trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-11-07:
Først vil eg gi honnør til SV fordi dei har vore eit parti som har hatt ein offensiv politikk, og kanskje har vore dei som har gått lengst når det gjeld restriksjonar i forhold til spelmarknaden i Noreg. No sit SV i regjering og er med og forvaltar den politikken som kjem derifrå. Det som Regjeringa har fremja om at ein vil fjerne automatane frå 1. juli 2007, er veldig positivt, og det er vi veldig glade for. Samstundes når det gjeld enkelte restriksjonar som t.d. å bruke setlar på automatar, er bingoautomatane unnatekne. Eg har tidlegare registrert at SV har uttalt seg kritisk om det, og eg lurar på kva SV kan gjere for at setelforbodet også skal gjelde bingoautomatane.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-11-07:
Det er synd med spel! Nå begynner på ein måte representanten på ein litt usakleg galei. Det som Kristeleg Folkeparti er oppteke av, er at vi skal ha eit godt samfunn for barn og unge å bo i og å vekse opp i. Framstegspartiet går stikk motsett veg når dei i sitt forslag meiner at det skal opnast opp for meir lokal styring når det gjeld forhold rundt automatspel, kasino, kortspel om pengar etc. Med andre ord så ønskjer Framstegspartiet ei liberalisering av denne politikken. Dei ønskjer at dersom kommunar vil ha kasino, må dei gjerne få det, og vil dei ha kortspel om pengar, må dei gjerne få det. Dei ønskjer ei utvikling som gjer at ein vil få meir spel om pengar. Men lytt då til dei speleavhengige! Om de ikkje vil lytte til Kristeleg Folkeparti, er det greitt. Men vi ønskjer eit samfunn der vi har ein meir restriktiv politikk på dette området, fordi vi har lytta til dei innspela og synspunkta vi har fått. Det kunne eg verkelig ønskt at Framstegspartiet også hadde gjort.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-11-07:
Det som eg meinte, var at vi frå Kristeleg Folkeparti si side fremja dette Dokument nr. 8-forslaget i mai. Vi hadde håpa at vi kunne få tilslutnad til det. Då hadde vi rekna med at Regjeringa ville ha jobba parallelt med alle desse fire tiltaka. Vi fremja altså forslag om at vi ønskte dette forbodet, og no er vi komne ut i november, så tida er knapp. Men dersom Regjeringa hadde teke denne jobben på alvor, hadde dei sett desse fire forslaga i samanheng, og ein hadde også jobba med kompensasjonsordningar for dei frivillige laga og organisasjonane. Ein hadde ikkje berre teke dette eine punktet, at ein fekk eit forbod mot automatane neste år, utan at ein samtidig hadde gjort noko med dei frivillige laga og organisasjonane. Vi har eit engasjement for at det er viktig å finne alternative finansieringsmåtar, og derfor har eg også sagt at Regjeringa må greie ut dette.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-11-07:
Den eigentlege grunnen var den som eg skisserte frå talarstolen. Eg er heilt einig med representanten Magnar Lund Bergo i at Valgerd Svarstad Haugland faktisk gjekk i spissen i forhold til å få gjort noko med pengespelproblematikken. Rettssakene er blitt utsette og utsette, og dette har teke mykje lengre tid enn eg trudde, og vi har utvikla eit utolmod parallelt med det. Vi hadde håpa at vi skulle greie å innføre den ordninga, men tida gjekk. Vi har ikkje fått gjort det. Derfor har vi sagt at vi er nøydde til å gå lenger. I og med at Kristeleg Folkeparti også har gått lenger, trur eg vi no har vore med på å påverke den sitjande regjeringa til å gå lenger enn det som først blei varsla då vi fremja vårt Dokument nr. 8-forslag, og at ein vil fjerne automatane frå 1. juli. Kanskje hadde ikkje det skjedd om ikkje Kristeleg Folkeparti hadde gått i spissen no. Tidlegare kan det vere at Sosialistisk Venstreparti har vore med og vore ein spydspiss ved å flytte denne politikken i riktig retning. Då håpar eg vi i fellesskap kan nå målet.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-11-07:
Det som er heilt klart for Kristeleg Folkeparti, er at det ikkje er dei speleavhengige som skal finansiere frivillig sektor. Når vi veit at 9 av 10 kr kjem frå speleavhengige, er vi nøydde til å sjå oss om etter andre måtar å gjere det på for å bidra til at frivillig sektor får inntekter. Når ein ser at omsetninga har auka frå 8,5 milliardar i 2001 kr til 27 milliardar kr i 2005, ser ein at utviklinga har gått i feil retning. No i år har ein innført eit setelforbod, som ein allereie ser har effekt. Det er bra – alle tiltak som kan ha effekt, er bra. Det Kristeleg Folkeparti er oppteke av, er at vi skal sjå frivillig sektor under eitt, med alle typar oppgåver som han har, og kor staten skal vere med. Eg hadde håpa at vi etter denne debatten i dag kunne vere einige om ein ting, og det er at det i alle fall ikkje er dei speleavhengige som skal finansiere frivillig sektor i Noreg.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-11-07:
Dette var ein litt spesiell replikk frå May Hansen, for Magnar Lund Bergo, SVs representant, gav nettopp skryt til Valgerd Svarstad Haugland for den jobben ho hadde gjort i kampen for å hjelpe dei speleavhengige. Eg vil gi SV ros for det dei har gjort med problematikken rundt dei speleavhengige. Som eg sa i ein replikk tidlegare til May Hansen, har dei vore det partiet som har gått lengst i ein del forslag. Det er veldig bra. Når det gjeld den noverande regjeringa, som eg også gav ros til, har ho gjennomført fleire av dei forslaga som Valgerd Svarstad Haugland var med og fremja i handlingsplanen sin. Så kan det alltid vere ein diskusjon om kor mykje meir ein skulle ha gjort tidlegare. Vi kan godt diskutere historie, og det kan eg godt vere med på. Men eg er samstundes oppteken av å lyfte blikket framover og sjå på kva for moglegheiter vi har, og på kva vi i fellesskap kan få til. Når SV er offensiv på dette området, ønskjer eg også Regjeringa lykke til, slik at vi i fellesskap kan nå det målet som vi kan vere einige om.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-11-07:
Noko som eg ikkje rakk å kome så mykje inn på i innlegget mitt, var dette med internettspel, utanlandske pengespel. Dersom Noreg hadde vedteke eit slikt forslag som dei har gjort i staten Washington, vil Telenor og dei andre internettleverandørane la vere å distribuere nettspel. Det er ikkje så mange firma som leverer spel på Internett i Noreg, og dei brukar stort sett dei same distribusjonskanalane, slik at det burde vere teknisk mogleg å få det til. Vil statsråden kome med nokon konkrete saker på dette området? Og så kjem eg tilbake til bingoautomatane. Det kom jo innspel frå Lotteri- og stiftelsestilsynet i februar 2006 om at desse automatane heilt klart har sine negative sider. Eg har også skjønt at Hjelpelinjen får telefon frå folk som er brukarar av desse automatane, og at ein kan bruke setlar heilt opp til 500 kr, noko som ein ikkje kan på dei andre automatane. Må det vere motsett «bevisbyrde» for at statsråden skal gjere noko?
Erling Sande (Senterpartiet), 2006-11-07:
Senterpartiet er samd i at kulturelt mangfald er av stor verdi i samfunnsutviklinga. Eit kulturelt mangfaldsår med dei målsetjingane som saksordføraren har gjort greie for, er noko vi er varme tilhengarar av. Mangfaldet gjer oss rike, og betre kunnskap om mangfaldet og andre menneske sine meiningar og uttrykk er ofte med på å bryte ned skiljeveggar. Mangfald og kreativitet går ofte hand i hand. Det er i brytninga mellom ulike idear og uttrykk at det blir skapt nye idear og nye uttrykk. Kulturelt mangfald er altså eit gode i seg sjølv. Det er, som Molvær Grimstad sa, ein god idé å feire mangfaldet når ein veit at einsretting pregar andre delar av samfunnet. Senterpartiet er positivt til tiltak som fremmar mangfaldet av kulturelle uttrykk. Ved at fleire kunstnarar med ulik bakgrunn får høve til å gjennomføre og vise fram sine eigne prosjekt, opnar vi samstundes opp for større forståing på tvers av kulturelle skilnader og ulik etnisk bakgrunn. Personar med minoritetsbakgrunn utgjer i dag ei stor og ueinsarta gruppe i dette landet. Dette har så langt i liten grad komme til uttrykk i kunst- og kulturlivet. Å opne opp for og oppmode til eit større innslag av ikkje-vestlege kunstuttrykk er både god kulturpolitikk og god integreringspolitikk. Målet til Senterpartiet er at òg minoritetskunstnarane får høve til å uttrykkje seg på eigne premissar, og at verksemda deira blir ein naturleg del av kunst- og kulturlivet. Inntil det skjer er det naudsynt med målretta tiltak retta mot minoritetskunstnarar. Også i så måte er eit mangfaldsår eit ypparleg initiativ. Institusjonane spelar, som saksordføraren har gjeve uttrykk for, ei viktig rolle i gjennomføringa av eit mangfaldsår. Vi vil stille oss bak det saksordføraren har gjort greie for i så måte. På same tid er det viktig at vi støttar opp om dei innspela, aktivitetane og prosjekta som kjem frå kunstnarane sjølve. For Senterpartiet er det viktig å understreke at skal Mangfaldsåret bli noko meir enn ein serie arrangement, berre besøkt av personar som allereie i utgangspunktet aktivt søkjer kulturelt mangfald, lyt det breie lag av organisasjonsliv og lokalsamfunn i landet vårt engasjerast i dette arbeidet. Målet må vere arrangement i alle lokalsamfunn og engasjement frå størst mogeleg del av frivillig sektor i gjennomføringa av Mangfaldsåret. Berre slik kan eit mangfaldsår bli noko som når dei mange. Berre ved å gjere satsinga til noko som viser att i lokalsamfunna, når heile landet og engasjerer folk i alle aldrar, når ein fullt ut målet om å fremme verdien av kulturelt mangfald, og berre slik når ein målet om større gjensidig kunnskap og djupare forståing mellom menneske med ulik kulturell ståstad.
Erling Sande (Senterpartiet), 2006-11-07:
Senterpartiet er også oppteke av ein kommunestruktur med små kommunar som gjer at dei som skal ta avgjerdene, sit nær dei avgjerdene gjeld. Det gjer òg at avstanden mellom kommunane blir liten. Eit system der ei rekkje kommunar har forskjellige regime på dette området, vil ikkje nødvendigvis løyse nokon av problema. Det vi vil streke under, er kommunane si moglegheit til i dialog med næringslivet og interesseorganisasjonane, slik mange kommunar no har gjort, å arbeide med å fjerne speleautomatane og med andre tiltak som kan redusere speleavhengigheita.
Erling Sande (Senterpartiet), 2006-11-07:
Representanten Molvær Grimstad og eg har mykje av dei same målsetjingane i denne saka, nemleg å redusere speleproblema og omfanget av dei. Når det gjeld bingoautomatane, er det òg omtalt i innstillinga og i brev frå Kulturdepartementet. Det er eit område som ein ser på om det kan gjennomførast tiltak på. Det som er litt overraskande, er sjølve forslaget frå Kristeleg Folkeparti. Sjølv om ein veit at gevinstautomatane vil falle vekk frå sommaren av, har ein valt å fremje eit forslag om å framskunde denne fjerninga til 1. januar, noko som ein veit vil gje organisasjonane store problem. Igjen: Vi deler målsetjinga, men eg er overraska over at Kristeleg Folkeparti foreslår noko som så heilt tydeleg vil gje organisasjonane store utfordringar og gje dei mykje kortare tid til omstilling enn det som Regjeringa har lagt opp til.
Erling Sande (Senterpartiet), 2006-11-07:
Representanten Knudsen gjekk glipp av ein viktig nyanse. I denne saka er målet vårt å avgrense speleproblema, og i så måte løyser ikkje forskjellige regime frå kommune til kommune det, etter vårt syn. Når det gjeld dei viktige tenestene som kommunane utfører, det vere seg eldreomsorg eller skule, har eg berre lyst til å nemne den styrkinga denne regjeringa har gjort på desse områda, som altså har gjeve eldre ei betre omsorg i store delar av Kommune-Noreg og ungane ein betre skule. Denne regjeringa har i løpet av den korte tida ho har regjert, gjort langt meir enn det som Knudsen sitt parti fekk til i dei budsjettsamarbeida det hadde med den førre regjeringa.
Erling Sande (Senterpartiet), 2006-11-07:
Eg er glad for å høyre det Molvær Grimstad seier, at ein har forståing for dei frivillige organisasjonane sin situasjon. Dei frivillige organisasjonane er no i stor grad i gang med sine budsjett for det neste året – dei er kanskje ferdige – og har lagt dei budsjetta ut frå det regimet som Regjeringa har signalisert. Og det er vel ikkje til å kome utanom at nokre av dei ville fått store problem dersom dei måtte tilpasse seg ei anna løysing no. Eg har vel ikkje inntrykk av at dette har vore noko unisont krav frå dei speleavhengige, eller frå organisasjonar til dei pårørande til dei speleavhengige. Lat meg seie det slik: Eg gler meg over at representanten Molvær Grimstad i alle fall er merksam på stoda for dei frivillige organisasjonane.
Erling Sande (Senterpartiet), 2006-11-07:
Eg har to spørsmål til representanten frå Framstegspartiet. Det første går på at ein i innstillinga og andre gonger i argumentasjonen understrekar at ein er kritisk til restriksjonar fordi menneske med speleavhengigheit oppsøkjer andre arenaer. No melder Lotteritilsynet at etter at setelforbodet blei innført, har det ikkje skjedd. Kva annan vitskap eller kunnskap er det Framstegspartiet sit på som gjer at ein framleis set fram dette argumentet? Det er det eine spørsmålet. Woldseth er sikkert oppriktig bekymra for dei frivillige organisasjonane sin økonomi. Framstegspartiet var i lag med dei førre regjeringspartia om å kutte støtte både til studieforbund, Frifond og lokale og regionale kulturbygg over statsbudsjettet – og andre viktige tiltak til frivillig sektor. Er det slik at Framstegspartiet no har ei ny linje i frivilligheitspolitikken og no aktivt ønskjer å støtte opp om dei frivillige organisasjonane over statsbudsjettet?
Erling Sande (Senterpartiet), 2006-11-07:
Høgre står i denne saka på den breie løysinga frå førre perioden, men merknaden min går på følgjande: Igjen ser vi at ein i ein debatt i denne salen må ta omsyn til forpliktingane i EØS-avtala, sjølv om vi debatterer saker der det etter Senterpartiet sitt syn klart skal vere nasjonale avgjerder. For Senterpartiet er det ein tankekross at ESA kanskje vil hindre oss i å gjennomføre ein politikk som eit fleirtal i denne salen meiner er den riktige. Denne gangen handlar det om viktige tiltak for å avgrense speleavhengigheit, og mitt spørsmål er følgjande: Ser ikkje representanten Thommessen at dette er med på å svekkje den makta vi har i denne salen, i saker der vi søkjer å finne gode løysingar for det norske folket?
Erling Sande (Senterpartiet), 2006-11-07:
Eg føler behov for å få klarleik i noko. Ved førre replikkordveksling kritiserte eg Kristeleg Folkeparti for å føreslå dette forbodet frå 1. januar. Då repliserte Kristeleg Folkeparti med at forslaget blei fremja i sommar. Sidan det har det blitt sett i verk ei rekkje viktige tiltak, og derfor var ikkje behovet det same, og ein forstod òg at dei friviljuge organisasjonane var bekymra for det. Men likevel er det jo slik at dei forslaga vi stemmer over i denne salen i dag, blei framsette av representanten frå Kristeleg Folkeparti, der ein altså nettopp går inn for fjerning frå 1. januar. Spørsmålet mitt må då igjen bli: Er ikkje Molvær Grimstad bekymra over dei tilbakemeldingane som kjem frå dei friviljuge organisasjonane viss dette forslaget skulle få fleirtal, og ein då fekk fjerna desse inntektskjeldene lenge før organisasjonane hadde rekna med?
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-11-07:
Nå var det sånn en hyggelig, feirende stemning her, så jeg tenkte å toppe det med en sak som jeg vet at både mitt parti, Venstre, og statsrådens parti, Arbeiderpartiet, har vært veldig engasjert i i Oslo, nemlig Snelda-prosjektet. Det er en spennende videreføring av mange av de viktige mangfoldsinstitusjonene i Oslo. Det kunne blitt en nasjonal spydspiss på området og vært en spennende utvikling av en av institusjonene som statsråden nevnte tidligere, nemlig Operaen. Jeg forventer ikke at statsråden skal si ja eller nei til Snelda-prosjektet, men Oslo bystyre har i hvert fall i flertallsform sagt at dette er et prosjekt man syns det er spennende å jobbe videre med. Så jeg vil bare gi statsråden anledning til å si det samme.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Svaret på det er at Regjeringen gjennomfører historiens største satsing på kultur. Vi femdobler veksten i statsbudsjettet for 2007 mot det Bondevik-regjeringen la fram i sitt siste budsjett – over en halv milliard kr mer. Det er historiens største økning. Og vi skal fortsette med å øke kulturbudsjettet opp til 1 pst. av statsbudsjettet, så her vil det være rikelig monn også til den flerkulturelle satsingen. Mitt hovedpoeng er at det meste av dette ikke skal skje gjennom øremerkede midler. Vi må sørge for at Operaen gjennom sitt driftsbudsjett på 300 mill. kr ivaretar mangfoldet og det flerkulturelle. Vi må sørge for at Oslo-Filharmonien gjennom sitt budsjett gjør det, at Nationaltheatret gjør det, at alle de tunge, vanlige museene, institusjonene, orkestrene og teatrene i sine repertoarvalg, i sin rekruttering og i sin formidling til publikum er flerkulturelle og tar vare på mangfoldet. Først da lykkes vi med å skape et reelt, godt og mangfoldig kulturliv.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Representanten Thommessen, som jo er både eldre, klokere og visere enn undertegnede, kjenner veldig godt og deler også Regjeringens oppfatning om at vi skal ha en armlengdes avstand til de kunstneriske valg som foretas i institusjonene og av kunstnere og kulturarbeidere. Og her er vi midt oppi det dilemmaet som vårt politiske ønske om å bidra til økt mangfold fører til når vi møter disse institusjonene og kunstneriske virksomhetene. Jeg er skeptisk til kvotering når det gjelder de rent kunstneriske utvalgene, for det kolliderer med det grunnleggende armlengdesprinsippet. Men jeg er en veldig sterk tilhenger av at man, om man ikke har en lovformulert kvotering, i hvert fall har en bevisst holdning til det å utnevne folk med minoritetsbakgrunn til alle styrende råd og utvalg, tildelingskomiteer osv., at man i det etablerte kulturbyråkratiet, som tar veldig mange av beslutningene når det gjelder bl.a. budsjett, sørger for at utvalgene gjenspeiler sammensetningen som det norske folk faktisk har.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Jeg tror nettopp en av de fine tingene med et slikt mangfoldsår, og jobben rundt det, er at veldig mange nye prosjekter vil bli lansert – kanskje delvis som kortsiktige prosjekter, men også som faste institusjoner, nettverk, møteplasser, stimulanser og påvirkningsagenter inn mot institusjonene. Representanten Grande nevnte i sitt hovedinnlegg også dette med oversettelse av litteratur, at det å få f.eks. norsk litteratur på arabisk og arabisk litteratur på norsk er en måte å få kjennskap til mangfoldet på. Så her finnes det mange ideer som Mangfoldsåret og diskusjonen rundt det vil bringe fram. Så får vi som ansvarlige budsjettlagere sørge for at dette får sin plass også i det faste Kultur-Norge. Jeg skal ikke stå og sjekke ut det ene prosjektet etter det andre, men tar selvsagt imot alle gode ideer med stor takk og åpenhet. Så får vi håpe at alle andre også bidrar, slik at Mangfoldsåret kan føre til en varig endring, ikke bare bli et lite markeringsår som står igjen som et fint minne, men som faktisk har ført til noen strukturendringer som vi kan nyte godt av i framtiden.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Jeg tror jo det er helt riktig at de problemene som representanten nevner fortsatt eksisterer. Det skyldes ikke at vi har gjort for mye av det vi har gjort, men at vi har gjort for lite. For jeg tror at disse kulturelle møteplassene som skapes f.eks. blant barn og unge, faktisk skaper større integrering, større forståelse og større samhold. Det betyr at vi i tillegg til å støtte opp om ulike minoritetskulturer og de utrykkene som finnes der, også er nødt til å skape de møteplassene der ulike kulturuttrykk og personer med ulik bakgrunn faktisk møtes, jobber sammen, blir kjent og skaper det fellesskapet. Et av de temaene som vi ønsker å belyse gjennom Mangfoldsåret, er tema som ytringsfrihet. Det ligger i kjernen av enhver kunstnerisk virksomhet en bruk av ytringer og et krav om og en plass for ytringsfrihet. Det vet vi er meget relevant i de debattene vi har hatt de siste årene. Vi skal ikke bli kulturrelativistiske og si at alt er like bra. Vi har noen kjerneverdier som vi mener at det norske samfunnet skal bygge på uansett hvilken kultur man tilhører. Jeg tror at et mangfoldsår i 2008 kan bidra til å trekke opp de linjene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Man trenger ikke forby bruk av automater i Norge. Enhver som vil drive med gevinstautomater, trenger en spesifikk godkjenning. Måten man vil gjøre det på, er at de godkjenningene som har vært forlenget i påvente av EFTA-domstolen, ikke vil bli forlenget utover 1. juli 2007. Da regner man med at dommen i EFTA-domstolen har falt. Så er det slik at hvis vi vinner rettssaken, gjennomføres selvsagt automatsystemet slik et bredt flertall i Stortinget har vedtatt. Dersom vi taper, hvilket jeg tror og håper at vi ikke gjør, må vi diskutere hva vi da skal gjøre. Det har ikke Regjeringen tatt stilling til. Saken må jo også tilbake til Stortinget, i og med at det er Stortinget som har lagt føringene for hva vi da skal gjøre. Den situasjonen er ikke behandlet. Men det som uansett er klart, er at dagens situasjon ikke kan fortsette. Vi kan ikke leve med at veldig gode og ideelle formål skal betales av folk som blir sosialt og økonomisk skadelidende av det.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
For det første er det viktig å si at jeg tror at alle organisasjonene har vært veldig klar over at det inntektsnivået som man har hatt de siste årene, med den utrolige omsetningen som har vært på gevinstautomatene, ikke ville fortsette. Det var faktisk den forrige regjeringen som sa at siden dette hadde fortsatt lenger enn man egentlig hadde forutsatt, trengtes det ikke en spesifikk kompensasjon for inntektsfallet. Man hadde faktisk blitt overkompensert ved at man hadde hatt store inntekter mye lenger enn det som egentlig var planlagt. Det er den samme linjen vi har lagt oss på og har kommunisert klart til organisasjonene. Jeg tror veldig mange organisasjoner er så ansvarlige at de legger opp buffere, og at de ikke bruker opp alle pengene med én gang eller legger seg til et driftsnivå som ikke er opprettholdbart. Så lyttet jeg med interesse til det representanten Thommessen sa om å se på om Norsk Tipping skal endres eller spill derfra skal flyttes ut. Det aller meste av Norsk Tippings penger går allerede til frivillige lag og organisasjoner, først og fremst idretten, men veldig mye går også til kulturen. Det ville jo bare være å flytte penger fra én del av de frivillige organisasjonene til den andre. Jeg tror vi må åpne for nye spill – slik vi nå har gjort etter mange år med frys. Vi åpner nå for dette pantelotteriet, hvor man kan få et lodd på panteautomatene. Andre ideer – på et sosialt ansvarlig grunnlag – er også velkomne.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Svaret på det siste er ja. Det må være bevis for at det skapes et problem, før vi iverksetter tiltak. Hele rettssaken om automatreformen dreier seg nettopp om det, og automatbransjen mener at tiltakene er overdrevet i forhold til problemet. Det beste vi kan gjøre for å hjelpe automatbransjen til å vinne over staten i den saken, er derfor å iverksette tiltak som vi ikke har empirisk grunnlag for. Derfor må vi være veldig nøye på at hvert eneste tiltak må være tilpasset og vurdert opp mot det problemet som vi prøver å løse, også når det gjelder bingoautomatene. Det vi da skaffer oss, er et bedre faktagrunnlag. Det er riktig at Lotteritilsynet har uttalt seg om saken, men de kunne ikke legge fram de empiriske fakta som er nødvendige for at vi skal ta våre beslutninger. Et bedre grunnlag skaffer vi oss nå. Omsetningstallene tyder i hvert fall ikke på et akselererende problem. Hjelpelinjen vil også være en indikasjon, og så vil vi selvsagt vurdere både seddelforbud og andre tiltak for å avhjelpe eventuelle sosiale problemer. Men vi er altså ikke imot spill, vi er imot spilleavhengighet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Vi studerer inngående det som f.eks. USA har gjort, men også det andre land har gjennomført av tiltak på internettsiden, bl.a. for å se om det kan stikkes noen kjepper i hjulene for dette med banktransaksjoner. Det dreier seg om spilleavhengighet, men det dreier seg selvsagt også om at dette er spill som ikke gir en eneste krone til norsk idrett, ikke en eneste krone til norsk kultur, og alt overskuddet forsvinner i de private aktørenes lommer. Når det gjelder bingautomatene, er det faktisk sånn at man også ser på omsetningstall pr. automat. For noen år siden lå omsetningen både på bingoautomater og gevinstautomater på rundt 800 000 kr pr. automat. I løpet av de siste årene har omsetningen for bingoautomatene sunket til rundt 650 000 kr pr. automat, mens det for gevinstautomatene har vært en fordobling, jeg tror det er 1,7 mill. kr pr. automat. Det forteller altså om to helt forskjellige verdener. Men for å svare på det som representanten Lund Bergo spurte om: Vi kommer til å iverksette tiltak for å bekjempe spilleavhengighet etter hvert som vi får inn faktagrunnlaget. For det er dette vi ønsker å bekjempe.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Jeg skjønner ikke helt tallgrunnlaget til representanten Knudsen, for nå tror jeg han har regnet prosenttall ut fra omsetningen istedenfor av overskuddet. Formålene får jo ikke 40 pst. av omsetningen på 28 milliarder kr, men 40 pst. av overskuddet. Det blir et betydelig lavere tall enn det representanten viste til. Men det er helt riktig at man ikke kommer til å ha de eventyrlige inntektene som man har hatt de siste årene, for man kunne ikke leve med at mennesker i Norge rett og slett gav fra seg hus og hjem for å finansiere frivillig sektor. Det vi gjør, er å gi Norsk Tipping en annen fordelingsnøkkel. Mange av de organisasjonene som har tjent mye penger, bl.a. innen idretten, veldig mange lag og organisasjoner, får kompensert gjennom at Norsk Tipping får en økt omsetning. Vi åpner også for andre spill. Pantelotteriet er ett av dem. Jeg tror ikke folk kommer til å gå amok med tomflaskene foran Tomra-automatene og spille seg fra hus og hjem på den måten, jeg tror det er ansvarlig og sosialt mulig å gjennnomføre det. Så er det selvsagt andre tiltak på statsbudsjettet som vi kommer til å gjennomgå, bl.a. i frivillighetsmeldingen som vi legger fram til neste år.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
I likhet med de øvrige her i salen vil jeg gratulere statsråden med 40-årsfeiringen. Selv rundet jeg 40 for halvannet år siden. Jeg fikk ikke så mye medieoppmerksomhet, ei heller så mye oppmerksomhet her i stortingssalen, men det er ikke noe jeg gråter for. Jeg merket meg at statsråden ikke svarte utfyllende på spørsmålet fra min kollega Karin S. Woldseth om hvor pengene skal hentes fra, så jeg vil prøve meg med et annet spørsmål. Vi har registrert at vi nå skal putte mer penger inn i flerkulturelle tiltak, og det har vi gjort mye av i Norge de siste 10–15 årene. Resultatet er at man fortsatt har dype kløfter mellom etnisk norske og innvandrere. Vi har sett at et radikalisert islam eksisterer i beste velgående, vi har kvinneundertrykkelse, og vi har, som symptom på noe av det, æresdrap etc. Vi skal altså gjøre mer av det samme, når vi har hatt tiltak i 10–15 år som ikke har virket. Jeg vil stille statsråden spørsmålet: Er dette en smart politikk?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Saksordføreren representerer jo Senterpartiet, som jeg oppfatter er tilhenger av lokaldemokrati og lokalt selvstyre. Om man sier man er tilhenger av lokalt selvstyre, må man kunne forvente at dette dokumenteres i praktisk politikk. Man skulle da tro at man ville støtte Fremskrittspartiets forslag nr. 2, om å overlate diskusjonen om pengespill til kommunene. Det ville gitt et reelt lokalt selvstyre på dette området. Det ville også avspeilt de initiativ som har kommet fra mange ordførere og andre lokalpolitikere på området. Mitt spørsmål til saksordføreren er: Jeg vil gjerne vite hvilke grunner som saksordføreren ser til ikke å overlate dette til lokal forvaltning.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Jeg vil takke saksordføreren for et interessant svar på mitt forrige spørsmål. Jeg oppfattet det dit hen at dette var et område som var såpass viktig at man ikke kunne ha forskjellige regimer fra kommune til kommune. Imidlertid oppfatter jeg det også slik at Senterpartiet står bak den politikken som føres pr. i dag, og at man altså støtter forskjellige regimer fra kommune til kommune når det gjelder omsorg for eldre, når det gjelder grunnskole, når det gjelder SFO, og når det gjelder servering av alkohol og ølsalgsbevillinger. Men man ønsker det altså ikke når det gjelder et par spilleautomater eller å tillate en pokerturnering. Dette sier jo noe om hva man vurderer som viktig i kommunepolitikken. Omsorg for eldre og barn er det greit at man kan ha forskjellige regimer på, men når det gjelder dette området, er det altså mye viktigere enn eldre, barn og barnehager.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Et sentralt spørsmål om man gjennomfører denne reformen slik Arbeiderpartiet vil, er hvordan man skal erstatte de inntektene som frivilligheten, kulturlivet og idretten har hatt på området. Det er tusenvis av lag og foreninger som har hatt gode inntekter på området, og som nå vil slite i tiden fremover. Man har fra Regjeringens side varslet en frivillighetsmelding og et frivillighetsregister, uten at det er klart for oss hva det vil innebære. Man kan ikke drive aktivitet basert på utredninger, registre og stortingsmeldinger, og det er begrenset hvor mange pølser, vafler og kontingenter man kan klare å omsette i en forening. I den forrige saken fikk vi høre at man skal styrke det flerkulturelle, men vi har ikke hørt noe om hva man skal gjøre med hensyn til idrett, korps, kor, helse osv. Hva vil konkret gjøres på området?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Det var et interessant svar jeg fikk. Det ble bl.a. henvist til en momskompensasjon. Fra Frivillighet Norge er den anslått til ca. 1 milliard kr. Når det gjelder tippemidler, kan man i beste fall håpe på at omfordelinger og økninger på det området skal være på fra 800 mill. kr til 1 milliard kr., mens de inntekter som frivillighetssektoren har hatt på området, er anslått til alt fra 8 milliarder kr til 11 milliarder kr, altså omtrent et helt samferdselsbudsjett for Norge på ett år. Her mangler det altså i regnestykket 7–8–9–10 milliarder, og jeg ber om at representanten fra Arbeiderpartiet bekrefter at noen faktisk vil merke denne reduksjonen, som er ganske formidabel, og at det er idrett, det er korps, det er kor, det er helse, det er LHL, det er Røde Kors, det er Blindeforbundet, osv.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Gjennom tidligere statsråd Valgerd Svarstad Haugland må Kristelig Folkeparti ta et ansvar for de tusener av organisasjoner som i fremtiden vil slite økonomisk og må legge ned virksomhet og aktivitet bl.a. til fordel for barn og unge. Jeg kan ikke fri meg for tanken om at Kristelig Folkepartis sterke synspunkter på dette saksområdet har en sammenheng med at man synes at spill er synd. Men jeg skal la det ligge. Mitt spørsmål er: Kunne det ikke være en idé å gå for Fremskrittspartiets forslag om å la lokaldemokratiet få avgjøre på dette området? Selv Kristelig Folkeparti – har jeg oppfattet – har akseptert at det å få til et totalforbud mot alkohol ikke er realistisk, men at det er bedre at man har ordnede forhold med kommunal styring.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
I en replikkveksling med statsrådens partikollega tidligere i denne debatten prøvde jeg å få et klart svar på hva man vil gjøre for at de tusener av lag og foreninger som mister vesentlige inntekter på dette området, skal få dette kompensert. Hvis vi anslår at man har hatt inntekter på 10 milliarder kr – forsiktig anslått – fikk jeg til svar at man skulle mva.-kompensere. Det dreier seg om ca. 1 milliard kr. Man skulle se på tippemidlene – det er kanskje ytterligere 1 milliard kr på det området. Det står da igjen et gap på 8 milliarder kr, og det er et relativt betydelig beløp. Man henviser til at man må finne andre og nye inntektskilder og også se på det man driver med fra før: pølsesalg, salg av vafler, dugnadstimer. Dette dreier seg om – raskt omregnet – inntekter fra salg av mellom 400 millioner og 800 millioner pølser. Det kan være interessant å høre statsrådens planer for å kompensere dette.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Jeg har lyst til å gripe fatt i det som jeg oppfatter som et gjennomgående tema i Fremskrittspartiets merknader i innstillingen. Det synes jeg kort kan oppsummeres i følgende: Globalisering er positivt, bare ikke her i landet. Det tror jeg er feil. Jeg tror ikke det er noen motsetning mellom det norske og det flerkulturelle, snarere tvert imot. Jeg tror det hersker veldig liten tvil om at den kulturelle dimensjonen har betydning i en globalisert verden. Vi snakker ikke her bare om underholdning for hjemlige formål. Vi snakker om den flerkulturelle dimensjonens betydning for vår evne til å hevde oss i en globalisert verden. Det handler om kulturområdet, men det handler f.eks. også om næringslivsområdet. Det har også betydning for demokrati og inkludering i vårt eget land. Så jeg tror Fremskrittspartiet bommer både i forhold til globalisering og i forhold til befolkningen her hjemme. Statistisk sentralbyrå viser oss at sju av ti nordmenn mener at innvandrere flest beriker det kulturelle livet i Norge, og den andelen er faktisk økende fra år til år. Sett fra innvandrerkommune nr. 2 i Norge, Drammen, der innvandrere utgjør 17 pst. av befolkningen, har vi fra ganske lang tid tilbake bygd inn det flerkulturelle i visjonen i kommuneplanen. Vi har lagt inn kultur som motor i byutviklingen, som én av åtte stolper i kommuneplanen, og vi har lang erfaring i å integrere det flerkulturelle i framtidsrettet planlegging i kommunen. Det startet med at vi flyttet feltet innvandrere og flyktninger fra sosialsektoren til kultursektoren i kommunen, nettopp i erkjennelsen av at kultur er et utmerket byggemateriale til broer mellom mennesker – det egner seg overhodet ikke til å bygge murer mellom mennesker. Når man bruker kultur som et aktivt virkemiddel i integreringsarbeidet, trenger man ikke alltid engang å ha et felles språk, fordi man har så mange andre uttrykksformer, så man kan starte med å bringe folk sammen umiddelbart innenfor kulturfeltet. Jeg kunne sagt mye om det som finnes av flerkulturelle arenaer i Drammen – det som er gjort av arbeid for barn og ungdom, det som skjer ved høgskolen vår, og det som skjer i det internasjonale kultursenteret vårt. Og apropos statsrådens fødselsdag: Jeg tror at uansett hva jeg måtte finne på å gi ham i gave senere i kveld, kan ikke det måle seg med den gaven Drammen kommune fikk ved å få ytterligere millioner kroner til støtte for oppbygging av Union rockescene/Internasjonalt Kultursenter, der vi nettopp bringer inn disse elementene, nordmenn og innvandrere, sammen. Jeg synes det er flott at vi får markeringsåret. Jeg melder Drammen på som samarbeidspartner i gjennomføringen av det året. Kanskje vi til og med innen 2008 har blitt åtte av ti nordmenn som føler at innvandrerkulturen beriker det norske samfunnet. Da skal vi la dem få dekket sine ønsker om å la seg berike – og det gjør vi gjennom det året.
Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Eg trur det – iallfall med få unntak – er slik at dei aller fleste er einige i saka om speleautomatar og eit nytt regime for desse automatane. Stortinget har behandla saka fleire gonger, og det er eit breitt fleirtal som har stått saman om realitetane i det som skal vere politikken når det gjeld speleautomatar. Det er ut frå ei sosialpolitisk grunngjeving einigheit om å redusere talet på dei som er speleavhengige, eller som utviklar avhengigheit av automatar – med dei konsekvensane det har for den enkelte, for familiane, for omgjevnadene – og om å få betre kontroll med automatmarknaden. Stortinget sitt vedtak om at Norsk Tipping skulle få einerett på drifta av gevinstautomatar, har ikkje late seg gjennomføre til no. Saka har vore oppe i fleire rettsorgan, og no er ho i EFTA-domstolen. Derfrå kan vi vente å få ei avklaring i løpet av første halvår neste år. Eg er glad for at vi inntil det lèt seg gjere å setje i verk det eit breitt fleirtal på Stortinget har vore einige om, har ei regjering og ein statsråd som gjer det ein kan for å minske dei sosiale problema, og for å få gjennomført Stortinget sine målsetjingar så raskt det lèt seg gjere. Dei tiltaka som er gjennomførte til no, bl.a. setelforbodet, viser seg å fungere godt, og fleire andre tiltak er under vurdering og vil bli føreslått. Samstundes har statsråden gjeve eit veldig klart svar på kva som skjer med dagens automatregime når konsesjonane går ut neste år. Det bør alle merke seg, for same kva utfallet i EFTA-domstolen blir, kjem det til å bli store endringar frå det systemet vi kjenner i dag, og dagens automatar vil bli borte neste år. I tillegg er det slik at Regjeringa har under oppsyn utviklinga i bruken av andre spel, anten det er spel på mobiltelefon, spel på Internett eller anna. Derfor er Regjeringa sin framgangsmåte i saka betre enn om ein skulle ha gjort som forslagsstillarane ønskjer. Det å setje i gang eit lovarbeid no, godt ute i november, med den tida eit slikt arbeid ville ta, og med det arbeidet det ville medføre, og rekne med at forbodet skulle vere gjeldande frå 1. januar neste år, ville ikkje vere noka god løysing. Det er langt betre med det opplegget Regjeringa har valt, der ein gjennomfører dei tiltaka ein har gjort, kontinuerleg vurderer andre tiltak og varslar at dagens konsesjonar ikkje blir vidareførte. Då vil ein, slik vi ser det, vareta det som eg trur er formålet til forslagsstillarane, og som dagens regjeringsparti pressa på for i førre stortingsperiode, då saka var til behandling, nemleg å kjempe mot dei problema som speleavhengigheit fører med seg, og ein vil gjennomføre det eit breitt fleirtal på Stortinget tidlegare har hatt som målsetjing. I Arbeidarpartiet er vi derfor – kanskje ikkje så overraskande – godt nøgde med den måten statsråden og Regjeringa handterer saka på. Vi meiner det er den beste måten å få gjennomført fleirtalet sine ønske og målsetjingar i denne saka på.
Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Det er slik at veldig mange frivillige organisasjonar etter kvart seier at dei inntektene dei har hatt frå speleautomatar, er inntekter dei ikkje lenger ønskjer. Dei er i ferd med å omstille si verksemd, dei er i ferd med å tilpasse seg andre økonomiske rammer, ut frå at inntekter baserte på speleavhengige ikkje er inntekter dei ønskjer å ha. Så er det slik, som representanten tydeleg er klar over, at Regjeringa satsar mykje på frivilligheit, på frivillig sektor. Vi er i gang med mykje viktig arbeid, både i form av eit frivilligheitsregister og ei varsla frivilligheitsmelding, og vi arbeider med ei varig ordning for momskompensasjon. Dei endringane som blei gjorde i tippenøkkelen då saka var til behandling i 2003, gav svar på fordelingsprofilen for overskotet i Norsk Tipping, og einerettsmodellen balanserer dei motstridande omsyna som det er mellom inntekter for frivillig sektor og dei sosiale problema som desse automatane har medført. Så representanten kan ta det heilt med ro. Vi er veldig obs på den frivillige sektoren og inntektene for frivillig sektor.
Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Det er slik at dei tiltaka som vi no gjennomfører, gjennomfører vi i påvente av ein endeleg dom i EFTA-domstolen. Det er viktige tiltak, som så langt har vist seg å ha ein effekt i forhold til det som er målsetjinga med den modellen som Stortinget har vedteke, nemleg at ein skal redusere talet på speleavhengige og dei sosiale problema det fører med seg, og at ein skal få betre kontroll på automatmarknaden. Då er det om å gjere at alle tiltaka som ein vurderer i den samanhengen, og som setelforbodet er eit godt eksempel på, har den effekten at dei reduserer dei sosiale problema. Om det er slik at det blir utvikla mange sosiale problem knytte til speleavhengigheit i samband med bingoautomatar, då er det naturleg å vurdere det. Om det ikkje er slik at bingoautomatar fører med seg problem med speleavhengigheit, då bør ein vente med å ta stilling til bingoautomatar til ein har fått den endelege dommen i EFTA-domstolen.
Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Som eg sa i eit tidlegare svar, er Regjeringa og stortingsfleirtalet veldig opptekne av forholdet for dei frivillige organisasjonane. Vi jobbar kontinuerleg med å betre situasjonen for frivillig aktivitet, for frivillige organisasjonar, med eit frivilligheitsregister, med ei varig ordning for momskompensasjon, med ei varsla frivilligheitsmelding som tek opp desse spørsmåla. I innstillinga ber komiteen om – og det er så vidt eg hugsar einstemmig – at Regjeringa utarbeider ein strategi for å vareta dei frivillige formåla sin økonomi. Det er noko som eg veit at Regjeringa – det kan statsråden stadfeste etterpå – er veldig oppteken av. Så er det slik at då einerettsmodellen vart innført, var jo det for å ta omsyn til dei frivillige formåla, nettopp gjennom at overskotet frå Norsk Tipping meir skulle kome dei samfunnsnyttige og humanitære organisasjonane til del.
Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Dei organisasjonane som representanten no viste til, er organisasjonar som i stor grad har slutta seg til det opplegget som eit breitt fleirtal på Stortinget har valt for ei ordning med gevinstautomatane, der Norsk Tipping skulle få monopol på drift av gevinstautomatar. Ja, det er riktig som representanten seier, at nokon vil merke at det blir endringar i automatmarknaden. Dei som først og fremst vil merke det, er dei som i dag slit med store sosiale problem fordi dei av ei eller anna årsak får eit avhengigheitsforhold til automatane, dei som bruker store delar av sine inntekter på automatar ufrivillig, og som opplever ein vanskeleg situasjon for seg sjølv, for sine familiar, for alle rundt dei. Dei vil openbert merke forskjell når eit breitt fleirtal her på Stortinget får gjennomført den politikken som dei har vedteke.
Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Da einerettsmodellen blei vedteken i Stortinget, var det bl.a. for at ein skulle få betre kontroll over automatmarknaden, at ein med staten som einaste eigar raskare skulle kunne setje inn tiltak dersom ein såg at ein fekk ei uønskt utvikling innanfor automatverksemda. No ser vi av innstillinga at Høgre saman med Framstegspartiet og Venstre vil at kommunane sjølve skal bestemme oppstillinga av automatane. Vi kan altså risikere å få ein situasjon der ein har 430 forskjellige måtar å stille opp automatane på. Det vil sannsynlegvis ikkje gjere det veldig einskapleg, og heller ikkje gjere det lett oversiktleg. Mitt pørsmål til Høgre er derfor: Vil ikkje det vere med på å undergrave den grunngjevinga Høgre sjølv brukte – saman med eit breit fleirtal – då ein innførte einerettsmodellen, nemleg å få betre kontroll og raskare kunne setje inn tiltak?
Knut Gravråk (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Jeg registrerer at gjennom hele behandlingen av denne saken har Fremskrittspartiet vært veldig reservert til å støtte forslag om restriksjoner på spilleautomater, og det er til tross for at vi på flere høringer har fått slått fast av både organisasjoner og enkeltpersoner at denne typen spill fører til enorme økonomiske og sosiale problemer. Da lurer jeg på: Er det sånn at Fremskrittspartiet ikke tar inn over seg de harde fakta om hvor ille problemet er, og derfor ikke ønsker å støtte de foreslåtte restriksjoner, og heller ikke ønsker et forbud?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-07:
Vi tar det inn over oss, sier representanten Woldseth. Det er jo bra at det har begynt å endre seg litt, men det er ikke så lenge siden Fremskrittspartiets representanter fra talerstolen i Stortinget omtalte spilleavhengighet som «det såkalte problemet». I dag får vi høre at de sier at mye tyder på at lovreguleringen neppe vil kunne holde tritt med den teknologiske utviklingen i forbindelse med å bekjempe spill på nettet. Da spør jeg: Kan det ikke tenkes at de som jobber for å hindre spill på nettet, også kan benytte seg av teknologisk utvikling? Mens dere tror at det ikke hjelper, ser vi at spillselskapene på New York-børsen tapte seg med inntil 80 pst. i løpet av et døgn, så det er i hvert fall noen som har registrert at det kanskje skjer noe. Fremskrittspartiet ønsker en reell liberalisering, og de vil ha lokal styring over automater, kasino og kortspill om penger. Mener representanten Woldseth at dette er egnede redskaper i bekjempelsen av problemer rundt pengespill?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-07:
Jeg er særdeles tilfreds med innlegget fra Thommessen, der han bekrefter at de står bak det forliket vi gjorde i forrige periode. Det synes jeg er betryggende. Jeg har også respekt for at de står ved forslaget om Norsk Tippings rolle i dette. Vi aner jo at dette ikke var noen enkel sak for Høyre. Men at de da tar spillproblematikken til den grad på alvor at de fremdeles står ved det, synes jeg er betryggende. Det representanten Thommessen ikke nevnte i sitt innlegg, var nettspill, som jo har blomstret opp, kanskje etter at vi gjorde det forliket. Nå vet vi at det ikke er de samme menneskene som tyr til nett som går til automater, men vi vet allikevel at dette vil vokse fort og bli et omfattende problem. I USA har Senatet nå gått inn for forbud, og regulerer dette. Vil Thommessen, dersom det er mulig, bli med på en tilsvarende regulering i Norge?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-07:
Vi diskuterer pengespill, og i den forbindelse vil jeg starte med å berømme tidligere kulturminister Valgerd Svarstad Haugland for hennes jobb i denne saken. Hennes håndverk gjorde at vi fra Høyre til SV kunne forenes i å bekjempe pengespill. Det var helt nødvendig, fordi vi har internasjonalt sterke aktører. Vi har store pengeinteresser, også nasjonalt, som gjør at dette har vært en ganske tøff kamp. Grunnen til at vi er der vi er i dag, at vi har klart å snu opinionen, er at vi har stått samlet. Den gangen Valgerd Svarstad Haugland fremmet sitt forslag, ville SV gå mye lenger. Hele tiden etterpå har vi forholdt oss lojalt til det vedtaket som ble gjort, ikke fordi det gikk langt nok, men fordi vi så at det var nødvendig. Så sier Kristelig Folkeparti i dag at de i fjor oppdaget at problemet nå var blitt så stort at det måtte gjøres noe. Da vi gjorde vedtaket i 2003, lå antall spilleavhengige på to tredjedeler av nivået i dag. Det er over 20 000 spilleavhengige. Hva er den egentlige grunnen til at Kristelig Folkeparti nå har skiftet mening?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-07:
Jeg er svært fornøyd med måten Trond Giske har forvaltet kampen mot spilloperatører på, og hvordan han har jobbet for å bedre situasjonen for de spilleavhengige. Det er likevel to ting jeg ikke helt får til å gå opp. Det ene er det med bingoautomater. Det er blitt vist til omsetningstall, men når det gjelder andre automater, har vi ikke sett på omsetningstallene alene. Lotteritilsynet mente at automatene var mer aggressive, så det er mer enn nok grunnlag for departementet til å gjøre noe. Nå vet vi at Hjelpelinjen har foretatt registreringer det siste året, og vi vet at det kommer tall derfra ganske raskt. Kan statsråden bekrefte at dersom slike tall viser at de automatene er avhengighetsskapende, så vil han ta affære umiddelbart? Det andre gjelder nettspill. Vi har tidligere fått bekreftet at statsråden vil prøve å finne ut hva som blir gjort med nettspill i andre land, slik at vi skal kunne gjøre noe her i Norge. Som min datter på 18 år ville ha sagt: Hva skjer’a?