trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kari Anne Bøkestad Andreassen (Senterpartiet), 2019-12-05:
Statsråden viser til forskjellene mellom veterinærtilskuddet og frivilligtilskudd. Det er ikke noe i veien for at man kan ha dagens fordeling, men samtidig sørge for at de som ikke får, også får. Det er prinsippene om at man skal fordele etter innbyggertall, som er utfordrende. Etter en tidligere debatt, som det her ble vist til, har landsstyret i KS sagt at de «er imidlertid svært kritisk til at tilskuddet til frivilligsentralene skal fordeles etter innbyggertallet». Vi ønsker gjerne – dersom det er ordlyden – at det ikke skal hete til sentralene, men til frivillig arbeid. Men det gjelder prinsippet om at veldig mange kommuner vil få såpass lite at man ikke klarer å organisere det frivillige arbeidet, og vi vet at kommuneøkonomien er stram. Fortsatt, etter nyttår, er det sånn at det er 75 pst. som har under 10 000 innbyggere. Når det gjelder frivilligtilskudd: Vil statsråden, i lag med regjeringen, kunne vurdere dette?
Kari Anne Bøkestad Andreassen (Senterpartiet), 2019-12-05:
I forbindelse med regionreformen ventet mange fylkeskommuner i spenning på hvilke oppgaver de skulle få overta, og alle levde i den tro at oppgavene skulle være fullfinansiert. Men en av de oppgavene mange ikke ønsket seg, var å overta fiskerihavner. Hovedgrunnen til det var at Kystverket her gjorde en formidabel jobb og satt på en unik kompetanse ved sine kontor som ikke enkelt lar seg overføre til fylkeskommunene. Men som kjent var fiskerihavnene noe av det første som ble foreslått overført. Dette er nok et eksempel på nye oppgaver der det ikke følger med midler til ansvarlig gjennomføring. Fylkene Møre og Romsdal, Trøndelag, Nordland og Troms og Finnmark har ikke skrevet under avtale om overtakelse av fiskerihavnene. De nevnte fylkeskommunenes sier i en felles budsjettmerknad at det er fordi tilbudet som følger oppgaveoverføringen, er på et uansvarlig lavt nivå. For Nordlands del trengs det årlig 130 mill. kr bare til drift. Statens tilbud er på 120,5 mill. kr, men det er til sammen til alle de nevnte fylkene, som skal fordele det seg imellom. Så skepsisen er forståelig. Et annet eksempel er overføring av ansvar for kulturminneforvaltning. I langstrakte Nordland er det under statlig ansvar en oppgave som krever fire årsverk. Nå har fylkeskommunen fått det samme ansvaret. Det følger med midler, men midlene er bare på til sammen 90 000 kr. Som representanten Haltbrekken var innom, er et annet område der fylkeskommunene straffes, satsingen på klimavennlige ferjer og hurtigbåter. Mange fylkeskommuner er seg sitt ansvar bevisst og krever null- og lavutslippsfartøy i sine anbud. Men dette koster, og regjeringens bidrag monner for lite. Senterpartiet har lagt til 200 mill. kr – konkret til dette området – men vi ber om at storting og regjering framover klarer å finne midler til denne satsingen for å støtte regionene i det som kan være den viktigste satsingen med tanke på å redusere utslipp. Det er for mange eksempler på oppgaver som overføres uten at det følger med midler. Det er ingen hemmelighet at både Høyre og Fremskrittspartiet ønsker å avvikle det fylkeskommunale nivået, men det er svært uredelig å gjøre det på en sånn måte, der fylkeskommunene presses økonomisk og derigjennom får store utfordringer med å levere tjenester til sine innbyggere. Enten får man sette fylkeskommunene i stand til å gjøre sine oppgaver – gamle som nye, store som små – eller så får regjeringen være mer tydelig om sin egen agenda i denne saken.
Kari Anne Bøkestad Andreassen (Senterpartiet), 2019-12-05:
Digitaliseringsministeren snakket varmt om nettopp digitalisering, og det vil jeg gjerne slutte meg til. Men vi vil gjerne – nok en gang – presisere viktigheten av at absolutt alle har tilgang til høyhastighetsinternett. Ja, selvfølgelig må det være over 100 Mbit/s. Senterpartiet presiserer at vi derfor – i år som tidligere – mener at vi skal bruke 0,5 mrd. kr i året på utbygging, til vi har nådd målet, og det skal gjelde overalt i landet vårt. På spørsmål fra representanten Sivertsen svarte statsråden i mine øyne noe lite betryggende på Altinns eksistens ved Brønnøysundregistrene. Jeg vil minne om at splitting av Altinn til Difi var kritisert, bl.a. med den begrunnelse at tempoet på utvikling og samordning av de digitale tjenestene kunne bli redusert. Vi ber fortsatt om en tydelig forsikring om at Altinn ikke endres ytterligere, og at man sikrer utviklingen i Brønnøysundregistrene. Til slutt: Representanter fra Høyre tolker Senterpartiets alternative budsjett på en kreativ måte, og det får stå for deres regning. Samtidig hevdes det at opposisjonen gjennom budsjettene sine sier én ting, men vil måtte praktisere noe helt annet. Da vil jeg gjerne trekke paralleller til at regjeringspartiene ser ut til å være svært fornøyd – nødvendigvis – med eget budsjett og egne prioriteringer, men jeg registrerer at folk rundt omkring i landet vårt ofte ser ut til å være av en annen formening. Senterpartiet tar det til etterretning og vil fortsette å lytte til innbyggerne, for vi mener det er en fornuftig ting å gjøre.
Kari Anne Bøkestad Andreassen (Senterpartiet), 2019-12-05:
Som flere i slutten av debatten i dag har vært inne på, er forskriftsbestemmelse 8-7 til utlendingsloven § 38 blitt brukt kun svært få ganger, færre enn ti ganger på tolv år, sier UNE. Nå er det litt uklart hva regjeringen faktisk ønsker skal være veien videre, men det får tiden vise. Likevel er det flere aspekter knyttet til denne bestemmelsen og bruken – eller den manglende bruken – av den. Vi vet at Norge får kritikk for å bryte FNs konvensjon om statsløshet, og vi er det eneste landet i Norden som verken har en definisjon på eller en prosedyre for fastsettelse av nettopp statsløshet. Kunnskaps- og integreringsministeren har i en tidligere debatt bekreftet at Norge vurderer å innføre en definisjon på nettopp statsløshet og gjennom det oppfylle deler av FNs konvensjon. Nå når også justis- og innvandringsministeren er til stede, ønsker Senterpartiet å etterlyse framdrift i den saken. Vi mener at i det minste å ha en definisjon på statsløshet i Norge må kunne forventes å komme på plass relativt raskt. Da er det etterlyst.
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Arbeiderpartiet prioriterer de store pengene på tjenester innbyggerne trenger i hverdagen – barnehage, skole, eldreomsorg og helsetjenester. Arbeiderpartiet øker kommunesektorens inntekter med 3 mrd. kr utover regjeringens forslag i vårt alternative budsjett. Vi sier nei til store skattekutt til dem som har mest, for å ha penger til gode tjenester og sørge for mindre forskjeller. Regjeringen har i statsbudsjettet lagt fram det dårligste kommuneopplegget noen regjering har lagt fram de siste 15 årene. I tillegg sender regjeringen ekstraregning til kommunene på ressurskrevende tjenester som de siste årene ifølge KS beløper seg til over 1 mrd. kr. Er Fremskrittspartiet stolt over en slik sultefôring av kommunene?
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Regjeringen ønsker i større grad å mobilisere sivilsamfunnet for å lykkes bedre med hverdagsintegreringen. I regjeringens integreringsstrategi, som ble lagt fram med store ord ved årsskiftet, vektlegges det at flere må få bedre tilbud om formell utdanning og kvalifisering, slik at de kan komme i jobb og bidra til å dekke samfunnets behov for arbeidskraft. Vi venter i spenning på å få en forbedret introduksjonslov, men jeg vil likevel spørre: Hva er det dere har fremmet i dette budsjettet som kan føre til at flere kommuner klarer å få flere av deltakerne i introduksjonsprogrammet i jobb?
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Den 8. mars i år sa stortingspresidenten at vi er helt avhengig av innsats fra frivillige, slik som damene som engasjerer seg i Bydelsmødre. Bydelsmødre når ut til kvinner som på en eller annen måte er marginalisert og ofte isolert. Ved å få kontakt med dem når Bydelsmødre hele familier og bidrar til at mange barn og unge i deler av Oslo får endret sine oppvekstvilkår. Budskapet til Bydelsmødre er enkelt: For at våre unge skal vokse opp og bli aktive, demokratiske deltakere, må vi selv være deltakere. De siste årene har Bydelsmødre fortalt om kommuner som kontakter dem for å starte opp Bydelsmødre lokalt rundt om i landet. De siste årene har vi også bevilget penger til Bydelsmødre gjennom vårt alternative statsbudsjett, slik at de kan få etablert seg i flere kommuner. Hvorfor sier regjeringen nei til å støtte Bydelsmødres verdifulle arbeid fra statlig side?
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
For få av deltakerne i introduksjonsprogrammet går ut i jobb etter endt program. Vi hører regjeringen også være bekymret over resultatene og for hvordan de skal bli bedre. Så hvordan sikrer regjeringen i neste års budsjett at de som går ut av introduksjonsprogrammet i 2020, får større sjanse til å komme i jobb i kommunen der de bor?
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Det er avgjørende for velferdsstaten vår at flere skal klare seg selv. Arbeid til alle er prioritet nr. én for Arbeiderpartiet. Nøkkelen til integrering er arbeid, og veien til arbeid går via utdanning og kvalifisering. Introduksjonsprogrammet må bli mer arbeidsrettet. Programmet må føre til mer reell kvalifisering og være mer individuelt tilpasset, slik at vi får mindre variasjon i resultatene mellom kommunene. For mange mennesker står av ulike årsaker og i varierende tidsrom utenfor arbeidslivet. Målet må være at denne perioden blir kortest mulig, og at alle krefter settes inn på å gi folk kompetanse som kvalifiserer for arbeidslivet. I vårt alternative statsbudsjett for 2020 fremmer vi forslag om en omfattende kompetansereform – ja, en kompetansemilliard. I et arbeidsmarked som krever mer formell kompetanse, må arbeidsmarkedspolitikken styrkes og tiltakene i større grad rettes inn mot utdanning og reell kvalifisering som fører til et solid fotfeste i arbeidsmarkedet. Utdanning må i større grad benyttes som arbeidsmarkedstiltak. Vi ønsker å tilrettelegge for løp hvor lønnstilskudd kombineres med fagbrev og framtidig fast ansettelse, i tett samarbeid med partene i arbeidslivet. Andelen unge som ikke er i arbeid, er høy, og antall unge uføre øker drastisk. Ordningen med arbeidsavklaringspenger fungerer ikke godt nok, og for mange som har noe arbeidsevne, blir likevel 100 pst. ufør. Manglende fullføring av videregående opplæring er også en viktig del av problemstillingen. Derfor prioriterer Arbeiderpartiet 100 mill. kr. utover regjeringens budsjett til kommunale innvandrertiltak. Arbeiderpartiet vil styrke arbeidet med språkpraksisplasser med 20 mill. kr. Arbeiderpartiet vil øke stimuleringsmidlene for mer arbeidsrettet norskopplæring, arbeidsnorsk og bransjenorsk, med 20 mill. kr. Videre foreslår vi å styrke Jobbsjansen del C, som er en flerårig intro for dem med behov for lengre kvalifiseringsløp, med 10 mill. kr. utover regjeringens forslag. Ikke minst styrker vi Jobbsjansen del A, som er tiltak rettet mot hjemmeværende kvinner, med 50 mill. kr. Arbeid er nøkkelen for alle til å leve et fritt, selvstendig liv, der vi kan ta valg uten å være avhengig av andre. Mange av dilemmaene vi møter i integreringsdebatten, har tilknytning til mange av de viktige frihets- og likestillingskampene i vårt samfunn, nemlig friheten til å leve sitt liv på forskjellig måte. Mange i innvandrermiljøene står overfor stort sosialt og kulturelt press når de skal velge hvordan de skal leve sitt eget liv. Sosial kontroll og fysisk og psykisk æresvold har ikke plass i vårt samfunn. Det er et felles ansvar å bekjempe sosial kontroll. Alle skal ha frihet til å være seg selv, til å delta og til å bryte dersom de opplever begrensninger i sin frihet. Det er behov for å styrke kompetansen om sosial kontroll i det offentlige, i næringslivet, i det sivile samfunn og i lokalsamfunnet. Barnevernet må være til stede og bygge tillit i befolkningen i disse spørsmålene. Utdanning er den beste måten å endre uønskede sosiale strukturer og sikre selvstendighet hos den enkelte på.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Representanten sa i innlegget sitt at kommunene går inn i 2020 med et godt økonomisk grunnlag for å styrke tjenestetilbudet. Dette er en grell kontrast til de medieoppslagene vi ser rundt omkring i hele Norge, og det er en grell kontrast til KS’ rapport som komiteen fikk denne uken. Halvparten av alle kommuner under 10 000 innbyggere budsjetterer med negativt driftsresultat, de må ta av fond for å overleve. 75 pst. sier at budsjettprosessen er mer krevende enn noen gang. Bare bemanningsnormen på barnehager er underfinansiert med 700 mill. kr. KS har beregnet at kommunene tvinges til å redusere tjenestetilbudet og effektivisere til en samlet sum på om lag 6 mrd. kr. Mener representanten at KS er helt på ville veier, og at dette er «fake news»? Er det sånn at folk der ute ikke skjønner hva de holder på med?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Nei, ingen av de forslagene representanten nevnte der, har noe med sentralisering å gjøre. Sentralisering er de arbeidsplassene som regjeringen nå har flyttet fra distriktene og inn til byene. Vi kan nevne politietaten, og vi kan nevne skatteetaten, som nå blir flyttet. Det utgjør ganske mye for kompetansemiljøet rundt om i kommunene. Vi kan nevne forslaget om å sentralisere tingrettene, f.eks., og vi kan nevne ambulanseberedskapen, som er sterkt svekket i distriktene når arbeidsplassene er flyttet. Vi kan ikke ha arbeidsplasser bare for å ha distriktsarbeidsplasser, og de nedskjæringene vi har der, ser vi på som unødvendig byråkrati. Jeg må si at når jeg ser at staten hadde såkalte fremmede tjenester, innleide tjenester, for 24,9 mrd. kr i 2018, må det jammen være mulighet til å finne noe inntjening på byråkrati og på de kostnadene, slik at vi kan omsette dem i tjenester til folk i hele landet.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Når det gjelder statlig finansiering av det prosjektet, var det vel en håndfull kommuner av den gang 428 som valgte å være med på det prosjektet. Det bør kanskje ringe noen bjeller for regjeringen når det var så lite attraktivt at det ikke er et godt prosjekt som Kommune-Norge etterspør. Da er jo selvsagt de midlene fordelt på den håndfullen kommuner som til slutt tok sjansen på å være med på det. Vi vil heller at de midlene skal brukes til god eldreomsorg i hele landet. Vi styrker kommunenes økonomi med 2,5 mrd. kr. Det blir selvsagt mye god eldreomsorg, det blir mange barnehagelærere og mange lærerstillinger, og det blir et handlingsrom for norske kommuner til å gjøre lokale prioriteringer.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Senterpartiet vil at de nødvendige arbeidsplassene skal fordeles også i distriktene så langt det lar seg gjøre. Vi skal ikke opprette unødvendige arbeidsplasser i distriktene bare for å øke byråkratiet, slik dagens regjering har gjort. Vi oppfatter Valgdirektoratet som en helt unødvendig utvidelse av byråkratiet. Når det gjelder Sams veiadministrasjon, var Senterpartiet en pådriver for å få det over til fylkeskommunene, men vi hadde som en klar forutsetning og Stortinget hadde en klar forutsetning den gang om at dette skulle fullfinansieres. Nå har vi fasiten. Dette er ikke fullfinansiert, og omstillingskostnadene er ikke fullfinansiert. Datakostnadene er ikke finansiert. Det er helt uklart hva de skal få av utstyr, og det er heller ikke enighet mellom fylkeskommunene og Statens vegvesen om hvor mange årsverk dette dreier seg om. I tillegg fikk de opplysninger om dette to – i praksis en og en halv – måneder før de skal vedta sitt eget budsjett, og det er helt uhørt.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Representanten startet innlegget sitt med at Venstre var opptatt av at det skulle være like god kvalitet på tjenestene uansett hvor en bodde i landet. Da er det jo litt underlig at Venstre har vært en pådriver for å få endret inntektssystemet slik at alle kommuner som har færre enn 20 000 innbyggere – nesten alle, i hvert fall – har tapt veldig mye på inntektssystemet, og vi har jo vært bekymret for den økte ulikheten i Kommune-Norge i de siste fem–seks årene. Nå skal det i sannhetens navn sies at i år klager også de store kommunene. Det nye er at de store bykommunene nå må ha store nedskjæringer, og de kommunene som har gjennomført sammenslåing, er dem vi får flest tilbakemeldinger fra om at dette får de ikke til å gå i hop – det blir enormt store nedskjæringer i tjenestetilbudet, og de klarer ikke å opprettholde den gode kvaliteten de hadde før de slo seg sammen. Samtidig ser vi at halvparten av kommunene med færre enn 10 000 innbyggere nå budsjetterer med negativt resultat. Hvordan vil representanten forklare dette med at det skal bli likhet for tjenestene?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Da vi diskuterte kommuneproposisjonen, hadde vi en replikkveksling om det med veterinærberedskap og det med frivilligsentraler. Dette er to problemstillinger som er helt parallelle. Hvis det innlemmes i rammen, vil ikke kommunene være i stand til å finansiere den tjenesten, fordi midlene vil bli sentralisert fra de små kommunene og til de store, og det kreves en viss startsum for å klare å opprettholde en frivilligsentral – akkurat som det kreves en grunnfinansiering for å opprettholde veterinærberedskapen. Jeg har oppfattet at Senterpartiet og Kristelig Folkeparti har vært veldig enige om at frivilligsentralene er viktige rundt omkring, og at den finansieringen som er i dag, er nødvendig for at dette kan opprettholdes. Vi ser allerede småkommuner som varsler om at de er nødt til å legge ned hvis dette blir lagt i rammen. Mener Kristelig Folkeparti at dette er en god idé, eller vil Kristelig Folkeparti kjempe for at regjeringen også tar til vettet når det gjelder frivilligsentralene, likeens som med veterinærberedskapen?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Først vil jeg få lov til å gi statsråden ros for at veterinærvaktberedskapen ble reddet. Det var utrolig viktig. Selv om både Senterpartiet og KS er veldig enig i at mest mulig skal ligge i rammen, er det noen områder der vi vet at tjenestene vil bli svekket hvis det ikke blir finansiert på en annen måte. Det samme gjelder frivilligsentralene, og der er det kanskje enda mer kritisk, for det er ikke en lovpålagt oppgave – og veldig krevende – å prioritere i veldig trange budsjett. Vi har fått tilbakemelding fra enormt mange kommuner om at de nå frykter at dette kommer til å dette ut i 2021. KS har også kommet med den samme tilbakemeldingen. De er veldig bekymret for at frivilligsentralene vil bli lagt ned i mange kommuner, når det bare blir 20 000–30 000 kr igjen til å finansiere hver enkelt i de kommunene som har færrest innbyggere. Vil statsråden vurdere å se på også frivilligsentralene en gang til?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Ja, jeg ba om en oppfølging til replikken min i stad, så vi får fortsette på det med frivilligsentraler, for jeg mener det er en klar parallell til dette med veterinærberedskapen. Begge trenger en grunnfinansiering. Man må ha én stilling, og man trenger en grunnfinansiering. Og utfordringen er akkurat den samme: Vi stoler veldig på kommunepolitikerne, men har man ikke penger å fordele, må man prioritere de lovpålagte oppgavene, og frivilligsentralene er ikke en lovpålagt oppgave. Senterpartiet mener disse får en stadig større betydning i lokalsamfunnet, ikke minst når det gjelder integreringsoppgaver. Vi ser at rundt i de små kommunene som har bosatt flyktninger, har frivilligsentralen en veldig sentral rolle i integreringsoppgavene, og vi frykter for at det vil sette integreringen tilbake hvis vi ikke klarer å opprettholde dem. Så jeg ber innstendig om at statsråden ser den utfordringen som er der. Vi stoler på kommunepolitikerne, men de må ha penger til å prioritere, og dette er ikke en lovpålagt oppgave og trenger derfor spesiell oppmerksomhet.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Jeg antar at statsråden deler min forutsetning om at hvis man skal kunne nyttiggjøre seg denne effektiviseringen, er man avhengig av at alle har tilgang på tilstrekkelig datakapasitet. Sånn er det dessverre ikke rundt omkring i landet. I kveld skal jeg ha møte med Siri Fossum fra Midtre Gauldal. Der er det en stor bekymring at kun 42 pst. av kommunens innbyggere har dekning med akseptabel kapasitet. Det hemmer næringsutvikling, og det reduserer innbyggernes mulighet til å bruke digitale kommunale tjenester. Det er en hemsko for all utvikling i kommunen. Nå vet vi at i 2023 tas kobbernettet ned, og da vil det bli en enda større utfordring fordi mange mister fasttelefonen og den linjen de har der. Det er kun 256 mill. kr – hvis jeg husker riktig – som skal fordeles i 2020. Dette er egentlig en dråpe i havet i forhold til det behovet som er der ute. Ser statsråden at det er en forutsetning for at vi skal ta ut effektiviseringsgevinsten, at vi nærmer oss 100 pst.?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Vi ser stadig nye brev fra lokalpolitikere, også fra Høyre, som slår fast at dette er de trangeste rammene Kommune-Norge har hatt på 15 år, de trangeste rammene siden Erna var kommunalminister. Osterøy Høyres lokalpolitikere varsler kutt som er så kraftige at de ikke vet om de klarer å følge opp de lovpålagte oppgavene. Høyres lokalpolitikere har prøvd å få regjeringen til å endre kurs. Jeg ser at i dag har Høyre-ordførerne et opprop i Aftenposten, der de ber om en reformpause. Men de blir tydeligvis ikke lyttet til. Ja, kommunene mener alltid at det blir for lite penger. Nei, vi har ikke opplevd en så massiv bekymring de siste 15 årene, siden vi hadde ordføreroppropet, der Høyre-ordførere i Trøndelag gikk åpent ut og ba om å få en annen styring i departementet. Jeg skjønner det er artig å spre «fake news» om at Senterpartiet reduserer distriktsarbeidsplasser og få debatten over på et annet spor. Vi kutter i byråkrati, og byråkratiet er størst i Oslo, så kuttet blir størst i Oslo. Vi kutter samlet 1,5 mrd. kr. Vi styrker kommunal sektor med det tredobbelte. Vi har altså minst dobbelt så mange nye stillinger i kommunene som vi kutter. Det er lærerstillinger, det er sykepleierstillinger, det er barnehageansatte, det er folk som jobber tett på brukerne, istedenfor et overdimensjonert byråkrati. Så kutter vi f.eks. hos Fylkesmannen– vi skal ikke fortsette kommunereformen, vi kutter det som er bevilget der. Fylkesmannen får mindre å gjøre, regjeringen har selv sagt at det skal fremmes færre innsigelser, og at det skal lyttes mer til lokaldemokratiet. Hvis de har tenkt å følge opp det, hvilket min kommune ikke har oppdaget ennå, vil det bety at det blir mindre å gjøre med fylkeskommunen. Og det må gå an å kutte i byråkratiet. Vi vil ha en tillitsreform, der vi har tillit til de ansatte, mindre byråkrati, mindre rapportering og mer praktisk arbeid. Så til kommunereformen – jeg ser i dag at Høyre-ordførerne ber om en pause i den reformen, og vi blir gjort narr av fordi vi reverserer. Selvfølgelig skal vi ikke fortsette en reform som er så totalt mislykket. Vi kan se på alle de kommunene som nå har valgt å slå seg sammen, og som melder om at økonomien har blitt mye verre. Vi hadde ikke drømt om at det ville bli så krevende etter sammenslåingen, da hadde vi aldri sagt ja, er i grunnen mantraet. Til slutt vil jeg varsle om at vi støtter forslagene nr. 10, 11, 17, 20, 22 og 25.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Representanten Trellevik kunne med fordel ha lest innstillingen til denne saken i dag, for da hadde han sett at Senterpartiet faktisk har en kraftig distriktssatsing på bygdevekstavtaler med 12 mrd. kr over ti år. Det kan muligens bli noen distriktsarbeidsplasser av det også. Senterpartiet har knappe 2 mrd. kr ekstra til fylkeskommunene, derav 1 mrd. kr til fylkesveg. Det kan bli noen distriktsarbeidsplasser av det også. Og så får vi kritikk for turistskatten, for at vi har åpnet for at kommunene har mulighet til å innføre en turistskatt. Man kan spørre næringslivet i distriktene om det er en frivillig turistskatt som kommunen blir enig om, som er det verste, eller om det er sukkeravgiften som flytter arbeidsplassene til Sverige, som er det verste, eller om det er flyseteavgiften som gjør det veldig krevende, eller bensinavgiften – vi kan egentlig fortsette i det uendelige.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Senterpartiet er helt enig i at bosetting skal være frivillig, og bosettingen går stort sett veldig bra. Norske kommuner har gjort en kjempejobb. Men vi har en utfordring som vi har sett flere eksempler på i det siste, og det gjelder familier der man har en eller flere, unger eller voksne, med store helseutfordringer. Det er stor forståelse for at kommuner kvier seg for å ta imot en familie der det er flere med store helseutfordringer, for de påtar seg da en varig utgift. Samtidig vet vi at egenandelen på ressurskrevende tjenester har økt, og det gjør dette enda mer komplisert. Vi har fremmet forslag, sammen med SV, om at det må komme på plass en ordning som varig kompenserer for disse store utgiftene. Det ser det ikke ut til å bli noe flertall for. Men hvis Høyre erkjenner problemstillingen, hva tenker Høyre å gjøre for å få gjort noe med dette? Disse menneskene blir sittende måneds- og årevis i mottak.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Regjeringen budsjetterer med 3 000 kvoteflyktninger. Senterpartiet har sagt at Norge skal ta imot minst 2 000 kvoteflyktninger, men vi har den samme summen på budsjettposten. Det vil si at vi overlater til Høykommissæren å vurdere om summen for de siste 1 000 skal brukes til tiltak i nærområdet, eller på 1 000 nye kvoteflyktninger. Hva tenker representanten Engen-Helgheim om et sånt forslag?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Dette er på ingen måte å gi fra seg makten. Vi sier minimum 2 000, maksimum 3 000, altså samme nivå som regjeringen. Det vil bety at hvis Høykommissæren mener kvoteflyktninger er viktigere enn hjelp i nærområdet, er vi inne på regjeringens forslag. Vi gir på ingen måte fra oss makten, men Høykommissæren har også vært veldig tydelig på at det er et enormt behov for hjelp i nærområdene. Komiteen har jo selv vært på besøk der og sett forholdene, og det er FN som sitter på den oppdaterte kunnskapen om hvor det er mest prekært. Så vi gir på ingen måte fra oss makten, vi setter en nedre grense på 2 000 og en øvre grense på 3 000, og det er rammen.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Senterpartiet ønsker ikke å gi arbeidsrettigheter til ulovlige innvandrere og kommer ikke til å stemme for det forslaget. Men det som er utfordringen, er at denne gruppen ikke er en homogen gruppe. Det er noen som er statsløse, og som ikke kan returnere frivillig, for de har ikke noe land å returnere til. Det er andre som kanskje er her fordi de har unnlatt å synliggjøre identiteten sin. Så vi vet ikke hvem denne gruppen er, og det vil vi ha mer kunnskap om. Men en generell arbeidstillatelse til dem som ikke har fått opphold, er helt uaktuelt for Senterpartiet, for det er klart at hvis man får de samme rettighetene hvis man får avslag som hvis man får opphold, er det en stor trussel mot asylinstituttet. Vi vil at regjeringen nå skal gå igjennom denne gruppen og se om det er noen der som uansett om de selv gjør alt de kan for å returnere, ikke har mulighet til det. Da må vi se på noen løsninger for de tilfellene. Den unntaksbestemmelsen som er i dag, har jo kun vært anvendt på ca. én person i året, så den er ikke(presidenten klubber) særlig operativ. (presidenten klubber)
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Senterpartiet er veldig tydelig på at de som har fått avslag, i utgangspunktet skal reise ut eller returneres. Den gruppen vi snakker om her, er ikke en ensartet gruppe. Det er mange forskjellige tilfeller i denne gruppen. Man har bl.a. de statsløse, som kanskje ikke har mulighet til å reise tilbake. Selv om de får hjelp til å reise ut frivillig, har de ingen stat å reise til. Det er en gruppe som er helt i en særstilling. Så er det andre her som har valgt ikke å reise tilbake frivillig, og som er i en helt annen stilling. Så vi vil på ingen måte gå inn for et generelt forslag der alle får arbeidstillatelse. Men vi mener det er på tide at regjeringen går inn i disse forskjellige tilfellene, ser på hva som er utfordringen, ser på om det er – og vi forskutterer ikke utfallet av det – noen grupper her som vi kanskje bør se litt annerledes på, og eventuelt om den unntaksbestemmelsen i dag blir utnyttet sånn som den burde vært.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Enten er jeg fryktelig tungnem, eller så er det ganske krevende å få tak i tråden når det gjelder hva som egentlig er regjeringens politikk på dette området, for her får vi helt motstridende signaler. Representanten snakker om et amnesti for enkelte grupper. Jeg håper hun kan klargjøre hva regjeringen har blitt enige om der, og hva slags grupper som skal få amnesti når de har fått et avslag. Det er jo interessant hvis Fremskrittspartiet mener det er mer fornuftig enn vårt forslag. Så er det fremmet et forslag om midlertidig arbeidstillatelse til alle, og vi i Senterpartiet har fremmet et forslag der vi ber regjeringen gå gjennom dette forbudet, konsekvensene, og se på om det kan være en differensiering her som gjør at vi kunne ha løst utfordringene for dem som reelt er helt ureturnerbare, også om de vil returnere frivillig. Kan representanten klargjøre litt rundt det amnestiforslaget som hun gjorde rede for, og si om hun kan støtte Senterpartiets forslag?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Vi viker ikke en tomme, sa representanten i innlegget. Likevel er jeg nesten like vis. Kommer Kristelig Folkeparti til å stemme for forslag nr. 17, fra SV? Kommer de til å stemme for forslag nr. 31, fra oss? Eller kommer de til å vike og ikke stemme for noen av dem? Så var det snakk om eldre, ureturnerbare som skulle få amnesti og – sånn jeg forsto det – oppholdstillatelse. Kan representanten si noe om hvor stor gruppe det er – hvor mange av de 3 000 dette handler om? Og når kan vi forvente å få en sak til Stortinget om amnesti for denne gruppen?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
De siste årene har det ikke lenger vært sånn at alle kommuner har fått forespørsel om å bosette. En del av de minste kommunene som har vist veldig god vellykkethet når det gjelder integrering, 100 pst. i utdanning eller arbeid, har fått nei til å bosette, til tross for at de har ønsket det selv. Nå er det en samlet komité som sier følgende: «Komiteen viser til at det skal være kvaliteten på kommunenes bosettings- og integreringsarbeid, og ikke kommunenes størrelse eller sentralitet, som avgjør hvilke kommuner som får bosette flyktninger.» Jeg forventer jo at statsråden vil følge opp dette. Når kan vi forvente at alle kommuner blir spurt om å bosette, og at denne skilnaden mellom små og store kommuner opphører? Er det sånn at kommunen er vellykket, håper vi dette kommer i gang fort.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Etter å ha blitt kraftig kritisert av representanten Engen-Helgheim for Senterpartiets forslag om en gjennomgang av hvem denne gruppa er, og en vurdering av en differensiering – det ble kalt ansvarsløst og helt uaktuelt å være med på – må det være lov å bli lite grann forundret når Kristelig Folkeparti og Venstre nå sier at det umiddelbart skal innføres et amnesti for en del av denne gruppa. Da har jeg ganske mange spørsmål. Hvem gjelder det amnestiet for? Hvor mange gjelder det anslagsvis? Er det snakk om 10 000, 100 000? Vil det være krav om ID-avklaring for den gruppa som skal få amnesti? Jeg refererer til statsrådens medieuttalelser om å ha kriminelle som vaskehjelp osv. Og når kan vi forvente at dette forslaget kommer?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Senterpartiet tar det som en selvfølge at regjeringen tar slikt inn når vi ber om en gjennomgang av denne gruppa. Så pass tiltro hadde jeg faktisk til statsråden. Jeg er like vis desto mer vi diskuterer dette. For det første fikk jeg ikke noe svar på hvor mange dette anslagsvis gjelder, og for det andre oppfattet jeg statsråden nå slik at denne gruppa skal få oppholdstillatelse, men de skal ikke få arbeidstillatelse. De skal altså fortsatt være i limbo uten mulighet til å jobbe, men de skal ha et lovlig opphold i Norge. Jeg ber veldig om å få en avklaring av hva som egentlig er regjeringens politikk på dette området.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Jeg er glad for at vi i dag drøfter hele budsjettet og hele oppgaveporteføljen til kommunalkomiteens ansvarsområde. For meg er de viktigste tingene å debattere hvordan vi kan få flere folk i jobb, og kampen mot sosial kontroll. Reell frihet har man kun når man også i ytterste konsekvens har mulighet til å bryte ut og gå. I dag finnes det ikke noen felles, faste kontaktpunkter i kommunene for dem som opplever negativ sosial kontroll, som de kan kontakte for å få hjelp. Alle i Norge skal selv kunne velge hvem de skal gifte seg med, og de skal kunne skille seg. Skilsmisse etter norsk lov skal respekteres av de ulike tros- og livssynssamfunnene. Jenter og gutter blir utsatt for alt fra mildt press til vold dersom de ikke aksepterer å gifte seg med den familien ønsker, og enkelte inngår religiøse ekteskap når barnet er under 18 år. Arbeiderpartiet vil ha en helhetlig satsing på bekjempelse av sosial kontroll, og vi setter av 15 mill. kr i vårt alternative budsjett til å styrke det frivillige arbeidet på integreringsfeltet. Noen av midlene vil vi øremerke og bl.a. gi 2 mill. kr til organisasjonen Bydelsmødre. Arbeiderpartiet mener videre det er viktig å bekjempe sosial kontroll og negative holdninger mot LHBTI+-personer. Derfor vil vi sette av 900 000 kr til organisasjonen Skeiv verden til å utvikle et program for ansatte i introduksjonsordningen. Utover det ønsker vi at alle kommuner skal ha kontaktpersoner med flerkulturell kompetanse for å hjelpe barn og voksne som trenger støttespillere gjennom f.eks. fadderordninger, bydelsbestemødreordninger, samspill med lokale lag og foreninger og skole–hjem-samarbeid. Vi ønsker å gi jenter som ikke lever et fritt liv, livet tilbake. Da må vi sørge for et lovverk som gir politiet det handlingsrommet de trenger for å hjelpe jenter som lever under sterkt psykisk press. Videre vil vi tydeliggjøre trossamfunnenes rolle og ansvarliggjøre disse, og vi vil ha dialogtiltak mellom ulike tros- og livssynssamfunn. Religiøse trossamfunn som ikke anerkjenner skilsmisse etter norsk lov eller praktiserer religiøse domstoler, skal miste statsstøtten. Trossamfunn som ikke jobber for likestilling og integrering, må miste statsstøtten, og vi vil inngå en samfunnskontrakt som forplikter til aktivt integreringsarbeid i alle tros- og livssynssamfunn som mottar offentlig støtte.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-12-05:
Av og til blir jeg klokere av en debatt – i dag har jeg fått flere og flere spørsmål. En ting som er aldeles sikkert, er at vårt forslag om å gjennomgå dette saksfeltet og se på muligheten for en differensiering, er mye mer aktuelt enn jeg var klar over da jeg fremmet forslaget i går. Jeg er glad for at representanten Engen-Helgheim skal ha ordet etterpå, for verken statsråden eller representanten Bransdal ville svare meg på hva dette forslaget de diskuterer, egentlig handler om. Jeg hadde noen spørsmål som ikke ble besvart. Hvor mange gjelder dette? Er det snakk om 10, 100 eller 1 000? Hva slags aldersgruppe gjelder det? Skal det være krav til ID-avklaring for å få oppholdstillatelse, og er det et generelt amnesti, der alle skal få oppholdstillatelse? Skal det følge arbeidstillatelse med dette, eller er det bare at de skal få oppholdstillatelse, og så skal de fortsatt ikke få lov til å brødfø seg selv? Det ville jo være særs merkelig. Skal de få varig eller midlertidig opphold? Alle disse spørsmålene prøvde jeg å stille i replikkrunden uten å få noe svar på det. Og hva slags aldersgruppe gjelder dette? Eldre som har vært her mer enn 16 år – men hvem er eldre? Er de over 40, over 60, eller hvem er det det gjelder? Og jeg stilte også spørsmålet: Når kan vi forvente å få denne saken til Stortinget? Jeg tror representanten Bransdal også har gitt en ganske tydelig bestilling på at hun vil ha en avklaring på det, så det kunne vært utrolig interessant å få svar på de spørsmålene. Når det nå viser seg at regjeringen selv legger opp til et generelt amnesti for en stor eller liten gruppe av disse, tydeliggjør det at behovet for en gjennomgang og en differensiering er veldig påtrengende. Så jeg håper at noen, før vi er ferdige med debatten i dag, klarer å oppklare hvem dette gjelder, og hvordan dette skal gjennomføres.
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2019-12-05:
Senterpartiet framstår som den største kritikeren av regjeringas reformer og som distriktenes beste venn – iallfall i valgkamp. I finansdebatten konstaterte representanten Henrik Asheim at det var langt mellom retorikk og handling i Senterpartiets alternative budsjett. Dette var et budsjett han trodde selv Senterpartiet ville protestert mot om det ikke kom fra dem selv, sa han. De beholder i praksis alle regjeringas reformer, men i sitt budsjett legger de opp til å kutte i en rekke statlige arbeidsplasser rundt om i hele landet. De kutter i Fredskorpset i Førde etter at regjeringa flyttet det ut. De kutter i Valgdirektoratet i Tønsberg etter at regjeringa flyttet det ut. Totalt kutter de 1,7 mrd. kr på toppen av ABE-reformen, som opposisjonspartiene har harselert mye med, men selv valgt å ikke reversere. Mitt spørsmål er: Hvis regjeringa hadde foreslått dette, ville ikke Senterpartiet kalt det sentralisering?
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2019-12-05:
I denne debatten har det vært snakk om effektivisering, omstilling, sentralisering, kutt i tjenester, osv. Det er lett å være høy og mørk i opposisjon. Det blir fort forskjell på retorikk og praktisk politikk. Ingen av oss kan møte morgendagens utfordringer med gårsdagens løsninger. Vi kan heller ikke gjøre opp regnskap uten vert i budsjettene våre. Inndekningssiden burde derfor være like interessant som utgiftssiden og satsingene i budsjettet. Flere har vært innom ABE-reformen. Noen kaller den ostehøvelkutt. Jeg må si jeg synes det er merkelig at etter all den kritikken som har vært mot ABE-reformen fra de rød-grønne, velger de samme partiene å beholde handlingsrommet den reformen gir, i sine egne budsjetter. Senterpartiet vil i tillegg kutte ytterligere 1,7 mrd. kr i det statlige byråkratiet i sitt alternative budsjett. Det er mye. ABE-reformen er en reform som er forutsigbar fra år til år. Senterpartiets tilleggskutt er et større kutt som vil være vanskelig å gjennomføre uten nedbemanning. Det vil ramme distriktsarbeidsplassene, som Senterpartiet snakker så varmt om ellers, som vi så i replikkordskiftet. Det står i sterk kontrast til det å skape vekst i hele landet, som har vært Senterpartiets mantra i valgkampen. Det er viktig å redusere byråkratiet og effektivisere offentlig sektor, men vi må ha flere tanker i hodet samtidig, f.eks. redusere byråkratiet ved hjelp av digitalisering, slik regjeringa gjør gjennom digitaliseringsstrategien, spre makt ved å flytte ut arbeidsplasser til hele landet eller redusere oppgaver. Slik politikk hører vi sjelden om fra Senterpartiet, men vi hører mye om å stanse sentraliseringen. Det ser vi imidlertid svært lite igjen av i Senterpartiets alternative budsjett. De gjør få endringer i regjeringas reformer og bidrar i stedet med målrettede kutt i arbeidsplasser i distriktene. I tillegg kutter de gjennom sine konsulentkutt målrettet i digitaliseringsprosjekter som nettopp skal avbyråkratisere staten. De rød-grønne partiene flyttet ut eller nyetablerte 240 arbeidsplasser utenfor Oslo i perioden 2009–2013. Under denne regjeringen har vi flyttet ut eller nyetablert 1 222 statlige arbeidsplasser. Jeg merker meg, som representanten Trellevik, at Senterpartiet finansierer sine satsinger bl.a. ved å kutte sterkt i EØS-midlene. Jeg skjønner at man kan være imot EØS, men å kutte 2 mrd. kr i EØS-kontingent fra ett år til et annet er alvorlig. Da kan vi vente oss reaksjoner også fra våre handelspartnere, og en handelskrig er det siste norske arbeidsplasser trenger.
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2019-12-05:
Som representanten Andersen sa i innlegget sitt, er det rekordmange mennesker på flukt i verden i dag, og mange flere trenger opphold enn det vi er i nærheten av å kunne gi. Samtidig vet vi at kriger, konflikter og katastrofer har ulik karakter, og at også den hjemlige situasjonen kan endre seg over tid. Likevel sier SV i en av sine merknader i budsjettinnstillingen at de er «uenig i politikken knyttet til opphør av oppholdstillatelse på grunn av endringer i hjemlandet». Det vises også til et sitat der opphør av oppholdstillatelse karakteriseres som symbolpolitikk. Da lurer jeg på om SV mener at opphør av oppholdstillatelse på grunn av endring i hjemlandet aldri skal finne sted – eller når mener de at slikt opphør av oppholdstillatelse er på sin plass?
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-12-05:
Det er interessant, representanten Grenis innlegg, der hun er en sveip innom bl.a. Sams veiadministrasjon, som jeg i lang tid har oppfattet at Senterpartiet egentlig har ønsket tilbakeført til regionene, til fylkene. Ikke minst synes jeg det er særdeles interessant at samme representant tar opp vedlikeholdsetterslepet på fylkesveiene, når vi vet hvilken statsråd som overførte det til fylkeskommunene. Hun er tydeligvis også imot at fylker og kommuner skal få flere oppgaver. Det er også ganske interessant, det hun repliserer i et av de foregående innleggene – at vi ikke kan ha arbeidsplasser bare for å ha distriktsarbeidsplasser. I lys av det skjønner jeg hvorfor hun ønsker å legge ned Valgdirektoratet i Tønsberg og overføre det til Oslo. Det må jo være en konsekvens av det. Er det en type politikk som Senterpartiet vil se mer av framover – at en overfører slike arbeidsplasser fra distriktene over til hovedstaden?
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-12-05:
Jeg har stor tro på å benytte egen lærdom. Om en nødvendigvis trenger å se til naboland, vet jeg ikke, men på bakgrunn av det som er lagt fram, og gjennom de mulighetene som de nye kommunene vil kunne gi, også fra representantens eget distrikt, tror jeg vi vil få slagkraftige kommuner innenfor flere felt. Når det gjelder min egen kommune, som blir sammenslått på nyåret til å være en del av Steinkjer, er det i løpet av tiden etter at den ble besluttet sammenslått, på trappene etableringer for ca. 2 mrd. kr. Det viser at ved å kunne fokusere i større grad på næringsutvikling og næringsliv klarer vi å skape flere arbeidsplasser, som igjen gir mer velferd til befolkningen. Det synes i hvert fall jeg er veldig bra.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-12-05:
Representanten har holdt på med kommunal og fylkeskommunal politikk stort sett sammenhengende siden 1995. Hukommelsen min sier at det har vært forskjellige utfordringer under enhver regjering som har sittet, også for representanten Grenis parti – de satt med kommunalministeren. Jeg husker, som kommunestyrerepresentant og varaordfører den gangen, at vi måtte gjøre relativt store kutt for å få dette til å gå sammen. Som jeg sa i sted, er det klart at det også vil ligge noen utfordringer i budsjettene rundt omkring som blir vedtatt i de forskjellige kommunene rett før jul, men det er ikke større utfordringer enn at det er fullt mulig å klare det. Og så er det slik at vi også er nødt til å følge med i tiden, og noen, som jeg ser i min nye kommune, Steinkjer, legger opp til en betydelig digitalisering på mange felt. Det tror jeg det også er store muligheter for andre kommuner til å gjøre, selv om det kanskje ikke er slik i representanten Grenis hjemdistrikt.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-12-05:
Jeg tror ikke vi har noe stort behov for å fyre for kråka verken på Hedmarken eller i Trøndelag. Et av de store grepene som gjelder over tid, er nettopp å få nullutslippsbåter, -fartøy og -ferger. Jeg synes det er litt merkelig at representanten Andersen ikke har fått med seg at det er et av de store grepene som har skjedd i løpet av den siste perioden. Det er litt merkelig at det ikke går an å se det, sett i lys av dette. Men vi har lagt inn stimuli til både kommuner og fylkeskommuner for bedre og mer miljømessig tilpasning, for ikke minst å ta vare på klimaet. Det vet representanten meget godt. Så vet selvfølgelig representanten meget godt at det vil ikke være slik at vi kan plukke enkeltsaker der vi ser at det kunne vært enighet med et parti som ikke sitter i regjering. Slik fungerer ikke forvaltningen eller styresettet vårt.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Regjeringens to store prosjekter for offentlig sektor er punkt 1: enda mer New Public Management, som betyr enda mer rapportering og lek med tall og mindre tillit til de ansatte for å gi bedre velferdstilbud til innbyggerne, og punkt 2: enda mer privatisering og se til Sverige, som de sier – til og med vil en øremerke penger til kommuner som vil privatisere mer. Bekymrer ikke det representanten? Når en ser til Sverige, betyr det dårligere lønns- og arbeidsvilkår for de ansatte, mer profitt til de store internasjonale selskapene, dårligere tilbud til innbyggerne og enda mer byråkrati.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Kloke beslutninger til riktig tid er det som på mange måter oppsummerer det denne salen har gjort historisk. Det er derfor slik at selv om Norge har en del utfordringer, er vi blant de beste land i verden å bo i. Men vi vet også at vi er ved et veiskille. Det økonomiske handlingsrommet blir mindre. Økningene i alderspensjonen har allerede kommet. I tiden framover vil det komme et enormt press mot kommunesektoren fordi det vil bli enda flere som har behov for omfattende velferdstilbud. Norge er ikke forberedt. Velferdstilbudet ute i kommunene svekkes med denne regjeringen. Det vi vet, er at vi har en regjering som bruker det store handlingsrommet de har, til å gi store skattekutt til den økonomiske eliten her i landet. Rikdom belønnes, mens arbeidsfolk presses. Så vet vi at det må kuttes i kommunene, at velferdstilbudet må bygges ned. Realiteten er jo at dette er det dårligste statsbudsjettet for kommunene siden Erna Solberg var kommunalminister. Vi ser at samtidig som Arbeiderpartiet vil styrke kommunene, er det store prosjektet til regjeringen enda mer New Public Management, mindre tillit til de ansatte og enda mer rapportering og kontroll istedenfor økonomisk handlingsrom, slik at innbyggerne får de tjenestene de har krav på, og de ansatte tas vare på. Det andre store prosjektet til denne regjeringen er enda mer privatisering. Man ønsker å se til Sverige. Det betyr dårligere tilbud til innbyggerne, dårligere lønns- og arbeidsvilkår for de ansatte og enda mer byråkrati i tiden framover. Det bekymrer meg. Hvis vi skal sørge for at enda flere unge mennesker velger å satse på omsorgsyrkene i tiden framover, må kommunene ha økonomisk handlingsrom til å gjøre noe med det vi vet er en krise i Kommune-Norge i dag, nemlig at to av tre i omsorgssektoren jobber deltid når de ønsker heltidsstillinger. Det overrasker meg som sagt ikke at Høyre-folk mener at dette er en skapt krise av Arbeiderpartiet. Nei – dette er nok et eksempel på at rikdom belønnes, og at vanlige arbeidsfolk presses. Vi er nødt til å sørge for flere heltidsstillinger i Kommune-Norge. Det handler om politikere lokalt som gjør dette bevisst som arbeidsgivere, men også om et økonomisk handlingsrom som gir kommunene de musklene de trenger. Så har vi en enorm sentralisering. Distriktene utfordres, men vi ser også at storbyene får et press ved at det er større forskjeller innad i storbyene med hensyn til hvilke bydeler, og hvor innbyggerne bor.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Arbeiderpartiets politikk er klar: Det skal ikke bosettes i områder med store levekårsutfordringer. Jeg tror forskjellen mellom Høyre og oss er at de går på etnisitet. Vi er opptatt av at vi skal gi klar beskjed om til kommunene som skal bosette, at det ikke er lov å bosette nyankomne flyktninger i områder med store levekårsutfordringer. Det er ikke bra for de områdene, og det er heller ikke bra for de flyktningene som skal lære seg norsk og bli en del av det norske samfunnet, hvor vi også må få til god integrering på fritidstilbudene