trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjerstin Wøyen Funderud (Senterpartiet), 2021-12-13:
Moss lufthavn Rygge er et tema som skaper stort engasjement i Østfold. Som ordfører i Våler hadde jeg gleden av å være til stede på den offisielle åpningen av flyplassen den 14. februar 2008. Da var optimismen stor og forventningene høye til hva flyplassen skulle bety. For oss som bor i Østfold, har det vært både praktisk og lettvint å kunne bruke flyplassen på Rygge som utgangspunkt for ferie- og fritidsreiser. Det viste seg dessverre raskt at det var vanskelig å få økonomi i flyplassdriften både for eierne og for flyselskapene. Flyselskapene forsvant ett etter ett. Den sivile flytrafikken ble lagt ned i 2017, da Ryanair som siste flyselskap la ned alle sine ruter fra Rygge. Den omdiskuterte flypassasjeravgiften ble bl.a. oppgitt som grunn da Ryanair forlot Rygge. En flypassasjeravgift ble, som allerede nevnt, innført av en regjering der Fremskrittspartiet satt med både samferdselsminister og finansminister. De fleste av oss som sitter på østfoldbenken, håper og ønsker at det skal være mulig å gjenåpne flyplassen. Her mener jeg vi må stå sammen på tvers av partiene. Jeg synes derfor dagens interpellasjon fra Erlend Wiborg til samferdselsminister Jon-Ivar Nygård er litt underlig sett i lys av at Fremskrittspartiet har sittet med samferdselsministeren i mer enn seks av de åtte siste årene. Hva er nytt, som gjør en gjenåpning av flyplassen lettere å realisere nå enn da Fremskrittspartiet satt i regjering? Når det er sagt, vil jeg også bidra til et godt og konstruktivt samarbeid om denne saken på østfoldbenken, på tvers av partiene. Koronapandemien har bidratt til en krevende situasjon for luftfarten både i Norge og internasjonalt. Jeg håper og tror imidlertid at livet etter hvert vil normalisere seg, og at vi får en ny normal der vi igjen kan feriere i utlandet og reise ut i verden for å oppleve fremmede land og kulturer. Men vi må også redusere klimagassutslippene drastisk. Vi må ikke tilbake til at det blir vanlig å reise til London for å kjøpe julegaver, eller at man igjen reiser verden rundt for å avholde generalforsamlinger eller korte styremøter man like gjerne kan gjennomføre på Teams. Senterpartiets syn er at Rygge flyplass bør gjenåpnes og tas i bruk som en avlastningsflyplass for Gardermoen. Planene om en tredje rullebane på Gardermoen bør skrotes. Belastningen på lokalmiljøene rundt Gardermoen er allerede betydelig. En ny rullebane vil kreve store arealer. Over 3 000 dekar dyrkbar og dyrket jord vil gå tapt som en direkte konsekvens av den planlagte rullebanen. Regjeringen har i Hurdalsplattformen signalisert et nytt langsiktig mål om maksimal omdisponering av 2 000 dekar dyrket mark årlig. Det kan bare nås dersom vi i alle planer vurderer om det finnes alternativer før vi velger å bygge ned fruktbar matjord. Jeg vil oppfordre statsråden til å droppe tredje rullebane på Gardermoen og heller dekke inn et eventuelt økt kapasitetsbehov ved å bruke eksisterende infrastruktur på Rygge. Det sparer penger, det sparer matjord, og det reduserer klimagassutslippene. I tillegg vil det gi positive ringvirkninger for innbyggere og næringsliv i Østfold.
Erlend Larsen (Høyre), 2021-12-13:
Jeg stiller meg absolutt i rekken av dem som ønsker Rygge lykke til, for all del. Selv om jeg er vestfolding og entusiast for Sandefjord lufthavn Torp, er jeg for konkurranse og at det er flere aktører på markedet, også innenfor luftfart. Det jeg er mest opptatt av, er at det er like konkurransevilkår, og at de ikke-Avinor-eide lufthavnene får gode muligheter for å leve og drifte. Det har vært interessant å følge debatten her. Jeg syns det har vært enkelte vikarierende argumenter. Plastposeavgift og sukkeravgift har neppe hatt noen spesiell betydning for Rygges fall. Jeg må også si at når historien om Rygges fall skal skrives, er det kanskje ikke alle i denne salen som burde være med og skrive den – de burde heller lese den. Passasjeravgiften var nok isolert sett ikke årsaken til det, men en rettssak som foregikk mellom Ryanair og deres ansatte, hvor de gjorde et forsøk på å etablere en base der. De ville forsøke å omgå norske arbeidslivsrettigheter. Uansett: Noe av det som i hvert fall er viktig hvis andre enn Avinor skal klare å drifte lufthavner i Norge, er at man har en god taxfree-ordning. Det er et paradoks at taxfree på alkohol – og også tobakk og parfyme, for den del – skal være et viktig finansieringsgrunnlag for flyplasser. Det er absolutt et paradoks, men nå er det altså slik verden er, og da må det også sørges for at de har gode vilkår. Om Vinmonopolet skal ta over taxfree-en, slik Senterpartiet og SV flagger, vil det være med på å skape en usikkerhet rundt økonomien til flyplassene. Også Avinor har understreket at dette skaper en usikkerhet. Solberg-regjeringen gjennomførte en utredning av taxfree-ordningen på 30 sider. Den utredningen så på taxfree-ordningens forhold til EØS og EØS-avtalen og konkluderer med at det å la Vinmonopolet overta taxfree-salget, ikke er i strid med EØS-avtalen, det er kun med på å skape usikkerhet, noe også Avinor støttet. Senterpartiet og SV har nå en sterk stemme inn i regjeringen, men jeg håper at de ikke får flertall for at Vinmonopolet skal overta taxfree-salget. Det ville gjøre det særdeles vanskelig for andre enn Avinor å drifte lufthavner.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-05-28:
Under høringen var justisministeren den første statsråden som møtte, og så var næringsministeren nestemann. Justisministeren var veldig ærlig, både under redegjørelsen og i høringen, på at regjeringen ikke kom i gang med sikkerhetsarbeidet før i januar, at man da igangsatte og sendte bestillinger til tjenestene, som gjorde at man fikk rapporter tilbake fra E-tjenesten, NSM og PST. Men det er lite forståelig hvorfor ikke justisministeren opplyste om hva som var årsaken til at regjeringen faktisk kom i gang. At det dreier seg om et varsel til Næringsdepartementet, var helt ukjent for komiteen før næringsministeren fikk et spørsmål om det. Hun fikk spørsmål om det varselet som gjorde at de kom i gang. Jeg spurte: Var det varselet fra UD? Da sa hun: Nei, det var en telefon departementsråden fikk fra en ekstern aktør. Hvorfor opplyste ikke justisministeren komiteen om det i sin del av høringen, hva som var bakgrunnen for at regjeringen faktisk kom i gang?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-05-28:
Underveis i saken har det også blitt vist fra regjeringen til at man uansett ville ha tatt tak i den på et tidspunkt, fordi det løpende kom nye opplysninger etter at man begynte å arbeide med saken. Noe av kritikken fra opposisjonen går på at man ikke kan være avhengig av at det kommer et varsel utenfra for at man skal komme i gang med et sikkerhetsarbeid, og det vil jeg tro at regjeringen er enig i. Men jeg har fortsatt ikke fått noen klarhet i når man eventuelt ville ha kommet i gang med arbeidet hvis varselet til næringsdepartementsråden ikke hadde kommet den 11. januar. Ville det ha skjedd noen dager senere? Ville det ha gått en måned? Kan justisministeren si noe om når man fikk ytterligere varsler som kunne ha igangsatt en saksbehandling knyttet til sikkerhetsvurderingene, hvis man ikke hadde fått den oppringningen den 11. januar?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-05-28:
Det har vært en stor jobb med denne saken fra mange sider. En viktig jobb har vært å finne ut hva som er de faktiske forholdene, få informasjon. Derfor var høringen viktig. Jeg opplever at jeg blir nødt til å kommentere de anklagene som representanten Tetzschner kommer med, hvor han, i mine øyne, på en ganske respektløs måte går løs på hele stortingsflertallet, for det var et flertall på Stortinget som besluttet at vi skulle avholde høring. Vi har avholdt høring, noe som en hel komité sto bak. Det er også et flertall på Stortinget som står bak den kritikken Stortinget retter mot regjeringen. Representanten Tetzschner synes å mene at flertallet ikke forholder seg til det tjenestene sa i høringen, når vi sier at det var et tilfeldig varsel som var årsaken til at sikkerhetsarbeidet kom i gang. Han siterte fra E-sjefens innlegg, hvor E-sjefen sier: «Den 16. desember i fjor mottok E-tjenesten til informasjon en melding om et mulig salg av et norsk selskap, Bergen Engines.» Men neste setning er: «Vurdering av forholdet rundt salget av Bergen Engines til Transmashholding ble gitt som oppdrag fra Forsvarsdepartementet den 14. januar i år.» Så kan vi gå til det som ble sagt om PST. Der sa representanten Tetzschner at PST-sjefen hadde sagt: «Vi ble også først kjent med saken den 16. desember 2020, og der kan jeg bare kort referere til E-sjefens informasjon om det samme. Vi har på oppdrag fra Justis- og beredskapsdepartementet utarbeidet fem rapporter om det mulige oppkjøpet, og det er henholdsvis 21. januar, 25. februar, 5. mars, 10. mars og 13. mars.» Så er neste setning, som Tetzschner ikke tok opp: «Den første rapporten kom som et resultat av bestillingen fra Justis- og beredskapsdepartementet den 13. januar.» Det vil si at før det møtet mellom departementsrådene som kom i stand på grunn av varselet, var det ikke utarbeidet noen rapporter. Det var ikke gitt noe oppdrag om det. Så ble jeg i replikkvekslingen beskyldt for å spekulere i hva som ville ha skjedd hvis vi ikke hadde hatt dette varselet. Jeg spekulerte ikke, jeg spurte om når regjeringen ville tatt tak i saken. Det er bl.a. på grunn av noe statsminister Erna Solberg sa under høringen, for på spørsmål fra Audun Lysbakken sa statsministeren – med referanse til sikkerhetsvurderingene: «som jeg også har påpekt, ville det vært tidspunkt hvor dette ville kommet opp uansett.» Derfor prøvde jeg å spørre om hvilket tidspunkt regjeringen mener at det uansett ville ha kommet opp, noe som per nå ikke er spesielt klart.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-05-28:
Siden denne saken ble kjent, har det vært en stor utvikling knyttet til ikke bare hva slags informasjon offentligheten og Stortinget har, men også regjeringens holdning til hvorvidt de burde ha gjort ting annerledes, og hvordan de har møtt kritikken som har kommet fra Stortinget helt siden saken ble kjent i media. Vi hadde ikke stått her og diskutert saken etter å ha hatt høring en hel dag med fem statsråder hvis regjeringen hadde tatt saken på alvor med en gang, hvis de hadde reagert når de burde, hvis de hadde snakket sammen, sånn at de hadde vært samordnet i både sikkerhetsarbeidet og kommunikasjonen utad. Hvis regjeringen uten at Stortinget måtte spørre og grave på alle mulige slags vis, gjennom skriftlige spørsmål, gjennom en kontrollhøring, gjennom spørretimer til ulike statsråder og måtte gjøre alt i vår makt for å få fakta på bordet, på eget initiativ hadde vært mer villige til å dele av hva som hadde skjedd, hadde vi ikke stått i den situasjonen vi er i nå; at Stortingets flertall vedtar den sterkeste kritikken vi kan uten å be regjeringen om å gå av. Jeg synes det er positivt at statsministeren og de andre statsrådene gir uttrykk for noe selvkritikk og at man må se på sikkerhetsarbeidet. Jeg synes det er rimelig negativt at posisjonspartiene på Stortinget bruker mye av tiden sin på å forsøke å betvile hva slags faktagrunnlag denne kritikken kommer på bakgrunn av. Stortingsflertallet forholder seg til de opplysninger som foreligger i saken. Det mener jeg er vel begrunnet i både innstillingen og debatten. Jeg opplever at representanten Tetzschner, representanten Toskedal og andre representanter for regjeringspartiene burde hatt mer respekt for det og forholdt seg til kritikken og hva vi kan gjøre videre. Det er det som er viktig nå framover. Etter en lang vår med kritikk og mye graving for å finne ut hva som har skjedd, er det viktig nå at statsministeren og de andre statsrådene tar sikkerhetsarbeidet på alvor og faktisk følger opp Stortingets anmodningsvedtak, som ber dem helt konkret om å gå gjennom sikkerhetsrutinene og sikkerhetsloven og sørge for at nasjonen er i trygghet for sånne typer skandaler.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Vi har stått her mange ganger, og vi har skrevet mye fram og tilbake om denne saken. Men det jeg lurer på, er: Når statsråden nå går igjennom opplysningsplikten til Stortinget, er det én ting som henger fremdeles, for de spørsmålene som han i sitt innlegg henviser til, som kom fra meg og representanten Enger Mehl, dreide seg om bruk av sikkerhetsloven. Vi spurte om dette uavhengig av hverandre, på forskjellige måter, men det vi lurte på, var i hvilken grad regjeringen ønsket å ta i bruk sikkerhetsloven, og hvordan denne saken ble sett opp mot sikkerhetspolitiske interesser. I sitt første svar skriver statsråd Frank Bakke-Jensen at denne bedriften ikke er listeført, og således ville ikke sikkerhetsloven komme til anvendelse. Punktum. Han skriver ikke: Men vi vurderer sikkerhetsloven på andre måter, vi jobber med dette på andre måter, vi vil gå inn i dette på en annen måte. Hvordan kan statsråden framholde at opplysningsplikten er fulgt opp?
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Dette er jo en «gamechanger» i denne saken. Dette er første gang Frank Bakke-Jensen har sagt: Jeg har gjort noe galt, eller kunne gjort noe annerledes. For senest 9. mars og senest i høringen har Frank Bakke-Jensen sagt: Jeg ser ingen grunn til selvkritikk, jeg har ikke gjort noe galt, jeg kunne ikke gjort noe annerledes. Det statsråd Frank Bakke-Jensen sier nå, er at han burde opplyst Stortinget på en annen måte. Det har vi i Stortinget ment lenge. Derfor mener vi at den opplysningsplikten ikke ble overholdt fullstendig, for når Stortinget spør, er det en statsråds ansvar å – fullt ut – opplyse om dette. I svaret som han sendte, riktignok fire dager etterpå, til meg, skrev han ikke: Jeg ønsker å korrigere. Så dette er helt nytt. Det er jo strålende, men det er nytt. Men betyr det at statsråd Frank Bakke-Jensen nå går tilbake igjen på uttalelsen sin til NTB 9. mars om at han ikke mener at det er noen grunn til selvkritikk i denne saken?
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Jeg vil benytte anledningen til å rose statsråd Monica Mæland for hennes håndtering av denne saken. For det er hennes måte å gå inn i saken på, hennes måte å svare Stortinget på, hennes måte å gi et signal om at man ønsker å ha en opprydning og man ønsker å se på forbedringspunkter og gjøre endringer, på som gjør at det går an å ha en trygghet om at det faktisk vil bli gjort endringer som gjør at vi vil få en langsiktig forvaltning av norsk sikkerhetspolitikk. Det setter jeg pris på. Jeg skal ikke spørre statsråd Monica Mæland om når hun oppdaget hvor Bergen ligger, men jeg lurer på når lokasjonen til Bergen Engines ble sett på i et sikkerhetsperspektiv, for det kom ikke helt godt fram i høringen.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
I innlegget sitt sier statsråden at hun mener det ble brukt rimelig tid etter midten av januar. Spørsmålet mitt dreier seg om det som skjedde før midten av januar. Det er uforståelig for meg hvordan et varsel kan ligge så lenge uten at man har begynt å arbeide med det, fra midten av desember til januar, for det er den tidsperioden som det knyttes stor usikkerhet til i denne saken. Det var jo et eksternt varsel til Næringsdepartementet som gjorde at det ble satt trykk på denne saken. Hva er statsrådens teorier om hvordan en mail kan ligge i det departementet som har ansvar for oppfølging av sikkerhetsloven, så lenge, helt fram til et eksternt varsel kommer på bordet i et annet departement?
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Jeg har også behov for å svare på noen av de påstandene som er kommet gjennom høringen, og jeg vil fortsette der Emilie Enger Mehl slapp. Nå skal ikke denne oppsummeringen av debatten handle om E-sjef Stensønes’ glitrende innlegg og bare det, men han er god, han får sagt det, og er en bra mann å referere til. Når vi snakker om dette med spekulasjoner, var han den første til å introdusere det begrepet i det hele tatt under behandlingen av denne saken. Han ble, som Enger Mehl påpekte, spurt om dette ville skjedd uansett. Spørsmålet handlet om: Er det sånn at denne saken ville blitt politisk behandlet uansett, er det sånn at man ville gjort noe med dette uten det eksterne varselet? Så svarer E-sjef Stensønes helt eminent noe som er veldig dekkende for det som er det etterlatte inntrykket av situasjonen, han sier: Noen ville sannsynligvis ha plukket det opp, men igjen, det blir spekulasjoner. Det er den spekulasjonen vi står her og snakker om, det er jo det som er hele utryggheten. Næringsministeren, justisministeren, utenriksministeren og statsministeren har sagt at her er det læringspunkter, vi vil gjøre ting annerledes, vi vil gjøre endringer, ikke minst, og det gjør at stortingsflertalls forslag vil bli behandlet, tatt opp og jobbet med, sånn at en kan få en langsiktig og forsvarlig forvaltning av norsk sikkerhetspolitikk. Det er nødvendig. Så vil jeg bare knytte en kommentar til det som næringsministeren tar opp. Hun sier at representanten fra Næringsdepartementet ikke var klar over og ikke hadde all informasjon om arbeidet til regjeringen og heller ikke hemmeligstemplet sikkerhetsinfo. Det skjønner jeg også, det er helt i orden. Men alle ansatte i Næringsdepartementet, alle borgere i Norge står fritt til å sette seg inn i og lese den åpne trusselvurderingen til E-tjenesten, den åpne trusselvurderingen til PST og NSM, der det står veldig godt beskrevet hva som er faren med strategiske oppkjøp og investeringer i Norge. Så vil jeg til slutt si at det er samvittighetsfullt at næringsministeren har møter med Bergen Engines, men de må ta dette som en mulighet til å lage en langsiktig løsning, for hva gjør man når man av sikkerhetsmessige årsaker stopper et salg? Da påhviler det en regjering andre strategiske og politiske løsninger overfor et selskap.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
En kort merknad om to ting: Det ene er dette med tidsaspektet. Problemet med tiden er ikke nødvendigvis tiden fra januar til konklusjon. Det synes jeg er en helt rimelig bruk av tid. Problemet med tiden er fra desember til januar. Så det andre jeg ønsker å knytte noen ord til. Representanten Tetzschner diskuterer hvordan EOS-tjenestene jobber med dette. De jobber veldig bra og samvittighetsfullt hele tiden, det er helt riktig, men det som har vært vår bekymring, og som er viktig å ha med seg i denne analysen, er at det er forskjell på EOS-tjenestenes rapporter, arbeid og vurderinger og politisk handling. Det er to helt forskjellige ting, og det er også viktig å ha med seg hvis man skal være så ryddig som Michael Tetzschner etterspør oss andre om å være.
Michael Tetzschner (Høyre), 2021-05-28:
Jeg stiller meg av og til spørsmålet: Hvorfor har vi høringer? Hvorfor er høringen i denne saken viktigere enn ellers? Det er den rett og slett fordi vi skal ha dokumentert fakta. I denne saken foreligger det ikke, som det vanligvis gjør når Stortinget behandler kritiske forvaltningsrapporter, et revisjonsfaglig grunnlag. Det foreligger noen utmerkede redegjørelser som er sendt til komiteen, og deretter har man hatt høringer. I de høringene har våre fremste i de overvåkningstjenestene som er førstelinje i disse sakene, møtt. Uten å vite at de bega seg inn i noe partipolitisk minefelt hvor man har en viss interesse av å vedta verden litt annerledes enn den er – det kan man jo tydeligvis gjøre hvis man har flertall – uttaler E-tjenesten der: «Den 16. desember i fjor mottok E-tjenesten til informasjon en melding om et mulig salg av et norsk selskap, Bergen Engines.(…) Våre vurderinger fulgte to spor. Det ene var hvilke konsekvenser et eventuelt salg kunne ha for vårt fartøy MS «Marjata». Det andre sporet var hvorvidt et oppkjøp ville bidra til å styrke Russlands evne til militær modernisering.» (…) Så uttaler PST-sjefen: «Vi ble også først kjent med saken den 16. desember 2020, og der kan jeg bare kort referere til E-sjefens informasjon om det samme. Vi har på oppdrag fra Justis- og beredskapsdepartementet utarbeidet fem rapporter om det mulige oppkjøpet, og det er henholdsvis 21. januar, 25. februar, 5. mars, 10. mars og 13. mars.» Det samme fra NSM, som går i samme retning. Det er noe som er ganske forunderlig. Noen av oss er ganske trent med formell dokumentasjon som fremlegges f.eks. i en rettssal. Da er det vanlig at man kommenterer de bevismidlene som er fremført. Man kan si at man ikke tror på dem, de kan peke i forskjellig retning, men her uttaler E-tjenesten seg i samme retning. Man kommenterer allikevel ikke hvorfor man er disse opplysningene fullstendig overhørig, og fortsetter sin egen mytebygging om at det var et eksternt tips som fikk dette til å svinge. Så hørte vi en representant i dag som til og med påberopte seg selv en slags helterolle langt ute i februar, som en mulig inspirator for å få denne saken i gang. Da hadde allerede E-tjenesten konkludert med det som var det materielle innholdet. Da saken om sikkerhetsloven, vedtatt i dette Stortinget, var oppe, var man opptatt av en rettssikker saksbehandling, og det betød nettopp at man måtte ta den tiden det tok, for å bygge opp til det som ble en kongelig resolusjon som alle er fornøyd med.
Michael Tetzschner (Høyre), 2021-05-28:
Jeg vil fastholde som et prinsipp at det er en fordel hvis man skal rette kritikk, at man også tar inn over seg hvordan forvaltningen arbeider. For den har nemlig to kilder. Det er vist til at det har kommet politiske bestillinger fra Forsvarsdepartementet, men sikkerhetstjenesten arbeider hver eneste dag uten bestillinger fra sine fagdepartementer. De arbeider direkte etter sikkerhetsloven som Stortinget har vedtatt, og deres oppdrag er nettopp det å trygge landets interesser. Derfor blir det en spekulasjon. Det uttrykket er brukt av E-tjenesten selv når vedkommende blir foreslått en forklaring av saksordføreren som man må ta avstand fra ved å si at det er spekulativt, fordi den var på radaren likevel – som man også kunne si at et eksternt varsel kunne vært egnet til å få en sak på radaren. Stortinget selv har sagt at av rettssikkerhetshensyn må man ha bevisbyrden for at det er noe som man kan stoppe.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-05-28:
Det er interessant å høre på forsvarsministeren. Responsen på ikke å ta selvkritikk er nærmest barnslig. Det er sånt man opplevde i barnehagen, det som sies: Nei, jeg gjorde ikke noe feil. Jeg gjorde ikke noe feil, jeg. Sånn snakker man på statsrådsnivå. Jeg synes det er flaut at man ikke kan innrømme at man har gjort en feil. Jeg har fått innspill fra flere om at det har vært sterke reaksjoner i fagmiljøer i Forsvaret om dette mulige salget, som da ble stoppet av Stortinget. Så er det slik at de fagmilitære sjelden deltar i debatter om Forsvaret. Hvorfor tror du det forholder seg sånn?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-05-28:
Jeg vil berømme justisministeren både for å ta kritikk og ikke minst for tiltak satt i gang i etterkant. Det er et eksempel til etterfølgelse. Rolls-Royce rapporterte 12. april at de hadde avsluttet, eller satt på hold, «due diligence», altså flere måneder etter at regjeringen ble klar over dette mulige salget. Det betyr at teknologioverføring og annen form for overføring, naturlig nok, fortsatte frem til 12. april. Til nå har regjeringen nektet for at det er blitt noe teknologioverføring til TMH. Det er svært lite sannsynlig at regjeringen har rett i det. Har regjeringen mottatt dokumentasjon fra Rolls-Royce om at det ikke er overført noe teknologi av vesentlig art til TMH i den perioden, frem til 12. april?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-05-28:
Jeg forstår på statsråden og på justisministeren at det ikke er overført teknologi av betydning, og det aksepterer jeg. Men allikevel, da statsministeren sto her oppe, sa hun det hadde vært en rekke møter internt fra januar og frem til saken ble avgjort. Men gikk det noen varsler til Rolls-Royce? Jeg undrer på det. Hun sa at det hadde vært flere møter, og informasjon har vekslet mellom departementer og så videre, det vet vi gjennom høringen også, men ingen varslet Rolls-Royce om dette. Rolls-Royce fortsatte og gjorde «Due Diligence» helt frem til 12. april. Hvordan er det mulig? Det er ikke noen vits i å riste på hodet, forsvarsminister, for det har vi dokumentert, og det har Rolls-Royce selv sagt. Hvordan er det mulig å holde på i tre måneder og la Rolls-Royce fortsette med «Due Diligence» hvis man sitter og vurderer om dette kan være et salg man er nødt til å stoppe? Da burde man gi et varsel, et forhåndsvarsel, og avlede midlertidig med dette. Men det ble ikke gitt noe varsel til Rolls-Royce, de fortsatte prosessen som om dette salget ville skje. Det er kritikkverdig. Det er fint at man skal gjøre noe med det nå, og fint at ikke noe teknologi av betydning ble gitt til TMH, men det er prinsippet om at dette fortsatte i tre måneder mens regjeringen vurderte den ene veien eller den andre veien. Jeg må komme tilbake til det jeg siterte fra den utvekslingen som har vært på Instagram mellom fagdirektørene i UD og representanter for Rolls-Royce. Jeg siterte hva som står her: «I belive that» – en saksbehandler – «really loved his Rolls-Royce-time.» Det betyr at en ansatt i UD jobbet i Rolls-Royce. Hvorfor i all verden skulle en ansatt i UD jobbe i Rolls-Royce? Så får man denne nærme kontakten mot eksportdirektøren i Rolls-Royce. Det synes jeg er bekymringsfullt. Hvorfor har ikke noen fulgt opp det sporet, som det er så populært å si? Det synes jeg er ganske alvorlig. Og noen burde spørre: Var det slik at noen jobbet der? Var det noen som tok ansvar for hva slags kontakt de hadde i ettertid? Var det noen som fulgte opp hvem det er vi snakker om her? For navnet er jo slettet fra papirene. Men det står faktisk hva som skjer her, og det har man skriftlig, så det kan man ikke riste på hodet for. Men man burde kanskje følge det opp. Jeg oppfordrer regjeringen nå, først og fremst utenriksministeren: Ta tak i dette! Hvem var det som jobbet hos Rolls-Royce? Hvilke kontakter foregår, disse kjærlighetserklæringene som kom tidligere i denne utvekslingen?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-05-28:
I kriteriene for dette tilskuddet til HRS står det at tilskuddet skal medvirke til å gi bedre kunnskap om innvandring og integrering i befolkningen, inkludert kunnskap om muligheter og utfordringer i denne sammenheng. Dersom representanten Eide ikke har fått med seg at HRS peker på utfordringer i innvandringspolitikken, da lurer jeg på hvor han har vært hen. Er det noe HRS gjør, er det å utfordre den politikken som praktiseres, men også å peke på utfordringer generelt, internasjonalt og i Norge. Så de imøtekommer det som er kriteriene for å få støtte. De har også utgitt rapporter. I merknadene sier man at de har ikke bidratt med noen ting. Det er jo opp til partiene selv å invitere dem inn – representanten Aukrust og Arbeiderpartiet. De kan invitere HRS inn i gruppa, så får de den informasjonen de sier de ikke får. Den kan man få fra HRS selv. Det er Arbeiderpartiet som må ta kontakt med dem, det er jo ikke de som tar kontakt med Arbeiderpartiet. Det er ikke noe problem. Det kan de gjøre neste gang, så slipper de å fremme forslag som er basert på uvitenhet. Så er det interessant – det er jo kampen mot Hege Storhaug som ligger bak. Hun er en kjetter. Hun forlot flokken. Hun var aktivist på venstresiden, sammen med enkelte i denne salen. Men hun så bedraget som venstresiden bedrev når det gjaldt innvandring. Hun kunne ikke akseptere den manglende likestillingen som kom gjennom innvandringspolitikken. Hun ville ikke være med på det. Hun var den som marsjerte i tog 1975, i kvinneåret, den ivrigste for likestilling, og også homofil. Hun så enda en trussel som kom med innvandringen. Henne skal de nå ta, henne personlig, for 1,8 mill. kr, er det viktig for representanten Aukrust å ta henne. Da tror han dette skal gå bra. Da skulle Islamnet få 5 mill. kr. Da går det fint. Kanskje representanten Aukrust skulle gå inn på rights.no og lese hva som står der, gå tilbake og se på rapportene og hva de har fått til, som representanten Amundsen var inne på. Følg med i tiden. Se ut av vinduet. Se hva som skjer rundt oss. Se hva folk erfarer i sitt eget nabolag. Hva er problemene med innvandring? Jo, man ser det overalt. Så er det én organisasjon, for 1,8 mill. kr over statsbudsjettet, som er det store problemet. Det faller jo på sin egen urimelighet. Men det har tydeligvis for representanten Aukrust blitt et slags ideologisk kamptog mot HRS. Men de vil ha definisjonsmakten, det er jo det det står om. Venstresiden vil ha definisjonsmakten over likestilling, likeverd og ytringsfriheten. Men da må de gå ned på personlig-frihet-nivå, og det er det høyresiden som har hatt monopol på. Det passer ikke. HRS passer ikke inn, uansett om det finnes 20 eller 30 andre organisasjoner; HRS må bort. Derfor vil en ny regjering fjerne støtten til HRS. Så jeg advarer folk der ute: Stem på den blå siden hvis du ønsker å ha balanse i argumentasjonen.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-28:
Det har egentlig vært merkbart i flere omganger at selvkritikken sitter litt lenger inne hos forsvarsministeren enn hos andre representanter fra regjeringen. En viktig grunn til at stortingsflertallet, selv om vi har gått langt i denne saken, ikke har gått lenger, er jo nettopp at bl.a. justisministeren har vært tydelig på at regjeringen her ser at ikke alt har gått bra, og at man er nødt til å lære av det. Men når man hører på forsvarsministeren, høres det ofte ikke sånn ut. Derfor skal forsvarsministeren få en sjanse til klinkende klart å vise at stortingsflertallet har hatt rett, ved å fortelle oss hva forsvarsministeren mener det er grunnlag for å ta selvkritikk for både på hans egne vegne og på hele regjeringens vegne. Vær så god!
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-28:
Jeg vil gjerne tilbake til det justisministeren så vidt var innom i sitt første svar i replikkordskiftet, som gikk på dette med rutiner. Salget ble fanget opp fordi Rolls-Royce varslet om det, og det var de ikke forpliktet til. Justisministeren bekreftet det i svar på spørsmål fra SV den 7. mai, og det reiser spørsmål om hva som hadde skjedd hvis Rolls-Royce ikke hadde varslet. Jeg skal ikke utfordre statsråden til kontrafaktisk historieskrivning her, men det er likevel interessant å stille det spørsmålet: Hva ville skjedd da? Og hva må gjøres, enten med sikkerhetsloven i seg selv eller med rutinene for å redusere den sårbarheten, altså for å sørge for at alle relevante bedrifter og eiere er forpliktet til å melde i tide?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-28:
Det oppstår en litt pussig situasjon, hvor regjeringen ser ut til å være villig til å gå lenger i å ta selvkritikk og erkjenne problemstillingen enn regjeringspartiene på Stortinget er, hvis en skal ta både representanten Toskedals og representanten Tetzschners innlegg på alvor. Men la nå det ligge. Jeg vil gjerne be næringsministeren om å tegne seg i debatten, for det er en side ved denne saken vi også må innom før vi kan avslutte debatten, og det gjelder framtiden til Bergen Engines. Det er selvfølgelig et stort engasjement i Bergen, og jeg vil si i Industri-Norge, rundt en trygg framtid for denne bedriften. Det er avgjørende å sørge for at det i denne prosessen, hvor regjeringen må ta sin del av ansvaret for at det både har trukket ut i tid og er blitt skapt usikkerhet rundt framtiden til bedriften, også tas en politisk rolle i å skape trygghet. Det er fremmet et forslag her i dag fra Rødt, som vi mener er for detaljert i å peke på én bestemt løsning. Det viktige for Bergen Engines og de ansatte der er å få en langsiktig, industriell eier, men det er det til gjengjeld – med det bakteppet vi har i denne saken – et politisk ansvar å bidra til. Jeg vil også vise til at byrådslederen i Bergen har kommet med en klar oppfordring til regjeringen som går i samme retning som det jeg og SV har sagt i flere omganger. Så jeg vil gjerne at næringsministeren tar ordet og sier noe om hva hun og regjeringen gjør knyttet til framtiden for Bergen Engines, for å få bekreftet at regjeringen vil ha et engasjement og ser en rolle for seg selv i å bidra til å trygge arbeidsplassene.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-28:
Nå skal vi gjennom en historisk begivenhet her. Det er kanskje å dra det litt langt, men det er i hvert fall ikke veldig ofte at utenriks- og forsvarskomiteen enstemmig går inn for et representantforslag, men det har skjedd her. Komiteen har behandlet forslaget fra flere representanter fra Senterpartiet om å legge fram en stortingsmelding om hvordan Norge kan sikre nasjonalt eierskap og kontroll over strategisk viktige bedrifter, naturressurser, infrastruktur og teknologier, og komiteen er enig i at det bør skje. Det som er redegjort for i merknadene – hver enkelt partigruppe kan si noe om særmerknadene – er en lang fellesmerknad som peker på flere sider med denne problemstillingen: For det første betydningen av nasjonalt eierskap og kontroll for utvikling av landet, vår historie knyttet til nasjonalt eierskap og kontroll over viktige naturressurser, olje og vannkraft, f.eks., og den store betydningen det har hatt for den økonomiske utviklingen av landet vårt. Andre begrunnelser for nasjonalt eierskap og kontroll kan handle om å holde store selskap i landet istedenfor utflytting, det kan handle om behovet for å ha staten som en motor i samfunnsutviklingen, og ikke minst, vil jeg legge til, i situasjoner preget av det teknologiske paradigmeskiftet som vi nå er i full gang med, knyttet til overgangen fra fossil energi til et grønt skifte. En spesiell problemstilling som er pekt på i dette forslaget, og som komiteen vier mye plass i innstillingen, er dette som går på sikkerhet. Her går det en rød tråd fra den saken vi nettopp har behandlet om Bergen Engines, til denne meldingen. Stortinget vedtar i dag en rekke bestillinger til regjeringen knyttet til oppfølgingen av Bergen Engines når det gjelder gjennomgang av sikkerhetsloven, av rutiner i departementene. En stortingsmelding vil være en mulighet til å se det større bildet her, til å diskutere hvordan vi skal bl.a. ta vare på grunnleggende nasjonal sikkerhet i en situasjon der vi vet at strategiske oppkjøp og eierskap er noe som kan bli brukt også sikkerhetspolitisk. Vi imøteser det arbeidet som nå skal gjøres med en slik stortingsmelding. Det tror jeg blir et viktig politisk stykke arbeid. Jeg takker komiteen for godt arbeid med innstillingen.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2021-05-28:
La meg først si at jeg er glad for at dette er en sak der vi står samlet i komiteen. Det er en viktig sak for landet. Takk til saksordfører og selvfølgelig forslagsstiller. Det er jo en naturlov at vi liksom ikke vedtar representantforslag på denne måten, så dette er uvanlig, og det skulle bare mangle når saken er såpass viktig som det forslagsstiller tar opp, med hele bredden med naturressurser, infrastruktur, teknologier, viktige bedrifter osv. Vi er også glad for at det ikke kommer nå i en opphetet valgkamp, men at det kan tas med litt lavere puls, kanskje tidlig i neste periode. Det tror jeg saken og landet er tjent med. Dette er ikke et udebattert område. Det har vært debattert i ulike settinger og med ulike vinklinger, men kanskje fragmentert, så det kan være greit å samle opp. Bildet endrer seg raskt. For få år siden var det ikke snakk om oppkjøp i Norge for å kontrollere ressurser på samme måte. I dag opplever vi en annen verden i global sammenheng. Noen av oss er urolige for omfattende kinesiske oppkjøp i afrikanske land. Eiendom er makt, og det er ikke all realmakt som er underlagt nasjonenes parlamentskontroll. Vi har kanskje tenkt at dette ikke gir grunn til uro på hjemmebane her i Norge, men vi må nok analysere det på nytt, tror jeg. Så uten at dagens praksis nødvendigvis kan kritiseres, må vi se på de lange linjene framover og de scenarioene som kan inntreffe. For Kristelig Folkeparti er det viktig at vi har en felles holdning til utenlandske oppkjøp, og det reiser seg naturlig nok mange spørsmål når det gjelder forsvarsmateriell og eierskap til bedrifter. Alt dette må vurderes i et sikkerhetsmessig perspektiv, men i tillegg i et retningen-for-Norge-perspektiv, for det angår jo næringslivet vårt, og det angår arbeidsplasser og ikke minst bistands- og hjelpearbeid. Dette har mange sider jeg håper kan bli diskutert når en skal komme tilbake til hvilke vilkår en slik melding skal ha, og hvilke rammer som skal defineres inn. For den kan jo svulme ut til å bli alt – eller ingenting. Den må jo ha et fokus, og dermed må en komme tilbake til vilkårene som skal ligge der. Det er viktig å få fram at EU og andre land er i gang med tilsvarende prosesser, så her er det nok andre ideer å hente utenfor. Så er det klart at landets både regjering og regjeringspartier har hatt sikkerhet langt framme i pannebrasken hele veien. Derfor er denne saken ekstra viktig, og det er kjekt at det er konsensus.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2021-05-28:
Vi har i økende grad sett at unge mobbes og utsettes for sjikane gjennom deling av seksualiserte og krenkende bilder uten samtykke. Barn og unge bruker mobiltelefoner og apper som legger til rette for at dette går enkelt og under foreldrenes kontrollmyndighet. Mange seksualiserte bilder, videoer og voldsinnslag kommer på avveier. Politiet har sett mange saker der ungdom sender nakenbilder til noen de stoler på, og at bildet spres videre og blir en stor påkjenning for dem som opplever dette. Kripos har meldt at mange bruker trusler om å dele bilder som utpressing for seksuelle tjenester eller for å hindre at man avslutter et forhold. Med dagens endring i straffeloven blir det ettertrykkelig slått fast at slik deling er forbudt og i tillegg straffbart. Kristelig Folkeparti er svært tilfreds med det. Kristelig Folkeparti er bekymret for seksualiseringen og kroppspresset barn og unge utsettes for gjennom sosiale medier og samfunnet for øvrig. Bak økende seksualisering i samfunnet ligger en kynisk pornobransje med profittmotiv. Barn og ungdom trenger i stedet å få med seg verdien av forpliktende og livslange forhold. En annen side ved det er at unge gutter og jenter setter ord på fortvilelsen over ikke å passe inn i den kroppsnormen som de møter. Selvbilde og identitet er under forming, og ønsket om å bli akseptert er sterkt. Reklame og innlegg fra influensere framstiller jenter med langt hår og slanke kropper, guttene er veltrente, sunne og barske, og på sosiale medier er forherligelsen av noen som utsettes for vold eller andre ydmykelser, blitt et problem. Dette kroppspresset og eksponeringen av noen som befinner seg i en sårbar og utsatt situasjon, skaper usikkerhet og utrygghet blant barn og unge. Psykisk helse blant barn og unge er et hovedfokus for Kristelig Folkeparti i revidert nasjonalbudsjett. Blant annet er det foreslått 150 mill. kr til styrking av eksisterende behandlingstilbud innen psykisk arbeid og rusarbeid. Dette arbeidet skal øke tilgangen til lavterskelhjelp for psykiske plager og rusproblemer. Ytterligere 30 mill. kr er foreslått for å styrke psykisk helse i skolen. Dette er én side av samme sak. God forebygging er viktig, slik at flere kan unngå å utvikle psykisk lidelse. For å forebygge psykiske plager kan skolehelsetjenesten spille en viktig rolle. Til slutt: Kristelig Folkeparti er glad for at vi i dag sender et kraftfullt signal ut i landet om at deling av seksualiserte og andre krenkende bilder og videoer uten samtykke er forbudt og straffbart. Så må vi alle være forbilder og samtalepartnere for barn og unge, slik at den negative utviklingen vi har sett, kan bli snudd.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-05-28:
Jeg har med stor interesse lest innstillingen fra utenriks- og forsvarskomiteen om planlagt salg av Bergen Engines. Det er skapt et inntrykk av at regjeringen ikke tar nasjonal sikkerhet på alvor, at behandlingen har tatt for lang tid, og at regjeringen ikke overholder sin informasjonsplikt overfor Stortinget. Det vil jeg avkrefte. Jeg mener at denne saken viser at regjeringen tar nasjonal sikkerhet på alvor. Salget av Bergen Engines ble stanset – ved bruk av sikkerhetsloven – fordi det ble vurdert som nødvendig for ivaretakelse av nasjonal sikkerhet. For å ta en så inngripende avgjørelse måtte vi ha en grundig og god prosess og begrunnelse. Dette er første gang regjeringen har stanset et oppkjøp med hjemmel i sikkerhetsloven § 2-5. Vi har nå gått opp løypa for denne typen saker, og det er derfor mulig at neste gang vil kunne behandles raskere. Det er allikevel ikke noe jeg kan garantere. Vi vet ikke hvordan den neste saken ser ut, vi vet heller ikke hvordan den neste saken vil treffe oss, og grunnen til det er at strategisk oppkjøp i sin natur er veldig kompleks. Derfor er det sånn at både tjenestene og departementene må få tilstrekkelig tid til å gjøre forsvarlige og grundige vurderinger før en avgjørelse fattes. Så til det med informasjonsplikt: Jeg tar min informasjonsplikt overfor Stortinget på største alvor. Det gjorde jeg også da jeg svarte representantene Christensen og Enger Mehl på deres spørsmål i februar. Jeg oppfattet at mine svar ble oppfattet feil, og presiserte derfor at vi vurderte alle virkemidler i sikkerhetsloven, i mitt svar til representanten Christensen fire dager senere. Jeg mener at opplysningsplikten her står helt sentralt, men det er også i denne typen saker et dilemma om en skal dele løpende og til dels høyt gradert informasjon i en sak der regjeringen ennå ikke har fattet en beslutning. Det var også tilfellet i denne saken. Derfor ber jeg om forståelse for at ikke all informasjon kunne deles åpent. Så er jeg fornøyd med at Stortinget konkluderer likt med regjeringen. Dette var en sak der vi måtte gjøre et vedtak om stopp av salget. Jeg registrerer at ingen er uenig i at det vedtaket må begrunnes godt for at det skal stå seg, av mange hensyn, og jeg registrerer at det er et samlet storting som er enig i at denne typen saker er kompleks og viktig for nasjonal sikkerhet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-05-28:
Nettopp ut fra det jeg behandlet i mitt innlegg. Da jeg svarte, jobbet vi med Forsvarets verdier, og for Forsvarets verdier var det ikke mulig å bruke sikkerhetsloven, den kom ikke til anvendelse her. Bergen Engines var ikke listeført under sikkerhetsloven, for de behandlet ikke den typen informasjon som gjorde at den var det. Så skulle jeg allerede da ha lagt til at vi jobbet videre med saken og så den i lys av de andre paragrafene i sikkerhetsloven, men akkurat da jeg svarte, jobbet vi med Forsvarets verdier, og det var i det lyset svaret ble gitt. Derfor korrigerte jeg også svaret til Christensen fire dager senere, for å vise at vi tok hele sikkerhetsloven i bruk.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-05-28:
Uttalelsen var til om jeg mente at det var gjort mange feil i denne saken. Jeg mener faktisk ikke at det er gjort veldig mange feil. Jeg mener at jeg kunne ha kommunisert mer presist med Stortinget i de svarene. Så registrerer jeg at det i den offentlige samtalen også blandes sammen, for når jeg har snakket om Forsvarets verdier, behovet for en ny leverandør til Kystvakten og Forsvarets fartøy hvis Bergen Engines selges, er dette saken vi har jobbet med. Det har vi konkludert med at det er fullt mulig å gjøre. Det er altså ikke sånn at for Forsvarets fartøy var dette av nasjonal sikkerhet. Vi kunne finne alternative løsninger. Vi hadde løst den delen. Da kommer ikke sikkerhetsloven til anvendelse på det, og så jobbet vi videre med det. Jeg mener at det er et bilde på at dette er en kompleks sak som må jobbes med på mange felt, og som det har vært jobbet med på veldig mange felt. Og så er det selvfølgelig sånn at dette har jeg kommunisert upresist mot Stortinget, og jeg er iallfall veldig glad for at jeg har fått korrigert det nå.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-05-28:
Vi snakker om to forskjellige ting. Det er mye godt å si om Kystvakten vår, men de dieselmotorene som er i Kystvakten, er ikke veldig kompliserte. Når vi to dager etterpå diskuterte, diskuterte vi motorstyring til marinefartøy, altså annen teknologi. Spørsmålet fra representanten i den første debatten var faktisk om vedlikehold av Kystvaktens motorer, og Kystvaktens motorer er ikke veldig avanserte. Det er også grunnen til at vi i løpet av forholdsvis kort tid kunne avklare at vi ville kunne flytte vedlikeholdet av den typen maskiner over til andre leverandører – så vi trengte ikke å bruke sikkerhetsloven på det feltet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-05-28:
Jeg foreslår at representanten går tilbake og ser på spørsmålsstillingen i den debatten. Det er et faktum at når vi ser på Forsvarets verdier, var det – om Bergen Engines var blitt solgt – overkommelig å sikre Forsvarets verdier, altså kystvaktskipene våre, de leveransene Bergen Engines hadde. Når vi så på det i et sikkerhetspolitisk perspektiv, når vi hadde fått andre rapporter og mer kunnskap om det, ja, så måtte vi gjøre andre vurderinger. Det er også derfor salget ble stanset etter § 2-5 og ikke etter § 1-2 eller § 1-3, nettopp fordi vi ikke hadde noen begrunnelse for det. Vi måtte ha en annen begrunnelse. Og jeg opplever at det er en viktig og riktig begrunnelse som hele dette hus er enig med oss i, det med teknologioverføringen. Men akkurat da vi vurderte de leveransene Bergen Engines hadde til Forsvaret, var det ikke av så sensitiv karakter at det hadde nådd opp på nasjonalt sikkerhetsnivå. Det var ikke nødvendig å stanse det salget på grunn av det, og derfor gikk vi videre og vurderte andre grunner.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-05-28:
Først må jeg få lov til å komme med en unnskyldning fra denne talerstolen. Da Tybring-Gjedde kom til meg med en lapp med Bergen Engines på og sa at dette var en sak om salg, om vi var klar over det, sa jeg: Ja, jeg er klar over saken; vi jobber med den, og mer kan jeg ikke si nå. At jeg da mumlet, det ber jeg om unnskyldning for, at jeg ikke var tydelig den gangen. Så finner jeg spørsmålet om hvorfor forsvarsansatte ikke deltar i den typen debatter, litt merkelig. Jeg opplever at vi har stor takhøyde for å delta i debatter. Jeg opplever at fagfolk i Forsvaret et til stede i mange rom og er tydelige om sin mening i denne typen debatter. Men når vi skal gjøre disse vurderingene, bruker vi de institusjonene vi har, for å gjøre disse vurderingene. Vi bruker det lovverket vi har, for å gjøre disse vurderingene. Her var det altså først Forsvarets verdier, og så tok vi de sikkerhetspolitiske vurderingene etter hvert. Så kom vi fram til riktig avgjørelse. Det mener jeg er veldig bra.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-05-28:
La meg få lov til å lese opp litt fra innlegget mitt en gang til. Jeg sa at dette var første gang regjeringen har stanset et oppgjør med hjemmel i sikkerhetsloven § 2-5. Vi har nå gått opp løypa for denne typen saker. Det er derfor mulig at neste sak vil kunne behandles raskere. Det, sa jeg, kan jeg imidlertid ikke garantere, rett og slett fordi den neste saken kan være så kompleks at den kan være vanskelig å kjenne igjen. Dette er et fagfelt som er dynamisk, og som må utvikles hele tiden. Vi lærer hver dag om denne typen saker. I forsvarssektoren har vi 500 kontrakter som vi må innom og se på. Vi har levert en sikkerhetslov til Stortinget, der vi forklarer hvor komplekst dette er. Vi implementerer sikkerhetsloven i alle felt nå. Mange jobber for å avdekke hva som er en grunnleggende nasjonal funksjon, hvor sårhetspunktene våre er. Vi lærer noe hver dag. Hvis jeg ikke høres ydmyk nok ut i dette sakskomplekset, ber jeg om unnskyldning for det, og så skal jeg skjerpe meg på det feltet. Men alle som får ansvar for dette feltet, vil oppdage at her lærer vi noe nytt hver dag. Da er det viktig at vi har et godt lovverk. Det har vi vist at vi har, og så jobber vi med kompleksiteten i disse sakene framover. Så skal jeg gjøre det både mildere, mer følsomt og sensitivt, sånn at representanten blir fornøyd.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2021-05-28:
I ein debatt i regi av Utsyn den 23. februar fekk forsvarsministeren spørsmålet om ikkje innsyn i korleis motorane i våre marinefartøy er skrudde saman, ville vere av stor interesse for Russland. Forsvarsministeren svara at «Heimevernet bruker Volkswagen pickup, motoren i den Volkswagen er akkurat lik som den sivile. Og motorene i kystvaktene uten at jeg kan altfor mye om det, om det er vanlige sivile fremdriftsmiddel, nei så vet ikke jeg riktig om det er kritisk for nasjonal sikkerhet at russiske industriinteresser får innsyn i hvordan dette her virker.» To dagar seinare var det eit nytt dialogmøte i regi av Utsyn. Då sa forsvarsministeren på spørsmål om dette kunne vere kontroversielt: «Nå er det ikke noen Saab-motor vi snakker om. Det dreier seg om høyteknologi.» Kva skjedde mellom den 23. og 25. februar som gjorde at forsvarsministeren brått hadde eit anna syn?