trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-11-25:
Jeg takker for svaret. Jeg tror det er viktig at man tar inn over seg hvor store endringer vi må ha, og hvor raskt de må komme. Ifølge Miljødirektoratets rapport fra i sommer må så godt som alle nye biler som selges om ti år, være nullutslippsbiler. Innen 2030 må hele tungtransportsektoren være fossilfri. Dette må gjøres i tillegg til satsing på kollektivtrafikk og en god by- og tettstedsutvikling, og det stiller krav om nullutslipp på stadig nye områder, noe som også de fire partiene har gjort i denne budsjettenigheten. Spørsmålet blir da igjen: Er statsråden villig til å sette avgiftsnivået i en størrelsesorden som gjør at det virker, for å nå utslippsmålene fram mot 2030? Det er ingen tvil om at det er kraftige virkemidler som må til, og det er viktig at dette signaliseres allerede nå for både norsk næringsliv og alle som bor i landet.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-25:
Togradersmålet er mulig å nå, men kanskje ikke helt realistisk, uttalte statsminister Erna Solberg mandag denne uken, og hun tilføyde at togradersmålet ikke blir nådd med mindre verden samtidig sikrer fattige land tilgang til energi. Det er fortsatt en milliard mennesker som lever i ekstrem fattigdom rundt om i verden, påpekte Solberg. Samme dag som statsministeren uttaler at togradersmålet neppe nås, blir Venstre og Kristelig Folkeparti enige om å kutte støtten til fornybar energi i fattige land med 620 mill. kr. Hadde statsministeren fått det som hun ville, hadde kuttet vært enda større. Dette fører til brudd på inngåtte avtaler mellom Norge og utviklingsland. Utsettelse eller skroting av elektrifisering i jordskjelvrammede Nepal, utsettelse eller skroting av landsbyelektrifisering i Tanzania, utsetting av eller kutt i Mount Coffee i Liberia – er det dette som er langsiktighet? Og er det sånn at regjeringen kutter i støtten til fattige lands satsing på fornybar energi fordi statsministeren har gitt opp togradersmålet?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-25:
Det er mitt inntrykk at statsråden åpenbart ikke har noe gjennomslag i regjeringen sin. I Dagens Næringsliv i går sier Sundtoft at det er innen transportsektoren at regjeringen planlegger å gjøre de største klimakuttene. Sundtoft sier at bil- og drivstoffavgiftene skal endres, slik at bilparken domineres av utslippsfrie biler. Det er jeg enig i. I det svaret jeg nå får fra klimaministeren, er jeg ikke interessert i å få vite hva Venstre og Kristelig Folkeparti har fått gjennomslag for å tvinge regjeringen til i forhandlinger. Jeg vil vite klimaminister Sundtofts bidrag. Kan Sundtoft gi eksempel på én vesentlig endring av bil- og drivstoffavgiftene som hun har fått gjennomslag for i regjeringskollegiet for å nå målet om en utslippsfri bilpark fram mot 2020?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-25:
«Say no more», president.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-25:
Godt tenkt, minister. Beskjeden fra klimaforhandlingene i Paris kommer til å være at verden ikke vil pålegge Norge utslippskutt. Vi må selv ta grep og bestemme oss for å gjøre jobben hjemme. Gjennom klimaforliket i 2008 har vi her i Stortinget blitt enige om at de norske klimagassutslippene skal gå ned fram mot 2020, til maksimalt 47 millioner tonn. Siden den gang har de forventede utslippene for 2020 gått nedover, som følge av vellykket politikk. I går la statsministeren klimaforliket dødt i VG. Jeg burde ikke være overrasket, for i Sundtofts budsjett blir ikke målet om nasjonale utslippskutt fram mot 2020 nevnt én eneste gang. Det virker som klima- og miljøministeren vil at vi skal glemme at Stortinget har vedtatt et nasjonalt mål for utslippskutt. Budsjettet viser at utslippene ligger an til å øke i årene som kommer, til 54,9 millioner tonn fram mot 2020 – stikk i strid med hva som er Stortingets vedtatte målsetting om kutt til maksimalt 47 millioner tonn. Det er åpenbart at statsråd Sundtoft ikke har særlig gjennomslag i regjeringen når regjeringen ikke lenger har noen seriøse planer om å nå klimaforliket. Når har statsråden tenkt å tørre å fortelle Stortinget at regjeringen oppgir klimaforliket, når det er åpenbart at de styrer mot et klimaforlis?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-25:
Jeg har lyst til å gjenta spørsmålet som jeg stilte i sted. Jeg er ikke interessert i å vite hva Venstre og Kristelig Folkeparti har fått regjeringen med på å gjøre, men jeg er interessert i å vite hva statsråden selv eller regjeringen som kollegium har klart å få til, for jeg synes det virker åpenbart at statsråden ikke har gjennomslag i regjeringen på klimafeltet. Kan statsråd Sundtoft gi eksempel på én vesentlig endring av bil- og drivstoffavgiftene som er gjennomført i regjeringskollegiet, og som hun har vært med på å presse igjennom for å nå målet om en utslippsfri bilpark fram mot 2020, som er den perioden som klimaforliket gjelder for?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-25:
«I den nylig framlagte rødlisten går myrhauken fra å være sårbar til sterkt truet. I statsråd 23. oktober ble det gitt konsesjon til økt regulering av innsjøen Markbulia, bygging av et nytt Einunna kraftverk og en ny kraftledning fra Einunna kraftverk. Både NVE og Folldal kommune hadde gått imot utbyggingen. I utredningene og høringsuttalelsene til saken kommer det fram at området er hekkeområde for myrhauk. Hvorfor har ikke statsråden sørget for at myrhaukens leveområde blir ivaretatt?»
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-25:
Jeg takker for svaret. Jeg synes det er viktig å understreke én ting når statsråden trekker fram NVEs anbefalinger her, at NVE gikk imot utbyggingen i sin anbefaling. Når en art endrer status fra å være sårbar til å være sterkt truet, som nå, er det nest siste stopp før en art regnes som utryddet i Norge. Dette er etter min oppfatning gode grunner som skulle tilsi at når en art endrer status på den måten, burde man vise enda større varsomhet, gå igjennom de vedtak som er fattet, og se hvordan dette påvirker arten. Det er riktig som statsråden sier, at det var observert hekking i 1988, men det er altså lagt inn flere observasjoner av arten i artsdatabankens artsobservasjoner i etterkant av dette. Hvorfor har ikke statsråden gjennomgått vedtakene som er fattet?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-25:
Lovverket for konsesjonssaker legger følgende føringer: Hvis betydelige interesser står mot hverandre, skal saken forelegges Stortinget før konsesjon blir gitt, med mindre departementet finner det unødvendig. Regjeringen har valgt ikke å sende vannkraftutbyggingen i Nedre Otta til behandling i Stortinget på tross av at dette er den største utbyggingen på lang tid, og at betydelige interesser står mot hverandre. Og nå når det også er gitt vannkrafttillatelse i Einunndalen, midt i myrhaukens leveområde – og vi vet at myrhauken går fra å være sårbar til å være sterkt truet – begrunner likevel statsråden det å la være å trekke denne saken til Stortinget med å si at man mener at det i liten grad påvirker myrhauken, og at myrhaukens status ble oppdatert etter at konsesjonen var gitt, på tross av at NVE frarådet dette. Spørsmålene mitt er: Hvor betydelige må interessekonflikter være for at statsråden skal sende saker til Stortinget? Og: Hvor utryddingstruet måtte myrhauken være før statsråden ville vært villig til å si at denne saken bør Stortinget behandle?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-11-25:
Jeg skulle gjerne fortsatt med spørsmål til klimaministeren, men hun skal få litt pustepause, så mitt spørsmål går til justisministeren. Jeg skulle kanskje utfordret ham på krevende tider med asylpolitikk og strengere grensekontroll, men i dag har jeg valgt å bruke tid på noe som jeg mener er ufattelig viktig, nemlig hvordan vi kan bekjempe vold mot barn. Det er altfor mange barn som rammes av vold. Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress anslår at kanskje så mange som 5 pst. blir utsatt for vold. En vet at i 2006 var 81 anmeldelser knyttet til vold i nære relasjoner. I år ligger det an til å være over 2 500. Det er en enorm økning i anmeldelser og i saker som kommer fram. Det kan være, som vi har sett på nyhetene, en 30-årig barnehageansatt som ser ut til å innrømme overgrep mot 17 barn i Tromsø, eller saken som vi leser om i Fredriksstad Blad i dag, der en mann er mistenkt for overgrep mot sine to barn. Derfor er jeg glad for de tiltakene som statsråden la inn i statsbudsjettet for å bekjempe vold mot barn, og jeg er også glad og stolt over de tiltakene vi fikk inn i forliket, der vi bl.a. styrket forebygginga, familievernet, Alternativ til Vold, flere helsesøstre. Vi styrket etterforskinga, og barnehusene får ca. 40 mill. kr. I saken fra Fredrikstad sier politiet at det ikke er tid til å etterforske overgrepet og etterlyser et barnehus. Kanskje midlene kan resultere i et nytt barnehus i Østfold eller i det nye Øst politidistrikt. Vi styrket også ettervernet, at det kan settes av midler til et eget senter for voldsutsatte barn. Men vel så viktig er det kanskje at et enstemmig storting har sagt at vi skal ha en opptrappingsplan – et tydelig mål og en opptrapping – for å få mer midler inn. Vi vedtok det i vår, og vi har sagt at det skal komme senest våren 2016. Hva er statsrådens ambisjon? Hva er det han ønsker å putte inn i den opptrappingsplanen på sitt ansvarsområde for å bekjempe vold mot barn?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-11-25:
Jeg vil takke statsråden for svaret, og jeg er veldig glad for tilnærminga, for jeg tror at det å satse på forebygging er det desidert viktigste vi kan gjøre. Nå har jo statsråden ansvaret for justisfeltet, så jeg får fortsette å spørre på det feltet som han har ansvar for. En ser jo at ventetiden fra en sak blir avdekket til et barn blir avhørt fremdeles er altfor lang. Nå har Stortinget vedtatt nye regler, på bakgrunn av et godt forslag fra statsråden, som sier at innen sju dager skal det første avhøret være tatt i de mest alvorlige sakene. Likevel ser en at den fristen blir brutt med veldig lang tid. 50 pst av første avhør ser ut til å bli tatt først etter en måned. Og det er store forskjeller mellom politidistriktene. Når jeg har sett på tallene, har jeg sett at Sogn og Fjordane, Troms og Finnmark er gode eksempler. De klarer opp mot 80 pst. innen 30 dager. Follo og Romerike klarer bare 20–30 pst. Så det er ekstreme forskjeller. Loven sier at avhør skal tas innen sju dager. Kan statsråden akseptere at loven blir brutt så ofte, og kan han akseptere så store forskjeller, så dårlige politidistrikt?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-11-25:
Ja, vi får se hva justiskomiteen blir enige om når det gjelder domstolene. Jeg vil gjerne utfordre justisministeren på det som jeg også – i likhet med hovedspørsmålet her – opplever som en uro knyttet til politireformen. Det er naturlig at når det skjer reformer, når det skjer endrede lokasjoner av f.eks. hovedseter eller lensmannskontorer, så skapes det uro. Og i nærpolitireformen ga jo både regjeringspartiene og ikke minst flertallet her i Stortinget i det forliket vi fikk, en veldig tydelig føring på at de lokale stedene både skal ha gode prosesser på å sikre mest mulig politi ute der folk er, og ikke minst på å være raskt på stedet. Men vi var også tydelige på at når det gjelder sammenslåing av distrikter, så kan det godtlegges opp til at kompetansearbeidsplasser kan ligge på flere steder innad i politidistriktet. Hva gjør justisministeren for å sikre at den delen av forliket følges opp i de sammenslåingene som nå skjer fra 1. januar?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Jeg vil først takke for et veldig viktig og godt spørsmål. Vold og overgrep mot barn er et tabubelagt område fortsatt, selv om det er annerledes nå enn det det har vært tidligere. Det er fortsatt mange barn som er utsatt for vold og overgrep, og som i altfor stor grad ikke får den hjelpen de trenger. Det er en fordel – eller en positiv utvikling – at flere nå anmelder. Det har vært en situasjon med enorme mørketall over veldig lang tid. Det at en nå forsker på dette, det at vi snakker om det som politikere, det at vi har et annet fokus på det i hjelpeapparatet – helt fra kommunen til politisiden, til påtalesiden – bidrar nok til at flere tør å ta steget helt ut. Da mener jeg det er viktig når vi nå jobber med denne opptrappingsplanen, at vi ser helheten. For dette er ikke noe som bare kan løses på politisporet – og det er også Stortinget veldig tydelig på – dette er noe som må løses som et samfunnsproblem, i et samarbeid mellom alle forvaltningsnivåer og alle dem som arbeider med barn. Det er f.eks. svært bekymringsfullt når vi ser på de mørketallene som vi fortsatt har, og vi vet at det er så mange som fortsatt lever under vold og overgrep, at det på tross av den kunnskapen er vanskelig å få andre til å anmelde – altså personer som enten er i nærmiljøet eller i skolemiljøet, lærere og barnevern. Terskelen for å ta opp denne problemstillingen med politiet er for høy. Dessverre betyr det også mye for hva slags hjelpetiltak som kan settes inn, og for å få disse barna ut. I den tiltaksplanen vi nå jobber med, er det viktigste perspektivet å bidra til et helhetlig fokus, hvordan vi som samfunn kan bidra til å løfte dette. Så kan ikke jeg nå, fra Stortingets talerstol, fortelle om hva vi kommer med til våren, men det er veldig viktig for oss at dette blir et dokument som gir et godt grunnlag for de beslutningene Stortinget skal ta.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Det enkle svaret på det spørsmålet er nei, det kan jeg ikke akseptere. Derfor følger jeg dette opp i mine månedlige møter med politidirektøren helt konkret og ned på politidistriktsnivå for å se på utviklingen og utfordre politidirektøren på konkrete oppfølgingstiltak i de politidistriktene som ikke lykkes. Det er ikke akseptabelt at barn skal vente utover det som er lovens krav, og det er ikke akseptabelt at det er så stor forskjell mellom politidistriktene. Det er ingen tvil om at det er flere politidistrikter som har et vesentlig forbedringspotensial. De som lykkes, lykkes jo fordi de fokuserer på dette fra topp til bunn, fordi de setter av nødvendige ressurser for at en skal sikre at barn får avhør innenfor den tiden som de skal. Det handler også om å spesialisere. Jeg har selv vært med på åpningen av prosjekt November, hvor man spesialiserer kompetanse på vold og overgrep for å sikre at en skal ha et nødvendig faglig fokus også. Det er ingen tvil om at det er flere politidistrikt som har mye å lære av andre som lykkes med dette. Nå er et av de viktige grepene at vi skal styrke dette miljøet gjennom nærpolitireformen, at vi skal sikre at det blir likere behandling, at vi skal sikre at det er nødvendige ressurser slik at de svakeste av de svake får den oppfølgingen de skal ha. Det er ikke akseptabelt å ha det som vi har det i dag. Som representanten er klar over, har dette vært et viktig fokusområde for meg over veldig lang tid.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Jeg er helt enig i tilnærmingen til representanten Bollestad. Spørsmålet om den helsefaglige kompetansen på barnehusene ligger under helseministeren, så det er helseministeren som er konstitusjonelt ansvarlig for det. Men jeg vet, fordi det er nær dialog mellom helseministeren og meg, at helseministeren har fokusert sterkt på dette, også i tildelingsbrevene og oppfølgingen av helseregionene, for å tilrettelegge for at en skal ha nok pediatrisk kompetanse som gjør at en får gjennomført de undersøkelsene på barnehusene som det er behov for. Så det er press på kompetansen, men det er også press på kapasiteten på barnehusene. Derfor er det også viktig nå at vi setter barnehusene samlet sett ressursmessig i stand til å gjennomføre både avhør og de undersøkelsene som skal gjennomføres på barnehusene. Hele poenget med barnehusene er jo å samle alt dette på ett sted for at belastningen skal være minst mulig for barnet, og det er helt avgjørende at undersøkelsene gjøres sånn at det er mest mulig skånsomt for barnet. Og da må vi ha kompetanse, og vi må ha tilgjengelig kapasitet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
La meg først bare si litt om hva som har vært utviklingen siden 2013. Det har vært en positiv utvikling i form av at det er mange flere som nå skal på barnehus og få gjennomført avhør, fordi antall anmeldelser er mye høyere. Det har det tverrpolitisk vært veldig sterkt fokus på – hvordan skal vi øke anmeldelsesgraden? Og den har nok økt betydelig mer og raskere enn det en kunne forutse. Det har presset kapasitet, og det har også ført til at ventetidene, som vi hadde en veldig positiv utvikling på i en god periode, har økt igjen. Det som er planen, er for det første å ansvarliggjøre alle politimestre for at det er nødvendig kapasitet på barnehusene. Det er politimesternes ansvar, det er en rammefinansiert ordning, og det er en klar prioritering fra politisk side og fra politiets side at en må sørge for nødvendig kapasitet – nødvendig utdanningskapasitet og at hvert politidistrikt har nødvendig antall avhørere. Der er også kapasiteten på Politihøgskolen økt, sånn at en skal ha bedre tilgang til den kompetansen. Det er å omplassere personer som har den kompetansen, men som har andre jobber i politiet i dag, sånn at vi kan få ventetidene ned til et akseptabelt nivå. Og det er gjennom nærpolitireformen å sikre sterke nok faglige miljøer til at en klarer å holde dette fokuset over tid.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Sånn vi ser utviklingen nå, kan det være aktuelt å vurdere. Vi har ti barnehus i dag. De har hatt frem til nylig relativt god kapasitet. Det som vi nå ser, er at kapasiteten ved mange barnehus er under et veldig sterkt press. Det kan bety at vi trenger flere barnehus. Det er en del av den vurderingen som vi må gjøre fremover. Men det henger også sammen med hvor mye vi kan øke kapasiteten på de eksisterende barnehusene, sånn at en ikke etablerer barnehus for barnehusets skyld, men at en etablerer barnehus der hvor det faktisk er størst behov for det, og hvor det har størst effekt for de barna som f.eks. får kortere reisetid. Men det er også nødvendig å se på dette ut fra hvor sakstilfanget kommer fra. Jeg synes det er et veldig positivt engasjement som både Knut Storberget hadde som justisminister, og som jeg fortsetter med, og som Klinge og veldig mange andre justispolitikere i Stortinget har for å sikre at vi har nødvendig fokus på de svakeste av de svake, og det er barna. Vi må legge forholdene til rette for at de skal kunne avhøres på en måte som er best egnet for dem.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Kontoret for voldsoffererstatning har fått redusert sin bevilgning i samsvar med det som var forslaget fra den regjeringen som SV var medlem av. Der ble det en midlertidig styrking av bevilgningen til kontoret i forbindelse med terrorangrepene 22. juli. Det var understreket da at det var en midlertidig bevilgning. Det har denne regjeringen fulgt opp. Så er jeg enig med representanten Bergstø i at det er helt avgjørende at vi nå har et sterkt fokus på hvordan vi kan sikre at tilbudet til voldsutsatte ikke reduseres. Regjeringen har igangsatt en total gjennomgang av hele tilbudet til voldsofre, sånn at en skal kunne sikre at en får et bedre tilbud over hele landet og se disse tilbudene i sammenheng. Men når det gjelder Kontoret for voldsoffererstatning, er det altså bare en oppfølging av det som var premissene fra den forrige regjeringen, og det er det regjeringen har lagt til grunn. Så vil regjeringen selvfølgelig løpende vurdere om det er nødvendig med en generell styrking av bevilgningene i tiden fremover.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
La meg først si at jeg setter veldig pris på den konstruktive tilnærmingen som Senterpartiet har til nærpolitireformen, når de sier at selv om de var imot den – som ikke er en storstilt sentraliseringsreform, men faktisk en nærpolitireform som skal få flere politifolk ut til folk flest – vil de likevel bidra til å gjøre den best mulig. Det synes jeg er en veldig positiv tilnærming, og det borger godt for det samarbeidet som en uansett må ha om nærpolitireformen fremover. Nå tror jeg det er viktig å skille mellom noen av de innspillene som representanten tok opp, for det var en blanding av ulike forhold som munnet ut i ett spørsmål. La meg konsentrere meg om spørsmålet knyttet til hovedseter. Når det gjelder spørsmålet om hovedseter, har det vært til bred høring. Høringsfristen gikk ut den 17. november, og det har vært en rekke høringsinnspill – jeg vil ikke bli arrestert på tallet, men jeg tror det har kommet over 150 høringsinnspill til denne prosessen. Det betyr at det har vært en åpen, demokratisk prosess, hvor alle som har hatt innspill, og har ønsket å komme med innspill, har gjort det i høringsprosessen. Nå sitter Politidirektoratet og vurderer disse høringsinnspillene og ser på hva slags effekt det vil ha for deres faglige vurdering av hvor hovedsetene bør være. Så er det opp til Politidirektoratet å velge den metoden for dette som er mest hensiktsmessig. Det å ha ting på offentlig høring og få skriftlig tilbakemelding sikrer notoritet, det sikrer at alle kan komme med innspill, uavhengig av hvor lang reisevei de har til Oslo. Jeg synes ikke det er noen dårlig måte å få innspill til en viktig prosess på. Så kan det godt være at noen ordførere også kunne tenkt seg å ha konkrete, egne møter med Politidirektoratet på dette nivået. Jeg forstår godt at det er vanskelig for Politidirektoratet å avholde flere titalls møter i tillegg til et stormøte og i tillegg til en ordinær høring, så jeg mener dette er en prosess som er godt i samsvar med det som er ordinær prosess når det gjelder større omorganiseringer og spørsmål hvor en er avhengig av å få innspill fra andre, og det er gitt en åpen og god anledning til det. Når det gjelder den lokale prosessen, vil jo ikke den være berørt av prosessen knyttet til hovedseter. Det får jeg ikke tid til å si mer om nå – men kanskje i neste svar.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
La meg først si at det å frigjøre kraft fra administrasjon til politiarbeid vil føre til at vi får mer politi i hele landet, ikke bare i de mest sentrale strøkene. Siden regjeringen tiltrådte, har vi fremmet forslag om 1 054 flere politistillinger. Det er en dramatisk vekst i antall politistillinger. Vi fortsetter den oppbyggingen, og i løpet av 2020 skal vi ha to polititjenestemenn og -kvinner per 1 000 innbyggere. Så det er en voldsom satsing på politi over hele landet, ikke bare i sentrale strøk. Når det gjelder spørsmålet knyttet til egne retningslinjer: For det første er dette drøftet med Stortinget, og Stortinget har støttet regjeringens syn på måten dette skal gjøres på. Det er jeg veldig glad for – jeg mener det er en hensiktsmessig og riktig måte å løse et faglig spørsmål på. Jeg har svart på spørsmål i Stortinget tidligere knyttet til retningslinjer for lokalisering av statlige arbeidsplasser, og jeg mener det er åpenbart at de ikke er brutt. De skal tas hensyn til av Politidirektoratet, og flere av de parametrene som ligger til grunn for det lokaliseringsvalget som Politidirektoratet til slutt skal gjøre, tar hensyn til de retningslinjene.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Det blir for fristende bare å gi en kort kommentar til denne storstilte sentraliseringspåstanden, for det er ikke en storstilt sentralisering når vi flytter politimesteren og sentraliserer den lille delen pluss operasjonssentralen. Det frigjør jo politikraft som vi kan plassere rundt omkring. Det betyr at vi kan få lensmannskontorer som har evne til å gjøre den jobben lensmannskontorer skal gjøre. Det betyr at vi får et sterkere nærpoliti, et sterkere lokalpoliti. Jeg synes det er litt synd at Senterpartiet fortsatt fastholder visjonen om at der politimesteren er, der skal alt politi samles, for det er ikke tilfellet, det er ikke hensikten med denne reformen i det hele tatt. Når det gjelder domstolene og prosessene der, går de i to løp. Det ene er det som vi har meddelt Stortinget i proposisjonen. Vi avventer selvfølgelig om Stortinget har spesielle oppfatninger knyttet til det, men det er det man kan kalle relativt enkle sammenslåinger. Spørsmålet om det som er den store prosessen som Domstoladministrasjonen holder på å jobbe med, er mye mer komplekst. Regjeringen har ikke tatt stilling til om vi skal videreføre det eller ikke, men vi mener det er riktig at Domstoladministrasjonen kan få lov til å komme med sine forslag, og så må regjeringen deretter vurdere de forslagene som Domstoladministrasjonen kommer med.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Det er viktig, som Ropstad også gjør, å skille lokalisering av hovedseter og plassering av politimester og operasjonssentral fra det som skal skje lokalt. De lokale prosessene er jo ikke i gang ennå på distriktsnivå. Først må en der få på plass politimestrene og lokaliseringssted. Det jobber vi nå med å få på plass så raskt som mulig, og så vil de lokale prosessene starte fra årsskiftet. Der er det helt avgjørende at en har en veldig inkluderende diskusjon med kommunene. Det handler jo om å levere best mulig polititjenester på et bredt felt, og da er en helt avhengig av å ha et godt og nært samarbeid med den enkelte kommune, både i forhold til leveranse og polititjenester og for å få en synergi av den innsatsen som kommunene yter, f.eks. innen forebygging. Så det at en klarer å få den dialogen fra start, er helt avgjørende. Når det gjelder plassering av kompetanseplasser rundt omkring, er det en klar føring i proposisjonen, i avtalen mellom regjeringspartiene og Venstre og i innstillingen at det skal følges opp lokalt. Det ble laget et eget rammeverk for gjennomføringen av disse lokale prosessene, som skal sikre oppfølgingen av det på en tilfredsstillende måte.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Der er det faktisk satt i gang et ganske stort og omfattende arbeid. Dette handler særlig om tekniske muligheter og ressurser til å håndtere en oversikt over ressurser. Tidligere har det vært dette NARRE-prosjektet, som har hatt som hensikt å samle disse ressursene. Det vi jobber med nå, er i første omgang å få til et system som gjør at operasjonssentralene kan se alle nødetatsressursene først, et system som vi etter hvert kan bygge ut med tilsvarende oppfølging av hvor de frivillige organisasjonene har sine beredskapsressurser. Det arbeidet er godt i gang. I tillegg til vårt eget fagmiljø snakker vi nå med andre fagmiljøer for å se på hvordan en rent teknisk kan løse det. Jeg er ikke teknolog, men slik jeg forstår det, bør det være ganske enkelt å løse på et overordnet nivå mellom nødetatene. Den diskusjonen er godt i gang, det er satt ned en egen arbeidsgruppe som skal håndtere det. I tillegg skal vi da ha dialogen med de frivillige organisasjonene om hvordan vi kan få til tilsvarende merking, eller GPS-merking, av en del av deres sentrale redningsressurser. Der er det også en diskusjon om vi ikke allerede kan bruke DNK og de nye nødsentralene til å få inn GPS-signaler. Det er et spennende og viktig arbeid.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Vi har en omfattende oppfølgingsprosess i departementet når det gjelder alle deler av politireformen. Vi har rigget en egen prosjektorganisasjon som skal følge opp alle de delene av politireformen som det er viktig at vi får de resultatene ut av som ligger i både proposisjonen og innstillingen, og i den brede enigheten som jeg er veldig glad for at vi fikk til sammen med bl.a. Arbeiderpartiet. Det styrker også kraften i innholdet i reformen at det er et så bredt flertall. Vi har rigget en helt egen prosjektorganisasjon som skal følge opp dette til punkt og prikke. Jeg følger dette opp i mine møter med politidirektøren og følger dette svært nøye. Et eksempel på et tiltak som er gjennomført, og som kan bidra til å betrygge i hvert fall en del av ordførerne, er det prosjektet som heter «Politiarbeid på stedet», som vi nå nylig har fått en evaluering av, som viser at politiet er mye mer effektivt og leverer mye bedre polititjenester rundt omkring i de distriktene hvor dette har vært prøvd ut, og det har vært i Troms, i Rogaland og i Vestfold. Resultatene er at politiet er mer effektivt, etterforskningen går mye raskere, og saksrestansene går ned fordi en får frigjort kapasitet. Det betyr igjen at en får frigjort politiressurser til å være ute og drive profesjonell forebygging osv.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Jeg er veldig glad for det spørsmålet, og jeg er enda mer glad for at Arbeiderpartiet nå har snudd i sin holdning fra i vår. Det er ingen tvil om at den holdningen som Arbeiderpartiet og stortingsflertallet representerte på vårparten og egentlig frem til godt ut i oktober, har bidratt til at signalene ut har vært at Norge har vært et land med relativt åpne armer. Regjeringen har jobbet beinhardt for å korrigere og balansere det inntrykket ved å gjennomføre en rekke restriktive og innskjerpende tiltak underveis, og vi har dessverre ikke fått mye drahjelp fra Arbeiderpartiet i den sammenhengen. Jeg er derimot veldig glad for at vi får den drahjelpen fra Arbeiderpartiet nå, og jeg håper det er riktig som Lauvås sier, at Arbeiderpartiet nå vil holde stø kurs og ikke vingle i spørsmålet om hvorvidt det er viktig å få kontroll over denne asylstrømmen eller ikke. Vurderingen av at det ikke er iverksatt tiltak underveis, er fullstendig feil. Det er en virkelighetsforståelse jeg overhodet ikke kjenner igjen, og som ingen andre som faktisk jobber med disse problemstillingene, kjenner igjen. Vi har gjennomført en rekke tiltak for å håndtere det som har vært tidenes vekst i asylankomster til Norge. Det har betydd at vi ikke har vært i nærheten av å ha et saksbehandlingskapasitetssystem som kunne håndtere det. Vi fikk nå, på en drøy måned, flere mennesker til Norge enn det vi hadde regnet med vi skulle få i hele år. Det er klart at det setter et helt system under press. Derfor har vi på rekordtid, på under tre uker, satt opp et eget mottakssenter i Råde, en helt ny måte å håndtere asylsøknader effektivt på – et viktig bidrag for at vi i det hele tatt skal være i stand til å håndtere dette. UDI har jobbet beinhardt for å finne akuttmottaksplasser for å sikre at vi skal ha mat og ly når det kommer folk hit. Vi har sikret at vi har fått den helseundersøkelsen som skal til. Det er gjort et enormt arbeid for å sikre at vi er i stand til å håndtere dette. Så er det nok dessverre sånn at verken Arbeiderpartiet eller noen andre på forhånd kunne forberede seg på den situasjonen vi har opplevd i Norge, men heldigvis ser vi nå en positiv utvikling.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Dette spørsmålet er jeg ikke så glad for, men mer forundret over. Jeg synes det er interessant, for de som har fulgt denne debatten over tid, har jo helt åpenbart sett en etter min oppfatning positiv endring i holdningen til Arbeiderpartiet – fra å være et ganske restriktivt parti til å bli et veldig liberalt parti og til nå igjen å være på den restriktive linjen. Det synes jeg er positivt. Det kan godt være at noen har oppfattet at Fremskrittspartiet har snudd, men jeg har nå opplevd at Fremskrittspartiet alltid har vært på den restriktive linjen. Så jobber regjeringen selvfølgelig for å få en balanse. Vi har en asylavtale med Kristelig Folkeparti og Venstre, og vi har vært opptatt av at vi skal gjennomføre både innstrammende og noen liberaliserende tiltak på de områdene vi har hatt en avtale med de partiene på. Det er viktig for oss å følge opp, men at det har vært noen snuoperasjon for Fremskrittspartiets vedkommende, tror jeg det er få som kan være enig i. Når det gjelder snarrådighet, tror jeg vi skal understreke at den jobben som er gjort både i departementet og ute i alle sektorer, har vært formidabel. Det er gjort en fantastisk innsats, og istedenfor å klage og si at en skulle vært enda raskere, hvilket ville være praktisk helt umulig, burde man faktisk være stolt av den innsatsen som er ytt. Når det gjelder fullmakter, har vi en gjennomgang av alle fullmakter nå, og vi kommer tilbake til Stortinget hvis vi mener det er behov for ytterligere fullmakter.(Presidenten klubber.) Men representanten kommer jo ikke med et eneste eksempel på at vi ikke har utnyttet det handlingsrommet vi har. (Presidenten klubber.)
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Jeg er helt uenig i at denne debatten ikke handler om signaler fra Arbeiderpartiet. Det handler om signaler fra Stortinget, det handler om signaler fra hele Europa. For vi ser veldig tydelig at signaler fra beslutningstakere har enorm effekt på hvor flyktningstrømmene og asylstrømmene går. Det håper jeg at representanten Henriksen har fått med seg. Hvis ikke risikerer vi at Arbeiderpartiet på nytt kommer med signaler som bidrar til å styre asyltilstrømningen i retning av Norge. Det synes jeg vi er nødt til å ha med oss. Vi må være reflekterte i den diskusjonen og om hvilke signaler som skal sendes ut. Jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiet er en del av det store, brede forliket som Stortinget nå har kommet til, og som jeg mener gir et veldig godt grunnlag for at vi skal få denne situasjonen bedre under kontroll. Jeg registrerer også at Henriksen kommer med en rekke påstander om at fullmaktene ikke er utnyttet. Hvilke fullmakter er det som ikke er utnyttet? Vi har brukt det handlingsrommet vi har. Vi har lagt frem et tilleggsnummer til statsbudsjettet for å klare å håndtere dette. Vi har bevilget de pengene vi kan under fullmaktene. Vi har omorganisert og utfordret organisasjonen for å håndtere dette. Så det virkelighetsbildet representanten Henriksen kommer med, er direkte feil.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Det hadde vært fristende å si at representanten Henriksen bare kunne fortsatt på manuset, så ville hun fått svaret! Jeg er veldig begeistret for Røverhuset, som driver Røverradioen, og de fikk 589 000 kr i støtte over kap. 430 post 70, en tilskuddsordning for frivillig virksomhet under Kriminalomsorgens virksomhetsområde. Det er delegert til Kriminalomsorgsdirektoratet å fordele midlene til frivillige organisasjoner. Røverhuset må derfor søke direktoratet om økonomisk støtte, også til en eventuell utvidelse av virksomheten. Jeg er veldig enig med representanten Henriksen i at Røverradioen er et godt tiltak. Men det er mange gode tiltak som det søkes midler til over det angjeldende budsjettkapitlet og posten. Kriminalomsorgsdirektoratet har opplyst at det i år ble søkt om tiltak for ca. 39 mill. kr, og det som var til fordeling, var 12 mill. kr. Det betyr at en er nødt til å ha en streng prioritering fra direktoratets side, men Røverradioen har altså blitt tilgodesett med midler. I budsjettforslaget for 2016 er det ca. 11 mill. kr som er satt av til fordeling etter søknad. Kriminalomsorgsdirektoratet er delegert fullmakt til fortsatt å behandle disse søknadene og vil kunngjøre den nye tildelingspotten etter at Stortinget har vedtatt det Stortinget ønsker å vedta på dette punkt, og Røverhuset kan da også søke om midler. På bakgrunn av at dette er delegert til Kriminalomsorgsdirektoratet, synes jeg det vil være feil av meg å gi noen føringer om at Røverhuset skal prioriteres foran andre.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Basert på den ordningen vi har, hvor dette er midler som tildeles etter søknad, er det vanskelig innenfor den ordningen å si at det er det som bør bli resultatet. Men jeg mener tiltaket Røverradioen er et veldig kreativt og konstruktivt tiltak, som ble startet opp i 2013, og som, etter hva jeg forstår, har veldig fornøyde lyttere. Det er en måte å jobbe på som jeg har veldig sansen for. Det er utrolig viktig at en har ting å gjøre i fengslet som en føler gir utbytte, og som er nyttig, og som også gir læringserfaring på en helt ny måte. Jeg skal ikke dra mine egne, personlige erfaringer rundt radiovirksomhet, men jeg har tidligere vært en ivrig aktør i lokalradioen i Larvik, i min spede ungdom, og det gir utrolig mye læring og kraft. Det er også noe som jeg mener er bra at en får gjennom f.eks. tiltak som Røverradioen. Men det at det skal bli et nasjonalt tilbud, mener jeg er litt for tidlig å konstatere og ta stilling til.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Jeg avviser ikke den typen tenkning. Jeg synes dette er et spennende tiltak. Det har mange fordeler ved seg, og det skaper kreativitet og gir skaperkraft og kan også ha betydning for ytringsfriheten. Samtidig er det viktig, sånn ordningen er i dag, at jeg ikke legger noen føringer på de fremtidige søknadene fra Røverradioen. Men jeg synes dette er ett av mange spennende tiltak som skjer i Kriminalomsorgen, og det at det er drevet av de innsatte, og at de driver på en måte en aktivitet for å utvikle seg selv også, tror jeg er et nyttig bidrag. Jeg tror jeg får konstatere at dette er et spennende prosjekt, og etter to års drift tar vi med oss de resultatene som dette prosjektet har gitt. Og så får vi se hva fremtiden vil bringe også på dette området.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Som det fremgår av Prop. 1 S for 2011–2012 fra Arbeiderpartiet-, SV- og Senterparti-regjeringen, foreslo den daværende regjeringen at Kontoret for voldsoffererstatning midlertidig skulle gis en ekstrabevilgning til å behandle saker etter terrorhandlingen 22. juli og til å nedarbeide restansene. Det har i de mellomliggende årenes budsjettproposisjoner vært understreket at bevilgningen på 25 mill. kr var en midlertidig bevilgning. Beholdningen av ubehandlede saker og saksbehandlingstiden er vesentlig redusert i dag i forhold til det som var tilfellet i 2012, og det vises til Prop. 1 S for 2014–2015, hvor det bl.a. heter: «Tallene fra Kontoret for voldsoffererstatning viser at inngangen av nye saker knyttet til 22. juli-terroren falt merkbart i andre halvdel av 2013. Kontoret for voldsoffererstatning har i årene 2012–2014 fått en midlertidig styrking av sin bevilgning for å kunne bygge ned restanser og behandle søknader etter terrorangrepene 22. juli 2011.» Som følge av ekstrabevilgningen i 2012 ble det innført et nytt saksbehandlingssystem ved Kontoret for voldsoffererstatning. Det forutsettes at saksbehandlingssystemet også bidrar til å effektivisere flyten i saksbehandlingen. Tilleggsbevilgningen i 2012 gikk til å behandle søknader om voldsoffererstatning. En reduksjon av tilleggsbevilgningen må derfor tas på tilsvarende område. Når vi legger disse forutsetningene til grunn, vil ikke rådgivningstilbudet til RKK-ene bli vesentlig redusert. Jeg vil selvfølgelig følge utviklingen av restansebeholdningen og saksbehandlingstiden nøye, og regjeringen arbeider videre med ulike alternativer for en styrket offeromsorg. Det har jeg lyst til å understreke. Vi går nå igjennom offeromsorgen samlet sett for å sikre at vi skal få et mer likt og bedre tilbud over hele landet. Der spiller RKK-ene en viktig rolle. Så er det også nødvendig å minne Stortinget om at premissene fra den forrige regjeringen var at dette var en midlertidig bevilgning, og det er det regjeringen har forholdt seg til. Så betyr ikke det at vi ikke vil følge dette nøye og vurdere eventuelt behov for ytterligere bevilgninger i fremtiden.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Forutsigbarheten er ganske god, for det har aldri vært indikert fra departementets side at denne midlertidige bevilgningen skulle være noe annet enn midlertidig. Så er selvfølgelig ikke situasjonen slik at kontoret ikke har behov for penger, alle har behov for ressurser og penger for å gjøre en riktig og god jobb, men de har vært veldig klar over at dette er en midlertidig bevilgning. Stortinget styrer gjennom budsjettvedtak, og Stortinget kan overprøve den beslutningen som regjeringen har kommet til. Jeg tror det er viktig fra regjeringens side å stå ved at når en er tydelig på at noe er en midlertidig bevilgning, er det faktisk det det er, og da kan man ikke påregne at den bevilgningen skal vedvare. Så er det heller ikke slik at Arbeiderpartiets alternative budsjett kompenserer alt dette. De foreslår riktignok 10 mill. kr til driftsmidler, men de mangler 50 mill. kr til erstatningsutbetaling, hvis en forutsetter at de fortsatt skal behandle saker for 10 mill. kr.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Der mener jeg det er en feilslutning i resonnementet. La meg først si at vi har merket oss merknaden fra Stortinget. Regjeringen har foreslått noe annet for Stortinget, og det er det da Stortinget som tar stilling til hvordan skal være. Det er relativt normal prosedyre. Når det gjelder dårligere tilbud til voldsofre, kan representanten Vågslid ikke ha fått med seg så veldig mye av det som har skjedd de siste to årene. Vi har gjennomført en rekke tiltak for å bedre situasjonen for voldsutsatte. Det er nå voldskoordinatorer ved sju politidistrikter, det er implementert SARA i alle politidistrikter, det er gjennomført en rekke kompetansehevende tiltak i politiet, det er gjennomført en helt annen prioritering – både fra Riksadvokaten, fra Politidirektoratet, fra justis- og beredskapsministeren – på akkurat dette feltet i forhold til det som har vært tidligere. Vi gjennomfører nå en nærpolitireform som Arbeiderpartiet er med på, og som jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiet er med på, som skal bidra til å styrke den kompetansen ytterligere. Vi har sikret en ny avhørsmodell for barn og andre sårbare personer. Så det å stå her og si at tilbudet til voldsutsatte kvinner og andre er dårligere, det er direkte feil.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-11-25:
En viktig del av opptrappingsplanen som gjelder vold mot barn, er å få på plass leger som har en spesialisering i akkurat i dette med vold mot barn, i alle barneavdelinger i Norge. Kristelig Folkeparti er veldig glad for at vi fikk på plass 45 mill. kr øremerket til dette i budsjettforliket, for dette er viktig. Disse legene må samarbeide tett med barnehusene hvis vi skal få det til å fungere. Som Barneombudet helt rett har påpekt, får ikke alle unger som har vært utsatt for vold, i dag medisinsk undersøkelse i forbindelse med avhør på statens barnehus. Mitt spørsmål til statsråden er: Hva vil statsråden gjøre for at alle unger på barnehusene får medisinsk undersøkelse, sånn at de blir godt ivaretatt, men også for at vi kan sikre riktige og gode spor?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Eg vil fylgje opp Ropstad sitt spørsmål om ventetider, for også i oktober i fjor meinte justisministeren at det var uakseptabelt at ventetidene var så lange for avhøyr av barn. No har regjeringa endeleg fått på plass ei ny avhøyrsforskrift, det er veldig bra. Vi har fått vedteke obligatorisk bruk av barnehus for alle barn under 16 år, vedteke nye fristar for sakene m.m. Dette fører til at trykket på barnehusa no er større enn nokon gong. Det er bl.a. grunnen til at Arbeidarpartiet ynskjer å øyremerke midlar til barnehus i tillegg til å auke dei med minst 40 pst. Eg synest også det er flott at Ropstad signaliserer at han ynskjer å støtte forslag om eit nytt barnehus i politidistrikt aust, som Arbeidarpartiet har føreslege. Det eg lurer på, er: Kva plan har justisministeren for å sikre at sårbare barn som blir utsette for vald eller overgrep, ikkje må vente unødig lenge? Kva konkret plan har justisministeren?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Spørsmålet mitt er: «Til tross for at Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti i fjor lovet i merknads form ikke å kutte i midlene til Kontoret for voldsoffererstatning, foreslår justis- og beredskapsministeren likevel et kutt på 10 mill. kr for 2016. Om forslaget blir vedtatt, vil hjelp til voldsofre bli svekket, og landets 14 rådgivningskontor står i fare for å bli lagt ned. Hvordan kan statsråden forsvare at det kuttes i Kontoret for voldsoffererstatning, samtidig som han representerer et parti som sier de jobber for å styrke offeromsorgen?»
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Me veit veldig godt at dette var mellombelse løyvingar, det handlar ikkje om det. Dersom justisministeren ser i merknadene frå justiskomiteen i fjor, skriv regjeringspartia, saman med Kristeleg Folkeparti, budsjettkamerat og avtalepartnar, at kuttet på 10 mill. kr for 2016 skulle skjermast. Det skreiv ein i innstillinga fordi ein var oppteken av å gje Kontoret for valdsoffererstatning føreseielegheit. Hadde eg vore KrF-ar – det er eg ikkje – trur eg at eg hadde vore rimeleg provosert over at ein slik merknad og ein slik avtale ikkje er verdt meir enn papiret det er skrive på. Det eg lurar på, er: Kva for konkrete innspel har justisministeren fått, som tilseier at Kontoret for valdsoffererstatning ikkje behøver dei midlane, dei 10 millionane, for 2016? Det er i alle fall innspel justiskomiteen har fått. Og meiner statsråden at dei ikkje behøver midlane, og at føreseielegheita, som dei var så opptekne av i fjor, ikkje er viktig i år?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Justiskomiteen på Stortinget, her på dette huset, sa i fjor at dei 10 mill. kr for 2016 skulle bli skjerma. Det sa regjeringspartiet Høgre og regjeringspartiet Framstegspartiet, saman med sin avtalepartnar Kristeleg Folkeparti. Då konstaterer eg at det ikkje er verdt noko anna enn papiret det er skrive på. I dag er den internasjonale dagen mot vald mot kvinner. Tusenvis i Noreg og millionar på verdsbasis blir utsette for den terroren det er å bli utsett for vald i nære relasjonar. Meiner statsråden at det er rett at ei sårbar gruppe, som desse som har behov for rådgjeving og valdsoffererstatning, skal få eit dårlegare tilbod? Og blir ikkje dette eit paradoks til det Åse Michaelsen tidlegare har uttalt, at ingen valdsoffer skal lide om Framstegspartiet er i regjering?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-11-25:
Dette temaet er viktig, og det er bra det blir stilt spørsmål om det. Tidlegare justisminister Knut Storberget, under den raud-grøne regjeringa, hadde eit spesielt engasjement for barna og mot vald og overgrep mot barn. Eg tillèt meg å vere litt spesielt glad i Storberget nettopp på grunn av det, for det var då barnehusa begynte å bli rulla ut rundt om i landet, og barnehusa er det mange gode grunnar til å styrkje vidare. Vi er nøydde til å ha kompetanse og tilpassa lokale til dette, og det har ført til eit godt samarbeid mellom relevante aktørar – i sum eit stort framskritt for barna. Spørsmålet mitt går på: Vil justisministeren vurdere barnehus fleire plassar? Eg er sjølvsagt klar over at ein ikkje kan ha for mange – det er viktig med kompetanse – men vi har eit land der det er så store avstandar at eg likevel ønskjer å stille justisministeren spørsmålet: Vil han vurdere det fleire plassar?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-11-25:
Spørsmålet mitt går til justisministeren. Justis- og beredskapsministeren har i si tid som statsråd vore ein av dei fremste forkjemparane for ulike reformer. Politireformer, omorganisering av beredskapseiningar og endringar i domstolsstruktur er nokre eksempel. Senterpartiet ønskte ei anna politireform enn det fleirtalet på Stortinget vedtok, fordi vi meiner at storstilt sentralisering ikkje er løysinga, men vi innrettar oss etter det som vart vedteke, og er opptekne av at resultatet skal bli så godt som mogleg under dei føresetnadene som er. Det er avgjerande for eit godt resultat av endringsprosessar at dei partane det får følgjer for, blir involverte og i det minste opplever at dei blir høyrde på. Når det gjeld politireforma, har kommunane vorte inviterte til eit felles stormøte på Politihøgskolen, men blir nekta enkeltmøte med Politidirektoratet for å leggje fram saka si. Mange kommunar har reagert kraftig på dette. Det at mange kommunar melder at dei ikkje har oppnådd god dialog med Politidirektoratet om endringane i politidistrikta og plasseringa av hovudsete for politimeistrane, er etter Senterpartiets meining eit dårleg teikn. Når ein skal slå saman til større einingar, vil det alltid vere taparar i kampen om lokalisering av funksjonane. Målet må likevel vere gode prosessar der flest mogleg har tillit til det som skjer, og kan akseptere konklusjonane. Meiner statsråden prosessen har vore god nok når ordførarar og andre høyringspartar opplever at dei ikkje har fått høve til ein dialog med Politidirektoratet?