Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-11-19:
Koronapandemien er blitt et nytt eksempel på en krise som skaper grunnlag for mer samarbeid og tettere integrering i EU, nå også for en felles beredskap mot denne typen helsetrusler, som var landenes eget ansvar, men som viste seg utilstrekkelig. For Norge er det et nytt eksempel på verdien av EØS-avtalen og på at EØS-avtalen er noe mer enn en handelsavtale – den sikrer oss nå tidlig tilgang til vaksinene som nå utvikles. Koronapandemien er også et nytt eksempel på hva som skaper en felles avhengighet land imellom. Et annet eksempel er utviklingen av globale selskaper og verdikjeder. Det er få ting som nå lages her og selges der. Produkter settes ofte sammen av tusenvis av deler produsert i forskjellige land, og tjenester og produkter veves sammen. Skal barn beskyttes mot farlige stoffer i leketøy og arbeidstakere sikres anstendige arbeidsvilkår, må politikken følge etter kapital og næringsliv. Det fordrer samarbeid landene imellom, og jo mer forpliktende, jo mer effektivt. Det er hva EU-samarbeidet og EØS-samarbeidet handler om. EØS-avtalen sikrer ikke bare norsk næringsliv adgang til det viktigste eksportmarkedet, den sikrer fair konkurranse fordi regelverket er det samme. Det gjør eksportmarkedet til et hjemmemarked. De som mener en handelsavtale ville gjøre samme nytten for norsk næringslivs eksport til Europa som EØS-avtalen, får snart et stort eksperiment å studere, når britene går ut av EU fra nyttår. Det er mulig de blir enige om en avtale som fjerner toll, men siden de ikke lenger vil ha de samme standardene som EU, blir det kontroll på grensen. Det blir det også for vår varehandelavtale, som skal være broen til en endelig avtale. Britenes uttreden av EU berører også oss. I den første redegjørelsen etter folkeavstemningen høsten 2016 sa daværende europaminister Aspaker at regjeringens mål var å få en avtale med britene som var minst like god som EØS-avtalen. Siden har realitetene sunket inn også hos regjeringen, for som utenriksministeren sa i sin redegjørelse mandag: «En frihandelsavtale med Storbritannia vil aldri kunne bli en fullgod erstatning for det handelsforholdet vi har hatt med britene gjennom EØS.» Men der handelsavtalen bør bli bedre enn EØS-avtalen, er markedsadgangen for fisken vår. Der har regjeringen en utfordring som jeg håper den lever opp til. Vi står også foran en ny runde med § 19-forhandlinger om handel med landbruksvarer. Der er jeg redd utenriksministeren har rett når hun i svar til representanten Enger Mehl, som spør om man burde krympe importkvotene for ost siden EU krymper gjennom britenes uttreden, sier at vi risikerer å bli møtt med samme argument når det gjelder fisk. Det blir en avveining, og da må vi som vanlig balansere hensynene. Men hvorfor har forhandlingene om geografiske indikatorer stoppet opp? Selv om EU har langt flere slike produkter enn det vi har, må da dette kunne være et element som kunne smøre forhandlingene, for å si det slik. Kommisjonen har lagt fram et direktiv om minstelønn, som har møtt mye motstand og uro for om land som ordner lønnsdannelsen gjennom kollektive forhandlinger, må innføre minstelønnsbestemmelser gjennom lovverket. Direktivet peker nesten i motsatt retning. Det peker på viktigheten av høy organisasjonsgrad og kollektive forhandlinger som på en god måte sikrer anstendige lønns- og arbeidsvilkår. Likevel er motstanden stor. Også regjeringen har signalisert motstand. Det er imidlertid uklart om det anses EØS-relevant, og EU-siden synes usikker. Da er det viktig at vi vurderer det sammen med Island og Liechtenstein. For EØS-relevansen er noe som må avklares i fellesskap når det ikke er åpenbart den ene eller andre veien. Så vil jeg si til representanten Ingjerd Schou, som er bekymret for at vi har inndekket noen av våre utgifter med lavere utgifter til EØS-midlene. Det er ganske rituelt hvert år at man har overbudsjettert den posten. Så det er ikke snakk om å løpe bort fra våre forpliktelser, det er snakk om å tilpasse seg en framdrift som er forsinket når det gjelder de forskjellige prosjektene. Det er for øvrig interessant at flere som mener at EØS-avtalen bør skrotes, gjerne vil delta i EU-samarbeidet på enkeltområder, f.eks. vaksine. Og representanten Tybring-Gjedde mente det var veldig viktig å delta i Forsvarsfondet av hensyn til vår forsvarsindustri. Nettopp, EØS-avtalen er viktig for all norsk industri, og en forutsetning for å kunne være med i Forsvarsfondet er også EØS-avtalen.