Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-11-22:
Det er en ganske spesiell interpellasjon når vi får greie på formålet, nemlig at det er å avklare usikkerheten om hva Senterpartiet og SV vil med sine kommende stortingsvalgprogram, og også å avklare nærmere hva som skal skje på LO-kongressen. Statsråd Barth Eide sa det veldig tydelig: Det gis ikke beskjed til LO, man er i dialog med LO. Det syns jeg var et klokt svar. Jeg regner med at det også kanskje gjelder for forholdet til Senterpartiet. Ine Marie Eriksen Søreide refererte Martin Kolberg – et godt sitat: «Dersom ikke angrepene på EØS-avtalen opphører, vil det gjøre oss regjeringsudyktige.» Jeg har et annet og mer kjent sitat fra den samme Kolberg fra Lier og Buskerud. Det er: «Fagbevegelsen, fagbevegelsen, fagbevegelsen.» Det står trygt, og jeg vil gå fra en debatt om ideologiske symboler, straffereaksjoner og frykt til en diskusjon om hva som faktisk skjer i det norske arbeidslivet. Hvordan er det med tryggheten i hverdagslivet? Det er aller viktigst for folk, og der er arbeidslivet det mest sentrale. Arbeidslivet ut av EØS – ja, enkelte forsøker å gi et inntrykk av at dette standpunktet skulle innebære å stenge grensene for at arbeidstakere fra land i EØS-området skal ha mulighet til å ta seg arbeid i Norge. Det er så vidt meg bekjent ikke noen av de nasjonale aktørene i fagbevegelsen som har tatt til orde for en slik politikk. Derimot er det stadig flere forbund og lokale LO-avdelinger som tar til orde for at vi igjen må bli herrer i eget hus og ikke lenger akseptere at EØS skal overstyre norske tariffavtaler og norsk lovgivning av betydning for arbeidstakernes rettigheter i arbeidslivet. En av de største bekymringene ved den etablerte rettstilstanden i EU er den fundamentale forskyvningen av makt til arbeidsgiversiden og dels til EU-domstolen. De demokratiske problemene blir dermed ytterligere forsterket. EU-retten på dette området angriper ikke bare sjølve streikeretten, men er også et angrep på sjølve organisasjonsretten og retten til kollektive forhandlinger. Professor i arbeidsrett Stein Evju har formulert det slik: «Men med den tilnærmingen EU-domstolen har bygget på, og den rettstilstanden domstolen derved har etablert, er i realiteten selve fundamentet for de kollektivarbeidsrettslige ordningene og tariffavtalesystemet truet.» Evju er særdeles klar i sin vurdering av betydningen av disse: «Og konsekvensene kan være mer vidtrekkende enn for det tariffrettslige og det som knytter seg til «sosial dumping». Rokkes fundamentet for de kollektivarbeidsrettslige ordningene og tariffavtalesystemet, vil det samtidig innebære forskyvninger i samfunnsmessige maktforhold; dermed har det også implikasjoner for samfunnets grunnstrukturer.» Hallvard Bakke har sagt tilsvarende. Han sa bl.a. i en kronikk i Klassekampen 13. april i år: «Her må Norge sette foten ned og om nødvendig være villig til å gi opp hele EØS hvis EU ikke vil gå med på endringer. EØS-avtalen må endres slik at den ikke kan gripe inn mot norske tariffavtaler eller mot norsk lovgivning av betydning for arbeidstakeres rettigheter i arbeidslivet.» Klokt sagt! Det blir framhevet at en ikke kan ta ut ett område av EØS-avtalen og samtidig beholde avtalen. Vel, Sverige har ikke innført euro, til tross for at deres medlemskapsavtale med EU forpliktet dem til å gjøre det. Folket sa nei, og EU har stilltiende akseptert. Det blir framhevet at man ikke kan ha en fungerende handelsavtale med EU uten at den er koblet til alle de fire frihetene. Vel, til tross for et omfattende avtaleverk med EU har ikke Sveits inngått en avtale med EU som dekker tjenestesektoren. Og man er ikke forpliktet verken av tjenestedirektivet, bankinnskuddsgarantidirektivet eller EUs tredje postdirektiv. Til slutt: Ideologisk dogmatisering over tid gir økende svakheter når en ser resultatene. Ideologi er viktig, ulike ideologier må brynes i offentlig debatt, men viktigst i denne debatten er å se til arbeidslivet rundt seg. Jambyrdigheten i arbeidslivet mellom folk krever kvasse demokratiske redskap som korrigerer markedskreftene. Stadig flere fagfolk taper i dag sin jambyrdige plass i norsk arbeidsliv på grunn av EØS-avtalens innhold og praktisering. Folk ser det, blir mer opplyst og ser årsakene. Derfor er det behov for en endring av EØS-avtalen.