Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2003-11-18:
Når kapitlet om ultralyd har skapt usikkerhet, er det fordi mange, og ikke bare mindretallet i sosialkomiteen, har fått et inntrykk av at det er en innstramming av gravides selvbestemmelsesrett, og således har dette blitt et omstridt kapittel i denne lovproposisjonen. Flere før meg har tatt opp de prinsipielle sidene ved dette, men det er en sak som rører ved våre følelser. Vi vil slåss mot alt vi oppfatter som trussel mot våre barn. Vi vil gjøre krav på at den kunnskap vi har, må anvendes til barnas beste. Vi har så mye kunnskap på dette området at det etter vår oppfatning ikke kan nytte å ta noe av denne kunnskapen tilbake. Når dette skaper uro, er det fordi de fleste norske kvinner oppfatter ultralydundersøkelsen som en helt vanlig rutine i sitt svangerskap, ikke for å finne avvik hos fosteret, men rett og slett for å se at det er et liv de bærer på. Jeg tror de aller fleste vil synes at ordet «sorteringssamfunn» er fjernt i denne sammenhengen. Kvinner må ha fri adgang til å få kunnskap om det fosteret hun bærer. Vi er ikke bekymret for at det skal bli noe overforbruk av ultralyd. Vi har tillit til at kvinnene sjøl kan regulere dette behovet. Ingen må verken nektes eller pådyttes noen informasjon, men det må være den gravide kvinnens avgjørelse å velge hva hun vil vite, ikke minst med hensyn til det ansvaret det er å ta konsekvensene av den kunnskapen hun får. Det kan kanskje sies som en parentes: I Arbeiderpartiet er vi i alle fall opptatt av at vi må jobbe sammen med alle gode krefter for å finne en varig sikring av etterutdanningen i ultralyd for jordmødre ved Nasjonalt Senter for Fostermedisin ved St. Olavs Hospital i Trondheim. I budsjettet for i fjor klarte hele Stortinget å øremerke midler til dette prosjektet. Jeg håper at vi også i år kan opprettholde et nasjonalt ansvar for det. Så til prinsippet om gratis svangerskapsomsorg. For få dager siden, i Innst. O. nr. 3 for 2003–2004 om jordmødre og refusjon, slo sosialkomiteen fast prinsippet om at svangerskapskontroll skal være gratis. En lovproposisjon om bio- og genteknologi bør ikke brukes til å rokke ved et slikt prinsipp. Selv regjeringspartiene og SV mener at tidlig ultralyd kan være nødvendig og ønskelig i visse tilfeller. Da finner vi det underlig at de samme partiene allerede nå vil rokke ved at svangerskapsoppfølgingen skal være gratis. Behovet for trygghet under svangerskapet må ikke gjøres avhengig av økonomi. Til slutt: SV ønsker at assistert befruktning skal gis til kvinner som lever i partnerskap, med mulighet for barnet til å få oppgitt far. Familiekomiteen arbeider nå med et forslag om stebarnsadopsjon for lesbiske, men bare der biologisk far er ukjent. Så vidt jeg skjønner, kan adopsjon da bare bli aktuelt for par som får utført kunstig befruktning i utlandet. Det er viktig at spørsmålet om assistert befruktning for lesbiske og barns oppvekst hos lesbiske par får en bredere utredning. Regelverket må være ryddig og sammenhengende på dette området. Jeg tror dette er et felt der vi trenger en bredere debatt før vi går videre. Vi tror veien om en utredning vil gi grunnlag for å ta et standpunkt for flere partier. Arbeiderpartiet har derfor fremmet forslag om en offentlig utredning om barn som vokser opp i familier med homofile foreldre.