Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 1999-06-14:
Som saksordføreren var inne på, er situasjonen på norsk sokkel en helt annen i dag enn da oljemeldingen ble lagt frem sommeren 1998. Oljesektoren opplever nå stagnasjon og manglende lønnsomhet, og både leteaktivitet og investeringer er ventet å gå ned. Nedjusteringene av prisforventingen og lavere inntjening i oljeselskapene, kombinert med en nedgang i tilgangen på gode prosjekter, har ført til en drastisk reduksjon i det planlagte investeringsnivået på norsk sokkel i årene som kommer. Med dagens priser, kostnadsnivå og rammebetingelser er det fare for at utbygging av nye felt nesten vil stoppe opp i en periode fremover. Reduksjonen i aktivitetsnivået vil skape ringvirkninger for verdiskaping og sysselsetting, som vil falle betydelig i oljeindustrien, men enda mer i leverandørindustrien. På sikt kan man derfor se ytterligere ringvirkninger i samfunnet. En unødvendig brå nedgang i aktivitetsnivået vil påføre samfunnet omstillingskostnader og tap av kompetanse. Fallet i oljeprisen, det høye skatte- og kostnadsnivået og de store overskridelsene ved utbygging av installasjoner har ført oljeindustrien på norsk kontinentalsokkel inn i en situasjon hvor det er helt nødvendig å forbedre rammebetingelsene og også senke kostnadsnivået for å gjenopprette konkurransedyktigheten. Norsk kontinentalsokkel må i fremtiden fremstå som et attraktivt område for oljeindustrien, og investeringer her må gi avkastninger som er konkurransedyktig med avkastninger på investeringer andre steder i verden. Taper norsk sokkel i denne vurderingen, vil det etter vårt syn bli meget vanskelig å opprettholde kompetanse, arbeidsplasser og inntjening. I dag er norsk sokkel i ferd med å bli en vesentlig mindre attraktiv oljeprovins å investere i. Kostnadene ved utbygging og drift i Norge er høye sammenlignet med i andre land. Noe av dette skyldes utilsiktede virkninger og krav og ordninger som er pålagt denne næringen i større grad i Norge enn i andre land. De langsiktige utfordringene vi står overfor består i første rekke i å legge forholdene til rette slik at kostnadene for bransjen blir så lave at det igjen blir attraktivt å investere på norsk sokkel. Den særnorske CO2-avgiften på norsk sokkel medfører konkurransevridning og svekkelse av norsk sokkels konkurranseposisjon i forhold til andre områder i verden. For Fremskrittspartiet har det vært et mål hele tiden å sørge for at norsk sokkel skal få konkurrere på lik linje med utenlandske områder. Derfor har vi hele tiden arbeidet for å fjerne den urimelige CO2-avgiften, eller miljøavgiften, som noen ønsker å kalle den uten at den har noe med miljøet å gjøre. Petroleumsvirksomheten står for nesten en fjerdedel av de norske CO2-utslippene. I fjor vedtok Stortinget at det skal opprettes et system med utslippskvoter for såkalte klimagassutslipp. Ved å la petroleumsvirksomheten få ta del i dette kvotesystemet, vil en kunne oppnå positive konsekvenser for bransjen. I dag betales det inn ca. 3,6 milliarder kr i CO2-avgift for utslipp på sokkelen. Utslippskvoter vil trolig bli langt billigere. Ifølge beregninger fra CICERO, Senter for klimaforskning, kan kvoteprisen bli på om lag 150 kr pr. tonn, noe som vil føre til en betydelig økonomisk besparelse for bransjen. Derfor er det viktig at Regjeringen i budsjettet for år 2000 legger frem forslag om hvordan CO2-avgiften kan reduseres inntil offshoresektoren er inkludert i kvotesystemet. Etter Fremskrittspartiets syn er det viktig at Statoil delprivatiseres og børsnoteres. Hovedårsaken er at Statoil ikke lenger er et instrument i utøvelsen av norsk oljepolitikk, men er et full ut integrert oljeselskap i konkurranse med andre. Da er det etter vårt syn naturlig og nødvendig for Statoil å få adgang til å arbeide under de samme rammebetingelsene som sine konkurrenter, med et mer kompetent og entydig bedriftsøkonomisk eierskap. En børsnotering vil sørge for nye rammevilkår og vil medføre at innsyn og oppmerksomhet vil danne en bedre bakgrunn for målinger og vurderinger av selskapets virksomhet vurdert opp mot konkurrentene. Samtidig vil alle forhold mellom selskapet og det offentlige endre karakter og bygge på reelle forhandlinger mellom to like parter og ikke mellom selskap og eier. Den siste tids hendelser har således etter Fremskrittspartiets syn ført til en ytterligere aktualisering av at man bør foreta en delprivatisering og børsnotering av selskapet. Jeg vil vise til det Dokument nr. 8-forslaget som Fremskrittspartiet har fremmet, men som ennå ikke er behandlet av Stortinget. Bredde og mangfold på norsk sokkel er viktig. Fremskrittspartiet vil derfor gå imot å gi Hydro fullmakt til å utvide aksjekapitalen, og er svært lite tilfreds med at det halvstatlige Hydro og det helstatlige Statoil nå bedriver en rå slakting av Saga. En løsning der Hydro og Statoil skal få lov til å kjøpe Saga, vil føre til økt statlig eierskap i oljemiljøet, redusert konkurranse samt at man bryter opp et selskap med et godt utviklet kompetansemiljø på norsk sokkel. Vi er svært kritisk til at Statoil skal få lov til å være med på oppkjøpet av Saga, og mener at selskapet burde holdt fingrene av fatet og heller konsentrert seg om å rydde opp i eget hus etter omfattende overskridelser ved den senere tids utbyggingsprosjekter. Etter 30 år med olje- og gassvirksomhet i Norge er det store variasjoner mellom de geografiske områdene i Norge når det gjelder ringvirkninger og verdiskaping knyttet til denne virksomheten. Den nordlige landsdelen har bare delvis fått merke de positive ringvirkningene knyttet til kompetanseoppbygging, industriutbygging osv. som er et resultat av olje- og gassutvinningen på norsk sokkel. På 1980-tallet var det en viss aktivitet i Barentshavet. Da ble det påvist store gassfelt som til nå ikke har vært kommersielt lønnsomt å bygge ut. De siste årene har det ikke vært leteaktivitet i Barentshavet, med de negative konsekvenser det får for leverandørindustrien og annen servicevirksomhet som ble bygd ut for å betjene denne virksomheten. De to siste årene har Statoil igjen arbeidet med å kommersialisere gassen på Snøhvit-feltet gjennom produksjon av LNG for utskipning til markeder i USA og ved Middelhavet. Dette er et prosjekt som hele landsdelen har store forhåpninger til. Det er tredje gang prosjektet er oppe til vurdering, og denne gangen håper jeg at prosjektet kan få den lønnsomheten som gjør en utbygging mulig. For Fremskrittspartiet er det viktig at nye felt blir så attraktive som mulig. Etter vårt syn vil store SDØE-andeler være med på å redusere feltenes attraktivitet fordi de øvrige selskapenes andeler, og særlig operatørens andel, blir mindre. Store SDØE-andeler i kombinasjon med gunstige fradragsmuligheter for investeringer bidrar til redusert fokusering på kostnader samt at statens andeler ved kostnadsoverskridelser øker. Derfor bør SDØE-andelene reduseres. Til slutt vil jeg ta opp forslagene fra Fremskrittspartiet og Høyre samt vise til at Fremskrittspartiet også vil komme med forslag som vedrører denne bransjen, i revidert nasjonalbudsjett.