Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-11-27:
Fremskrittspartiet er tilfreds med at meldingen er laget – etter forslag fra Fremskrittspartiet fremmet flere ganger i Stortinget, men avvist inntil budsjettforliket mellom Fremskrittspartiet og regjeringspartiene for i fjor. Vi er også tilfredse med at det som først ble avvist av de andre partiene, nå er blitt såpass interessant at Regjeringen vil gi Stortinget en årlig redegjørelse, en årlig oppdatering av kvalitetsutvikling sett i forhold til ressurstilgang. Fremskrittspartiet vil likevel peke på at det mangler omtale, vurdering og konklusjoner i forbindelse med en del viktige forhold knyttet til oppdrag og tittel, der begrepet som er brukt, altså er «ressurssituasjonen». Etter Fremskrittspartiets oppfatning er dette mer enn finansieringssystem, utgiftstall, elevtall og timetall. Fremskrittspartiet har derfor i sine merknader omtalt viktige forhold som ikke er med i meldingen, og vi fremmer en rekke forslag knyttet til dette. Jeg tar herved opp forslagene fra Fremskrittspartiet og representanten Simonsen som er omtalt i innstillingen. En redegjørelse om ressurssituasjonen må etter Fremskrittspartiets mening bl.a. omtale følgende: Foreldreinnflytelse. God brukermedvirkning gir bedre ressursutnyttelse og bedre ressursstyring. Ressursbruk i forhold til fag. Jeg kommer tilbake til dette med to parallelle skriftspråk. Tilsyn – hvem skal føre tilsyn? Fylkesmannen, som i mange år har akseptert ettergivenhet som systemfeil, eller Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen, NOKUT? Hvem skal sjekke hva som er pedagogisk og sikkerhetsmessig forsvarlig, jf. justeringene i opplæringsloven § 8-2? Lærerutdanningen, som etter Stortingets behandling for vel et år siden fortsatt er en av de få utdanningene i Norge med kortere løp enn hovedmodellen på fem år. Grunnskolens lengde. Skal vi har tiårig eller, som Fremskrittspartiet foreslår, niårig grunnskole? Også i denne meldingen finner vi henvisning til Kvalitetsutvalgets innstilling og den kommende behandling av den i Stortinget. Fremskrittspartiet vil igjen peke på at denne innstillingen ikke må bli et slags politisk ullteppe som skal legges over all skolepolitisk debatt og alle andre saker. I Fremskrittspartiet har vi merket oss departementets konklusjon om at det ikke kan påvises en entydig sammenheng mellom innsats av ressurser – der de fleste mener penger – og resultater. Norge bruker mange penger på utdanning og har mange lærere. Et godt stykke på vei er nok dette er riktig bilde, selv om resultatene viser seg å være middelmådige. Men for elever og foreldre som daglig er henvist til skolebygg der bestemmelser om arbeidsmiljø for elever brytes, der utstyr mangler eller er for gammelt til å gi undervisning med god kvalitet, der vikarer ikke settes inn når lærere er borte, er det en åpenbar realitet at penger faktisk mangler, og at mer penger er viktig. Blant annet derfor vil Fremskrittspartiet endre finansieringssystemet. Fremskrittspartiet vil ha stykkpris. Stykkpris betyr at staten betaler skolepenger for den enkelte eleven, og at de pengene følger eleven frem til den skolen der eleven har valgt å være elev. Et slikt system er kjent i utdanningssektoren. Ikke minst har tidligere private skoler, nå omdøpt til frittstående skoler, lenge levd med et slikt finansieringssystem. Men også andre ting enn penger er viktig. Styringen av de ressursene skolen faktisk får, er viktig. Fremskrittspartiet vil trekke foreldrene med i den styringen. Fremskrittspartiet mener at foreldreinnflytelse er viktig. Vi vil ha driftsstyrer – selvstendige driftsstyrer der foreldre ikke bare er representert, men har flertall. Fremskrittspartiet vil etter dansk modell også gi foreldre et tilsynsansvar tilpasset og samordnet annen tilsynsmyndighet. I styringen av ressursene må vi også se kritisk på det faglige innholdet. Bruk av mye tid og mye penger – altså ressurser – knyttet til eksamenskrav i skriftlig sidemål er Fremskrittspartiet imot. Vi mener det er feil ressursbruk. Fremskrittspartiet foreslår at obligatorisk opplæring i skriftlig sidemål utgår. Mange andre land gjør det bedre enn Norge, med en grunnutdanning som er kortere enn 10 år. Fremskrittspartiet foreslår ni år. I det ene tiende året ligger en stor ressurs på ca. 3,5 milliarder kr, som kan og, etter vår mening bør frigjøres for å heve kvaliteten i et niårig løp. Det trengs en systemendring i norsk skole for å sikre at pengene kommer frem til elevene, for å sikre at ressursene utnyttes bedre og for å utløse ekstra ressurser. Fremskrittspartiet foreslår igjen viktige systemendringer i norsk skole. Vi registrerer med beklagelse at de øvrige partiene enten avviser våre systemendringer eller dekker seg bak Kvalitetsutvalgets innstilling. Fremskrittspartiet har en alternativ skolepolitikk som er basert på en alternativ ressursbruk og en alternativ ressursstyring. Vår løsning er den alternative skoleveien. Vi har ikke tenkt å gi oss.