Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-06-10:
Det hersker i dag bred enighet om at sjømatnæringen er en av de viktigste eksportnæringene vi har. Sjømatnæringen treffer oss på mange måter også, både på det kulturelle plan, som tradisjonsbærer, som bærer av kystkultur, og som identitetsskaper for folk som har sitt virke i næringen. I tillegg skal det nevnes at det hjelper på interessen når man leverer vel 50 mrd. kr i eksportinntekter årlig. Denne regjeringen har valgt forskjellige metoder for å forankre politiske ideer. For mineralnæringen og reiselivet fikk vi regjeringens strategier. Grundige prosesser ligger nok også bak disse arbeidene, men de har etter min mening et lite minus ved seg. De er faktisk ikke tilstrekkelig forankret i Stortinget. Statsråd Berg-Hansen skal ha honnør for å ta næringen så på alvor at hun fremmer en stortingsmelding om saken. Det fører med sin komitébehandling, involvering av alle partier og ekstra høringsrunder til en mye grundigere prosess. Denne grundige prosessen og den brede involveringen fører etter min mening også til den økte statusen vi ønsker næringen skal få i den politiske debatten. Vi har tidligere omtalt de fiskeripolitiske debattene som debatter for nerdene. Ved å fremme stortingsmeldingen tar statsråden et viktig grep i arbeidet med å øke sjømatnæringens politiske status. Det synes jeg statsråden bør ha honnør for, i tillegg til at andre rød-grønne statsråder faktisk kan ha noe å lære her. I Høyre var vi tidlig ute og varslet at vi ville fremme en motmelding. Det ble av posisjonen oppfattet som om vi var i mot regjeringens stortingsmelding. Det er selvfølgelig ikke så enkelt. Men vi har andre ideer og bedre løsninger på deler av meldingen som statsråden har presentert for oss. Disse forskjellene synes vi det er viktig å få fram, ikke primært fordi vi tror at det har gått posisjonspolitikerne hus forbi. Vi har jo registrert at regjeringen kommer oss i møte på en rekke av de områdene som de har stemt oss ned i denne salen i de siste fire årene. Posisjonen kan derfor smykke seg med at de har lært mye av Høyres politikk. Allikevel er det ennå felter der vi er uenige med regjeringen. Vi fremmer vår motmelding for å synliggjøre ute i næringen hva som er vår politikk. Jeg må bruke noen ekstra oppklarende ord om dette. De rød-grønne har hatt to innfallsvinklinger når de skal kritisere at vi varsler en motmelding. For det første så mente de at vi ikke kunne varsle en melding før vi hadde sett hva regjeringen kom med. Til det er det å si at vi ikke har sovet de siste årene når vi har vært i denne salen, vi har jobbet. Vi vet derfor at det er nok temaer hvor vi har forskjellig politikk. Den andre finurlige måten å kritisere oss på, er å påstå at vi skal si én ting i merknadene og deretter noe annet i vår egen melding. Det skal vi selvfølgelig ikke gjøre. Overraskende for noen er det kanskje, men det er ikke veldig mange ute i næringen som setter seg ned og leser merknader til stortingsmeldinger. Vi har derfor gode erfaringer i Høyre med å fremme egne motmeldinger til viktige saker, det er en god måte å kommunisere ut hva som er vår politikk. Sist gjorde vi dette med landbruksmeldingen. Denne ble veldig godt mottatt i landbruket da den på en bedre måte tydeliggjorde hva politikken til Høyre innebar. Slik skal det også bli med Høyres sjømatmelding. Åpenhet om politikk er et gode, mener vi i Høyre. Jeg registrerer at man mener at vi er sene, og at man i posisjonen er utålmodig etter å se hva vi kommer med. Det tar jeg som et godt tegn. Det er en sunn interesse, og meldingen vår skal komme. Hva mener så Høyre om regjeringens melding? Vi mener at det er en melding som inneholder viktige beskrivelser av den totale sjømatnæringen. Den strekker begrepet sjømatnæring til også å inkludere nye felt der vi ennå ikke er helt oppe i verdenstoppen, men der potensialet er stort. Det er bra. I Høyre mener vi at det er et viktig poeng at man nå i større grad ser på dette som én næring, selv om den er fragmentert i flere lag – med kystfiskerlag, fiskerlag, Pelagisk Forening og Fiskebåt på sjøsiden, og med FHL og NSL på land. Dette er nok riktig sett fra et demokratisk ståsted – og organisasjonsfrihet er en verdi det er viktig å slåss for – men for næringens del er det viktig at den blir oppfattet samlet utad. En samlet sjømatnæring, og sjømatnæringen som begrep, blir det viktig å rendyrke i tiden framover, og det har man behandlet bra i den meldingen som nå har kommet. Begrunnelsen for dette er at næringen skal ut å konkurrere – om arealer, ressurser, personell, forskningsmidler, kapital, infrastrukturmidler osv. For å eksemplifisere er det faktisk slik at det er mer tyngde over argumentasjonen hvis seismikkskytingen tar seg til rette på bekostning av sjømatnæringen, enn om det skulle være et problem for fem flyndrefiskere. Sjømatmeldingen skal altså kort oppsummert gi oss en politikk som legger til rette for sjømatnæringens utvikling nasjonalt. En av våre tre viktigste kunnskapsklynger skal vokse flere ganger, for at Norge som nasjon skal nå visjonen om «verdens fremste sjømatnasjon». Hvor skilles våre veier? Som i landbruksmeldingen er denne meldingen full av mål, men ikke like krystallklar på hvordan man skal nå disse målene. Sjømatnæringen er, som det har vært sagt tidligere, en forholdsvis gjennomregulert næring. For Høyre er det viktig at næringspolitikk legger til rette for vekst og lønnsomhet, og ikke minst vektlegger vi mulighetene for vekst og lønnsom drift. Derfor er forutsigbarhet og mulighet til langsiktig planlegging viktige faktorer for oss. Vi mener at regjeringen i meldingen fortsatt sår uklarhet om hvilke rammefaktorer næringsutøverne kan se for seg i framtiden. Hvilke strukturmodeller skal gjelde? Man har fram til midt i komitébehandlingen levert én modell, så har man snudd underveis, og presenterer nå den fleksibiliteten som næringen vil ha. Dette er ikke noe som man har fått vite de siste 14 dagene, så man styrer, men man styrer vinglete. Hvordan regulere vekst i havbruksnæringen? Hva skal styre hvor stort eierskap man kan sitte med i både flåte, industri og havbruk? På alle disse områdene vil det være viktig med forutsigbare rammebetingelser hvis næringen skal vokse så mye som vi ønsker at den skal. Høyre mener at sjømatnæringen, som den globale næringen vi beskriver den som, i større grad må ha markedet som rettesnor. Eksisterende markeder må pleies, og nye markeder skal opparbeides. For å lykkes med dette, må man ha tilgjengelig råstoff av rett kvalitet når markedet krever det. Dette gjelder både hvitfisk, havbruk og pelagisk næring. Det er altså slik at politikken må legge opp til at dette blir mulig. De foreslåtte endringene i høringsnotatet om leveringsforpliktelsene for eksempel, kan dessverre heller føre til en forverring enn en forbedring da man overhode ikke tar hensyn til hva markedet vil ha, men legger opp til en regulering som fort kan føre til en forsterkning av problemet med for mye fisk på land i de fire første månedene av året. Slik kan man foreta en gjennomgang av en rekke reguleringer innenfor sjømatnæringen – man regulerer seg bort fra markedsrettet drift istedenfor å pleie markedet når det er der. Hvis vi skal nå visjonen, må vi forske mer. Vi må på grunn av et høyt kostnadsnivå og en krevende konkurransesituasjon, gjøre ting smartere enn våre konkurrentland. Jeg viser derfor til våre merknader, der vi i Høyre har en betydelig høyere satsning på forskning enn regjeringspartiene. Vår politikk legger også til rette for mer forskning initiert av bedriftene selv. Dette er etter vår mening veldig viktig, og selve nøkkelen hvis vi skal lykkes med å kommersialisere mer av vår forskningsinnsats: tett samarbeid mellom forskningsmiljøene og et næringsliv med forskningsfokus. Jeg registrerer at representant Hansen tar frem SkatteFUNN som det nye verktøyet, på vegne av regjeringen. Der må jeg få lov å arrestere representanten. Det er faktisk ikke slik at man har forbedret SkatteFUNN. Man har i utgangspunktet strammet det inn, og så har man varslet en forbedring, men denne har man altså ikke levert. Den kan komme til høsten. Den var varslet i forskningsmeldingen og den varsles i denne meldingen, men man har ikke levert. Det er erfaringsmessig greit å vente til ting blir levert før man jubler. I Høyre mener vi at mer av verdiskapningen må tilfalle lokalsamfunnene direkte. Dette for å gi incentiv til å tilrettelegge for næringsaktivitet. Vi har derfor foreslått at en større del av selskapsskatten bør tilfalle kommunene direkte. I tillegg bør konsesjonsavgift og avgift på MTB tilfalle aktuelle kommuner. Høyre ser på forutsigbar vekst som et godt verktøy for at næringen skal forske mer og utvikle både flere produkter og flere markeder. Vi tror også at kravet om bærekraftig vekst oppnås best ved at man tilrettelegger for forutsigbar vekst. Bærekraft hegner vi også om ved å framføre prinsippet om at hver forurenser betaler. I Høyre tror vi ikke på at et solidarisk fond er den riktige veien å gå. Vi mener at ansvarlig oppdretter også må ta belastningen ved gjenfangst og opprydding. Dette virker etter vår mening mer preventivt, og setter høyere krav til den enkelte om å oppfylle bærekraftskriteriene. Kort oppsummert: Vi har i merknadene beskrevet tre viktige politiske prinsipper. Politikk skal primært legge til rette for, ikke utøve næringsaktivitet og verdiskaping. At mer av verdiskapningen tilfaller aktuelle lokalsamfunn, handler om maktfordeling. Høyre bygger politikken nedenfra og opp, og da må man gi rammer som tillater lokalsamfunnene å legge til rette for verdiskaping av alle slag. Langsiktighet og forutsigbare rammer gir robuste vekstvilkår, noe som vil være nødvendig hvis vi skal nå visjonen om å bli verdens fremste sjømatnasjon.