Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-10-06:
Jeg vil hevde at vi har en regjering uten visjoner for Norge og for hvordan vi som samfunn best kan posisjonere oss for framtidens utfordringer. De siste dagene har vi fått presentert trontalen, meldingen om rikets tilstand og i dag trontaledebatten med statsministeren i starten. Ikke en eneste overordnet strategisk tanke om hvordan Regjeringen ønsker å ta Norge inn i framtiden, har festet seg fra disse begivenheter. Regjeringen vakler imidlertid videre, preget av intern uenighet og stridigheter på vesentlige politiske områder, som bare resulterer i en ting, nemlig at lite blir gjort. Og det er ikke bare vi i Høyre og i opposisjonen som har oppdaget dette. Nei, 75 pst. av det norske folk tror ikke Regjeringen overlever valget. Folk er ikke dumme. De ser at Regjeringen ikke leverer varene, men er best på retorikk og store ord. Men ett retorisk begrep er man enige om: fellesskap. Så henger de gjerne på: fellesskap heller enn skattelette til de rike. Også i denne debatten har vi hørt om Stoltenberg og andres uriktige retorikk fra valgkampen i 2005. Hva slags fellesskap og hva slags skattelette er det egentlig de snakker om? Hvilke fellesskap er det som er styrket under Stoltenbergs regjering? De har ikke fjernet fattigdommen, som lovet i Soria Moria-erklæringen - snarere tvert imot, den er blitt stadig mer synlig. Gjeldsrådgivere og sosialkontorene arbeider på høygir for å hjelpe folk som ikke får endene til å møtes. Sykehuskøene vokser og skaper usikkerhet, og den lovede samhandlingsreformen glimrer fortsatt med sitt fravær. Barnehageløftene holdes ikke. Nei, Regjeringen må tåle kraftig kritikk og reaksjoner på underfinansiering av barnehageløftene, nå sist fra arbeiderpartiordfører Rita Ottervik i Trondheim, som anklager Regjeringen for løftebrudd. Det er sterk kost. Hun hevder det utgjør 54 mill. kr bare i Trondheim. Det eneste stedet det virkelig har skjedd en styrking av fellesskap med denne regjeringen, er mellom LO, Arbeiderpartiet og resten av Regjeringen. Så får tiden vise om det var godt for landet. Hva slags skattelette er det regjeringspartiene nesten uten unntak legger inn i sin retorikk, også her i dag? Jo, skattelette til de rike under Bondevik II-regjeringen, er gjennomgangsretorikken. Ja, mon det? La oss se litt på dette. Hvem er disse rikingene Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet mener har fått for mye? Under Bondevik II-regjeringen økte minstefradraget kraftig både i kroner og prosent. Er det disse som er blitt for rike? 1,3 millioner nordmenn som eier egen leilighet eller eget hus, slapp å betale skatt på fordel av å bo i egen bolig. Er det disse som er blitt for rike? Da Høyre kom i regjering i 2001, betalte to av tre i fulltidsjobb toppskatt, eller kakseskatt, som sosialistene døpte den. Bondevik II-regjeringen tok et krafttak, og nær 250 000 mennesker med vanlige inntekter kom ut av toppskattefellen. Er det disse som ble for rike? Under Bondevik II-regjeringen falt prisene på innenlands flyreiser med 30 pst., delvis på grunn av avgifter regjeringen fjernet. Er det alle som reiser på familiebesøk eller som driver småbedrifter i Distrikts-Norge, som er blitt for rike? Lavere skatter gir også tryggere arbeidsplasser. Det var derfor Høyre og Bondevik II-regjeringen fikk fjernet investeringsavgiften - en avgift som måtte betales av selskaper som ville satse nytt, som ville investere for å trygge jobber og skape nye. Dette var for øvrig den største enkeltposten for skatte- og avgiftslette. De postene jeg har nevnt, er hovedpostene innenfor skatte- og avgiftslettepolitikken som Høyre og Bondevik II-regjeringen førte. Den skapte ingen krøsuser, men den gav trygghet for hus og hjem for vanlige folk og motiverte næringslivet til å satse, til glede for arbeidstakere og mange lokalsamfunn - en satsing og optimisme som har gitt denne regjeringen store skatteinntekter og mye mer å rutte med enn Bondevik II-regjeringen hadde. Innenfor samferdselssektoren har det vært total stillstand i reformer og nytenkning. Mens Bondevik II-regjeringen reformerte og moderniserte transportsektoren med opprettelsen av Mesta og Avinor og reformer innenfor jernbane og Posten, skjer det altså ingen fornying og modernisering under denne regjeringen. Bondevik II-regjeringens suksess på vegsiden, OPS-prosjektene på Sørlandet og i Trøndelag, følges ikke opp. I tre år har vi fått det samme svaret: vent og se - til tross for at alle involverte, også etatene, nå ser at dette er veien å gå. Prosjektfinansiering, står det i Soria Moria-erklæringen, det alternative rød-grønne mantraet til OPS-løsningen. Nei, sa Stoltenberg året etter, og skrinla dette. Vi finansierer jo prosjekter, sa han. I dag har vi hørt en samferdselsminister som uttalte seg i strid med dette, men da som partileder - presiserte hun. På vegbevilgningssiden har den relative andelen sunket under de rød-grønne, og vi får mindre veg for pengene. Etter de to første regnskapsårene ser vi at denne regjeringen ligger på kun 90 pst. av oppfyllelsesgraden til Bondevik II-regjeringen på antall kilometer vei. Nei, dette er ingen regjering som gir folk et Soria Moria å tro på. Dette er en regjering som har mer enn nok med å balansere skjøre kompromisser. Det skaper ingen framtidstro eller optimisme.