trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Da budsjettforliket var i havn, sa representanten Skei Grande til mediene at Venstre hadde oppnådd et grønt skatteskifte på 2,7 mrd. kr, som for så vidt representanten også gjentok her i dag. Det står fortsatt å lese i en sak på Venstres hjemmeside også. Nær halvparten av denne summen vet vi kommer fra den såkalte plastposeavgiften. Men det gikk ikke mange dagene før jeg hørte representanten Skei Grande si på Dagsrevyen at plastposeavgiften ikke er en miljøavgift, men handler om en ren inndekning. Venstres finanspolitiske talsmann sa her tidligere i dag at det var litt begge deler – inndekning og klima- og miljøeffekt. Noen har en gang sagt at der det samles to Venstre-folk, er det ofte tre meninger. Det er definitivt tilfellet i debatten her i dag, om hva plastposeavgiften egentlig er til for. Kan representanten Skei Grande klargjøre hva som er Venstres syn?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Over til et annet kompromiss: Jeg vil faktisk få lov til å takke representanten Skei Grande og Venstre og Kristelig Folkeparti for at de i budsjettforliket klarte å forhindre store og stygge kutt til dem som har aller minst, altså enslige forsørgere og uføre med mange barn. Venstre og representanten Skei Grande gikk høyt ut på banen i valget og lovet at med Venstre og deres innflytelse ville fattigdomsbekjempelse, og spesielt de fattige ungene, bli prioritert. Hvordan føles det da å måtte bruke all sin forhandlingskraft på å oppnå at det ikke foretas stygge kutt? Er representanten Skei Grande fornøyd med at det er dette som er blitt innholdet i Venstres fattigdomssatsing?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2014-12-01:
Grunnlovsjubileet feires i år, og Grunnloven sier bl.a. at staten aktivt skal medvirke til at individer og grupper har en faktisk ytringsmulighet. Statens oppgave utvides fra passivt å avstå fra inngrep til aktivt å sikre borgernes ytringsmulighet. Dette innebærer en forpliktelse til å legge til rette for at kanaler og institusjoner bidrar til en åpen og opplyst samtale – kort sagt et overordnet statlig ansvar for oppbygging av et offentlig rom som skaper faktisk ytringsmulighet. I så måte er Kristelig Folkeparti veldig glad for at Venstre støtter oss i kampen for pressestøtte. Men hvordan ønsker Venstre å bevare mediemangfoldet framover?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2014-12-01:
For Kristelig Folkeparti har det bl.a. vært viktig å gi dette statsbudsjettet en mer sosial profil både nasjonalt og internasjonalt, samt sørge for bedre løsninger for familier og ikke minst for utsatte grupper av barn og ungdom. Det synes vi at vi har lyktes med. Vi har fått et varmere og mer familievennlig budsjett. Kristelig Folkeparti har også klart å sette noen tydelige spor. Vi skulle gjerne ha fått til enda mer, men vi er glad for at vi i det budsjettforliket vi nå har fått, har vært med og flyttet regjeringens politikk mot sentrum. I budsjettet for kommende år har samarbeidspartiene bevilget 200 mill. kr til flere lærere i 1.–4. klasse. Det er en viktig innsats for satsing på tidlig innsats i skolen, slik at lærerne får mer tid til hver enkelt elev. Det vil gjøre det enklere å tilpasse undervisningen til elevenes behov, for det finnes nemlig svært god dokumentasjon på at større lærertetthet i de første årene på skolen kan være helt avgjørende for å kunne gi elevene hjelp som gjør at de i større grad kan løse sine problemer der og da, framfor å måtte slite med dem resten av skoletida. Det handler om å legge til rette for mestring og gode læringsopplevelser, og i det lange løp er jeg ikke i tvil om at dette vil bidra til færre drop-outs og at flere fullfører det tolvårige skoleløpet. På høyskole- og universitetssektoren er vi også svært glad for at det i budsjettforliket ble gjennomslag for 100 nye stipendiatstillinger. Studieavgiften for utenlandske studenter ble fjernet, og det bevilges penger til 500 flere studentboliger. At også de tre nye universitetene, i Stavanger, i Agder og i Nordland, i tillegg fikk 50 nye stipendiatstillinger til sammen, er en start på gjenopprettingen av det jeg vil kalle det skjeve forholdet som har vært når det gjelder tildeling av forskningsmidler mellom de nye og de etablerte universitetene. I Kristelig Folkeparti er vi også glad for at vi sammen med de tre andre samarbeidspartiene fant plass for et helt nytt tiltak mot mobbing, Snakk om mobbing, et nasjonalt lavterskeltilbud mot mobbing i regi av Blå Kors i Kristiansand. Kristelig Folkeparti er tilfreds med at det også i kommende års budsjett settes av 5 mill. kr til kampen mot antisemittisme. Dette er midler som spesielt skal brukes til informasjon og undervisning av barn og ungdom. Undersøkelser Holocaust-senteret her i Oslo har utført blant skoleelever i denne landsdelen, kan fortelle at det ikke er noen grupper av barn i Norge som blir så sterkt diskriminert som jøder. Antisemittismen er på fremmarsj i store deler av Europa. Det er viktig å reagere og forebygge med målrettede tiltak som kan bidra til nødvendig kunnskap og gode holdninger.
Stefan Heggelund (Høyre), 2014-12-01:
Med tanke på den globale enigheten om å legge den sosialistiske ideologi på historiens skraphaug slutter jeg aldri å forundres over hvor god selvtillit sosialistene har. SV lover helt ubekymret alt til alle. Man må nesten under sperregrensen for å finne noen som tror det er mulig. I 2013 la regjeringen SV var en del av, fram en perspektivmelding – en veldig god melding. Den forklarer den utfordringen som ligger i å bevare offentlige velferdsordninger på dagens nivå – jeg gjentar, på dagens nivå – fordi vi i framtiden vil forvente høyere kvalitet. Perspektivmeldingen er klar: Arbeid er nøkkelen til framtidens velferd. Men det stopper ikke SV. De vil faktisk bruke penger på at vi skal jobbe mindre – det foreslår de i sitt alternative budsjett. Jeg bare lurer på hvordan det samsvarer med den perspektivmeldingen SV var med på å legge fram i 2013.
Stefan Heggelund (Høyre), 2014-12-01:
Gjerne det – hjertelig takk. Jeg registrerer at representanten Lysbakken svarte – så vidt det var – på spørsmålet. Vi leser ikke perspektivmeldingen selektivt. Det vil jeg heller si at det er Sosialistisk Venstreparti som gjør, som tror det er mulig å jobbe mindre, men samtidig bevare den velferden vi har i dag. Et annet område der Sosialistisk Venstreparti viser svært god selvtillit, er innenfor fattigdomspolitikken – dette til tross for at den forrige regjeringens fattigdomspolitikk vel ikke akkurat kan kalles en suksesshistorie. Audun Lysbakkens forrige partileder, Kristin Halvorsen, måtte halvveis ute i de rød-grønnes regjeringsperiode nettopp beklage hvor mislykket fattigdomspolitikken til Sosialistisk Venstreparti var. Det er lett å bli polemisk i disse debattene, så jeg skal prøve å stille et spørsmål som ikke gir det klassiske venstresidesvaret: Gi mer til dem som har minst, istedenfor å ta fra dem som har minst! Hvilke lærdommer trakk Sosialistisk Venstreparti fra Uførepensjonsutvalget og Velferds- og migrasjonsutvalget, og hvordan reflekteres det i deres alternative budsjett?
Stefan Heggelund (Høyre), 2014-12-01:
Jeg er langt ifra den eldste i salen, men jeg har da rukket å være politisk aktiv i en del år. Jeg tror de kaller det for broilere. Det som slår meg, er hvor lite de politiske argumentene har endret seg fra jeg som 13-åring meldte meg inn i Sosialistisk Ungdom, som 15-åring inn i Unge Høyre og til i dag – 15 år senere. Da som nå handler det om penger – om hvem som bevilger mest. Den politiske debatten er redusert til «Vi bevilget det» og «Ja, men vi bevilger det». Og det er vel grunnen til, regner jeg med, at Arbeiderpartiet ville vente så lenge som mulig med å legge fram sitt alternativ, sånn at de kunne se akkurat hvor de hadde lyst til plusse lite grann på, sånn at de kunne si: Ja, men vi bevilger jo det. På noen politiske områder er det helt naturlig at det er sånn. Det kan f.eks. være på etter- og videreutdanning av lærere og på prioritering av rus og psykiatri i helsevesenet. Derfor kommer også jeg til å fortsette å argumentere sånn på relevante områder. Men jeg synes at den spiralen vi er inne i i norsk politisk debatt, er ubehagelig. Den har ingen grenser. Til slutt er det ikke lenger mulig å drive overbud. Vi vet hvor det bærer. Perspektivmeldingen er helt klar, og da må vi bruke gode tider til å gjøre noen endringer. Det vil ikke venstrepartiene være med på. Representanten Kolberg sa i sitt innlegg at partiene på høyresiden i Norge ikke lytter. Nei vel, vi følger vel bare og står for det økonomiske systemet som har bidratt til vekst, og som har løftet flest folk ut av fattigdom gjennom menneskehetens historie, men ok: Vi kan la empirien ligge. Han mener at vi ikke lytter – samtidig som han, Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet regelrett ignorerer en melding de selv la fram. Der kommer det helt klart fram at arbeid er nøkkelen til framtidens velferd, at arbeidslinjen må styrkes, og at vi er nødt til å gjøre noen prioriteringer som kan være vonde å gjøre og som kan være vonde å stå i, men som likevel er nødvendige for at vi skal kunne bevare velferdsstaten i framtiden. Jeg hadde forventet mer enn opportunisme fra Arbeiderpartiet i disse politiske debattene.
Stefan Heggelund (Høyre), 2014-12-01:
Nå ser vi Arbeiderpartiets sanne ansikt. Deres politikk blir utfordret. Ja, man setter den til og med i sammenheng med perspektivmeldingen. Så blir man kalt en overdommer. Ikke bare det, man blir kalt en dyster overdommer. Dette er Arbeiderpartiets sanne ansikt. Blir de utfordret, er dette retorikken man møter. Det fine var jo at representanten Wickholm i sitt innlegg bekreftet – i over et halvt minutt eller kanskje mer av hans taletid – at overbud er akkurat det som er Arbeiderpartiets løsning på omtrent hvert eneste spørsmål. Representanten Henriksen mente at jeg og representanten Asheim viste manglende respekt for debatten og ikke minst for Arbeiderpartiets standpunkter, fordi man utfordrer dem på f.eks. arbeidslinjen, og fordi man utfordrer dem på deres plutselig manglende vilje til viktige omlegginger av velferdsordninger. Kan man med rette kalle det opportunisme? Ja, for jeg har sett hva bl.a. forrige taler har uttalt om forhandlingene i den forrige regjeringen om f.eks. barnetillegget. Men plutselig er det en svart-hvitt-debatt der Arbeiderpartiet alltid har stått på riktig side. Hva kommer så? Jo, da kommer de grunnløse polariseringene som vi kjenner så godt fra Arbeiderpartiet: polariseringer der polariseringer absolutt ikke hører hjemme, som f.eks. når det gjelder bekjempelse av arbeidslivskriminalitet og sosial dumping, der hvor det faktisk, uavhengig av hva representanter fra Arbeiderpartiet og SV måtte fortelle, er ganske bred konsensus. Det skal vi være veldig glade for at det er. Jeg håper at man kan løfte den politiske debatten til å handle om mer enn hvem som bevilget mest, at vi kan stå sammen om de områdene der det er viktig at vi i denne nasjonalforsamlingen faktisk står sammen, og at vi kan diskutere de ulike perspektivene vi har. Men overbud kan ikke alltid være løsningen, og jeg beklager, men det har Arbeiderpartiet bekreftet at de mener det er, med sitt alternative budsjett.
Iselin Nybø (Venstre), 2014-12-01:
Jeg har lyst til å følge opp det som representanten Hareide var inne på, det som går på lærertetthet, for jeg tror både SV og Venstre er enig i at vi trenger gode lærere i skolen, og vi trenger flere lærere i skolen. Derfor er det viktig både å få flere lærere og å drive med videre- og etterutdanning av de lærerne vi har. Så er vi nok litt uenig i hva som bør komme først, og vi i Venstre har i vårt budsjett lagt opp til å bruke penger på videre- og etterutdanning av de lærerne som er i skolen i dag, ikke minst de mange tusen såkalt ikke-kvalifiserte lærerne. Det jeg registrerer, er at SV bruker de samme pengene, iallfall store deler av pengene sine, på å sette inn flere lærere i skolen, og det som jeg bekymrer meg for, og som jeg håper at SVs leder har et godt svar på, er hvordan vi skal klare å øke lærertettheten uten at det skjer ved hjelp av flere ufaglærte, og hvordan vi skal klare å løfte de ikke-kvalifiserte vi har i skolen i dag, slik at de også er kvalifisert til å undervise.
Iselin Nybø (Venstre), 2014-12-01:
Når Venstre legger fram sitt alternative statsbudsjett, er det et budsjett med en stor satsing på kunnskap, ikke minst på forskning og høyere utdanning, hvor vårt budsjett legger opp til en satsing på ca. 2 mrd. kr over det opprinnelige forslaget til regjeringen. I vårt budsjett har vi funnet rom for bl.a å øke basisbevilgningene med 400 mill. kr, 500 nye stipendiatstillinger, 100 nye post doc.-stillinger, 15 mill. kr til oppfølging av SHoT-undersøkelsen, og 1 000 flere studentboliger. Så er det jo sånn at vi ikke får gjennomslag for alt i forhandlingene med regjeringspartiene. Men forliket innebærer et godt kunnskapsbudsjett, og spesielt godt fornøyd er jeg med at vi har fått på plass 100 nye stipendiatstillinger, hvor 50 av disse skal gå til UiS, UiA og UiN. Dette er sårt tiltrengte rekrutteringsstillinger og vil bidra til et skikkelig løft for disse universitetene. Spesielt viktig er dette grepet ettersom de tre universitetene helt fra starten av har hatt en lavere finansiering enn de etablerte universitetene, og etter at regjeringen la fram sitt budsjettforslag med en elitesatsing der disse universitetene ikke er inkludert. Jeg er også glad for at vi har fått på plass 500 nye studentboliger i forliket med regjeringspartiene. Det er etterspurt blant samskipnadene, og man er helt avhengig av å få flere studentboliger, spesielt i pressområdene, hvis studentene skal ha en rimelig og god plass å bo. Det er to veldig viktige gjennomslag som jeg vil nevne spesielt. For det første gjelder dette studieavgift for utenlandske studenter og det foreslåtte kuttet på 80,5 mill. kr. Det er ikke flertall på Stortinget for å fravike gratisprinsippet, og jeg er glad for at dette nå slås fast i budsjettet og i det forliket som er inngått. For vi ønsker den kompetansen og det mangfoldet som disse utenlandsstudentene bringer med seg til Norge. Fra andre land som har innført en sånn studieavgift, ser vi for det første at antallet utenlandsstudenter går dramatisk ned, og for det andre ser vi at på sikt åpnes det også for å ta skolepenger fra nasjonale studenter. Med budsjettforliket som nå ligger på bordet, holder vi denne døren lukket, og jeg forventer at det er gratisprinsippet som nå ligger til grunn resten av perioden. Det andre jeg vil trekke fram, er reverseringen av kuttet til studieforbundene. Studieforbundene representerer et mangfold av tilbud – alt fra bunadsbrodering til sang for ungdom med Downs syndrom. Det at disse tilbudene kan opprettholdes, betyr uendelig mye for enkelte av dem som benytter seg av de tilbudene, og det betyr mye for oss som samfunn. Studieforbundene representerer et bredt syn på kunnskap, og det har stor betydning – både for den enkelte og for oss som samfunn – at vi fortsatt kan brodere her i landet, at vi kan synge, at blinde kan sminke seg, selv om det ikke(presidenten klubber) medfører studiepoeng. Så jeg er veldig glad for at vi fikk reversert det. (presidenten klubber)
Erna Solberg (Høyre), 2014-12-01:
La meg først få si at når jeg henviser til mange viktige saker, er jeg glad for at Arbeiderpartiet nå ser behovet for å satse på innovasjon, nå ser behovet for å satse på skole, nå har lagt en rekke nye forslag på bordet, som de ikke gjorde da de satt i regjering. Det har åpenbart vært sunt for Arbeiderpartiet å stå utenfor regjeringsmakten en stund og da fornye politikken sin. Vi er jo glad for det hvis det er et signal om at vi skal ha bred enighet i årene fremover, men jeg håper at jeg ikke ser et tilbakeslag hvis Arbeiderpartiet kommer tilbake til regjeringsmakten, til at det ikke er disse sakene som prioriteres, men andre saker. Når det gjelder spørsmålet om finansieringen av sykehusene, er det slik at dette er et av de absolutt beste sykehusbudsjettene som er lagt frem. Og nei, det er ikke på 3 mrd. kr, som vi sa i valgkampen, men vi skal måles på hvor mye vi har gitt til sykehusene når vi er ferdige med denne fireårsperioden. Vi sa ikke at vi hvert eneste år kom til å bevilge 3 mrd. kr.
Erna Solberg (Høyre), 2014-12-01:
Det er sjelden jeg pleier å si det, men jeg er særlig glad for dette spørsmålet, for nå har jeg forsøkt å motargumentere fra plassen min opptil flere ganger når jeg har hørt dette sagt. Ja, da den borgerlige regjeringen tiltrådte i 2001, så var dette et mål, men vi har altså hatt en gjennomgang i Høyre av hvordan dette henger sammen med det å innfase mer oljepenger. Derfor er det flere år siden vi forlot dette som et overordnet mål, for det går ikke an å sette sammen innfasing av mer oljepenger med målet om at veksten i offentlige utgifter ikke skal være større enn veksten i statsbudsjettet hvert enkelt år. På lang sikt er det viktig at vi passer på balansen, men på kort sikt kan vi ikke gjøre det samtidig som vi faser inn oljepenger. Det er altså flere år siden Høyre konkluderte med at dette ikke lenger kan være et parameter som vi styrer etter. For det var den gangen da vi alle var enige om– iallfall Høyre og Arbeiderpartiet var enige om – at vi ikke skulle bygge ned oljeformuen, at vi ikke skulle bruke av avkastningen. Når vi gjør det, vil et slikt mål være for snevert.
Erna Solberg (Høyre), 2014-12-01:
Jeg er enig i at vi skal ha både god tid og gå godt igjennom de forslagene som kommer fra Scheel-utvalget. Så har jeg lyst til å understreke at f.eks. den skattereformen som ble laget i 2005, aldri ble helt gjennomført, for der var det et kompromiss om at utbytteskatten skulle erstatte formuesskatten. Med det fikk vi en rød-grønn regjering. Den har da medført at utbyttebeskatningen og formuesskatten har levd side om side, med en ekstra forsterkning av beskatningen av eierskap i norske bedrifter under den rød-grønne regjeringen. Vi er opptatt av at vi må ha et godt grunnlag for en ny skattereform. Jeg har lyst til å si at utgangspunktet for denne skattereformen synes jeg ikke nødvendigvis er så positivt. Det er grunnen til at diskusjonen kommer. Det er jo internasjonal skattekonkurranse, hvor andre land har bydd ned sine skattenivåer, og nå skal Norge på en måte følge etter. Det er jo et dilemma, hvor vi altså deltar i den internasjonale skattekonkurransen. Et lite land som Norge må leve med at de internasjonale rammebetingelsene må tilpasses norsk næringsliv. Men det må også være grunn til at si at det er ikke nødvendigvis ønskelig, for det betyr at vi må flytte vår skattlegging over på andre områder.
Erna Solberg (Høyre), 2014-12-01:
Som jeg sa i mitt innlegg, ser vi nå faktisk at veksten i antallet sykehjemsplasser som bygges, er høyere, fordi vi økte investeringstilskuddene da denne regjeringen tiltrådte. Vi har lagt inn ekstra penger til det som er viktig når det gjelder det oppslaget som er i dag, om kvaliteten i omsorgen. Der har vi altså økt de øremerkede midlene til kvalitetsutvikling i eldreomsorgen. De er nå på i overkant av 400 mill. kr, som nettopp går til kompetanse og kunnskap som skal bidra til dette. Så er det sånn at for neste års statsbudsjett betyr ikke årets skattesvikt noe, for vi beregner det før denne skattesvikten er tatt inn. Og neste års statsbudsjett er interessant, fordi veksten i de frie inntektene der er høyere enn veksten når det gjelder handlingsrommet mellom demografiske utgifter og veksten i de frie inntektene. Denne veksten er nå høyere i kommunesektoren enn den var i 2011, 2012 og 2013. Det betyr at rommet til å prioritere neste år faktisk er større for kommunene enn det var i tre år med rød-grønn regjering.
Erna Solberg (Høyre), 2014-12-01:
Ja. Jeg mener at det er mange gode tiltak som er kommet inn i forhandlingene. Summen av alle disse tiltakene er ting vi alle kan være enige om, og så må vi også passe på at vi alltid er enige om å få til en saldering av de positive tiltakene vi får inn. For meg er det viktig å si at det er mange ting vi kan diskutere opp og ned i et statsbudsjett, men de virkelig store løftene på klima er de vi klarer å gjøre hvis vi får næringslivet med oss på den nye teknologien. Derfor mener jeg at det største vi gjør, er å sørge for at staten er en god partner, både som etterspørrer etter ny teknologi når man kjøper inn ting, og også gjennom å ha en styrket finansiell ramme i klimateknologifondet og i miljøteknologiordningen. Klimateknologifondet har vi gjennom enigheten i avtalen levert på fra regjeringens side. Vi økte miljøteknologifondet i budsjettet, og det er økt enda mer nå i Stortinget. Begge deler synes jeg er bra.
Erna Solberg (Høyre), 2014-12-01:
Jeg snakker ofte om likestilling. Men jeg tror ikke vi er helt enige om hva som nødvendigvis er å snakke om likestilling. Jeg snakker mye om vold mot kvinner. Jeg snakker mye om ansvaret vårt internasjonalt for at jenter får utdanning. Jeg bruker mye av tiden min på å jobbe med det. Det er den største likestillingsutfordringen på verdensbasis, mye større enn spørsmålet om det er blitt litt mer penger til kontantstøtten. Eller når regjeringen foreslo å ta vekk skatteklasse 2 – det har kommet igjen på Stortinget – er det klart at det økte incentivene til å være med i arbeidslivet. Men vi har også laget et kompromiss hvor vi har blitt enige på Stortinget om at vi ikke skal ha så sterke incentiver knyttet til det. Det er klart at hvis man mener at kampen mot vold mot kvinner, og kampen for at jenter skal få utdanning, ikke er likestillingsspørsmål, kan man kanskje kritisere regjeringen og si at den ikke gjør noe på det. Jeg mener vi gjør noe med noen av de viktigste tingene vi skal gjøre noe med, og det er å sørge for at kvinner ikke blir utsatt for vold, og at jenter får utdanning.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-12-01:
Budsjettet vi debatterer i dag, er et grønt budsjett. Det innebærer en ny og bedre retning i klima- og miljøpolitikken. De fire samarbeidspartiene utgjør et flertall som vedtar politikk som reduserer utslippene og gir et bedre miljø. Vi vedtar opptrapping av klimateknologifondet, noe regjeringen varslet i mai. Vi har allerede satt ned en grønn skattekommisjon, og vi vedtar økt satsing på energieffektivisering i private hjem. Dette flertallet vedtar altså konkrete tiltak som det rød-grønne flertallet stemte ned i forrige stortingsperiode. Skal vi gjennomføre en effektiv klimapolitikk, må vi gjøre de riktige investeringene i dag. Vi må ruste Norge for framtiden. Derfor vil regjeringen investere i jernbane og kollektivtrafikk. Derfor vil vi gi næringslivet muligheten til å delta i det grønne skiftet, og derfor skal vi bygge ut mer fornybar energi. Det finnes ingen kjappe løsninger, ingen snarveier. Det vi trenger, er gode klimatiltak på mange områder i samfunnet. Budsjettet og budsjettforliket gir oss nettopp dette – en sektorovergripende tilnærming der mange små og store tiltak peker ut veien til lavutslippssamfunnet. Innsatsen mot klimaendringene handler ikke bare om hva som skjer i Norge. En av regjeringens viktigste satsinger internasjonalt er klima- og skogsatsingen. Dette ble en del av det første klimaforliket, bl.a. etter krav fra Høyre. Siden den gang har både forrige og sittende regjering fulgt opp satsingen. I år skal vi bruke rundt 3 mrd. kr på å redusere avskoging og bygge kapasitet i land som Indonesia, Brasil og Liberia. Vi har nå lagt bak oss en spesielt god uke for regnskogen. I Brasil har vi nå fått årets avskogingstall. De viser den nest laveste avskogingen siden landet startet å måle sine avskogingstall. Samme uke har brasilianske soyaselskaper besluttet å utvide sin soyastopp med en ny 18-måneders periode. Dette gir stor effekt fordi soyaindustrien har vært en viktig årsak til avskoging. Vårt samarbeidsland Indonesia har nylig byttet president, og den siste uken har vi fått svært positive signaler fra både presidenten og den nyutnevnte skogministeren. Disse nyhetene minner oss på at det som skjer utenfor Norges grenser, har stor betydning for utviklingen av klimagassutslipp. En ny runde med klimaforhandlinger starter i dag. Denne gang i Lima. Rundt 190 land skal arbeide for å bli enige om en ny klimaavtale. Norge spiller en aktiv rolle og har tre klare mål. For det første: Vi ønsker en avtale i Paris neste år som er basert på landenes utslippsmål. For det andre: Vi vil jobbe for at vi kan måle om utslippskuttene som loves, vil være nok til å nå 2-gradersmålet. For det tredje vil vi jobbe for at avtaleutkastet skal inneholde et langsiktig, globalt mål for utslippsreduksjoner. Vi legger lista høyt. Derfor har vi foreslått at vi globalt skal nå netto null utslipp i 2050. Når vi diskuterer statsbudsjettet, er det viktig å ha med seg både det nasjonale og det internasjonale perspektivet. Innsatsen mot klimaendringer er global. Norge spiller en viktig rolle i internasjonal klimapolitikk. Det skal vi fortsette med, og det bygger dette budsjettet opp under.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-12-01:
Staten kjøper klimakvoter for å oppfylle Norges internasjonale klimaforpliktelser i Kyoto-avtalen. Regjeringen vil legge til rette for at vi får kjøpt nok klimakvoter i perioden fram til 2020, og avtaler om kvotekjøp skjer på grunnlag av fullmakter gitt av Stortinget. Men utarbeidelsen av budsjettet knyttet til kvotekjøp, er krevende. For kvoter betales først når de blir levert til statens konto i kvoteregisteret, og som kjøper har vi ikke full kontroll over når krav om utbetalinger kommer. Dersom det da viser seg at nye avtaler om kvotekjøp kommer til utbetaling i 2015, eller at det er behov for andre endringer i det kjøpsopplegget, vil regjeringen komme tilbake til Stortinget på egnet måte. Det er det som er varslet i nysalderingen.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-12-01:
Vi fikk to gode evalueringer av klima- og skogprosjektet i høst. Det viser at måten Norge jobber på, gir resultater: Vi går inn i en dialog med de landene vi har et nært samarbeid med, slik at de landene bygger opp systemer for å ivareta avskogingen, sivilsamfunnet kommer til bordet sammen med departementene, og vi har også fokus på urfolks rettigheter. Det er nettopp den totale tilnærmingen som gir gode resultater. Vi fikk også under klimaforhandlingene i Warszawa gjennomslag for et bedre system for hvordan resultater av klima- og skogsatsingen skal inn i den internasjonale klimaavtalen. Så vi var godt fornøyd med den evalueringen vi fikk, og vi fortsetter langs dette sporet som jeg tror gir de beste resultatene.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-12-01:
Regjeringen er opptatt av å få ned utslippene i transportsektoren. Derfor viderefører vi fordelene med elbilpolitikken, og derfor har vi varslet en total gjennomgang av bilavgiftene, som kommer i revidert nasjonalbudsjett. Nå har vi også inngått avtale med Kristelig Folkeparti og Venstre om at de fire partiene skal ha den gjennomgangen sammen. Så er det slik at vi nå i budsjettforliket vil gjøre mer når det gjelder ladbare hybridbiler, som viser at vi her har sjansen til å redusere utslippene innenfor transport. Så var det noen som utfordret Transportøkonomisk institutt på hva det ville bety at vi ikke prisregulerte bilavgiftene for 2015, og svaret fra TØI var ganske klart – det betyr minimalt. En liten prisjustering tror jeg ikke er veldig avgjørende for om en lar være å kjøre bil eller ikke. Det er den totale bilpolitikken som her gir resultater – et signal om at det skal lønne seg å velge miljøvennlig.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-12-01:
Jeg er glad for at SV nå er med på det grønne skiftet, og vi ser de mulighetene som finnes i den endringen vi skal igjennom. Det er kjempespennende å se at solcelleteknologien også fungerer bra i Norge. Jeg var i fjor høst med på å koble til det som da var Norges største solcelleanlegg, på taket på Høgskolen i Hedmark, på Evenstad. Når en ser hvordan også solcelleteknologien virker bra i Østerdalen, er det et godt bevis på at sol også er et viktig energiområde for Norge. Så vet representanten Gjerstad at slik Enova nå er innrettet, gir en ikke støtte til det. Om det er klokt å gjøre i et land som har mye fornybar vannkraft, er den type avveininger vi må se på når vi skal reforhandle avtalen med Enova.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Statsministeren har fortalt oss at grunnen til at klimaministeren sliter med gjennomslag i regjeringen, er at hun sitter i en regjering hvor det er mange som ikke er opptatt av saken. Ett av områdene hvor ministeren virkelig ikke har fått gjennomslag, er i saken om klimakvoter. Det er jo, som vi alle er enige om, et viktig tiltak for å oppfylle våre internasjonale klimaforpliktelser. Men for å finansiere budsjettforliket har man valgt å nulle ut bevilgningene til klimakvoter neste år. Det var virkelig oppsiktsvekkende da klimaministeren sendte brev til Stortinget hvor hun sa at dette var en form for urealistisk budsjettering, og hennes egen statssekretær fulgte opp og sa i Dagens Næringsliv at dette ikke er realistisk, og at de må komme til Stortinget og be om en tilleggsbevilgning. I dag har vi hørt Høyres parlamentariske leder si det motsatte. Han mener at dette er en realistisk budsjettering. Så mitt spørsmål til ministeren er: Hva er det som er rett? Er det det Høyres parlamentariske leder sier fra denne talerstolen, eller er det det hun skriver i sitt brev til Stortinget?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-01:
SV er einig med statsråden i at det å ha med seg det internasjonale så vel som det nasjonale perspektivet i klimakampen er viktig. Eg treffer stadig folk som vil gjera ein innsats her heime for å bidra i det grøne skiftet – eller det som eg likar å kalla den grøne, gode striden. SV vil ha solceller på taka. Husa våre og blokkene våre kan bli kraftverk. SV vil gje økonomisk støtte til folk som gjer klimatiltak i eigen bustad og byggjer solceller. Store delar av Noreg passar til å produsera solcellestraum, som er ein av verdas mest lovande klimaløysingar. Synest statsråden at dette kan vera ei god sak å arbeida vidare med, sjølv om vi ikkje i dette statsbudsjettet fekk til ei slik ordning som gjer at folk kan få støtte til solceller på taka sine?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-01:
Eg kjem ifrå den ferjerike kysten vår, og eg er veldig glad for at budsjettforliket på Stortinget har gjeve oss ei dreiing i retning av strømferjer, som vi i SV også har hatt med i vårt budsjett, at vi skal gjera bilferjene våre meir berekraftige i ein klimasamanheng. Då er det berre biltrafikken igjen. Vi har fått masse forsking som viser at når vi byggjer fleire vegar inn mot byane, blir det meir klimagassutslepp. Mitt spørsmål er: Tvilar statsråden på at større motorvegar inn mot dei store byane gjer at transportmengda aukar, og at ein får ein overgang frå kollektivtrafikk, sykkel og gange til bil?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-01:
Klimaendringane er farlege, urettferdige og allereie i gang. Difor må Stortinget visa langt større vilje til å vedta ein offensiv politikk for å vinna fram i striden mot dei menneskeskapte klimaendringane ute og heime. Når ein diskuterer rettferd i fordelinga av klimainnsats, kan ein vurdera rettferd mellom generasjonar, mellom land og mellom grupper i land. Min generasjon sitt storforbruk av fossil energi vil neppe stå fram som rettferdig for ungane til våre born. Og for dei fattigaste landa, som knapt har bidrege til klimaendringane, må det vera bittert å vita at andre land har sleppt ut store mengder klimagassar i fleire hundre år. Hovudårsaka til klimaendringane er bruken av fossilt brennstoff. For Noreg betyr det meir enn omlegging til elbil. Det betyr at vi må bremsa offshorenæringa og redusera utvinningstempoet for olje og gass. Vi må lata ressursar bli liggjande. I Noreg kan denne omstillinga – dette grøne skiftet – skje utan massearbeidsløyse dersom vi kombinerer våre finansielle musklar med den kunnskapen som finst i norsk næringsliv mellom fagarbeidarar og ingeniørar og andre yrkesgrupper som har tillit til kvarandre. Då kan vi byggja havvindmøller på fleire verft enn dei som vi byggjer på i dag. Det kan vi gjera i staden for jacketar til boreriggar. Det er ikkje skjebnen som har skapt ein nasjon med meir økonomisk handlingsrom og større sjølvråderett enn dei fleste andre land har. Det er gjentekne folkerørsler som har bygd landet – fiskarar og bønder i lag med samfunnsansvarlege verksemder og organiserte arbeidsfolk i bygd og by i ein dugnad. Vi har sikra offentleg eige av vitale samfunnsinteresser og ressursar og skapt den norske modellen, der plikt og rettar blir fordelte solidarisk. Denne modellen er alvorleg truga no, og SV deler ikkje regjeringas sterke tru på marknadsliberalismen. SV vil både dela og skapa. SV vil ha trygge tilsette i faste stillingar som ved hjelp av eit sterkt statleg engasjement og næringsliv med visjonar kan utvikla klimaarbeidsplassar med spesiell vekt på fornybar energi, transport og bygg. SV vil byggja Noreg grønt. Regjeringas klimasatsing er på 4 mrd. kr. Sosialistisk Venstreparti foreslår nesten 6 mrd. kr i auka løyvingar til klimaformål, i tillegg til miljøvennlege endringar i skatte- og avgiftspolitikken. Vi meiner Noreg har eit stort klimaansvar fordi vi er eit rikt og ressurssterkt land som har høge klimautslepp per innbyggjar. Det er forstemmande å sjå at regjeringas forslag til statsbudsjett er blotta for store miljøsatsingar, og at regjeringa har trygg styring mot å bryta klimamåla for 2020. Dette skuldar vi barnebarna våre, dette skuldar vi dei fattige folka i dei fattige landa. Vi kan om vi vil.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Det føles godt å vite at Arbeiderpartiet ser på Fremskrittspartiet som det mest offensive samferdselspartiet i Stortinget. Det er noe vi kommer til å jobbe med, både i år og videre. Så sier en at dette sto i NTP. Ja, det er mye vi var enige om i NTP. Men vi ligger faktisk foran skjemaet med å gjennomføre Nasjonal transportplan. Der forrige regjering var fornøyd med å bevilge så mye penger de lovet, selv om 22 veiprosjekt ble forsinket, er denne regjeringen opptatt av ikke bare hvor mye vi bevilger, men at vi faktisk realiserer prosjektene som ligger der. Derfor ligger vi nå flere milliarder kroner – vi ligger nesten 7 mrd. kr – foran skjemaet hvis vi ser på jevn opptrapping år for år med en jevn budsjettvekst. Det viser at vi ligger lenger foran enn det som Arbeiderpartiet sa vi i beste fall kunne gjennomføre da de selv vedtok Nasjonal transportplan. Så er det ikke tvil om at når Arbeiderpartiet øker skattene med 14 mrd. kr, er det mulig å finne penger til litt mer vei enn det Fremskrittspartiet gjør, men Arbeiderpartiet styrte i åtte år uten å begynne å hente inn vedlikeholdsetterslepet på vei. Det klarer vi etter ett år.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Jeg synes det er flott at Senterpartiet gir anerkjennelse til Fremskrittspartiet og Høyre for at vi er mer offensive i samferdselspolitikken, og budsjettet som vi har framlagt, viser det. Vi ligger altså foran skjemaet til Nasjonal transportplan når det gjelder oppfølging i kroner. Vi ligger godt an når det gjelder oppfølging i prosjekt. Jeg minner også om at hvis vi her sammenligner prosentvis, ligger vi mye lenger foran etter to år enn det forrige regjering gjorde i 2010, da de var to år inn i forrige NTP, som hadde langt lavere ambisjoner. Når det gjelder bompengeomfanget, er det ingen tvil om at det blir mindre bompenger med denne regjeringen enn det som var lagt opp til med forrige regjering. Jeg synes det er interessant at en representant som også har vært statssekretær i Samferdselsdepartementet, måtte spørre Samferdselsdepartementet om hvor mange bompengestasjoner en selv hadde lagt opp til i de fire årene man skulle sitte i opposisjon. Det vil bli færre bompengestasjoner enn det som var planlagt, men det vil bli bompenger. Regjeringsplattformen sier at det vil bli bygd mer vei enn det som var planlagt, men det vil være færre bomstasjoner. Men vi får ikke eliminert bomstasjonene.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Jeg er godt fornøyd med den retningen som vi sammen drar samferdselsbudsjettet i. Det råder ingen tvil om at Kristelig Folkeparti, Venstre, Høyre og Fremskrittspartiet tar et løft som er viktig. Er det nok til at en får løst alle problem neste år? Nei, det er det ikke. Det er for mye vedlikeholdsetterslep som gjenstår, òg i byene. Det er for mange plasser der bussen stamper i kø sammen med annen trafikk. Det er for mange steder der det ikke er attraktivt nok å sykle, som gjør at folk velger andre reisemåter. For meg er det viktig at vi i arbeidet med å få løst en del trafikkfloker i byene finner løsninger som gjør det mer attraktivt, at folk ønsker å reise kollektivt. Det er jo først når folk ønsker en atferdsendring, fordi de ser at de får et bedre tilbud, at flere vil gjøre det. Det å piske folk inn i en overfylt buss gjør at de drømmer seg tilbake til bilen. Det å heller få sitte på en buss der en kan surfe på iPad-en og vite at bussen kommer og går når den skal, at det er komfortabelt, det er måten en gjør det på, da vil bevilgningsøkninger være viktige, men ikke tilstrekkelig …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Jeg tror folks reisevaner handler litt om hvilke alternativer de har. Hvis alternativet ofte har vært å sitte i et tog eller en buss som tar fryktelig lang tid sammenlignet med å kjøre bil, velger mange bil, og det er fordi folk opplever tidsklemma mange ganger. Man skal gjerne levere i barnehage og gjøre ting som gjør at man ikke er så fleksibel. Det er da vi må sørge for å bygge ut kollektivtrafikktilbudet og en jernbaneinfrastruktur som gjør at det er attraktivt å bruke det i stedet for bil, fordi man vet at man kan utnytte tiden sin om bord på bussen og toget i stedet for å måtte styre en bil og følge med på trafikken rundt seg. Da har man fått til dette trendskiftet. Når det gjelder CO2-utslipp, mener jeg at det ikke er noe som bør hindre oss i å bygge ut ny vei i dag, fordi den veien skal ligge der i 50–100 år. De CO2-utslippene som vi opplever nå, vil jeg tro er relativt eliminert med tanke på det som skjer innenfor bilteknologi med elbiler og «plug in»-hybridbiler. Da må vi klare å ha to tanker i hodet samtidig: både bygge ut infrastruktur som får vekk køer, og investere i teknologi som får vekk utslipp.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Først må jeg si meg fornøyd med at regjeringen langt på vei følger opp NTP-en som ble framlagt av de rød-grønne. Vi har vel alle kritisert det at vi skulle ha mer til vei. Vi ser også nå at det har blitt økt mer på jernbane, men svekket på vei i forliket med Kristelig Folkeparti og Venstre, slik at vi i den nye NTP-en nesten er på linje med det som de rød-grønne la opp til. Ja, det er et historisk løft, men det er ikke dagens regjering som har stått for det. Fremskrittspartiet må heller være misfornøyd ut fra sine alternative forslag tidligere. I NTP-en så sent som i fjor foreslo de 45,5 mrd. kr mer. Og vi ser nå at Arbeiderpartiet legger fram et budsjett som er 1,5 mrd. kr over det som ministeren la fram 8. oktober. Derfor har jeg et spørsmål til ministeren: Hvordan føles det å legge fram et budsjett som er langt under det som Fremskrittspartiet la inn i sin alternative NTP, og i tillegg oppleve at Arbeiderpartiet satser mer på samferdsel enn Fremskrittsparti–Høyre-regjeringen?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2014-12-01:
Budsjettet vi diskuterer i dag, går i feil retning. Selv om forliket har flyttet budsjettet en del, er ikke retningen endret. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen står for skattekutt for dem som har mest, framfor å styrke velferden for folk flest. Kommunene rundt om i landet forbereder nå store kutt på sine budsjett for 2015. Det gjør de med bakgrunn i kommuneproposisjonen og de endringene som er kommet i 2014. Da er det dessverre sånn at det er ingen store endringer i dagens budsjett som vil bedre situasjonen noe vesentlig for disse kommunene og fylkene. Dette vil ikke minst mitt hjemfylke, Nordland, merke. Som kjent er det et av de fylkene som kommer meget dårlig ut med regjeringens politikk. Selv etter en økning på 60 mill. kr. til fylkeskommunene i forliket, kommer de særdeles dårlig ut med de nye kostnadsnøklene. Nordland kommer dårlig ut, og man må også leve med usikkerheten for årene 2016–2019, som de også er nødt til å budsjettere for i disse dager, fordi de ikke vet. Den nye fordelingsnøkkelen rammer Nordland og Sogn og Fjordane ekstra hardt. Kuttene i regionale utviklingsmidler husker vi gikk hardest ut over Nordland, med 66 mill. kr. Når man i tillegg ikke vil kompensere for manglende skattesvikt, blir det store utfordringer for kommunene. En annen stor kostnadsøkning for fylkeskommunene er økte kostnader til ferge og hurtigbåter. Vi ser at ved nye anbudsrunder øker kostnadene opp til 40–50 pst., som de ikke blir kompensert for. Arbeiderpartiet vil utsette innføringen av de nye kostnadsnøklene, da disse rammer enkelte fylker urimelig hardt. Arbeiderpartiet har også foreslått å øke bevilgningene til kommuner og fylker med 3,4 mrd. kr. Og sist, men ikke minst, vil vi kompensere for manglende skatteinngang i 2014, som nå nærmer seg 3 mrd. kr. Dette vil ikke regjeringen, og viser til at KS mener det er et bra budsjett, og at det ikke er behov for kompensasjon for skattesvikten. Er det slik, eller er det kanskje slik at flertallet i KS styres av regjeringens syn og ikke av medlemskommunenes syn? Som tidligere ordfører i en distriktskommune vet jeg at dette vil smerte mange som sliter med årets drift og ikke minst arbeidet med budsjettet for 2015. En god kommuneøkonomi er avgjørende for å gi gode velferdstilbud, men her ser vi at regjeringen prioriterer skattekutt framfor økt velferd. Regjeringen viser manglende vilje til å satse på kommunene. For eksempel ville min hjemkommune, Hemnes, fått 2 mill. kr mer med vårt budsjett. Nabokommunen Rana ville fått nesten 10 mill. kr mer med vårt budsjett. I tillegg ville disse kommunene fått kompensert for skattesvikten kanskje med tilsvarende beløp. Dette er betydelige summer som lokalpolitikerne ønsker å bruke på skole, barnehager og sykehjem, mens regjeringen velger skattekutt framfor velferd. Jeg konstaterer at Jern-Erna er tilbake.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Jeg har vært i Fremskrittspartiet siden 1979, og det innebærer at det har vært mange år i opposisjon, riktignok ikke for min del på Stortinget, så det siste året har vært en ny opplevelse, og jeg må si at så langt ville jeg ikke ha byttet bort en eneste dag. Det som er viktig i politikken, er å få mulighet til å gjennomføre det man står for, og det man ønsker og mener er viktig, og det mener jeg at denne regjeringen får, riktignok en mindretallsregjering som er avhengig av å etablere flertall i Stortinget, men vi får til gode løsninger gjennom et godt samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre. Så så langt er jeg veldig godt fornøyd.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
I utgangspunktet er jeg vel av den oppfatning at det som er viktig, er å skape for å dele og ikke å dele for å skape. Det gir ikke noe bedre uttelling for gründere eller for små og mellomstore bedrifter om man skattlegger litt ekstra de få hundre som er blant de rikeste i Norge. Det som er viktig, er å få lavest mulig skattesatser, og da er formuesskatten faktisk ganske viktig. Alle disse sier ganske entydig at formuesskatten er et problem fordi den må man betale, uavhengig av om man har overskudd eller ikke. Den er alltid en belastning for bedriftseierne, og derfor er det viktig å gjøre noe med likebehandlingen av formuesobjekter og å få satsene lavere.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Det representanten Serigstad Valen påpeker, er jeg ikke uenig i. Det er viktig for næringslivet å ha gode rammebetingelser, forutsigbare rammebetingelser. Så opplever vi at økonomien og konkurransen er blitt veldig global, og da må man også skjele til hva som skjer i andre land. Stabilitet er viktig, kunnskap er viktig, forskning er viktig, å bygge kompetanse, og det betyr at for Fremskrittspartiets del er det ikke noen motsetning mellom det og det å tilrettelegge med et riktig skattenivå, et godt skattesystem. Vi aksepterer skatt, men det må hele tiden være en balanse, slik at vi ikke lager rammebetingelser i Norge som er dårligere enn det de har i land vi skal konkurrere med.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Mitt poeng innledningsvis var at det er litt lite troverdig at de som satt i regjering for ett år siden, i realiteten nå har planer om å øke bevilgningene til alle gode formål, når man ikke gjennomførte de planene og de bevilgningene mens man satt i posisjon til å kunne gjøre det. Det var mitt poeng. Sånn sett er det klart at det er en annen situasjon nå, og at det på mange måter kan være enklere å være i opposisjon. Vi tar utgangspunkt i at Fremskrittspartiet er en del av et regjeringssamarbeid. Vi sitter ikke i regjering alene. Vi har et samarbeid med Høyre, og vi er avhengig av to partier for å skape flertall i Stortinget. Det betyr at det blir noen kompromisser. Vi får ikke gjennomført alt som står i vårt partiprogram, men vi føler at vi får gjennomført så vidt mye at det er verdt å sitte i regjering for å få en ny kurs og en ny politikk i Norge.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Jeg er glad for at Arbeiderpartiets representant gir skryt til regjeringens forslag til budsjett. Det har jeg notert meg i margen, så det skal jeg ha med meg. Når det gjelder effektivitetsgrad, er det altså 50 øre per hundrelapp. Det er en omstilling og en effektivisering som er relativt beskjeden i den store sammenhengen. Jeg tror at de aller fleste statlige, offentlige etater evner å ha en omstilling og effektivisering på 50 øre per hundrelapp – eller det som nå har blitt 60 øre – i løpet av ett år, uten at det får dramatiske konsekvenser noe sted. Jeg kan ikke forstå annet enn at også Arbeiderpartiet må være ganske fornøyd med det effektiviseringskuttet, for i deres alternative budsjett er det ikke foreslått at det kuttet skal reverseres. Så Arbeiderpartiet står bak det forslaget som regjeringen har fremmet på det området. Til spørsmålet om innhold: Jeg er opptatt av innhold, men jeg tror at for at man skal sikre et bedre innhold i norske fengsler, må man også ha en kapasitet som er tilfredsstillende.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Forslaget i forliket er en velkommen styrking av politiets mulighet til å organisere seg på en litt annerledes måte enn det en har gjort så langt, for å sikre at en har kompetanse og robusthet i noen av de miljøene som allerede eksisterer i dag. Når det gjelder handlingsplanen, er det viktig at vi følger opp den også fremover med hensyn til å sikre den måten vi nå jobber med handlingsplaner på i regjeringen, for at det ikke skal være handlingsplaner som ikke har konkret innhold, men som utreder, vurderer og kommer tilbake til. Arbeidet med en ny handlingsplan mot menneskehandel er for så vidt i gang, men det er viktig at det skal være en handlingsplan som skal være konkret, med konkrete handlingspunkter, og som følges opp ikke bare i politisporet, men i en rekke andre spor. Så det er noe vi er nødt til å gjøre mer på tvers enn bare å gjøre det som ligger på justissektoren.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-01:
Jeg synes dette er et veldig godt oppspark til en god diskusjon om ledelse. Jeg skal svare så raskt jeg kan på ett minutt. Jeg synes det er et helt avgjørende perspektiv at ledelse skal skje på alle nivåer i politiet. Jeg pleier egentlig å snu pyramiden og si at ledelse i politiet er nedenfra og opp i første rekke, nettopp fordi den er såpass operasjonsbasert som det den skal være. Dette er et fokus som nå også politiet gjennom flere runder har vært veldig tydelig på å følge opp nedover. Når det gjelder responstid, er jeg helt enig med representanten Lundteigen i at responstid er helt avgjørende for at politiet skal kunne være på åsteder i tide. Men jeg er ikke sikker på at vi skal la det lokale brannvesenet sette normen for den responstiden. Årsaken til det er at ca. 70 pst. av norske brannmenn er i frivillig tjeneste, og hvis en skal sammenligne responstid i brannvesenet med responstid i politiet, vil man raskt komme i en situasjon hvor man rett og slett ikke har tjenestemenn tilgjengelig nok til å nå et sånt mål. Men vi skal ha et ambisiøst responstidsmål, og vi skal ha tydelige krav og forventninger til politiets responstid i fremtiden.