Kari Økland (Kristelig Folkeparti), 2000-02-22:
Det er et viktig område Riksrevisjonens undersøkelse griper fatt i – for den sykmeldte, men også for bedrifter, arbeidsgivere og samfunnet som helhet. Nyere forskning viser at passivitet ofte kan forverre tilstanden for den sykmeldte. Langvarig sykmelding er gjerne inngangen til uførepensjon, og jo lenger et sykefravær varer, jo mindre er sjansene for å komme tilbake i ordinært arbeid. Derfor er det ekstra viktig at bruken av de øremerkede stillingene konsentreres om den tidlige fasen. Ved mange sykdommer og plager er det bedre med aktivitet framfor passivitet. Vi bør derfor i større grad fokusere på hvor frisk en er og hvor mye en kan arbeide i sykepengeperioden, fremfor å henvise folk til passivitet. I tillegg til de menneskelige aspektene ved sykmelding og det å bli satt utenfor arbeidslivet kommer de samfunnsmessige kostnader. NHO antyder et årlig beløp på 70-80 milliarder kr om man tar med utbetaling til sykepenger, uføretrygd og rehabilitering. I 1998 var utgiftene på sykepengekapitlet 16,6 milliarder kr, og mer enn 80 pst. av det samlede antall sykefraværsdager innehas av 5 pst. av arbeidstakerne. Den personlige oppfølging er derfor særdeles viktig og synes å inneha et stort potensial for kvalitetsforbedring. Her er det vesentlig at alle parter bidrar. Jeg vil også understreke at det å ha mennesker med lav arbeidsevne i arbeid, er ønskelig, selv om det innebærer samfunnsmessige kostnader. For øvrig er det positivt at bruken av aktiv sykmelding har økt, og undersøkelsen viser at dette er det tiltaket trygdekontorene prioriterer høyest. Men bruken er fortsatt beskjeden. Når det gjelder IT-systemet i etaten, bør Rikstrygdeverket bidra til en bedring av kompetansen og kvaliteten på systemet, slik at det ikke lenger oppleves som nødvendig for trygdekontorene å operere med manuelle systemer ved siden av. Det er viktig å iverksette nødvendige tiltak for å nå de målsettinger Stortinget allerede har vedtatt. Som et ledd i behandlingen av Riksrevisjonens dokument bad komiteen om en redegjørelse av tiltak som er iverksatt av trygdeetaten etter at Riksrevisjonen avsluttet sine undersøkelser. I brev fra sosialministeren av 17. desember 1999 går det fram at det i etterkant av og som følge av handlingsplanene for oppfølging av sykmeldte er gjort vesentlige forbedringer. Blant annet er de kvantitative resultatkrav erstattet av mer kvalitative resultatmål, og det er større fokusering på samhandling med den sykmeldte, helsetjenesten og arbeidsgivere. Departementet har også bedt Rikstrygdeverket starte opp et arbeid for å finne fram til resultatindikatorer som måler effekten av etatens arbeid og bruk av virkemidler på sykefraværet. Dette er positivt, og det tyder jo på at man er på riktig vei. Det er positivt at Regjeringen i utjamningsmeldingen har tatt til orde for en mykere arbeidslinje, med tiltak som innebærer større fleksibilitet og bedre tilpasning til den enkeltes helse og arbeidsevne, og at Regjeringen har nedsatt et bredt sammensatt offentlig utvalg til å utrede sykefravær og uføretilgang. Samtidig synes det som om arbeidet med oppfølging av sykmeldte har gitt små dokumenterte resultater foreløpig. Komiteen ber derfor Regjeringen fremme en stortingsmelding om sykefravær og uførepensjonering, herunder vurdering av virkemidler, kunnskap, kompetanse og ressurser samt samarbeid mellom etater, arbeidsplass og den sykmeldte. For øvrig anbefales komiteens enstemmige tilråding.