Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-11-29:
I saksordførerens fravær vil jeg si noen ord om det som er en enstemmig innstilling fra utenriks- og forsvarskomiteen. Jeg kan berolige salen med at jeg ikke har tenkt å bruke 30 minutter – heller nærmere 5 eller 10 minutter. Norge har et av verdens strengeste regelverk for eksport av forsvarsmateriell. Det skal vi fortsatt ha, samtidig som vi også skal fortsette å arbeide for et bedre felles internasjonalt regelverk. Stortingsmeldingen som vi behandler i innstillingen i dag, gjør rede for omfanget av eksporten av forsvarsmateriell, informasjon om det norske regelverket, praktiseringen av det samt det internasjonale rammeverket. Den samlede verdien av eksporten i 2010 var i overkant av 3,9 mrd. kr, hvorav 3,7 mrd. kr utgjorde salg. Av dette utgjør eksporten av A-materiell 2,6 mrd. kr og B-materiell i overkant av 1 mrd. kr. I forhold til verdien av eksporten i 2009 var det i 2010 en nedgang i eksporten av forsvarsmateriell på om lag 18 pst., ifølge meldingen. Av den totale eksporten går ca. 94 pst. av A-materiellet og 88 pst. av B-materiellet til NATO-land, Sverige og Finland. Det er viktig å understreke at forsvarsindustrien i Norge bidrar til en betydelig verdiskaping i landet, også når det gjelder utvikling av sivil teknologi. Komiteen er derfor opptatt av å sikre industrien forutsigbare rammevilkår, også i forhold til utenlandske konkurrenter. På denne måten vil vi bidra til god teknologibase, ivareta kompetanse og utvikle arbeidsplasser i Norge. Komiteen er positiv til det arbeidet som er gjort de senere årene for å sikre størst mulig innsyn i utførselen av forsvarsmateriell fra Norge. Komiteen mener at økt innsyn og informasjon har bidratt til større åpenhet og samfunnsdebatt om eksporten av forsvarsmateriell. Det har vært litt debatt om temaet i media, og sånn skal det være, det er bare sunt. Komiteen har også gjennomført høring i forbindelse med meldingen, hvor mange ulike synspunkter har kommet fram. Det er en samlet komité som understreker at et strengt regelverk, åpenhet om eksporten og demokratisk debatt gjennom stortingsmeldingen bidrar til mer innsyn og sikrer legitimiteten til norsk eksport av forsvarsmateriell. Sett i lys av den arabiske våren og det faktum at det ble solgt B-materiell til bl.a. Libya i 2010, ber en samlet komité Utenriksdepartementet om «en vurdering i neste års melding om eksport av forsvarsmateriell, av om risikovurderingene er robuste nok og om praksis er streng nok når det gjelder eksport til autoritære regimer, regimer som per definisjon kan bli ustabile og der det foreligger fare for at utstyret kan benyttes til intern undertrykking eller menneskerettighetsbrudd». Dette vil være en ytterligere presisering av et allerede strengt regelverk. Jeg registrerer at Venstre, som ikke har noe medlem i komiteen, i dag har lagt fram et forslag som omhandler mye av det samme. Etter min vurdering, gjennom den merknaden som jeg nettopp siterte, er det forslaget ivaretatt. Komiteen uttrykker videre i merknadene støtte til Norges arbeid i internasjonale fora for å få til bedre kontroll med konvensjonelle våpen, særlig håndvåpen og lette våpen med tilhørende ammunisjon. Internasjonal enighet om et felles og bindende regime for merking og sporing er etter vår mening veldig viktig på bakgrunn av de humanitære lidelsene bruk av håndvåpen medfører. I den anledning vil jeg vise til at det kun er Nammo Raufoss AS som produserer ammunisjon i Norge, og at de allerede har et merkings- og sporingssystem som betyr at all ammunisjon som er produsert, er merket, og at alle leveranser fra konsernet kan spores. Det er også viktig å understreke at industrien selv stiller seg positiv til et internasjonalt felles og bindende regime for merking og sporing. Mange land er i dag restriktive med hensyn til innsyn i sin forsvarseksport. Det gjør det ekstra viktig at Norge spiller med åpne kort, og at vi bidrar internasjonalt. Stortingets behandling av de årlige meldingene er en sånn anledning og har vist tverrpolitisk oppslutning både om praktiseringen av eksportkontrollregelverket og om graden av innsyn som gis om eksporten av forsvarsmateriell. Alt i alt kan vi oppsummere med at Norge er et foregangsland internasjonalt rundt åpenhet, og at kontrollen med norsk eksport er god. Utfordringen framover ligger i å få utviklet felles, restriktive internasjonale regler vedrørende salg av våpen og teknologi, i tillegg til å få etablert et internasjonalt bindende instrument for merking og sporing av håndvåpen og ammunisjon. Jeg vet at regjeringen har – og fortsatt vil ha – en internasjonal pådriverrolle i disse spørsmålene. Til slutt: Jeg er glad for at det er bred enighet i en så viktig politisk sak. Jeg er veldig glad for at det er en enstemmig komité som legger fram en samlet innstilling.