Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-12-08:
Jeg vil først fremme det forslaget som Senterpartiet er alene om i innstillinga. Senterpartiet arbeider for et Norge – annerledeslandet – som ikke er seg sjøl nok. Det er en parole som settes på stor prøve, ikke minst det å være seg sjøl nok i en internasjonal sammenheng i dag. Det som er det sentrale ved annerledeslandet, er økonomisk jambyrdighet mellom folk, som er et sjølstendig samfunnsmessig mål for Senterpartiet. Det sikres gjennom arbeid, arbeidsinntekt og små inntektsforskjeller. Det sikres gjennom skatt etter evne. Det sikres gjennom et sikkerhetsnett ved sjukdom, uførhet og ledighet for mennesker som sliter. Dagens budsjettdebatt gjelder arbeid og sikkerhetsnett, altså arbeids- og sosialkomiteens ansvarsområde. Det norske arbeidsmarkedet endrer seg raskt i negativ retning for mange. Det er en av de viktigste sakene framover, utviklinga i arbeidslivet. Nå må vi få en debatt om prinsippet om friest mulig arbeidsinnvandring innen EØS-området, fra land med om lag 10 pst. av det norske lønnsnivået. Noen tjener på billige tjenester med dette systemet, men stadig flere taper. Det svekker lønns- og arbeidsvilkår for stadig flere bransjer, bransjer som vi i Norge er helt avhengig av at kompetent ungdom går inn i. Videre svekker det også muligheten for de mange som har delvis arbeidsevne, til å komme inn i arbeidslivet. Det blir stadig vanskeligere å komme inn i arbeidsmarkedet. Med trangere tider og retning mot økt ledighet trengs det enda sterkere virkemidler for å kompensere for den utviklinga som her er beskrevet. Derfor: Senterpartiet arbeider for å si opp EØS-avtalen og innføre en handelsavtale med en regulert bevegelse av arbeidsinnvandring. Vi er veldig tilhenger av sterke fagorganisasjoner som gjør at vi får en balanse mellom arbeidsgivers makt og arbeidstakers makt. Vi er veldig for handlingsplaner mot sosial dumping og allmenngjøring av tariffavtaler. Og – som sagt – de som har delvis arbeidsevne, må i større grad komme inn i arbeidsmarkedet ved at arbeidsgivere som ønsker å ansette de personene, får varig eller tidsbegrenset lønnstilskudd, slik at det blir lønnsomt for sosialt innstilte arbeidsgivere å yte sin skjerv her. Det som ellers er sentralt i innstillinga, er Arbeidstilsynet. Vi må få mer tilsyn i praksis. Den utviklinga som vi har hatt de siste 10–15 årene med mer papirtilsyn, har vist seg å innebære for liten risiko for dem som kutter svinger innenfor arbeidstilsynsområdet. Vi må få en større innsats mot dem som er useriøse, og som bedriver sosial dumping. Det er derfor viktig at regjeringa setter i gang felles tiltak mellom arbeidstilsyn, skatteetat og politi. Dette kan ikke understrekes sterkt nok, her er utfordringene store til negativ utvikling for både arbeidstaker og de seriøse arbeidsgiverne. Det blir vanskeligere og vanskeligere for de seriøse arbeidsgiverne å opptre i et slikt marked som går på kanten av det som er både lov og norsk arbeidslivstradisjon. Senterpartiet går derfor inn for å bevilge 75 mill. kr mer til Arbeidstilsynet og 3 mill. kr til øremerkede regionale verneombud for å få dette samspillet mellom fagbevegelse og arbeidsgiver, noe som har en så flott tradisjon fordi begge parter er interessert i felles sak, nemlig ryddige og ordentlige forhold i sitt arbeidsliv. Senterpartiet er veldig tydelig på at en ikke skal endre arbeidsmiljøloven med tanke på midlertidige ansettelser. Det har vært en flaggsak, og Senterpartiet har sikret flertall for det tidligere. Det kommer vi til å fortsette å arbeide for å sikre flertall for, fordi midlertidige ansettelser er noe man bruker for å ta arbeidstopper i en bedrift – det er ikke en del av det ordinære ansettelsesforholdet. Vi avviser minstelønn, og vi er veldig opptatt av at sikkerhetsnettet skal bedres. Derfor: Når det gjelder barnetillegget, går vi imot at det her settes en grense på 95 pst., fordi de familiene som er i en slik situasjon, er i en unntakssituasjon og må behandles spesielt, slik at de ikke får det verre enn i dag. Videre: Vi er glad for at overgangsstønaden er utsatt. Vi er glad for at inntektsgrensen for sjukepenger og foreldrebetaling er trukket. Vi er glad for forbedringen for sjølstendig næringsdrivende, men totalt sett: Regjeringa prioriterer de svakeste svakere, og det er grunnleggende feil.