Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-05-26:
Dette er en pasientgruppe som absolutt fortjener å bli bedre tatt vare på, både i spesialisthelsetjenesten og i kommunehelsetjenesten. Bolig er «basic». Bolig er «basic» for oss alle. Det er helt umulig å gjøre seg nytte av helsetjenester eller annet, som f.eks. hvis man kommer inn i opplæringsløp. Det er fullstendig bortkastet hvis folk ikke har et trygt hjem når de kommer ut. Det er en utfordring jeg har til regjeringen, og det er at de må styrke dette feltet mye mer enn det de har gjort, for det er boligprisene som knekker folks mulighet til å klare seg sjøl nå. Har man en sykdomshistorie og en rushistorie, er det få av dem som har noe særlig penger til egenkapital. Det er prosjekter, som dem representanten Kjenseth fortalte om fra Sarpsborg. Det er Housing First-prosjekter, det er leie-til-eie-boliger, men det er helt nødvendig at Husbanken har finansiering til å kunne gå inn i disse prosjektene, og der har regjeringen kuttet. Det er noen økninger på noen av tilskuddene, det er bra, men det er altfor lite til å gjøre noe med dette, og vi kan bruke ufattelig mye penger på dette uten at det kommer til å gjøre stor forskjell hvis ikke folk har et trygt hjem. SV var enig med regjeringen når det gjaldt den kommunale medfinansieringen, men vi er bekymret for takten nå med å pålegge kommunene økt ansvar for dette før vi har klart å bygge opp et tilsvarende tilbud på kommunalt nivå. Jeg hører mange nå sier at det går så utrolig bra med den somatiske samhandlingsreformen. Det varierer ganske mye fra kommune til kommune og har lite med størrelse på kommunene å gjøre – det også. Når det gjelder rus og psykiatri, er det også noen kommuner som er gode, men veldig mange mangler mye. Vi hadde høring i kommunalkomiteen om kommuneproposisjonen for noen dager siden, og da var det dette KS tok opp som et stort bekymringspunkt, både avklaringen av oppgaven og også hvordan dette skal kunne bygges opp. Jeg ser at regjeringen har lagt inn 300 mill. kr i kommunenes frie inntekter, men: Punkt 1: Det er for lite. Punkt 2: Det må i så fall øremerkes. Man kan godt holde på og løfte pekefingeren og mene at dette tar ikke kommunene på alvor, men hvis man mener det for alvor fra statens side, må man si at disse pengene skal brukes til dette. Når det gjelder barnevernet, har regjeringen gjort det nå – i fjor og i år – akkurat som vi gjorde da vi satt i regjering. Vi prøvde uten, og det gikk ikke, og det er så viktig. Dette er også viktig. Dette er noen av de samme menneskene som før har vært i barnevernet, og som trenger å bli møtt på en ordentlig måte. Da er det mange ting som må på plass. KS sa også at de mente det var helt nødvendig å styrke DPS-ene før dette ble nødvendig, slik at man kunne få behandling raskt når man trengte det, og at det ikke var godt nok utbygd til nå til at man kunne foreta denne omleggingen nå. Når det er slik at det er 25 pst. reinnleggelser som kunne vært unngått ved sterkere kommunalt tilbud, er det – jeg har ikke sett de tallene, annet enn at jeg hører de blir referert her – et veldig viktig signal, men da må vi virkelig klare å bygge det opp. Det er ingen som ønsker at pasienter skal holdes i institusjoner, verken ved tvang eller mot sin vilje eller hvis de er ferdig behandlet. Men jeg vil også løfte en liten advarende pekefinger mot å tro at man kan effektivisere alle typer behandlingsløp ned til fastsatte tidsrammer osv. Det lar seg ikke gjøre. Jeg har også gjennom mange år besøkt ganske mange institusjoner, og noen av dem behandler f.eks. dobbeltdiagnoser, der man nå er nede i veldig korte behandlingsløp, slik at man knapt er edru før man skal ut igjen. Jeg vil advare mot å si, helt uten forbehold, at korte behandlingsløp i spesialisthelsetjenesten alltid er et gode. Vi skal ikke diskutere pakkeforløp i psykiatrien nå, men jeg og SV mener at det er en forløpsgaranti disse pasientene trenger, fordi psykiatri kombinert med rus har helt andre forløp enn det somatiske sykdommer har.