Ingjerd Schou (Høyre), 2013-12-04:
Denne delen av dagens debatt – det tema som omhandler både innvandring, integrering og asylinstituttet – er et så sentralt og viktig område at det har fått en egen plass i regjeringsplattformen, regjeringserklæringen og avtalen mellom Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Det er en avtale som tar opp det å få en «varig ordning som sikrer sterkere vektlegging av barns situasjon», det handler om en «engangsløsning for langtidsboende barn og deres familier fra land med returavtale», det handler om «lukkede mottak og mer differensierte mottak», og det handler ikke minst om en mer effektiv saksbehandling og raskere retur av personer uten lovlig opphold i landet og kriminelle. Det handler om familieetablering og familiegjenforening, om arbeidsinnvandring, om integrering, og det handler også om «forfølgelse basert på religion og tilhørighet til sosial gruppe(seksuell legning) (seksuell legning) Det området vi nå debatterer, er sentralt i avtalen mellom de fire partiene som har skrevet under. Det illustrerer, synes jeg, at dette er et område som er viktig for regjeringen, og for nasjonal politikk. Jeg tenker i mitt innlegg nå å fokusere på integrerings- og innvandringspolitikken, og si noe om at dette også henger mer og mer sammen med det vi har debattert tidligere i dag, nemlig kommuneøkonomi og regionalpolitikk. Situasjonen i Norge er at arbeidsinnvandringen har økt kraftig de siste årene. Uten de arbeidsinnvandrerne som har kommet til vårt land, hadde veldig mange av hjørnesteinsbedriftene – små og store – ute i regioner, fylker, by og bygd stått der uten å ha hatt tilstrekkelig arbeidskraft. Debatten om innvandring og integrering har i altfor stor grad fokusert på en liten andel av våre nye innbyggere, asylsøkerne, og i det siste på en gruppe som ikke skal være i Norge, nemlig returnektere, eller ulovlige innvandrere, om man vil. En stor utfordring i årene som kommer, er å legge til rette for å utvikle en politikk for dem som kommer til Norge for å arbeide. Noen drar tilbake til hjemlandet etter en tid, men stadig flere blir boende i vårt land. Fra Høyres side har vi som mål at innvandrere og flyktninger raskest mulig skal bli i stand til å klare seg selv, forsørge seg selv. Vi mener at det også er behov for forbedringer i integreringspolitikken, særlig knyttet til det å ha et øye for fortsatt satsing på språkopplæring og den viktigste integreringskilden av alle, nemlig muligheten til å komme i arbeid. Vi mener at innvandrere beriker vårt samfunn, og at arbeidslivet gjennom den erfaring, kunnskap og arbeidsvilje de har og de ideer de kan bidra med som en følge av at de har en annen kulturell bakgrunn, er et gode for vårt land. Samtidig byr også det flerkulturelle samfunnet på en del utfordringer som må løses for nettopp å kunne realisere hver enkelt innbyggers, hvert enkelt menneskes, muligheter. Det er derfor viktig når man kommer til vårt land, å bruke den første fasen til nettopp språk- og samfunnsopplæring og inkludering i arbeidslivet. Det er viktig at tiltakene for økt integrering i særlig grad retter seg mot kvinner og barn. Høyre har i regjering, og ellers i vår politikk, tatt til orde for å forsterke introduksjonsarbeidet. Vi har vist i tidligere budsjetter også at Høyre bl.a. vil gi deltakere på introduksjonskurs, med barn i barnehagealder, et bedre barnehagetilbud, og utvide tilbudet om språkopplæring for barn i barnehager. Vi mener det er viktig å legge til rette for at introduksjonsordningen for nyankomne innvandrere og flyktninger omfatter hele familien – ikke bare far, men også mor, alle. Grunnleggende ferdigheter i det norske språk er viktig også for barns muligheter for å lykkes og bli integrert i Norge. Det er viktig at vi klarer å fange opp alle barn med språkproblemer på et tidlig tidspunkt, og tidligere enn det vi har gjort til nå.