Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-13:
Samferdsel er noe som angår oss alle, og den viktigste delen av samferdsel er veier. Veier er noe vi alle bruker, enten vi bor i det sentrale østlandsområdet eller langt ute i distriktene. Dessverre ser det ut som om veier kommer i bakleksa i forhold til jernbane. Fremskrittspartiet har i sitt alternative statsbudsjett lagt til grunn at det skal brukes over 1,3 milliarder kr mer på samferdsel. Når en tar med de reduksjonene vi foreslår for jernbane, og andre effektiviseringsforslag innen samferdselsbudsjettet, frigjør Fremskrittspartiet totalt 2,4 milliarder kr til veiformål. I tillegg til dette har vi et utenlandsbudsjett der vi foreslår å bruke 1,5 milliarder kr til veibygging, slik at den totale potten Fremskrittspartiet ønsker å bruke på veibygging, vil være nærmere 4 milliarder kr. Behovet for mer penger til veiformål er enormt. Når en leser i aviser og ser på TV at Sverige med 1 000 milliarder kr i gjeld forserer byggingen av ny E6 fra Svinesund kraftig, mens vi i et av verdens rikeste land ikke vil bruke penger for å redde liv på E6 gjennom Østfold eller andre fylker, må en nesten være norsk stortingspolitiker for å forstå det. Derfor har Fremskrittspartiet foreslått betydelig satsing på E6 gjennom Østfold. Det er viktig å merke seg at dette er friske penger. Vi gjør ikke som Arbeiderpartiet, nemlig å stjele penger fra andre prosjekter for å gi til bl.a. Østfold. Fremskrittspartiet ser at det er behov for en massiv satsing på veisektoren, og da nytter det ikke å lure seg selv ved å ta fra et prosjekt for å gi til et annet. Enten et liv går tapt i Vestfold, Østfold eller Trøndelagsfylkene, er det like galt, og det som er spesielt galt, er at mange av disse livene kunne vært spart hvis flertallet på Stortinget hadde vært villig til å bruke mer penger på veiinvesteringer og veivedlikehold. Det er investeringer i forskjellige nye traseer på bl.a. E6 i Akershus gode eksempler på, der vi har sett at ulykkesstatistikken har gått dramatisk ned etter nybygging. For Fremskrittspartiet er det særdeles viktig å få fjernet ulykkene på veiene. Det burde være likedan for de øvrige partiene i denne salen. Når jeg legger godviljen til, tror jeg de mener det når de sier at de arbeider ut fra nullvisjonen – null drepte og skadde i trafikken. Problemet er bare at det ser ut som om flertallet har betydelige problemer med å forstå hvordan man når et slikt mål. For å forstå det vil jeg anbefale de partiene som ikke ønsker å bruke mer penger på veier og veiløsninger, å lese Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett. Der er det mange gode forslag. Selv om det å komme ulykker til livs er viktig, er også fremkommelighet viktig. Rask og stabil fremkommelighet er meget viktig for næringslivet, og da er dette et være eller ikke være for bosettingen. Hvis flertallet som snakker så fint om distriktspolitikk, hadde ønsket å satse på veibygging og veivedlikehold, hadde også fraflyttingsstatistikken sett annerledes ut. Det burde være et dilemma for spesielt Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet at hver gang flyttestrømmen øker, sender de samme partiene penger til fylkeskommuner og kommuner, som om det er de som flytter sørover, mens de sender regningen til bedriftene som ligger i samme distrikt. Så klør de samme partiene seg i hodet og lurer på hvorfor næringsliv og befolkning flytter. Budsjettavtalen mellom Fremskrittspartiet og regjeringspartiene førte dessverre ikke til den store pengeflyten fra jernbane og over til vei. Som det kan leses ut fra vårt budsjettforslag, som ligger innenfor rammen, flytter Fremskrittspartiet i overkant av 1 milliard kr fra jernbane og over til veiformål. Da vi fikk med oss regjeringspartiene på å flytte 15 mill. kr fra jernbane til vei, var det en dråpe i havet, men det er tross alt bedre enn Arbeiderpartiets forslag og langt bedre enn SVs. Men det som er viktig i budsjettavtalen, er strukturforslagene, og spesielt viktig er den delen som sikrer konkurranse på jernbanesporet. Jeg har registrert at de som er motstandere av konkurranse, bruker mange motargumenter, bl.a. at det ikke er andre aktører klare til å komme inn på markedet. Til det er det å si at en ikke kan forvente at det står norske aktører klare til å starte jernbanedrift i dag, når det tidligere ikke har vært lov å drive konkurranse på sporet. Men jeg er sikker på at når dette i dag blir vedtatt, og det blir etablert et marked, så vil aktørene dukke opp, både norske og utenlandske. Og hadde vi gjort dette tidligere, hadde allerede norske aktører vært etablert og kunne hatt et fortrinn ute i Europa, når den skinnegangen etter hvert åpnes, men med den steile holdningen Arbeiderpartiet og SV har hatt mot fremskritt, er dessverre muligheten for det langt dårligere for de kommende etableringene og for NSB. Hele hensikten med en slik reform er å få konkurranse, slik at brukerne kan få et bedre tilbud, og at det offentlige kan frigjøre midler som kan brukes på andre samferdselsområder, og da fortrinnsvis på veibygging. Jeg ser for meg at de mange ulønnsomme jernbanestrekningene som Stortinget ønsker å videreføre, settes ut på anbud, slik at det offentlige kjøper tjenestene av den som gir et best mulig tilbud til lavest mulig pris. Dette er et enkelt og godt prinsipp, som bl.a. brukes ved kjøp av flytjenester fra Widerøe. Og jeg har ikke hørt noen som har tatt til orde for at staten må eie Widerøe for å kunne gi kundene i områder der det ikke er lønnsomt å fly, et godt flytilbud. Det samme prinsippet bør gjelde for kjøp av jernbanetjenester. Ekspressbusser er en fleksibel og effektiv måte å løse kollektivtilbudet på. I dag har det vært tilnærmelsesvis umulig å etablere ekspressbussruter som har konkurranseflate mot jernbane. Behovet for en liberalisering på dette området har vært åpenbart for de fleste. Fremskrittspartiet har gang på gang tatt dette spørsmålet opp i form av spørretimespørsmål og som forslag. Dessverre har det vært umulig å få flertallet med på en slik konkurranseforbedring. I budsjettavtalen har Fremskrittspartiet fått gjennomslag for dette prinsippet. Dette er ikke først og fremst en seier for Fremskrittspartiet, men for brukerne. En bussrute som går parallelt med en jernbane, er selvfølgelig langt mer fleksibel og når brukerne på en langt bedre måte. I tillegg er en slik kollektivløsning langt mer kostnadseffektiv. Når press fra Fremskrittspartiet i tillegg førte til at det i første omgang ble tilført 25 mill. kr til ekspressbussene i kompensasjon for at Stortinget påla bussdrift dieselavgift, og som i forhandlingene ble ytterligere økt til 29 mill. kr, er dette et skritt i riktig retning. Dessverre fikk ikke Fremskrittspartiet flertall for sitt forslag om å kompensere ekspressbussdriften med 50 mill. kr. Det ville ført til at rabattordningen for eldre og skoleelever kunne ha vært videreført på dagens nivå. Dette viser at når de andre partiene snakker om kollektivløsninger, også for distriktene, så handler Fremskrittspartiet. Hvis noen skulle lure, er dette en av grunnene til at Fremskrittspartiet er i sterk vekst bl.a. i Distrikts-Norge. Fremskrittspartiet ønsker å investere i sikkerhet langs kysten. Derfor ønsker vi en offensiv satsing på farleder, med merking av skipsleia. Ulykker og rapporter fra skipsnæringen viser at det er et skrikende behov for en slik satsing. Derfor har Fremskrittspartiet foreslått at det skal brukes 45 mill. kr mer på dette området. Loran C-systemet har fått ny aktualitet etter de feige angrepene som ble gjort på USA den 11. september. GPS-systemene er som kjent et satellittbasert navigasjonssystem med stor nøyaktighet. Problemet er at det ikke er innebygd noe back up-system hvis dette satellittsystemet skulle ramle ut. I Norge har vi en Loran C-stasjon i Bø i Vesterålen. Dessverre har usikkerhet over lang tid ført til at stillinger har stått vakante i påvente av en eventuell nedleggelse. For Fremskrittspartiet er det viktig at disse stillingene besettes, og at kompetansen ivaretas, slik at stasjonen er klar til å videreføre sine oppgaver på en god måte i fremtiden hvis det skulle bli nødvendig. Allerede før den 11. september var det klare tegn til at bruk av fly som transportmiddel var avtagende. Denne reduksjonen ble kraftig forsterket av angrepene på USA den 11. september. Dette har ført til at luftfarten står overfor store utfordringer i fremtiden. Spesielt vil lavere aktivitet føre til lavere inntekter for Luftfartsverket. Det er etter Fremskrittspartiets syn særdeles viktig at Luftfartsverket i en slik situasjon viser at de er omstillingsvillige. Luftfartsverkets kostnader videreføres som kjent til brukerne i form av forskjellige flyavgifter. Hvis Luftfartsverket ikke klarer å omstille seg til lavere inntekter, vil dette kunne føre til høyere brukeravgifter, noe som vil være dramatisk, i og med at Norge allerede har en av verdens høyeste brukeravgifter. En økning av slike avgifter vil føre norsk luftfart inn i en ond spiral, med stadig høyere priser, noe som igjen vil føre til færre passasjerer og mindre inntekter. Fremskrittspartiet mener at en effektivisering av Luftfartsverket og en kritisk gjennomgang av Luftfartstilsynet vil kunne gi besparelser slik at brukeravgiftene skal kunne reduseres. Gjennom budsjettavtalen fikk Fremskrittspartiet gjennomslag for at Luftfartsverket skal organiseres som et aksjeselskap. Dette setter Luftfartsverket bedre i stand til å møte fremtiden til beste for brukerne. På denne bakgrunn tar jeg opp de forslagene som Fremskrittspartiet har fremmet eller er medforslagsstiller til. Jeg gjør også oppmerksom på at om vårt gode alternative forslag mot all formodning skulle falle, vil vi subsidiært støtte det fremforhandlede forslaget fra regjeringspartiene.