Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2018-12-15:
Arbeiderpartiets helsepolitiske mål er et samfunn som fremmer god helse og livskvalitet for alle, forebygger sykdom og gir muligheter for å leve gode liv, uavhengig av hvor en bor, og hva en har i lommeboken. Vår helsepolitikk bygger på en enkel, men viktig analyse: Det er bare sterke fellesskap som makter å gi god helse og livskvalitet til alle. Heldigvis er mange friske og lever gode liv i Norge. Som samfunn må vi aktivt forhindre at folk blir syke. Det er viktig for å opprettholde velferden. Framtiden tegner et bilde av endret demografi. Flere eldre som lever lenger, får flere friske år, men også et mer sammensatt sykdomsbilde hos den enkelte, som stiller krav til pleie og omsorg. Alvorlig sykdom som kreft og hjertelidelser krever avansert behandling. Selv om de fleste barn og unge har det bra, er det mange som sliter med psykiske helseplager, og noen opplever å falle helt utenfor. Arbeiderpartiet har en ambisjon om at fellesskapet skal bidra til å gi barn og unge en trygg voksen å forholde seg til, om det er i skolen, barnehagen, barnevernet eller skolehelsetjenesten. Hvis samfunnet skal bidra til å ta vare på alle barn, må fellesskapet sørge for at det finnes trygge voksne å snakke med. Derfor satser vi 100 mill. kr mer enn regjeringen på skolehelsetjenesten og 100 mill. kr til å etablere lavterskel psykisk helse-tjenester. Hver dag sitter det tusenvis av norske unger på skolen uten mat i magen eller i sekken sin. Norge er ett av få land i Europa som ikke tilbyr skolebarn et daglig måltid. Sammen med tunge fagmiljøer finner vi bare gode argumenter for skolemat, mens Høyre setter god ernæring opp mot god læring. Forstå det den som kan. Fastlegeordningen vår er selve grunnmuren i vår felles helsetjeneste. Ordningen ble innført av Arbeiderpartiet og gir alle innbyggere sin egen lege gjennom livet. Fastlegen ser den enkelte, gir behandling og råd og er koblingen videre til spesialisert behandling eller andre stønader. Men fastlegeordningen er i krise. Halvparten av kommunene våre sliter med å rekruttere fastleger. Regjeringens svar er å vente og se. Arbeiderpartiet mener at i neste års budsjett er det behov for strakstiltak for å få rekruttert flere leger til ordningen, sånn at de legene som er der, kan få kuttet lengden på sine pasientlister. Derfor vil vi ha 400 nye stillinger for allmennleger i spesialisering, i tillegg til en økning på 100 flere turnusstillinger enn det som er regjeringens forslag, for å øke antallet kvalifiserte leger. Arbeiderpartiets alternative budsjett er øyeblikkelig hjelp for fastlegekrisen – rett medisin til rett tid. Tannhelse er velferdsstatens største hull. På dette området ser Arbeiderpartiet behov for å utvide fellesskapsløsningene. Da kan vi ikke gå med på budsjettets usosiale kutt i støtte til dem som trenger tannhelse mest. I tillegg til å reversere kuttene vil vi utvide gratis tannhelse til 21 år og ha 50 pst. rabatt fram til 25 år. Også de som får dårlig tannhelse på grunn av sykdom, vil nyte godt av vårt budsjett. Gjennom forebygging, tidlig innsats og god behandling når man blir syk, skal en i vår felles helsetjeneste få den beste hjelpen gjennom hele livet. Folk må oppleve tjenestene som tilgjengelige, trygge, helhetlige og koordinerte. Ingen bør bli kasteballer i et system når de er syke. Vi må organisere oss sånn at pasientene opplever én helsetjeneste. Da må vi på en god måte ivareta primærhelsetjenestens, inklusive fastlegenes, kompetanse, perspektiv og autoritet. Det er viktig å huske at folk ikke blir syke på sykehus, folk blir syke der de bor, og alle bor i en kommune. Derfor inneholder Arbeiderpartiets budsjettforslag en kraftfull og målrettet innsats for å forebygge sykdom, og derfor økonomiske muskler til kommunene og helsetjenesten nær folk. Sykehusene og resten av spesialisthelsetjenesten i Norge holder heldigvis høy kvalitet, men mange pasienter opplever likevel feil, for lite informasjon og dårlig samarbeid i møte med helsetjenesten. Skal vi stoppe utviklingen mot en todelt helsetjeneste i Norge, må vi si nei til enda mer privatisering som hindrer god styring av ressursene dit de trengs mest, ikke flere transaksjoner og mer oppsplitting av tjenesten, sånn som regjeringen legger opp til. Statsråden har gjennom tre stortingsmeldinger bekreftet at samhandlingsreformen fortsatt gjelder, men han må komme i gang med å snu innsatsen dit den gjør mest nytte i behandlingskjeden. Retningen i samhandlingsreformen tilføres ingen ny energi, ingen nye tiltak fra dagens regjering. Den kroniske underfinansieringen av våre felles sykehus videreføres i dette budsjettet som flertallet står bak. Vi frykter for fødselsomsorgen og akuttmedisinen, som stadig kuttes. Vi frykter for pasienter som sendes for tidlig hjem til en kommunehelsetjeneste som ikke har fått ressurser til å ta imot dem. Arbeiderpartiets sykehusløfte var at sykehusene skulle få 3 mrd. kr årlig. Det ville vi også ha oppfylt i år. Da kunne vi også fått investeringer i psykisk helse-tilbud. Hver gang dette temaet kommer opp, begynner statsråd Høie å snakke om den gylne regel, en regel han ikke har klart å følge. Men det spiller ingen rolle hva det kalles, politisk vilje er det som må til for å prioritere psykisk helse-tilbud, ikke floskler. I den rød-grønne regjeringens budsjetter fikk psykisk helse en større prosentvis vekst enn somatikken, selv uten en gyllen merkelapp. Solberg-regjeringen inviterte i fjorårets budsjettdebatt til en diskusjon om velferdsstatens bærekraft. Helsetjenesten må prioritere strengere framover. Kravene for å innføre nye legemidler og nye metoder i helsetjenesten er høye, og da er det litt merkelig at regjeringspartiene ikke er med på å fjerne momsfritaket for alternativ behandling, som har en anslått gevinst på ca. 180 mill. kr, kanskje mer. I stedet har helseministeren startet en debatt om hvilke medisinske behandlinger vi skal slutte med. For å avslutte: Vår felles helsetjeneste skal være tilgjengelig for alle. Forskjellene i helsetilstand og tilgang til helsehjelp som vi ser i mange andre land, må ikke få utvikle seg i Norge. Vi må som fellesskap investere i vår felles helsetjeneste, og ikke overlate folks liv og helse til markedslogikk. Det er forskjellen mellom Arbeiderpartiet og høyrepartiregjeringen. Og én ting til: Erna Solberg og Bent Høie har i jakten på makten gått så langt som å legge abortloven på forhandlingsbordet. For Arbeiderpartiet er noe sånt helt uaktuelt. Vi støtter budsjettforlikets forslag om 10,9 mill. kr for å utvide bruken av langtidsvirkende prevensjon, men abortloven bør forlikspartnerne la være i fred. Med det tar jeg opp forslagene som Arbeiderpartiet står inne i.