Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2001-02-09:
Forslagene om endringer i inkassoloven er en oppfølging av Stortingets behandling av finansavtaleloven, som ble debattert i Odelstinget 8. juni 1999. Ved behandlingen av finansavtaleloven kom det opp forslag fra Arbeiderpartiet, Høyre og Fremskrittspartiet om bl.a. oppkjøp av fordringer og forkjøpsrett for låntaker. Hensynene bak forslagene var å beskytte låntakeren fra å bli dårligere stilt dersom fordringene mot ham ble overdratt til noen andre. Kristelig Folkeparti kunne ikke støtte forslagene den gang fordi de ikke var utredet. Vi gikk prinsipalt for departementets lovforslag og støttet subsidiært forslaget fra Arbeiderpartiet om at forslaget burde utredes. Kristelig Folkeparti er opptatt av at låntaker skal ha beskyttelse mot aggressive inndrivelsesmetoder og har derfor med tilfredshet merket seg at de forslagene som departementet nå fremmer, sannsynligvis vil være av minst like stor betydning for å beskytte forbrukerne/låntakerne som de forslag som ble diskutert ved behandling av finansavtaleloven. Kristelig Folkeparti har merket seg at det har vært uenighet i Banklovkommisjonen om behovet for en regel om forkjøpsrett, og at en eventuell forkjøpsrett ikke ville være tilstrekkelig for å ivareta de hensyn som lå til grunn for stortingsvedtaket. Det er også viktig å merke seg at ingen av de land som Banklovkommisjonen har undersøkt, har regler om forkjøpsrett for låntaker. Det kreves heller ikke samtykke fra låntaker for å overdra fordringen. Kristelig Folkeparti er opptatt av den stadig økende internasjonaliseringen som skjer i samfunnet, og mener det har selvstendig betydning at Norge på dette området har et lovverk som harmoniserer med andre lands. Når det gjelder spørsmålet om låntaker skal få tilbud om å innfri fordringen, dvs. forkjøpsrett ved overdragelse, har Kristelig Folkeparti forståelse for at det kan oppfattes som støtende dersom fordringen blir overdratt til andre for et beløp som låntakeren selv kunne innfridd. På den annen side vil vi framheve at det neppe kan sies å være urimelig at låntakeren er ansvarlig for å tilbakebetale de pengene vedkommende faktisk har lånt. Dersom en forkjøpsrett skulle innføres, kunne man tenke seg at låntakeren spekulerte i dette forholdet ved å trenere betalingen. Dette ville være uheldig, ja rett og slett demoraliserende for de involverte. I praksis ville en slik ordning kunne sees på som en type gjeldssanering som ville komme som et tillegg til gjeldsordningsloven. Det ville heller ikke være ønskelig. Kristelig Folkeparti mener at de endringer som vi nå vedtar i inkassoloven, skal sikre nødvendig kontroll og tilsyn slik at man unngår useriøse aktører i markedet. Det er et helt klart mål å forhindre en utvikling der noen av aktørene har sitt utspring i tvilsomme og/eller kriminelle miljøer. Lovendringene som nå blir vedtatt, vil f.eks. hindre den virksomhet som vi har sett i Drammen, der et inkassobyrå hadde sitt utspring fra MC-klubben Bandidos. Vi kan ikke akseptere en utvikling der kriminelt belastede miljøer begynner med inkassovirksomhet og tar i bruk brutale metoder for å inndrive kravene – metoder som ikke bør være lovlige. I det hele tatt må innkrevingsmetoder der vold, tvang og trusler benyttes, slås ned på gjennom det eksisterende lovverket. Det er nok av hjemler i straffeloven for å gripe fatt i disse handlingene. Dette er saker for politi og påtalemyndighet. Det er videre et mål å sørge for at låntaker ikke kommer dårligere ut dersom en fordring overdras, enn det han ville gjort om fordringen ble hos den opprinnelige långiveren. Ved å sørge for å innføre krav til inkassobevilling for virksomheter som driver med oppkjøp og egen inndriving av forfalte pengekrav, og å innføre inkassobevilling for foretak i stedet for personlig bevilling, er disse hensynene ivaretatt. For øvrig har saksordføreren hatt en god gjennomgang av det som er komiteens innstilling i denne saken.