trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
Eg ønskjer å stilla følgjande spørsmål, som startar med eit sitat frå samferdselsministeren i lokalavisa i Bergen, der han seier: ««- Det statlige tilskuddet skal ikke gå til fordyrende løsninger, og det skal planlegges som om kommunen selv betalte for løsningen», er statsråden sitert på i avisene i Bergen. Her blander man seg inn i en lokal reguleringssak der Arbeiderpartiets syn ser ut til å være i mindretall i bystyret. Synes statsråden det er rett å komme med et slikt utsagn som kan påvirke den lokale reguleringsprosessen?»
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
Eg vil takka statsråden for svaret. Eg kan understreka at denne representanten ønskjer primært ikkje at det skal bli bygd bybane, fordi eg ønskjer ikkje at bilistane gjennom bompengar skal betala, eller at staten skal bruka så mykje pengar på kollektiv som berre treffer nokre få, når ein kunne brukt eit mindre beløp og fått eit betre kollektivtilbod med metrobuss til fleire. Men når Bergen bystyre den 24. november likevel skal ha reguleringsplanmyndighet og velja trasé, er me sjølvsagt opptekne av at det blir gjort på ein god måte lokalt for å skåna verdsarven. Er det noko som også statsråden er engasjert i som samferdselsminister, at ein ikkje byggjer infrastruktur på ein måte som set verdsarv i fare? Er det eit moment som han meiner skal leggjast vekt på i ein reguleringsprosess?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
No svarte ikkje statsråden på spørsmålet mitt om verdsarvstatus er noko som han vil leggja vekt på. Ein spelar det vidare til det lokale bystyret som er planmyndigheit. Då må ein kunne ta alle moglege omsyn og så venta at staten stiller opp. Eg synest det er litt spesielt at ein minister frå eit parti som før ein kom i posisjon, gav eit inntrykk av i Bergen at ein snakka om 70 pst. deltaking frå staten, og at det ikkje skulle stå på pengane, no, i posisjon, viser til den avgåtte regjeringa sine retningslinjer og seier det er 50 pst., og kanskje under det, som er linja. Kva er grunnen til at Arbeidarpartiet før valet snakka om inntil 70 pst., mens ein etter valet snakkar om under 50 pst.?
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
«Regjeringen snakker varmt om elektrifisering av samfunnet; bilparken, norsk sokkel, ferger osv. skal elektrifiseres. I sektor for sektor garanteres det for elektrifisering, og summen kan bli utfordrende med hensyn til tilgang på fornybar kraft. Nylig måtte også olje- og energiministeren innrømme at det vil være vanskelig å elektrifisere sokkelen med havvind innen 2030. NVE estimerer økt kraftbehov på 23 TWh frem mot 2040. Hvordan vil statsråden sørge for å sikre økt kraftproduksjon når nær sagt hele samfunnet skal elektrifiseres?»
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
Jeg registrerer at statsrådens virkelighetsbeskrivelse ikke helt samstemmer med det vi ser i dagens bilde med pressede strømmarkeder, manglende overføringskapasitet og skyhøye strømpriser. Det er bra med vyer, og det er bra man er ambisiøs. Det er enda bedre om det er forankret i virkelighetens verden. I virkelighetens verden ønsker regjeringen å bruke kraft vi ikke har, over linjer vi ikke har, til å gjennomføre kostbare symbolske klimatiltak for at lille Norge skal redde verden. Samtidig rapporteres det fra Vestland, som både representanten og statsråden opprinnelig er fra, at ti kraftkrevende fornybare industriprosjekter står i fare for å kanselleres på grunn av mangel på kraft og robust nok nett. Dette problemet vil bare øke når alt skal elektrifiseres, og da spesielt norsk sokkel, som alene krever all kraft produsert i hele gamle Hordaland fylke, Norges største kraftfylke i 2019. Mener statsråden det er bedre for klimaet og for sysselsettingen at kraften må prioriteres brukt på elektrifisering av norsk sokkel framfor nye kraftkrevende, grønne industrieventyr, bl.a. i Vestland?
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
Jeg registrerer at statsråden ikke svarte på spørsmålet mitt og mente det var greit at man ikke la til rette for fornybar og kraftkrevende industri på Vestlandet framfor kostbare symboltiltak. Staten håver inn milliarder. Vi håver inn mye mer enn budsjettert i moms på strøm på grunn av de skyhøye strømprisene. Dette hentes direkte fra befolkningens lomme. Fremskrittspartiet foreslo nylig å fjerne moms og elavgift for inneværende budsjettår, men regjeringspartiene stemte imot. Regjeringspartiene mener tydeligvis det er viktig at det står 12 000 mrd. kr og ikke 11 997 mrd. kr på Statens pensjonsfond utland når året er slutt, enn at folk har råd til varmt hus og råd til å kjøpe julegaver. Slik jeg forstår svarene fra statsråden, er det ikke store planer om å ta ekstra grep i statens regi for raskere statlig finansiert utbygging av bedre nettforbindelser, men at dette skal gjennomføres ved å hente pengene fra befolkningen. Mener virkelig statsråden det er riktig at den norske befolkningen skal tilrettelegge(presidenten klubber) for politisk bestemt elektrifisering av sokkelen? (presidenten klubber)
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Tilgang på rikelig ren og rimelig kraft skal også i framtiden være fortrinnet for norsk industri og bidra til verdiskaping og sysselsetting i hele landet. Gjennom økt bruk av fornybar energi legger vi til rette for at vi kan nå våre klimamål. Som representanten peker på, vil elektrifisering av samfunnet gi økt kraftforbruk. Samtidig vil elektrifisering føre til redusert samlet energibruk siden bruk av elektrisitet er mer energieffektivt enn bruk av fossil energi. Norge har et godt utgangspunkt for å elektrifisere større deler av energibruken. I dag har vi et kraftoverskudd på 20 TWh i et år med normale værforhold. Vi har også et kraftsystem med stor regulerbarhet. Flere utviklingstrekk, også økt forbruksvekst, kan gjøre det mer lønnsomt å bygge ut ny kraftproduksjon i årene som kommer. NVE anslår i sin langsiktige kraftmarkedsanalyse en produksjonsøkning på 28 TWh mot 2040. NVE anslår videre at Norge vil ha et overskudd av kraft også i 2030 og 2040. I disse anslagene er det tatt høyde for en økning i norsk kraftforbruk som følge av elektrifisering og ny industri. Vi ønsker å øke norsk vannkraftproduksjon og peker i Hurdalsplattformen også på muligheter for småkraft og vindkraft på steder der det er lokal aksept og gode vindressurser. I tilleggsproposisjonen som vi la fram på mandag, har vi foreslått å øke bevilgningene til arbeidet med vindkraft til havs. Dette er nødvendig for å kunne legge til rette for en storstilt satsing på havvind, som både er godt tilpasset kraftsystemet på land og inkluderer satsing på norsk leverandørindustri. Vi går i gang med arbeidet for å bygge opp en sammenhengende verdikjede innen hydrogen, der produksjon, distribusjon og bruk utvikles parallelt. I Hurdalsplattformen har regjeringspartiene lagt fram en rekke tiltak for å møte et økende energibehov som følge av elektrifisering. Dette arbeidet er vi nå i gang med.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Statsråden er opptatt av at vi skal bygge ut kraftnettet, at vi får en overføringskapasitet som matcher det behovet vi har for kraft i framtiden. Rikelig og fornybar energi har alltid vært et av våre fremste konkurransefortrinn i møte med verden og eksportmarkedene, og det skal det fortsette å være. Vi har en stor prosessindustri på land som er kraftintensiv, og som trenger kraft. Den skal vi også bygge ut videre i framtiden, og vi trenger økt overføringskapasitet for å nå det målet. Men vi har også en stor industri på sokkelen som vi skal utvikle, og ikke avvikle, for det gir oss store inntekter og sysselsetter mange. Det er også viktig for den energitransformasjonen som foregår, ikke bare i Norge, men i hele Europa, at vi produserer norsk gass til bruk både i Europa og i hydrogenproduksjonen.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Det kan være at representanten ikke fikk med seg essensen i svaret mitt. Poenget er at rimelig og rikelig tilgang på kraft skal være vårt konkurransefortrinn for framtiden. Da vil ikke jeg sette opp landbasert viktig industri for å skape nye arbeidsplasser og nye markeder for ny grønn industri, som vi skal leve av i framtiden, mot det som skjer på sokkelen. Vi trenger mer elektrisk kraft både for å elektrifisere og for å produsere og skape ny energi på sokkelen. Det er ikke nødvendigvis en motsetning i dette. Tvert om trenger man overføringskapasitet for å kunne legge til rette for begge deler. Og med all respekt å melde har vi styrt dette departementet i fire uker, og jeg har planer om å styre i fire år – minst – og da skal vi legge på bordet mange konkrete planer. Det underlige er jo at det har skjedd lite på åtte år.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
I Hurdalsplattformen er regjeringen tydelig på at vi har store ambisjoner for utviklingen av markedet for hydrogen. Vi vil bidra til å bygge opp en sammenhengende verdikjede for hydrogen der produksjon, distribusjon og bruk utvikles i parallell. Videre står det i plattformen at vi vil sette mål om årlig produksjon av blå og grønn hydrogen innen 2030, samt vurdere å etablere et statlig hydrogenselskap. I regjeringens tilleggsproposisjon til statsbudsjettet følger vi opp disse ambisjonene. Regjeringen har foreslått økte midler for å sette i gang et helhetlig utredningsarbeid om mulighetene innen hydrogen, herunder et statlig hydrogenselskap. Vi vil komme tilbake til dette når saken er ferdig utredet og vurdert. Regjeringen foreslår også å øke bevilgningen til Enova med 200 mill. kr til grønn omstilling i næringslivet. Midlene vil bidra til utslippsreduksjoner og grønn teknologiutvikling på en rekke områder, bl.a. hydrogen. Enova har betydelig faglig frihet og fleksibilitet til å tildele støtten slik at midlene utnyttes mest mulig effektivt. Det er gledelig å se at det allerede er en rask utvikling på hydrogen. Norge har konkurransedyktige og kompetente teknologimiljøer, og det er en lang rekke aktører og prosjekter i Norge under utvikling. Det gjelder også i Nordland. Regjeringen ønsker å støtte opp under denne utviklingen, slik at hydrogen kan bli et viktig konkurransefortrinn som både kan bidra til å redusere utslipp av klimagasser og gir økt verdiskaping og flere lønnsomme arbeidsplasser i norsk næringsliv.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Jeg bare presiserer at i Hurdalsplattformen – og jeg har sagt det i svaret jeg allerede har gitt – sier vi at vi vil vurdere å opprette et statlig hydrogenselskap. Vi holder på å utrede dette, og vi vil komme tilbake til hvordan dette skal gjøres. I tilleggsproposisjonen foreslår vi altså økte midler for å sette i gang et helhetlig utredningsarbeid for hydrogen, og målet er nettopp å lage den helhetlige tjenestelinjen der vi både produserer og også har et marked. Jeg tror på at det er viktig å ha et sterkt hjemmemarked for at vi skal kunne klare å produsere, slik at vi også kan eksportere og ha en viktig eksportnæring i dette i framtiden. Jeg vil altså ikke forskuttere hva utredningen faller ned på. Samtidig har jeg lyst til å si at hensikten altså er at regjeringens arbeid bidrar til å bygge opp hydrogen som en energibærer som kan redusere klimagassutslipp og utvikle norsk næringsliv og leverandørindustri.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
I likhet med representanten har også jeg reist ganske mye rundt i valgkampen. Det var veldig kjekt, fordi vi har vært nedstengt lenge, og veldig mange næringsaktører – også innenfor denne virksomheten – etterlyser mer statlige bidrag, en mer aktiv politikk fra statens side, som ett av de virkemidlene. Vi skal stille krav, men vi skal også stille opp. Så det er blitt etterlyst i denne valgkampen, og vi jobber nå med å finne ut hvordan vi skal gjøre dette. I Hurdalsplattformen har vi pekt på en rekke mulige virkemidler for å få dette til, og statlige hydrogenselskaper er noe vi kan vurdere, men det er også andre virkemidler som er viktige – f.eks. CO 2 -avgiften, offentlige anskaffelser og å stille langsiktig kapital til rådighet er virkemidler vi skal bruke. Skal vi lykkes i utviklingen av hydrogen, må vi ta i bruk alle nødvendige verktøy i hele verktøykassen, og staten og private aktører må jobbe sammen – som også representanten påpeker.
Bård Ludvig Thorheim (Høyre), 2021-11-10:
«Under Solberg-regjeringen ble det stilt krav om hydrogen på fergene mellom Lofoten og Bodø. Sammen med en historisk sterk satsing på infrastruktur, og godt offentlig-privat samarbeid, har det lagt grunnlaget for tusenvis av nye, private jobber i grønn industri i Nordland. Fire steder i fylket planlegges det storskala hydrogenproduksjon. Regjeringens planer om et helstatlig hydrogenselskap synes å være på etterskudd av utviklingen. Hvilket signal sender det til hydrogenbedriftene i Nordland at de får en helstatlig konkurrent?»
Bård Ludvig Thorheim (Høyre), 2021-11-10:
Jeg noterer meg at statsråden ikke svarer på det spørsmålet som både jeg og industrien i Nordland er opptatt av. Vi har en norsk tradisjon for offentlig og privat samarbeid, det å utløse en etterspørsel, slik Solberg-regjeringen gjorde med Vestfjord-fergene. Når vi da har bedrifter som investerer mange milliarder kroner for å dekke denne etterspørselen, må de få vite hvor mye dette helstatlige hydrogenselskapet skal produsere av hydrogen. Og skal det dekke, og selge på, det samme markedet som de private konkurrentene som vi nå ser dukke opp i Nordland?
Bård Ludvig Thorheim (Høyre), 2021-11-10:
Da tolker jeg statsråden dit hen at det skal vurderes, men at hvis det blir et helstatlig hydrogenselskap, da skal man faktisk produsere hydrogen. Da vil det være veldig nyttig for næringslivet å vite nøyaktig i hvilken skala og til hvilke markeder, slik at de har klare ting å forholde seg til, også om et slikt helstatlig selskap kan drive med et dundrende underskudd og dumpe priser. Den typen spørsmål er jeg helt sikker på at veldig mange er interessert i å få en avklaring på. Synes statsråden det er en god norsk tradisjon for denne typen næringspolitikk?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
«I fjor ble det utført en helseøkonomisk analyse som konkluderer med at tilgang til CGM for insulinbehandlede pasienter med diabetes type 2 ikke vil medføre økte utgifter for det offentlige. Tvert imot: Økt tilgang til CGM, fører til bedre kontroll på blodsukkeret, som igjen gir en stor reduksjon i helserelaterte kostnader. Hvorfor behandles pasienter med diabetes type 2 som bruker insulin, annerledes enn pasienter med diabetes type 1, når det gjelder tilgang til kontinuerlig glukosemåler?»
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
Jeg takker statsråden for svaret, selv om jeg opplever at det er et helt annet svar enn det hun sto for da hun var i opposisjon for kort tiden siden. Jeg registrerer også at statsråden, da hun var med i helse- og omsorgskomiteen, var med på en flertallsmerknad hvor det sto at man skulle sikre pasienter med type 2-diabetes som bruker insulin, tilgang til kontinuerlig glukosemåler. Da er det jo interessant om statsråden plutselig har fått et helt annet syn, eller om det er embetsverket som bestemmer hva statsråden skal mene i denne saken. Dette handler om pasienter som ønsker å ta i bruk kontinuerlig glukosemåler. Det ville sørge for at man fikk en mye bedre hverdag ved å ha kontinuerlig glukosemåling, på samme måte som diabetes type 1-pasienter har. Jeg har hørt statsråden flere ganger prate varmt om dette, jeg vet også at statsråden har pratet varmt om kostnadsbildet knyttet til dette, så jeg begynner å lure på om det er embetsverket som har tatt totalt styringen over statsråden, eller om hun mener det hun har ment som opposisjonspolitiker.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
Jeg opplever en statsråd i glideflukt bort fra det hun argumenterte for og pratet om som opposisjonspolitiker. Jeg synes det er trist, for vi vet at lavt blodsukker som følge av insulinbehandling fører til store samfunnskostnader og belastning på den enkelte pasient. God kontroll på blodsukkeret er fundamentalt for denne pasientgruppen, og da kunne det vært interessant å utfordre statsråden videre på viktigheten av tilgang på kontinuerlig glukosemåler for pasienter med type 2-diabetes som bruker insulin for å unngå lavt blodsukker og de negative konsekvensene av denne tilstanden. Statsråden sier at alle som trenger det, og som man mener skal ha det, får det. Men det burde vel også være litt opp til hva pasientene og brukerne tenker og føler om dette. Jeg opplever nok ikke at det er den samme oppfatningen og opplevelsen hos pasienter som ønsker å ta i bruk dette, men som blir nektet det av helsevesenet. Og jeg registrerer som sagt at Kjerkol, etter å ha blitt statsråd, har fått et helt annet syn på denne saken enn hun hadde før. Vi kommer nok ikke til å bli ferdig med dette spørsmålet.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Jeg vil først starte med å si at det er ikke slik at pasienter med diabetes type 2 systematisk forskjellsbehandles fra pasienter med diabetes type 1. God kunnskap om blodsukkernivået er viktig, og derfor anbefales egenmåling av blodsukker hos alle pasienter som behandles med insulin. Men det finnes ulike typer utstyr som pasientene kan bruke til å måle eget blodsukkernivå. Nasjonale faglige retningslinjer fra Helsedirektoratet anbefaler at personer med diabetes type 1 bør vurderes for bruk av kontinuerlig blodsukkermåler, altså såkalte CGM-målere, som representanten Hoksrud refererer til. Jeg vil også påpeke at den helseøkonomiske analysen som representanten viser til, er en analyse som er utført av representanter fra industrien. Helsetjenesten har prosesser for kunnskapsvurdering og beslutninger om offentlig finansiering av medisinsk utstyr og forbruksmateriell. Det er de regionale helseforetakene som beslutter tilgang og finansiering av medisinsk utstyr, som glukosemålere for pasienter de har behandlingsansvaret for. De regionale helseforetakene har opplyst at det er den enkeltes helsetilstand som avgjør hvilken type glukosemåler som tilbys. Det betyr at også personer med diabetes type 2 har fått tilbud om CGM etter individuell vurdering. Innføring av CGM i spesialisthelsetjenesten til en større pasientgruppe skal skje i tråd med prinsippene for prioritering. Det er Folkehelseinstituttet som har ansvar for og kompetanse til å vurdere kunnskapsgrunnlaget for denne typen utstyr. Det pågår nå prosesser som kan ha betydning for offentlig finansiering av medisinsk utstyr. Evalueringsrapporten om systemet for nye metoder skal leveres den 18. november. Uavhengig av det pågår det et arbeid i de regionale helseforetakene for å klargjøre hvilke typer medisinsk utstyr som skal vurderes i nye metoder. Målet vårt er at alle med diabetes skal ha god behandling og oppfølging i den offentlige helsetjenesten og få vurdert sine behov for hjelpemidler individuelt.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Det er ikke riktig, det representanten Hoksrud sier. Jeg sa veldig tydelig i mitt svar at de pasientene som har type 2-diabetes, og som har nytte av CGM-målere, har fått det i den offentlige helsetjenesten, og de bør få det når de har nytte av det. Det er ikke likhetstegn mellom disse to sykdommene. Jeg skulle egentlig ønsket at diabetes type 1 og diabetes type 2 hadde hett noe helt forskjellig. Det er to ulike sykdommer som behandles ulikt. Det er ikke slik at alle diabetes type 2-pasienter har nytte av en kontinuerlig blodsukkermåler, og da ser jeg heller ikke poenget i at den offentlige helsetjenesten skal gi dem det. Vi kan ha en lang diskusjon om hvordan vi kom dit at man gjennom de regionale helseforetakene tildelte denne typen gode verktøy for å overvåke egen sykdom. Tidligere gjorde diabetespasientene dette selv med strips og dårligere teknologi.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Dette er en historiefortelling som ikke har rot i virkeligheten. Det jeg sa i mitt svar, og som jeg gjerne kan gjenta en tredje gang, er at type 2-diabetespasienter som har nytte av kontinuerlig blodsukkermåling, både har fått det av sitt regionale helseforetak og bør få det. Men det er ikke slik at alle type 2-diabetespasienter har nytte av dette verktøyet. Det som var historien for type 1-pasientene, var at man tidligere, da vi ikke hadde denne typen teknologi, hentet ut strips på blå resept på apoteket, og man belastet ikke sykehusenes budsjetter. Da ny teknologi kom inn, gikk den forrige regjeringen en lang sløyfe gjennom Beslutningsforum før denne teknologien ble tilgjengelig for diabetes type 1-pasienter. For å unngå det har jeg satt i gang et arbeid hvor departementet nå ser på finansieringsansvaret mellom folketrygden og de regionale helseforetakene, særlig for medisinsk utstyr og forbruksmateriell.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Vi vet godt at riktig mat er grunnleggende for god helse og livskvalitet for alle. Derfor er det en utfordring at mange eldre spiser for lite og feil mat. Med en økende andel eldre vil det bli flere med ernæringsutfordringer i tiden framover. I Hurdalsplattformen har regjeringen løftet fram god ernæring til eldre som et viktig område og som en del av en reform som skal sikre at eldre får bo i egen bolig lengst mulig dersom de kan og vil. God ernæring på sykehjem er viktig, men det krever nok folk på jobb, og det krever kompetanse. Derfor har Hurdalsplattformen også et eget punkt om en opptrappingsplan for bemanning i eldreomsorgen. Vi ser at det er behov for mer kunnskap og kompetanse om mat og ernæringsoppfølging i omsorgstjenesten, slik at den enkelte kan få et individuelt tilpasset mat- og ernæringstilbud. Det er allerede satt i gang et tilskudd til treårig modellutviklingsprogram for klinisk ernæringsfysiologi som ressurs for omsorgstjenesten. Det er mange som jobber for å legge til rette for at kommunene kan yte forsvarlige og gode tjenester, også statlige instanser. Samtidig er det viktig å huske at kommunene er selvstendige rettssubjekter som selv har ansvar for å sikre forsvarlige tjenestetilbud til brukerne basert på deres individuelle behov. Derfor er det også opp til den enkelte kommune å utvikle og implementere lokale ernæringsstrategier og se dette i sammenheng med hvordan helseforetakene følger opp ernæringsområdet. Vi vet at mange kommuner arbeider godt med ernæring, mat og måltider for eldre, og vi vil støtte kommunene i dette arbeidet. Da Leve hele livet ble lagt fram, omtalte KS den som «Mest mulig politikk for minst mulig penger». Denne regjeringen har nå, i tilleggsnummeret, foreslått å øke kommunenes frie inntekter med 2,5 mrd. kr utover det forrige regjering la inn. Det gir økt handlingsrom til å følge opp oppgaver lokalt. Samtidig vil vi også se nærmere på ytterligere tiltak som bidrar til god ernæring som er tilpasset den enkeltes ønsker og behov.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Kommunene kjenner problembeskrivelsen veldig godt, og det er jo også derfor denne regjeringen har prioritert å styrke dem med 2,5 mrd. kr i tilleggsnummeret. Jeg husker godt da reformen Leve hele livet ble lagt fram. Da sa den daværende eldre- og folkehelseministeren at i denne reformen er det ingen nye bevilgninger og ingen nye paragrafer, og det er jo litt sånn dette også har blitt mottatt. Når det er snakk om kommunesektorens økonomi, så vet også representanten Svardal Bøe at hans regjering påla kommunene bemanningsutfordringer i både barnehage og skole, som dessverre ikke var fullfinansiert. Det har satt kommunene i en krevende situasjon med tanke på å nå målene sine for en bedre eldreomsorg. Når det er snakk om ernæring, tror jeg vi kan gjøre mye med å satse på kompetanse, og det gjør denne regjeringen gjennom den statlige innsatsen. Vi ønsker å hjelpe kommunene slik at ernæringen blir god, og at man kan gjøre de riktige vurderingene lokalt.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Min forgjenger var veldig opptatt av å si at Leve hele livet er kommunenes egen reform. De har ansvaret for dette, og tiltakene som er pekt ut i den stortingsmeldingen som Stortinget den gang behandlet, var hentet fra kommunenes egne initiativ og gode erfaringer. For denne regjeringen er det viktig å hjelpe kommunene med å nå sine egne mål. Hele grunnlaget i Leve hele livet-reformen er jo at de gode løsningene vokser nedenfra. Vi foreslår å styrke dem økonomisk, og vi foreslår også kompetansetiltak slik at man kan treffe bedre på måltidsopplevelsen og det å sikre eldre god ernæring. Jeg har lyst til å trekke fram den kommunen vi er i, Oslo, som har en veldig god ordning hvor de bruker frivillige ressurser, «spisevenn» for eldre hjemmeboende. Vi vet at den sosiale rammen rundt måltidet gir et godt grunnlag for god ernæring. Flere slike tiltak kommer vi til å hjelpe kommunene til å kunne nå.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Det er ikke uventet at antall sykehusinnleggelser øker, i og med at samfunnet er åpnet opp og smitten har økt. Vi vet også at antallet innleggelser øker i vintersesongen på grunn av andre luftveisinfeksjoner. I år har denne økningen kommet tidligere i enkelte områder av landet, og i tillegg er mange barn innlagt med RS-virus. Legevaktene og fastlegene opplever også større pågang på grunn av sykdom. Samlet sett fører dette til økt liggetid i akuttmottakene, økt press på sengepostene og lengre ventetid på fastlegekontorene og hos legevaktene. Sykehusene har satt i verk flere tiltak for å øke kapasiteten i tråd med de lokale beredskapsplanene deres. Det er ikke uvanlig i vintersesongen. En del av utfordringen er at det noen steder også er utskrivningsklare pasienter som kommunene ikke klarer å ta imot. Dersom presset på helsetjenesten blir for stort, må vi vurdere lokale, regionale eller nasjonale tiltak – i den rekkefølgen. Jeg har bedt helseregionene om å rapportere om den totale kapasiteten framover, sånn at vi får en fullstendig oversikt. Dette er nytt, og det vil gi oss enda bedre oversikt over belastningen på spesialisthelsetjenesten, både intensivkapasitet, sengeposter og ikke minst barneavdelingene, som nå også opplever stor tilstrømming. Vi har også gjeninnført unntak fra fraværsgrensen ut skoleåret, sånn at syke elever holder seg hjemme og belastningen på fastlegene blir mindre. Alle innbyggere i Norge over 16 år har nå fått tilbud om to doser koronavaksine. Vi vet at god vaksinering reduserer smitte og alvorlig sykdom i betydelig grad, og dermed også presset på sykehusene. I forrige uke besluttet regjeringen at helsepersonell som over tid har pasientkontakt med sårbare grupper, skal få tilbud om en oppfriskningsdose. Samtidig er kommunene i gang med å gi en tredje dose til immunsupprimerte, sykehjemsbeboere og alle over 65 år. Vi følger nøye med på situasjonen og vil gjeninnføre tiltak hvis det blir nødvendig.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Nå uttalte nok helsedirektøren seg på bakgrunn av oppdrag han har fått av undertegnede. Det vi har vært opptatt av, er at arbeidsgiverne skal få god orientering, god informasjon og hjelp til å håndtere situasjonen knyttet til uvaksinert personell i tjenesten. Jeg mener at helsepersonell bør vaksinere seg, men vi har en frivillig linje for hele befolkningen, som jeg oppfatter at også partiet Høyre har stått for. De styrte jo inntil nylig det departementet jeg nå styrer. Men det er viktig at man da omplasserer helsepersonell, og det vil naturlig nok føre til kapasitetsutfordringer i tjenesten. Derfor er det viktig at man bruker det handlingsrommet som er mulig – her er det Arbeidstilsynets bestemmelser som legger begrensninger – sånn at vi skjermer pasientene, men at vi også hindrer fravær blant personellet. Her tror jeg økt testing av helsepersonell også må tas i bruk.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Nå er jo utfordringene ved sykehusene først og fremst knyttet til bemanning, ikke lokaler og kapasitet. Vi har begrenset med helsepersonell, særlig på sengepostene og intensivplassene. Derfor følger vi med på intensivplassene spesielt, og derfor viser vi også retning i det tilleggsbrevet som denne regjeringen har lagt fram. Det er en forsiktig start med en opptrapping med tanke på å rekruttere spesialsykepleiere. Det er litt fristende å minne representanten Trøen om at den avgåtte regjeringen ikke et eneste år i sin regjeringsperiode nådde sine egne kandidatmål for antallet nye spesialsykepleiere. Det er også grunnen til at det er vanskelig å oppskalere kapasiteten på kort tid. Dette er et langsiktig arbeid. Jeg opplever at både kommunene og sykehusene nå utviser stor fleksibilitet, avlaster hverandre og håndterer en krevende situasjon på en ganske formidabel måte.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Jeg vil takke for spørsmålet. Jeg ser svært alvorlig på det høye antallet overdosedødsfall. Da samfunnet stengte ned i mars 2020, ble det utarbeidet anbefalinger til kommuner og helseforetak om hvordan sårbare og utsatte grupper skulle følges opp i tjenesten. Det er disse anbefalingene som vil gjelde dersom behovet skulle oppstå på nytt, men jeg vil også vurdere om anbefalingene trenger en oppdatering i den fasen av pandemien vi er i nå, og også med erfaringene fra mars 2020. Vi vil sørge for at kommuner og helseforetak er klar over helsemyndighetenes anbefaling dersom lokale og nasjonale tiltak iverksettes. Det betyr å beholde ruspasienter i behandling og i så stor grad som mulig opprettholde lavterskeltilbud til personer med omfattende rusproblematikk og rusbrukslidelser. Når det gjelder tilgang til substitusjonsbehandling under karantene og isolasjon og i andre akutte situasjoner, vil jeg vise til den midlertidige endringen i rekvireringsforskriften om forskrivning ved karantene og isolasjon, som fortsatt gjelder, ut 2021. Forskriften gir anledning til å forskrive et spekter av legemidler som kan brukes i substitusjonsbehandling, under reglene for utprøvende behandling. Dette er for å redusere abstinensen hos personer med rusmiddelavhengighet som er i karantene og isolasjon. Det er komplekse årsaker som ligger bak økningen i narkotikautløste dødsfall. Arbeidet mot overdoser er også et langsiktig løp. På kort sikt har jeg allerede satt i gang enkelte tiltak. Blant annet skal Helsedirektoratet gjennomgå enkelte anbefalinger vedrørende narkotikautløste dødsfall og rekvirering ved avhengighet av vanedannende legemidler og rusmidler. På noe lengre sikt vil vi vurdere kunnskapsgrunnlaget med tanke på hvilke tiltak som må til for å redusere narkotikautløste dødsfall. Regjeringen har i Hurdalsplattformen satt seg fore å styrke det integrerte ettervernet og sikre at legemiddelassistert rehabilitering, LAR, gir et helhetlig og kunnskapsbasert tilbud for rusavhengige.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Vi gjør det vi kan for å forhindre presset på helsetjenesten. Det er der vi måler pandemiens belastning nå. Det er fortsatt sånn at vi har samme strategi som foregående regjering: beskytte helse, samfunnet, økonomien – i den rekkefølgen, skulle jeg til å si. Derfor er det viktig at vi ser på helheten i den belastningen de står i nå. Det var også svaret mitt til forrige spørrer. Vi ser ikke isolert på antall covid-innlagte – heldigvis har antall intensivpasienter med covid holdt seg stabilt – vi ser på helheten. Så iverksetter tjenesten sine beredskapsplaner, hvor man har flere tiltak å spille på: tiltak i akuttmottaket, tiltak på sengepost. Det gjelder også for de institusjonene som har ruspasienter på behandlingsopphold. Så her prøver vi alt vi kan å skjerme den ordinære aktiviteten. Det er viktig i den fasen vi er i nå.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Jeg er den første til å beklage den situasjonen som veldig mange ruspasienter havnet i i mars 2020, der de ble utskrevet og mistet behandlingstilbudet sitt. Det var jo en annen situasjon enn den vi har i dag. I dag har vi flere godkjente vaksiner, vi har en vaksinert befolkning – vi ønsker selvsagt at vi skal komme over denne magiske 90-prosenten, så vi får enda bedre flokkbeskyttelse – og så har vi mange flere verktøy i verktøykassen for å håndtere press på tjenestene og kapasitetsutfordringer. Så mitt mål er at ventetiden ikke skal øke, ventetiden skal gå ned, og at man tar i bruk alle virkemidlene basert på den kunnskapen og den tryggheten vi har, gjennom vaksiner, men også gjennom de verktøyene som er utviklet gjennom snart to år med pandemi, for å unngå slike til dels fatale situasjoner for pasienter som mister behandlingstilbudet.
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2021-11-10:
«Nye tall fra Helsedirektoratet viser at nærmere halvparten av beboere på sykehjem er underernært eller står i fare for å bli det. I Oslo er tallene verst, med seks av ti beboere som får i seg for lite næring. Solberg-regjeringen la frem reformen «Leve hele livet» som har gitt bedre ernæring på sykehjem, blant annet med flytting av middagsmåltidet til vanlige middagstider. Reformen er ikke nevnt i Hurdalsplattformen. Hva er de konkrete tiltakene regjeringen skal gjennomføre for å sikre at færre eldre på sykehjem blir underernært?»
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2021-11-10:
Her var det veldig mange problembeskrivelser, hvor jeg kan være enig med statsråden. I Hurdalsplattformen er det nevnt ett eneste ord som handler om ernæring; det står kun «god ernæring». Jeg tror at det de pårørende og eldre ikke trenger, er flere problembeskrivelser, når vi vet hva som er problemene, f.eks. tallene fra Helsedirektoratet som viser at halvparten er underernært. Så er det sånn at kommuneøkonomien har vært veldig god under Solberg-regjeringen, og Solberg-regjeringen hadde en tydelig retning for hva vi ville med ernæring når det kom til eldre. Vi la fram reformen Leve hele livet, vi sørget for kompetansepåfyll for helsepersonell, vi har lagt fram en nasjonal strategi for godt kosthold og ernæring hos eldre i sykehjem og som mottar hjemmetjenester. Så jeg har lyst til å utfordre statsråden en gang til på hva som er den konkrete retningen og de konkrete tiltakene, annet enn hva som er problembeskrivelsen, som jeg tror både de pårørende og eldre kjenner veldig godt til.
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2021-11-10:
Når det gjelder Leve hele livet, har en jo sørget for en tilskuddsordning, en har sørget for at en har fått egne koordinatorer, en har flyttet måltidene for eldre, som bl.a. viser at da har medisinbruken gått ned. Så Leve hele livet har bidratt til veldig mye bedre ernæring på sykehjemmene. Jeg tror også at skal en lykkes med å få mindre underernæring på sykehjem, må en følge opp veldig mange av de satsingene som Solberg-regjeringen satte i gang, bl.a. Leve hele livet. Vi har ikke tid til å begynne det arbeidet på nytt. Det tror jeg ville være fortvilende for de pårørende, og det tror jeg også ville bety en større risiko for at flere eldre blir underernært. Så kan jeg være enig med statsråden i at vi må ha kommunene med på laget, og det er kommunene som har ansvaret for å levere gode sykehjemstilbud og hjemmetjenester. De fleste kommunene i Norge er jo styrt av Arbeiderpartiet og Senterpartiet, så mitt siste spørsmål til statsråden er da: Hvordan skal statsråden følge opp sine egne kommuner for å sikre bedre ernæring på sykehjem og i hjemmetjenesten?
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-11-10:
«Flere sykehus melder om større press enn på lang tid. Koronapandemien har medført at mange planlagte behandlinger ble utsatt og pasienter måtte vente lenger på nødvendig behandling. Hvordan vil statsråden sikre at sykehusene kan håndtere en tilstrømming av pasienter som trenger akuttbehandling for covid-19 eller andre luftveis- og influensasykdommer, og samtidig holde den planlagte aktiviteten i gang?»
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-11-10:
Jeg har forståelse for at situasjonen nå er krevende der ute. Statsråden avslutter sitt svar med å nevne vaksiner. Jeg er glad for at statsråden i forrige uke ga signal om at helsepersonell kan få den tredje dosen, men vi har jo en annen meget stor utfordring, og det er at én av ti blant helsepersonell fortsatt er uvaksinert. Det medfører utfordringer i kommunene, for vi kan jo ikke ha det sånn at helsepersonell må være én meter unna pasientene, i hvert fall ikke de som trenger å jobbe pasientnært. Har statsråden tenkt seg om siden i går, da helsedirektøren ga sin anbefaling om å se på tiltak for uvaksinert personell? Har statsråden noe å dele som kan bidra til at den situasjonen endrer seg?
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-11-10:
Jeg legger merke til at statsråden fortsatt bruker uttrykket: helsepersonell «bør» vaksinere seg. Det kan være at helseministeren bør være tydeligere, for vi må forvente at helsepersonell som skal jobbe nært pasientene, gjennomfører vaksinering. Tilbake igjen til det som var innretningen i spørsmålet: Vi vil antakeligvis kunne se et mye større press nå på sykehusene. Både Dagens Medisin og Sykepleien har nylig hatt oppslag som sier at situasjonen er veldig krevende ved UNN. Vil statsråden vurdere å ta i bruk mer ledig kapasitet i det private for å kunne få sikret at pasienter ikke må vente unødvendig lenge på behandling? Vil ikke ventetidene generelt øke mer enn de kunne gjøre hvis man tok i bruk den kapasiteten?
Sandra Bruflot (Høyre), 2021-11-10:
«I fjor ble det registrert 324 overdosedødsfall i Norge. Det er det høyeste tallet siden 2001, og blant årsakene pekes det på at helseforetak skrev ut pasienter til stengte tilbud i kommunene under koronapandemien. Nå står vi på nytt overfor en situasjon med økende smitte i samfunnet, og det er i stor grad lagt opp til lokale tiltak for å slå ned smitten. Hvordan vil statsråden ivareta rusavhengige og forhindre at nasjonale og kommunale koronatiltak fører til overdosedødsfall?»
Sandra Bruflot (Høyre), 2021-11-10:
Takk for foreløpig svar. Det er en del rusavhengige som også fikk raskere og bedre hjelp gjennom ordningen Fritt behandlingsvalg, rett og slett ved at man tok i bruk mer kapasitet enn det man hadde blant kun de offentlige. Under den forrige regjeringen ble ventetiden blant ruspasienter nær halvert. Mitt spørsmål til statsråden er om hun forventer lengre ventetider igjen, nå som det blir kapasitetsutfordringer og økende smitte, og om hun i den forbindelse vil ta i bruk også private for å få ventetidene ned for denne pasientgruppen.
Sandra Bruflot (Høyre), 2021-11-10:
I den helheten som statsråden snakker om, havnet vi likevel i den situasjonen at helseforetakene skrev ut ruspasienter til stengte tilbud i kommunene. Jeg forstår at man har lyst til å forsøke å skjerme pasienter, og at man ikke ønsker at koronasituasjonen skal gå ut over pasientgrupper, men det er jo likevel det som tidligere har skjedd. Så jeg vil likevel prøve å stille spørsmålet en gang til: Forventer statsråden at det kan bli lengre ventetider på grunn av den situasjonen vi står i nå, med økende smitte?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Jeg er glad for at representanten tar opp disse sakene og denne viktige problemstillingen. Jeg deler representantens bekymring, og jeg kan melde om at allerede på mitt første møte med idrettspresidenten og Norsk idrettsforbund var nettopp spiseforstyrrelser i idretten et viktig tema jeg tok opp. Jeg kommer i fortsettelsen til å være tydelig på at dette arbeidet skal prioriteres når vi om noen uker sender NIF tilskuddsbrevet for 2022. Nesten alle barn og unge er innom den organiserte idretten i løpet av oppveksten sin. Idretten er den absolutt viktigste arenaen for fellesskap og for deltakelse i de mest sårbare årene av oppveksten. Når vi som foreldre sender ungene våre til idrettslag, skal vi være trygge på at de møter sunne miljøer og gode verdier. Idrett skal være god helse, ikke en helserisiko. Så har, som representanten peker på, mediene den siste tiden satt søkelyset på toppidretten og miljøer som hele tiden jobber med å prestere bedre, og som stiller store krav til utøvere, trenere og støtteapparat. I et slikt treningsmiljø er det viktig å passe på utøvernes helse. I dag er det heldigvis satt inn ressurser og systemer for kontroll og oppfølging som ikke var der på 1980- og 1990-tallet, og dette skal NIF, Olympiatoppen og særforbundene håndheve, og dette vil også vi følge opp. Samtidig er det de færreste som driver med idrett, som driver med idrett på toppidrettsnivå. Vel så bekymringsfullt som det vi har fått høre fra toppidretten, er det som skjer under toppen, i de miljøene som overhodet ikke har noe profesjonelt apparat rundt seg, og de gruppene er mer utfordrende nå og mer utfordrende å følge. Idrettsforbundet har etablert prosjektet Sunn idrett. Vi vet at den satsingen har bidratt til økt kunnskap, og vi skal bidra til å styrke den satsingen, slik at alle ledd i organisasjonen har kunnskap om forebygging og ivaretakelse av utøvernes helse. Så er det viktig å peke på at en frivillig medlemsorganisasjon som det NIF er, selvsagt ikke skal ha noe ansvar for å drive et behandlingstilbud. Det arbeidet og den kompetansen må ligge hos helsevesenet, og helse- og omsorgsministeren har også vært tydelig på at det er behov for å styrke den delen av spesialisthelsetjenesten også i kommunene. Oppsummert: Mitt ansvar som idrettsminister er å sørge for at idretten har rammer som gjør NIF i stand til å gjøre ansvarlige prioriteringer, ikke minst prioritere arbeidet med sunn idrett. Som idrettsminister kommer jeg også til å kreve at arbeidet prioriteres, og jeg kommer til å følge med, og jeg kommer til å følge opp.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Dette er, som representanten peker på, komplekse problemstillinger. Når det er snakk om toppidrett, der folk går fra å ha et sunt forhold til idretten til at det blir sykt, og man blir syk av det, handler det om et prestasjonsjag over tid og at man ikke i støtteapparatet rundt passer godt nok på utøvernes sunne helse. Når vi snakker om idrett på de lavere nivåene, som representanten tar opp her, kanskje ungdom som ønsker å prestere, så er det jo også slik at de driver med idrett i det som er de mest sårbare årene av oppveksten, tenårene f.eks., da mange – også av helt andre grunner – sliter med eget selvbilde, eget forhold til kropp og mat, ikke minst hvordan de blir fortalt at de egentlig bør se ut og bør være trent. Dette er komplekse problemstillinger. Jeg som idretts- og kulturminister har ansvaret for noe, og vil selvfølgelig ta initiativ overfor mine kollegaer om hvordan vi kan styrke dette arbeidet.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Jeg er opptatt av å stå opp for en mer likestilt og for en sunnere idrett, og mye av dette henger jo sammen, som representanten også påpeker. De norske særidrettene er tydelige overfor de internasjonale særforbundene når det kommer til urimelige krav til vekt eller til bekledning, som vi også har hatt diskusjoner om det siste halve året. Dette er selvsagt posisjoner og krav jeg støtter, og dette er også diskusjoner jeg har med idrettspresidenten og med forbundet. Det er gode diskusjoner, og det er viktig at jeg som kultur- og idrettsminister viser at jeg står bak idretten i deres kamp for de sunne verdiene som de skal forfekte. Så er det helt riktig, som representanten sier, at dette dreier seg om strukturelle problemer som er mye bredere enn idretten selv. Det handler om en stor likestillingsutfordring, om det skjønnhetspresset og det presset som veldig mange barn og unge hele tiden møter fra den kommersielle del av mediene om å være tynne og trente osv. Så her må vi jobbe langs mange spor.
Sara Bell (Sosialistisk Venstreparti), 2021-11-10:
«Hurdalsplattformen nevner ideelle aktører en rekke ganger. Definisjonen av hva en ideell aktør er, er viktig. Etter tiår med anbudsregimer i offentlig sektor har mange ideelle aktører foretatt markedstilpasninger for å hevde seg i konkurranser om oppdrag, særlig når det gjelder lønn og pensjon for sine ansatte. Er statsråden enig i viktigheten av å sette i gang et arbeid med å avgrense hva en ideell aktør er, som i tillegg til krav om organisasjonsform vil se på lønns-, pensjons- og arbeidsvilkårene for dem som jobber der?»
Sara Bell (Sosialistisk Venstreparti), 2021-11-10:
Takk for svaret – jeg setter pris på signalene som er gitt. Representanten er selv mangeårig fagforeningsleder og er spesielt opptatt av arbeidsvilkårene til velferdsstatens arbeidere. Så mitt oppfølgingsspørsmål er da: Når vil statsråden utrede for Stortinget mulige definisjonsformer for ideell virksomhet, slik at det offentlige trygt kan inngå avtaler uten å være underlagt reglene knyttet til anbud og konkurranse?
Jan Christian Vestre (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Hurdalsplattformen staker ut kursen for regjeringens arbeid med ideell sektor, og i plattformen understreker vi at regjeringen vil støtte opp om ideell sektor og ideelle tilbydere i helse- og omsorgstjenesten, og betydningen av gode rammevilkår og forutsigbar drift for disse ideelle aktørene. Som et ledd i dette arbeidet kan handlingsrommet i anskaffelsesregelverket utnyttes for å prioritere ideelle tjenesteytere og langsiktige avtaler basert på kvalitet. Regjeringsplattformen legger videre vekt på behovet for samarbeid med ideelle aktører innenfor en rekke ulike velferdstjenester. Videreutvikling av det gode samarbeidet med ideelle aktører innenfor helse- og omsorgssektoren er særlig viktig. I dette ligger også å sikre rammevilkårene for ideelle attføringsbedrifter og ideelle barnehager, og ikke minst å videreføre det gode samarbeidet med ideelle aktører innenfor eldreomsorgen. Hurdalsplattformen framhever viktigheten av å sikre arbeidstakernes rettigheter, slik at lønns- og arbeidsvilkår ikke svekkes ved anbudsprosesser. I arbeidet videre er gode og rettferdige lønns-, pensjons- og arbeidsvilkår for alle, inkludert de ideelle, veldig viktig for regjeringen. I fjor leverte velferdstjenesteutvalget sin NOU «Private aktører i velferdsstaten» til den forrige regjeringen. I denne rapporten kartlegges reguleringer for offentlig finansierte velferdstjenester samt pengestrømmer og lønnsomhet hos både kommersielle og ideelle private leverandører av velferdstjenestene. Rapporten analyserer også funn fra kartleggingen og foreslår tiltak som skal bidra til at offentlige midler i størst mulig grad går til produksjon av velferd. Ett av forslagene i rapporten er at det lages en nasjonal legaldefinisjon av ideelle organisasjoner, og at det opprettes et register over slike. Rapporten gir et kunnskapsgrunnlag og beskriver tiltak som kan bidra til mer velferd for de kronene vi bruker på velferd. Det er naturlig at vi nå i regjeringen vurderer hvordan disse funnene og rådene som ekspertutvalget foreslo, bør og kan eller eventuelt skal følges opp. De ideelle aktørene er viktige bidragsytere i velferdssamfunnet. De drives av engasjement og vilje til å bidra til en velferd som er tilgjengelig for alle mennesker. Samarbeidet mellom offentlige og ideelle aktører er særlig viktig i dag, med de utfordringene som velferdsstaten står overfor.
Jan Christian Vestre (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Takk for godt oppfølgingsspørsmål. Velferdstjenesteutvalgets rapport foreslo flere tiltak for økt transparens, som eierskap, organisering og økonomi innenfor velferdstjenestene. Utvalget foreslo som sagt bl.a. at det vurderes å opprette en registreringsordning for ideelle organisasjoner, etter modell av den ordningen som eksisterer for frivillige organisasjoner. Hvordan en slik definisjon eventuelt skal utformes, må vi få komme tilbake til etter at denne regjeringen har vurdert spørsmålet nærmere. Vi vil vurdere grundig hvordan vi best mulig kan legge til rette for at ideelle organisasjoner også framover kan være en viktig bidragsyter til det norske samfunnet.