Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-17:
Det å diskutere valgdeltakelse og drøfte hvordan den kan økes, er svært viktig. Demokrati og demokratiutvikling hviler på deltakelse. Det er ikke uten grunn at det heter «stemmerett». Det er en rettighet vi som innbyggere har. Ikke alle benytter seg av denne retten. Det er betimelig å drøfte hvorfor de ikke gjør det. Når man ser at mennesker står i kø i dagevis for å stemme i nye demokratier, mens vårt veletablerte demokrati ikke i like stor grad rekrutterer til valgkøer, må man undres. Bildet er selvfølgelig ikke sammenlignbart, men kan gi grobunn for ettertanke. Det er lett å forstå at det folk har kjempet for å få til, settes pris på og blir tatt i bruk. Men det kan også fortone seg slik at der demokratiet er godt etablert, tas det som en selvfølge. Lav valgdeltakelse kan bety at det meste går bra, eller at det er lite engasjement. Det kan også bety at enkeltmennesket ikke føler at deres stemme er noe verdt, at det å stemme ikke betyr noe. Men hver eneste stemme betyr noe. Vi har akkurat hatt kommunevalg i Norge. I noen kommuner ble valget avgjort av noen få stemmer. Det finnes mange eksempler på at hver eneste stemme teller, og at nettopp den ene stemmen tipper utfallet i enten den ene eller den andre retningen. Et valgresultat er jo nettopp summen av alle stemmer som legges sammen, og som bestemmer sammensetningen i eksempelvis kommunestyrer, fylkesting eller på Stortinget. I høstens kommunevalg ble valget i Ski kommune avgjort med mindre enn én stemme. Arbeiderpartiet tapte ett mandat, og det ble borgerlig flertall. Ski er en kommune på over 28 000 innbyggere, og dette viser tydelig at alle stemmer teller. Vi har flere eksempler på at slengere som oppføres på listene, teller, og avgjør valgresultat. I Steigen kommune i Nordland berget SV ett mandat på bekostning av Fremskrittspartiet, med én slengers overvekt. Det avgjorde valget i Steigen. Det hører med til historien at kommunen gjennomførte tre tellinger for å være helt sikker. Ski talte fem ganger, ifølge media. Små marginer kan gi store utslag. Det er både Steigen og Ski gode eksempler på. Jeg mener at vi skal ta på alvor at noen sier at de føler at deres stemme ikke betyr noe. Det kan være en avmaktsreaksjon mot maktkonsentrasjon, eller det kan være mangel på kunnskap om systemet. Det kan også være et uttrykk for liten eller ingen interesse for politikk – det er også en demokratisk rett. Et annet argument som framføres, er at det er så små skiller i norsk politikk. Det er vi vel neppe enige om i denne salen, men hvis vi ser litt større på det, tror jeg at vi må kunne si at i mange andre land er det større meningsforskjeller mellom ulike partier. Nå er det ikke et poeng å dyrke uenighet for uenighetens skyld, men jeg tror at deltakelsen kan øke dersom vi tydeliggjør skillelinjer og ulike standpunkt. Det blir lettere å orientere seg i det politiske landskapet, og det blir enklere for velgerne å finne det partiet som samsvarer mest med egne oppfatninger. Jeg mener at vi som er politikere, uansett på hvilket nivå, har en oppgave på demokratiets vegne med å målbære og øke bevisstheten knyttet til deltakelse – ikke bare i politiske spørsmål, men også i samfunnslivet generelt. Mer deltakelse betyr et mer demokratisk samfunn, og det er av det gode.