Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-11-26:
I finansdebatten skal vi se budsjettet i en sammenheng, hvor vi også løfter blikket og ser framover, og inviterer til debatt om hva partiene vil med Norge, og om Norges plass i det internasjonale samfunnet framover. I interpellasjonsdebatten 12. november dette året om Regjeringas økonomiske politikk og praktisering av 4 pst.-handlingsregelen framover klargjorde jeg Senterpartiets hovedlinje i den økonomiske debatten. I dette korte femminuttersinnlegget vil jeg derfor konsentrere meg om det viktigste saksfeltet i dagens offentlige debatt, nemlig klima og biodiesel. Dette er nødvendig, sjøl om temaet angår langt mindre enn en tusendel av budsjettet. Først fakta: 1 liter mineralsk olje gir om lag 3 kg karbondioksid ved forbrenning. Bare planter over vann og organismer under vann binder karbondioksid eller – i praktisk språkdrakt – spiser karbondioksid. Mitt yrke er noe så sjeldent i denne sal som å være gårdbruker. Flere i mitt hjemfylke, Buskerud – spesielt Venstre-ledere – mener at en gårdbruker er inhabil når han eller hun snakker om å forstå og utnytte fotosyntesen, og dermed produsere fornybart karbon som et avgjørende viktig grep i løsningen av utfordringene med å tilføre mindre CO2 fra fossilt karbon til atmosfæren. Sjøl mener jeg at nettopp vi som har vår erfaring og utdanning i biologi, er habile i denne saken. Politikk må bygge på faglig faktum. Så legges politisk skjønn og visjoner på denne basis, slik at den folkevalgtes jobb – gjennom et politisk ordskifte – er å foreslå og vedta framtidas samfunnsløsninger ut fra de behov og levemåter som en mener gir folk et trygt liv. Dette er lederansvar – på samme måte som vi i min kultur skal levere fra oss gården i bedre stand enn da vi overtok. Fornybart karbon fra planter kan erstatte fossilt karbon fra olje, gass og kull i nærmest alle produkter som inneholder karbon. I alle våre hus og klær og i alt vårt tekniske utstyr som vi omgir oss med, har vi karbon. Dette er viktig for alle. Ved å foredle planter og trær til slike nødvendige produkter kan vi altså bli karbonnøytrale. Det gir samtidig grunnlag for lange verdikjeder som kalles grønt næringsliv, fordi vi foredler fornybare naturressurser. Til dette nødvendige samfunnsstyringsskiftet – for i praksis å redusere våre reelle utslipp av CO2 til luft – trengs ulike og nye virkemidler. Forskning er avgjørende som kontinuerlig, langsiktig satsing. Prosjekt og utviklingsarbeid må følge på. Så må nye produksjonsmåter understøttes av en aktiv stat, gjennom statstilskudd til investering, for at risikoen for private næringsdrivende reduseres, og slik at det dermed kan være foretaksøkonomisk lønnsomt for dem som vil satse inn i framtida. Dernest må det legges til rette for et marked som er voksende for framtidas miljøvennlige produkter. Når det gjelder både investering og marked – som sjølsagt henger nøye sammen – må det til enhver politisk ledelse stilles store krav om forutsigbarhet. Biodiesel som drivstoff for forbrenningsmotorer i kjøretøyer som krever stor effekt, er uomtvistet i overskuelig framtid. I de rød-grønne regjeringspartienes finansinnstilling er 100 mill. kr øremerket til omstilling av treforedlingsindustrien vår, slik at vi kan starte bygging av flere anlegg for 2. generasjons biodrivstoff basert på trevirke. På treforedlingsspråket er dette kalt 2. generasjons biodiesel eller tømmerdiesel og bioetanol eller tresprit. Dette er bra, og det er en forsiktig start på en ny epoke fra Regjeringas side. Disse produktene er langt dyrere å produsere – det vet alle som har erfart fakta – enn å tappe og raffinere mineralsk olje, men de har samtidig en klimagassreduserende effekt på om lag 90 pst. Derfor må både forbruker og stat ta økte kostnader – stat i en introduksjonsfase og forbruker i en ordinær drifts- og markedssituasjon. For å opparbeide et marked for f.eks. biodiesel er det etter Senterpartiets stortingsgruppes syn best å bruke flere virkemidler, både lavere avgift og innblandingskrav. På denne basis har Senterpartiet og jeg arbeidet for en annen løsning i utvikling av markedet for biodiesel. Alle her er kjent med det fra det offentlige ordskiftet. Når vi ikke tar opp eller stemmer for andre forslag her i dag, er det fordi vi vet at dagens rød-grønne regjering og dens helhetlige budsjett er et bedre alternativ for våre samfunnsverdier enn en regjering ledet av – eller støttet av – Høyre. Imidlertid vil en regjering som ikke vekker begeistring og framtidshåp hos alliansens mange pådrivere, forvitre ganske snart.