Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-02:
Jeg kan ikke si at vi opplever noen ydmyk statsråd i dag. Men etter en mannsalder og to–tre arkitektkonkurranser er kortene kastet og kabalen for museene i Oslo lagt, men langt fra løst. Tilbake ligger Tullinløkka, dumpet og brakk. Ulne skyer svever over Tullinløkka og Nasjonalgalleriet, som snart skal tømmes for innhold – tømmes og rømmes. Framtiden er usikker etter store ord og tilsynelatende enighet om de store flytteplanene. Etter mange år – rett rundt hjørnet – fortjener Tullinløkka et løft. Tullinløkka kan gjøres til en frodig, grønn lunge – jeg vil si at det er en indrefilet i Oslo, men som nå er råtten – gjerne med en liten skulpturpark. Hva er galt med Nasjonalgalleriet? Greit nok, fasaden trenger en oppstramming og en «make over». Ellers er det ikke altfor mye å utsette på bygningen, som siden 1882 stolt har vist fram norsk nasjonalromantisk malerkunst, som i 1937 lot Edvard Munch få et eget rom, og som har vært et meget populært rom på Nasjonalgalleriet – en bygning med en flott inngangshall med en majestetisk trapp, som jeg har hørt at Christian Krogh ble bisatt fra, så dette er et bygg med god historie. Man kan gå fra sal til sal gjennom ulike stilarter og epoker. Gamle mestre presenteres i lokaler som er laget for deres kunst. Huset er rett og slett bygget for det formålet å vise kunst. Våre eldre nasjonalskatter bør fortsatt nytes i disse lokalene på Tullinløkka. Så kan regjeringen vurdere om samtidskunsten skal få et feiende flott signalbygg på Vestbanetomten. Mange klappet fornøyd da den nye kabalen for flytting av Nasjonalmuseet til Vestbanen og Deichmanske bibliotek, Munch-museet og Stenersen-museet til Bjørvika ble kastet fram i slutten av mai. Men ingen har tatt til orde for hva alle de tomme, fine, historiske bygningene skal brukes til. Regjeringen er fornøyd fordi man endelig har fått løst en vanskelig knute og funnet en løsning for hva man skal bruke Vestbanetomten til. Vi andre venter på at Tullinløkka skal få et skikkelig løft. Forutsetningene er endret, slik jeg ser det, men beslutningen består: Nasjonalgalleriet skal tømmes og rømmes. Egentlig står statsråden på sin forgjengers beslutning. Statsråden har uttalt til media at det selvfølgelig er morsommere å legge ned en grunnstein for et nytt museum enn å vedlikeholde og ta vare på eksisterende bygg. Kan Nasjonalgalleriet reddes ved at vedlikehold blir på mote? Etter arkitektkonkurransen står en vinner igjen. Da er vi inne i en fase som vi som er Nasjonalgalleriets voktere og venner, knytter vårt håp til. Da er tiden inne for justeringer. Det kan skje så enkelt som at kulturministeren sier at maleriene i gullrammer, f.eks., skal få bli der de er. Jeg tror ikke begrunnelsen for å tømme og rømme Nasjonalgalleriet er at Samtidskunstmuseet trenger et større bygg. Nei, det er fordi Nasjonalgalleriet er så populært at det vil trekke flere besøkende til Vestbanen. Det er jo landets eldste museum og et av landets mest besøkte museer. Nasjonalgalleriet er også en suksess, uten at det er samlokalisert. Det har flere besøkende – i faktiske tall – enn tilsvarende museer både i København og Stockholm. Det er ikke så mange som oppsøker Samtidskunstmuseet. Årsaken er i stor grad at Munch er populær og henger på Nasjonalgalleriet. Den grunnleggende tanken er at de som drar og ser på Munch, også skal få se på samtidskunst. Det er tanken. Jeg viser til det store utland og de andre nordiske hovedstedene. Jeg vil trekke fram Finland, jeg vil trekke fram Sverige, jeg vil trekke fram England og Tyskland som nylig har restaurert de gamle museene for den eldre nasjonale kunsten, og som ønsker å vise nye samlinger i nye bygg. For meg høres dette fornuftig ut. Ja, vi ser hvor Mona Lisa henger, og det bør vi ta som eksempel. Det gamle er også siste skrik, forstår jeg, når man hører på ekspertisen. Ingen skjemmes over Oslos mangel på praktbygg, men mange er bekymret for at de historiske linjene blir borte. Jeg snakker her om kulturarven. Norge skal ikke ha en skjødesløs forvaltning av egen historie. Å bruke Tullinløkka til noe annet enn parkeringsplass må være riktig. Jeg tror at Nasjonalgalleriet ville ha bestått, hvis man hadde hatt en helhetlig plan for det området. Hvilket formelt vedtak som er tatt i denne saken om flytting av Nasjonalgalleriet, er det mange som spør om. Mange opplever at det kun er et byråkratisk vedtak, at noen har snakket sammen på bakrommet. Er det et demokratisk fattet vedtak noe sted om tømming av Nasjonalgalleriet, gjentas ofte der ute av dem som engasjerer seg. Det er godt å vite at politiske vedtak kan reverseres. Det har vi ofte sett i denne salen, særlig etter at noen bekjentgjorde hva Oslos tomme kulturbygg skal brukes til. Da ble det nevnt lesesal på Nasjonalgalleriet. I fjor ble det også snakket om at vi trenger barnehageplasser. Er det det vi ønsker der? Eller ønsker vi at Petter Stordalen skal bygge hotell? Han bygger jo hoteller i alle mulige gamle bygninger, så jeg tror han vil sikle veldig på den flotte bygningen som Nasjonalgalleriet er. Hva vil regjeringen fylle disse lokalene med? Det ønsker folk å få svar på. Mens regjeringen opplever situasjonen som en kabal som skal på plass, ser andre at hovedstadens identitet står på spill. Å flytte kulturinstitusjoner til nybygg ved sjøkanten er neppe i samsvar med at Karl Johans gate er byens ryggrad. Oslo blir en fattigere kulturby dersom Nasjonalgalleriet og Kunstindustrimuseet flytter inn i felles bygg på Vestbanetomten. Andre europeiske hovedsteder – som jeg var inne på tidligere – ruster opp de gamle bygningene og ser en fordel i at man har historiske kunstmuseer, også bygningsmassen der. Er Nasjonalgalleriet for puslete for denne regjeringen? Det som også skuffer meg, er at riksantikvar Jørn Holme har sans for forslaget om å tømme og rømme. Når kulturminnevernets fremste talsmann ser seg fornøyd med at bygningen skal bevares som et tomt skall, blir jeg skeptisk. Tidligere har Oslo-lagene av Senterpartiet, SV og Arbeiderpartiet uttrykt bekymring over avviklingen av Nasjonalgalleriet. Hvor er de nå? Hvorfor er de ikke på barrikadene når Nasjonalgalleriet trenger dem? I sommer fortalte kommunalminister Liv Signe Navarsete at hele Senterpartiet går imot samlokalisering av Nasjonalmuseet. Sett fra regjeringens ståsted burde nok ikke Navarsete ha sagt det hun sa. Hun blottla en tvil innad i regjeringen. Nationaltheatret ligger en kort spasertur fra Nasjonalgalleriet. Det trengs rehabilitering også av Nationaltheatret. Det kreves trolig to års fraflytting for å få en total rehabilitering av dette teatret, men ingen har foreslått å avvikle teatret for det. Jo forresten, Fremskrittspartiet har gjort det. Men de har kommet på bedre tanker, og jeg vil oppfordre regjeringen til å gjøre det samme. Diskusjonen som pågår nå, er den vi aldri har hatt i forkant av dette. Vi har sett et knep fra Giske & co. Det jeg har vært opptatt av, er manglende demokrati før man fatter så alvorlige beslutninger. Nasjonalgalleriet og Kunstindustrimuseet skal få fortsette virksomheten og ikke tømmes til fordel for et nytt, sammenslått vestbanemuseum.