Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2009-12-14:
Fordi Norge lenge har hatt fokus på bærekraft, har norsk sjømat store muligheter i dagens internasjonale marked. Dette er muligheter næringen må få lov til å utnytte for å vokse internasjonalt. Norsk sjømatpolitikk og norsk sjømatforvaltning må ikke problemorienteres, men heller fokusere på næringens muligheter. Sjømatpolitikken skal være framtidsrettet, legge til rette for generasjonsskifter og god kapitalforvaltning og sørge for at næringen blir attraktiv for kommende generasjoner. I disse næringene finner vi framtidens næringsmiddelarbeidere, fiskere og fangstfolk. Men her finner vi også framtidige kunnskaps- og forskningsarbeidsplasser. Sjømat er en næring der Norge har stor internasjonal gjennomslagskraft. Dette må vi utnytte, bl.a. ved å komme tidlig inn og arbeide aktivt i prosesser i EU og i andre internasjonale fora. Vi må altså være dyktige på å tenke bilaterale avtaler med fokus på bærekraft. Nordområdepolitikken vår skal revitaliseres, og her må sjømatpolitikken inngå som en viktig bærebjelke. Det betyr at næringen fortsatt har en viktig oppgave i å bygge Nord-Norge. Dette kan ikke skje ved at vi gir næringen ansvaret for bosetting på en slik måte at næringen blir ulønnsom. Lønnsomhet i nord oppnår vi ved å satse på en mangfoldig og tilpasningsdyktig næring som har et bredt spekter av produkter og øynene rettet mot markedet. Bare på denne måten kan den på lang sikt bidra til bosetting og aktivitet. Høyre tror at sjømatnæringen i nord har spesielle muligheter gjennom tradisjonelt fiske og fangst, men også gjennom innovasjon og høsting av nye arter. Sjømat er helsebringende mat, og den har et godt «klimaregnskap». Høyre mener derfor at man må ha store ambisjoner for å få økt konsum både ute og hjemme. Den moderne konsument vil i framtiden legge mer og mer vekt på at produktene kommer fra bærekraftige bestander og er produsert etter økologisk bærekraftig regelverk. Den norske fiskerinæringen har vært i stor endring, bl.a. ved at flåteleddet gjennom ulike strukturordninger har kunnet øke kvotegrunnlaget pr. båt og fått økt lønnsomhet. Dette er en politikk som det har vært bred politisk støtte til de siste 25 årene. Landsiden har også opplevd en stor omstrukturering etter hvert som bl.a. ny teknologi og globaliseringen har gjort det nødvendig. Det er likevel grunn til å minne om at en offentlig kostnadsvekst uten hensyn til konkurranseutsatt næring vil skape, og skaper, større og mer uhåndterlige problemer for næringen. Vi er avhengige av å føre en finans- og næringspolitikk som stimulerer til lønnsomhet og gir grunn til optimisme. Derfor er Høyre kritisk til at norsk fiskerinæring siden valget i 2005 er påført en rekke tiltak og reguleringer som har svekket lønnsomheten. De siste årene med strukturpauser, økt nettolønnsordning for skipsfartsnæringen, skjerpede og endrede leveringsforpliktelser, uttallige eksperimenter med distriktskvoter og bifangstmodeller bidrar til svekket lønnsomhet. Alle reguleringsprosesser bør ha med en liten varsler som tenker langsiktighet for dem som blir berørt av nye regler. I forrige uke opplevde vi på nytt at havbruksnæringen fikk utsatt en lenge varslet økning i maksimal tillatt biomasse. Lakselusproblematikken er blitt stor, og begrunnelsen er viktig nok. Det store problemet her er at man ser kysten under ett, og ikke kan nyansere slik at man kan gjennomføre økningen der det ligger til rette for det. Eksemplet er godt for å vise noen av belastningene en gjennomregulert og byråkratisert næring sliter med. Høyre vil vise til at FNs matvareprogram har pekt på at havbruksnæringen får et betydelig ansvar for verdens framtidige matforsyning, og at Norge må ta sin del av ansvaret i så henseende. Høyre mener man får en bedre kontroll om økningen skjer på lokalitetene, og vil derfor se på en avvikling av konsesjonsordningen. Vi mener det er viktig at veksten i havbruksnæringen skjer på en bærekraftig og miljøvennlig måte. Vi tror dette kan være veien å gå. Høyres sjømatpolitikk vil legge til rette for lønnsomhet i alle ledd. Høyre er glad for at Regjeringen, etter at Høyre fremmet forslag om det, besluttet å gjøre endringer i den såkalte slumpfiskeordningen. Dette gir også en miljøgevinst ved at trålerflåten kan fiske opp de forskjellige artene på en enklere og mer fleksibel måte. For den minste flåten gir også lavere pris på levert fangst nye utfordringer. Tiden er derfor moden for å vurdere samfiske for den minste flåtegruppen også. Dette vil gi en sikrere arbeidsplass, samtidig som man opprettholder lønnsomheten i flåten. Høyre mener også det er behov for å se nærmere på om det kan gjøres endringer i kvoteåret. For å sikre aktivitet langs kysten og effektivt pleie markedet hele året bør man kanskje starte kvoteåret i september. Dette vil føre til at produsentene også har tilgang på fisk i et godt betalende høstmarked. Et annet alternativ vil være en ordning med periodisering av fiskekvotene. Forskning og utvikling er viktig for alle næringer, ikke minst for primærnæringene. Høyre vil påpeke at vi tror både mengden forskning og kvaliteten på forskningen vil øke om mer av denne blir initiert av og foregår ute i næringslivet.