Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2015-12-14:
Høyre mener at spesialisthelsetjenesten skal utvikles slik at den i større grad ivaretar pasientenes behov, verdier og preferanser. Hver pasient skal møtes med åpenhet og respekt og være mer delaktig i beslutningene. Men viktigst er at pasientene skal slippe å vente på behandling. Unødig ventetid svekker tilliten til det offentlige helsevesen. Vi vil skape pasientens helsevesen. Å vente på undersøkelser og behandling er en påkjenning, og det koster samfunnet dyrt i form av sykmeldinger og tapt arbeid. Regjeringen har tatt store grep for at ventetiden i spesialisthelsetjenesten skal gå ned. Gjennom styrking av driftsbevilgningene til sykehus legges det til rette for en høyere aktivitet. I tre budsjetter er det lagt fram en aktivitetsvekst på over 2 pst. Tall fra 2. tertial viser at ventetiden går ned, og den har gått ned to dager for alle områder siden samme tid i fjor. Antall fristbrudd er redusert. Spesielt har behandlingstiden i rusbehandlingen gått ned – den er faktisk redusert med nesten to uker. Regjeringen legger nå til rette for en økning i pasientbehandlingen – som jeg sa – til 2,5 pst., som tilsvarer i overkant av 2,7 mrd. kr i vekst. Arbeiderpartiet, med sitt alternative budsjett, opererer med en inndekning på nesten 5 mrd. kr, som en vanskelig kan se at de har inndekning for. Det er inndekningsforslag som ikke har effekt i 2016, men senere. Rent konkret gjelder det forslaget om å innføre moms på finansielle tjenester fra 1. juli 2016. Det gir ikke effekt i hele 2016. Politikk handler om mer enn å gi penger. Som svar på Kjersti Toppes utfordringer er det ikke 1 mrd. kr som skal redde spesialisthelsetjenesten. Politikk handler om mot, det handler om vilje, og det handler om kraft til å gjennomføre nødvendige reformer. Reformer og omstillinger forårsaker ofte støy, men ettertiden viser at de faktisk var riktige. Denne regjeringens reformer gir resultater. Eksempel på reformer er gjeninnføring av den gylne regel, som omhandler videreføring av prinsippet om at rusbehandling og psykisk helsevern hver for seg skal ha en årlig vekst som er høyere enn i somatikken. Regjeringen har en ny kurs i samarbeid mellom offentlige og private aktører. Det bidrar til mangfold, innovasjon, effektivitet og, ikke minst, kreativitet. Den 1. november trådte regelverket for ordningen Fritt behandlingsvalg i kraft. Reformen skal gi mer valgfrihet og reduserte ventetider og bidra til at sykehusene blir mer effektive. Reformen styrker først og fremst rettighetene til personer med rusproblemer og psykiske problemer. Under den rød-grønne regjeringen vokste dessverre køene for disse pasientgruppene. Det er derfor behov for nye løsninger, og det er trist at man ikke kan se dette. Egentlig er det viktigste med reformen at pasientenes rettigheter blir styrket. Det virker som om Arbeiderpartiet og Senterpartiet underkjenner akkurat det. Innsatsstyrt finansiering skal bidra til at helseforetakene blir mer effektive og kan utnytte kapasiteten bedre. Gjennom denne finansieringsordningen vil samme type behandling registreres og rapporteres på samme måte og gi den samme økonomiske uttellingen. Man får altså en større likhet i Norge når det gjelder finansering. Dette gjør at helseforetakene også skal bli mer effektive og utnytte ressursene sine bedre. Aktivitetstaket er også fjernet. Har sykehuset kapasitet, skal de kunne behandle flere pasienter. Det gleder meg at Kjersti Toppe nevnte at det var viktig å øke kapasiteten på sykehusene. Dette virker. Sykehusene behandler i dag flere. Det står i motstrid til en rammefinansiering som iallfall Senterpartiet gjør seg til talsperson for, der en økonomisk modell synes å være viktigere enn pasientbehandling. Det er resultatene som teller, ikke ønsketenkningen. Det er pasienter som venter, som man skal ta hensyn til, ikke en finansieringsmodell som ikke virker. Jeg satt selv i styrer under den rød-grønne regjeringen i perioden. Det var ingen vekst, det var kutt. Regjeringen sørger for at flere blir behandlet, men den sørger også for at flere pasienter får flere rettigheter. Det er gledelig at ved fristbrudd har sykehuset nå plikt til å varsle HELFO om det. Det er de som skal kontakte pasienten, med et tilbud om utredning eller behandling et annet sted. Det er ikke pasienten som skal ta initiativet og lete seg fram. Mange pasienter forholder seg til et utall av leger og opplever lite kontinuitet i behandling og dialog med spesialisthelsetjenesten. Denne regjeringen har derfor innført rett til kontaktlege. Pasienter med langvarige alvorlige sykdommer skal nå ikke bare få tildelt en koordinator som skal samkjøre og koordinere tjenester, men også en kontaktlege. Dette er nå rettighetsfestet. Tidligere var diagnosen «kreft» nærmest ensbetydende med død. I dag vet vi viktigheten av å komme raskt til sykehus, få stilt riktig diagnose og ikke minst komme raskt til behandling. I dag kan man bli frisk, takket være nye behandlingsmetoder og medisiner. Regjeringen har derfor innført pakkeforløp for kreftbehandling for å standardisere og gi den best mulig tilgjengelige behandling raskest mulig. Hele 28 diagnoser er satt i et pakkeforløp. Rapportering av pakkeforløp til Norsk pasientregister er et nytt krav til helseforetakene. På landsbasis er nesten 78 pst. av de avsluttede pakkeforløpene i 1. tertial gjennomført innen normert tid. Dette er gledelig for pasienter med lunge-, bryst-, prostata-, tykktarms- eller endetarmskreft. Dette er resultater av styring fra regjeringen og omstilling i foretakene. Det viser at ledelse av helsevesenet må til, og ikke en rammefinansiering og en styring der alt skal prioriteres og ingen krav settes. Det er også behov for å sette andre sykdommer på dagsordenen. Jeg vil spesielt nevne hjernesykdommer. Sykdommer i hjernen rammer én av tre nordmenn, og det er viktig med god diagnostikk, behandling, oppfølging og, ikke minst, forskning. I forbindelse med statsbudsjettet for 2016 ber derfor Stortinget regjeringen om å vurdere utarbeidelsen av en strategi for å møte helseutfordringene til denne gruppen. Det er også en utfordring at mange venter på transplantasjon. Det er også gledelig at regjeringen i 2017 skal komme tilbake til hvordan man kan øke kapasiteten på dette området. Disse to gruppene fortjener å bli løftet fram. Det er ikke så mange andre i dag enn ministeren som har snakket om viktigheten av forskning og innovasjon for kvalitet og kvalitetsutvikling i helsevesenet. Spesialisthelsetjenesten er en kunnskapsintensiv sektor. Nye behandlingsmetoder er helt avhengig av at vi har forskning og innovasjon. Midler til klinisk forskning har vært særlig etterspurt av fagmiljøene. Det er derfor gledelig at regjeringen foreslår et nasjonalt program for klinisk behandlingsforskning. Moderne elektronisk samhandling er løsningen for en effektiv og sikker helsetjeneste og kan bidra til nye innovasjoner. Regjeringen arbeider godt med dette og har økt bevilgningen til tekniske løsninger for både e-resept og elektronisk kommunikasjon. Dette er helt nødvendig skal man få på plass en kjernejournal. Brukermedvirkningen i forskningen må økes. Det er gledelig at det nå er stilt krav til Forskningsrådet om brukermedvirkning i forskning. Det er i tråd med pasientens helsevesen. Det er pasienten som skal være aktivt med i forskning og i den behandling som det da forskes på. Arbeiderpartiet lovet at det skulle bli 1 million flere behandlinger i 2017 sammenlignet med i 2012. Det er en bra ambisjon. Tall fra Norsk pasientregister viser at det fram til nå har vært en økning i antall undersøkelser og behandlinger på 430 000 i løpet av to år. Det er 30 000 over anslaget på de 200 000 per år som man skal få til for å nå målet om 1 million. Dette viser at det er Høyre som har løsningene for raskere og flere behandlinger – ved både å bruke kapasitet hos private og, ikke minst, gjøre de nødvendige omstillinger som kreves.