Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-17:
Gradert sykmelding er en ordning som SV støtter. Det har ikke stått noen strid om denne ordningen, så jeg er litt overrasket når representanten Graham legger så stor vekt på det. Den har vært lite brukt, men jeg har i hvert fall aldri vært med på å ta til orde mot en slik ordning, for den kan være fornuftig. Den kan både gjøre at noen kommer raskere tilbake igjen etter sykdom, og den kan anspore arbeidsgivere til å legge til rette tidligere. Det er viktig. Det aller viktigste er å ha et arbeidsliv som skaper mindre sykdom og utstøting. Vi vet at det er deler av sykefraværet som skyldes forhold på arbeidsplassen, og det kan også være stor forskjell på arbeidsplasser med hensyn til hvor lett det er å gå dit når du har en sykdom som ikke skyldes forhold på arbeidsplassen. Så det ligger en veldig viktig nøkkel i arbeidslivet, og etter mitt syn taler erfaringene for seg sjøl: Arbeidsgivere som tar arbeidet med å skape et godt arbeidsmiljø på alvor, lykkes med å få ned sykefraværet. Det handler ikke om skippertak eller om skremsler eller om pisk i det hele tatt. Det handler om å jobbe systematisk med medbestemmelse, med tillit og med trivsel – det virker mye bedre enn kontroll, mistenkeliggjøring og tvang. Vi i SV er glad for at den ekspertgruppa som ga råd, og som skulle gi et faglig grunnlag for å vurdere tiltak mot høyt sykefravær, pekte på at det var raskere oppfølging av sykmeldte og tilrettelegging på arbeidsplassen som var de viktigste tiltakene. Vi er også glad for at den ikke fremmet omstridte svenske forslag, som jeg ikke tror er hensiktsmessig. Men i debatten som har fulgt, og også i representanten Grahams innlegg i dag, virker det som om Høyre er litt ergerlig for at ekspertgruppa ikke fremmet forslag om kutt i sykelønnen og ikke «liksom mer» av de tiltakene som Høyre ønsker. Da er det jo fritt fram for Høyre å fremme disse forslagene. Så får vi jo diskutere dem og få en litt mer real debatt om akkurat det. Det gjelder også innleie og utleie og midlertidighet, for det handler om det som saksordføreren sa, nemlig ulikt syn på hvordan arbeidslivet skal være og reglene rundt det, og ulikt syn på om det er pisken som skal få folk som har problemer med helsen, tilbake, eller om det handler om skikkelig tilrettelegging og trygge avtaler. I den nye IA-avtalen er det bred enighet om økt bruk av gradert sykmelding, og der ber man jo også regjeringen om å fremme forslag til endringer i arbeidsmiljøloven og eventuelt andre lover som kan styrke små og store bedrifters fleksibilitet. Det står også i svaret fra statsråden at man jobber med å gjøre dette tiltaket tilgjengelig hos flere. Så det å bruke disse ordningene og samarbeide seg imellom er også mulig i dag. Jeg er en av dem som har vært i Mandal kommune. Det er en tverrpolitisk enighet i den kommunen om forsøket med 365 dagers egenmelding. Men det som er viktig i det de forteller oss, er at de har bygd opp tillit mellom ansatte og arbeidsgiver over mange år. De har oppfølging, og de har tilpassing i forhold til den sykmeldte. De har lenge arbeidet aktivt med å tilby alternativt arbeid i egen virksomhet. Men de har faktisk også avtaler med andre bedrifter for å kunne gi den ansatte mulighet til å prøve seg ut der hvis det er vanskelig å finne egnet arbeid i egen virksomhet. Det er viktig, men for vårt vedkommende tror vi at dette er positive virkemidler som bør brukes med kløkt og forstand, og ikke som en tvangsordning for å flytte på folk som man har problemer med å tilrettelegge for. Jeg er helt sikker på at hvis bedrifter har gode avtaler seg imellom på dette området, som ikke nødvendigvis handler om en oppmyking av inn- og utleiebestemmelsene, men om en videreføring av det som er tanken rundt disse IA-arbeidsplassene, kan man finne gode løsninger som gjør at den ansatte kan ta disse valgene. Hvis de da kommer til en annen arbeidsplass som de føler at de mestrer bedre, er jeg helt sikker på at de aller fleste arbeidstakerne vil velge den arbeidsplassen. Jeg vil understreke at erfaringene med ordningen med IA-plasser i dag nettopp er slik at man kan prøve ut arbeidsevnen i annen virksomhet. Da må vi diskutere videre hvordan vi kan få gjort dette, men det må gjøres innenfor trygge rammer og systemer, som ikke svekker arbeidstakernes rettigheter.