Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-02-10:
Stortinget skal da behandle St.prp. nr. 35 for 2008–2009, om salg av statens aksjer i BaneTele AS. Virksomheten til BaneTele er knyttet til etablering og drift av fast og trådløs infrastruktur for transport av elektroniske kommunikasjonstjenester. BaneTele leverer tjenester til bedriftsmarkedet. Grunnlaget for virksomheten er et fiberoptisk nett som følger jernbanenettet og energiselskapenes infrastruktur rundt omkring i Norge. I proposisjonen ber Regjeringen om samtykke til å utnytte sin avtalefestede rett til å selge statens aksjepost på 50 pst. i BaneTele til Bredbåndsalliansen på de vilkår som er fastsatt i aksjeeieravtale av 16. november 2006. Et salg av statens aksjer vil legge til rette for etablering av en felles eierstruktur under Bredbåndsalliansen og en samordning av virksomhetene til BaneTele og Ventelos norske virksomhet. Bredbåndsalliansen inngikk nemlig i desember 2007 avtale om kjøp av Ventelos norske virksomhet for 2,3 milliarder kr. Med Bredbåndsalliansens egen regionale satsing, BaneTeles landsdekkende infrastruktur og Ventelos kundebase og brede tjenestetilbud vil denne konstellasjonen ha forutsetning for å utvikle seg til å bli en sterk, landsdekkende aktør i det norske telemarkedet. Det framgår av saken at Regjeringen siden våren 2008, med bistand av finansielle og juridiske rådgivere, har ført forhandlinger med Bredbåndsalliansen om å etablere en enhetlig eierstruktur for BaneTele og Ventelo. Dette kan oppnås ved at Bredbåndsalliansen kjøper statens aksjer i BaneTele mot kontanter, eller gjennom bytte av aksjer, slik at staten blir eier i Bredbåndsalliansen. Alternativet, at staten beholdt sine aksjer i BaneTele, ville begrenset muligheten for industriell samordning og var derfor ikke en god løsning for noen av partene. Regjeringen har tydeligvis ønsket en statlig eierpost i Bredbåndsalliansen. 18. november i fjor ble det lagt fram et tilbud om bytte av aksjene i BaneTele mot en viss eierandel i Bredbåndsalliansen. Bredbåndsalliansen takket imidlertid nei og aksepterte at staten brukte sin salgsopsjon. Fallet i aksjemarkedet gjør at salgsopsjonen Regjeringen fikk i avtalen fra november 2006, med en fast pris på aksjene, er meget økonomisk fordelaktig med tanke på salg. Likevel kan det bemerkes at det selvsagt ville vært mulig, hvis det var ønskelig, å finne en løsning her som medførte at staten fikk riktig pris for aksjene, og samtidig kjøpte en aksjepost i Bredbåndsalliansen til vilkår som stemmer overens med dagens markedsverdier. En samlet komité, inkludert de rød-grønne partiene, støtter likevel Regjeringens beslutning om et rent salg av aksjene i BaneTele. Komiteen har lagt vekt på at Regjeringen ivaretar statens interesser som eier. Det er videre grunn til å berømme Regjeringens bruk av eksterne rådgivere. Dette står i klar kontrast til prosessen da staten kjøpte seg inn i Aker Holding på det omtrent verst tenkelige tidspunktet i forhold til markedsutviklingen. Her ble skattebetalerne påført et latent tap i milliardklassen uten at Regjeringen brukte eksterne økonomiske rådgivere. Det må likevel bemerkes at Regjeringen har brukt vel lang tid på å gjennomføre dette salget. Man har brukt nesten et helt år. Det har likevel kommet opp forhold som meddeles Stortinget kun få dager før avgivelse, som kan ha ganske direkte betydning for den prisen staten til slutt oppnår for disse aksjene. Som en mild kritikk vil jeg derfor slå fast at dette kanskje er noe man kan ta bedre tak i neste gang Regjeringen skal utøve sitt aktive eierskap. Jeg vil også vise til behandlingen av St.prp. nr. 74 for 2005–2006, hvor en samlet opposisjon rettet kritikk mot Regjeringens håndtering av BaneTele. Kritikken ligger fast. Det kan imidlertid i etterpåklokskapens klare perspektiv se ut til at Regjeringen hadde usedvanlig mye hell med seg da man fikk inn vilkåret om en salgsopsjon. Høyre er meget tilfreds med at Regjeringen selger aksjene i BaneTele, og at det ikke etableres et nytt statlig eierskap i Bredbåndsalliansen. Det er ikke behov for statlig eierskap i Bredbåndsalliansen. Tvert imot er det en fordel at staten som regulator i telecom-markedet ikke har mange eierinteresser i nasjonale aktører. Salget bidrar videre til en god industriell løsning og økt konkurranse i det norske markedet, hvilket vil komme norske bedrifter til gunst i et langsiktig perspektiv. Jeg vil derfor anbefale innstillingen, som støttes av en samlet næringskomité. Dette er utvilsomt god Høyre-politikk.