trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-12:
Det er rett som representanten Fredriksen peikar på, at mange, både frå Finnmark og frå andre stader i Noreg, fekk skulegangen sin øydelagd under krigen og i åra rett etterpå. Skadar eller ulemper på grunn av krigen gir likevel ikkje grunnlag for rettferdsvederlag frå staten. Søknader om slikt vederlag fordi søkjarane har mista skulegang under eller rett etter krigen, er derfor avslått. Det gjeld i utgangspunktet heilt uavhengig av morsmål. Grunngivinga er at norske styresmakter ikkje kan klandrast for det som kan førast tilbake til krigshandlingane. Stortinget vedtok i 2005, jf. Innst. S. nr. 152 for 2004-2005, å slutte seg til eit forslag frå Regjeringa, jf. St.meld. nr. 44 for 2003-2004, om å tilpasse ordninga med rettferdsvederlag slik at samar og kvener som tapte eitt og eit halvt skuleår eller meir under og rett etter krigen, likevel kunne få rettferdsvederlag frå staten, fordi desse etniske minoritetsgruppene hadde kome særs dårleg ut samanlikna med andre nordmenn. Dei som hadde samisk eller kvensk som morsmål, og som ikkje kunne norsk godt nok ved skulestart, fekk lite utbytte av ei undervisning som berre gjekk føre seg på norsk. Det var altså ein kombinasjon av fornorskingspolitikken og tap av skulegang på grunn av krigen som låg til grunn for stortingsvedtaket, og som skilde desse gruppene frå dei som hadde norsk som morsmål ulike stader i landet. I den stortingsmeldinga som eg nett nemnde, vart det stipulert at om lag 800 personar kunne søkje rettferdsvederlag ut frå dei kriteria som vart lagde til grunn. Frå det tidspunktet då ordninga vart etablert, i 2005, og fram til i dag har Utdanningsdirektoratet hatt om lag 950 søknader til vurdering. Vi har ikkje endelege tal på kor mange som faktisk har fått rettferdsvederlag, for alle sakene er ikkje avgjorde enno. Men ut frå dei avgjerdene som er tekne, kan vi rekne med at 80-90 pst. har fått eller vil få rettferdsvederlag frå staten. Det er viktig å peike på at eitt av kriteria for å få rettferdsvederlag etter denne særordninga er at søkjaren hadde samisk eller kvensk som morsmål og i tillegg ikkje kunne norsk godt nok ved skulestart. Særordninga er derfor berre aktuell for relativt få personar som ein meiner har kome spesielt dårleg ut. Alle søkjarar som fell utafor særordninga, må behandlast likt. Det inneber at dei frå Finnmark som har norsk som morsmål, og som ikkje fekk akseptabel skulegang under og like etter krigen, ikkje har kome dårlegare ut enn andre frå andre landsdelar når det gjeld å få rettferdsvederlag. Det var dessverre mange som på ulike stader i Noreg fekk tapt skulegang under og rett etter krigen. Representanten spør til slutt om statsråden meiner ein skal tape rettane sine dersom ein har norsk som morsmål. Då gjør eg merksam på at ingen i utgangspunktet har krav på å få rettferdsvederlag frå staten. Ordninga med rettferdsvederlag er ei ordning som Stortinget sjølv har etablert. Det er mogleg å søkje, men det er Stortinget sjølv som tek endeleg avgjerd om ein søkjar fell innunder ordninga, og i tilfelle kor stort rettferdsvederlag søkjaren kan få.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-12:
Som sagt behandlar vi alle i Noreg som har norsk som morsmål, likt når det gjeld dette spørsmålet. Det er sterkt beklageleg at mange menneske fekk sin skulegang øydelagd under og etter krigen, men ein har altså slått fast at det i seg sjølv ikkje gir grunnlag for rettferdsvederlag frå staten. Stortinget har vedteke å opprette ei særordning der ein kan søkje om rettferdsvederlag dersom ein har samisk eller kvensk som morsmål og ikkje kunne godt nok norsk til at ein kunne ha utbytte av opplæring på norsk når ein begynte på skulen. Dette er det mange i denne relativt vesle gruppa som har nytta. Men eg gjentek: Dei som har norsk som morsmål i Noreg, vert likebehandla i dette spørsmålet utan omsyn til kvar i landet ein bur.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-12:
Finnmark var spesielt hardt ramma av krigen. Men eg trur eg tør seie såpass som at heile Noreg var hardt ramma av den andre verdskrigen, og at det innebar svært tøffe vilkår for mange i heile Noreg. Dessverre var det også mange som tapte skulegang i løpet av krigen eller i åra rett etterpå. Det er riktig at Finnmark var særleg tøft ramma av situasjonen. Det er likevel bestemt å likebehandle alle, på den måten at ein ikkje har rett til rettferdsvederlag Ein kombinasjon av fornorskingspolitikken og krigen er grunnlaget for den særordninga som Stortinget tidlegare har vedteke. Det er fordi dei med samisk og kvensk bakgrunn som ikkje kunne norsk godt nok til at det var mogleg å ha utbytte av opplæringa, har fått moglegheit til å søkje om eit rettferdsvederlag, mens ei liknande ordning ikkje gjeld for andre som måtte ha tapt skulegang på grunn av krigen.
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-03-12:
Jeg har tillatt meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «I forslag til endringer i barnehageloven sendt ut på høring vil Regjeringen etablere hjemmel for å omgå regelen om innkreving av foresattes samtykke når data om barnet blir brukt til forskning. Forslaget har møtt massiv kritikk hos foreldre og hos Datatilsynet. Mener statsråden at man skal kunne bedrive forskning og innhenting av data om det enkelte barn uten foresattes samtykke, og bør ikke foreldre gis rett til å kunne reservere egne barn fra deltakelse i forskningsprosjekter som gjennomføres på barnehagebarn?»
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-03-12:
Jeg tror at et sentralt poeng her er hvilken tillit foreldre har til barnehagen. Barnehagen er den omsorgsformen som er mest valgt av unge foreldre. Da er det et helt sentralt poeng at man har tillit og føler seg trygg i en bred kontekst. Forskning er ett poeng. Nå har vi en sak i Kommunal Rapport som dreier seg om det å finne frem til barn som trenger spesiell oppfølging. Der er det snakk om at barnevernet og spesialister i form av psykologer osv. skal kunne følge opp barn og vurdere barn. Forskeren konkluderer med at foreldre ikke skal kunne ha mulighet til å reservere seg i denne sammenheng. Vi har den muligheten når det gjelder forskning. Er det ikke slik at man burde klare seg med et representativt utvalg barn for å komme frem til disse resultatene, basert på samtykke?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-03-12:
Den saken vi tar opp her nå, dreier seg jo ikke primært om en sammenligning mellom barn i barnehage og barn utenfor barnehage. Her dreier det seg om hvilket regime man må underkaste seg hvis man er i barnehage. Da er altså utgangspunktet at man må regne med at det et sted finnes et register hvor det på barnets personnummer er registrert data. Man skal finne seg i at barnevern, psykologer osv. følger opp ens barn uten at man skal få kunnskap om det, eller uten at man skal kunne ha reservasjoner i forhold til det. Kan ikke statsråden tenke seg at det skaper ganske stor usikkerhet for foreldre i denne sammenhengen?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2008-03-12:
«Under og like etter krigen var det mange mennesker i Finnmark som ikke fikk en akseptabel skolegang. Dette fratok mange mennesker muligheten til videre skolegang, og mange fikk sin livskvalitet sterkt redusert som en følge av dette. Er Regjeringen i ferd med å utvikle nye lover for å hindre diskriminering og forskjellsbehandling, mener statsråden denne gruppen er blitt behandlet på en akseptabel måte, og mener statsråden man skal miste sine rettigheter dersom man har norsk som morsmål?»
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2008-03-12:
Man skulle tro at når man laget lover for å fange opp dem som ikke fikk en tilfredsstillende skolegang, skulle det i det ligge at man i utgangspunktet fanget opp flest mulig. Jeg registrerer og ser at det ikke har vært intensjonen her - i et fylke med mange ulike språk og etnisiteter som har valgt å forholde seg til to. Da kommer vi i en situasjon hvor man dessverre ikke fanger opp dem som har norsk som morsmål, og som også har tapt skolegang. For den enkelte dette gjelder, er problemet det at noen får det, mens andre ikke får det. Jeg synes det er trist, og jeg synes det er beklagelig at det er tilfellet, for er det noe som er viktig i Finnmark, er det det å likebehandle alle som bor der. Derfor vil jeg spørre statsråden: Har man ingen planer om å følge opp denne skjevbehandlingen som er der i dag?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2008-03-12:
Det er litt artig å høre at de blir likebehandlet med andre nordmenn, som det blir sagt. Men poenget med det jeg tar opp, er at de ikke blir likebehandlet med sine egne i Finnmark. Personlig har jeg en søknad fra et menneske som har mistet fire års skolegang, og som ikke kan få billighetserstatning på grunn av at hun har norsk som morsmål. Jeg tror alle forstår at det føles rimelig urettferdig. En annen side er at Finnmark ble mye mer utsatt for krigen enn de fleste andre steder. Det kan nevnes at det var bare én by i Europa som hadde flere bombeangrep enn Kirkenes; det var Valletta på Malta. Befolkningen hadde usle muligheter for å få seg utdannelse. Det er hevet over enhver tvil. Det gjaldt alle som bodde i Finnmark. Det er trist å leve i en verden der vi ser at noen mennesker ikke engang kan søke om billighetserstatning på grunn av morsmålet sitt.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-03-12:
Norge har i internasjonal sammenheng en god dyrehelsestatus, dette gjelder også oppdrettsfisk. Fristatus for VHS og IHN gjør at vi kan stille strenge krav til import av levende fisk og rogn og få enklere tilgang til markeder som har tilsvarende strenge krav knyttet til disse sykdommene. Vi har som mål å opprettholde denne fristatusen for de øvrige delene av landet samt å gjenopprette den raskest mulig for det aktuelle området i Storfjorden. VHS-virus ble første gang påvist i Nordsjøen for mer enn 20 år siden og er etter det påvist i en mengde fiskearter. Siden den gang har forskerne, med stadig mer sofistikerte metoder, delt VHS-virus inn i en rekke undergrupper. Fiskehelseforvaltere verden over har i lengre tid diskutert om man skal forvalte de ulike typene av VHS-virus ulikt, senest ved flere anledninger i 2006. Hver gang dette har blitt satt på dagsordenen, har konklusjonene vært at dette ikke er mulig eller ønskelig. Fra norsk side har vi deltatt aktivt i disse drøftingene, ved Mattilsynet og Veterinærinstituttet. Sistnevnte er Norges referanselaboratorium for VHS. Vår forvaltning skal være faglig basert, men også basert på internasjonale avtaler, regler og standarder. Jeg mener at vi har en aktiv holdning i saken. I det kortsiktige perspektivet - dvs. at når en så alvorlig sykdom som VHS blir påvist i norsk ørretoppdrett, må vi reagere raskt før denne smitten sprer seg til andre ørretoppdrettere, slik Mattilsynet har gjort i det aktuelle tilfellet. I det mer langsiktige perspektivet er det av stor betydning at vi får til mer og bedre forskning, både som grunnlag for våre forvaltningsavgjørelser og som grunnlag for det norske engasjementet i internasjonale fora som Verdens dyrehelseorganisasjon og EUs organer - dette fordi det er der man drøfter og avklarer prinsipper for diagnostisering, forebygging og behandling av fiskesykdommer.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-03-12:
Norge er verdensledende innenfor havbruk, og Norge er også verdensledende når det gjelder dyrehelseproblematikk innen oppdrettsnæringen. Mattilsynet er, gjennom matloven gitt kompetanse til å fatte vedtak og iverksette tiltak mot fiskesykdommene. Hjemmelsgrunnlaget er utformet som fullmaktshjemler som sier hva Mattilsynet kan gjøre. Det er Veterinærinstituttet som er Mattilsynets hovedleverandør av forskningsbasert kunnskapsstøtte på fiskehelse. Det er Veterinærinstituttets faglige råd Mattilsynet må basere seg på, og ikke andre mer eller mindre tilfeldige faglige råd som kan komme i strid med de standarder Verdens dyrehelseorganisasjon har satt. I den grad det er faglige uenigheter, skal i hvert fall ikke jeg som fiskeri- og kystminister gripe inn som overdommer i den type avgjørelser. Det vil kunne få uoverskuelige og negative konsekvenser for norsk oppdrettsnæring som sådan.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-03-12:
Norge er særdeles aktiv på dette området. Vi bruker veldig mye penger på forskning, og vi bruker penger på Mattilsynet, som skal ta avgjørelser i denne typen saker, og på Veterinærinstituttet, som er den kunnskapsbaserte institusjonen som Mattilsynet skal lene seg på i denne typen spørsmål. Havforskningsinstituttet, som også blir finansiert over statsbudsjettet, er kunnskapsleverandør på det området. I tillegg til at vi utvikler lovverk og forsker i Norge er vi aktive innen Verdens dyrehelseorganisasjon og i forhold til de standardene som er satt der. Hvis representanten Hansen mener at fiskeriministeren skal gå inn og overprøve faglige råd fra dem som skal gi oss dem, er det et forslag jeg vil ta sterkt avstand fra.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-03-12:
Siden slutten av 1980-tallet og fram til i dag har det vær gjennomført en rekke tiltak i et forsøk på å snu utviklingen fra langvarig nedgang i hummerbestanden til å bygge bestanden opp igjen til et høyere nivå. I dag er hummerbestanden på et lavmål, og derfor er det kritisk nødvendig å iverksette tiltak. I oktober 2007 la en arbeidsgruppe som har sett på tiltak for å øke hummerbestanden, fram et forslag til forvaltning av hummer i Norge. Rapporten er et resultat av en omfattende prosess som har gått over tre år. Det har vært arrangert åpne høringsmøter for å ivareta hensynet til yrkesfiske så vel som fritidsfiske. Arbeidsgruppen har presentert mange forskjellige tiltak for å bygge opp bestanden av hummer. Alternativet til dette vil kunne være en totalfredning, og det er noe jeg helst vil unngå nettopp for å ivareta tradisjon og kystkultur. Arbeidsgruppen anser at de forslag som er fremmet, vil kunne bidra til en oppbygging av hummerbestanden, dog senere enn hvis man totalfredet. Hummerbestandens dårlige forfatning tilsier bl.a. at redskapsmengden bør begrenses for å begrense beskatningstrykket. De tiltakene som ligger i forslaget, vil medføre at både yrkesfiskere og fritidsfiskere bidrar til å bygge opp bestanden. Jeg vil understreke at den elendigheten som representanten Schmidt skisserer i sitt spørsmål, vil bli et faktum hvis man ikke tar dette på alvor. Rapporten fra arbeidsgruppen med Fiskeridirektoratets kommentarer er nå på høring. Høringsfristen er satt til 25. mars. Fiskeri- og kystdepartementet vil foreta en vurdering av det videre arbeidet i denne saken når høringen er avsluttet og det endelige forslaget er oversendt til departementet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-03-12:
Nå har Fiskeridirektoratet et forslag ute på høring. Jeg synes ikke det er naturlig at jeg går inn i enkelthetene i det forslaget, eller begynner å kommentere det, før høringsrunden er avsluttet og departementet har fått en ferdig anbefaling fra Fiskeridirektoratet. Nå har jo alle som har synspunkter i denne saken, mulighet til å komme med dem i høringsrunden. Jeg har ikke lyst til å binde meg til verken det ene eller det andre forslaget nå. Men det som jeg vil være veldig tydelig på, er at hvis vi ikke foretar oss noe, blir konsekvensene på sikt svært triste for dem som høster av hummeren til fritids- og yrkesformål.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-03-12:
Opp gjennom årene har man fra tid til annen måttet ta veldig drastiske grep for å berge fiskebestander som har vært utsatt for et for stort fiskepress. Det gjelder f.eks. det vi nå gjør med hensyn til kysttorsken, og det gjelder fisket på torsk i Barentshavet. Jeg kunne komme med ganske mange eksempler på det. Jeg er opptatt av at vi finner tiltak som gjør at vi klarer å forvalte hummerbestanden bærekraftig også på sikt, og jeg forventer at uansett hvordan det endelige regelverket blir utformet, så skal det overholdes. Det er helt uakseptabelt å fiske ulovlig, uansett om man måtte være uenig i reglene.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-12:
Jeg ønsker å stille spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «I forslag til regulering av hummerfiske er det på høring vesentlige innskjerpinger i regelverket. Foreslåtte endringer er kompliserte og lite anvendelige og vil være vanskelige å etterleve, selv om intensjonene var harmonisering og forenkling. Med disse forslagene vil resultatet bli økt ulovlig fiske, angiveri, anmeldelser og en ødelagt kystkultur, noe som igjen vil medføre en voldsom kostnadsøkning for kontrolltiltak og økte hummerpriser. Ser statsråden at disse endringene vil kunne gi store negative konsekvenser?»
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-12:
Jeg vil takke for svaret fra statsråden. Når en leser det som ligger ute på høring, og også når en leser fiskeridirektørens vurderinger av de forslagene som ligger der, kan det synes som om det går veldig langt. Det er jo en del grep en kunne tatt, som ikke ville vært så dyptgående som det dette forslaget innebærer, bl.a. hummerparker og hummerreservater. Dersom en går for det forslaget som foreligger, vil jo det bety en begrenset tilgang også for vanlige fiskere. Jeg vil tro at statsråden i forhold til allemannsretten og ferdsel på sjøen har et annet syn på akkurat det. Hva tenker statsråden når det gjelder spesielt hummerparker og hummerreservater langs sørlandskysten? Hvordan vil det arte seg?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-12:
Ser statsråden da muligheten for at nettopp dette, skal man si, svarte fisket vil kunne skje - og det skjer allerede i dag - på sørlandskysten? Det er jo ikke så veldig store kontrolltiltak som er igangsatt om sommeren når vi har mange turister både i båter og på hytter som faktisk tar en del av dette, og som ødelegger fritidsfisket og kystkulturen for dem som er bosatt der nede. Ser ikke statsråden at en også kunne vært mer aktiv i forkant i stedet for å gå så drastisk til verks som det nå er foreslått?
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2008-03-06:
Når det gjelder Ot.prp. nr. 21 for 2007-2008, får Regjeringen full støtte fra en samlet komite. Proposisjonen inneholder forslag til endring i lov av 20. mars 1998 om forebyggende sikkerhetstjeneste, objektsikkerhet. Komiteen har merket seg at formålet med forslaget er å styrke arbeidet med forebyggende sikkerhetstiltak for å beskytte skjermingsverdige objekter mot sikkerhetstruende virksomhet. De administrative konsekvensene av lovforslaget følger i det vesentlige av at det enkelte sektordepartement forutsettes å ha ansvar for å utpeke og klassifisere skjermingsverdige objekter. I dag er ansvaret for utpeking tillagt vedkommende eier av det skjermingsverdige objekt. Forslaget innebærer således en sentralisering av denne delen av det forebyggende sikkerhetsarbeidet. Proposisjonen bygger i hovedsak på rapporten «Forebyggende sikring av objekter mot terror- og sabotasjehandlinger », som er lagt fram av en interdepartemental arbeidsgruppe. Dette er en stor og viktig sak. Det er bra at det er full politisk enighet om hvordan dette skal gjennomføres, og hvordan lovverket skal være.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-27:
På vegne av representantene Torbjørn Hansen, Elisabeth Røbekk Nørve og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om å styrke egenkapitalen i maritime bedrifter.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-11-27:
Først: Høyres alternative budsjett inneholder ikke betydelige skattereduksjoner, men en tilbakeføring av alle de skjerpelsene Regjeringen legger på norske bedrifter og arbeidsplasser. Så til budsjettets ekspansivitet. I dag morges påstod representanten Sandal i en radiodebatt med Høyres leder, Erna Solberg, at hun snakker usant når hun sier at budsjettet for 2009 ikke er mer ekspansivt enn for 2008. I St.meld. nr. 1 fra Regjeringen står det på side 60 at indikatoren for ekspansivitet er den samme for begge årene, nemlig 0,7, som Sandal henviste til i radiodebatten. Solberg har altså rett. Da har komiteens leder to muligheter. Enten kan han beklage sin uttalelse fra i dag morges her og nå, og jeg overbringer den med glede videre til partilederen, eller han kan fortelle Stortinget når vi vil bli meddelt at budsjettdokumentene ikke var riktige.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Lat meg først seie at når Framstegspartiet sin hovudtalsperson, Ulf Leirstein, gjer eit nummer av at vi går til åtak på Framstegspartiet, må han skjønne at det er eit hav av forskjell mellom den pengebruken som Framstegspartiet legg opp til, og det som er ansvarleg økonomisk politikk. Derfor har eg teke meg den fridomen å polemisere mot den politikken, som vi er fundamentalt ueinige i, og som alle andre parti i Stortinget òg avviser. Så til brevet mitt til finansministeren. Det er slik at i den finansinnstillinga vi no debatterer, har regjeringspartia, dvs. fleirtalet i finanskomiteen, sagt veldig klart frå at det skal vere høg beredskap på å utarbeide tiltak som kan setjast inn for å motverke arbeidsløyse. Det har vi gitt klar melding om. Det har vi kommunisert til Regjeringa og finansministeren. Derfor er vi klare til å setje tiltak i verk når vi har fått nye anslag og er trygge på at den kursen som skal veljast, er sakleg, korrekt og treffsikker for å motverke arbeidsløyse.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Lat meg først seie at Høgre har i sitt alternative budsjett lagt opp til skattelette i eit omfang på 5,5 milliardar kr. Det må Flåtten og Høgre finne seg i at vi minner om. På det punktet er det ein grunnleggjande forskjell mellom vår kurs og Høgre sin. Så til vekstimpulsane i budsjettet. Det er slik at det budsjettforslaget som Regjeringa har lagt fram, inneber bruk av olje- og gassinntekter på 92 milliardar kr for 2009. Det er ei offensiv satsing for å ta høgd for den situasjonen som var kjend då budsjettdokumentet blei lagt fram. Så har vi i tida etterpå fremja ei rekkje forslag, som er målretta, og som først og fremst har to formål: Det eine er å få pengeflyten i gang, det andre er å få ned renta. Eg meiner at det er ei treffsikker ordning.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Det har skjedd veldig mykje sidan budsjettet blei lagt fram, eit budsjett som i utgangspunktet er klart ekspansivt. Det betyr at det blir satsa sterkt på å ruste opp og vedlikehalde skular og universitets- og høgskulebygg, og òg sett inn større aktivitet innanfor samferdselssektoren. Det skal ha det formålet å motverke veksande arbeidsløyse. Så har vi sett inn ei rekkje tiltak etterpå som er svært målretta, først og fremst for å skape pengeflyt mellom bankane og å få ned renta. Det har vore målretta, og det har blitt svært godt motteke ute. Så varslar vi no at det skal kome finanspolitiske tiltak i månadsskiftet januar/februar. Vi skal ha eit godt fundament for dei avgjerder vi inviterer Stortinget til å gjere, og eg føler meg veldig sikker på at vi skal greie å oppnå formålet, nemleg å setje inn tiltak som først og fremst skal ha som målsetjing å få ned arbeidsløysa. Det er kursen vår framover.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Eg takkar for så vidt for spørsmålet, og eg registrerer med glede at representanten Sponheim er meir audmjuk i kommentarar og tilnærming i dag enn han var i går. Det registrerer eg som eit gledeleg framsteg. Lat meg seie det slik: Eg har hatt og har svært god kontakt med både finansministeren og statsministeren om desse hovudspørsmåla, nemleg budsjettarbeidet og korleis det skal utvikle seg. Det som for meg var den utløysande årsaka til at denne oppmodinga kom i går, var dei siste anslaga og vurderingane frå Statistisk sentralbyrå og dei siste vurderingane frå OECD. Det har eg òg gjort greie for i brevet mitt, og derfor blei dette brevet sendt. Eg er klart tilfreds med at Regjeringa og finansministeren har vist handlekraft og har respondert på ein positiv måte.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Regjeringspartia har ikkje skattelette som si leiestjerne i politikken. Vi har gått til val på at vi skal styrkje velferda i landet vårt både i kommunane og på statleg nivå, og i det biletet treng vi sterke bidrag frå fellesskapen. Vi har registrert at to av dei største opposisjonspartia og NHO har gjort det til eit hovudsynspunkt at ein bør gi skattelette. Eg registrerer òg med glede at LO-leiaren er einig med oss i at det ikkje er ein framtidig kurs. Dei tiltaka som vil bli sette i verk frå Regjeringa og regjeringspartia si side, får vi kome endeleg tilbake til, men eg antyder at vi må ha meir av den medisinen som vi har lagt opp til. Større aktivitet i kommunane og t.d. tiltak for å styrkje samferdsla vil vere målretta tiltak for å få ned arbeidsløysa.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
I går kunne vi lese i Kommunal Rapport kva representanten Leirstein meinte om nye prognosar frå Statistisk sentralbyrå og OECD. Han slo då til lyd for meir innsats for byggjeprosjekt og vedlikehald i kommunane. Det blei òg lagt vekt på faren for auka arbeidsløyse. Leirstein etterlyste tiltak og påstod at budsjettet var laga på sviktande grunnlag. Seinare i går klargjorde finansministeren at Regjeringa ville komme med nye tiltak for å motverke arbeidsløyse. Då hevda representanten Leirstein til VG Nett at «det at krisepakken kommer nå, gjør budsjettbehandlingen til en vits». Eg konstaterer derfor at representanten Leirstein tydelegvis er mest oppteken av å setje regjeringspartia og Regjeringa i eit negativt lys – for å seie det diplomatisk. Arbeidet med å redusere skadane av finanskrisa og sikre arbeidsplassane til folk tel tydelegvis langt mindre.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Eg registrerer at Høgre er svært oppteke av å ha ein ansvarleg bruk av oljepengane. Nestleiar Sanner i Høgre har uttalt at partiet hans skal vere garantisten for ein ansvarleg økonomisk politikk i ei eventuell borgarleg regjering der Framstegspartiet vil delta. Av finansinnstillinga kan vi lese at det er eit svært stort spenn mellom Framstegspartiets og Høgres syn på denne saka. Avstanden mellom dei to partia er minst 30 milliardar kr i bruk av oljeinntektene. Spørsmålet mitt til Framstegspartiets leiar blir derfor: Godtek Framstegspartiet forsikringa frå Høgre om ein ansvarleg økonomisk politikk, slik nestleiar Sanner har lagt vekt på? Og i tilfelle svaret er negativt, vil eg gjerne høyre kva slags økonomisk politikk Høgre og Framstegspartiet tek sikte på å bli einige om.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Eg registrerer med betydeleg overrasking at finanspolitisk talsperson i Høgre, Jan Tore Sanner, tek ordet på slutten av denne debatten og framfører den bodskapen at ein nærmast har underkjent budsjettet for 2009. Med respekt å melde er det sjølvsagt verken sakleg eller reell dekning for ein slik påstand. Vi kjem om nokre minutt til å vedta statsbudsjettet for 2009, som blir sett i verk frå årsskiftet, og som kjem til å ha stor verknad for ulike sektorar i landet vårt, sjølv om Sanner måtte meine, tru og påstå noko anna. Eg vil minne om at vi har teke store og viktige grep i haust. Statsbudsjettet for neste år blei lagt fram 7. oktober. I tida etterpå er det foreslått å setje i verk ei rekkje tiltak for å motverke dei problema som vi står overfor i norsk økonomi, og det har vore målretta tiltak som har blitt svært godt motteke i næringslivet både på arbeidstakar- og arbeidsgivarsida. Det synest eg vi skal merke oss. Så svarte finansministeren etter eit initiativ frå meg at Regjeringa varslar finanspolitiske tiltak rett over nyttår. Det er for å ta høgd for den ekstraordinære situasjonen vi har, og at dei tiltaka er baserte på god kunnskap, på analyse og på anslag som er dei beste som kan gjerast, og som òg skal resultere i tiltak som er målretta. Eg er audmjuk overfor dei oppgåvene som vi står framfor. Det bør gjelde anten vi tilhøyrer opposisjonen eller posisjonen. Eg trur ikkje det tener saka at ein slår om seg med negative karakteristikkar av andre. Så vil eg avslutte med å seie: Eg er oppteken av Stortinget si rolle, og eg er oppteken av å vareta den funksjonen som parlamentet skal ha i forhold til den utøvande makta. Det har eg vore. Det var noko av bakgrunnen for at eg tok eit initiativ overfor Regjeringa. Den rolla har eg tenkt å prøve å utøve etter beste evne i den tida eg er i dette huset.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Eg registrerer at representanten Lønning bruker sterke ord. Det er vi for så vidt vane med at Lønning frå tid til anna gjer. I dag brukte han uvanleg sterke ord. Eg vil seie at representanten Lønning kom i skade for å ta ord i sin munn som han kan kome til å angre på. Representanten Lønning sa nemleg at det no skal kome forslag frå Regjeringa om tiltak som endrar heile innhaldet i budsjettet for 2009. Då vil eg seie det slik: Korleis kan representanten Lønning seie noko slikt før han kjenner innhaldet i den finanspolitiske pakken som Regjeringa skal leggje fram om ei tid, og berre slengje om seg med negative utsegner på denne måten? Det er i alle fall ikkje tillitsvekkjande for ein som stiller store krav til andre.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Eg vil gjere merksam på eit forslag som representanten Jan Tore Sanner har sett fram, som gjeld permitteringsreglar i arbeidslivet. Det er altså slik at arbeidet med å motverke ei veksande arbeidsløyse i landet vårt har svært høg prioritet for Regjeringa og for regjeringspartia. I dette arbeidet vil innretning av tiltak og utforming av regelverk for dagpengeordninga stå sentralt. I den samanhengen er det naturleg også å vurdere å forlengje perioden for utbetaling av dagpengar. På dette grunnlaget oppmodar eg representanten Sanner om å gjere forslaget sitt om til eit oversendingsforslag.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Det er noe underlig å registrere at Arbeiderpartiets talsmann reagerer på den ekspansiviteten som ligger i Fremskrittspartiets budsjett når han samtidig lovpriser at Regjeringen skal komme med en tiltakspakke ut i februar. Betyr det med andre ord at denne regjeringens tiltakspakke ikke skal bety noe mer penger? Da er den i så fall ikke mye verdt. Men det var ikke det jeg skulle spørre om. Jeg registrerer at komiteens leder i går skrev et brev til finansministeren, og omtrent samtidig som brevet ble sendt, kom det et svar. Hvis dette legger standarden for offentlig saksbehandling i tiden framover, går vi lyse tider i møte i forhold til norsk byråkrati. Jeg registrerer at i spørsmåls form tar Arbeiderpartiets Reidar Sandal opp med finansministeren om det kan være fornuftig å komme med noen finanspolitiske tiltak utover det som allerede ligger i budsjettet for 2009. Er det sånn å forså at regjeringspartiene, som har flertall på Stortinget, ikke har tenkt å fremme forslag eller ta egne initiativ uten at finansministeren godkjenner slike initiativ?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Det å sette seg i et negativt lys synes jeg Regjeringen klarer på en utmerket måte selv. De trenger ikke hjelp fra Fremskrittspartiet. Hvorfor sier jeg det? Vi er i en situasjon nå hvor vi ser store utfordringer, og vi ser daglig at det kommer oppsigelser på store arbeidsplasser og på små arbeidsplasser. Det burde bekymre stort. Nå har vi, som lederen av finanskomiteen vet, sittet seks–sju uker i finanskomiteen og jobbet med budsjettet uten at regjeringspartiene, som har flertall, har kommet med et eneste forslag for å møte finanskrisen. Man ønsker å vente til februar. Det gjør på mange måter denne budsjettbehandlingen til en vits. Også flertallet ser at det er behov for store endringer i det budsjettet man har tenkt å vedta i dag. Man ser at prognosene man har tenkt å legge til grunn, er feil. Likevel skal man nå vente framfor å ha brukt de seks–sju ukene i finanskomiteen til å komme med konstruktive forslag, noe en samlet opposisjon faktisk har gjort.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Hvis bildet var så ensidig som representanten Lund Bergo prøver å presentere det, hadde det ikke vært en god politikk for folk flest. Han har tydeligvis ikke lest hele Fremskrittspartiets forslag på området skatte- og avgiftspolitikk. La meg nevne to ting: Vi gir massive skattelettelser nettopp til folk flest ved at vi øker bunnfradrag og minstefradrag som kutter skatten i bånn, og som gjør at de med lave og middels inntekter får mye større økonomisk handlefrihet med Fremskrittspartiets opplegg enn det Regjeringen legger opp til. Når det gjelder formuesskatten, foreslår Fremskrittspartiet å øke bunnfradraget helt opp til 750 000 kr, på mange måter milevidt over det regjeringspartiene synes det er naturlig å betale formuesskatt av. Vi er helt overbevist om at hvis man øker bunnfradraget på formuesskatten opp til 750 000 kr, vil vanlige mennesker med ordinære inntekter og ordinær levestandard få et skattekutt som er meget positivt. Så har vi noen utfordringer med de skatteskjerpelsene regjeringspartiene legger på næringslivet, som jeg håper de faktisk kommer til å reversere når vi kommer til februar.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
La meg aller først si at halvparten av replikken var en oppramsing av Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett, og det slutter jeg meg selvfølgelig fullt ut til. Jeg synes det var veldig godt formulert. Så til spørsmålet om hva vi faktisk gjør. Vel, i Fremskrittspartiets hode, når vi ser på avgiftspolitikken i Norge, er det ikke noen tvil om at en rekke av de norske avgiftene er fiskale, at de rett og slett bare er en inntekt til statskassa og i liten grad har en annen begrunnelse bak seg, og at de i liten eller null grad faktisk er øremerket. Mye av det mange av oss i dag tror vi betaler som såkalte miljøavgifter, går altså ikke til miljøet. Det er vi klar over, og da må vi gjøre noe med de avgiftene. Det Fremskrittspartiet bl.a. gjør, er at vi kutter i engangsavgiften på bil. Vi ønsker å gjøre bilkjøp i Norge rimeligere, og det gjelder alle biler. Men det vi vet, er at nyere biler forurenser mindre enn gamle biler. Hvis vi kunne ha gjort noe med den eldgamle bilparken i Norge, hadde det vært et veldig godt og også miljørettet tiltak. Å sørge for at det ble billigere å kjøpe nye biler, slik at folk flest ble motivert til å kjøpe nye biler, hadde som sagt vært et meget godt klimatiltak. Jeg håper også Kristelig Folkeparti kan se på den muligheten når de legger fram sitt avgiftsopplegg.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Noen kan si at det å komme etter Greenspan er som å hoppe etter Wirkola, men jeg føler det ikke sånn. La meg først si: Det er nødt til å gå galt når Per Olaf Lundteigen skal prøve å forklare hva som er Fremskrittspartiets ideologi. Det blir feil, for utgangspunktet er feil. La meg bare presisere noe som jeg har sagt i en masse debatter, og som Fremskrittspartiet har sagt på inn- og utpust i flere uker: Fremskrittspartiet er selvfølgelig for å ha rammeverk også innenfor finansnæringen. Det vet representanten Lundteigen veldig godt. Vi har hatt en rekke saker som går på regulering av finansnæringen, her i dette storting lenge før finanskrisen inntraff. De sakene har passert Stortinget enstemmig, og vi er samlet om et rammeverk. Så, innenfor det rammeverket, har Fremskrittspartiet veldig tro på at vi må la markedet styre, og vi ser absolutt at det på en rekke områder er veldig fornuftig framfor å ha en type politisk innblanding som kan gå riktig galt. I USA har bl.a. renten i stor grad vært politisk styrt, kunstig styrt, framfor overlatt til mer uhildede aktører, og vi ser hvordan det har gått. Vi har sett at politikernes innblanding i boligmarkedet har medført en boligboble.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Nei, det har representanten Leirstein ikke gjort, men det skal bli godt snart å få muligheten til å sove ut, når vi er ferdige med finansdebatten en eller annen gang i kveld. Men la meg si følgende: Alle de tiltakene som Marianne Aasen refererer til, går i stor grad på penge- og kredittpolitikken, og der har det vært enstemmighet. Det som er min og Fremskrittspartiets kritikk, er at i finanspolitikken, som er statsbudsjettet, hvor vi altså legger føringene for neste år, har regjeringspartiene ikke vært villige til å endre på en tøddel omtrent. De har flyttet på 100 mill. kr av et budsjett som har en utgiftsside på 848 milliarder kr – 100 mill. kr som er tatt fra ymse-posten for å spre litt her og der, sikkert for å godtgjøre noe overfor representanter fra egen fraksjon som sitter i komiteen. Problemet her er at de store grepene ønsker man ikke å gjøre gjennom finanspolitikken, men utsette til februar. Jeg tror det er en farlig kurs for landet at man utsetter å komme med viktige finanspolitiske virkemidler. Nå har vi finansdebatten, vi skal fatte vedtak om budsjettet i dag. Det burde ha kommet noen endringer fra regjeringspartiene fra dette budsjettet ble lagt fram til i dag.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-11-27:
Det er mange sider ved denne finanskrisen vi er oppe i, som det er viktig å adressere. På mange måter var innlegget til finansministeren en oppramsing av hva som har skjedd, og hva man vil fokusere på videre. Jeg er ikke beroliget, men det er det heller ikke min oppgave å være. Jeg gleder meg til å se hvilke forslag som faktisk kommer i februar. Jeg er dog skuffet over at man skal vente til da med de viktige finanspolitiske tiltakene. Jeg har registrert at finansministeren har vært opptatt av detaljhandelen, butikkene våre, at hjulene skal gå rundt. I så henseende er det en god del mennesker som sier at de har ikke råd til å foreta de investeringene, eller handle, slik som finansministeren så sårt vil at folk flest skal gjøre. Da er det to muligheter. Det ene er at prisene faller dramatisk. Det ser vi ikke noen tegn til, og det kan i liten grad politikere styre. Det andre er å gi folk flest bedre økonomi. Det kan man bl.a. gjøre gjennom skattelettelser. Ser finansministeren behov for nettopp å gi skattelettelser til vanlige folk for å få hjulene i gang, få omsetningen i gang i detaljhandelen?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Jeg må vel si at den brevvekslingen som har vært mellom komiteens leder, Arbeiderpartiets hovedtalsmann, og finansministeren, er i grunnen det beste uttrykk for at Regjeringen og regjeringspartiene nå føler at de er på et voldsomt etterskudd i den aktuelle situasjonen norsk økonomi befinner seg i. Allerede da vi hadde en høring i finanskomiteen ganske kort tid etter at budsjettet ble framlagt, sa sentralbanksjefen at man for de neste kvartal antakelig måtte regne med nullvekst i norsk økonomi. Regjeringen og regjeringspartiene holdt fast på at tallene i budsjettet med en vekst på 1,9 pst. var midt i blinken. Men nå har altså pipa fått en annen lyd – om enn sent, så får vi være glad for det. Mitt spørsmål er: Når vi fra Kristelig Folkepartis side nå ber om og foreslår en stimuleringspakke, helt i tråd med det representanten Sandal nå antyder, hva hindrer regjeringspartiene i å være med på å vedta dette i dag i stedet for å vente til over nyttår?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Først må jeg korrigere noe av virkelighetsbeskrivelsen, for vi har faktisk sett overslaget til at realøkonomien svekkes i en del tid. Det har som sådan ikke bare vært en finanskrise. Vi mener faktisk fra Kristelig Folkepartis side at Regjeringen har vært på etterskudd og ikke har bidratt til å motvirke svikten i realøkonomien som har vist seg de siste ukene, som bl.a. vil bidra til økt ledighet og kanskje mer ledighet enn nødvendig hvis man hadde satt inn tiltak i tide. Når det gjelder spørsmålet om samarbeid, går vi inn i det hvis vi kan bidra konstruktivt i en mulig samarbeidsløsning med Regjeringen som kan sørge for at ledige hender kommer i arbeid. Så får vi se om Regjeringen er villig til å lytte. Det har den ikke vært til nå. Vi er i hvert fall beredt fra vår side til å bidra, slik at landets økonomi blir så sterk som overhodet mulig.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Jeg har lyst til å ta utgangspunkt i en bedrift som jeg tror representanten Lund Bergo kjenner til, nemlig Fjerdingstad Trevarefabrikk AS, som ligger i hans hjemfylke. Den fabrikken har jeg besøkt, og det er en av de fabrikkene som rammes av det opplegget som Regjeringen presenterer. Man kan selvfølgelig teoretisere med hensyn til hvem som tjener, og hvem som ikke tjener, på Regjeringens forslag. Mitt poeng, og Kristelig Folkepartis poeng, er imidlertid at i den situasjonen vi er i nå, er ikke tiden inne for å gi negative signaler til næringslivet. Nå trenger vi egentlig å samarbeide for å skape flere arbeidsplasser og trygge de arbeidsplassene vi har. Så vil jeg be representanten Lund Bergo legge bort den misunnelsesvurdering som han nå la til grunn i sitt innlegg, og heller være opptatt av at vi sammen kan bidra til å styrke næringslivet og sørge for at det er arbeid til så mange som mulig.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Jeg får ta det som en kompliment at representanten Lundteigen mener jeg er mild. Det betyr vel at hvis man sier noe som vekker litt oppsikt, lyttes det kanskje til i en annen grad enn ellers. Når jeg mener at det er utdatert, mener jeg også at Regjeringen nå innrømmer det selv. I det brevet som finansministeren har sendt til Stortinget, sier man jo indirekte at det grunnlaget budsjettet ble lagt på, rett og slett ikke holder mål. Det så vi ganske tidlig etter at budsjettet ble framlagt. Og representanten Lundteigen vet like godt som meg at både Norges Bank, OECD og SSB – stort sett et samlet økonomisk miljø – har uttalt at prognosene holder ikke mål. Når vi nå forhåpentligvis skal arbeide sammen for å styrke norsk økonomi, er vårt mål det – å styrke økonomien og sørge for at ledige hender kommer i arbeid. Da skulle det også gi grunnlag for å bli enig.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Det er veldig enkelt. For det første legger vi fram vårt alternative budsjett som Kristelig Folkepartis alternative budsjett. Vi har i denne situasjonen ikke behov for å skjele til verken høyre eller venstre. Vi har lagt fram et budsjett som vi med all respekt mener svarer bedre på de utfordringene norsk økonomi og landet står overfor, enn det budsjettet som Regjeringen har fremlagt, gjør. Jeg synes kanskje også det er bedre enn de øvrige partienes alternative budsjetter. Med det som utgangspunkt er vårt første mål nå å bidra til at vi får et budsjett i havn. Og selv om ikke vår tiltakspakke nå blir vedtatt, kommer den kanskje i en annen form i løpet av januar/februar – i alle fall tyder det på det fra Regjeringens side. Jeg tror vi skal arbeide med det nå, og så kan vi heller ta samarbeidskonstellasjoner etter neste valg ved en annen anledning. Jeg tror ikke det er det folk flest er opptatt av akkurat nå.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
For det første må jeg igjen korrigere: Det Regjeringen har lagt fram, har vært pakker. Hvis vi snakker om bankpakken, ble den lagt fram for å sørge for at det ble likvide midler tilgjengelig for bankene. Man hadde ikke en direkte realøkonomisk situasjon i tankene. Det gjorde man for å bidra til at man fikk sving på finanssystemene. Man har ikke kommet med noen realøkonomisk pakke. Det er det jeg oppfatter at man varsler i det brevet som finansministeren kom med til Stortinget i går. I vårt budsjett har vi lagt det inn allerede. Men så spør representanten Klungland om det er nok. Det kan vi ikke vite, for, som representanten Klungland selv sa, her må vi følge utviklingen omtrent fra dag til dag. Og vi er beredt til å bidra til å sørge for at de virkemidler som det er nødvendig å ta i bruk, faktisk tas i bruk. Men det er uforståelig for meg at Regjeringen ventet til i går med å varsle at det var noe som helst som var nødvendig.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-27:
Finansministeren åpnet innlegget med et spørsmål til seg selv: Hva slags budsjett er det Regjeringen egentlig har lagt fram for 2009? Mot slutten kom svaret: Budsjettet er «en gigantisk pakke.» Mitt spørsmål er rett og slett: Når statsråden fortsatt mener at budsjettet er helt i blink, er det da slik at folk flest som hører på dette, skal tro på Regjeringen når man sier at arbeidsledigheten i 2009 blir 2,75 pst., altså en marginal økning på 0,25 pst., og at veksten, fortsatt etter Regjeringens mening, i 2009 blir på 1,9 pst.? Står Regjeringen fast på disse prognosene som danner grunnlaget for budsjettet?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-11-27:
Komiteens leder har ledet arbeidet med statsbudsjettet i finanskomiteen de siste syv ukene, for øvrig på en glimrende måte, men med prognoser og forutsetninger for budsjettarbeidet som det etter hvert var lett å se var mer og mer i utakt med det de aller fleste utenfor komiteen mente. Så opplevde vi i går, etter syv ukers arbeid, en litt uvirkelig behandling, at komiteens leder skrev et brev og fikk et svar, som på en måte forløste hele situasjonen. Plutselig har vi en helt annen dagsorden. Det kan være grunn til å tro, når man ser hvilken enorm makt komiteens leder har ved å sende et brev, at dette kunne skapt en helt annen situasjon for noen uker siden. Har komiteens leder overhodet vurdert å sende det brevet han sendte i går, for noen uker siden?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-11-27:
Jeg er interessert i å gi representanten Holmås en mulighet til å utdype sitt syn på bedrifter og bedriftseiere. Det er slik at vi har tre fantastiske år bak oss. De fleste bedrifter i Norge har gjort det bra. De har tjent mange penger. Det har også gjort dem i stand til å ekspandere og lage nye arbeidsplasser. Derfor har arbeidsledigheten falt til et nivå som både representanten Holmås og jeg er fornøyd med. Bak hver nye arbeidsplass er det investert masse egenkapital, som de samme bedriftseierne har valgt å la være i bedriften, i stedet for å putte dem i egen lomme og drive et vulgært forbruk. Så finnes det de som bare driver et vulgært forbruk, og som godt kan karakteriseres som de rike, og de betegnelsene som representanten Holmås bruker. Men han blir unyansert når han gjør det samme med hensyn til sliterne rundt omkring. Disse sliterne lar pengene stå i bedriften for å lage nye jobber, noe som betegner mange av de klassiske bedriftseierne: nøkterne selv – de satser på bedriften. I denne debatten, i innlegget sitt, feier han dem vekk som «de rike» som han så å si bare kan plage og snakke stygt om. Representanten Holmås bør få en sjanse til å rette opp det inntrykket han har skapt.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-11-27:
Jeg tror Venstre og Senterpartiet er enige om at en balansert blandingsøkonomi og en sterk offentlig sektor er viktig for å møte vanskelige tider – det vil stabilisere og gjøre problemene mindre. Jeg tror også vi er enige om at familieeide bedrifter, et langsiktig privat eierskap til bedriftene slik vi kjenner det i Norge, også virker stabiliserende i møte med en kortsiktig turbokapitalisme. Derfor er det så rart med de to skatteskjerpelsene som Regjeringen har foreslått: økt arbeidsgiveravgift, som rammer familieide bedrifter når det er generasjonsskifte, og økt formuesskatt, som rammer det private eierskap. I den sammenheng går det ikke an å skille mellom privat skatt og næringsskatt, fordi det må betales med uttak fra bedriftene, som gjør at de familieeide bedriftene vil få en kostnad som ikke-familieeide bedrifter ikke vil få, og privat norsk eierskap vil få en formuesskatt som utenlandsk eierskap ikke vil få. Er disse to forslagene senterpartipolitikk?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-11-27:
Ja, det er rett medisin til rett tid. Venstre er et parti som evner å finansiere det vi mener er rett å gjøre, og vi har finansiert 5 milliarder kr i ny satsing. Forskning er åpenbart det største satsingsområdet, en bedre næringspolitikk på et sett av viktige områder er et annet, over 1 milliard kr mer til samferdsel, ikke minst miljøvennlig samferdsel, er et tredje forhold, og 1 milliard kr til fattigdomsbekjempelse blant barn og barnefamilier er et fjerde eksempel. Det krever penger. Alt dette er framtidsrettet og gir ny aktivitet, ikke minst forskning og næringssatsing. Da er faktisk Venstre i stand til å velge vekk noen av de gamle strukturer for å satse på de nye. En kunne ha brukt oljepenger og satset 5 milliarder kr oppå det, og det gjør andre her i salen. Det hadde ikke gitt den lave renten som vi trenger nå. Derfor har vi valgt å finansiere det. Derfor har vi valgt å være ærlige med at dette har noen kostnadssider som vi ser på som nødvendige.