Inger S. Enger (Senterpartiet), 2003-02-25:
Villaksen som Norge forvalter, er en unik ressurs. Vi har et særlig internasjonalt ansvar for å ta vare på de mange villaksbestandene som finnes hos oss. Villaksen betyr også mye for næringsgrunnlaget i mange områder. Dette er alle enige om. Det er derfor viktig å sette i verk tiltak som beskytter og tar vare på de ville laksebestandene. Det er også alle enige om. Det er først når tiltakene skal konkretiseres, at det blir litt delte meninger. Forslaget om å opprette 37 nasjonale laksevassdrag har brei tilslutning, og Senterpartiet slutter seg også til dette. Jeg vil likevel understreke at de foreslåtte vernebestemmelsene for vassdragene må håndheves for å ta vare på laksebestandene og ikke trekkes i retning av et generelt arealvern. Senterpartiet forventer at omlegging til lokal forvaltning gjennomføres også for nasjonale laksevassdrag, på lik linje med andre vassdrag. Det ville være feil å begrense elveeierlagenes rolle innen forvaltningen. Det må sørges for at også vassdrag som ikke er foreslått som nasjonale laksevassdrag, ikke får dårligere forvaltning enn tidligere. Disse vassdragene må på lik linje ivaretas når det gjelder forskning, overvåking, kalking, gyrobekjempelse og oppsyn. Senterpartiet støtter også i hovedtrekk forslaget om å opprette 21 nasjonale laksefjorder. Vi har imidlertid et noe annet syn på hvordan den endelige avgrensingen av enkelte nasjonale laksefjorder skal være. Vi foreslår å endre grensene for Dalsfjorden, Nordfjord, Romsdalsfjorden, Sunndalsfjorden og Halsafjorden. Grensene foreslås i hovedsak slik som Villaksutvalget la opp til for de midlertidige sikringssonene. Jeg vil også peke på at oppdrettsvirksomhet som ligger utenfor de nasjonale laksefjordene, kan ha innvirkning på villaksen. Det må derfor være en balanse mellom forvaltningsregimene som blir praktisert innenfor og utenfor laksefjordene. Proposisjonen legger opp til at ingen eksisterende oppdretts- eller settefiskanlegg skal bli pålagt å flytte virksomheten. Når regjeringspartiene og Arbeiderpartiet i dag får flertall for en slik flytting, mener Senterpartiet at alle kostnader knyttet til flytting, naturligvis må kompenseres fullt ut av staten. Det gjenstår å se hvor effektiv ordningen med nasjonale laksefjorder blir, hvordan forvaltningsregimet best bør utformes, og hvordan den arealmessige utbredelsen av laksefjordene bør være. Senterpartiet har derfor fremmet et forslag om at ordningen skal evalueres etter ti år. Da skal en tenke på både forvaltning og arealer. Vi støtter forslaget om å forlenge varigheten av de midlertidige sikringssonene for områdene som ikke blir gjort om til nasjonale laksefjorder nå. Det vil være uheldig med en kortvarig opphevelse av restriksjonene for fjorder som kanskje blir vernet igjen i løpet av et par år. Senterpartiet understreker at konkrete tiltak må komme i tillegg til opprettelse av nasjonale laksevassdrag og laksefjorder. Det må gjennomføres aktivt arbeid med bekjempelse av gyro og økt forsknings- og registreringsinnsats. Ikke minst må det settes fortgang i tiltak for å redusere problem med rømming og med lakselus. Det må arbeides videre med et system for merking av oppdrettslaks. Vedtak om nasjonal status hjelper ikke noe. Det er oppfølging og innsatsen etterpå som er avgjørende. Jeg vil også ta opp Senterpartiets forslag.