Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-08:
Jeg må først få be om unnskyldning for min lille forsentkomming i sted. Det skyldtes en misforståelse, men skal selvfølgelig ikke skje. Denne saken har vi debattert før, og vi kommer til å debattere den igjen. Jeg bet meg merke i en liten forsnakkelse fra representanten Hofstad Helleland, i replikkordskiftet med representanten Aksel Hagen i sted, som jeg synes er ganske avslørende med tanke på hva dette handler om. Da beskyldte representanten SV for å ville øke fedrekvoten ved å ta tid fra mor. Det er jo ingen som har foreslått å øke fedrekvoten ved å ta tid fra mor, men derimot finnes det noen forslag om å ta noe av den tiden som i dag er til felles fordeling mellom foreldrene, til å øke fedrekvoten med. Også i denne sal sniker det seg inn i våre hoder – for jeg er helt sikker på at det var en forsnakkelse – at den tiden som er til felles fordeling, egentlig er mors permisjon. Det viser veldig godt hvorfor dette samfunnet ikke er der at vi kan avskaffe fedrekvoten, for både i denne sal og utenfor er det slik at når permisjonen skal fordeles, tar man utgangspunkt i at den tiden som er til fri fordeling, er mors tid og ikke fars. Det som skjer i dag, og som er det mest interessante med debatten i dag, er ikke at Fremskrittspartiet nok en gang legger fram et forslag de har lagt fram mange ganger, men at Høyre er med på å legge fram forslag. Det innebærer et brudd med en bred enighet om en av bærebjelkene i norsk likestillingspolitikk, og det innebærer at Høyre lar ideologien gå foran både realismen og kunnskapen om hvordan fedre og foreldrepermisjonen har slått ut og slår ut i norske familier, og på tvers av et veldig klart råd fra et samlet arbeidsliv – ikke bare fra arbeidstakerorganisasjonene, som er varme forsvarere av fedrekvoten, men også NHO, som var ute med det man må kunne kalle en ganske skarp fordømmelse av Høyres landsmøtevedtak nylig. Jeg har aldri i mitt liv vært så enig med NHO som i det som ble sagt da. Fjerning av fedrekvoten vil ikke gi familiene reell mulighet til å dele foreldrepermisjonen mellom mor og far som de selv vil. Fjerning av fedrekvoten vil bety mindre frihet, og det vil bety at flere fedre ikke har rettigheter de kan kreve selv, men vil være avhengige av både å få goodwill hos sin arbeidsgiver og å trosse den forestillingen som både kvinner, menn og miljøene rundt dem har om at fellestiden i permisjonen er mors permisjon. Vi kan forby direkte diskriminering i dette samfunnet, men vi kan ikke regulere oss bort fra forventningspress fra omgivelsene – arbeidsgivernes, kollegers, familie og venners holdninger, utgangspunkt, tradisjoner og forventninger. Derimot kan vi gjennom gode tiltak, sånn som fedrekvoten, gradvis endre hvordan samfunnet ser på fedre som omsorgspersoner. Jeg mener jo ikke at kvotering er noe mål i seg selv. Hvis vi kommer dit at vi trygt kan oppheve fedrekvoten fordi vi ser at fedres uttak ikke lenger følger de grensene kvotene setter, ja da skal jeg med glede fremme forslaget om å avskaffe kvoten. Men der er vi ikke, for det er en tett sammenheng mellom fedres uttaksmuligheter og det de faktisk tar ut i praksis. Det er viktig å se på erfaringene hos våre naboland. Danmark fjernet sin fedrekvote i 2001. Hvis det hadde vært sånn at høyresiden har rett når de sier at det å fjerne fedrekvoten ikke vil ha noe å si for fedres uttak i praksis i Norge, skulle en jo tro at en kunne se i Danmark i dag at man hadde like gode tall for fedres uttak som det vi har i Norge. Det er tvert om. I Danmark er det sånn at tre fjerdedeler av alle fedre ikke tar ut permisjon i det hele tatt. Det er mulig at høyresiden tror at norske fedre har noe eget ved seg som danske fedre ikke har. Jeg tror ikke det. Jeg tror det ganske enkelt har å gjøre med hvordan vi har organisert vår permisjonsordning, og hva slags rettigheter fedre får. Det høyresiden foreslår i dag, er å ta fra fedre rettigheter, frihet og muligheter. Det vil gå ut over både fedres rettigheter og barns rett til å være sammen med sine foreldre, og det vil gå ut over kvinners rettigheter i arbeidslivet og mulighet til likelønn.