Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-28:
Vi vet at én av to innsatte kommer tilbake til fengselet etter en femårsperiode. Fafo laget i 2004 en grundig rapport om de innsattes levekår som forteller oss hva vi må være oppmerksomme på for å få til en helhetlig kriminalpolitikk. I rapporten går det fram at 60 pst. av de innsatte har to eller flere levekårsproblemer. Vi vet at 70 pst. av de innsatte var arbeidsløse da de ble fengslet, over 40 pst. har grunnskolen som høyeste fullførte utdanning og nesten ingen har høyere utdanning. Rapporten viser at god velferdspolitikk er god kriminalpolitikk. Disse tallene viser at forebygging er viktig for å forhindre kriminalitet. I tillegg sier de mye om hva det bør legges vekt på for at norsk kriminalomsorg skal få den viktige funksjonen å forebygge nye lovbrudd, gjennom å sette den innsatte i stand til å velge et liv uten kriminalitet. Kriminalomsorgen skal gjøre samfunnet mer trygt. Med andre ord: Vi skal ha en straff som virker. I stortingsmeldingen som vi diskuterer i dag, viser Regjeringen i hvilken retning framtidens kriminalomsorg skal gå. Straff som virker, er avgjørende for å bekjempe kriminalitet og trygge samfunnet. Regjeringen viser i meldingen at den følger opp utfordringene som Fafo-rapporten tar opp. SV har vært opptatt av at rehabilitering får en sentral plass i meldingen. Vi mener at den viktigste veien for å forhindre gjengangerkriminalitet er å bedre innholdet og oppfølgingen under og etter soning. Straffegjennomføringen skal være individuelt tilrettelagt mot en tilbakeføring til samfunnet. Arbeidstilbudet i fengslene må bli bedre. Mange steder bærer det preg av sysselsetting, men opplæringen må sette de innsatte i stand til å få seg et arbeid etter at de kommer ut. I løpet av denne regjeringsperioden har den rød-grønne regjeringen sikret utdanningstilbudet i alle fengsler. Som den nevnte rapporten viser, har få av de innsatte utdanning. Et slikt tilbud er et viktig virkemiddel for at de innsatte skal mestre livet etter soning. Vi må sikre kvaliteten på tilbudet og sikre at alle får et likeverdig tilbud. Siden det er mange innsatte som soner korte dommer, bør det legges til rette for at de som starter et utdanningsløp i fengsel, kan fullføre dette etter endt soning. Meldingen tar til orde for at bl.a. normalitetsprinsippet skal legges til grunn for kriminalomsorgen, dvs. at det bør legges til rette for at hverdagen i fengslet i stor grad gjenspeiler samfunnet utenfor fengslet. Dette betyr selvfølgelig ikke at man ikke skal stille krav til de innsatte, slik Fremskrittspartiet synes å lese normalitetsprinsippet. Et viktig tiltak for å øke den innsattes mulighet til å leve et liv uten kriminalitet er å sette den innsatte i stand til å mestre hverdagslige gjøremål som å vekke seg selv, lage frokost og matpakke og møte presis til arbeid eller undervisning. Mange av de innsatte har aldri lært seg slike ferdigheter. Dersom man ikke tar tak i dette under soningen, hvordan skal man da sikre at den innsatte mestrer dette etter løslatelsen? I tillegg til en bedre oppfølging av de innsatte under soning må man også sikre at de innsatte får et helhetlig tilbud ved løslatelse. Det hjelper ikke med god rehabilitering under soning dersom man ikke følger dette opp utenfor murene. Det er de første timene og dagene etter løslatelsen som er de mest kritiske når det gjelder risiko for tilbakefall. I dag er det i mange tilfeller en «glippsone» mellom løslatelse og oppfølgingstiltak i frihet. En innsatt skal ikke kunne løslates med bare en plastpose i hånda, uten at det er foretatt en jobb i samarbeid med den innsatte og berørte instanser ute for å sikre grunnleggende behov ved løslatelsen. Vi i SV er glad for at det er bred politisk enighet om Regjeringens forslag om en tilbakeføringsgaranti. Regjeringens tilbakeføringsgaranti innebærer at kriminalomsorgen skal ha ansvar for at domfeltes behov for og rett til tjenester kartlegges så snart dommen mottas, at informasjon om behovene videreformidles til den etat som yter tjenesten, og at dette skjer så tidlig at etaten har mulighet for å tilrettelegge tilbudet i god tid før løslatelsen. Det er av avgjørende betydning at det blir utpekt en person som den innsatte kan forholde seg til som ansvarlig for å koordinere løslatelsesarbeidet, en løslatelseskoordinator.