Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-18:
I siste utgave av Utdanningsnytt forteller Øivind fra Moi og Mosjøen om sin opplevelse av ungdomsskolen: «Diktanalyse føles som et kvelertak på lærelysten min. Hvorfor er det ikke mulig for en som vil bli mekaniker å lære mer om dette allerede på ungdomsskolen?(…) Det verste er at det skjer så lite praktisk. Vi sitter for det meste og skriver. Det er kjedelig. Jeg føler ikke at jeg får gjort noe.» (…) Fjortenåringen er ikke alene om å føle dette. Elevundersøkelsen viser at motivasjonen til elevene daler fra 5. klasse. Mellom 7. klasse og 10. klasse når den bunnen. Det er nok veldig mange som har det sånn på ungdomsskolen som Øivind, dessverre. Etter åtte år med Høyres gammeldagse syn på læring må vi forbedre skolen. Motivasjon og læring henger nøye sammen. Når elevene er demotiverte, kjeder de seg, og når de ikke opplever at skoledagen er relevant, er det vanskelig å gi god læring. Tallene fra Elevundersøkelsen er nedslående lesning. Allerede i 5. klasse begynner motivasjonen å falle og når sitt bunnpunkt i 10. klasse, når elevene skal begynne i videregående. Dette er svært bekymringsfullt. En mer praktisk og variert skoledag med fysisk aktivitet der lekser gjøres på skolen, vil gi mer motivasjon. Barn og unge forberedes ikke på framtiden med å kunne ramse opp flest mulig innlærte svar på kortest mulig tid. Dybdelæring gir elevene varig kunnskap og sørger for mer læring. Skolen skal ha plass til kreativitet og kultur og dyrke nysgjerrighet og gleden over å mestre og lære. En mer praktisk skole krever nye undervisningsformer og nye arbeidsmåter. Dette forutsetter aktive elever, tettere kollegialt lærersamarbeid og synlige ledere. Det må settes av nok tid til at det blir rom for aktiv læring, mer praktiske fag og øving som alle barn kan ha utbytte av. De siste årene har vi sett en økt teoretisering av skolen der barn måles med standardiserte prøver. Skolen må dyrke fram et større mangfold av ferdigheter. Valgfaget arbeidslivsfag på ungdomstrinnet praktiseres ulikt, og elever oppnår ulik kompetanse knyttet til de yrkesfaglige utdanningsprogrammene. Vi må skape et miljø for praktisk, yrkesrettet opplæring, og faget utdanningsvalg må gjøres mer engasjerende og mer meningsfullt for flere elever. Til representanten Kristensen: Fagfornyelsen alene endrer ikke norsk skole. Skal vi få til en mer praktisk og variert undervisning med tid til lek og fysisk aktivitet, må det legges til rette for det, bl.a. ved å ha gode rom for praktisk undervisning. Det har ikke denne regjeringen løftet en finger for. I stedet har de kuttet ut hele rentekompensasjonsordningen som ga norske kommuner mulighet til å investere. Innredningen av klasserommene samt mangel på gymsaler, skolekjøkken, musikkrom, sløydsaler, svømmehaller, rom for kunst og håndverk, tegnesal og håndarbeidssal står ikke godt nok i stil med hva man vet om elevers læring. Høvelbenken må få tilbake sin heder og verdighet og må inn allerede fra 1. klasse. Norge skal være en kunnskapsnasjon, og vi trenger flere gode fagarbeidere. De aller fleste som fullfører et yrkesfag, får jobb når de er ferdig. Likevel velger altfor få unge et yrkesfag. Gjennom å heve statusen til og kunnskapen om yrkesfag kan vi bidra til at flere ungdommer velger denne veien til et framtidig yrke. SV vil styrke lærlingordningen og gi en læreplassgaranti. Vi vil styrke innsatsen mot frafall og sikre at alle får et videregående opplæringstilbud med høy kvalitet, uavhengig av bakgrunn og bosted. SV vil sikre at elevene har godt nok utstyr. Mange yrkesfaglinjer har for dårlig utstyr til å kunne ha skikkelig undervisning. Jeg tar dermed opp de forslagene SV har alene.