Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2012-11-08:
Denne interpellasjonsdebatten ble kanskje litt roligere enn en i utgangspunktet hadde tenkt seg. Da finansministeren sa at han skulle følge godt med, følte jeg at Gundersen følte en viss form for trygghet. Sånn sett er det kanskje der vi egentlig er. Jeg tror at det er viktig å diskutere og vurdere vår egen konkurransekraft til enhver tid – hvilken effekt vi har når det gjelder det å tiltrekke oss investeringer, ikke minst ut fra det som ble sagt her nå om Fastlands-Norge og fastlandsaktivitetene våre. Mye er veldig bra. Mange av disse debattene tar utgangspunkt i at det er litt dårlig, og det er ikke et riktig bilde av situasjonen i Norge. Det er særdeles godt. Jeg synes den samlede enigheten om – i hvert fall så langt i debatten – at skattereformen fra 1992 står seg veldig godt, sett ut fra både næringslivets synspunkt og befolkningens synspunkt på fellesskap og mulighetene som ligger i Norge, er et veldig godt utgangspunkt. For å snakke lite grann om konkurransekraft: Jeg var hos Benteler Automotive på Raufoss. De må hvert år forbedre sine resultater med 10 pst. for å kunne klare å levere sine produkter til europeisk bilindustri i årene framover – 10 pst. hvert år var forbedringsbehovet deres. De klarte det. De nevnte ikke skatt og skattegrunnlag med et eneste ord. Det de var opptatt av, var kunnskap og folks utvikling, det å se på mulighetene for å forbedre sin egen produktivitet, hele tiden spisse mulighetene og ikke minst ha de fleste og beste produktene, som de kunne vise til markedet tre–fire år før disse var på markedet. Det var – skal vi si – Benteler Automotives inngang til konkurransekraften. Det var fordelen med å være i Norge, det var fordelen med å ha et industrielt miljø på Raufoss, sånn som de framla det. I dag skulle jeg egentlig ha vært på Herøya Industripark og åpnet en ny industribedrift som kanskje kommer til å sysselsette 400–500–600 mennesker. Det er en ny magnesiumlinje, 1 mrd. kr er investert. Det er østerrikske eiere. De så at Norge var det beste landet å etablere denne type industri i, hentet industriproduksjonen fra Kina og plasserte den på Herøya i Norge. Det er konkurransekraft. Det er tiltrekningskraft. Det er også et grunnlag for investeringer. Stabiliteten, tryggheten, forutsigbarheten og langsiktigheten er også noe som blir etterspurt her, og som er veldig godt framme i det norske systemet og i den norske modellen. Vi ser av analyser når det gjelder selskaper, følgende: Ernst & Young vurderer årlig vekstselskaper ut fra sin egen definisjon. I 2010 var det 2 195 selskaper som oppfylte definisjonen «vekstselskap». I 2011 var dette økt med 50 pst., til 3 308 selskaper. Mye er veldig bra i Norge. Sysselsettingen er høy. Vi gjør det bra på Verdensbankens Doing Business Index. Dette er et godt grunnlag for å drive industri – næringsliv – med utgangspunkt i Norge. Så er det helt opplagt nødvendig at en hele tiden ser igjennom de systemene som ligger til grunn for dette, ser på mulighetene for forbedringer, ser på mulighetene for eventuelle justeringer. Men det betyr at fundamentet er særdeles bra. Norge går godt. Norge blir styrt godt. Det viser alle tall, og alle fakta underbygger det som blir sagt her.