trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
Jeg ønsker å stille spørsmål til landsbruks- og matministeren. Vi ser i disse dager at de forskjellige matvarekjedene og -butikkene setter opp prisene sine – og det relativt betydelig. Vi ser at det skjer i en tid der man henviser til at det skyldes den økonomiske situasjonen på verdensmarkedet, og for svært mange produkt er det selvfølgelig tilfellet. Men en del av de områder der det nå foretas prisøkninger, er områder som er unntatt for konkurranse fra utlandet og også innblanding fra det internasjonale prismarkedet, nemlig norske landbruksprodukt. Vi har bl.a. sett at det har vært en vesentlig prisøkning på TINE melk. Vi har også andre landbruksprodukt som går opp i pris. Dette skjer til tross for at TINE er markedsregulator innenfor melkesektoren, og at resultatet før skatt var på 1,085 mrd. kr. Norske husholdninger sliter i disse dager med både svært høye strømpriser og høyere priser på matvarer. Vi ser også at grensevarehandelen vår er i ferd med å nå nye høyder. Man antar at fjorårets grensehandel nådde skyhøye 12 mrd. kr. Dette gjør også at man setter norske arbeidsplasser innenfor næringsmiddelindustrien i fare. En liter melk på svensk side av grensen koster omgjort til norske kroner 7,50 kr. En undersøkelse som er gjort her i Oslo, viser at melken koster i størrelsesorden 15–16 kr. Spørsmålet mitt til statsråden er følgende: Hva vil statsråden gjøre for at norske forbrukere skal få rimeligere matvarer?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
Det er i hvert fall hyggelig å se at statsråden selv henviser til de områder der det virkelig har vært høy prisvekst, bl.a. til drivstoff og elektrisitet, som er områder der det nettopp er staten som driver prisene i været. Så er det heller ikke så rart at matvareprisene i Norge har vært relativt stabile. Men det som er problemet, er at de er relativt stabilt svært høye. Det er jo det som er problemstillingen. Når statsråden sier at det er opp til matvarekjedene å bestemme melkeprisen, er det faktisk ikke riktig. I et intervju med Nettavisen den 3. februar henviser nettopp Mageli i Orkla Brands til at den prisøkningen som skjer på meierisektoren knyttet til melk, skyldes nettopp de grepene som TINE selv gjør. TINE sitter som regulator i markedet, samtidig som de er den desidert største aktøren. Spørsmålet mitt til statsråden er nok en gang: Er ikke statsråden bekymret over at norske forbrukere må ta en stadig høyere del av matvareprisene?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
Jeg har følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «I forbindelse med oppfølgingen av regelverket knyttet til lov om Norges økonomiske sone utarbeides det en svarteliste over fartøy som er uønsket i norsk sone. Dette er et meget godt og nødvendig tiltak. Denne listen er imidlertid innrettet slik at det kun er fartøyets navn og historikk som føres, og ikke rederiet og hvem som eier det. Dette medfører at et rederi med flere båter kan fiske i norsk sone med en annen båt eller en ny båt. Vil statsråden vurdere å utvide antallet opplysninger som skal registreres?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
Jeg takker statsråden for svaret, men spørsmålet mitt var et annet enn det statsråden svarte på. Mitt spørsmål var følgende: Er man villig til å utvide antallet opplysninger som står på disse svartelistene? Jeg har hentet ut svartelistene og hentet ut også alle dem som har med IMO-nummer, som er der du kan spore bl.a. eier, og mange står uten IMO-nummer. Vi er også i ferd med å behandle en sak i næringskomiteen nettopp knyttet til avtalen om havnestatskontroll, som også er et viktig virkemiddel i dette. Heller ikke der tar man for seg bakmennene – altså rederne og den biten – men man konsentrerer seg om fartøy og fartøyhistorikk. Et fiskefartøy er bare et redskap. Det er den som betjener redskapet, som er selve problemet. Det er ikke fartøyet i seg selv. Derfor er det viktig at vi kan gå på bakmennene og på rederiet og også se på andre fartøy, slik at man ikke bare kan svitsje fra ett farvann til et annet farvann og fortsatt fiske ulovlig inntil man blir tatt igjen. Spørsmålet mitt til statsråden er: Vil statsråden i hvert fall se på muligheten for å utvide listen til også å dreie seg om bakmenn og rederi, for den typen informasjon er utrolig viktig?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
Jeg takker statsråden for svaret og for at man i hvert fall vil se på dette. Jeg har også diskutert dette med næringsaktørene selv og organisasjonene, og de er også veldig interessert nettopp i bakmennene. Fiskefartøyene i seg selv er jo bare et redskap. I den forbindelse er det interessant å lese ett av punktene nettopp fra svartelisteetableringen av 27. november 1998 der det står om delisting: «There is no opening for de-listing.» Det er også helt åpenbart at når andre seriøse aktører ønsker å skaffe seg et fiskefartøy nettopp for å drive seriøs fiskerivirksomhet, og disse fartøyene ikke delistes hvis de kommer over på seriøse hender, er det et kjempeproblem, for de ville ikke kunne slippe inn. De er svartelistet ikke bare i Norge, men etter avtalen om havnestatskontroll vil de også bli utlevert til andre stater. Vil statsråden kunne se på akkurat dette punktet, slik at seriøse aktører vil kunne kjøpe fiskefartøy og ta dem vekk fra hendene til disse useriøse kjeltringene og få dem til isteden å kunne fiske lovlig? Men da må det åpnes for en delisting også i regelverket.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
Da går vi over på mer norske forhold. Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «Vi har nå dessverre bare måttet konstatere at det i forbindelse med en avlusingsaksjon ved et av SalMars anlegg på Hitra har oppstått skade på en oppdrettsnot, som igjen har medført at ca. 175 000 laks har rømt. Dette er selvfølgelig helt uakseptabelt. Kan statsråden redegjøre for hvilke tiltak en vil iverksette, slik at dette ikke skal kunne skje igjen, eller i det minste minske risikoen betydelig?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
For all del – med hensikt eller ikke – Hitra-saken er kun brukt som et eksempel. Jeg går ikke inn i den saken i det hele tatt. Det skal helt andre etater gjøre, og det er et skarpt skille mellom påtalemakt og Stortinget som organ, så det er ikke det som er utgangspunktet. Utgangspunktet er: Hvilke nye tiltak er det vi bør vurdere generelt sett? Ett av de tiltakene som bl.a. undertegnede har diskutert med en del aktører i næringen, er hvordan vi raskt kan oppdage det dersom skade har skjedd. For det er ikke tilstrekkelig at man setter ut garn to dager i ettertid når rømming har skjedd. Jeg vil spørre statsråden om følgende: Vil statsråden vurdere hvorvidt det bør stilles krav til kameraovervåking under vann i forbindelse med operasjoner knyttet nettopp til slike fartøyer, for da vil man umiddelbart kunne avdekke dette? Kan det være ett av de tiltakene statsråden i hvert fall kan se på? Kan statsråden bekrefte det, eller ønsker statsråden å gå videre med akkurat den saken?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
Der er jeg og ministeren helt enige. Men vitsen med å se på om en brønnbåt skal ha kamera i baug, hekk eller midt under, er at man i hvert fall vil kunne se om det oppstår skade, og at man dermed vil kunne iverksette raske tiltak. For det er nødvendigvis ikke slik at det bare er på anlegget man trenger kamera, men under selve operasjonen – det vil si på fartøy som ligger inntil merdene. Der kan bli det store problemet, for der har man skarpe gjenstander, man kan ha propellskade etc., og det er viktig. Noe annet som man faktisk bør tenke på, er at den situasjonen vi hadde nå, skjedde i vinterhalvåret. Det vil si at skadeomfanget – i hvert fall ifølge forskningen – er mindre enn om det hadde skjedd om sommeren, knyttet til oppgang av fisk i elver etc. Videre vil jeg be statsråden om hun kan se på følgende: Kan det være fornuftig med et gjenfiskefond knyttet til elvene, for å få tatt ut oppdrettslaks som befinner seg i elvene? Vil statsråden initiere økt forskning på hva som skjer nettopp med rømt fisk til de forskjellige årstidene, og hvordan vil det kunne påvirke?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
De prisøkningene vi nå ser i butikkene per 1. februar, er først og fremst et resultat av kjedenes forhandlinger med sine leverandører, og det gjelder også meierivarer, siden det ble nevnt av representanten Nesvik i hans spørsmål. Det er altså ingen direkte kobling til jordbruksforhandlingene. Her kommer de direkte prisutslagene først per 1. juli. Det som er situasjonen i Norge, er jo at vi har hatt en nedgang i matvareprisene. Fra desember 2009 til desember 2010 gikk forbrukerprisene for mat og alkoholfrie drikkevarer ned med 0,5 pst., ifølge Norsk institutt for landbruksforskning. Kjøttvarer, f.eks., gikk ned med 3,4 pst. Meierivarer økte med 2,6 pst. I samme periode økte prisen på elektrisitet, inklusiv nettleie, med over 21 pst. og drivstoff med 8 pst. Poenget er at prisutslagene på ulike varer varierer, men på mat har det store bildet vært at prisen har gått ned. Jeg har lyst til å understreke at vi i Norge har svært stabile forhold på matvaresektoren, i motsetning til det vi ser internasjonalt – med økende matvarepriser historisk sett. De store svingningene vi har sett internasjonalt, har knapt nok slått inn hos oss. Utgangspunktet for det at vi har stabilitet, er at vi har et jordbruksavtalesystem som fastsetter et prisnivå, som dermed skaper forutsigbarhet for forbrukerne.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Det som er fakta, er at prisene i Norge har gått ned i den siste perioden, som jeg også understreket – med gjennomsnittlig 0,5 pst. Når det gjelder matvareprisene generelt i Norge, er de høye hvis man sammenligner dem direkte med matvarepriser i andre land. Men i relasjon til det inntektsnivået vi har i Norge, er matvareprisene relativt lave. Vi bruker ca. 11 pst. av inntekten vår til mat. Vi vet også at i de fleste andre land går en høyere andel av inntekten til mat. Det som er utgangspunktet og poenget her, er at gjennom jordbruksavtalesystemet – hvis det er det som angripes av representanten Nesvik – skapes det stabilitet, en stabilitet som man ikke har i andre land. I dag ser vi at situasjonen på verdensmarkedet er slik at prisene går kraftig opp som følge av flommer, som følge av klimaendringer, som følge av tørke, osv. Vi er i stor grad beskyttet mot de utslagene som følge av at vi har en norsk modell når det gjelder fastsetting av priser på store deler av våre produkter.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Jeg må få lov til å si at jeg er veldig fornøyd med at markedsregulatoren driver såpass godt i det konkurransemiljøet de har, og på det viset skaper et stort overskudd som i neste omgang betales ut til norske bønder eller bidrar til nye og fornuftige, framtidsrettede investeringer på meieriområdet. Prisutjevningsordningen innenfor melkesektoren bidrar til at vi finansierer andre, mer ulønnsomme produksjoner. Melkeprisen er et virkemiddel for å skape inntekt til bonden – det er riktig. Samtidig er det slik at den totale prisen norske forbrukere betaler for sin mat, relativt sett er lav – noe av det laveste i Europa. Vi bruker 11 pst. av inntekten til mat.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Jeg vil bare si at jeg gleder meg til vi får resultatet av Matkjedeutvalgets innstilling. Jeg er veldig spent på den. Det har vært åpenbare lekkasjer, men jeg kjenner ikke til resultatet av de diskusjonene som går der. Når det gjelder spørsmålet om vi skal gå gjennom prisnivået, prisfastsettingssystemet, for norske samvirkebedrifter, vil jeg bare gjøre representanten Flåtten oppmerksom på mandatet til Matkjedeutvalget, for der er det ikke skilt ut slik at det bare er dagligvarekjedene de skal gå gjennom. De skal gå gjennom prissetting i hele verdikjeden, inklusive industri, samvirkebedrifter mv.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Jeg tror at Kristelig Folkeparti og regjeringen i stor grad har samstemte oppfatninger av en del av de utfordringene vi har på det området. Det er helt riktig, som også representanten Høybråten understreker, at vi er bekymret over den maktansamlingen som skjer i verdikjeder for matvarer. Derfor har vi etablert Matkjedeutvalget. Jeg ser jo fram til, som jeg sa i mitt forrige svar, at vi får denne gjennomgangen, denne analysen som Matkjedeutvalget skal gi. Jeg på min side skal i hvert fall gjøre det jeg kan, for å følge opp konkrete forslag som tar tak i de utfordringene vi her ser. Jeg er opptatt av at vi skal se på hele verdikjeden, og jeg er opptatt av åpenhet og innsyn, slik at vi får bedre grep på de maktforholdene som er i kjedene, og ikke minst hvordan vi skal få riktige priser både til forbrukere og til produsenter. Jeg har lyst til å si helt til slutt at det vi gjør her, er i tråd med undersøkelser, arbeid som også skjer internasjonalt, bl.a. i EU.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Statens vegvesen lyste ut fergesambandet Breivikeidet–Svensby og Lyngseidet–Olderdalen for konkurranse som en pakke i juni 2009. Utlysningen var i samsvar med det generelle konkurransegrunnlaget som har blitt brukt ved utlysning av riksvegfergesamband. Konkurransegrunnlaget stiller krav til miljø, universell utforming og passasjerfasiliteter. Sambandet Breivikeidet–Svensby har en overfartstid på 20 minutter, mens overfartstiden i sambandet Lyngseidet–Olderdalen er på 40 minutter. Kravene i konkurransegrunnlaget til universell utforming er strengere for lange samband enn for korte samband, dvs. samband med overfartstid under 25 minutter. I samband med konkurranseutlysning av fergesambandet Breivikeidet–Svensby og Lyngseidet–Olderdalen hadde Statens vegvesen kontakt med lokale styresmakter om kravene i konkurransegrunnlaget. Vegdirektoratet opplyser at verken de aktuelle kommunene eller fylkeskommunen hadde merknader til framlegg til ruteplan. Fram til 2010 var Statens vegvesen løyvestyresmakt for de fleste fergesamband på det offentlige vegnettet. Ved behandlingen av St.meld. nr. 12 for 2006–2007, Regionale fortrinn – regional framtid, og Innst. S. nr. 166 for 2006–2007, sluttet Stortinget seg til at ansvaret for de fleste riksvegfergesamband skulle overføres fra staten til fylkeskommunene. Et av de viktigste målene for Forvaltningsreformen var å styrke fylkeskommunenes rolle som regional utviklingsaktør. Statens vegvesen avgjorde konkurransen i november 2009, men avgjørelsen ble påklagd av en av tilbyderne i desember 2009. Ansvaret for fergesambandet Breivikeidet–Svensby og Lyngseidet–Olderdalen ble som følge av Forvaltningsreformen overført fra staten til fylkeskommunen i 2010. Klagen ble derfor oversendt Troms fylkeskommune som rett part, ifølge Forvaltningsreformen. Det var altså Troms fylkeskommune som endelig avgjorde anbudskonkurransen. Avgjørelsen til Statens vegvesen ble opprettholdt av Troms fylkeskommune. De fleste fergesambandene på Helgeland er også nå fylkeskommunale, og flere ble lyst ut for konkurranse etter at fylkeskommunen tok over ansvaret for sambandene. Her er det altså Nordland fylkeskommune som har stilt krav til standard. Nordland fylkeskommune har lyst ut noen fergesamband på Helgeland etter 2010. Ifølge Statens vegvesen er noen av de utlyste sambandene lengre samband, og dermed lyst ut med andre krav enn sambandet Breivikeidet–Svensby. Uansett står fylkeskommunen fritt til å stille de kravene som de ønsker for fylkesvegsamband.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Jeg er enig i at vi så langt som mulig skal ha like standarder. Samtidig er det et regelverk i bunnen som legger rammer for det, bl.a. overfartens lengde. Og det er det som har slått ut i denne behandlingen av sambandet Breivikeidet–Svensby. Det andre poenget som jeg har lyst til å understreke, er at når ansvaret nå er overført fra Statens vegvesen til fylkeskommunene, er det fylkeskommunene som har en mulighet til å fastsette standarder for de sambandene de har ansvaret for. I dette tilfellet har Troms fylkeskommune ansvaret for det ene, og så sammenliknes det med et samband på Helgeland, som Nordland fylkeskommune har ansvaret for. Det er faktisk slik at etter denne reformen står fylkeskommunen fritt til å stille de kravene de ønsker for fylkesvegsamband.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Det er riktig at det sambandet vi snakker om oppe i Lyngen, ble lyst ut av Statens vegvesen i 2009, men som følge av endringer i Forvaltningsreformen er det ansvaret overført til Troms fylkeskommune. Gjennom klagebehandlingen er det Troms fylkeskommune som har hatt den endelige avgjørelsen, og forslaget fra Statens vegvesen ble opprettholdt av Troms fylkeskommune. Det andre poenget representanten Aspaker her tar opp, er landskapsvernområdets miljøkrav. Jeg forutsetter selvsagt at det stilles de krav som er nødvendige for å ivareta miljøhensyn, og andre krav som sikrer at vi ikke opplever problemer med å møte de utfordringer man har i et landskapsvernområde. Det må forutsettes å være på plass.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Regjeringen legger stor vekt på å legge til rette for at nye prosjekter skal sikres tilstrekkelig kraft. Dette er et sentralt hensyn bak regjeringens politikk for å bedre forsyningssikkerheten. Regjeringen følger opp dette med en sterk satsing på tiltak for å øke produksjonen av fornybar energi, effektivisere og begrense energibruken og ikke minst øke investeringene i nett. Under denne regjeringen har satsingen på alle disse områdene vært større enn under tidligere regjeringer. Bare for å gi noen tall: I perioden 2006–2009 ble det satt i drift nye vann- og vindkraftverk med en årlig produksjonskapasitet tilsvarende 3,5 TWh. For den foregående fireårsperioden var tilsvarende tall bare 2,4 TWh. Produksjonen fra fjernvarmeanlegg som i perioden 2006–2009 fikk støtte fra Enova, er forventet å komme opp i størrelsesordenen 3 TWh. I foregående fireårsperiode var tilsvarende tall 0,75 TWh. Statnetts investeringer i tiltak i nettet er mer enn doblet i årene 2006–2009 sammenlignet med foregående fireårsperiode. Jeg vil i denne forbindelse også vise til at vi bare i fjor fikk på plass flere viktige milepæler i energipolitikken. Vi fikk på plass en ny havenergilov, som åpner muligheter for en helt ny energiform i årene som kommer. Vi presenterte planer for framdriften i viktige kraftframføringsprosjekter som Sima–Samnanger og Ørskog–Sogndal. Før jul undertegnet den svenske og den norske regjering en protokoll for et felles sertifikatmarked. Det gir nye perspektiver på utbyggingen av fornybar energi i de to landene. Regjeringen vil følge opp dette med ytterligere tiltak i år og i årene framover. Når det gjelder å sikre kraft til nye store prosjekter, vil jeg særlig vise til regjeringens satsing på et solid kraftnett. Den videre utbygging av nettet vil, kombinert med satsingen på fornybar energi og energieffektivisering, gi et vesentlig bedre grunnlag enn vi tidligere har hatt for at større prosjekter skal sikres tilstrekkelig kraft. Dette gjelder både elektrifisering av nye prosjekter på sokkelen og nye industriprosjekter.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Det er mulig for industrien selv å sikre seg kraft, men hovedvirkemiddelet nå må være å sørge for at den kraft vi har til overs, kan gjøres tilgjengelig for prosjekter som i dag ikke har tilgang på den på grunn av manglende nett. Hovedsvaret i dag er en videre nettutbygging, som det satses betydelig på. Som jeg understreket i mitt forrige svar, har regjeringen i det siste lagt fram store prosjekter som vi har planer om å gjennomføre: både tilførsel til bergensområdet, Sima–Samnanger, og kraftlinjen nordover fra Ørskog–Sogndal. Dette er en hovedstrategi. I tillegg er det viktig for oss å utnytte alle andre muligheter for på det viset å få kraft gjennom vannkraft, vindkraft og energieffektivisering.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
De utfordringene vi har i årene framover med å forsterke og oppgradere de overføringsnett vi har i landet, er generert av både situasjonen i f.eks. Midt-Norge og situasjonen i bergensområdet, hvor forbruket er høyere enn den lokale produksjonen. Vi trenger da nett som kan sikre at vi får tilgang på kraft der det finnes overskudd. Det er en strategi som ikke bare er basert på hva industrien har behov for, men også på hva andre aktører i markedet har behov for. Det som er mitt poeng, er at vi er nødt til å møte disse utfordringene uavhengig av de enkelte industriprosjekt som er nevnt i spørsmålet fra representanten Solvik-Olsen. Hovedsvaret så langt er nettutbygging. Så er det slik at vi i tillegg, dersom det er mulig, er opptatt av å stimulere andre kraftprosjekter, og ikke minst jobbe med energieffektivisering, som vi har gjort i stort omfang.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Jeg må her svare på vegne av Olje- og energidepartementet og de dokumenter departementet har fått tilsendt eller er blitt gjort kjent med fra Statnett, NVE eller andre aktører i omtalte kraftledningssak. Det andre fagmiljøer måtte ha utarbeidet av materiale, og som ikke har tilflytt Olje- og energidepartementet i løpet av saksbehandlingen, har jeg eller departementet selvsagt ingen oversikt over. Kraftledningssaken er av stor offentlig interesse, og departementet har som mål at mest mulig av materialet i denne saken skal gjøres tilgjengelig for folk flest. Et fåtall dokumenter vil likevel måtte unntas offentlighet på grunn av taushetsbelagte opplysninger om enkeltaktører, om forretningshemmeligheter eller av beredskapsmessige hensyn. Blant dokumentene i departementets klagebehandling av konsesjonen til Sima–Samnanger inngår et notat fra Statnett datert 27. mai 2010 som gjennomgår driftssituasjonen inn mot BKK-området vinteren 2009–2010. I dette dokumentet er det opplysninger som er taushetsbelagte i medhold av forskrift om beredskap i kraftforsyningen. Statnett har på oppfordring fra Olje- og energidepartementet vurdert meroffentlighet i dokumentet, og det er på denne bakgrunn utarbeidet en versjon der de taushetsbelagte opplysningene er fjernet. Dette dokumentet er offentlig. Olje- og energidepartementet har ellers til behandling en klage på Statnetts avslag og delvise avslag på krav om innsyn i to brev fra Statoil til Statnett om Energiverk Mongstad. Statnett har avslått innsyn med henvisning til taushetsbelagte opplysninger. Denne saken behandles som klagesak og behandles selvsagt da i departementet på vanlig måte.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Jeg er ikke kjent med at det er et betydelig antall dokumenter som er unntatt fra offentlighet i denne saken. De rapporter, de vurderinger som er gjort, omfatter tusen sider dokumenter – det er mange hundre dokumenter. Det er, meg bekjent, noen få avsnitt i de dokumentene som er unntatt offentlighet av de hensyn som jeg beskrev i mitt første svar. Fra departementets side er det av stor interesse å ha åpenhet om saksbehandlingen, men det kan være situasjoner der en av beredskapsmessige hensyn, av forretningsmessige hensyn, er nødt til å unnta opplysninger fra offentligheten. De vurderingene blir da gitt ordinær behandling i departementet, noe som jeg understreket i mitt første svar.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Jeg har lyst til å understreke at fram til konsesjonen ble gitt den 2. juli, gjennomførte departementet en ordinær konsesjonsprosess i tråd med alle krav til en sådan prosess. Etter et sterkt ønske om en ytterligere, uavhengig gjennomgang av sjøkabelalternativet – som jeg også tror representanten Lødemel støttet – og etter å ha funnet en måte både å ivareta hensynet til framdrift og å imøtekomme det ønsket på, nedsatte man de fire utvalgene som har kommet med sine innstillinger, eller rapporter, nå. Utvalgene leverte rapportene 1. februar. Høringsmøtet ble holdt den 10. februar, og høringsfristen gikk ut sist mandag. Departementet vurderer alle disse innspillene. Det kan diskuteres om det har vært lang nok tid til høring, men en har vært opptatt av å ha framdrift i saken. Og jeg tror alle er tjent med, uansett hva slags situasjon en ønsker, og hva slags standpunkt man har, at man får en avklaring av denne saken nå. Det har vært grunnlaget for saksbehandlingen.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Reindriftsnæringen er en næring med sammensatte utfordringer – la meg si det først. Det handler om økologi, det handler om økonomi, og det handler om kultur innenfor en minoritetspolitisk ramme hvor Norge har forpliktelser i henhold til nasjonal og internasjonal rett. Det handler om en forholdsvis liten, men svært arealkrevende næring som skal ha sin plass i det norske samfunnet, bl.a. med en stadig økende konkurranse fra andre arealinteresser. Reindriftssjefsstillingen innebærer således en sentral posisjon i et krevende forvaltningsmessig og politisk landskap, og vedkommende må nyte generell tillit uavhengig av ståsted. Det vil derfor være avgjørende at reindriftssjefen har ledererfaring, solid innsikt i forvaltning, god forståelse av politiske og samfunnsmessige forhold i tillegg til innsikt i reindriftsfaglige og kulturelle sider. Når det gjelder språkkompetanse, er det viktig at reindriftsforvaltningen som en helhet betraktet besitter en slik kompetanse. I den ansettelsesprosessen vi nå går inn i, vil det til syvende og sist dreie seg om en totalvurdering ut fra en rekke forhold. Det er i seg selv viktig å få på plass en ny reindriftssjef, og det vil dreie seg om å finne den mest egnede, alle ulike hensyn tatt i betraktning.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Jeg skal prøve å utdype det jeg sa i mitt første innlegg, litt mer. Utgangspunktet for ansettelsesprosessen er at vi må ha en leder som har tillit i ulike grupperinger. Denne lederen må ha solid innsikt i forvaltning og god forståelse for både politiske og samfunnsmessige forhold. Så er det viktig, sånn som jeg ser det, at reindriftsforvaltningen som helhet har god språklig kompetanse. Jeg kjenner ikke til om det skal dekke alle de områdene som representanten Trældal nevner, men en må i alle fall ha god språklig kompetanse med hensyn til næringens behov. Så er det en totalvurdering som vil avgjøre hvem en velger. Mitt utgangspunkt er at reindriftsforvaltningen har en slik kompetanse, og så må vi finne den best egnede lederen innenfor den rammen.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Representanten Trældal har oppfattet meg riktig. Det som er mitt poeng, og som jeg har lyst til å understreke, er at kunnskap om samisk språk er viktig når vi snakker om reindriftsnæringen. Derfor er det også et klinkende klart krav at reindriftsforvaltningen har denne kompetansen. Når vi skal lete etter en ny leder, er det ytterligere krav vi må være oppmerksom på, som ledererfaring, kunnskap om politiske forhold m.v. Det er ingen ulempe at en ny leder kan samisk – det vil jeg understreke – men kravet er at det er reindriftsforvaltningen som skal ha språklig kompetanse. Vi skal finne den beste lederen innenfor de totale kravspesifikasjonene som vi har.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Takk for det, president! Jeg har lyst til å understreke at når representanten Bredvold påpeker at det har skjedd store endringer i norsk landbruk – det er færre aktører, det er flere fjøs som står tomme, som er begrepene som ble brukt her – er det én side av bildet, som selvsagt kommer av at det har vært en betydelig produktivitetsutvikling i landbruket, som sammen med et regulert marked, et begrenset marked, har gjort at en har kunnet produsere den maten vi trenger, på færre antall steder. Denne produktivitetsutviklingen har vært høyere enn i annet næringsliv og i industrien. Vi har faktisk økt selvforsyningen, økt den norske produksjonen av mat i løpet av de siste ti årene, samtidig som vi har gjort det mer effektivt. Så har vi en del regler som vi er opptatt av, som skal ivareta både hensynet til samfunnet og hensynet til det private. Prisreguleringer, som representanten Bredvold nevner her, er der for også å sikre at ungdommer kan komme inn i næringen med rammevilkår som gjør at de har mulighet – til en overkommelig pris, et overkommelig prisnivå. Vi er mer opptatt av dem som skal inn i næringen, enn av dem som skal ut av næringen, slik representanten Bredvold tydeligvis er – gjennom sine innlegg.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-02-23:
Jeg har lyst til å understreke at det er faktisk et marked som fungerer, også i landbruksnæringen. Det er slik at når det gjelder prisreguleringer, som er det temaet vi nå mest snakker om i denne spørretimen, er de endret. Regelverket er endret, boverdien er økt, rammene for prisfastsetting er økt betydelig, slik at det i dag er få steder hvor denne prisreguleringen slår inn med full kraft. Vi har sett en effekt av det, og vi har nådd et punkt som i større grad møter det markedet vi har, og de behovene vi har. Så er det slik at det at få ønsker å selge eiendom, også kan snus til å si at det faktisk er positivt at de ønsker å beholde sin eiendom. For meg vil det være merkelig at vi hele tiden skal dyrke dem som selger, istedenfor at vi dyrker dem som ønsker å være i landbruket, som ønsker å drive, og som ønsker å videreutvikle næringen. Prisreguleringsordningen er der for å sikre ungdom inngang, ivareta samfunnsmessige behov og ikke minst ivareta at vi skal ha drift også i framtiden.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
Norge har verdens dyreste melk – ja, over dobbelt så dyr som i Sverige og i resten av Europa. Samtidig registrerer vi at markedsregulatoren TINE leverer et gigantoverskudd på rundt 1,2 mrd. kr. Hva gjør monopolisten TINE meierier? Jo, de øker på nytt melkeprisen til den norske forbruker. Vi har i dag en melketoll på svimlende 388 pst., og jeg registrerer også at de signalene som kommer fra markedet om det nye landbruksoppgjøret, går på at man skal gjøre det samme med osten. Dette gjør at Ola og Kari må betale merkbart mer for maten, hvis man øker prisen på osten. Så mitt spørsmål blir: Når kan statsråd Brekk love at den norske forbruker skal slippe å betale for den feilslåtte landbruks- og matpolitikken til den rød-grønne regjeringen?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
«Nestlederen i reindriftsstyret uttaler til NRK at det er en forutsetning at den kommende fastansatte reindriftssjefen behersker samisk. Mener statsråden det er rett å sette slike krav til en stilling som reindriftssjef, da dette vil føre til en ekskludering av kompetente og godt kvalifiserte søkere?»
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
Jeg føler at jeg ikke helt fikk svar på spørsmålet om man vil ha som et krav at en skal kunne snakke samisk. Hvis det er slik at en må kunne snakke samisk, må en spørre seg om hvilken type samisk, for det er ni typer: Det er sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Så spørsmålet til landbruks- og matministeren er: Hvis en må kunne snakke samisk, hvilket av disse ni språkene vil han at søkeren skal ha kompetanse i, og hvordan har han tenkt å velge det ut?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-02-23:
Hvis jeg tolker statsråden rett, er det ikke et absolutt krav at man kan samisk. Det er forvaltningen som skal avgjøre det i sin helhet. Det er jeg veldig glad for. Når det gjelder hvor mange av det samiske folket som snakker samisk, har vi ikke SSBs tall, men Norske Samers Riksforbund har sagt at det kun er 15 pst. av alle samer som faktisk kan snakke samisk. Derfor er jeg glad for dette, og jeg vil følge med på ansettelsen og påse at det ikke er språket som avgjør, men kompetansen. For hvis man bare skal legge vekt på språk, vil kompetansen kanskje måtte vike i neste omgang. Vi har sikkert masse fantastiske folk som har gått på landbrukshøyskolen i Ås, som har gode kvalifikasjoner, men som ikke kan samisk, som her får muligheten til å søke. Så jeg håper at det blir slik.
Svein Flåtten (Høyre), 2011-02-23:
Statsråden har tidligere vært opptatt av hva de norske kjedene bidrar til av priser og økte priser for norske forbrukere. Selv om dette var et oppspill i spørsmålet fra representanten Nesvik, tar ikke statsråden den ballen. Det kan kanskje ha sammenheng med lekkasjene fra Matkjedeutvalget, som tyder på at dette blir berget som føder en mus, og hvor egentlig ingenting kommer ut av det. Da er mitt spørsmål til statsråden: Tenker han på at han kunne ta en tilsvarende gjennomgang av norske samvirkebedrifter og se hvordan de påvirker prisene og kostnadsnivået for norske forbrukere?
Svein Flåtten (Høyre), 2011-02-23:
Jeg er enig med statsråden i at det er gjort et viktig arbeid av mange, ikke minst av alle de frivillige, i denne saken. Jeg fikk et eksempel på vår beredskap da jeg i forrige uke besøkte Sivilforsvaret i Stavern, noen dager før denne ulykken. Der satt de og jobbet med budsjettkutt og ventet på uniformer, som de mangler. Nå vet jeg godt at Sivilforsvarets budsjett ikke er denne statsråds ansvarsområde, men jeg vil gjerne utfordre statsråden på følgende: Kjenner ikke hun som forsvarsminister på at hun bør ta en lederrolle i samordningen mellom de forskjellige departementer og etater som involveres i denne type ulykker, som vi nå har hatt to stykker av rett etter hverandre, altså samordne i forhold til fiskeri- og kystministeren og i forhold til andre departementer?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-02-23:
Jeg vil fortsette der representanten Flåtten slapp. Som statsråden vil være kjent med, står Kristelig Folkeparti bak markedsordningen i landbruket. Men vi er sterkt opptatt av at regjeringen tar grep i forhold til den enorme strukturendringen som har skjedd i sluttleddet i matvareomsetningen i Norge, hvor fire kjeder nå kontrollerer hele markedet. Den største kjeden har 40 pst. av markedet. Det ser ikke ut til at konkurransemyndighetene er særlig bekymret for dette. Derfor er det bra at vi har fått Matkjedeutvalget. Men det er viktig at regjeringen signaliserer vilje til å gå inn i konkurransesiden i sluttleddet. Vi trenger større åpenhet og innsyn i avtaleregimer. Vi trenger å vurdere hvordan vi kan begrense vertikal integrasjon – et sterkt fokus på egne merkevarer, eneleverandøravtaler, betaling for hylleplassering og kryssubsidiering. Vil statsråden love at regjeringen tar skikkelige grep mot sluttleddet?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-02-23:
Mitt spørsmål går til forsvarsministeren. Vi er alle enige om at den langsiktige løsningen på piratproblemet ligger på land, og det er bra at Norge bidrar med rettsorden og straffeforfølging. Men i mellomtida er det slik at piratvirksomheten i Adenbukta og Det indiske hav blir stadig mer omfattende og stadig mer brutal. I dag ligger 30 skip med over 700 sjøfolk kapret. Mange av disse skipene forblir kapret i flere måneder. Samtidig som piratene utvider sitt operasjonsområde geografisk til også å omfatte Det indiske hav, endrer de også måten å operere på. Det er f.eks. ikke uvanlig i dag at kaprede skip brukes til å kapre nye skip. Området piratene opererer i, er verdens viktigste handelsrute, og Norge er sterkt til stede. Norge hadde sist et militært bidrag i Adenbukta med fregatten KNM «Fridtjof Nansen» fra august 2009 til februar 2010. Vi var da i EUs operasjon Atalanta. Det er utrolig viktig at Norge bidrar i den internasjonale operasjonen som er mot piratvirksomhet utenfor Afrikas Horn. Da utenriks- og forsvarskomiteen besøkte Sjøforsvaret i november i fjor, var de klare på at de kan sende en fregatt til Adenbukta tidlig – dvs. høsten 2011 – forutsatt at de har nok tid til oppsetning. I et svar på et spørsmål fra meg 15. februar sier forsvarsministeren: «Utviklingen den senere tid er bekymringsfull. På dette grunnlaget vurderes nå et nytt norsk bidrag med en fregatt til anti-piratoperasjonene utenfor Somalia høsten 2012.» Det legges ikke opp til at Norge skal bidra med marinefartøyer til anti-piratoperasjoner i 2011. Hva er årsaken til at regjeringa vurderer å sende et nytt militært bidrag til Adenbukta først høsten 2012, når Sjøforsvaret er klart til å dra høsten 2011?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-02-23:
Jeg antar at situasjonen for de 700 sjøfolkene som akkurat nå ligger på kaprede skip utenfor kysten av Somalia, er langt mer krevende enn situasjonen er for regjeringa. Nå må tida for vurderinger snart vært forbi. Mitt spørsmål gjaldt ikke selve vurderingene, det gjaldt hvorfor man ikke har funnet det riktig å sende en fregatt til Adenbukta høsten 2011 når Sjøforsvaret er klart til å dra, og heller sier at man skal vurdere det høsten 2012. Spørsmålet er: Hvorfor sender man ingen fregatt høsten 2011?
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Regjeringen har hatt et sterkt og vedvarende fokus på situasjonen utenfor Somalia. Vår tilnærming har vært bred, og som representanten er kjent med, har vi hatt en sterk innsats både på land og til havs. Vi har samarbeidet både med Atalanta-operasjonen, som representanten nevnte, og med Den afrikanske unionen og med våre allierte i dialog om hvilke tiltak som er nødvendige. Som det allerede er sagt fra min side, vurderer vi selvsagt ytterligere bidrag med marinefartøy. Vi har dette til vurdering for 2012, men følger også situasjonen nøye. Som representanten pekte på, er dette et viktig område med 20 000 passeringer og innpå 1 000 norskkontrollerte skip. Det er en krevende situasjon hvor 25 marinefartøyer har viktige oppgaver, hvor vi har hatt bidrag, og hvor vi også vurderer nye bidrag. Vi har selvsagt også fokus på de tiltakene som næringen selv gjør, og har derfor nå til behandling hvordan vi kan følge opp det vedtaket Stortinget har gjort rundt skipssikkerhetsloven og om vaktvirksomhet. Det er sentralt for oss å avklare de vilkårene rederne selv har å forholde seg til, knyttet til det ansvaret de også har for sikkerhet på eget skip. Jeg kan forsikre representanten om at dette er et område vi har stort fokus på.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Når vi har en innsats på langt over 200 mill. kr i dette arbeidet i Somalia – på land, er det en betydelig innsats. Den illustrerer også hvor viktig det er å ta tak i problemene på land. Selvsagt vil vi delta sammen med våre allierte, og vi har hatt bidrag inn i operasjonen allerede. Dette er å sammenligne med – jeg har brukt uttrykket før – en stafett. Vi har deltatt før, og vi er beredt på å delta igjen. Forsvarssjefen har også uttalt seg offentlig om hvilke ressurser som er tilgjengelige.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Regjeringen har gitt betydelige bidrag i operasjonen til havs og også bidrag på land. Jeg vil også berømme næringen for å ha tatt sitt ansvar på alvor. De etterlever næringens egne sikkerhetsanbefalinger på en forbilledlig måte, og regjeringen vil også bidra til rask avklaring av vilkårene for eventuell bruk av væpnede vakter om bord. Selvsagt skal ikke fregattene ligge ved kai. Vi har allerede hatt en fregatt i operasjonen. De innfasingstiltak som var nødvendige å gjøre knyttet til mottak av våre fregatter, er på det meste over, og vi vil igjen være i stand til å delta med fregatter f.eks. i en NATO-sammenheng i Adenbukta.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Regjeringen ser behovet for ytterligere tiltak. Vi har en bred tilnærming og vurderer også hvilke tiltak som virker best, og vi vurderer hvilke tiltak som bidrar til å hindre ytterligere eskalering av vold. Det er riktig som representanten påpeker: Vi har hatt en situasjon som har utviklet seg fra det vonde til det verre. Derfor er det å velge gode bidrag som hindrer eskalering av vold, viktig. Her synes jeg også næringen selv har bidratt. Når norske skip også har gjennomført anbefalte sikkerhetsforanstaltninger, og med det bidratt til å øke egen sikkerhet slik de har gjort, synes jeg det også er noe som forplikter oss til å gå nøye gjennom hvilke tiltak som virker. Planen er altså ytterligere bidrag med fregatt.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Jeg antar at vi er mange som har fulgt ulykken utenfor Hvaler med stor uro, og jeg er glad for å kunne konstatere at Kystvakten selvsagt øyeblikkelig etter at ulykken skjedde, omdirigerte to av sine fartøy for å bistå i tilfelle det var nødvendig, og skipene var også blant de første som kom til havaristen. Det er gjort et svært viktig arbeid, selvsagt, av mange. Vi har bistått med vårt materiell, og så langt jeg har fått rapportert, har innsatsen vært løst på en god måte fra de ulike ansvarlige instansene, hvorav vi har bidratt med vårt. Så var vi også tidlig ute med å mobilisere Heimevernet, heimevernsområdet som er ansvarlig rundt Østfold, og også Sjøheimevernet var del av enhetene som ble mobilisert.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Jeg tror det er dekning for å si at budsjettet faktisk ikke er avgjørende for denne type ulykker. For vår bistand til sivile ulykker er ikke dimensjonerende for forsvarsbudsjettet, og da heller ikke for denne delen av forsvarsbudsjettet. Når det er sagt, peker representanten Myhre på at vi gjorde noen innsparinger i budsjettet, og derfor også i Kystvaktens seilingsmønster i sør, fordi vi, som det er enighet om i denne salen, har prioritert seiling i nordområdene. Men bistand til ulykker av dette slag fra Kystvaktens side er det viktig for oss å gi. Vi stilte derfor opp med to fartøyer for å sikre at også våre bidrag kunne nyttes så tidlig som mulig.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Uten at jeg kan disse tingene i detalj, er jeg glad for å kunne konstatere at vi også i ulykker som denne, så nært opp mot svenskegrensen, kunne trekke på ressurser fra nabolandet. Jeg ser jo at vi i forsvarssammenheng har fått til et stadig bedre samarbeid også over grensene, ikke minst om øving og trening, selvsagt for å kunne dra nytte av denne type samarbeid om behovet skulle være der. Når vi da ser hvordan sivile ressurser lar seg nytte over landegrensene, tror jeg det er noe som vi skal være glad for er tilgjengelig når ulykken inntrer, slik som i denne situasjonen.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Jeg tror ansvarslinjene i forbindelse med arbeidet for å hindre skadevirkningene etter denne ulykken har vært avklart. Men jeg kan forsikre om at både jeg og flere av mine kolleger kjenner på ansvaret for den totale beredskapen og for å sikre at ressursene både er tilgjengelige, relevante og kan brukes best mulig i tilfelle ulykker inntrer. Da er det viktig at både ressursene i Sivilforsvaret, i Heimevernet og i andre deler av hjelpeapparatet er best mulig. Når det gjelder Sivilforsvaret, har jo Stortinget bl.a. diskutert en melding for ikke altfor lang tid siden, og det jobbes i etterkant av den med oppfølging for å sikre en best mulig modernisering av dette.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Kystvakten har ikke fått kutt, men vi har gjort prioriteringer av nordområdene som gjør at seilingsmønsteret i sør er noe endret. Det er gjort en god innsats og så langt jeg kan skjønne, gitt det som skjedde, med rimelig godt resultat i første fase. Ennå skuer vi ikke de fulle konsekvensene av ulykken, dessverre. I et slikt arbeid vil jeg understreke at flaks er heller ikke av veien, og så får vi ta diskusjonen om hvem flere som medvirket, på en annen måte enn her.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Kystvakten gjør og skal fortsatt gjøre en svært viktig jobb. Ikke minst å støtte opp ved ulykker – denne type ulykker har jo et stort skadepotensial – vil være viktig for Kystvakten. Stortinget sluttet opp om budsjettet for Kystvakten, og var enig i de prioriteringene som ble gjort. Styrkingen av Kystvaktens budsjett ble derfor prioritert til økt seilingsvirksomhet også i nord. Så får vi ha fokus på om det er ting vi erfarer nå i arbeidet med denne ulykken som gjør at vi kan gjøre ting bedre senere. Men det er etter min oppfatning ikke riktig å si at årets budsjett for Kystvakten har gjort innsatsen så langt ved denne ulykken dårlig.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Veteranene er en verdifull ressurs både for Forsvaret og for samfunnet som helhet. De har en unik kompetanse og erfaring som ingen andre har. Denne erfaringen er noe samfunnet generelt bør dra bedre nytte av, og den er samtidig vesentlig i selve oppfølgingen og ivaretakelsen av veteranene. At vi bruker deres erfaringer, er også med på å gi anerkjennelse til veteranene. Mange veteraner har fortsatt sitt daglige virke i Forsvaret. Deres arbeidstakerorganisasjoner er derfor også viktige samarbeidspartnere for oss i tillegg til dem som gjerne omtales som veteranorganisasjoner. Denne regjeringen har hatt et betydelig fokus på veteranenes situasjon helt siden den tiltrådte. Det er iverksatt flere tiltak de siste årene som har styrket veteranenes anerkjennelse og rettigheter. Vi har også styrket apparatet i Forsvaret som følger opp veteranene. I dette arbeidet er organisasjonene en avgjørende ressurs og partner. Vi har f.eks. øremerket 43 mill. kr til rehabilitering av Forsvarets veteransenter på Bæreia. I denne saken rådførte jeg meg med de største veteranorganisasjonene. I de senere år har organisasjonene i stadig større grad blitt involvert i faglige prosesser, hvor deres kompetanse og erfaring har vært til stor nytte. Dette gjelder både i departementet og i Forsvaret. I arbeidet med regjeringens handlingsplan for veteraner er organisasjonene f.eks. helt sentrale. Veteranorganisasjonene mottar økonomisk støtte, slik at de kan fortsette sitt viktige arbeid for og med veteraner. Vi gir bl.a. støtte til organisasjonenes likemannsarbeid, konferanser, informasjonsarbeid og andre viktige veteranrelaterte aktiviteter. Noen av organisasjonene har et utstrakt lokalt apparat. Dette apparatet bidrar også til Forsvarets oppfølging og ivaretakelse av veteranene. For eksempel samarbeider Forsvaret med den største veteranorganisasjonen om å arrangere mellom 40 og 50 månedlige lokale veterantreff. Veteran- og arbeidstakerorganisasjonene har kunnskap og erfaring vi er helt avhengige av i veteranarbeidet. Det gode samarbeidet med organisasjonene har bidratt sterkt til den positive utviklingen som har vært innenfor dette feltet de senere år. I det arbeidet som gjenstår, vil organisasjonene fortsatt ha en helt sentral rolle.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Jeg er helt enig med representanten i at handlingsplanen i seg selv ikke skal innebære utsettelse av tiltak, og derfor har regjeringen gjennomført en rekke konkrete forbedringer i arbeidet med å sikre støtte til og oppfølging av veteranene. I 2010 fikk vi derfor også et helt nytt erstatningsregime for veteranene med tanke på å sikre en bedre økonomisk oppfølging. Også gjennom andre ulike støttetiltak står Forsvaret helt sentralt i arbeidet med å sikre veteranenes situasjon, gi støtte og hjelp, og vi skal også forbedre dette. Vi skal sikre at veteranene har én dør å gå inn gjennom i Forsvaret, hvor de kan hente støtte og hjelp – ikke bare fra Forsvaret, men også hvor vi vil ha en koordinerende rolle i forhold til hjelpeapparatet for øvrig.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-23:
Vårt Pilotprosjekt Østerdalen er rettet inn mot akkurat den utfordringen som representanten peker på, hvor det å sikre en god, rask og riktig oppfølging fra det sivile hjelpeapparatet er avgjørende. Både forholdet til Nav, til den kommunale helsetjenesten, kommunale tjenester for øvrig, helsevesenet for øvrig står helt sentralt i dette samarbeidsprosjektet. Bistand inn mot Statens pensjonskasse vil også være helt sentralt i dette. Jeg har lyst til å understreke at med det nye erstatningsregimet som vi fikk på plass i fjor, har vi en helt annen økonomisk ramme for å hjelpe våre veteraner i forhold til hva vi tidligere har hatt.