Vidar Helgesen (Høyre), 2016-06-06:
Alle i denne salen vet at rovviltforvaltning er svært krevende. Og vi vet alle at ulv trolig er den enkeltarten i norsk natur det er knyttet størst konflikter til. Ulven er fredet i Norge, og den er kritisk truet her i landet. Risikoen for at den kan dø ut i Norge, er ekstremt høy, selv om bestanden er betydelig i enkelte andre land. Det er et utgangspunkt for all debatt om ulv. Vi skal med det utgangspunktet føre en rovviltpolitikk innenfor rammene av Bern-konvensjonen, naturmangfoldloven og rovviltforlikene av 2004 og 2011. Regjeringen mener det er viktig å føre en rovviltforvaltning som har mest mulig aksept i befolkningen. Stortinget har vedtatt at vi i rovviltpolitikken skal ha en todelt målsetting. Her skal vi balansere hensynet til en fredet og kritisk truet art på den ene siden og næringsinteresser og andre lokale interesser på den andre siden. Regjeringen ønsker at vi skal ha ulv i norsk natur. Jeg registrerer at et bredt flertall i Stortinget deler dette synet. Det samme flertallet understreker at ulv – på samme måte som annet naturmangfold – har en verdi i seg selv. Det synes jeg er gledelig. Samtidig er det like ubestridt at ulv og annet rovvilt medfører at sau og tamrein blir drept og skadet på beite. Det er også et faktum at utmarksnæringer, som utleie av jaktrettigheter, blir påvirket av nærvær av ulv og annet rovvilt, og at en del mennesker føler frykt for ulven. Det er samtidig et faktum at utviklingen i beitenæringen påvirkes av langt flere forhold enn ulv og annet rovvilt. Likevel er det ingen tvil om at etableringen av ulvesonen har hatt sterk innvirkning på enkeltmennesker, familier, lokalsamfunn og tradisjonelle leveveier. Hovedutfordringen er derfor å finne en god balanse, der vi tar vare på ulv i norsk natur og samtidig skaper gode rammebetingelser og mest mulig forutsigbarhet for beitenæringen og for dem som lever i områder med ulv. Stortinget har valgt å løse dette gjennom å ha en tydelig soneforvaltning i form av en egen ulvesone. Regjeringen la i stortingsmeldingen om ulv i norsk natur frem et meget bredt og solid faggrunnlag om ulv. Vi har i meldingen foreslått at bestandsmålet for ulv enten videreføres som i dag, eller at det fastsettes et nytt bestandsmål som også omfatter ulv i grenserevir med Sverige. Begge forslagene vil medføre mer eller mindre en videreføring av bestanden på om lag samme nivå som i dag. Videre har regjeringen foreslått å videreføre prinsippet om soneforvaltning og en nasjonalt fastsatt ulvesone, men med en mindre justering av dagens sone, som ville betydd en reduksjon, sammenliknet med dagens sone, på 0,5 pst. Energi- og miljøkomiteens flertall har valgt et noe annet balansepunkt. Dette innebærer for bestandsmålets del at Norges ambisjonsnivå for ulv reduseres noe. Når det gjelder ulvesonen, vil forslaget fra komiteens flertall innebære at ulvesonen blir om lag 8 pst. mindre enn dagens sone. Rovviltforliket sier at bestandene av rovvilt skal holdes så nær de fastsatte bestandsmål som mulig. Når det gjelder ulv, innføres det nå et intervallmål. Det innebærer at forvaltningen får et økt handlingsrom, bl.a. når det gjelder fastsettelse av årlige kvoter for lisensjakt. Det er også viktig at man av hensyn til samarbeid med svenske myndigheter om en felles ulvebestand bør legge opp til fleksibilitet i forvaltningen av grenserevirene. Jeg registrerer at komiteens flertall, i tråd med regjeringens forslag, støtter å overføre myndighet til å forvalte ulv i grenserevir fra Miljødirektoratet til rovviltnemndene. Det betyr at all myndighet for felling av ulv nå ligger hos rovviltnemndene dersom bestanden er på eller over bestandsmålet. Det innebærer en enklere og mer helhetlig forvaltning av ulv innenfor ulvesonen. Det har utviklet seg en forståelse om at det ikke er anledning til å åpne for lisensfelling av ulv innenfor ulvesonen. Dette stemmer ikke. Både etter dagens regelverk og i fremtiden vil det være mulig å åpne for lisensfelling innenfor ulvesonen, forutsatt at felling ikke truer bestandens overlevelse, og at det ikke finnes en annen tilfredsstillende løsning. Videre må det foreligge et skadepotensial, og det må sannsynliggjøres at man etter endt lisensfelling også kommer til å nå bestandsmålet neste år. Vi vil, i tråd med komitéflertallets ønske, vurdere om det er grunnlag for lik lisensfellingsperiode innenfor og utenfor ulvesonen. Enkelte har tatt til orde for at det innføres fellingstillatelse uten forutgående søknad. Det betyr i praksis at det åpnes for fri felling av ulv utenfor ulvesonen i beitesesongen. Det er det ikke hjemmel til, og det vil heller ikke være i overensstemmelse med våre internasjonale forpliktelser. Jeg er glad for at flertallet i komiteen er av samme oppfatning. Jeg registrerer også at komiteens flertall gir flere oppdrag til regjeringen. Det er viktig å ha en kunnskapsbasert forvaltning, og regjeringen skal følge opp disse oppdragene. Klima- og miljødepartementet vil følge opp de vedtatte endringene i innstillingen om bestandsmål og sone, slik at disse raskt kan tre i kraft. Vi vil også informere hele rovviltforvaltningen om endringene og hvilke konsekvenser de får for forvaltningen.