Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-06-11:
Senterpartiets representanter i regjering og storting er som kjent stilt fritt i den saken vi diskuterer nå. Saken er vanskelig. Den utfordrer når det gjelder store etiske og verdimessige spørsmål både for enkeltpersoner og partier. Fristilling betyr at hver enkelt av Senterpartiets representanter i denne saken følger sin personlige overbevisning og selv avgjør om de vil stille seg bak hele eller deler av lovforslaget eller ikke støtte det. I debatten rundt felles ekteskapslov har jeg og partiet vært opptatt av at vi skal ha dyp respekt for at det er ulike syn på temaet. Vi vet at holdninger og synspunkter har forandret seg over tid og med mer kunnskap og åpenhet. Dette gjelder både i Senterpartiet og ellers. Heldigvis har de fleste som har kontaktet meg, skjønt dette, og uavhengig av personlig ståsted gitt solid aksept for at det kan være ulike verdisyn og ulike veivalg i denne saken. Men dessverre er det også noen som åpenbart ikke har hatt den nødvendige respekt for at folk kan ha ulike syn rundt temaet. Her må jeg innrømme at jeg noen ganger har tatt meg i å etterlyse begrepene «toleranse » og «nestekjærlighet ». Så lenge det opereres med to lover og to navn på heterofilt og homofilt samliv, vil det være rom for ulik behandling eller diskriminering. Mange unge homofile i dag opplever at det er vanskelig å erkjenne sin seksuelle legning. At staten gjennom lovgivningen anerkjenner at homofilt og heterofilt samliv er like verdifullt og basert på de samme verdiene, tror jeg vil bidra til å redusere stigmatiseringen og med det gjøre prosessen med å erkjenne sin legning enklere. Ekteskapet er den institusjonen som gir de beste og mest forutsigbare rammer for kjærlighet og fellesskap mellom to mennesker. En felles lov vil gi flere muligheten til å benytte seg av ekteskapsinstituttet. Felles lovgivning vil således bidra til å styrke ekteskapets stilling heller enn at det vil bli svekket. Ekteskapet er både en juridisk avtale hvor man forplikter seg til omsorg for hverandre, og en avtale som i henhold til norsk tradisjon og sedvane også har et klart religiøst aspekt. Jeg vil sammen med flertallet i Senterpartiets gruppe støtte forslaget som går ut på at homofile og lesbiske skal kunne gifte seg. Det er til barnas beste at de vokser opp i trygge og stabile rammer som ekteskapet gir, uavhengig av foreldrene seksuelle orientering. Vi innfører nå en rett, men ikke en plikt, for kirke/trossamfunn til å vie homofile par. For Senterpartiet har det vært et overordnet hensyn at Kirken må stå fritt til å vurdere om den ønsker å vie likekjønnede eller ikke. Vi har lagt tung vekt på Den norske kirkes selvstyre over egen liturgi. Så til diskusjonen rundt adopsjon. Det overordnede målet er å gi barn trygghet og stabilitet. Formålet med adopsjon er først og fremst å sikre barnet som trenger det, et godt og varig hjem. Hensynet til barnets beste er et grunnleggende vilkår i adopsjonsloven og vil fortsatt være det avgjørende ved behandlingen av adopsjonssøknaden. Det er ingenting som dokumenterer at ikke homofile kan være like gode foreldre som heterofile. Jeg vil imidlertid understreke at det ikke er en menneskerett for voksne å bli foreldre, men derimot at alle barn har krav på foreldre. Heller ikke dagens lovverk gir heterofile noen rett til å få barn. Jeg og et flertall av Senterpartiets representanter støtter lovforslaget om å gi homofile rett til å blir vurdert som foreldre ved adopsjon. I Senterpartiet er det ulike syn på forslaget om at assistert befruktning også kan tilbys lesbiske par som er gift eller samboende i ekteskapslignende forhold. Selv støtter jeg forslaget. Jeg er glad for at forslaget om assistert befruktning for lesbiske i Norge vil sikre at barna får mulighet til å bli kjent med sitt biologiske opphav ved fylte 18 år dersom de ønsker det. De fleste utenlandske fertilitetsklinikker som benyttes av norske lesbiske par i dag, tilbyr assistert befruktning med anonyme sædgivere. Det å åpne opp for assistert befruktning for lesbiske vil gi rettigheter på linje med heterofile ekteskap og ekteskapslignende samboerskap. Jeg mener det er riktig at ansatte i helsevesenet får en reservasjonsrett når de av overbevisningsgrunner ikke kan utføre sitt arbeid i forbindelse med assistert befruktning. Dette er noe jeg mener er viktig uavhengig av en felles ekteskapslov og diskusjonen om lesbiske også skal få mulighet til assistert befruktning. I Senterpartiets stortingsvalgprogram står det at alle skal ha likeverdige muligheter, uavhengig av kjønn, legning, funksjonsnivå, sivilstand, bosted og etnisk tilhørighet. Målet er et likestilt samfunn der kvinner og menn har felles ansvar for familien og like muligheter til å delta i utviklingen av demokrati, samfunn og næringsliv. Derfor går jeg inn for å innføre en felles ekteskapslov. Jeg håper og tror at debatten i dag vil være en debatt hvor det vises respekt for at dette er svært vanskelige verdispørsmål for mange, og at det derfor er ulike syn på lovforslagene.