Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2007-04-16:
Som flere har vært inne på i debatten i dag, er St.meld. nr. 16 mye mer enn en melding om et tema som følger en fastlagt kurs. Selvfølgelig er ikke alt fryd og gammen. Det hadde vel vært i overkant av hva man kunne forvente etter så lang tid i skoleørkenen. Men den er et skritt i riktig retning, hvor det i langt større grad fokuseres på den enkelte elev og de evner og muligheter som det kan bygges videre på. Min bekymring er at det tydelig framkommer en vilje til kun å vektlegge den kommende elevmassen, og ikke i samme grad de elevene som i dag går i grunnskolen. Det kan synes som om statsråden mener at dette er en tapt gruppe, da det både med ressurser og mangel på konkrete tiltak er elever som ikke vil nyte godt av godviljen barnehagebarna får. Mye vi må og lite vi skal, sier statsråden. Skolemat, individrettet fokusering, fritt skolemateriell, intensiv etterutdanning for lærerne og øremerkede tilskudd kan vi se langt etter foreløpig, selv om det i større og større grad er organisasjoner som tar til orde for f.eks. øremerking, slik Fremskrittspartiet ønsker, for å sikre et likeverdig tilbud til elevene uansett om de bor i en rik eller fattig kommune. Norge ligger på topp når det gjelder ressursbruk pr. elev, men på bunnen på de fleste andre målinger av kunnskap, sosial utjevning og nivå. Derfor er det helt tydelig å se at kursen må legges om. Vi må få økt fokusering på kunnskap, økt forståelse for viktigheten av å beherske basisfag som matte, norsk og engelsk, større vektlegging av lærernes ferdigheter ved etterutdanning og sist, men ikke minst, sikre en framtidig lærerutdanning som setter krav til den enkelte lærers evner og anlegg for å kunne lykkes i et av de viktigste yrkene vi har. For å få til en bedre sosial utjevning er en god lærer en av de viktigste faktorene. Foreldrenes rolle og ansvar har tydeligvis ikke vært satsingsområde i stortingsmeldingen, noe vi beklager sterkt. Uten et bredere samarbeid med foreldrene og en tettere dialog mellom hjem og skole vil vi ikke kunne lykkes i framtiden med å skape en god skole for våre barn, samt utjevne de sosiale forskjellene bedre. FUG må fokuseres mer på og få en større ressurstilgang – noe denne meldingen ikke legger opp til. Barna våre er like forskjellige som oss voksne, men den skolehverdagen som møter dem i dag, er ikke tilpasset dette. Mange barn kommer på skolen uten frokost i magen. Andre står opp alene og må starte dagen med ensomhet og usikkerhet. Mange lærere er derfor mer sosialarbeidere enn lærere. Vi må tidligere inn og oppdage de barna som har problemer. Her mener vi at den forenklingen det legges opp til i meldingen, er bra. En evig runddans med reformer og uklare mål styrker heller ikke lærernes muligheter for å følge opp den enkelte elev. Det sier seg selv at skal lærerne klare å formidle kunnskap samt se den enkelte elev, så er det en del kriterier som må ligge i bunnen. I en skole hvor bortimot 70 pst. av lærerne bekrefter at støy og uro er et vesentlig problem, er det vanskelig å lykkes. Videre er det viktig å få til en skolehverdag hvor også de flinke elevene får utfordringer og faglig påfyll. Det må bli slutt på at lærerne må bruke mye av sin tid på å få ro i klassen i stedet for å fokusere på det faglige. Når det gjelder viktigheten av bygningsmassen som kunnskap skal formidles i – hvor en ofte ser at store fellesrom, prøveprosjekter og uoversiktlige løsninger kan være til hinder for læring og ikke minst gi grunnlag for mobbing av de svakeste – er lite berørt i St.meld. nr. 16. Disiplin, arbeidsro og orden i klasserommet kan kun oppnås med en lærer som er trygg på seg selv og sin lederrolle. Derfor er etter- og videreutdanning av lærerne et av kriteriene for å klare dette. Videre er det helt vesentlig at lærerutdanningen samt kravene vi stiller til den, må styrkes. De nye lærerstudentene vil måtte gå gjennom en lærerutdanning som setter langt større krav til egnethet og faglig kunnskap. Lærerne må få muligheten til å vise tydelig lederskap, grensesetting samt en mulighet for å gi den enkelte elev et faglig læringsutbytte – for det er slik at grensesetting faktisk betyr at noen bryr seg. Alle barn er best på noe, vi må bare finne området. Å gi barna våre selvtillit er nøkkelen til å lykkes, uansett sosial bakgrunn. Her kommer foreldrenes ansvar mye tydeligere inn. I den moderne skolehverdagen er bl.a. dataverktøy og kunnskap om bruk av dette et must for foreldre for å kunne klare å følge opp barnet sitt i mange fag. Vi ser her en økt forskjell mellom barn som har foreldre som behersker data, og foreldre som ikke gjør det. Derfor er St.meld. nr. 16 en god begynnelse, men det er ennå langt fram til vi er der vi burde ha vært for lenge siden.