Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2009-05-12:
Det siste halve året har det vært mye fokusering på den såkalte finanskrisen. Min analyse er at finanskrise vil vi også ha i framtiden. Det er en viktig sak interpellanten har satt på dagsordenen. Det er godt også å få drøftet en slik sak mer spesifikt opp mot ensidige industristeder som blir rammet av den såkalte finanskrisen. Vi får flere anledninger til å diskutere dette. Allerede på fredag blir revidert budsjett lagt fram, og det er preget av at vi har en slik krise. Når vi snakker om en finanskrise i dette landet, er det egentlig en eksportkrise vi snakker om, for vi er så heldig stilt økonomisk at vi har muskler til å kunne sette inn nasjonale tiltak som er ganske målrettede, og som virker inn på innenlands aktivitet. Det er tiltak som på mange områder er velkomne. Det gjelder både vedlikehold av offentlige bygninger og forsering av ulike prosjekter, f.eks. innenfor samferdsel. Det som det ikke er så enkelt å gjøre noe med, er at vi er et eksportrettet land. Og siden markedet har sviktet ute i den store verden, har vi oppdaget at vi ikke har innflytelse over det, verken politikerne eller andre. Så det vi snakker om, er egentlig en eksportkrise. I en slik situasjon er det viktig at vi ser på de rammebetingelsene som bedriftene våre har, som permitteringsreglene, som har blitt forbedret. De må være fleksible, slik at de er tilpasset den akutte situasjonen vi har nå. Det vi egentlig snakker om, er at vi må ha et smidig regelverk som gjør at vi tar vare på kompetansen, som også andre talere har vært inne på her, for vi må ha tro på at dette går over. Derfor er det viktig at kompetansen fortsatt er til stede i bedriftene. Det er viktig at det blir bevilget midler til bedriftsintern opplæring slik at bedriftene faktisk kan øke kompetansen i en vanskelig tid og også fokusere på omstilling, slik at når krisen er over, er bedriftene enda sterkere stilt. Vi kommer heller ikke utenom at næringslivet må omstille seg til enhver tid. Vi har en finanskrise, men vi har også en klimakrise. Det er uante muligheter innenfor klimateknologi til å skape arbeidsplasser. Vi har kompetanse i Norge i dag, ikke minst innenfor verkstedindustrien, og for så vidt innenfor annen industri, som ved omstilling er egnet til produksjon av fornybar energi. Derfor forventer jeg at det blir stimulert til at bedrifter kan gå inn på det som er den store utfordringen, og der de store arbeidsplassene vil komme i framtiden, nemlig innen klimateknologi. Venstre har derfor fremmet forslag om å opprette et fond for å kunne få fart i omstillingen mot klimateknologi. I Danmark er det 40 000–50 000 arbeidsplasser innen f.eks. vindmølleproduksjon, i Tyskland er det flere hundre tusen. I Norge har vi mye vind, men vi har få arbeidsplasser. Vi har kompetanse og industri som burde innstilt seg på dette, og virkelig sett muligheten for å skape nye arbeidsplasser her. Til slutt har jeg et hjertesukk. Vi snakket om 2–3 pst. arbeidsledige, og at det kanskje blir opp mot 5 pst. arbeidsledige. Men vi har en gruppe som allerede har mellom 8 og 9 pst. arbeidsledighet, og det er ungdom under 25 år. På Tekst-TV kunne vi i dag lese at innen kort tid vil denne gruppen kanskje fordoble seg, altså til opp mot 15 pst. Dette er ungdommer som skal ut i arbeidslivet, og vi vet hvor viktig det er at nettopp disse kommer i arbeid for å være med og gjøre en innsats for å bære velferdssamfunnet videre. Så jeg forventer at når revidert blir lagt fram, kommer det også midler til nettopp den gruppen – og ikke minst til universiteter og høyskoler for å ta vare på den kompetansen som ønskes, og for å få de økte studieplassene som ønskes.