Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Klimakrisen er den største krisen verden står overfor, og det diskuteres avdempende tiltak verden over. Vi må ta vårt ansvar for å lykkes i å redusere utslippene. Mange er redde for hvordan klimaendringene vil påvirke deres liv framover. Vi som er folkevalgte, må ta vårt ansvar for at vedtak vi fatter og budsjett vi bevilger nå, faktisk er med på å trygge folks hverdag framover. Vi må rett og slett ta oppvasken etter dem som ikke tok klimaansvaret fra starten av når det gjelder industrialiseringen, for nå kommer regningen. Folks oppfatning av utfordringer og løsninger er nok ulik. Om en spør folk i by eller land, er det forskjeller på hva en får til svar. Det samme gjelder mellom ulike bransjer, mellom offentlig og privat sektor og mellom generasjoner. Det skal vi ha stor respekt for. Ungdom er redde for framtiden sin. Arbeidstakere, ikke minst i oljenæringen, er usikre på om de har arbeid framover, og noen er redde for at de grønneste i politikken skal stoppe verden. Men verden skal ikke stoppes; den skal framover. Vi skal jobbe konstruktivt, og vi skal nå målene gjennom et godt norsk dugnadsarbeid, med en politikk som består rettferdighetstesten mellom gulrot og pisk. Vi må ta steg for steg, og vi må gjøre det sammen. Vi kan tenke lokalt, men vi bør også handle lokalt. For oss går jobbskaping og klimapolitikk hånd i hånd. Vi vil satse på ny teknologi og fornybare løsninger for å skape trygge arbeidsplasser, grønnere arbeidsplasser over hele landet. Og vi skal føre en ansvarlig natur- og miljøpolitikk basert på prinsippet om bærekraftig utvikling og føre-var. Tap av natur er en like stor trussel mot vårt livsgrunnlag som klimaendringene. Men klimapolitikken framover krever at vi setter oss ambisiøse mål og har sektorvise planer for å nå dem, og vi har forventninger til at regjeringens statsbudsjett for 2020 er et klimabudsjett. Kommuner og fylker har en nøkkelrolle i klimaarbeidet og mange viktige virkemidler for å redusere utslippene. I sin rolle som eier, som tjenesteleverandør og som pådriver kan kommuner bidra til å redusere utslippene betraktelig, og det er mange nyvalgte lokalpolitikere som kan bruke innkjøpsmakten sin nå framover til å ta grep på dette området. I mitt hjemfylke, Møre og Romsdal, har fylkeskommunen bl.a. gått foran og gjort gode grep i anbudsprosessene for ferger. Tove-Lise Torve, som er nyvalgt fylkesordfører, har tatt miljø- og klimasatsingen med seg inn i den framforhandlede politiske plattformen som nå ligger. Det er offensivt, og det er riktig. Som innbyggere må vi være tydelige på egen forbrukermakt, og Arbeiderpartiet vil gjøre det lettere for folk å ta de klimavennlige valgene. Klimatesten vår er nå at vi har ti år på oss til handling før vi har en limit som er viktig å forholde seg til. Derfor vil vi legge til rette for fortsatt aktivitet og verdiskaping i petroleumsvirksomheten, og den kompetansen vi har der, er helt avgjørende for å være med og utvikle nye grønne næringer framover, som karbonfangst og -lagring, hydrogensatsing og havvind. På land er det nå frustrerende at deponiløsningen for farlig avfall dras ut i tid. Regjeringen er ikke engang enig med seg selv og har nylig oppnevnt et utvalg som skal jobbe med dette. Mens statsråden fra Venstre – før han ble statsråd – mente at det ikke skulle legges til Brevik, gikk Listhaug ut i valgkampen og sa at det skal ikke være i Nesset, og det er disse to alternativene som er igjen ut fra det regjeringen har lagt fram. Da lurer jeg på hvor hen det nå skal skje noe, for Langøya fylles opp, og det haster. Her trenger vi å få en avklaring – og kanskje ikke flere utvalg. Videre oppleves det at det somles med å få på plass en ny politikk for sirkulærøkonomi, som er utrolig viktig. Vi henger etter. Og vi la merke til at regjeringen ikke klarte å få landet det som gikk på CO 2 -fond, men at det ble en noe dårligere løsning for satsingen på Enova med tanke på å få ned utslippene i næringstransporten. Til slutt vil jeg si at vår tilbakemelding på det som kraftskatteutvalget la fram denne uka, er at det er viktig å bidra til og å være tydelig på at man fortsatt skal ha en del av verdiskapingen igjen lokalt når man faktisk benytter seg av naturressursene.