Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-12-17:
Veksten i norsk økonomi er blitt større enn det som ble lagt til grunn i nasjonalbudsjettet for 2004. Lave renter har bidratt til økt etterspørsel fra personer og foretak, og som et gjennomsnitt hittil i år har den norske krone sammenlignet med andre lands valutaer vært svakere enn i 2003. Tross økt vekst har skatteinngangen blitt svakere enn ventet. Statens skatte- og avgiftsinntekter er i nysalderingsproposisjonen nedjustert med knapt 9 milliarder kr siden Stortingets behandling i fjor høst. Nedjusteringen må ses i lys av en forholdsvis svak utvikling i de ordinære skatteinntektene, i hovedsak fra bedriftene. Til tross for at regnskapsstatistikk for foretakssektoren viser en sterk vekst i lønnsomheten i næringslivet i 2003, viser oppgavene for utlignede skatter for inntektsåret 2003 en nominell nedgang på om lag 10 pst. fra det foregående inntektsåret, altså 2002. En mulig forklaring kan være at mange har benyttet seg av muligheten til å framføre underskudd fra 2001 og 2002. Avgiftsinntektene for Fastlands-Norge har imidlertid økt siden Stortingets behandling i fjor høst. Regjeringen vil gi en nærmere vurdering av skatteanslagene i revidert nasjonalbudsjett for 2005. Siden saldert budsjett har utgiftene utenom petroleumsvirksomheten økt med netto 2,8 milliarder kr. Økningen er summen av bevilgningsendringer som er behandlet i Stortinget i løpet av året, og består av en rekke større og mindre forslag. Et viktig bidrag til økningen er rammetilskuddet til kommunesektoren. Ny informasjon om lavere skatteinntekter for kommunesektoren har bidratt til en anstrengt økonomi i mange kommuner og fylkeskommuner. I samsvar med budsjettavtalen som er inngått mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet om statsbudsjettet for 2005, har Regjeringen foreslått en økning i kommunesektorens rammetilskudd på 2,2 milliarder kr, som får tilslutning fra de samme partiene i finanskomiteens innstilling. Overføringer fra Petroleumsfondet økes med ca. 13 milliarder kr for å dekke økningen i det oljekorrigerte budsjettunderskuddet. Av dette utgjør lavere skatte- og avgiftsinntekter til staten og den omtalte kompensasjonen til kommunesektoren alene 11 milliarder kr. Både staten, kommuner, bedrifter og husholdninger må leve med usikkerhet, men man kan ikke av den grunn unnlate å budsjettere og sette klare rammer for sin økonomiske virksomhet. Fra statsbudsjettforslaget blir behandlet i Stortinget om høsten og frem til nysalderingen neste høst vil anslag, forutsetninger og vedtak nødvendigvis bli endret. Enkelte år vil dette føre til at budsjettunderskuddet øker, mens det i andre år vil kunne føre til en styrket budsjettbalanse. Likevel er statsbudsjettet et helt nødvendig styringsverktøy både på enkeltområder og i den mer samlede økonomiske styring. Det er viktig at budsjetteringen bygger på realistiske forutsetninger, basert på den informasjon som til enhver tid foreligger. Representanter for enkelte partier bruker skattesvikten og økningen i det oljekorrigerte underskuddet som følger av dette, som et argument for at det verken er mulig eller nødvendig å forsøke å finsikte økonomien gjennom budsjettbehandlingen. Da vil jeg legge til at skattesvikten hadde ikke blitt mindre dersom Stortinget i utgangspunktet hadde vedtatt å bruke mer oljepenger enn det Regjeringen foreslo. En slik politikk ville derimot ha resultert i et enda større underskudd ved nysalderingen av budsjettet.