Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-15:
Med ujevne mellomrom blir vi vitne til sånne ting som det som skjer i dag, nemlig at rettigheter som er kjempet fram av fagbevegelsen til å gjelde en liten del av de ansatte, deretter utvides til å gjelde en større del av de ansatte, og etter at det har fungert sånn en stund, slås det fast av Stortinget i lovs form at dette er noe som skal gjelde alle. Det kan man se opp igjennom historien når det gjelder arbeidsmiljølov, man har sett det i forhold til ferie, og man har sett det i forhold til forskjellige rettigheter på forskjellige områder. Det har tidligere gjeldt retten til pensjon. Nå ser vi altså at dette også gjelder retten til en tjenestepensjon. Og det er veldig bra. Det er, som Karl Eirik Schjøtt-Pedersen og flere andre har sagt tidligere, faktisk historisk. Men det er altså ikke løsrevet fra historien. Det går inn i et historisk kontinuum, der det rett og slett sørges for at fagbevegelsen har en viktig rolle når det gjelder å kjempe gjennom viktige saker. Vi husker jo når dette oppstod. Det oppstod i et lønnsoppgjør for en tid tilbake, der det ble sendt et brev til en statsminister som svarte på dette brevet, og det ble sørget for at hele Stortinget bortsett fra Fremskrittspartiet sluttet seg til denne ordningen. Hele Stortinget er altså for en ordning som denne. Så er det et par ting som jeg synes det er viktig å påpeke. Det er flere hundre tusen arbeidstakere og selvstendig næringsdrivende som nå blir omfattet av dette. Dette er mange av de arbeidstakerne som i utgangspunktet er dårligst organisert, har lavest organisasjonsgrad, og som følgelig ikke, som Peter Gitmark snakket om, har byttet vekk retten til pensjon for å få en bedre lønn. Da jeg jobbet på kafé borte på Youngstorget for et par år tilbake, var det ikke sånn at veldig mange av mine 25 år gamle kamerater hadde et aktivt forhold til den arbeidsgiveravtalte tjenestepensjonen sin. Dette gjelder ganske mange studenter, unge mennesker, alle mennesker som jobber i den type bransjer – service-bransjer, der det er lav organiseringsgrad, og der fokuset rett og slett ikke er på hva som skjer den dagen man blir 67 år gammel. Det er veldig få 25-åringer som tenker på pensjonen sin og eventuelle tilleggspensjoner. Det er derfor det er så bra at vi nå sørger for at dette kommer på plass, også for dem som ikke tenker på og har et aktivt forhold til det, rett og slett fordi det ofte er de som har den laveste inntekten og dermed også vil opparbeide de dårligste trygderettighetene gjennom folketrygden. Så snakket Peter Gitmark om at dette liksom var det store skillet mellom offentlig og privat sektor. Men der føler jeg han bommer lite grann. Tilleggspensjon er noe som har gjeldt store deler av privat sektor også. Det er sånn som det ble snakket om – det er i dag en 500 000–600 000 som vil omfattes av denne ordningen. Men det betyr at veldig store deler av de godt organiserte delene av privat næringsliv allerede har tjenestepensjonsordninger som er gode. Så jeg føler at det at vi nå gjør det mer fleksibelt mellom offentlig og privat, blir et lite bomskudd. Så er det kommet en del innvendinger, og det er jo også påpekt at vi kommer til å følge – og vi er nødt til å følge – denne reformen videre og se hvordan den slår ut for forskjellige grupper. Lærlinger er trukket fram som én gruppe, og jeg ser poenget til Peter Gitmark i forhold til at det kan være en forskjell mellom lærlinger i forskjellige aldre. Derfor er vi nødt for å følge med på dette og se hvordan det går. Men vi må samtidig huske at alle lærlinger har én utdanningsdel og én verdiskapingsdel i sitt lærlingløp. Det er derfor de bruker ett år mer enn dem som bare tar dette på skolen. Den verdiskapingsdelen mener vi altså bør belønnes. Disse menneskene avlønnes i bedriften på ordinært vis, i ordinære lønnssystemer, og derfor er det helt naturlig at de også har den samme type pensjonsrettigheter som andre. Men der må vi altså følge med utviklingen videre. Det viktigste for oss nå var å få på plass denne reformen, og så må vi altså følge punktene på flere områder. Selvstendig næringsdrivende skal vi se nærmere på. De som har lavere avtalt pensjonsalder, skal vi se på – vi må følge de andre, og vi må følge med på også andre deler, som jeg har vært inne på, for her kan det komme opp mange ting som vi oppdager i ettertid kan slå ut som urettferdigheter. Men det må vi altså ta i neste omgang. Det viktigste er å få vedtatt denne loven i dag og få den på plass på en ordentlig måte. Det får vi til.