Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2000-12-11:
Så er vi framme ved denne periodens siste budsjettdebatt, og det er ikke en minister fra sentrumspartiene, men igjen en minister fra Arbeiderpartiet som er den ansvarlige statsråd. Først må jeg få si at det er godt at det i dette budsjettet ærlig legges fram at vi dessverre ikke har klart å oppfylle de målsettingene vi var enige om i forbindelse med langtidsmeldinga for denne perioden. Allerede på side 24 i innstillinga slås det fast at vi ligger 1 747 mill. kr under det nivået som langtidsmeldinga la opp til, og det er jeg lei meg for. Så er det alltid slik at Høyre og Fremskrittspartiet har mer penger enn oss andre til nettopp forsvar, men som flere av oss har sagt mange ganger, bør det bli mye forsvar, både ute og hjemme, for 26 milliarder kr. Jeg er opptatt av at vi skal være ærlige, men jeg er også opptatt av at vi ikke skal svartmale virkeligheten. Det er viktig spesielt for de som arbeider i Forsvaret, og det er viktig for folk utenfor dette hus. Det gjøres masse bra arbeid i Forsvaret. Det er ikke slik at alt er kaos og elendighet, som det kan se ut av avisene. Mange tusen vernepliktige tas inn hvert år, og et flertall gjennomfører sin verneplikt. De trener, de øver og lærer nye ting. De får nye erfaringer på det psykiske plan og lærer også mye om sin kropps yteevne. De får nye kamerater. Mange mener de har meningsfulle oppgaver. Noen mener også det motsatte. De som er ansatte – med og uten striper, vinkler og stjerner – arbeider med sine oppgaver jevnt og trutt, til tross for ønsker om mer penger, sine frustrasjoner og sin usikkerhet, med håpet om at Forsvaret igjen vil bli en organisasjon som blir framtidsretta og god å være arbeidstaker i, som de kan være stolte av, og som de vet er utformet for å møte dagens og framtidas sikkerhetspolitiske situasjon. Jeg er optimistisk. Jeg tror på det arbeidet som nå gjøres, og jeg tror at vi sammen skal kunne legge de framtidsretta strukturene som må til i den virkeligheten vi nå lever i. I fjor i denne debatten sa jeg at jeg håpet at vi skulle få undertegnet kontrakten om bygginga av de nye fregattene. Jeg er glad for at det nå er vel i havn, og at det videre arbeidet er i gang. Jeg er også svært glad for at kystvaktskipet «Svalbard» er i rute. Sjøforsvaret må husholdere svært nøye med sine tildelte økonomiske midler i 2001. Her er det ikke romslighet. Det vil likevel være rom for god utdanning på mange felt og god trening for å bli gode og sjødyktige vernepliktige og befal til en del seiling. Mange vil likevel si at det blir for mye ligging ved kai, og det er ikke det sjøfolk blir utdannet til eller liker best. Jeg har hørt mye om det på mine besøk rundt omkring i Sjøforsvaret. Kystvakten får ikke nedskjæringer i år, men de får heller ikke store påplussinger. De har allerede i år fått merke at høy oljepris gir dyrt drivstoff. Holder denne høye oljeprisen seg, vil drivstoffprisen holde seg høy også i 2001. Schengen-avtalen vil nå endelig tre i kraft, og det vil gi Den indre kystvakt mer å gjøre. De planlegger å øke sine patruljer der i 2001. De viktige oppgavene i fiskeriforvaltningen er så å si vokting av vårt eget spiskammer på havet. Det er kommet mye fram i lyset i den senere tid om hvordan fiskerne opptrer på havet og overfor våre fiskeressurser. Det gjør meg enda sikrere på at det er viktig og riktig å prioritere Kystvaktens arbeid. Jeg er full av beundring for det arbeidet de gjør. Fiskekontrollørene er også offiserer og styrmenn eller -kvinner, og har vakter på brua i tillegg til sine kontrolloppdrag om bord i fiskebåtene, norske og utenlandske. Jeg vil påstå at kontrollørene har fantastisk utfordrende jobber, både når det gjelder vær og praktiske arbeidsmiljøforhold. Men utfordrende er det også på det mellommenneskelige plan. De har ansvaret for skip og mannskap. De er kontrollører på vegne av fellesskapets interesser. De er offiserer, og de skal øve og trene det vernepliktige mannskapet opp til gagns arbeid under alle forhold. Alle skal også vite hvor deres plass er, og hva de skal utføre ved hvilket oppdrag eller uforutsette hendelser. Jeg har i år vært så heldig å få oppleve deres hverdag i praksis. Det var noe av det mest spennende jeg har opplevd i mitt liv. De vil gjerne vise fram jobben sin, så jeg oppfordrer flere til å være med på fiskerikontroll med Kystvakten. Det er rett og slett fantastisk. At bruksvakta blir redusert med et fartøy og vil få redusert evne til fiskekontroll på fiskefeltene, må jeg få uttrykke bekymring for i dagens situasjon på fiskefeltene. Jeg mener at dagens situasjon burde tilsi mer kontroll og ikke mindre i 2001.