Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-05-10:
Som saksordføreren allerede har sagt, er det en alminnelig oppfatning, som dessverre er korrekt, at Statsbygg har hatt en lite heldig hånd med rehabilitering av både Slottet og representasjonsboligen i Parkveien. Kritikken fra kontrollkomiteen, så vel som fra Riksrevisjonen, er entydig. Statsbygg må tildeles noe nær strykkarakter for deler av rehabiliteringsprosjektet. Finansdepartementet må også dele ansvaret og ta imot en del av kritikken. Men hele saken vitner jo dessverre om en for lettvint omgang med statens penger, om mangelfull planlegging, manglende faglig innsikt og kompetanse, sviktende prosjektstyring og svært dårlig organisering av prosjektene. Med slike karakteristikker, som altså hele komiteen står bak, kunne man spørre om det kunne ha gått verre. Og svaret er: neppe, for nærmest alt som kunne gå galt, gikk galt i disse to prosjektene. Statsbygg sitter igjen med en ripe i lakken, for ikke å si en revne helt inn til margen. De som har vært involvert, har sviktet på faglig grunnlag. At byggene etter rehabilitering fremstår som både vakre og funksjonelle, fritar ikke Statsbygg og de to ansvarlige departementene – Finansdepartementet og Arbeids- og administrasjonsdepartementet – fra ansvar. Men det viktigste nå er at man tar lærdom av byggefadesen. Og det er det jo all mulig grunn til å regne med blir gjort, med de tiltakene som departementene så vel som Statsbygg har iverksatt. At det er formildende omstendigheter, knyttet til byggenes alder og byggetekniske kompleksitet, fritar ikke de ansvarlige fra ansvaret. De skulle ha utvist større aktsomhet under prosessen så vel som større seriøsitet hva angår kostnadsberegningene. På den annen side: Både Slottet og representasjonsboligen fremstår nå som de bør og skal, nemlig som de to fremste og fornemste gjestehusene i kongeriket. Og sånn skal det også være. Men det bør være mer enn et tankekors for Statsbygg at først da Slottet selv overtok ansvaret, kom både fremdrift og kostnadskontroll under langt mer kyndig ansvar. Det burde også være et tankekors at media i saken om Slottet har brakt frem usannheter og tendensiøse påstander, f.eks. maleriske beskrivelser om løveføtter med gull på badekar og andre eksotiske og eksklusive løsninger, som bare har hatt ett formål, nemlig å spre det vi i nordnorsk litteratur kaller «løgn og forbannet dikt» om Kongen og Dronningen. Enkelte journalister og media har i denne saken tidvis vist en mangelfull kritisk journalistikk, men desto større vilje til sensasjonsmakeri. Ettertidens lærdom vil være en langt bedre historieskriver enn media i denne saken. Og jeg er sikker på at om en tid vil Dronningen kunne få kulturprisen for sin iver, sin kompetanse og sin stahet i forhold til å ta vare på kulturskatten Slottet. Lærdommen for alle, også for Stortinget, må være at rehabilitering koster mer jo lenger vi venter. Og i disse prosjektene ventet vi altså for lenge. Derfor er også Høyre tilfreds med at disse tre byggene endelig er ferdigstilt, og at Statsbygg og departementene vitterlig har lært. Vi forventer derfor en helhetlig plan for rehabilitering av de andre offentlige byggene knyttet til statsoverhodets funksjon. Så til slutt – og det jeg nå kommer til å si, er både en erkjennelse og en lærdom, men ingen unnskyldning for Statsbygg og Finansdepartementet: Vi må ta innover oss at selv om Statsbygg hadde gjort et skikkelig forarbeid med tilfredsstillende planlegging, selv om det hadde vært fullgod prosjektstyring og god organisering av prosjektet, selv om Statsbygg hadde tatt innover seg kompleksiteten, kvalitetskravene, de antikvariske kravene og prisstigningen før igangsettelse og bevilgning fra Stortinget, hadde Slottet og Parkveien neppe blitt så mye billigere enn hva de vitterlig ble. Men det er altså ingen unnskyldning for at rehabiliteringen av Slottet kom på 341 mill. kr, som utgjør 200 pst. av det opprinnelige anslag, eller at representasjonsboligen fikk en overskridelse på ca. 50 pst. Det er, tror jeg, noe vi er nødt til å ta med oss: Uansett hvilken kritikk vi måtte tildele, uansett om man hadde gjort et bedre forarbeid, hadde disse to byggene neppe blitt noe billigere.