Erna Solberg (Høyre), 2007-11-08:
La meg få lov å begynne der sistnevnte taler sluttet, og der også utenriksministeren avsluttet sin redegjørelse, nemlig med ordene om at redegjørelsen viser at «oppgaven vår handler om å svare på initiativ som kommer fra EU, og gjøre det vi kan for å ivareta norske interesser og påvirke med våre syn». Det var etter en redegjørelse som var en lang bekreftelse på at EUs regelverk og utviklingen i EU har betydning på en lang rekke viktige saksområder, og i forhold til å finne løsninger på viktige saksområder som vi i norsk innenrikspolitikk er opptatt av. EU er ikke utenrikspolitikk. Det dreier seg om rammebetingelser for å kunne gjennomføre mye av den politikken vi er opptatt av at vi skal finne løsninger på. I løpet av de siste 20 årene har utfordringene vi møter i hverdagen, i større og større grad flyttet seg over landegrensene. Globaliseringen har sin effekt på det, miljøproblemene, flyktningbevegelsene og alle de andre tingene som gjør at vi henger tettere sammen, ikke minst i en mye sterkere integrert internasjonal økonomi. Vi er et lite land med en åpen økonomi, er en av de læresetningene som jeg tror alle som har studert sosialøkonomi og annet, har lært seg. Det betyr ganske mye også for hva slags politikk vi fører, og for hvor viktig det er at vi deltar på internasjonale arenaer for å sørge for gode rammebetingelser rundt de regler og systemer som skal styre og ordne den internasjonale økonomien og det internasjonale samarbeidet. Vi har fått ett krav som hverdagseksempel på hva husmannskontrakten vår med EU egentlig betyr, gjennom hvordan vi nå har problemer knyttet til CO2-fangst. Ja, det er jo ikke det at problemet vårt er at EU har et regelverk. Problemet er at vi ikke sitter på innsiden ved utformingen av det regelverket. Problemet vårt er også at vi har en regjering som la opp til et tempo og solgte et tempo rundt denne saken som var nøye laget til mellom regjeringspartnerne for at SV ikke skulle måtte sluke flere kameler, og som ikke tok hensyn til at nettopp det at vi har et internasjonalt regelverk å forholde oss til gjennom EU, også betyr at det må tas med inn i tidsplanen. Derfor er det også opposisjonen reagerer, fordi det i fjor høst ble sagt at ESA og EU ikke var noe problem i forhold til tidsplanen. Vi har gjentatte ganger bedt om redegjørelser og annet – ja, energikomiteen stilte spørsmål i forbindelse med behandlingen av St.prp. nr. 49 for 2006-2007 om samarbeid om håndtering av CO2 på Mongstad, om resultatene av dialogen Regjeringen hadde hatt med ESA på dette området, om statsråden kunne forsikre om at ESA ville godta statsstøtten på CO2-rensing på Mongstad, med henblikk på å få et formalistisk svar tilbake at hvis, såfremt, i fall – og dette er i april måned, og det gjelder altså energiministerens forgjenger – det skulle være noe statsstøtte i det nye teknologiselskapet, ville det bli notifisert etter de vanlige reglene. Det ble ikke gitt uttrykk for noen bekymring. Det ble heller ikke stadfestet på det tidspunktet at det kunne komme til å være snakk om statsstøtte, noe alle vi andre har visst siden dag én med dette prosjektet, at det kommer det til å være på alle nivåer. Regjeringen har kanskje jobbet overfor EU og ESA på en korrekt og formelt riktig måte, men jeg mener den ikke har jobbet i forhold til de ambisjoner Regjeringen selv trakk opp for å ha en aktiv europapolitikk, for å være i forkant, for å være i dialog, for å være der og snakke. Vi har nå gått gjennom hele korrespondansen som vi har fått oversendt knyttet til disse sakene. Jeg synes det er mangelfull informasjon til Stortinget når vi i et brev fra april måned fra den forrige energiministeren kan lese at man i det hele tatt ikke overfor Stortinget gir antydninger om den uroen som to statsråder i løpet av de siste dagene har gitt uttrykk for, nemlig at tidstabellen og annet ikke holder. Til og med i april måned kunne man overfor Stortinget klare å gi inntrykk av at det var ikke sikkert at det kom til å være statsstøtte i dette teknologiselskapet, og at det derfor bare var trolig. Hvis det var den reelle holdningen i Regjeringen på det tidspunktet, sov man i klassen. Hvis det ikke var den reelle holdningen i Regjeringen på det tidspunktet, har man faktisk hatt problemer med å snakke ærlig overfor Stortinget. Det synes jeg er et problem i denne saken. Problemet er at det virker som om energiministeren forsøker å skylde på EU for dårlig planlegging, for tidsfrister som man har satt opp av hensyn til interne ting i Regjeringen(presidenten klubber)(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)