Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2007-01-11:
Det er ikke tvil om at det har skjedd endringer i det internasjonale trusselbildet over tid som fordrer både skjerpet årvåkenhet og forsterket beredskap også fra norske myndigheters side. Som både representanten Inge Lønning og saksordfører for arbeidet med saken i kontrollkomiteen, Svein Roald Hansen, allerede har redegjort for i sine innlegg, er det iverksatt en rekke tiltak som nettopp betyr en slik forsterket beredskap. Flere har vært innom disse. De er også listet opp i flertallsmerknadene i innstillingen fra kontrollkomiteen til Presidentskapet, og jeg ser ikke noen grunn til å repetere verken denne listen eller det som allerede er sagt. Fra Kristelig Folkepartis side vil vi imidlertid understreke behovet for at den aktuelle trusselsituasjonen kontinuerlig er gjenstand for belysning og vurdering av kompetente organer, herunder også vurdering av om vi til enhver tid har et tilstrekkelig apparat til å møte den aktuelle trussel, og om dette apparatet fungerer etter sin hensikt. Dette ansvaret påligger oss til enhver tid. Så langt jeg kan se, har det verken i forslagsstillernes redegjørelse eller på annen måte framkommet noe som tilsier at vi i dag ikke har en god nok beredskapsordning, eller at sikkerheten ikke er ivaretatt godt nok. Selvsagt kan en slik trusselvurdering ofte by på kompliserte skjønnsmessige avveininger. Men dersom det er snakk om å opprette et nytt og overordnet organ, som en Stortingets sikkerhetskomite vil måtte være, vil det også kreve en langt grundigere utredning enn den som er foretatt i forslaget fra forslagsstillerne. Det har også representanten Inge Lønning påpekt. Saksordfører Svein Roald Hansen viste også til at forslaget, slik det er utformet, muligens kunne være i strid med Grunnloven. Jeg hører at representanten Hagen mener det bygger på en misforståelse. Det kan være. Men det har i hvert fall ikke blitt tilstrekkelig klarlagt verken i forkant av eller under prosessen. Før man går i gang med å foreslå nye organer, vil det være lurt å starte med å vurdere i hvilken grad de organer som allerede eksisterer, tilfredsstiller de kravene som bør stilles i den til enhver tid gjeldende situasjon. Så langt synes det ikke å være påvist noe som tyder på at vi trenger å opprette flere organer enn dem vi allerede har. Når dette er sagt, vil jeg i likhet med andre understreke at man nok bør se på om det bør foretas justeringer av den eksisterende strukturen. Et eksempel som er nevnt, er at justisministeren kan henvende seg direkte til den utvidede utenrikskomiteen istedenfor å måtte henvende seg via statsministeren. Men selv dette reiser naturligvis en del spørsmål som kanskje må avklares. Fra Kristelig Folkepartis side har vi også i prosessen antydet det som nå også er blitt nevnt fra representanten Hagens side, at det kan være aktuelt å la den utvidede utenrikskomiteen i noe større grad enn i dag være et organ som holdes oppdatert, og som kan være et konsultativt organ også når det gjelder det indre trusselbildet. En kan eventuelt også vurdere en navneendring til f.eks. «den utvidede utenriks- og sikkerhetskomite». Dette ble luftet både under kontrollkomiteens arbeid og også i Presidentskapet, uten at noen syntes å tenne på en slik idé. Det førte til at det ikke ble fremmet noe forslag om det, og det gjør vel også at man ikke kan vedta noe om det i dag, slik representanten Hagen nå synes å mene at vi burde gjøre. I så fall får man komme tilbake til det i Presidentskapets videre arbeid med saken. Så vidt jeg også forstår på representanten Lønning, vil dette kunne gjøres uten at man foretar noen endring av Stortingets forretningsorden for øvrig. Jeg finner ikke her noen grunn til å gå inn i noen nærmere argumentasjon omkring dette forslaget fra Fremskrittspartiet. Kristelig Folkeparti har konkludert med at forslaget om en ny sikkerhetskomite som foreslått ikke vil være hensiktsmessig. Jeg viser bare til merknadene som vi har stått sammen med flertallet om, så vel i komiteen som i Presidentskapet.