Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2010-11-12:
Denne debatten handler ikke om hvorvidt man er for eller imot mer kunnskap, og god kunnskap, om islam. Den handler heller ikke om hvorvidt man er for eller imot at imamer fungerer som normskapende personer i sine menigheter. Men den handler i hovedsak om hvorvidt staten skal opprette ulike konfesjonsstudier i ulike religioner, eller om man ikke skal gjøre det. Arbeiderpartiet mener at den religionsfrihet vi har i Norge, innebærer at man selvfølgelig skal tro på hvilken gud man vil, og at man skal kunne velge sin egen kirkeleder i de ulike religionene og i de ulike retninger innen de ulike religioner. Og man skal selv velge hvordan man skal utøve og praktisere og også forkynne disse religionene – selvfølgelig innenfor rammen av norsk lov. Så dette handler om en prinsipiell tilnærming til dette spørsmålet, og det handler om hvorvidt vi oppnår den intensjonen som Venstre ønsker, om vi når det målet Venstre har med forslaget, eller ikke. Jeg mener jo at intensjonen i utgangspunktet er god. Det er kanskje særlig unge muslimer som ønsker et slikt tilbud, og de er litt på søken etter det. Men det er svært krevende av staten å pålegge en bestemt utdanning innen konfesjonsstudier. I Norge utdanner vi prester, ja, men det henger i hop med at vi har en statskirke og en statsreligion og en lang tradisjon på det. Det ene spørsmålet som ble tatt opp her av saksordfører Aksel Hagen, nemlig i hvilken retning innen islam man da i tilfelle skal utdanne imamene, henger fortsatt i løse lufta. Hva med alle andre religioner? Det er klart det er mange muslimer i Norge, men det er mange mennesker som tilhører andre religioner, og ikke minst er det mange kristne som ikke tilhører statskirken, og staten legger seg da ikke opp i hvordan disse utdanner sine forkynnere. Det synes jeg er greit så lenge man holder seg til norsk lov. Det siste som er svært viktig, er at studiet oppfattes som legitimt i de muslimske miljøene. Saken har jo en forhistorie litt tilbake i tid, for dette var oppe i 2004, så vidt jeg vet. Da var Islamsk Råd i utgangspunktet positive til det, men de hadde sine klare krav til hvordan studiet skulle utformes. Nå er de mer negative. Det viktigste er uansett at man har såpass legitimitet at de imamene som i tilfelle blir utdannet, rett og slett vil starte å jobbe som imamer i de menighetene vi ønsker å «treffe». Jeg er svært usikker på det, ut fra måten dette eventuelt skal gjøres på. Men så mener jeg at om Universitet i Oslo kanskje ønsker å organisere sine studier på en bedre måte enn i dag, i forhold til dette med islam, kunne det være bra, også i samarbeid med andre universiteter i Norden. Da vil jeg rett og slett vise til at SAK – samarbeid, arbeidsdeling og faglig konsentrasjon – i universitets- og høyskolesektoren absolutt er et potensial for å samordne dette bedre enn det som vi ser i dag. Både Norsk senter for menneskerettigheter og historisk-filosofisk fakultet har tilbud rundt islam allerede, og når TF – Det teologiske fakultet – melder seg, er det også positivt. I tillegg vet vi at det er en del folk både i Sverige og Danmark som jobber med dette. Men det hører altså med til sjeldenhetene at Stortinget pålegger et universitet at man skal opprette et studium, og da særlig innenfor det som handler om konfesjonsstudier. Jeg vil avslutte med å si at jeg synes det i utgangspunktet var et bra initiativ fra Venstre. Det at vi får en akademisk forsterket fokusering på islam som sådan, er utelukkende positivt. Derfor er det viktig for oss å understreke at dette ikke handler om at vi er imot kunnskap om islam. Så vil jeg peke på én ting til slutt: Det finnes allerede tilbud med tanke på det å være religiøs leder i det norske samfunn, som kan være krevende for absolutt alle religiøse ledere, uansett bakgrunn. Det er en brosjyre om det som viser til at det er mange fra ulike trossamfunn og også mange fra ulike kristne miljøer som deltar på kurs – og det er fulltegnede kurs, så vidt jeg vet. Jeg synes det kan være en idé å snakke om å utvikle de kursene som er åpne for alle, i stedet for å lage et eget imamutdanningsfag på Universitetet i Oslo.