av fakta. Jeg mener at slikt ikke er en miljødebatt som den vi har i dag, verdig. La meg trekke fram noe. Etter initiativ fra regjeringen Stoltenberg har Norge fått på plass et bredt klimaforlik når det gjelder den framtidige miljøpolitikken. Klimaforhandlingene med opposisjonen, unntatt Fremskrittspartiet, var harde, men de var gode og konstruktive. Her ble det lagt på plass en offensiv, framtidig klimapolitikk. For å nevne noe: Karbonnøytralitet i 2030, Norge vil gå foran, reduksjoner i klimagassutslippene på 15-20 mill. tonn CO2 innen 2020, om lag to tredjedeler av Norges totale utslippsreduksjoner tas nasjonalt. Gjennom forliket fikk vi også på plass 70 mill. kr ekstra i år til fornybar energi, løyvinger til CO2-håndtering, havvindmøller, energiteknologi, transportsektoren, u-landene og regnskogen, for å nevne noe. Dette er fakta. Dette er kommet på plass nå, etter initiativ fra den sittende regjering. Aldri har noen regjering i verden, og det er også faktum, satt seg så ambisiøse klimamål som denne. Jeg synes det er bra at Kvassheim og Venstre nå vil framstå som klimavennlig i opposisjon, men det er nå merkelig at det da Kvassheim selv satt i en sentral posisjon under den borgelige regjeringen, ikke var mye snakk, i hvert fall ikke høyt, om klima. Ja, Snøhvit var nevnt som et eksempel. Vi har satt harde krav til CO2-utslippene i Norge. Meg bekjent la ikke den forrige regjeringen to pinner i kors for å gjøre noe som helst for å si nei til Snøhvit, eller legge ting på plass for CO2-rensing på Snøhvit-feltet. Jeg synes vi skal være litt mer edruelige når vi snakker her, og holde oss litt mer til fakta, hva som har skjedd også i fortiden. Regjeringspartiene trengte ikke å invitere til klimaforlik, men vi ønsket å etablere et klimaforlik som var bredt og ikke minst langsiktig. Det har vi sikret, og Norge leder nå an i klimaarbeidet. Det synes vi er svært bra.
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-02-14:
Spørsmålet mitt går i same gate som det førre. Det var eit veldig enkelt spørsmål som nettopp blei stilt, nemleg: Trur Framstegspartiet på det som eit overveldande fleirtal av verdas klimaforskarar seier, at vi opplever klimaendringar som kjem av menneskeleg aktivitet? Trur ein på dei forskarane? Det burde det vere mogleg å svare ja eller nei på. Dersom svaret er ja, kvifor er ein då ikkje villig til å gå inn på ein politikk som kan redusere CO2 -utsleppa både heime og ute?
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-02-14:
Til liks med Senterpartiet er Kristeleg Folkeparti oppteke av ein god miljøpolitikk, og dei skal ha ros for det engasjementet dei viser for miljøet. Mitt spørsmål dreier seg òg om samarbeid med andre parti. Det er eit todelt spørsmål. Det eine er: Er miljøet såpass viktig for Kristeleg Folkeparti at det vil få konsekvensar for kva for parti dei vel å samarbeide med i framtida? Og spørsmål to: Trur representanten at dei gode miljøløysingane finst i samarbeid med primært Høgre og Framstegspartiet eller med den regjeringskonstellasjonen som no sit med makta?
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-02-14:
Rovdyrpolitikken er fastlagd gjennom eit rovdyrforlik i Stortinget og vidareført i regjeringserklæringa. Representanten Lien og eg kan sikkert vere einige om at rovdyrpolitikken kanskje hadde hatt ei anna språkleg utforming dersom det var partiprogramma til våre to parti som låg til grunn. Men òg Senterpartiet må ta inn over seg, noko som Framstegspartiet opplever ofte, at fleirtalet i denne salen ynskjer ein annan politikk. Då er vi opptekne av å vere offensive og arbeide for tilpassinga innanfor den politikken for å leggje til rette for dei som bur og driv næring i dei områda der dette er ein konflikt. Så må eg få seie at paradokset vi står oppe i, er at Framstegspartiet sin rovdyrpolitikk jo ikkje er løysinga på rovdyrproblemet. Det som ville ha vore ei effektiv løysing på rovdyrutfordringane, ville jo ha vore at Framstegspartiet sin landbrukspolitikk hadde blitt gjennomført. Då ville ein effektivt ha fjerna alle beitedyr frå desse områda. Dermed ville vi vore kvitt problematikken, men det er ikkje ein politikk som Senterpartiet stiller seg bak.
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-02-14:
Representanten Borten Moe kjenner eg godt, og eg kjenner godt synspunkta hans i desse sakene. Det representanten Borten Moe har sagt, er at dette landet ser veldig forskjellig ut, alt etter kor i landet ein bur og lever. Derfor må ein ha eit lovverk som tek høgde for nettopp det at det er ulike utfordringar avhengig av kor i landet ein bur. Dersom representanten Tord Lien spør meg om eg stør den nedbygginga som skjer i pressområda, den nedbygginga som vi er vitne til av strandsona i pressområda, er svaret på det nei. Senterpartiet ynskjer ikkje å byggje ned kvar millimeter av strandsona. Vi ynskjer ein politikk som er tilpassa at geografien ser ulik ut om ein står i indre Oslofjord eller i Sogn og Fjordane eller i representanten Lien sitt fylke.
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-02-14:
I går deltok eg på eit møte med Skogeigarforeininga der dei gav klart uttrykk for at dersom ein skal realisere dei offensive målsetjingane vi har m.a. for produksjon av bioenergi og biovarme frå skog, må vi byggje infrastruktur som gjer at vi får ut skogen. Det var det viktigaste verkemidlet. I innstillinga viser Venstre til at dåverande landbruksminister Lars Sponheim fjerna moglegheita for skattefordel ved bygging av skogsveg. Partiet Venstre gjekk mot ein slik miljøfiendtleg politikk i samband med behandlinga av statsbudsjettet i 2007, står det. Mitt spørsmål blir då: Er det eit mål for Venstre at ein skal auke produksjonen av bioenergi og biovarme frå skog, eller er det berre festtalar? Og dersom det er det, tek skogdriftsnæringa feil i at det er infrastruktur som skal til for å hente ut meir skog til slik produksjon?
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-02-14:
Eg synest innlegget til Tord Lien frå Framstegspartiet streka under at Framstegspartiet er ein klimatrussel, slik som statsråden seier. Ikkje fordi ein, som representanten Thorsen, stiller kritiske spørsmål til forskinga - forskinga blir alltid utsett for kritiske spørsmål - men fordi Framstegspartiet, når det kjem til tiltak for å redusere utslepp av klimagassar, er det partiet som kjempar sterkast imot dei nødvendige og viktige tiltaka. Ein opererer altså ikkje etter eit føre var-prinsipp, men eit føre slapp-prinsipp, der ein vil vente på konsekvensane og sjå om det verkeleg er noko i det, før ein kanskje vil vurdere å gjere dei nødvendige tiltaka. Så kjem han med ei rekkje heilt grunnlause påstandar når det gjeld Regjeringa si satsing på produksjon av fornybar energi. Det er jo ikkje slik at ein er imot satsing på vasskraft, tvert om blir det bygt ut ei rekkje prosjekt på mini- og mikrokraftverk som skaffar ny fornybar energi til landet. Ein har varsla ei større satsing på vindkraft, og den totale satsinga på fornybar energi er langt større enn det den regjeringa Framstegspartiet støtta i førre periode, kunne prestere. Så dei påstandane er fullstendig grunnlause. Så til slutt: Representanten Tord Lien snakkar fint om utmarksnæringa og om bygdefolket si moglegheit til å påverke eiga framtid. Det er eg heilt einig med Tord Lien i er viktig. Men det må jo vere nokon der, det må vere ei befolkning på bygda, dersom det skal ha noko poeng. Landbrukspolitikken til Framstegspartiet gir dramatiske kutt i tollsatsane, ein halverer støtta til landbruket. Det vil jo føre til ei rasering av den næringa som er i norske bygder i dag, og då er det jo ingen igjen til å sikre den lokale forvaltinga som Tord Lien spør etter.
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-02-14:
Det blir ein kort merknad berre for å gjere det heilt klart at det ikkje er sånn som Tord Lien prøver å skape inntrykk av, at Framstegspartiet blir tiljubla i alle distrikta i dette landet. Faktisk var den politikken som den førre regjeringa førte med støtte frå Framstegspartiet når det gjaldt reduksjon i dei distriktspolitiske verkemidla, når det gjaldt fjerning av støtte til kommunale næringsfond, ting som bidreg til verdiskaping i distrikta, sterkt kritisert i distrikta. Så skjønte eg ikkje heilt om Tord Lien beklaga at talet på bruk gjekk ned, eller om han berre registrerte det. Eg beklagar at talet på gardsbruk blir redusert. Men når ein påstår at medisinen er å redusere inntektene i næringa, ja, då er ein rimeleg optimistisk i forhold til verkemiddel - om det er det ein trur skal berge norsk landbruk.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-02-14:
Jeg vil stille spørsmål om veiprising og om problematikken knyttet til biltrafikk inn til byene. Nå har vi nettopp hatt et klimaforlik der vi tar som utgangspunkt at en fjerdedel av klimautslippene kommer fra transportsektoren. Det er en sektor i kraftig vekst. Som innbygger i Oslo er jeg også en av dem som merker godt hvordan biltrafikken inn til byene øker, og at det er store problemer i mange byer. Fremskrittspartiet benekter disse problemene og vil heller legge til rette for breie, store veier og økt biltrafikk, kombinert med en bensinpris på ned til 8 kr pr. liter. Da er spørsmålet om ikke Fremskrittspartiet snart må ta inn over seg den forskninga som er gjort, som viser at vi må ha en kombinasjon av tilrettelegging for kollektivtrafikk med restriksjoner på bilene for å få til en vridning i både klimamessig, miljømessig, trafikksikkerhetsmessig og helsemessig riktig retning.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-02-14:
Noe av det jeg er veldig fornøyd med med denne regjeringa, er innstrammingspolitikken når det gjelder strandsonen. Jeg er Vestfold-representant, og der har vi sett hvilket press det er, fordi tomter som ligger nær sjøen, er attraktive, og fordi folk er ganske pengesterke etter hvert. Vi så et eksempel på at Høyre kjenner prisen på alt, men ikke verdien av noe, knyttet bl.a. til Østre Bolærne - en sak som jo endte godt til slutt - og knyttet til mange saker, som gjelder Vestfold, og som gjelder veldig mange kommuner. Ser ikke representanten Skovholt Gitmark at det er nødvendig å gå inn med en aktiv stat, med en aktiv politikk, for å sikre at også de som ikke har vært så heldige at de har arvet en hytte, eller har så mye penger at de kan kjøpe seg frihet og tilgang til strandsonen, får en beskyttelse, og at også kommende generasjoner får en beskyttelse som de ikke kan sikres hvis markedet får styre alt?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-02-14:
Nei. Det er klart at det er behov for en differensiert tilnærming til dette. Vi har et langstrakt land med forskjellige utfordringer. Det som er viktig, er å sørge for at vi, særlig der det er stort press, ivaretar flertallets behov for tilgang til strandsonen, og at vi sikrer at man ikke kan gi så stor adgang til dispensasjoner som mange kommuner har gitt i dag. Så svaret er at sjøl om loven ikke er lagt fram ennå, er det klart at det vil bli lagt opp til en differensiert politikk.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-02-14:
Det er ikke riktig som representanten Gitmark her sier, at vi aldri støtter forslag som stimulerer til miljøvennlig adferd. Tvert imot har vi lagt opp til en endring når det gjelder skatte- og avgiftspolitikken, som skal stimulere folk nettopp til at det skal lønne seg å velge miljøvennlig, og at det skal straffe seg å velge på en miljøfiendtlig måte. Dette gjelder f.eks. bilavgiftene, hvor det nå blir billigere å velge de miljøvennlige løsningene og dyrere å velge de miljøfiendtlige. Et annet eksempel er muligheten til å kjøre gratis gjennom bomringen hvis man f.eks. har elbil eller hydrogenbil, og muligheten til å parkere gratis hvis man har den typen bil. Her er det egentlig ganske mange forskjellige forslag, forslag som vi har lagt fram tidligere, og som vi også er i ferd med å gjennomføre. Dette er et arbeid som er på gang i Finansdepartementet, og som også kommer til å fortsette i forbindelse med budsjettene framover.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-02-14:
SV stiller seg positiv til akkurat det forslaget. I tillegg til at det etter vår mening er et godt forslag at man i stedet for å gjøre slik som mange har gjort, nemlig å henge opp et nei-takk-klistremerke på postkassa hvis man ikke vil ha reklame, heller burde speilvende prinsippet - som representanten påpeker - har vi også tatt opp spørsmål knyttet til telefonsalg, at man i stedet for å måtte reservere seg mot det heller kunne registrere seg i en base hvis man ønsket å være objekt for telefonselgere. Så er situasjonen den at det ikke er Regjeringas politikk. Det står ikke i Soria Moria-erklæringa, og derfor er det et tiltak som jeg tror vi er nødt til å jobbe med på lengre sikt for å få flertall for. For jeg tror at i befolkninga er det stor sympati for akkurat dette forslaget.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-02-14:
Jeg vil også spørre representanten Thune om noe som angår klimaforliket, og det gjelder kommunene. Hvis vi skal kunne nå de målene som vi har satt oss nasjonalt om reduksjon i klimagassutslipp, er vi nødt til å ha med oss kommunene, og der sitter Kristelig Folkeparti i nøkkelposisjoner rundt omkring i landet. Jeg tror det er ekstremt viktig at vi også fra Stortinget legger et trykk på og inspirerer våre lokale representanter, sånn at også de tar tak i den utfordringa som ligger i en annen transportpolitikk, arealpolitikk, avfallspolitikk, energipolitikk og innkjøpspolitikk - altså de mange områdene som kommunene må ta tak i. Da er egentlig spørsmålet om Kristelig Folkeparti vil være en pådriver, uansett hvem de samarbeider med lokalt, for å få til skikkelig offensive klimahandlingsplaner i alle kommuner.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-02-14:
Hvis representanten Hallgeir Langeland fra Rogaland skulle være i tvil om hvorvidt det er riktig av SV å være med i Regjeringa, kan vi i hvert fall glede oss over at representanten Kvassheim ikke er i tvil om at det er positivt å ha SV med i Regjeringa. Det budskapet som kom ut i etterkant av klimaforliket, var i hvert fall at Venstre var fornøyd med at SV var i regjering. Representanten Kvassheim var inne på mange forhold knyttet til Arbeiderpartiet. Da vil jeg trekke fram en kamerat av representanten Kvassheim, nemlig partiet Høyre. I innstillinga står Høyre på mange områder sammen med Fremskrittspartiet. Vi veit at Høyre har en veldig gammeldags tilnærming til petroleumspolitikken spesielt. En av de merknadene som Høyre har stilt seg bak, dreier seg om at man ikke må la kuttene i de globale CO2-utslippene hindre bygging av nye gasskraftverk i Norge. Hvordan har Venstre tenkt å klare å hindre Høyre i å få gjennomført dette?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
Representanten Nordtun var i sitt innlegg inne på at man ville styrke det kommunale ansvaret i arealforvaltningssaker. Det står også noe om dette i innstillingen. Komiteen mener at det med fordel kan gis større ansvar og beslutningsmyndighet til kommunene i arealsaker. Men vi har jo sett det motsatte fra Arbeiderpartiet hittil når det gjelder saker som strandsone, når det gjelder hyttebygging i fjellet, ikke minst når det gjelder kommunenes rett til å kunne anlegge egne rekreasjonsløyper for snøscooterkjøring og også når det gjelder å kunne etablere f.eks. mikro-, mini- og kanskje småkraftverk - der vi vet det er store køer for å få gjort det. Tenker Arbeiderpartiet også på å kunne delegere mer myndighet til det lokale forvaltningsnivå innenfor disse områdene?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
Representanten Skovholt Gitmark brukte mye av sitt innlegg til å vise til de globale klimautfordringene og det som ligger der - han skal ha all ære for å ta tak i det. Han viste også til veksten i verdensøkonomien, som fordrer og er drevet fram av tilgang på ny og stadig forbruk av mer energi. Da blir det litt interessant når vi vet at Norge fortsatt er en nasjon som kan nyttiggjøre seg ny fornybar energi, i form av vindkraft og vannkraft først og fremst. Da blir mitt spørsmål: Er det slik at i Høyre er ikke tiden for de store vannkraftutbyggingene i Norge over ennå? Og et spørsmål til, når det er snakk om lokal forvaltning, denne lokale konsesjonsbehandlingen når det gjelder mini- og mikrokraftverk: Hvorfor setter Høyre en grense på 1 MW når det gjelder at kommunene kan konsesjonsbehandle mini- og mikrokraftverk?