Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-12-02:
Status i dag er at det legges fram tall som viser at klimagassutslippene i fjor økte med 3 pst., etter to år med reduksjon. Det går altså feil vei. Samtidig er det slik at man må langt inn i regjeringskontorene, langt inn i regjeringspartiene, for å finne noen som synes at Regjeringens politikk når det gjelder fornybar energi, er verd å juble for. En samstemt bransje mener at et mangelfullt og dårlig støtteregime har bidratt til at man ikke har kunnet utnytte potensialet på dette området. I denne situasjonen framstår det som stadig mer beklagelig at Regjeringen droppet samarbeidet med Sverige om grønne sertifikater. Det ville vært et kraftfullt system som hadde utløst betydelig produksjon. Den forrige regjering ville ha grønne sertifikater. Det kan godt diskuteres hvor ferdig systemet var. Men det var hevet over tvil at den forrige regjering gikk inn for det opplegget. Dagens regjering valgte det bort. Derfor er det fullstendig feil når dagens regjering sier at man satser mer enn forgjengerne på fornybar energi-produksjon, fordi det den foregående regjering ville, var å ha et grønt sertifikatsystem i kombinasjon med Enova. Det ville gitt mer kraft i opplegget, og det ville blitt kanalisert mer midler til fornybar energi enn det dagens regjering legger opp til. Det som er problemet med dagens system, selv om rammene er utvidet for hvert enkeltprosjekt, er at man er avhengig av å nå fram i søknadsprosessen, og man er avhengig av at det mates inn nok penger til at tilstrekkelig mange prosjekter kan få klarsignal. Det gjenstår å se hva som blir resultatet av dette. Det vi vet med sikkerhet, er at det virker forsinkende på mange positive prosjekter. Det var viktig at Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre fikk Regjeringen med på å gjenoppta forhandlingene med Sverige, til tross for at man gjentatte ganger i denne sal stod fast på at grønt sertifikatmarked var en dårlig løsning, en lite treffsikker løsning, og at et støtteregime var mye bedre. Mange ganger i denne sal, med stor entusiasme, sa statsministeren og statsråder for denne regjering at de hadde et system som var bedre enn grønne sertifikater. Derfor var det viktig at vi fikk sannhetens øyeblikk i klimaforhandlingene, og fikk på plass et forhandlingsopplegg med Sverige. Jeg er usikker på om dagens regjering vil nå fram denne gangen. Jeg håper det, men jeg er ikke sikker. Derfor er det en god idé å utrede parallelt et nasjonalt sertifikatmarked som en overgangsordning, selv om det har sine åpenbare svakheter. Men det kan være et alternativ om en ikke skulle nå fram overfor Sverige, eller om det drar ut. En av de andre grunnene til at jeg er svært utålmodig på dette området, er at de næringsmessige mulighetene som er knyttet til fornybar energi-produksjon, ikke er betont sterkt nok. Jeg mener vi kan bygge opp en sterk norsk industri knyttet til fornybar energi-produksjon både til havs og på land. Og det kan bygges opp en næringsklynge av underleverandører her som kan få stor betydning over store deler av landet. Så den satsingen som har uteblitt fra Regjeringens side, har hatt energipolitiske følger, men har også ført til at en ikke har utnyttet et næringspotensial som vi kunne hatt god bruk for i de tider vi nå er inne i.