Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-02-06:
Det er fokus på utdanning og på skole for tiden. Det er gledelig. Det er viktig å ha fokus på skole. Det er også viktig å ha fokus på at læringsresultatet er det viktigste. Det er også viktig å minne hverandre om at vi vel nærmest har Europa-rekord i ressursbruk og lærertetthet. Men vi har dessverre langt mer mismodige resultater å vise til når det gjelder læringsresultater for elever, målt av OECD i den mye omtalte PISA-undersøkelsen. Det er også slik at vi ikke finner noen lovmessig sammenheng mellom ressursinnsatsen og resultatene, både lærde og også vi politikere har ulikt syn på det. Like fullt er vi i Fremskrittspartiet også opptatt av at vi må få systemendringer i norsk skole. Vi fremmet ved sesjonsstart i fjor høst et omfattende Dokument nr. 8-forslag, ni–ti forskjellige forslag til systemendring, som ble behandlet i november og avvist av samtlige andre partier. Blant de systemendringene vi ønsker å gjennomføre, er endring i finansiering. Vi ønsker å fjerne kommunene, vi ønsker å gjøre det umulig for lokale kommunestyrer å legge labbene på penger som er ment til skole. Det gjør vi etter vår mening best ved å få en direkte statlig finansiering, en ordning hvor staten betaler skolepenger for den enkelte elev til den skolen der eleven velger å være elev. Og da bruker jeg anledningen til å ta opp vårt forslag som ligger i innstillingen. Vi gleder oss samtidig over at det er systemendring på gang i skolen. Vi har altså en varslet systemendring som går på hvor lønnsforhandlingene skal plasseres. Det er begredelig at vi får en streikereaksjon mot en så viktig systemendring. Det er begredelig at vi får en streikereaksjon fra et forbund som åpenbart lider av endringsredsel. Desto mer gledelig er det at foreldrene, som jo er organisert gjennom Foreldreutvalget for grunnskolen, er veldig tydelige på at de tar avstand fra streiken, og tar avstand fra å bruke elever i en lønnskamp fra lærernes side. Det som er interessant – og som jeg har lyst til å bruke noen sekunder på – knyttet til selve forslaget, er at det er kommet en del kommentarer til det som er foreslått. Til og med fra det forbundet som er preget av endringsredsel, er det faktisk ganske klare innvendinger til forslaget, iallfall slik som det er konstruert av forslagsstillerne. Også fra Utdanningsforbundet har man problemer med å svelge det som kommer direkte fra SV i forslags form, og som er bakgrunnen for at vi har denne saken her i dag. Det er interessant å merke seg. Det som også er interessant å merke seg, er at det skal komme en redegjørelse til Stortinget om ressurssituasjonen i grunnopplæring i løpet av første halvår 2003. Den kommer på bakgrunn av budsjettforliket mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet – en av de mange tingene som Fremskrittspartiet fikk til innenfor utdanningsområdet i avtalen med regjeringspartiene. Men jeg har lyst til å minne om at det samme forslaget som nå er en del av budsjettavtalen, faktisk ble fremsatt i stortingssalen i forbindelse med trontaledebatten. Det fikk ingen tilslutning fra regjeringspartiene – det var kanskje ikke så overraskende den gangen – men det fikk heller ingen tilslutning fra de andre opposisjonspartiene. Verken Arbeiderpartiet, Senterpartiet eller SV følte i oktober noe særlig behov for å få en melding om ressurssituasjonen i skolen. Det er mulig at Senterpartiet stemte for – jeg ser det er én ivrig replikant – men iallfall var det helt klar avvisning fra forslagsstillernes parti, SV. De ville ikke ha en slik melding. Nå får vi en slik melding, på initiativ fra Fremskrittspartiet, og da får vi forhåpentligvis en bred belysning av en rekke problemstillinger knyttet til ressursbruk og resultater i norsk skole. Det tror vi er nyttig. Og da er det også full anledning for de ulike partiene til igjen å fremme sine syn knyttet til ressurser og resultater i norsk skole.