Lars Sponheim (Venstre), 2005-06-14:
Det er et mål for Regjeringen å legge til rette for en bærekraftig reindrift. I dette ligger at næringen, så langt det er mulig, skal stå på egne ben også økonomisk sett. Årets reindriftsavtale innebærer en reduksjon av rammen med 2,5 mill. kr. Dette er etter mitt syn et skritt i riktig retning og et uttrykk for at det ligger til rette for en økning i de produksjonsbaserte inntektene ved i større grad å realisere de verdier reinflokkene representerer. Avtalepartene har i tråd med dette lagt opp til å videreføre de produksjonsavhengige tilskuddene. I reindriften har vi ikke problemer med overproduksjon, og det er ønskelig med økt slakting i områder med stort beitepress for å oppfylle målsettingen om at reindriften også skal være økologisk bærekraftig. Siktemålet må videre være å stimulere til en så stor økonomisk avkastning for den enkelte reineier som mulig ut fra det gitte ressursgrunnlaget. Verdiskapingsprogrammet for rein er i denne forbindelse viktig. Reindriftsnæringen er et sentralt element i samisk kultur. For å beholde en slik posisjon og i seg selv være kulturelt bærekraftig er det nødvendig at den kan vise til nettopp produksjon og verdiskaping. Uten et solid økonomisk fundament vil reindriften langt på vei miste innhold og konsistens og dermed svekke grunnlaget for den særlige beskyttelse reindriften og samisk kultur har. Jeg er glad for at komiteen gir uttrykk for tilsvarende oppfatninger. Når det gjelder ressurssituasjonen, har særlig reintallstilpasningen i Vest-Finnmark stått i fokus. Som det framgår av proposisjonen, har vi ikke lyktes med å nå målet om et reintall på 64 300 pr. 1. april i år. Med et reintall på ca. 90 500 må vi dessverre erkjenne at vi er langt unna dette, til tross for at det ikke har vært slaktet så mye rein på mange år som det ble gjort siste sesong. På denne bakgrunn, og ut fra klare vurderinger fra Stortinget, ble det 27. mai 2005 fremmet en odelstingsproposisjon om visse endringer i reindriftsloven. Formålet var å få bestemmelser i loven som kunne gi et lovbasert grunnlag for reintallstilpasning som kunne ha effekt på kort sikt, herunder å gi myndighetene et langt mer nyansert sanksjonsapparat enn bestemmelsene i dagens lov om tvangsslakting – dette i påvente av den mer omfattende revisjon av reindriftsloven som er under arbeid. Jeg tar til etterretning at Stortinget finner det vanskelig å behandle en slik sak på kort tid og på det framlagte grunnlag. Det betyr at vi neste år ikke vil ha tilstrekkelige virkemidler for å få en nødvendig reintallstilpasning i Finnmark. Jeg er likevel glad for at komiteen klart sier at mulighetene for en reintallstilpasning gjennom økonomiske stimuleringstiltak nå i all hovedsak må anses som uttømt. Videre konkluderer komiteen med at den videre oppfølging må ta utgangspunkt i reindriftslovens bestemmelser. Komiteen påpeker at lovtiltak er nødvendig så snart råd er, og at denne oppgaven må ha høy prioritet. Jeg vil sørge for en rask oppfølging av Stortingets klare vurderinger. Jeg legger videre til grunn at reindriftens og de samiske organisasjoner legger Stortingets enstemmige vurderinger til grunn for det videre arbeidet. Arealsituasjonen i reindriften er også et forhold som krever konstant oppmerksomhet og årvåkenhet. Jeg konstaterer at komiteen i sine merknader kommer inn på disse spørsmålene. Jeg kan forsikre om at vern av reindriftens arealer vil vektlegges sterkt fra min og Regjeringens side.