Martin Engeset (Høyre), 2007-10-18:
Saksordføreren startet sitt innlegg med å skryte massivt av Regjeringens fattigdomssatsing. Det er det liten grunn til. Men la det ligge. La meg bare konstatere at svært mange av dem som hadde de største forventningene til Regjeringens politikk på dette området, har grunn til å være meget skuffet. Det kommer vi altså tilbake til i budsjettsammenheng. Høyre har hele tiden vært veldig tydelig på at vi støtter intensjonen med og tanken bak kvalifiseringsprogrammet. Vi mener det er positivt at det nå etableres et tilbud for kvalifisering til arbeid for mennesker som i dag har liten tilknytning til arbeidslivet, og som befinner seg ganske langt unna arbeidslivet. Vi støtter kvalifiseringsprogrammet fordi vi tror det er viktig og riktig at det lages et forpliktende løp med tiltak for dem som har behov for det for å kunne komme ut i arbeid og kanskje etter hvert bli selvhjulpne. Det er likevel slik at når regjeringspartiene i denne saken i så sterk grad fremhever at kvalifiseringsprogrammet er en så viktig del av Regjeringens kamp mot fattigdom, må jeg utstede en liten advarsel, ikke fordi vi er imot kvalifiseringsprogrammet, men fordi jeg tror det kan være grunn til å ha litt mer nøkterne forventninger til hvilke problemer det kan løse, for det kan ikke være slik – tror jeg, dessverre – at det ene tiltaket kan være svaret på alle problemer og utfordringer i fattigdomsdebatten. Det tror jeg vi kan erkjenne og være enige om. Derfor synes jeg man skal være litt forsiktig med å fremstille det som kanskje et hovedpunkt. I hvert fall virker det noen ganger slik at det på en måte blir oversolgt litt fra Regjeringens side. I bladet Velferd, utgave 6/2007, som kom ut for en stund siden, sier forsker Axel West Pedersen ved forskningsinstituttet NOVA at man mener man bør ha nøkterne forventninger til resultatene av kvalifiseringsprogrammet: «Det er positivt at man legger ressurser i å få folk i arbeid. Men jeg tror ikke man vil få en stor andel av sosialhjelpsmottakerne i arbeid gjennom et slikt program. Det vil neppe innebære noe vesentlig løft i arbeidet for å bekjempe fattigdom.» Jeg sier ikke dette for å være sutrete eller vrang eller for å forsøke å late som vi er imot kvalifiseringsprogrammet, for det er vi på ingen måte. Dette har vi tro på, og vi kommer til å bidra så godt vi kan til at det skal kunne bli en suksess. Men det rekker ikke lenger enn det rekker, for å si det på den måten. Økonomisk sosialhjelp er i utgangspunktet ment å være en velferdsordning som skal sikre nødvendige livsoppholdsutgifter over en begrenset periode. Det at det finnes mennesker som har levd med økonomisk sosialhjelp som hovedinntektskilde i årevis, synes jeg faktisk er en fallitterklæring i velferdspolitikken, og det er heller ikke i tråd med sosialtjenestelovens formål. Det er det nok en del som glemmer i denne debatten. Jeg må gi statsråden honnør for at han er så tydelig på dette punktet i den offentlige debatt, for jeg tror det er nødvendig å si veldig tydelig ifra om at slik skal det ikke være. Det er en systemsvikt som vi faktisk ikke kan leve med. Jeg mener at alle som mottar økonomisk sosialhjelp, skal få en arbeidsevnevurdering, uavhengig av om en søker om plass på kvalifiseringsprogrammet eller ikke. Dette bør være en grunnleggende betingelse i systemet som legger til rette for videre hjelp, enten i form av enkel bistand, kvalifiseringsprogram eller overføring til en trygdeytelse. De som mottar økonomisk sosialhjelp, og som forventes å kunne komme tilbake i arbeid på egen hånd eller med enkel bistand, skal møtes med en forventning om aktivitet og arbeid i den perioden en er mottaker av stønad, uten at dette skal utløse noen økning i stønadsbeløpet. De som av ulike grunner ikke forventes å ha noen mulighet for å komme tilbake til arbeidslivet, skal få et tilpasset aktivitetstilbud og en trygdeytelse som det er mulig å leve av. Jeg ser at tiden går, så jeg får eventuelt komme tilbake til de gjenstående punktene, men bare vise til de mindretallsforslagene som vi har fremmet i innstillingen, sammen med Fremskrittspartiet og Venstre.