Arve Kambe (Høyre), 2016-04-05:
Dette er en sak hvor forslagsstillerne ønsker å endre arbeidsmiljøloven ved å foreslå at § 14-12 andre ledd oppheves. Det er en bestemmelse som gir rom for at tariffbundne virksomheter etter avtale med fagforening kan leie inn personell fra bemanningsbedrifter utover lovens hovedregel om midlertidig behov. Forslaget får i komiteen støtte fra Senterpartiet og SV, mens resten av komiteen avviser forslaget. Komiteens flertall, medlemmene fra Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre, har egne merknader, Arbeiderpartiet har sine merknader, og SV og Senterpartiet har stort sett felles merknader, men av og til noen avvikende. Arbeidsmiljøloven, sammen med hovedavtalen mellom NHO og LO, tariffavtalene og trepartssamarbeidet, setter en relativt god standard for norsk arbeidsliv. Det er den som brukes, og hovedregelen i norsk arbeidsliv i dag, uavhengig av tilsettingsformål, er faste ansettelser. Jeg vil presisere at den nye generelle adgangen til midlertidige ansettelser ikke gjelder ved innleie og dermed bruk av bemanningsbyråer, slik forslagsstillerne antyder i forslaget sitt. Høyre er derfor uenig med forslagsstillerne, som hevder at adgangen til å inngå lokal avtale om innleie ikke lenger er nødvendig på grunn av den nye regelen. Den lovbestemmelsen som Senterpartiet ønsker å fjerne, ble tatt inn i arbeidsmiljøloven under Stoltenberg I-regjeringen i 2000. Høyre mener at bestemmelsen bidrar til å sikre løsninger som er både i arbeidsgivers og arbeidstakers interesse. Dette gjelder særlig for industribedrifter i distriktene som ellers ville hatt problemer med å skaffe tilstrekkelig arbeidskraft. Norge opplever nå utfordrende tider for industri og arbeidsliv. Den bestemmelsen som Senterpartiet og SV nå ønsker å fjerne, har bidratt til trygge arbeidsplasser hos innleiebedriftene og har motvirket at arbeidsplasser blir flyttet ut av Norge. Høyre vil derfor advare sterkt mot konsekvensene av forslaget, selv om de er utilsiktet. Senterpartiet prøver en rekke ganger å gjøre enkeltsaker om arbeidsmiljøloven til en EØS-debatt. Det er relativt bred politisk oppslutning om EØS-avtalen i Norge – et svært flertall i Stortinget, et stort flertall i folket, og partene i arbeidslivet er meget positive til EØS-avtalen. Rett før Norge ble en del av det indre markedet i 1994, vedtok Stortinget allmenngjøringsloven. Allmenngjøring av tariffavtaler betyr at bestemte deler av en landsomfattende tariffavtale, f.eks. bestemmelser om lønn, arbeidstid og utgifter til reise, kost og losji, gjøres gjeldende for alle arbeidstakere som utfører arbeid innenfor tariffavtalens virkeområde. Det er per dags dato gjort vedtak om allmenngjøring innenfor en rekke bransjer og områder. Arbeidstilsynet fører tilsyn med at lønns- og arbeidsvilkår som følger av vedtak om allmenngjøring, blir overholdt. Senterpartiet viser i sitt forslag til en rapport fra Manifest Analyse. Jeg vil påpeke at dette ikke er en vitenskapelig rapport, men en politisk skjev analyse. Jeg er også kjent med at NHO Service hevder at rapporten bruker deres tall feil på svært mange og avgjørende punkt, og vi stiller oss undrende til at dette har vært premissgivende for fakta i representantforslaget. Regjeringen fikk relativt bred støtte da næringslivet ble gitt mulighet til unntak fra vikarbyrådirektivet i 2014 gjennom en forskriftsendring som ble iverksatt fra 1. juli i fjor. Nå blir likebehandling ansett som oppfylt ved at de innleide er omfattet av en tariffavtale inngått mellom bemanningsbyrået og en fagforening med minst 10 000 medlemmer. De ansatte i et bemanningsbyrå er gjennom egen tariffavtale sikret mot sosial dumping. De er videre trygge på skikkelige arbeidsvilkår som er framforhandlet over tid. Dagens lovverk forutsetter at det foreligger enighet mellom fagforening og arbeidsgiver i en bedrift med tariffavtale. Partene i arbeidslivet samarbeider godt om å løse dagens utfordringer, og Høyre aksepterer ikke premisset fra forslagsstillerne om at fagforeninger presses til å inngå slike avtaler. Arbeidsmiljøloven gjelder for norsk næringsliv/arbeidsliv og gjelder for alle sektorer. Det er derfor uheldig å vedta generelle endringer for alle basert på en feilslått analyse for en enkelt næring. For mange ansatte er bemanningsbransjen en god inngang til arbeidslivet, og i tider med økt ledighet kan den også være en god mellomstasjon mellom ledighet og nytt fast arbeid. Dermed kan bransjen være en god bidragsyter i den omstillingen som Norge er i gang med. Regelverket som forslagsstillerne ønsker å fjerne, vil ha som konsekvens at det gjør det vanskeligere for norsk næringsliv å sikre seg kompetanse, i tillegg til at det vil true gjennomføringsevnen til norske bedrifter som har vunnet anbud, og dermed vil sette de ordinære arbeidsplassene ved disse bedriftene i fare. På denne bakgrunn foreslår komiteens flertall at forslaget avvises – og vedlegges protokollen.