Erna Solberg (Høyre), 2000-11-23:
I kommunevalgkampen i fjor var skolen og utdanningsspørsmål, som det har vært i ganske mange valgkamper over mange år, et av de viktigste satsingsområdene for Høyre. For en gangs skyld, som et sjeldent avbrekk, hadde Høyre også før dette uttalt noe som gikk på lønnsspørsmål for lærerne, nemlig at vi i forbindelse med at vi så et markant behov for økt rekruttering, også hadde behov for å gjøre noe på lærerlønnssiden – å gi dem en lønnsmessig oppjustering for å sikre rekrutteringen til disse yrkene, hvor mange faktisk har de lengste utdanningene vi har i dette landet, altså de mest utdanningskrevende yrkene, f.eks. lærere i videregående skole. Da sa også Høyre at vi tok ansvar for det, og at eventuelle endringer som også måtte skje, som etter vår mening innebar at vi måtte ha en mer fleksibel lønnspolitikk også i skolen, større mulighet til lokale forhandlinger, og når staten initierte dette, måtte vi også ta ansvar. Det er vi med på å gjøre i dag gjennom å gi en kompensasjon til kommunene for de ekstraordinære lønnsforhandlingene som har vært. Når det er staten som foretar forhandlingene, og flertallet av partier på Stortinget fortsatt velger at staten skal foreta disse forhandlingene, vil det ha som konsekvens at alle slike ekstraløft også blir et ansvar for statlige myndigheter i større grad enn kommunale, fordi kommunene selv ikke har innflytelse over det resultatet som kommer ut av forhandlingssystemet. Nå er det jo slik at det er alltid vanskelig å vite hvordan utslagene blir for kompensasjonsordninger i kommunene. Dette avhenger for den enkelte kommune både av alderssammensetningen på lærerne som jobber der, og av hvor stor faglig utdanning de har. Jo mindre kompetanse de har, jo bedre kommer de ofte ut av slike kompensasjonsordninger, og jo større kompetanse de har, jo dårligere kommer de ut av slike kompensasjonsordninger. Det er da et valg og et spørsmål hvordan man skal formidle pengene, om man f.eks. skal bruke inntektssystemet eller gå på andre ordninger. I denne saken har man altså for år 2000 en liten tvist, og jeg sier at det er en liten tvist mellom Kommunens Sentralforbund og departementet om tallene for kompensasjon for inneværende år. Kommunenes Sentralforbund har sagt at de er enig med departementet når det gjelder kompensasjonen for år 2001. Man står igjen med et restbeløp på 88 mill. kr. Det er en tvist som det er veldig vanskelig for oss utenforstående å gå inn i og si hvem som har rett. Når vi har valgt å legge til grunn Kommunenes Sentralforbunds tall – som ILS sier er basert på regnskapstallene, mens departementet sier at deres tall er basert på lønnsstatistikken – har vi gjort det fordi vi mener at når vi har initiert dette lønnsoppgjøret, og Høyre tar på seg ansvaret for at lærerne får et lønnshopp slik at vi kanskje også får bedre rekruttering, har vi også en forpliktelse til iallfall ikke å gå inn i en detaljdiskusjon om hvor mye kroner og ører det er. Det er heller ikke slik at kommunene har så mye penger i dag at det å få 88 mill. kr vil virke som en overflod. Jeg har lyst til å understreke at det er vanskelig for oss å være overdommere om hvilke tall som her er de riktige, ikke minst når departementet og Kommunenes Sentralforbund er blitt enige om hva som er de riktige tallene for år 2001, og man sitter da med en liten rest for det som skal dekke fem måneder av år 2000. Så for vårt vedkommende har det i hvert fall vært helt greit at vi er med på å gi en ekstrabevilgning på 88 mill. kr, som da inkluderer læreroppgjøret, men også 20 mill. kr ekstra for kompensasjon for kostnadene med utvidet ferie. Vi synes det arbeidet saksordføreren har gjort for å bringe på det rene at de private skolene også får en kompensasjon i denne sammenhengen, har vært viktig, for ellers hadde man fått et varig etterslep, som er vanskelig å ta igjen. Man har nå helt klart sagt at ved slike store endringer og lønnshopp må vi på et tidligere tidspunkt få justert opp driftssatsene også for de private skolene. I så måte vet vi at private skoler er avhengige av foreldrebetaling for resten av driften sin, og det betyr at for de som ønsker et religiøst eller pedagogisk alternativ, vil foreldrebetalingen innenfor disse utdanningssystemene være lavere fordi vi da har bidratt til å utjevne forskjellene mellom det å ha barn i en privat skole og det å ha barn i en offentlig skole i forhold til de ekstrakostnadene som dette oppgjøret medfører. Vi er fornøyd med den innstillingen som foreligger. Men jeg har lyst til å understreke at vi ikke har sagt at departementets tall nødvendigvis er feil, men vi har en følelse av at vi ikke har klart å få godtgjort hva som er de store forskjellene, og vi har på den måten følt at det har vært behov for å yte romslighet i den situasjonen vi er i nå.