Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-03-01:
Aller først vil jeg som saksordfører legge fram komiteens innstilling og få lov til å takke for et veldig positivt samarbeid i komiteen. Jeg vil også takke regjeringa for at man har kommet med denne meldinga, som jo er et godt anslag for å diskutere en svært viktig utviklingsmulighet for norsk jord og skog, nemlig mange av de tilleggsnæringene som vi i dag ser utøves på en veldig god måte i norsk landbruk og skogbruk, men som også på mange måter bidrar til å styrke disse næringsveiene. Det er bra at Stortinget faktisk samler seg om i hvert fall synspunktene rundt denne typen næringer og hvor viktige disse er. Jeg oppfatter at stort sett alle partiene mener at et mangfoldig og slitesterkt jord- og skogbruk har godt av flere bein å stå på, og at de alternative næringsformene som i særdeleshet blir trukket fram i meldinga, er en styrke for oss alle, enten det gjelder brøyting, transport, energiutvikling, Inn på tunet-aktivitet, produksjon av lokalmat eller jakt og fiske. I så måte gir det oss mange goder, men det bidrar også etter undertegnedes oppfatning til at man gir landbruket og samfunnets virkemidler knyttet til landbruket økt legitimitet og forståelse. Sånn sett er dette en svært viktig melding. Driftsgranskningene Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning har gjort av bl.a. 888 bruk, viser at over 80 pst. av disse brukene nyttiggjør seg av tilleggsnæringer. Det gir et veldig godt og tydelig signal om hvor stort omfanget er, og hvor viktig det er, ikke minst for å kunne opprettholde en variert bruksstruktur, noe vi må for å kunne dyrke mest mulig jord. I så måte gleder det meg når regjeringa skriver på side 5, første spalte, i meldinga: «Menneskelege ressursar og skaparlyst er avgjerande. Ein liten eigedom kan vere utgangspunktet for ein like god forretningsidé som ein større eigedom. Politikken skal difor leggje til rette for vekst og utvikling uavhengig av storleiken på gardsbruket.» Jeg mener at dette er en god formulering, og det er vel her mange av oss skiller noe lag ved regjeringas politikk i stort – først og fremst fordi at skal man kunne dyrke fram denne typen næringer, små og store, ja, så er det kanskje de små brukene som bidrar mest, fordi de er mest avhengige av det, men de trenger ikke å legge alle ressursene, alle investeringene, i én pott. I så måte vil etter mitt skjønn det å satse på tiltak og virkemidler i bunnen som bidrar til at både store og små kan leve, og ikke slik vi har sett det i de siste jordbruksoppgjørene, danne det beste grunnlaget for denne typen tilleggsnæringer. For oss fra Arbeiderpartiet står det som et paradoks. Det er dessuten viktig for å kunne opprettholde landbruk over hele landet – noe det er enighet om i denne sal at vi skal – at man sørger for at det er bærekraft også hos dem som må drive i utkantstrøk, og som driver i randsonen av det som vil være lønnsomt. Der vil denne typen tilleggsnæringer være viktig, men det vil også være avgjørende at vi klarer å opprettholde en politikk som bidrar til at det gis støtte som bidrar til å tette inntektsgap også der det er mer karrige forhold, at man faktisk bidrar i større grad enn det jeg nok må si meldinga åpner opp for, og at man er mer konkret når det gjelder de tiltakene som skal settes i verk, enten det er Inn på tunet, transport eller energi. Vi ser at på flere av disse punktene har et flertall i komiteen, alle unntatt Høyre og Fremskrittspartiet, samlet seg om at det burde være mulig å være mer konkret og mer framoverlent når det gjelder tiltak for denne typen tilleggsnæringer. Jeg er glad for at et komitéflertall samlet seg om en strategi fra regjeringa for å se på innlandsoppdrett av fisk, og også for det et flertall sier om energiutvikling i tilknytning til gårdsbruk. Jeg vil med dette ta opp de forslagene som Arbeiderpartiet har fremmet sammen med andre.