Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Det som har vært grunnleggende viktig for Arbeiderpartiet å få på plass i eierskapsmeldingen, er at staten skal være en aktiv, langsiktig og profesjonell eier som gjennom sitt eierskap skal bidra til lønnsomhet og industriell utvikling i selskapene. Med det som utgangspunkt er det interessant å lese flere av merknadene fra Høyre og Fremskrittspartiet, der de langt på vei insinuerer at staten er en dårlig eier, og skriver i sin iver at staten blander rollene, må være seg «sitt ansvar bevisst», og at regjeringen legger «mer politikk enn butikk inn i sin eierstyring». Så har jeg i likhet med Ingrid Heggø lyst til å si at Arbeiderpartiet er glad for at Kristelig Folkeparti står inne sammen med posisjonen i viktige prinsipielle merknader som omhandler statens eierskapspolitikk. Når man leser merknadene i saken, er det for så vidt ingen spesielt store overraskelser med hensyn til Høyre og Fremskrittspartiets næringspolitikk, dvs. med ett unntak: Høyres miljø- og klimapolitikk. Dette baserer jeg på de siste dagers utspill fra flere av Høyres representanter. I merknaden som omhandler dette spørsmålet, står – ikke uventet – Høyre alene uten Fremskrittspartiet. I Høyres merknad står det at det er «avgjørende» at næringslivet har fokus på klimavennlig produksjon i framtiden, og at det selvsagt også må gjelde der staten har eierskap. Ja, Høyre understreker sågar at arbeidet med å utvikle ny teknologi som bidrar til å redusere, rense og lagre utslipp av klimagasser, og utvikle klimanøytrale teknologier på nye områder, må intensiveres – jeg gjentar: intensiveres. Da er det også betimelig å spørre hvordan Høyre, som mener at staten overhodet ikke skal oppføre seg som en privat eier, kan pålegge noe som helst i selskapene staten har eierskap i. For det er jo styrene som skal bestemme alt, ifølge Høyre, ikke eierne. Med bakgrunn i den merknaden er det med forbauselse jeg registrerer at flere stortingsrepresentanter fra Høyre nå mener at klimapolitikken må endres, slik at blant annet Alcoa kan etablere seg i Finnmark med gass fra Snøhvit. Er det slik å forstå at Høyre ønsker en ny tolkning av klimaforliket og mener det blir feil at klimaforlikets nasjonale utslippsmål skal stå i veien for slike etableringer? Uforståelig – her snakker, med all respekt, Høyre med minst to tunger. Og, som statsråden sa i forrige sak, man kan ikke både være for og imot. Det er ikke meningen at jeg her i dag skal framprovosere noen debatt om aluminiumsverk i Finnmark. Det finnes det mange meninger om, det er ikke det dette handler om. Dette handler om Høyres troverdighet i miljø- og klimapolitikken. Jeg vil også minne om at Høyre gjennom arbeidet med meldingen har hatt rikelig med tid til å innarbeide et nytt syn i miljøpolitikken. Dette er etter mitt syn helt uforståelig – ja, i grunnen helt utrolig. Men for dem som skal prøve å forstå hva som er Høyres politikk i klima- og miljøspørsmålet, er det betimelig nå å be om en avklaring fra Høyre. I forbindelse med eierskapsmeldingen fremmer også regjeringen Prop. 83 S for 2010–2011 for Stortinget, med forslag om fullmakter til å endre statens eierandel i enkelte selskaper. I denne proposisjonen foreslås det at det blir gitt fullmakt til nedsalg i bl.a. Secora. Dette selskapet står overfor utfordringer med å få til tilstrekkelig drift over tid. Det er derfor viktig at det legges til rette for en god industriell løsning for Secora, og at Stortinget i dag gir regjeringen fullmakt til å finne bærekraftige løsninger for selskapet gjennom fusjon eller salg av statens aksjer. Jeg forutsetter at hensynet til de ansatte blir ivaretatt på en god måte, og at selskapets tilknytning til Nord-Norge blir vektlagt. Så har jeg lyst til å si noe helt til slutt om nedsalg i SAS. Det er mange der ute i distriktene som er bekymret for Widerøe – hva som vil skje. Jeg er helt sikker på at regjeringen vil sikre nødvendige samfunnspolitiske interesser. Et sentralt punkt her må være å sørge for at tilbudet på kortbanenettet ute i distriktene videreføres.