Morten Andreas Meyer (Høyre), 2004-03-22:
Som flere talere har vært inne på, blir 1. mai i år en historisk dag. Utvidelsen av EU med ti nye medlemsland markerer et skille i forhold til den kalde krigens deling av Europa. Endringen innebærer at det felles arbeids- og tjenestemarkedet utvides fra 385 til 460 millioner innbyggere. Med tanke på vårt framtidige behov for arbeidskraft og kompetanse er dette bra for Norge. Dette kan være med på å sikre oss rekruttering fra utenlandske fagmiljøer med kompetanse som vi i dag ikke selv har. Det vil være et positivt bidrag til økt verdiskaping, til utviklingen av norsk økonomi, til utviklingen av offentlige tjenester og til utviklingen av vår egen næringsvirksomhet. For Regjeringen er det et viktig mål å sikre rekruttering av den kompetanse og arbeidskraft vi trenger i landet vårt. Regelverket er de siste årene endret nettopp for å legge bedre til rett for dette. Behovet for ytterligere oppmyking og forenkling av regelverket blir løpende vurdert. Deler av denne debatten kan gi inntrykk av at vi 1. mai i år blir oversvømt av arbeidstakere fra de nye EU-landene, og at norske arbeidsgivere og leverandører står klare til å utnytte disse. Mitt utgangspunkt er et annet. Jeg tror på arbeidslivets ansvar for å ta godt vare også på nye arbeidstakere fra de nye EU-landene. Jeg har i utgangspunktet tillit til at arbeidsgivere av moralske årsaker, men også av egen interesse, ønsker å stelle godt med de arbeidstakerne som kommer til landet vårt etter 1. mai. Jeg har tillit til at norsk arbeidsliv er opptatt av og gjennom skikkelig og god behandling ønsker å styrke seg i konkurransen om å tiltrekke seg oppmerksomhet fra kompetente, velutdannede arbeidstakere fra de nye EU-landene. Det er imidlertid ingen grunn til å skjule en viss bekymring for at den frie bevegeligheten for arbeidstakere kan føre til ubalanse på enkelte nasjonale arbeidsmarkeder – også vårt eget. Regjeringens forslag til overgangsordninger må ses i et slikt lys. Overgangsordningene stiller bl.a. som krav at arbeidstakere fra de nye EU/EØS-landene som hovedregel skal ha fulltidsarbeid og vanlige norske lønns- og arbeidsvilkår. Dette forslaget er et viktig bidrag til å redusere faren for sosial dumping. I tillegg til en overgangsordning blir det åpnet for å bruke beskyttelsestiltak ved alvorlige forstyrrelser på arbeidsmarkedet. Dette krever en god overvåking av arbeidsmarkedet, noe vi vil intensivere gjennom statistikk fra Statistisk sentralbyrå, Aetat og utlendingsmyndighetene. Overgangsordningene vil, som det er kommentert i debatten, ikke gjelde for tjenesteyting fra selvstendig næringsdrivende og utsendte arbeidstakere på midlertidige tjenesteoppdrag. Det er her det er enighet om at de største utfordringene knyttet til mulig sosial dumping vil komme. Imidlertid vil forslaget til overgangsregler kunne ha positive effekter også for disse gruppene, både som oppdragende faktor og gjennom smitteeffekter. Regjeringen vil legge stor vekt på å fortsette dialogen med arbeidslivets parter om behovet for ytterligere tiltak. I mitt eget Arbeidslivspolitisk råd er det avholdt to møter der EØS-utvidelsen og sosial dumping har stått på dagsordenen. Partene i arbeidslivet er skeptiske til å lovfeste minstelønnsstandarder. Partene understreker også at de avventer Tariffnemndas behandling i de allmenngjøringssakene som nå pågår. Disse sakene vil være en prøve på om dette er et hensiktsmessig virkemiddel Jeg har merket meg at flertallet i innstillingen går inn for å styrke kontrollmyndighetenes arbeid for å forhindre sosial dumping. Dette vil jeg følge opp. Arbeidstilsynet vil i den forbindelse være en av de viktigste aktørene for å påse at reglene som gjelder for det norske arbeidslivet, blir overholdt, og at denne delen av tilsynets virksomhet må styrkes. Utvidelsen av EU/EØS vil kreve ytterligere innsats fra Arbeidstilsynet, bl.a. som såkalt samarbeidskontor med ansvar for å informere om hvilke arbeids- og ansettelsesforhold som kommer til anvendelse i Norge. Det vil også være behov for mer målrettet informasjon til norske arbeidsgivere og oppdragsgivere som benytter utenlandske arbeidstakere eller tjenester. Ikke minst vil det være behov for styrket tilsyn og kontroll mot utvalgte bransjer. Dette vil motvirke at viktige basisrettigheter knyttet til arbeidstid, skriftlige ansettelseskontrakter, helse, miljø og sikkerhet blir redusert som følge av EØS-utvidelsen. Jeg vil avslutte som jeg startet. EU/EØS-utvidelsen gir Norge muligheter – muligheter til gjennom å rekruttere kompetansen vi etterspør, å øke landets verdiskaping. Dette er ikke minst viktig å ha med seg i en debatt hvor de mulige ulempene har fokus.