Kristian Norheim (Fremskrittspartiet), 2014-03-27:
Fremskrittspartiet er glad for at norsk utenriks- og utviklingspolitikk vektlegger og støtter opp om arbeidet for å bedre de svakestes kår i utviklingsland. De funksjonshemmede er dessverre de som lider mest, og trenger derfor spesiell oppmerksomhet, spesielt kvinnelige funksjonshemmede, som interpellanten har påpekt, som er en enda mer utsatt gruppe, ikke minst utsatt for vold og seksuelle overgrep. I snart 20 år har Norge hatt en ledende rolle internasjonalt i dette arbeidet. Fremskrittspartiet er glad for at regjeringen setter fokus på dem som er skadelidende som følge av krigshandlinger, og de utfordringer funksjonshemmede med denne bakgrunnsårsak har. Regjeringen har vist at den følger opp og videreutvikler politikken på dette området. Det er viktig at dette er en retning som også følges i årene som kommer. Vi har hatt god nytte av kontakten med Atlas-alliansen – det tror jeg de fleste kan skrive under på her – og andre også, for å få et godt overblikk over de utfordringer og den tilstanden som er på dette feltet. Utenriksministeren har også sagt at regjeringen har nær kontakt med Atlas-alliansen og andre partnere, også for å diskutere hvordan funksjonshemmede best kan inkluderes i tusenårsmålene og i post-2015-agendaen. Norge er en stor giver til Verdens helseorganisasjon, og gjennom dette arbeidet bidrar vi bl.a. til at det blir utarbeidet en global handlingsplan som skal sikre bedre helse for mennesker med funksjonsnedsettelser. Utenriksministeren understreket at det er hvert enkelt lands ansvar å ivareta funksjonshemmedes rettigheter, men norsk utenriks- og utviklingspolitikk skal støtte opp om dette arbeidet, og dette viktige arbeidet skal fortsette også gjennom funksjonshemmedes interesseorganisasjoner. Det synes jeg er en veldig tydelig og viktig understreking. Til slutt: Jeg vil ikke legge skjul på at det føles en smule spesielt når Arbeiderpartiet nå reiser debatten om dette viktige området og viser til hvor dårlig måloppnåelse man har på dette feltet. Det er jeg fullstendig enig i. Men noen har altså hatt åtte år med rent flertall på seg til å utgjøre en større forskjell og få en bedre måloppnåelse knyttet opp mot det feltet vi i dag diskuterer. Så en smule spesielt skal jeg innrømme at det føles. Arbeidet med å fremme menneskerettigheter i utviklings- og utenrikspolitikken skal prioriteres opp under den nye regjeringen. Det er 15 år siden sist det kom en stortingsmelding om menneskerettigheter. Det har allerede utenriksministeren påpekt i dag. Men det sier altså litt, og jeg er glad for at utenriksministeren nå viser handlekraft gjennom å varsle at det kommer nettopp en slik melding nå. Det er dessuten varslet en egen melding om satsingen på utdanning som en del av utviklingspolitikken. Dette viser at regjeringen har sortert prioriteringene sine riktig. Funksjonshemmedes rettigheter handler om grunnleggende menneskerettigheter, integrering av de funksjonshemmedes behov, og rettigheter knyttet til utdanning og helse i utviklingsarbeidet er svært viktig. Derfor er det bra at vi nå står sammen på dette feltet. Svekkelsen av støtten til utdanning de siste årene fremviser ganske tydelig at vi ikke alltid har stått like samlet som nå. Jeg deler den tiltro til den nye regjeringen som representanten Huitfeldt i dag fremviser gjennom sin interpellasjon, som også kan tolkes som en tilbakeskuende kritikk av de siste år – åtte år – under rød-grønt styre.