Abid Raja (Venstre), 2016-06-02:
Jeg vil takke for alle innleggene som har blitt holdt i debatten. Jeg er for så vidt enig med representanten Werp – jeg skulle helst sett at flere deltok. Jeg vil anta at alle stortingsrepresentantene er enige i at vår viktigste oppgave som politikere er borgernes sikkerhet, og når det gjelder borgernes sikkerhet, kan man ikke se isolert på hva man her i Norge kan gjøre for å sikre borgerne, for borgernes sikkerhet er truet også av hva som skjer internasjonalt, utover våre landegrenser – ikke bare det som skjer på kontinentet, men også det som skjer på tvers av kontinentene, langt bortenfor det som er en innenrikspolitisk debatt. Skal vi klare å forebygge, må vi ikke bare forebygge i de områdene og på de arenaene som finnes her i Norge – og det gjelder ikke bare muslimske miljøer, for også høyreradikale miljøer er i framvekst over hele Europa – vi må også se på dette på tvers av landegrensene. Når det gjelder integrering, er vi også nødt til å tenke mer nytt. I Norge og på det store europeiske kontinentet er det typisk å vurdere integrering på fire måter: Man ser på språk – har man lært seg språket eller ikke – utdanning, lovlydighet og arbeid. Og så måler man integreringen basert på det, ferdig med det. I utgangspunktet er det bare inngangsbilletten til det som skal utgjøre det verdifellesskapet eller uenighetsfellesskapet som Norge bygger på. Klarer vi ikke å adressere de store utfordringene som ligger i begreper som «ytringsfrihet», «likestilling» og «demokrati», og klarer vi ikke å overføre de verdiene til nye landsmenn og borgere som kommer hit, har vi ikke kommet langt i det hele tatt. Det er en stor reise som veldig mange må ta, og det må vi tørre å si. Det gjør en ikke til rasist på noen måte, men det må være mulig å si at når man kommer fra et annet land, langt der borte og har vokst opp f.eks. på landsbygda i Pakistan i 25 år – jeg kan illustrere det ved å bruke Pakistan som eksempel, siden mine foreldre kommer derfra – og f.eks. gifter seg til Norge eller kommer til Norge på en annen måte, tar den fysiske reisen bare seks–sju timer, og så er man her. Men den mentale reisen, og det er den vi må sette spørsmålstegn ved: Hvor lang tid tar den mentale reisen – å forflytte seg fra en helt annen virkelighet til den norske eller vestlige virkeligheten? Vi skiller oss vesentlig fra andre land i Europa. Vi skiller oss fra Frankrike, England og også deler av Sverige, som vi ser i media, som ikke får det til. Men skal vi lykkes i vår oppgave – som er den viktigste oppgaven for oss politikere – å sikre borgernes sikkerhet, må vi gjøre et stort stykke arbeid i Norge, både i høyreradikale grupper og i voksende radikale islamistiske grupper. Vi er nødt til å samarbeide med europeiske land og se på europeisk integrasjonspolitikk som et stort hele, men vi er også nødt til å jobbe på tvers av kontinenter og se hvor religiøs ekstremisme vokser fram, og hvor religionsfrihet er under press. Her må regjeringen gjøre et stort stykke arbeid for å implementere de gode verdiene som vi har kjempet fram i Norge og i Europa over lang tid, også i fjernere strøk enn våre. Vi i Venstre kommer til å bidra på den måten vi kan, sammen med regjeringen og Stortinget, slik at vi kan komme dit at vi sikrer våre borgere den sikkerheten de har krav på.