Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Det er jo nokså spesielt å slippe helt løs i en stortingsdebatt. Jeg har ikke hatt anledning til det så mange ganger. Det andre, som er enda mer spesielt, er å stå her med 1. mai-pinsen, der det står «Felles klode, felles ansvar», nå rett etter at komiteen har vært i Argentina og Brasil, og se hvor vellykket Norge egentlig har vært med tanke på å få et velferdssamfunn som er veldig bra, og som vi har all grunn til å være stolte av, for så å gå inn i mer trivielle debatter som vi har i det norske storting, slik iallfall jeg føler det i forhold til denne saken. Komiteens flertall viser i denne saken til at minstefradraget for lønnsmottakere er en erstatning for fradrag for private kostnader til inntekts erverv i alminnelig inntekt. Minstefradraget er også et fordelingspolitisk virkemiddel ved at fradraget relativt sett har større betydning for lavlønnsgrupper enn for høytlønte. Hvis kostnader til inntekts erverv har vært høyere enn minstefradraget, kan en likevel velge å trekke fra dokumenterte kostnader på lønnsinntekten. Forskjellen i forhold til næringsdrivende er at de får fradrag for faktiske kostnader i næringsinntekten. Da blir det slik at netto næringsinntekt inngår i alminnelig inntekt. Flertallet i komiteen viser til at personfradraget er et generelt fradrag som gis i alminnelig inntekt uavhengig av om det er lønns-, kapital-, pensjons- eller næringsinntekt. Personfradraget, som tidligere ble kalt klassefradraget, har vært et sentralt element i skattesystemet vårt i lengre tid. Gjennom denne type fradrag, som for øvrig mange land har, oppnår vi en progressiv inntektsbeskatning, slik at de med lave inntekter får lavest beskatning i prosent av samlet inntekt. Dersom mistanken til saksordføreren er rett, og en ønsker å gi lettelser til næringsdrivende ved å øke fradragene i alminnelig inntekt, bør en etter mitt syn velge å øke personfradraget framfor minstefradraget. Flertallet i komiteen viser til at forskjellen mellom lønnstakere og næringsdrivende er at sistnevnte får fradrag for faktiske kostnader i næringsinntekten ved beregning av personinntekten, dette fordi det er netto næringsinntekt som tas med i grunnlaget for beregning av personinntekt. I tillegg vil også næringsdrivende kunne føre tidligere års underskudd til fradrag på næringsinntekt. Foruten dette får også enkeltpersonforetak med ansatte et ekstra lønnsfradrag. Lønnsmottakere har derimot ikke rett på fradrag for noen kostnader ved beregning av personinntekten, heller ikke minstefradrag, dersom ikke kostnadene går utover dette. Flertallet peker også på at næringsdrivende generelt har høye kostnader i forhold til bruttoinntektene, og at det er svært mange næringsdrivende med lav næringsinntekt som har dette i kombinasjon med lønns- eller pensjonsinntekt. Menge næringsdrivende vil derfor ha utnyttet hele eller deler av et minstefradrag i enten pensjons- eller lønnsinntekten allerede. Forslaget som vi behandler i dag om å gi selvstendige næringsdrivende mulighet til å velge et næringsfradrag på linje med lønnstakeres minstefradrag, blir derfor et skattesystem snudd på hodet, fordi hovedårsaken til at det ikke gis minstefradrag i næringsinntekt, er at næringsdrivende får fradrag for faktiske utgifter. Fradrag for faktiske utgifter reduserer både netto næringsinntekt som skattlegges som alminnelig inntekt med 28 pst., og beregnet personinntekt fra næring som ilegges trygdeavgift og toppskatt. Skatteverdien av fradraget til næringsdrivende er dermed marginalt opp til 51 pst. Minstefradraget for lønn og pensjon har derimot bare en skatteverdi på 28 pst., siden det kun reduserer alminnelig inntekt og ikke personinntekten. Det vil også i praksis være et svært utydelig skille mellom private og virksomhetsrelaterte kostnader. Det vil bli vanskelig, hvis ikke umulig, å forhindre eller kontrollere om private kostnader blir ført til fradrag i næringsinntekten. Næringsdrivende har skattefordeler som lønnstakere og pensjonister ikke har: De får fradrag for tidligere års underskudd, og de får altså ekstra lønnsfradrag i personinntekten dersom de har ansatte. Dersom de betaler kontingent til en arbeidsgiverorganisasjon, skriver de av hele utgiften, mens lønnsmottakerne som kjent bare får trukket fra et visst beløp av sin kontingent. Saksordføreren ser ikke at representantene har foreslått at de skal likebehandles i forhold til lønnstakere på det området. Næringsdrivende innen primærnæringene har også særskilte fradrag i alminnelig inntekt, som jordbruksfradraget, fiskerfradraget osv. Muligheten for å velge minstefradrag framfor fradrag for faktiske utgifter vil derfor innebære en forskjellsbehandling av næringsdrivende med lave fradrag. La meg ta et eksempel: To virksomheter med samme lønnsomhet, men der den ene har faktiske kostnader på 10 000 kr og den andre 67 000 kr, vil få like stort fradrag i alminnelig inntekt. Vi anslår at svært få næringsdrivende, om noen, vil utnytte minstefradraget hvis det bare gis ett minstefradrag pr. skattyter, slik det er for lønnsinntekt. Det skyldes at mange har næringsinntekt i kombinasjon med lønnsinntekt, og at de allerede utnytter minstefradraget i lønnsinntekten sin. I Arbeiderpartiet innser vi at flere i opposisjonen ønsker et lavere skattetrykk i Norge, og at kanskje noen også ønsker et annet skattesystem enn det Regjeringen legger opp til. Det har man selvfølgelig lov til, men uansett bør skatteforslag som dette ses i sammenheng med andre systemmessige endringer i skattesystemet. Vi registrerer også at den samme opposisjonen gjentatte ganger fremmer skatteforslag uten at de er like villige til å snakke om effekten av disse i den andre enden av Velferds-Norge. Det har de selvfølgelig også lov til. Men som saksordfører har jeg da heldigvis også lov til å si, som jeg sa til Finansvisen 3. mars: «Forslaget er tatt ut av luften og henger ikke sammen med skattereformen eller skattesystemet vårt(…) Dette er skattelette for kjendiser. Samtidig kan det føre til at flere vil bli sin egen lykkes smed uten ansettelsessikkerhet, pensjon og sosiale goder.» (…) Det er jo sånn det er i denne saken. Jeg er derfor glad for at komiteens flertall ikke støtter representantenes forslag, men tilrår at forslaget ikke vedtas.