Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-11-18:
Jeg tror jeg må gjøre opposisjonen oppmerksom på at forslaget fra flertallet er å legge forslaget ved protokollen, og at vi sier at vi skal se på disse spørsmålene framover. Det betyr at man ikke har avvist problemstillingen. Grunnen til at vi har begrensninger i arbeidstidsbestemmelsene, er hensynet til både helse og velferd. Og det er viktig, fordi vi har mye forskning som viser at det å jobbe veldig lange økter og ha veldig mye ubekvem arbeidstid er farlig for helsa. Det er til og med slik at ulykkesfrekvensen øker veldig når man jobber veldig lange økter. De yrkene som vi nå snakker om, er de yrkene som allerede i dag har veldig store problemer med helseskader. Det er disse trøste-og-bære-yrkene, der folk jobber helsa av seg lenge før pensjonsalderen. Derfor er det grunn til å være tilbakeholden med å gå inn på ordninger som kan øke denne belastningen ytterligere, og det er grunn til å ha hovedbestemmelser som begrenser lange økter til det som er helt nødvendig. Men det er innenfor dagens lov mulig å tillate slik arbeidstid, og det blir gjort. Det blir gjort i medleverordningen innenfor rusomsorgen, det blir f.eks. også gjort når det gjelder brukerstyrt assistent. Der er det i hovedsak hensynet til brukeren som er det aller viktigste. Jeg har også truffet både ansatte og brukere som har vært veldig fornøyd med slike andre ordninger. Der har det altså vært lov, og det viser at det heller ikke er umulig med dagens system. Jeg har mye større sans for argumentasjonen for dette forslaget hvis vi setter brukerne i sentrum, de som trenger noen mer stabile voksne i livet sitt, enn jeg har hvis dette skal være et veldig viktig virkemiddel for å redusere bruken av deltid. Løsningen på heltid og deltid kan ikke være at svært mange flere skal jobbe vakter opp mot tolv timer eller «oljeturnus». Slik er det ikke nødvendig å organisere det, og det kommer det heller ikke til å bli. Jeg vil henlede oppmerksomheten på et sted som jeg har besøkt, som har løst deler av heltids- og deltidsproblematikken – og nå ber jeg representantene fra Høyre spisse ørene, for det dreier seg om en Høyre-styrt kommune som heter Harstad. De har sykehjem som har innført turnus der man går tre dager på og tre dager av. Der har de fått den ukentlige arbeidstida ned og den daglige arbeidstida litt opp, men den overstiger ikke åtte timer. Der har de fått sykefraværet ned og stillingsbrøkene opp, pensjonistene står i jobb, og brukerne er fornøyde. Så det er mange løsninger på dette som ikke medfører slike belastninger som dette temaet vi nå er inne på, kan medføre. Jeg vil igjen minne om at det er mulig å få denne ordningen innenfor dagens regelverk, at det verken er umulig eller ulovlig å gjøre det, og vi skal komme tilbake til det. Så sier representanten Graham at vi ikke klarer å se helheten i dette, og at en del av arbeidstakerorganisasjonene argumenterte på en slik måte som representanten Graham ikke forsto. Men jeg forstår argumentasjonen. Det handler om noe av det som kalles honningfella. Det handler om at når man er ung og sterk, nyutdannet og engasjert, kan man lett jobbe altfor mye og bli syk. Det er fordi man er engasjert, man er interessert i jobben, det er en spennende jobb, og man er et pliktoppfyllende menneske som veldig gjerne vil gjøre denne jobben bra. Det er mange slike, og det er mange som jobber slik i andre bransjer også. Og dessverre er det slik at man ikke sjøl skjønner noen ting før man møter veggen. Derfor er det viktig at man har bestemmelser, og at det av og til er noen andre som sier at dette er faktisk litt mer enn et menneske tåler. Derfor regulerer vi arbeidstida på en slik måte at flertallet skal kunne beholde helsa og helst stå til pensjonsalderen – og som vi tidligere i dag har diskutert: kanskje også lenge etter den.