Geir Pollestad (Senterpartiet), 2010-11-18:
Senterpartiet er positiv til å ha en pelsdyrnæring i Norge. Senterpartiet er også opptatt av dyrevelferd, og vår kamp for et småskala landbruk i hele landet er kanskje det viktigste bidraget i så måte. Interpellanten viser til følgende setning i St.meld. nr. 12 for 2002–2003: «Dersom det ikke oppnås vesentlige avlsmessige forbedringer(…) i løpet av en tiårsperiode, bør det vurderes å avvikle pelsdyrholdet.» (…) Interpellanten peker på at ingen partier reserverte seg mot dette, men jeg synes at representanten Skei Grande bommer grovt når hun på denne bakgrunnen vil ha et forbud. Nå har det blitt litt uklart for meg om Venstre vil ha et forbud, eller om de går for den såkalte FrP-modellen med å avvikle støtten, altså en ordning som innebærer at store enheter i sentrale strøk er greit, små enheter i distriktene er ikke greit. Til Skei Grande: For det første går det ikke an å gi en næring en tiårsfrist og så komme etter sju år med absolutte konklusjoner. For det andre har interpellantens tidligere partileder, daværende landbruksminister Lars Sponheim, valgt ikke å skrive inn et absolutt krav om avvikling dersom disse forbedringene ikke skjer. Det står at det skal vurderes. For det tredje er det ikke sånn at de sakene som nå er avdekket, er relatert til de avlsmessige forholdene, men de er relatert til brudd på gjeldende regelverk. La det være helt klart: Dyrevelferden er viktigst. Regelverket skal følges, og både tilsynsmyndigheter, næringen og ikke minst den enkelte bonde har et ansvar for det. Samtidig er det klart at ved alt dyrehold vil det være syke og skadde dyr. Det er ikke mulig å komme unna. Jeg er glad for at landbruksministeren har vært så tydelig overfor næringen. Jeg mener at næringen nå tar grep som vil virke. I tillegg er jeg opptatt av at det må satses mer på avlsarbeidet for å få fram enda mer tillitsfulle dyr. Det er også noe landbruksministeren har gjort noe med. Jeg mener nå det er viktig at vi ikke handler i affekt. Vi må ha klart for oss at bildene vi har sett fra forskjellige pelsdyrgårder, handler om at regelverket ikke er fulgt. Derfor er det ikke opplagt at svaret fra myndighetene nå skal være strengere krav til de tekniske spesifikasjonene rundt pelsdyrhold. Jeg har selv vært på pelsdyrgården til lederen i Norges Pelsdyralslag for noen måneder siden. På hans gård har vi i media sett 13 skadde dyr. Disse var under behandling. De nesten 13 000 friske dyrene kom aldri på TV. Jeg mener det er grunn til å stoppe opp litt ved pressens dekning av disse sakene, og da kanskje særlig saken knyttet til lederen i Pelsdyralslaget. Her ble det store oppslag. Vi har nå, alle representantene, fått tilsendt en e-post med link til rapporten fra Mattilsynet på denne gården. De av oss som leser de små notisene i avisene, vil også ha fått med seg at Mattilsynet i denne saken ikke kom med pålegg til bonden. Det er grunn til å rette sterk kritikk mot måten Mattilsynet har håndtert denne konkrete saken på. Vi som politikere må nok uttale oss til media noen ganger på mangelfullt grunnlag. Mattilsynet skal ikke gjøre det. Jeg berømmer interpellantens engasjement for dyrevelferden. Jeg får med meg at hun trekker fram sitt gode forhold til kattene sine, men folk på bygdene må ha inntektsgivende arbeid. De kan ikke leve av å klappe kattene sine.