Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2009-05-27:
Tilpasset opplæring er et gjennomgående prinsipp i hele grunnopplæringen, som saksordføreren sa. Alle elever er forskjellige, har forskjellige interesser, ambisjoner og forutsetninger og må få en opplæring tilpasset dette. Kunnskapsløftet som ble innført under den forrige regjeringen, har innebygget en rekke muligheter som skal gjøre reell tilpasset opplæring mulig. Jeg trodde derfor at dette representantforslaget i stor grad var å slå inn åpne dører, og at problemet har vært for dårlig oppfølging under dagens regjering. Men så kom Aftenposten 19. mai – som også foregående taler omtalte – med et utspill fra kunnskapsministeren, der overskriften var «Lov å være flink». Høyre hadde hatt landsmøte, og statsråden hadde plutselig et veldig behov for å markere noen ambisjoner på vegne av skolen. Dette er nye toner fra statsråden, men også dette er vel innholdsløs retorikk. Tilpasset opplæring fordrer jo at skolen både har forventninger til den enkelte elev og stiller krav som gjør at den enkelte må strekke seg litt for å nå dem. Statsrådens fokus var på at de flinkeste var forsømt, og at det var tabu å snakke om at skolen hadde neglisjert de flinkeste. Vel, det sier oss i tilfelle mye om de interne diskusjonene i den rød-grønne regjeringen. Tabuene må ha vært å finne der, og en kan få sterke mistanker om at statsråden ikke har kjent innholdet i den skolereformen han nå har hatt ansvaret for å gjennomføre i fire år, nemlig Kunnskapsløftet. Lokal frihet og økt fleksibilitet i fag- og timefordeling, økt timetall på barnetrinnet, programfag til valg på ungdomstrinnet og muligheter for ungdomsskoleelever til å velge opplæring i fag fra videregående opplæring samt ny struktur i videregående opplæring er innført med Kunnskapsløftet. Det er derfor sjokkerende at statsråden kan presentere de mulighetene dette åpner for, som en nyhet etter å ha forvaltet reformen i fire år. Det har altså kostet norsk skole fire år med tabubearbeiding i SV, og hos de rød-grønne, før statsråden kom så langt at han var rede til å lese hva Kunnskapsløftet har som mål og virkemidler. Da ville han raskt ha funnet ut at det ikke trengs en ny stortingsmelding for også å fokusere på de flinke elevene. De overordnede grepene ble tatt i Kunnskapsløftet, vi trenger bare en statsråd som følger det opp. Norsk skole vil utmerket godt klare å holde to tanker i hodet samtidig. Alle elever skal gis muligheter. Norsk skole må evne å løfte de svake samtidig som man også gir utviklingsmuligheter til elever som har spesielle interesser, er faglig sterke eller har et utpreget talent. Den kanskje største utfordringen er å gi elever med praktisk, yrkesfaglig rettet interesse gode tilbud. Frafallstallene på mange yrkesfaglige linjer illustrerer det. Det har vært noen saker i media i det siste – som også foregående taler var inne på – som viser at statsråden også har et byråkrati som sliter med å oppfatte at skolen er til for å utvikle den enkelte, ikke for å skape en enhet av oss alle. De nødvendige endringsprosessene tar ikke mindre tid ved at statsråden tilsynelatende er en av de siste som har fått med seg hva endringene i Kunnskapsløftet innebærer på dette området. Høyre er medforslagsstiller til forslag nr. 1 og vil støtte forslagene nr. 2 og 3 under avstemningen. Vi ser det slik at dette har Stortinget allerede vedtatt i forbindelse med Kunnskapsløftet. Det viktigste for Høyre er å utnytte mulighetene som ligger i Kunnskapsløftet. Da trenger vi en regjering og en statsråd som kjenner reformen, og som har trykk og fokus på å drive reell tilpasset opplæring. Det er nok av eksempler som har vist at det har vi ikke i dag.