Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-18:
Jeg vil starte med å si tusen takk til gode ord fra flere Venstre-representanter, som anerkjenner Arbeiderpartiets arbeid med å reformere og bygge stein på stein. Det er på mange måter kjernen i sosialdemokratiet. Det er så hyggelig at noen ser det. Så vil jeg litt mer syrlig takke flere Høyre-representanter for innføringen i hva partiprogrammet til Arbeiderpartiet faktisk betyr. Jeg er litt usikker på om jeg deler oppfatningene, men det var hyggelig at de hadde lest det. Det er tre hovedgrunner til at Arbeiderpartiet ikke kan gi sin tilslutning til regjeringens kommunereform. For det første handler det om økonomi. Nesten samtlige på denne talerstolen har sagt at økonomien er det viktigste grunnlaget for å gi bedre tjenester til innbyggerne i kommunene. Det er vi helt enig i. Men da er det feil oppskrift ikke å kompensere for sviktende skatteinntekter i år. Det er feil oppskrift å ha for dårlig kommuneopplegg neste år, og det er feil oppskrift i forbindelse med kommunereformen å varsle endringer i inntektssystemet for kommunene som går i feil retning. Det andre er knyttet til tilliten og frivilligheten. Når vi er så opptatt av frivillighet knyttet til endringer i kommunestrukturen, for vi har ikke programfestet at vi er for en kommunereform, erkjenner vi behovet for endringer i kommunestrukturen, men den erkjennelsen bygger på en idé om at man lokalt settes i stand til å vurdere det. Dette står i grell kontrast til høringsforslaget om å sette kommunene under statlig administrasjon. Det er gjort et framlegg som, for å sitere fra høringsnotatet, «styrker den statlege kontrollen med økonomien til kommunane. Føremålet(…) er å sikre at kommunane ikkje gjennomfører uheldige økonomiske(…) og strategiske tilpassingar i forkant av kommunereforma.» (…) (…) Dette er å sette kommunene under administrasjon. Det er å innskrenke den lokale handlefriheten. Det kunne vært fristende å kalle det et overgrep – det skal jeg ikke gjøre. Man har i dag hjemmel til å gjøre denne type inngrep, med hjemmel i inndelingsloven, overfor de kommunene som har startet sammenslåingen. En slik tvangsbestemmelse som dette er bare relevant i de tilfellene de ønsker å bruke tvang. Så har jeg et spørsmål til statsråden. Det er knyttet til det høringsnotatet jeg nevnte. Man har det så travelt her at man ønsker å gi denne loven tilbakevirkende kraft. Man ønsker at den skal tre i kraft dagen etter at høringsnotatet ble sendt ut, fordi det ikke var vedtatt. Man omtaler i høringsnotatet at det er mulig å gjøre det, til tross for Grunnlovens bestemmelse i § 97 om at ingen lover må gis tilbakevirkende kraft. Jeg vil gjerne høre statsrådens begrunnelse og belegg for den vurderingen og konklusjonen man har trukket i den forbindelse. I tillegg finnes det andre tvangselementer i reformen som gjør at vi ikke kan slutte oss til den. Det tredje punktet er selvfølgelig knyttet til det folkevalgte, regionale nivå, der vi ikke oppfatter at det er forpliktende formuleringer fra flertallet. La meg bare avslutte med to stemmeforklaringer. Det er sagt tidligere – og jeg gjentar – at Arbeiderpartiet vil stemme for forslag nr. 16. Vi vil også støtte forslag nr. 27 i sak nr. 1.