Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2004-06-04:
Jeg skal starte med å gi honnør til forslagsstillerne for det forslaget som nå er framlagt. Jeg tror at man som medlem av Stortinget til enhver tid skal ha en ambisjon om å ta tak i ting som man synes det er fornuftig å ta tak i. Det har representanter fra Arbeiderpartiet her gjort, og det synes jeg man skal gi honnør for. Det er også etter mitt skjønn iallfall en slags forpliktelse man har. Når man tiltrer Norges øverste folkevalgte arena, må det jo være fordi man har en ambisjon om å gjøre noe, påvirke ting, endre ting. Det bidrar Arbeiderpartiet til i denne saken, og det skal man gi honnør for. Altfor ofte er vi mer opptatt av å diskutere uenighet enn å diskutere enighet, framdrift og mål for det vi diskuterer. I så måte skal jeg atter en gang gi honnør til Arbeiderpartiet, for jeg synes dette er bra og positivt. Så kan vi selvfølgelig være uenige om tidspunkt, kostnader og andre ting, men hvis vi har som ambisjon kun å holde igjen og ikke ha framdrift, tjener ikke det saken, og det tjener ikke Stortinget som organ. Denne type forslag er nok muligens litt kontroversielle sett fra Regjeringens side. Jeg går ut fra at Regjeringen selv ønsker å holde hånden på rattet og stort sett fremme de forslag til endringer som skal komme. Nå er det likevel slik at Stortinget har rett og adgang til å komme med de forslag de ønsker å komme med, og de blir da behandlet deretter. Så til selve forslaget om økt hastighet i straffesaksbehandlingen. Det er etter vårt syn veldig fornuftig. Det er bra av hensyn til offer, og det er bra av hensyn til gjerningsmann. Som representanten Rui var inne på i stad, og som saksordføreren var inne på, har vi sett en saksbehandlingstid som Stortinget ikke er fornøyd med. Da er dette en utfordring som angår oss alle. Kanskje det mest alvorlige i forhold til en lang behandlingstid i straffesaker er situasjoner hvor man ender opp med en frifinnelse. Da har altså en person gått rundt med et trusselbilde hengende over seg uten mulighet til renvasking, på grunn av at det har tatt altfor lang tid. Bare det alene synes jeg er en god grunn til at man burde søke med ethvert mulig middel å få en raskere saksgang. Selv om vedkommende etterpå kanskje vil få en erstatning, er det likevel svært uheldig. Et annet moment som man også skal ta med seg, er at hvis det går lang tid uten at det skjer noe, og offer og gjerningsmann møtes, tror jeg det er en situasjon som offeret vil sette svært liten pris på. Man har selvfølgelig følelser etter å ha blitt utsatt for en handling man ikke ønsker. Det går på redsel og utrygghet og kanskje hat og fortvilelse, alt dette som virker inn på forholdet mellom de to menneskene som er involvert, og ikke minst på forholdet til det offentlige, som skal gi en reaksjon utad. Et siste moment som jeg også har fundert på i denne saken, er at det dessverre også er slik at lang saksbehandlingstid ofte fører til lavere straff. Det er også fra Fremskrittspartiets side et moment som gjør at det er viktig å fokusere på dette og redusere saksbehandlingstiden der det er mulig. Det er tidligere også iverksatt tiltak, men det betyr ikke at vi skal stoppe opp. Det er, som andre har vært inne på, et behov for å se på muligheter i forhold til bevisavkorting, advokatvalg, antall vitner, osv. Selv om forslaget fra Arbeiderpartiet inneholder mye bra, inneholder det også et forhold om å trekke inn statsadvokatene i større grad. Det ønsker ikke Fremskrittspartiet å støtte opp om, utover den adgang som allerede forefinnes i dag. Når det så gjelder vårt forslag, har vi sagt noe om advokatens rolle. Det er klart at advokaten spiller en vesentlig rolle i en straffesak. Det er tidligere tatt grep for å redusere adgangen til fritt advokatvalg. Vi mener samtidig at man også må se på nytt på advokatens mulighet til å påvirke framdriften i straffesaker. Selv om regler er endret, mener vi at Regjeringen på nytt bør se på om det går an å ta ytterligere grep slik at man kan redusere saksbehandlingstiden. Det viktigste for oss alle er å ivareta rettssikkerheten, og rettssikkerheten mener iallfall vi best ivaretas ved en hurtig og konkret saksbehandling, med dom der det er berettiget, og frifinnelse der det er berettiget. Jeg tar opp vårt forslag.