Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2018-03-16:
Representantforslag 14 S for 2017–2018 er en bestilling til regjeringen om en utredning av ulike modeller for utjevning av nettariffene. Det å etterstrebe likere nettleie i hele landet er i seg selv ikke problematisk, snarere tvert imot, og det tror jeg de fleste her i dag er enige om. Problemet er likevel tilknyttet virkemiddelbruken. Det har vært gjennomført mange utredninger uten at en har funnet gode modeller, med det unntaket av tiltak som fører til færre selskaper. I den forbindelse må det kunne sies å være et paradoks at det mest effektive og billigste tiltaket vi har for å få ned nivået og sikre likere nettleie i hele landet, er det tiltaket flertallet er innstilt på å skrote i en senere sak i dag. Tilgang til energi er en viktig infrastruktur i ethvert samfunn. Det offentlige har en stor oppgave i å sikre innbyggere og næringsliv en sikker forsyning til lavest mulig kostnad. Jeg må si at det er litt pussig at enkelte mener at det er behov for å gå inn med skattepenger i en bransje med monopol. Med den logikken er den eneste forskjellen hvilken faktura en baker kostnaden inn i. Regningen får folk flest uansett, enten en tar pengene deres over skatteseddelen eller sender dem en faktura i posten etterpå. Kostnaden og den reelle forskjellen går med andre ord ikke ned, en bare fordeler annerledes og fjerner samtidig alle incentiver for en mer effektiv drift. Jeg er helt enig med målet til forslagsstillerne om å få ned forskjellene og kostnadene på nettleien framover, men da må det også være viktig at vi gjør tiltak som faktisk reduserer kostnadene. Da må vi tørre å sette krav til effektivisering og sikre en mer rasjonell nettstruktur i Norge. Da kan vi ikke redusere incentivene for dette og snu den utviklingen vi har sett de siste årene. Fra 2011 til 2017 gikk antall distribusjonsnettselskaper i Norge ned fra 130 til 106. Effekten av dette har vært resultatforbedringer og lavere nettleie til kunden, og det er et virkelighetsbilde jeg selv kan bekrefte. Skånevik Ølen Kraftlag gikk inn i Haugaland Kraft fra 1. september 2017. For mitt vedkommende har det betydd en ny logo på fakturaen og nærmere 4 000 kr i årlig besparelse. Enda viktigere har det vært for lokale bedrifter, hvor endringene har gitt store utslag rett på bunnlinjen. Jeg kan nevne bedrifter som Westcon og Fatland, som begge har spart bortimot 1,5 mill. kr. Dette viser at en mer effektiv struktur på nettselskapene gjør en forskjell. Det gir store gevinster for forbrukeren, men utgjør også en avgjørende forskjell for næringslivet. Det sikrer arbeidsplasser og bidrar til økt verdiskaping, samtidig som det bidrar til en større forsyningssikkerhet – og det helt uten at det offentlige henter inn de samme pengene i økte skatter. Det er likevel sånn at det er flere tiltak en kan gjøre for å sikre likere nettleie i Norge, og det er også noen prinsipielle betenkninger man bør se på i forbindelse med utredningsarbeidet. Et eksempel på dette er finansiering av fornybarutbygging av vindkraft. Slik systemet er i dag, belaster vi folk i Distrikts-Norge med økte nettleier for å tilknytte vindkraftprosjekter til det lokale nettet, prosjekter som personer innenfor Ring 3 har vedtatt, og som det lokale nettselskapet aldri har bedt om. Det er betenkelig at små lokalsamfunn skal betale for prosjekt vedtatt av storsamfunnet.