Tor Nymo (Senterpartiet), 2000-11-14:
Det er ingen tvil om at det er svært verdifullt og nyttig å få en bred drøfting og gjennomgang av menneskerettigheter også i vårt land, som meldingen legger opp til. Svært mange av oss har nok gått rundt og trodd at problemstillinger knyttet til menneskerettighetsspørsmål ikke er en aktuell problemstilling i vårt land. Denne oppfatningen må ikke få feste seg. I stedet skal vi fokusere på at det også i Norge er behov for å styrke menneskerettighetenes plass, både i rettssystemet og i samfunnet for øvrig. Menneskerettighetene er et sett forpliktelser om hvilke standarder og normer som til enhver tid skal etterleves. Det er det enkelte mennesket som er gitt rettighetene, og det er staten som har påtatt seg å oppfylle og respektere dem. Menneskerettighetene er nedfelt i rettslig bindende konvensjoner som vårt land og en rekke andre stater er forpliktet til å følge opp. Det er særlig viktig at rettighetene knyttes til konvensjoner som ivaretar politiske, sosiale, kulturelle og økonomiske rettigheter. FNs menneskerettighetskomite har for mindre enn et år siden gitt en vurdering av Norges gjennomføring av forpliktelser etter FN-konvensjonen om sivile og politiske rettigheter. Komiteen gav generelt uttrykk for at Norge holder et høyt nivå når det gjelder å sikre menneskerettighetene. Det er imidlertid ingen grunn til å redusere aktpågivenheten når det gjelder vårt ansvar på dette området. Det er all grunn til å minne om at FNs menneskerettighetskomite også viser til forhold som den finner negative. Det påpekes bl.a. at varetektstiden i enkelte tilfeller er svært lang, og komiteen anbefaler også at det foretas en vurdering av påtalemyndighetenes oppfølging i saker som gjelder brudd på rasismebestemmelsen i straffeloven. Komiteen er også kritisk og har innvendinger i forhold til anker over skyldspørsmål og videre til bestemmelsen i Grunnloven § 2 annet ledd, som komiteen hevder er i strid med retten til religionsfrihet. Når det gjelder forholdene ved varetakt, er det også all grunn til å minne om at Den europeiske torturovervåkingskomite igjen – senest i deres rapport av 10. mars i år – kritiserer Norge for forhold knyttet til varetekt. Det gjelder for det første forholdene i politiarrestene, eller de såkalte glattcellene. Det andre kritikkverdige punktet gjelder politiavhør foretatt mens den avhørte har brev- og besøksrestriksjoner, og som blir brukt som bevis i den etterfølgende straffesak. Den europeiske torturovervåkingskomite er svært konkret i sin kritikk av forholdene ved varetekt i vårt land. Det første punktet går, som jeg nevnte, på forholdene i politiarrestene, altså glattcellene. Det andre punktet går på lengden av opphold i politiarresten. Disse kritikkverdige forholdene burde det være svært overkommelig å bringe til opphør, hvis bare viljen er til stede. Når det gjelder kritikken på lengden av opphold i politiarrest, så er det en kritikk som har blitt fremført i årevis. Dette er også forhold som går mer på vilje til å gjøre noe, enn praktisk mulighet til å gjøre noe med forholdene. Det handler faktisk om at Regjeringen nå bestemmer seg og viser vilje til å ta de nødvendige grep for å fjerne grunnlaget for den stadig gjentatte internasjonale kritikken som går på vår troverdighet når det gjelder å innarbeide menneskerettigheter i vårt eget rettssystem på en slik måte at rettighetene kan håndheves i forhold til internasjonale forpliktelser.