Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-18:
Verdigrunnlaget for ruspolitikken må være humanisme og ikke moralisme. Vi må møte rusavhengighet med tiltak som faktisk hjelper folk som ønsker det, ut av avhengighet. Da må vi tørre å legge moralismen på hyllen. I 2009 ble det gitt over 5 000 forelegg på mellom 2 000 kr og 10 000 kr for bruk og besittelse av narkotika. Hvor mange tunge rusavhengige kan håndtere det? Mennesker som er sterkt rusavhengige, ser ikke lyset og legger fra seg rusavhengigheten fordi de får en bot eller kommer i fengsel. Derfor er det bra at vi i rusmeldingen slår fast at personer med rusproblemer i større grad skal møtes med helsehjelp framfor tradisjonell straff. Spørsmålet om straffereaksjoner ved mindre narkotikalovbrudd må handle om hva vi kan gjøre for å hindre at rusbrukere utvikler avhengighet eller forblir i avhengighet. Det er også bra at regjeringen varsler en intensivering av kampen mot overdoser, bl.a. gjennom en ny strategi for å redusere antallet overdosedødsfall. Norge er som kjent på overdosetoppen i Europa, og det er ikke en situasjon vi kan leve med. Å gjøre det mindre uverdig å leve med rusavhengighet er en riktig inngang i ruspolitikken. Det er en viktig forutsetning for å gjøre avhengighet mindre tabu og dermed lettere å søke hjelp for. Å trenge hjelp til avvenning er ikke som å trenge hjelp til å lappe et sår. Motivasjon, energi, støtte og indre styrke er nødvendig for å klare å bli frisk. Det er vanskelig å opprettholde dette over tid, hvis man ikke får hjelp. Derfor er helsekø et så alvorlig problem for disse pasientene og et område vi må være spesielt opptatt av å redusere køene innenfor. Rusavhengige roper ikke høyt selv, så vi må rope for dem. Vi må ha som visjon og mål å avvikle køene. I statsbudsjettet for 2013 har regjeringen lagt opp til å få ned ventetiden for behandling gjennom en ekstra stor kapasitetsøkning innen bl.a. rusbehandling. Dette vil gi flere hjelp. Fordi rusavhengige er som alle andre mennesker: forskjellige, må vi også sørge for en bredde i det kvalitative tilbudet. De ideelle institusjonene er nøkkelen for å få til dette. Deres innsats er avgjørende for at rusavhengige i Norge skal klare å bli rusfrie. Denne regjeringen har lagt til rette for et bedre samarbeid med ideelle aktører, bl.a. gjennom samarbeidsavtalen med frivillig sektor. Betydningen av å satse på de ideelle ser vi bl.a. i den situasjonen vi har i Østfold i dag. Vi trenger tryggere rammer for de gode ideelle kreftene, og derfor er det bra at Helse Sør-Øst går vekk fra misforstått konkurranse og over til langsiktige avtaler. Jeg vil oppfordre alle helseforetak til å følge det eksemplet. Hvis vi skal hjelpe dem som sliter, kan vi ikke bare satse på reparering. Vi må også jobbe for å redusere behovet for behandling. Rusfeltet etterlyste en større satsing på rusforebygging, og det er en etterlysning det er lett å stille seg bak. Vi må gå fram på en måte som gjør at vi kan oppfylle det regjeringen varsler i rusmeldingen: en gradvis innføring av de økonomiske virkemidlene i Samhandlingsreformen for rusbehandling og psykisk helsevern. Kommunene har virkemidlene de trenger for å redusere skadene som følger av rusavhengighet når vi får på plass dette. Et annet viktig virkemiddel er alkoholpolitikken og skjenkepolitikken. Det er noen som blir ekstra hardt rammet av andres alkoholmisbruk. 90 000 barn lever med minst én forelder som misbruker alkohol. Vi må gjøre mer for å oppdage dette og følge opp barn og unge tidlig, og vi må vite mer om hvordan disse barna har det. Derfor vil vi sette i gang en levekårsundersøkelse for barn med rusavhengige foreldre. Vi vet allerede at helsestasjoner, barnehager, barnevernet og skoler er en viktig del av støtteapparatet for barn som har det vanskelig hjemme. Vi må fortsette arbeidet vårt for å styrke disse viktige arenaenes evne til å se og ivareta barna. Når vi gjennom rusmeldingen nå innfører en forskrift med nasjonale krav til reaksjoner ved brudd på alkohollovgivningen, sørger vi for at brudd på alkoholloven får konsekvenser. Gjennom å øke kravene til kommunenes kontroll av steder med skjenkebevilling kan vi fange opp flere lovbrudd. Ruspolitikk må også handle om dem som ikke har blitt rusavhengige, om de mange tusen barna som lever i hjem der de føler seg utrygge, om ungdom som ikke klarer å håndtere skolegangen, og om barn som ikke får hjelp selv om de roper på omsorg. Ruspolitikk er mye mer enn rusmeldingen. Det er barnevernmeldinger, skolemeldinger, barnehagemeldinger og folkehelsemeldinger. Regjeringens innsats for å styrke barnehagene og barnevernet er historisk, og den er også viktig for at vi skal klare å fange opp unge som sliter, og hjelpe dem til å finne andre veier enn rusmisbruk.