Kjell Engebretsen (Arbeiderpartiet), 2004-06-07:
La meg aller først få peke på en feil som har sneket seg inn i innstillingen på side 3, annen spalte – slik at verken statsråder eller presidentskap tror at vi har tatt oss til rette. Her står det: «Komiteen har merket seg at arbeids- og administrasjonskomiteen i sitt svar til Riksrevisjonen…». Det er ikke opprettet en slik komite, slik at det som skal stå der, er «Arbeids- og administrasjonsdepartementet». Riksrevisjonen har gjennomført en rekke undersøkelser av statens bruk av konsulenttjenester med henblikk på å undersøke om disse statlige virksomhetene har rutiner og prosedyrer, om de er funksjonelle når det gjelder å kjøpe inn slike tjenester, og om dette er hensiktsmessige måter å kjøpe inn slike tjenester på. Det er store beløp staten bruker på disse tjenestene. Det er også slik at når man kjøper inn konsulenttjenester, altså kjøper inn denne type kompetanse, er det regulert gjennom både lov og forskrifter hvordan dette skal skje. Her har Riksrevisjonen igjen, hadde jeg nær sagt, funnet mange og til dels betydelige brudd på bestemmelsene. Det er grunn til å understreke at det er så mange og så betydelige brudd at det er svært nødvendig at man følger opp den rapporten som nå foreligger fra Riksrevisjonen, på en meget nitid måte. Stortinget har for sin del gjentatte ganger behandlet spørsmål om bedringer av statens rutiner på dette området. Og av de feil og mangler som Riksrevisjonen nå finner, kan vi se at dette er feil og mangler som har gjentatt seg over tid. Nå vil ikke jeg påstå at det ikke skjer noen forbedringer. Naturligvis gjør det det. Men vi kan nok fastslå at disse eventuelle forbedringer i hvert fall ikke skjer spesielt fort. Kun et fåtall av virksomhetene som var med i denne undersøkelsen, har en systematisert strategi for konsulentkjøp. Dette er naturligvis en situasjon som gjør at de ulike virksomhetene har mindre evne til effektiv styring og kontroll når de bruker slike tjenester. Undersøkelsen viser også at en stor del av virksomhetene ikke har definerte retningslinjer for kjøp av slike tjenester. Når jeg sier «en stor del», er det en meget stor del. Det er over halvparten av dem som var med i undersøkelsen. Når man kjøper inn slike tjenester, er det naturligvis dels for å få kompetanse og hjelp til å gjennomføre et bestemt prosjekt, men i den avtalen man inngår, skal det også være kompetanseoverføring, slik at forvaltningene sitter igjen med ny kompetanse og ny erfaring når konsulentene går sin veg. Store deler av de virksomhetene som var med i denne undersøkelsen, har altså aldri hatt dette med i sine avtaler. Dette mener vi det er svært viktig at man nå ser alvorlig på. Det ser ut til at det finnes en del slike oppdrag uten at det inngås kontrakter. Man tar liksom ting litt på sparket. Og en hel del av oppdragene blir ikke evaluert ved oppdragets avslutning, verken skriftlig eller muntlig. Så til en sak som jeg synes det er særlig grunn til å peke på. Det er bestemmelsen om anbud når et oppdrag overskrider 200 000 kr. Her finner vi altså at flere av disse virksomhetene – jeg tror det var seks – kan opplyse at de stykker opp oppdragene for å komme under grensen på 200 000 kr. De stykker dem opp i flere prosjekter og slipper dermed å gå ut med anbud, og kan ordne seg på annen måte. Det er klart at dette ikke er akseptabelt. Dette bør ikke fortsette. La meg til slutt få sitere fra kontrollkomiteens merknader i innstillingen: «Komiteen viser til at departementet har gitt Statskonsult i oppdrag å utarbeide veiledningsmateriell(sjekkliste) for å styrke kvaliteten i forbindelse med typiske tjenestekjøp, herunder konsulentkjøp, som statlige virksomheter foretar. Videre er det iverksatt en rekke tiltak for å bedre etterlevelsen av lov om offentlige anskaffelser.» (sjekkliste) Komiteen er meget fornøyd med at dette nå skjer, og jeg er temmelig overbevist om at neste gang Stortinget har denne typen saker til debatt, vil resultatet se helt annerledes ut.