Søren Fredrik Voie (Høyre), 2003-05-27:
Det er heldigvis bred enighet om at det er viktig å beholde Den norske kirke som en bred og samlende folkekirke. Det er også i denne sammenheng vi må se Regjeringens melding og dagens innstilling. Samtidig har Kirken gang på gang gjennom mer enn 20 år understreket at dåp og opplæring er to sider av samme sak, og at opplæring av døpte barn er en forutsetning for en fortsatt folkekirke i vårt land. Det regjeringsoppnevnte utvalget som utredet dåpsopplæringen i Den norske kirke, sa det slik: «Bare den kirke som overleverer, vil overleve.» Nettopp derfor er denne saken så viktig for Kirken og også for andre trossamfunn som kommer til å nyte godt av denne reformen. Men saken er viktig for hele samfunnet, uansett hvilken holdning den enkelte har til spørsmål i tilknytning til tro og livssyn. En god dåpsopplæring vil bidra til å formidle og vedlikeholde vår kulturarv. I tillegg vil barn og ungdom få viktige innspill til bygging av egen identitet, bli kjent med grunnlaget for egen tro og få enda bedre mulighet til å utvikle forståelse av egen tradisjon og kultur i et samfunn preget av flerkulturell sameksistens i en internasjonalisert og globalisert verden. Respekt og toleranse for andre mennesker og andre kulturer og trosretninger utvikles lettest blant mennesker som er trygge i sitt eget verdigrunnlag, sin egen tro og sin egen kultur- og verdiforankring. Vår kirke og vår kristne kulturarv har vært et stabiliserende element i vårt samfunn i en tusenårig tidsepoke. Dåpsopplæringen har hittil vært basert på utstrakt bruk av frivillig arbeid. Alle de timer som frivillige medarbeidere i Kirken og andre trossamfunn har brukt for å formidle vår kulturarv og bidra til at dåpsløftet som foreldre og faddere avgir ved døpefonten, blir oppfylt, kan vanskelig måles. Men selv om det fortsatt er mange som bidrar på en meget verdifull måte til det frivillige arbeidet, ser vi her som generelt i samfunnet at det blir vanskeligere å engasjere og rekruttere tilstrekkelig med medarbeidere bare basert på frivillighet. Derfor er det helt nødvendig at Kirken og andre trossamfunn blir gitt noe bedre mulighet til å rekruttere og lønne sine medarbeidere, også innenfor dette viktige området av deres arbeidsfelt. Jeg vil understreke at de økonomiske midlene som stilles til disposisjon til menigheten i forsøksperioden, ikke må komme til erstatning for den frivillige innsatsen som allerede skjer i menigheten, enten det er i form av dugnad, frivillig arbeid eller ved innsamling av midler, men som tillegg til alt dette og i særlig grad til kvalitetsforbedring og utvidelse av aktiviteter og muligheter. Skal dette oppnås, må dåpsopplæringen, både administrasjon og gjennomføring, i størst mulig grad forankres lokalt. I så måte er den foreliggende innstilling fra komiteen tydelig. Mest mulig av midlene og aktivitetene kanaliseres til lokalnivået. Det er i menighetene vi har vår tilhørighet, og det er her opplæringen skal finne sted. Jeg har også lyst til å understreke at det i denne sammenheng er viktig å utvikle alternative pedagogiske metoder og et mangfold av undervisningsopplegg som kan gi inspirasjon og mulighet for engasjement fra ulike barne og ungdomsmiljøer. På dette området, som innenfor mange andre deler av undervisningens vanskelige kunst, er behovet for variasjon i metode og innhold, aktiviteter og ytringsformer viktige elementer for å kunne nå fram til de aktuelle og ulike målgrupper. Derfor må det også i Kirken være åpenhet for å kunne benytte ulike ytringsformer – fra sang og tale til dans, drama og ballett, for å nevne noen aktuelle ytringsformer som både kan formidle det gode buskap og ha appell til krevende barn og ungdom i en hverdag hvor konkurransen om deres oppmerksomhet, tid og engasjement er enorm. I komiteens arbeid med denne saken har det spesielt fra Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet blitt problematisert at en ikke kjenner behovet for eller etterspørselen etter denne type opplæring, og at en dermed heller ikke kjenner omfanget av nødvendige økonomiske bevilgninger. Fremskrittspartiet foreslår sågar at det skal foretas brukerundersøkelser før dette prosjektet med dåpsopplæring iverksettes og utprøves. Når over 80 pst. av våre barn blir døpt, viser dette i utgangspunktet et massivt, bredt og grunnleggende aktivt engasjement for å oppdra barna i kristen tro og moral. I tillegg viser undersøkelser i flere menigheter at et stort flertall av de foreldre som lar sine barn bli døpt, mener dåpen forplikter dem til en kristen oppdragelse. I dette inngår bl.a. ønsket om å kunne sende barna på søndagsskole, la barna få mulighet til å delta i kirkens barnekor eller delta i andre av Kirkens mange aktiviteter. Jeg håper at dette forsøksprosjektet vil utvikle mange gode resultater og alternativer som kan spres og bli til nytte for barn og ungdom som er døpt i Den norske kirke, og også i andre trossamfunn.