trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Hansen (Høyre), 2005-06-17:
Sosialistisk Venstreparti hisser seg kraftig opp over den sosiale profilen i skatteopplegget for 2005, og særlig knyttet til momsøkningen. Derfor er det svært interessant at SV øker matmomsen selv, bare et halvt år senere. I tillegg vil SV øke bensinavgiften, de vil øke elavgiften, og de vil innføre veiprising for vanlige folk. Men det mest urimelige synes jeg er forslaget til kapitalbeskatning, hvor vanlige pensjonister med bankinnskudd skal betale 48 pst. skatt på renteinntekter uten noen form for skjerming. I tillegg kommer formuesskatten. I sum vil altså SV at pensjonistene skal betale mer enn 100 pst. skatt på renteinntekter på sine bankinnskudd. Er det ingen grenser for SVs vilje til å tømme pensjonistenes bankkonti?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2005-06-17:
Arbeiderpartiets skattepolitiske talsmann, representanten Tore Nordtun, fortalte oss på slutten av debatten om skatteopplegget på tirsdag at Arbeiderpartiet ønsker å innføre et nytt nasjonalt takstsystem på eiendom. I klartekst betyr det innføring av en ny statlig eiendomsskatt i Norge. Nå har også Senterpartiet, bl.a. sammen med Arbeiderpartiet og SV i forbindelse med skattereformen i fjor, bedt om et nytt takstsystem, og mener at formuesskatt, boligskatt og eiendomsskatt må ses i sammenheng. I mellomtiden har Regjeringen fjernet boligskatten og bidratt til å trygge hus og hjem. Det å innføre en ny statlig eiendomsskatt vil være et dramatisk inngrep for mange boligeiere. Professor Lars-Erik Borge ved NTNU sa i Økonomisk forum nr. 9 2004 at en slik skatt faktisk kan komme opp i 40 milliarder kr i årlig proveny. Kan representanten Lund avklare Senterpartiets syn i forhold til en slik mulig statlig eiendomsskatt?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2005-06-17:
Når representanten Halvorsen snakker om mer fellesskap, betyr det i praksis skatteskjerpelser. Sosialistisk Venstreparti foreslo for kort tid siden en ny modell for kapitalbeskatning uten skjermingsfradrag, slik som Regjeringen nå har fått vedtatt. Denne nye kapitalbeskatningen vil SV skal pålegges all kapitalinntekt, dvs. også inntekter på bankinnskudd. Dette synes jeg pensjonistene i Norge med penger på bok bør merke seg. Det betyr i praksis at SV vil øke inntektsskatten på pensjonistenes renteinntekter til solide 48 pst. På toppen av det kommer altså formuesskatten, som SV har stor sans for. I sum vil da SVs kapitalskatt og formuesskatt gi en skattesats på bankrenter på utrolige 123 pst. med dagens rentenivå. Det er på kanten av bankran. Kan representanten Halvorsen svare på om dette er en modell som SV vil videreføre i neste periode? Og er det ingen grenser for skattesatser i SVs fellesskapsopplegg?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2005-06-17:
Komiteen står sammen om at styrking av forskning og utvikling er av stor betydning for innovasjon og videreutvikling i næringslivet og dermed for etablering av nye arbeidsplasser i tiden framover. Komiteen viser også til SkatteFUNN-ordningen som er etablert for å stimulere til forskning og utvikling gjennom skattesystemet. Denne ordningen har vist seg ubyråkratisk og effektiv for næringslivet, og den ser ut til å fungere som et godt virkemiddel når det gjelder å stimulere til forskning. Forslaget i denne saken går ut på at skattepliktige skal kunne foreta fortløpende skattemessig fradragsføring av alle FoU-utgifter. Utgangspunktet i skatteretten er imidlertid at varige og betydelige driftsmidler skal aktiveres. Skattemessig likebehandling både i forhold til kjøp av immaterielle driftsmidler og til egen tilvirkning av varige fysiske driftsmidler taler også for at egen utvikling av varige immaterielle driftsmidler skal aktiveres. Finansdepartementet har i brev av 30. mai til Skattedirektoratet foretatt en tolkning av skatteloven på dette felt. Av brevet framgår at aktiveringsplikten av FoU-resultater som driftsmidler er nokså smal, og at adgang til fradragsføring vil være vid. Dette er altså en avgrensing i forhold til fradragsrett som går på om FoU-aktiviteten er knyttet opp til konkrete prosjekter som kan bli eller er blitt til varige driftsmidler. I den sammenheng bør man også merke seg at Finansdepartementet i brev til finanskomiteen den 31. mai uttaler at departementet vil følge ligningspraksis nøye for å se til at praktiseringen er i samsvar med gjeldende rett. De skattemessige rammebetingelser knyttet til forsknings- og utviklingsaktiviteter er viktige for innovasjon og verdiskaping i Norge. Regjeringspartiene har på den bakgrunn gått inn for forslag om at det skal legges fram en vurdering av skatteloven § 14-4 i forbindelse med statsbudsjettet for 2006.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2005-06-17:
Representanten Sørfonn startet med å si at behandlingen av revidert budsjett var siste hånd på verket. Jeg vil rette oppmerksomheten mot helseforetakene, en side ved den akuttmedisinske beredskapen. Regjeringen fikk i 2001 et pålegg fra Stortinget om å utarbeide en plan for ambulansetjenesten der økonomi og krav til responstid skulle innarbeides. I vår kom svaret fra Regjeringen, der kravet til responstid var utelatt av økonomiske grunner. Senterpartiet mener dette er uakseptabelt. Dette handler om folks trygghet, uavhengig av bosted. Jeg antar at representanten Sørfonn er kjent med den uro som ambulansetilbudet har skapt, også i hans eget fylke. Vi har hørt representanten Sørfonn snakke om prioriteringer. Mener han at folks trygghet og sikkerhet for liv og helse skal prioriteres vekk?
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2005-06-17:
Jeg skal begynne med å takke Senterpartiet for støtten til å utvide pappapermisjonen fra 1. juli. Det har vært en viktig sak for Kristelig Folkeparti og for meg i mange år, og jeg er glad for at vi nå starter på utvidelsen. På den andre siden er jeg ikke så sikker på at jeg kan takke Senterpartiet for deres finanspolitikk – over tid og i dagens situasjon. Innlegget fra representanten Lund var jo et langt forsvar for å bruke mer oljepenger i hele perioden. Senterpartiet har smurt budsjettet sitt, som i dag kunne ha bidratt til å heve renta, som igjen kunne styrket kronekursen. Det ville jo svekket norsk eksportindustri og konkurranseutsatt industri, som vi finner i Distrikts-Norge. Spørsmålet mitt til representanten Lund er: Hvorfor føre en finanspolitikk som setter arbeidsplasser i distriktene i fare? Og tror representanten Lund at deres samarbeidspartnere, eventuelt, har samme forståelse av bruken av penger?
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-06-17:
Nei, Venstre har ikkje drukna – eller lagt seg bak ryggen til Høgre i miljøpolitikken. Dette er den beste miljøregjeringa vi kan få. Vi har fått verna 50 nye vassdrag. Vi har fått gode løysingar. Vi har fått petroleumsfri sone i Lofoten – førebels. Ein jobbar med ein god forvaltingsplan for nordområda. Motspørsmåla til representanten kan då vera: Når Arbeidarpartiet ønskjer å opna for gasskraftverk utan den beste CO2-handteringa, betyr det at ein på Kårstø faktisk slepp ut like mykje klimagass som 350 000 privatbilar. Dersom vi skal oppnå forpliktingane våre i Kyoto-avtalen, betyr det at ein må gjera eit eller anna med personbiltrafikken. Eller er det andre næringar som skal ta den belastinga? Kva vil Arbeidarpartiet gjera for at vi skal oppfylla forpliktingane våre, når dei samtidig opnar for gasskraftverk utan CO2-handtering? Vi har auka satsinga på teknologi med CO2-handtering. Eg er veldig fornøgd med den miljøinnsatsen som denne regjeringa har stått for.
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-06-17:
Representanten Hagesæter har tidlegare stilt meg nokolunde same spørsmål. Eg har lyst til å seia: Eg er veldig glad for det samarbeidet vi har hatt med Framstegspartiet. Vi har funne saman i ein del saker der vi er einige. Men avstanden mellom Venstre og Framstegspartiet er så stor innanfor ulike politikkområde – i t.d. miljøpolitikken, kulturpolitikken, distriktspolitikken, innvandringspolitikken. Men det å ha eit samarbeid – å kunna samarbeida frå sak til sak – er Venstre interessert i. Men, som eg òg avslutta mitt innlegg med, vi ligg i sentrum i norsk politikk. Vi ønskjer å ha eit samarbeid frå sak til sak, både med høgresida og med venstresida. Vi trur faktisk at vi då vil finna dei beste politiske løysingane. Vi har heile tida vore opne for og hatt ein god dialog med Framstegspartiet, og det å kunna samarbeida frå sak til sak ønskjer vi å fortsetja med. Eg har òg lyst til å seia at Framstegspartiet har fått betydeleg gjennomslag for ein del av sine saker i dette samarbeidet med Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre. Så eit slikt samarbeid ønskjer vi å fortsetja med.
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-06-17:
Lat meg først seia til representanten Djupedal, som spør om Framstegspartiet er eit stuereint parti eller ikkje: Når 20 pst. av veljarane står bak eit parti, har eg så stor respekt for det at eg synest det er litt på kanten å seia at partiet ikkje er stuereint. Vi ønskjer eit samarbeid med Framstegspartiet frå sak til sak. Vi ser at med så stor avstand som det er mellom oss politisk, kan vi ikkje sitja i regjering saman. Eg oppfatta det faktisk slik at det var det vår partileiar Sponheim sa, nemleg at vi kan ha eit samarbeid, men ikkje eit formalisert samarbeid. Det er ikkje ein avtale på mange ulike politikkområde, men eit samarbeid frå sak til sak. Eg synest vi har utvikla eit godt samarbeid i løpet av denne perioden. Eg trur vi har utvikla eit betre samarbeid år for år og funne gode løysingar i ein del saker. Det er ikkje alltid Venstre har vore einig i den løysinga ein har funne. Men vi har klart det, og det trur eg at vi skal kunna klara òg i neste periode.
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-06-17:
Eg sat saman med representanten Ringstad i samferdslekomiteen i førre periode, og vi var med og behandla den første nasjonale transportplanen. Allereie då signaliserte Venstre at vi ønskte meir konkurranse i dei ulike samferdsleetatane, fordi vi meinte det var eit stort effektiviseringspotensial. Vi ønskte meir igjen for pengane. Det har vi gjennomført saman med Høgre og Kristeleg Folkeparti, og vi ser no resultata. Vi ser f.eks. at omdanninga av Statens vegvesen til Mesta gjer at mindre entreprenørar kan komma inn. Dei kan gi betre prisar og utføra det same arbeidet for mykje mindre. Det betyr at ein får fleire kilometer veg for pengane. Det betyr òg at vi kan auka innsatsen når det gjeld veg og vedlikehald. Så har eg lyst til å seia at denne regjeringa har prioritert veg og vedlikehald. Men vi har store utfordringar innanfor samferdslesektoren. Eg synest at vi er på rett veg. Vi nærmar oss løfta i Sem-erklæringa. Vi har komme lenger enn Sem når det gjeld kollektivsatsing. Der ligg vi tett oppunder dei løfta vi gav i Sem-erklæringa. Eg har ikkje finrekna på det, men eg trur jammen at vi ligg nokolunde likt med det som Venstre la inn i Nasjonal transportplan i førre periode.
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-06-17:
Det kan godt henda at representanten Starrfelt og eg sit på ulike tal. Eg sa ikkje at vi har oppfylt Sem-erklæringa, men eg sa at vi nærmar oss. Når ein skal laga eit heilskapleg budsjett, må ein alltid sjå på den totale ramma. Det har vi gjort. Vi har òg prioritert vegutbygging og kollektivsatsing innanfor den ramma. Det blir litt spennande å sjå kva det raud-grøne alternativet vil prioritera om dei får regjeringsmakt og skal sy saman statsbudsjettet for 2006, for dei har lagt inn veldig ulike tal i Nasjonal transportplan både til kollektivsatsing og vegsatsing. Dei har einast om ein sum, ein auke på begge postar, men det ligg langt over det som desse tre regjeringspartia lovde ved den førre behandlinga av Nasjonal transportplan. Så løfta beheld ein når ein leverer eit budsjett, ikkje når ein leverer innstillingar og meldingar, og når ein uttaler seg. Det er først når ein leverer eit budsjett, ein ser om ein held dei løfta ein har gitt.
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2005-06-17:
Den siste gongen eg har ordet som stortingsrepresentant vil eg stilla spørsmål om Venstre eigentleg er eit miljøparti. Når me veit at transportsektoren står for 25 pst. av klimautsleppa, må tiltak for å redusera desse prioriterast høgt. Det gjer ikkje Venstre. Det er det gode eksempel på – eller kanskje dårlege eksempel – i revidert budsjett. Venstre vil t.d. ikkje be Regjeringa leggja fram eit forslag om eit nytt eingongsavgiftssystem for bil der miljø og tryggleik utgjer ein sentral del av grunnlaget. Venstre vil heller ikkje støtta ny avgiftslette for lågutsleppsbilar, t.d. hybridbilar. Og Venstre er mot at desse bilane kan få nytta kollektivfelta. Har Venstre drukna som miljøparti i høgrepolitikken?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2005-06-17:
Eg kan ikkje dy meg når representanten Vihovde er så frimodig og seier at dei har følgt opp løfta frå Sem når det gjeld samferdsle. Det er ikkje riktig. Det er faktisk slik at regjeringspartia ligg ca. 3,5 milliardar kr etter det dei lovde i Sem-erklæringa. Det er bråkjekt å stå her og seia at dei har gjort det dei lovde. Dei lovde meir enn oss og held mykje mindre. Eg håper at når ein for neste periode lover mindre enn fleirtalet, i alle fall held det ein lover. Elles kan det sjå ganske alvorleg ut for Samferdsle-Noreg om denne regjeringa får fortsetja.
Jorunn Ringstad (Senterpartiet), 2005-06-17:
Eg lytta nøye til representanten Vihovde sitt innlegg og merka meg at representanten, som kjem frå det same partiet som samferdsleministeren, hadde ei setning om samferdsle – og det i ein situasjon på samferdsleområdet der vi aldri har hatt eit større etterslep på vegvedlikehald enn det vi har i dag, samtidig som trafikkmengda aukar sterkare enn dei prognosane som departementet opererer med. Vedlikehalds- og investeringsbehovet for jernbanen er større enn det nokon gong har vore. Midlane til rassikring er minimale i høve til behovet. Den delen av bruttonasjonalproduktet som går til samferdsle, har gått kraftig ned i denne fireårsperioden. Den samla summen vi bruker til samferdsle, er ikkje særleg annleis enn han var for 10–20 år sidan. Det som kjenneteiknar samferdslesektoren i denne fireårsperioden, er den AS-ifiseringa og den privatiseringa som har funne stad. Mitt spørsmål til representanten Vihovde er: Har det vore viktigare for Venstre å følgje Høgre i denne omdanninga innafor samferdslesektoren enn å gjere noko med dei akutte behova?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-06-17:
Jeg tror jeg skal greie det på 1 minutt! Denne regjeringen skryter ikke så mye av innovative tiltak. Vi i Kystpartiet støtter dem som vil starte mobile slakterier, og mener at de nå må få de nødvendige midler til å få realisert sine planer. Regjeringen må også fremme de nødvendige avgiftsendringer, slik at alle betaler likt i kjøttkontrollavgift. Geir-Ketil Hansen tok opp forslaget fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet om nettsikkerhet. En god og driftssikker nett- og kabelkapasitet handler ikke bare om samfunnssikkerhet, men også om klare krav fra næringslivet. I Træna er kapasiteten på kabel overutnyttet, og mye av kraften går med til å varme opp havet. På Røst brøt nett- og kabelkapasiteten sammen under den mest aktive fiskesesongen. Det er ikke stort bedre i Værøy. Befolkningen og innbyggerne har krav på å bli behandlet seriøst når det gjelder strømforsyningen. Det er spørsmål om hvor man skal foredle naturressursene som kommer fra havet. Derfor er jeg glad for forslag nr. 113, fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, som Kystpartiet selvsagt vil stemme for.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-06-17:
President! Jeg stemte feil.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-06-17:
La meg forsiktig si at det blir noe halvkvedet og halvhjertet over Arbeiderpartiets kritikk av Regjeringen i den økonomiske politikken. De erkjenner at resultatene er gode, ja sågar strålende. Det har aldri vært flere i arbeid enn nå. Også i industrien er resultatene gode. Alle næringer forteller om at det etter hvert begynner å bli mangel på arbeidskraft, mer enn at ledigheten er et problem. Ledigheten går ned. Antall registrerte ledige, altså helt ledige, var siste måned over 8 000 lavere enn for ett år siden. Samlet ledighet er godt under 100 000. Det er ikke godt nok, men retningen er riktig, og det er en annen retning enn da vi overtok. Man beklager seg over at det fortsatt er slik som det har vært de siste ti-femten årene, at antall uføretrygdede øker. Men det blir også noe halvhjertet over en slik kritikk, for dette er den første regjeringen som faktisk gjør noe med dette, gjennom en reform av uføretrygdsystemet og gjennom en prøveordning som skal sikre at uføre kan med uføretrygd lettere forsøke seg på å gå over i arbeidslivet og få støtte til jobbene. Det er forsøk som vil bringe resultater. Det er reformer som vil bringe resultater – ikke over natten, men over tid.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-06-17:
Jeg tror jeg er klar over hvor mange partier som stiller til valg, sånn noenlunde. Jeg har vel også oppfattet det slik at Fremskrittspartiet støttet en ikke-sosialistisk regjeringsdannelse, uten å gå konkret mer detaljert inn på det Regjeringen sa følgende om Folketrygdfondet i pensjonsmeldingen: «Stortinget har gitt Folketrygdfondet adgang til å plassere inntil 20 pst. av sin aksjeramme i danske, finske og svenske aksjer. Det legges opp til å videreføre Folketrygdfondets investeringsadgang i utenlandske aksjer i forbindelse med etablering av Statens pensjonsfond.» Folketrygdfondet vil utgjøre Statens pensjonsfond, innenlandsdelen, men dog med fortsatt bibehold av muligheten til å kjøpe aksjer noe utenfor landets grenser. Det er allikevel viktig å opprettholde et tydelig skille mellom innenlandsdel og utenlandsdel. Men det legges ikke opp til innstramninger av muligheten for å kjøpe utenlands. Vi vil også vurdere om annen investeringsadgang innenlands vil være hensiktsmessig, altså utover aksjer. Da må imidlertid det skje innenfor de rammer av trygghet som alltid skal prege våre fond.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-06-17:
Svaret på spørsmålet er nei. Det intervjuet er fortsatt dekkende, for det beskriver den velferdsøkning som har skjedd under denne regjering på tross av alt Djupedal har sagt fra denne talerstol i fire år og kommer til å fortsette med å si under hele valgkampen. På tross av det! SVs økonomiske politikk har jeg ikke hørt noe partimedlem hylle, verken fra SV eller noe annet parti. Jeg har derimot hørt en økonom med navn Ådne Cappelen, som så vidt jeg husker, var medlem av SVs programkomite for ikke så mange år siden. Han har advart og sagt at summen av alle SVs løfter er umulig å gjennomføre uten vesentlige skatteøkninger. Jeg tror han har rett.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-06-17:
Regjeringen er ikke fornøyd med dagens ledighetsnivå, men Regjeringen er fornøyd med utviklingen i ledigheten. Vi vil føre videre en politikk som gir fortsatt lavere ledighet. Det er resultatet av den politikken som har blitt ført, og da er det godt å videreføre den. Det er ikke slik at internasjonal oppgang har ført til glimrende resultater i alle land. Da er det bare å se på Tyskland, som har slitt med sosialdemokratiske regjeringer over to perioder, som sliter med dype økonomiske problemer, mangel på vekst og etterkrigstidsrekord i ledighet. Eller vi kan se til Sverige, som også har nytt godt av internasjonal oppgang, men som sliter med vekstproblemer og stabilt høy ledighet. Jeg må si at det er ikke oppgitthet som preger verken Høyre eller andre regjeringspartier. Men jeg hadde vært noe oppgitt hvis jeg hadde vært representanten Arnstad, som har lovet økonomisk moderasjon hvis Senterpartiet får komme i regjering, og som så får følgende budskap fra Morten Lund i denne debatt, at bare det å bruke 4–5 milliarder kr mer enn det Regjeringen til enhver tid gjør, hvert år å bruke 4–5 milliarder kr mer enn handlingsregelen tilsier og Regjeringen gjør, er økonomisk moderasjon. Da hadde jeg vært oppgitt, hvis jeg hadde hatt såpass problemer med indre sammenheng.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-06-17:
Jeg synes nesten idyllen tar overhånd når Arbeiderpartiet hyller budsjettforliket som de ikke er med på! Det at en regjering kommer til Stortinget med forslag til noe lavere permitteringsadgang, er bare en repetisjon av det som skjedde i 2001, da arbeiderpartiregjeringen gjorde det samme og fikk det rettet noe opp i Stortinget. Så det må vi si er omtrent «same procedure as last year». Ellers registrerer jeg at Arbeiderpartiet vil ha en ny utredning om boligskatten uten å ville gjøre noe med den. Hvorfor skal man da ha en utredning? Og man vil ha et nytt takstsystem på boliger. Jeg husker faktisk så langt tilbake som til da Arbeiderpartiet utgjorde et flertall sammen med representanten Lundteigen og Senterpartiet for en skisse til et nytt takstsystem som så ble lagt i skuffen i Finansdepartementet, og som aldri ble tatt opp igjen av arbeiderpartiregjeringen. Og så ber man nå om et nytt takstsystem. Forstå det den som vil! Hva skal man med et takstsystem hvis man ikke har noe å taksere for?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2005-06-17:
Det må sies at Regjeringen virker nesten halvveis oppgitt, oppgitt over alle oss andre, sjølsagt, men også litt oppgitt over alle velgerne som foreløpig ikke har satt nok pris på Regjeringens politikk i økonomisk henseende. Det er for så vidt litt pussig at et av de partiene som i størst grad vil fristille rentefastsettelse fra politisk innflytelse, nå mener at de uten videre kan innkassere politisk ære for en lav rente. Det er, som representanten Djupedal var inne på, åpenbart slik at den samme regjeringen mener at internasjonal oppgangstid og høy oljepris er noe som velgerne skal takke Høyre for. Jeg tror faktisk at det er å undervurdere norske velgere litt. Men mitt spørsmål handler rett og slett om ledigheten, for ledigheten er høy, og Regjeringen spår at den fortsatt vil holde seg høy, over 4 pst. Spørsmålet er: Hva har Regjeringen tenkt å gjøre med det? Hva er Regjeringens ambisjon? Hvor langt ned ønsker Regjeringen ledigheten? Eller er Regjeringen bekvem med det nivået som ledigheten i dag er på?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2005-06-17:
Revidert nasjonalbudsjett viser gode veksttall for norsk økonomi, likevel må en også konstatere at ledigheten fortsatt vil holde seg på et for høyt nivå på lang sikt framover, og at investeringene i næringsliv og offentlig sektor er på et lavt nivå. Debatten i dag har vist at vi har regjeringspartier og en regjering som ønsker å ta politisk ære for beslutninger som de sjøl har ønsket å legge lengst mulig unna politisk innflytelse. Lav rente er en av de tingene, og også spørsmål om oljepris, som jo er en av de viktigste impulsene til veksten i norsk økonomi. Det tror jeg velgerne kommer til å gjennomskue, men velgerne kommer ikke til å være så veldig opptatt av hvordan de økonomiske vilkårene er i det norske samfunnet. Jeg tror mange tenker som så at vi nordmenn har det godt, vi forbruker mer og mer, men fordelingen mellom oss er skjev, og ledigheten er fortsatt for høy. Høy ledighet krever flere offensive tiltak enn det Regjeringen legger opp til i revidert nasjonalbudsjett. Regjeringen varslet i kommuneproposisjonen i går fortsatt lav vekst i kommuneøkonomien. Det kommer til å medføre at kommunesektoren ikke har tilstrekkelige midler til å fylle opp et økende behov på oppvekst-, utdannings- og omsorgsområdet. Realiteten er at vi trenger flere hender i arbeid i den kommunale velferden, og vi trenger færre hender i ledighetskøen. En betydelig styrking av kommuneøkonomien ville vært et sentralt bidrag til å redusere den høye ledigheten vi i dag har. Senterpartiet mener vi trenger en mer aktiv næringspolitikk i Norge, en tyngre satsing både på infrastruktur og på næringsutvikling. Vi synes det har vært viktig at en har valgt å satse mer økonomiske midler på samferdselsutvikling, på bredbåndsutbygging, på reiseliv, på forsknings- og utviklingskontrakter, på egenkapital og innskudd i SIVA eller i Innovasjon Norge, men også mer på å utvikle fiskeindustrien som en verdifull næringsveg for Norge. Vi konstaterer at Regjeringen på dette området ikke viser den vilje som vi mener er nødvendig for å kunne satse videre. Regjeringen legger til grunn i revidert nasjonalbudsjett at man vil få en renteøkning på opp imot 1 pst. i løpet av kommende år, og en dobling av nivået for tremåneders pengemarkedsrente fram mot 2008. Det er interessant, for det gir grunn til å konstatere at Regjeringens advarsler om at man får en renteøkning som en konsekvens av et eventuelt regjeringsskifte, ikke synes å ha noen annen begrunnelse enn en generell forventning om økte renter, økte renter uansett hvilken regjering vi vil få. Senterpartiet har som ambisjon å bidra til en ansvarlig økonomisk politikk. Vi har lyst til å minne om at ingen av partiene forholdt seg til handlingsregelen i fjor høst. Vi vil føre en økonomisk politikk med en annen fordeling og en annen vektlegging enn det Regjeringen gjør. Det vil være andre prioriteringer enn skattelette som vil være viktige for oss. Våre prioriteringer vil være å få flere hender i arbeid, økte investeringer i næringslivet og dermed også økt verdiskaping.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-06-17:
For det første tror jeg Regjeringen ville vært tjent med å være mer opptatt av Norge enn av hele tiden å sammenlikne med Sverige og Tyskland, som er i en vesentlig annen situasjon, bl.a. fordi høye oljepriser for dem er et stort problem, for oss er det en stor fordel. Som Regjeringen selv sier i revidert budsjett, er det de høye oljeprisene, den store bruken av oljepenger og veksten i privat konsum som er hoveddrivkraften bak den økonomiske veksten. Og som Regjeringen selv dokumenterer, er altså konkurranseevnen til industrien svekket fra den overtok og fram til i dag, ledigheten er på et høyere nivå nå enn da den overtok, og industrisysselsettingen har falt. Så kan man håpe at sysselsettingen øker i år. Men med den utviklingen vi nå ser i konkurranseevnen til industrien, er det fare for ytterligere nedgang i sysselsettingen i industrien. Det som eventuelt drar i riktig retning, er en kraftig vekst i oljeinvesteringene, som altså skyldes rekordhøy oljepris. Regjeringen bør ikke ta ansvar for det, og det er ikke en varig og stabil vekst. Problemet er at Regjeringen har undervurdert problemene i arbeidsmarkedet, og nå sitter med et varig høyere nivå.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-06-17:
Arbeiderpartiet kommer ikke til å male fanden på veggen, derimot kommer vi til å beskrive resultatene av den politikken Carl I. Hagen har vært med på å stemme igjennom. Det er altså en politikk som fører til at noen av dem som har det aller vanskeligst i Norge, de arbeidsløse og de uføretrygdede, har fått mindre. Noen av dem som har det aller best i Norge, nemlig de som har millioninntekter, har fått vesentlig mer. Vi har tenkt å fortsette å beskrive de faktiske resultatene, som er grundig dokumentert i statistikk og i dokumentasjon fra mange ulike institusjoner. Det er resultatet av en villet politikk, fordi man altså ikke har gjort som sist gang da ledigheten var høy, mobilisert kraftig for å få den ned, men tvert imot har latt det skure og dermed opplever at ledigheten nå biter seg fast på et vesentlig høyere nivå enn det vi har vært vant til i Norge. Dessuten tror jeg ikke representanten Hagen virkelig var skuffet over at jeg ikke brukte mine fem minutter til å beskrive Arbeiderpartiets politikk. Den politikken er grundig beskrevet i våre programmer, i andre taler og i vårt forslag til revidert budsjett. Det jeg var opptatt av, var å få fram at utviklingen går feil på mange områder, og derfor trenger vi en ny politikk.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-06-17:
Bare for ordens skyld: Det er omtrent 30 000 flere arbeidsledige nå enn da jeg gikk av som statsminister. For det andre er det altså slik at det er usikkerhet om hva som nå skjer i arbeidsmarkedet. Arbeidskraftundersøkelsen til Statistisk sentralbyrå, som også fanger opp den skjulte ledigheten, viste altså en økning i de siste tallene. Aetats tall viste en liten nedgang. Uansett er det urovekkende at selv på toppen av en høykonjunktur, med rekordvekst i det private forbruket, stort lånefinansiert forbruk og rekordhøye oljeinvesteringer og rekordhøy bruk av oljepenger, har likevel ikke ledigheten kommet lavere ned. Tvert imot er det fare for at når økonomien snur, vil ledigheten begynne å vokse fra et vesentlig høyere nivå enn det som har vært normalt i Norge. Det er den varige endringen i arbeidsmarkedet denne regjeringen har undervurdert. Den har ikke satset på målrettede tiltak, opplæring og aktiv markedspolitikk for å få de ledige i jobb, men de har akseptert en varig utstøting av arbeidslivet, og det er det som er min hovedkritikk. Og når man i tillegg baserer seg på lånefinansiert vekst og ikke på utbygging av konkurranseutsatt sektor, da er det et alvorlig problem.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-06-17:
Replikken fra Jan Tore Sanner gjør meg både urolig og oppgitt. For det første er det ganske spesielt at man nå er opptatt av hva som skjedde i 1986. For det andre: At denne regjeringen er så opptatt av det, illustrerer at den faktisk ikke er opptatt av det viktige, nemlig å bekjempe arbeidsløsheten i dag. Det er riktig at vi har hatt høy arbeidsløshet før, men da var det full alarm, da var det full mobilisering, da hadde vi en regjering som hver eneste dag var opptatt av hva man kunne gjøre for å få ned ledigheten. Vi lyktes med å få den ordentlig ned, og den var på et vesentlig lavere nivå enn den er i dag. Da sa vi ikke at vi var fornøyd, da var det ikke slik at vi slappet av. Men denne regjeringen er åpenbart fornøyd med at ledigheten biter seg fast på et historisk høyt nivå for Norge i en økonomisk høykonjunktur, der vi lånefinansierer privat forbruk og har høy vekst ikke minst på grunn av det. Mens man burde stå opp hver morgen og tenke på hva man kan gjøre for å få ledigheten ned, er Regjeringen mer opptatt av å gi lettelser til dem som har mest fra før av. Det er en stor og viktig forskjell mellom denne regjeringen og en ny regjering.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-06-17:
Problemet nå er at vi har ganske høy arbeidsløshet i en periode hvor vi egentlig burde hatt veldig lav arbeidsløshet, fordi vi altså er på toppen av en høykonjunktur, vi bruker mer oljepenger, og vi har et lånefinansiert forbruk som er større enn på veldig mange år. Likevel er ledigheten ganske høy. Og det er det som er det alvorlige, fordi normalt vil det være slik at når økonomien snur, begynner ledigheten å vokse igjen. Og fordi Regjeringen har akseptert et høyere nivå enn det vi har vært vant til, vil vi ha mye større problemer i årene framover med å unngå økende ledighet. Det viktigste virkemidlet er å bygge bro tilbake til arbeidsmarkedet for dem som er i ferd med å falle ut, og da er en aktiv arbeidsmarkedspolitikk det mest målrettede tiltaket. Den arbeidsmarkedspolitikken er på sparebluss. Regjeringen bruker pengene på andre ting, bl.a. til å finansiere Høyres skattelettelser. Og det er altså feil å bruke penger på store skattelettelser når de burde ha vært brukt til å bekjempe arbeidsløshet, eller til å gi de arbeidsledige anstendig arbeidsledighetstrygd.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-06-17:
Behandlingen av årets reviderte nasjonalbudsjett bekrefter enda en gang at Fremskrittspartiet er det partiet i Norge som har størst bruk av det jeg vil kalle TV-milliarder. De har masse milliarder til mange gode formål i alle mulige TV-debatter og i alle mulige alternative opplegg. Men hver gang de faktisk har innflytelse, hver gang de faktisk er med på å påvirke hva som blir virkeligheten, tar Fremskrittspartiet til takke med småpenger i forhold til hva de selv lover, og hva de selv driver valgkamp på. Denne gangen var det 20 milliarder kr de skulle flytte på. De skulle øke bruken av oljepenger, men det endte med null. De snakket om å fjerne bomstasjoner. Det er 13 milliarder kr. De skulle redusere drivstoffavgifter med et par milliarder. Det endte med småpenger på alle områdene, og null på disse områdene. Det må være et problem for Fremskrittspartiet at de driver med en retorikk, har en politikk i debatter der de har veldig mange penger som de ikke er i nærheten av – og lenger borte fra enn noe annet parti – å realisere når de faktisk har innflytelse. Alle skjønner at man må kompromisse, men så stor avstand mellom primære krav og det man faktisk stemmer for, er det ingen andre partier enn Fremskrittspartiet som opererer med.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-06-17:
Dagens regjering ble innsatt av Fremskrittspartiet. Det var Fremskrittspartiet som grep inn og sørget for at Kjell Magne Bondevik ble statsminister da det var usikkerhet om det, og regjeringspartiene og Fremskrittspartiet stemte for Regjeringens politiske grunnlag i Sem-erklæringen, regjeringserklæringen og de brev som Regjeringen hadde sendt til Fremskrittspartiet. De har også stemt for tre av fire statsbudsjett sammen. Selv om Fremskrittspartiet og regjeringspartiene har samarbeidet tett, og selv om Carl I. Hagen har gitt uttrykk for at Fremskrittspartiet er Regjeringens parlamentariske basis, har de åpenbart problemer med å vedkjenne seg hverandre. De er som ektefeller som bor sammen, men som har problemer med å erkjenne at de bor sammen. Det skaper et problem, åpenbart også innad i Regjeringen, der en statsråd nå tar til orde for at det kan åpnes for mer formalisert samarbeid med Fremskrittspartiet allerede til høsten. Det gjør Lars Sponheim. Spørsmålet er om statsministeren er enig med landbruksministeren i synet på Fremskrittspartiet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2005-06-17:
Jeg merket meg med interesse at statsministeren redegjorde for at det gjenstod 8–10 milliarder kr i skattelettelser i skattereformen. I tillegg har man lovet full fjerning av formuesskatten, som vil kreve 4 milliarder kr ekstra, og i tillegg skal man altså forhandle med Høyre. Så enten vi regner på den ene eller andre måten, snakker vi her fort om 14–15–16–17 milliarder kr. Uansett hvilket tall man opererer med, så er den absolutt dyreste enkeltsatsingen til denne regjeringen fortsatt store, nye skattelettelser, og det sier noe om et verdivalg i forhold til hva man mener er viktigst. Det andre er at statsministeren ikke svarte på mitt spørsmål. Jeg spurte om han var enig med landbruksministeren i synet på Fremskrittspartiet. Da viste han til at landbruksministeren hadde sagt noe annet enn det som stod i VG, for i VG tok han ikke noe forbehold i forhold til hvordan SV og Arbeiderpartiet kom til å oppføre seg, men uavhengig av hva slags forbehold han eventuelt har tatt, så er mitt spørsmål fortsatt: Når Lars Sponheim åpner for formalisert samarbeid med Fremskrittspartiet allerede fra høsten av, er statsministeren enig med Lars Sponheim? Det holder å svare ja eller nei. Det er det enkleste.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-06-17:
Jeg lyttet med interesse til Jens Stoltenberg, og hadde håpet at han kanskje ville skissere lite grann av Arbeiderpartiets politikk. I så måte ble jeg jo skuffet. Det eneste han kom i nærheten av å si, var at man skulle føre en annen politikk – ingen synspunkter på hva slags annen politikk. Og så påstod Jens Stoltenberg at alt som han snakket om av elendighet og negative ting osv., var gjort sammen med Fremskrittspartiet. Har han helt glemt at 2004-budsjettet var noe han selv gjorde opp sammen med Regjeringen? Flere av de negative tingene som han kritiserer oss for, rettet han ikke opp i forliket i 2004. Han rettet ikke opp den gale politikken i 2004. Er det slik at Arbeiderpartiet nå kommer til å fortsette og gå inn i valgkampen utelukkende med å male fanden på veggen? Og mener Arbeiderpartiet, f.eks. når man snakker om kommuneøkonomien, at en bedring av kommuneøkonomien på én eneste stakkars prosent er forskjellen på himmel og helvete?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-06-17:
Det er langt mer samsvar mellom Fremskrittspartiets retorikk og våre forslag enn det er mellom Jens Stoltenbergs retorikk og forslag. I våre primære forslag har vi fulgt opp alle de tingene som vi sa på forhånd. Vi foreslår 13 milliarder kr til å nedbetale bompengegjelden, og vi foreslår 3 milliarder kr til sykehusene. Vi foreslår de tingene som vi har sagt vi skal gjøre. Mens når det gjelder Jens Stoltenberg, foreslår han jo stakkars 2 milliarder kr i forhold til det fremlagte budsjettet fra Regjeringen. Helt småtterier! Hvis man skal snakke om hva man oppnår: I 2004 oppnådde Jens Stoltenberg å flytte på 5 milliarder kr. I år oppnådde vi å flytte på 7 milliarder kr – 2 milliarder kr mer enn det Jens Stoltenberg gjorde året før. Når det gjaldt revideringen i 2004, endret Jens Stoltenberg på 700 mill. kr. Vi har doblet det og endret dette budsjettet med 1,4 milliarder kr. Og Jens Stoltenberg vet at under revideringen er det ingen som har noen maktmidler, fordi vi voterer kapittel for kapittel og post for post.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-06-17:
La meg først ta avstand fra denne påstanden som ikke dokumenteres av noen, om at vi har mer til alle. Det er intet parti som kutter så mye i statsbudsjettets utgiftsside som Fremskrittspartiet under de ordinære budsjettbehandlingene. Vi kutter ganske mye på utgiftssiden, men vi gir også betydelig større skatte- og avgiftslettelser, bl.a. for å få mer dynamikk inn i næringslivet, for å få positive virkninger når det gjelder sysselsettingen. Nei, vi er ikke fornøyd med sysselsettingen. Vi synes arbeidsledigheten er for høy, og vi har fullt ut muligheter til å kunne gjøre noe med det. Det har vi gjort i form av endringer i skatter og avgifter for å stimulere økonomien. Problemet er at f.eks. Arbeiderpartiet ikke gjør noe som vil stimulere til flere sysselsatte i ordinær virksomhet. Mange ting er bra i det norske samfunn. Det skulle da bare mangle, når vi har enorme inntekter som andre land ikke har! Men det er også mange ting som burde kunne gjøres langt bedre, og befolkningen som lever i dag, burde også få noe nytte av våre gode inntekter.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-06-17:
Hadde Steensnæs hørt litt etter, hadde han hørt at jeg etterlyste et system hvor vi nettopp kunne diskutere økonomiske ting basert på hvorledes de virker i økonomien. Det er ikke slik i dag. Man tror at en krone brukt har den samme virkning enten den brukes til investeringer til fremtidig inntekts ervervelse, til realinvesteringer i samferdselsprosjekter eller til drift. Det virker totalt forskjellig. Penger brukt i Norge og penger brukt i utlandet virker helt forskjellig inn på norsk innenriksøkonomi. Derfor etterlyser vi et system hvor vi kan ha reelle debatter. For vi vil også ha en ansvarlig økonomisk politikk som skaper trygghet, som ikke ødelegger økonomien. Vi er fullt på det rene med det, vi også. Men vi påpeker en del muligheter. Hvis vi fikk vedtatt vårt grunnlovsforslag, skulle vi selvsagt gjennomføre det. Vi kan ikke gjennomføre forslaget før det er vedtatt, for det ville gi betydelige endringer. Blant annet ville man da i realiteten frita en god del av de trygdeinntektene i premier som i dag går til Folketrygden. De ville bli disponible til andre formål. Det er noe som Jens Stoltenberg aldri har skjønt, men jeg håper Einar Steensnæs skjønner det.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-06-17:
Det er interessant at sosialisten Lysbakken fortsetter å tale utenlandsk storkapitals ærend i denne saken, når han ønsker å hjelpe storkapitalen til å gjøre endringer som de hadde gjort uansett. Nå har de altså sosialistene i ryggen for det, og har greid å innbille dem at en avgiftsfjerning skulle ha noen direkte virkninger. Det er bedrifter som foretar seg ting. Rammevilkårene har nå blitt likeverdige, det er det som har skjedd i den saken. Vi kommer fortsatt til å snakke om våre primære forslag. Vi kommer fortsatt til å følge opp det vi sier i TV-debatter, med konkrete forslag i stortingssalen. Det har vi gjort hele tiden. Fremskrittspartiet har gjort det hele tiden gjennom våre primære forslag. Vi vet når vi eventuelt har noen muligheter til å kunne sette litt makt bak, og når vi ikke kan gjøre det. Så fort man kobler det sammen med eventuelt å overlate makten til sosialistene, blir det også en annen dimensjon inn i økonomiske vurderinger. Hovedproblemet i norsk politikk er at det ikke er noe samsvar mellom Jens Stoltenbergs opptreden og retorikk i TV-debatter og det han fremmer av forslag i salen.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-06-17:
Først takker jeg for denne påpekingen av hvordan vi på en måte driver med budsjettriksing, for det Morten Lund sier, er jo at man med en bevilgning på 22 mill. kr kan utløse en aktivitet verdt 1 milliard kr, mens selv finansministeren allikevel bare snakker om de 22 millionene i en etterspørselstenkning. Det er gal måte å gjøre det på. Men av og til er det slik vi må gjøre det for å få til noe fornuftig. Jeg vil gjerne minne Morten Lund om at når det gjaldt låneordningen for kirkebyggene, var det Fremskrittspartiets fortjeneste, vi tvang det igjennom i en budsjettforhandling. Så er det slik: Vi skal arbeide videre med dette også for fylkesveiene. Men vi har altså ingen makt i revideringen av et budsjett, for der voterer vi kapittel for kapittel og post for post. Det eneste vi kan se på, er mulighetene for opposisjonen til å få flertall for ting, der Regjeringen vet at de kommer til å tape uansett. For øvrig ønsker man en ryddig ordning. Vi fikk til dobbelt så mye endringer i revideringen av budsjettet som det Arbeiderpartiet fikk til i fjor. Det synes vi er ganske bra.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-06-17:
Jeg synes Kristin Halvorsen nå utmerker seg ved ikke engang å forsøke å svare på noen av de spørsmålene hun blir stilt. Hun kommer utelukkende med beskyldninger mot andre partier. Mitt første spørsmål til henne er: Når Kristin Halvorsen mener å vite hva andre partier har lovet av skattelettelser, hvor mye skatteskjerpelser kan Kristin Halvorsen love befolkningen? Hva er skatteprogrammet til Kristin Halvorsen og SV for neste periode? Kristin Halvorsen snakket varmt om å styrke eldreomsorgen. Hvis vi forutsetter at SV og Arbeiderpartiet møtes på midten når det gjelder å styrke kommuneøkonomien, vil det altså øke kommuneøkonomien totalt i landet med 1,5 pst. Mitt andre spørsmål blir da: Er det tilstrekkelig, og hvordan kan hun garantere, hvis kommunene får mer penger, at de går til eldreomsorg? Kommunene kan jo bruke pengene til mange andre ting. Og hvorfor er Kristin Halvorsen imot lovfestede juridiske rettigheter til en rikstrygdeverkbetalt eldreomsorg i Norge?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-06-17:
Jeg har fundert på hva jeg skal bruke min siste replikk til statsminister Bondevik på. Det må bli et spørsmål om verdier og rettferdighet – kanskje også moralske verdier. For fire år siden lovte statsminister Kjell Magne Bondevik at vi skulle få fjernet den såkalt negative effekten som medfører at folk som har arbeidet og opptjent folketrygdpoeng, blir straffet for det gjennom pensjonen. Det er ikke gjennomført. Det andre dreier seg om behandlingen av embetsmenn som har arbeidet et langt liv for den norske stat og hatt løf-ter om en pensjonsordning. Den ble dramatisk endret for noen år siden av Arbeiderpartiet, nemlig den såkalte knekkpunktsaken, og disse har nå gått til rettssak mot staten. Mitt spørsmål er: Hvorfor har ikke statsminister Kjell Magne Bondevik fulgt opp sitt løfte? Han sa fra talerstolen for tre år siden til og med at det var hans fordømte plikt å få fjernet virkningen av den negative effekten. Og hvorfor har ikke statsministeren hatt den rettferdighetssans å inngå et forlik med gruppen av embetsmenn, ledet av Eivinn Berg og Dagfinn Aarskog, i den såkalte knekkpunktsaken?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-06-17:
Som den representant som har lengst ansiennitet, vil jeg gjerne få lov til å takke Presidentskapet, og spesielt stortingspresident Kosmo, for utmerket arbeid i denne fireårsperioden. Jeg hadde ordet i forbindelse med valget av stortingspresidenten. Hadde det skjedd litt annerledes, hadde det sikkert vært enkelte endringer i den politiske situasjonen nå. Men jeg vil gjerne få lov til å si at stortingspresident Kosmo har gjort en utmerket jobb. Det var én ting presidenten glemte i sin oppsummering. Jeg vil også legge vekt på at det har lyktes – takket være presidentens initiativ – et eget utvalg, Riksrettsutvalget, å komme frem til en betydelig endring av vår grunnlov som det er godt håp om vil bli vedtatt i neste stortingsperiode. Jeg vil også berømme Presidentskapet og presidenten for den utmerkede gjennomføring der hvor Stortinget var engasjert i forbindelse med 100-årsmarkeringen. Jeg vil derfor bare få lov til å si tusen takk for god innsats i disse fire årene, og ønske lykke til med innsatsen i Telemark som fylkesmann.(Akklamasjon i salen) (Akklamasjon i salen)
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2005-06-17:
Kampen mot arbeidsløshet og for et inkluderende arbeidsliv er en viktig sak for Kristelig Folkeparti og for Regjeringen. Sysselsettingen har nå økt med over 20 000 siden sommeren 2003. I forrige måned ble arbeidsløsheten redusert til 3,3 pst., som er det største fallet i arbeidsløshet vi har hatt siden 1990-tallet. Regjeringen er ikke tilfreds med det, Kristelig Folkeparti er ikke tilfreds med det, arbeidsledigheten skal ytterligere ned. Men det går nå i riktig retning. Jeg reagerer på at Jens Stoltenberg, Arbeiderpartiets leder, fremdeles gjentar at ledigheten har bitt seg fast. Han sier at han skal fortsette å beskrive det faktiske nivå, men innser Stoltenberg at ved å bruke en slik betegnelse, er det det motsatte han gjør? Han sa også at arbeidsledigheten nå ligger vesentlig høyere enn hva vi er vant med i Norge. Hvordan forklarer da Stoltenberg at det nå er færre arbeidsledige enn det var da han gikk av som statsminister?
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2005-06-17:
Vi skal ut i valgkamp, og vi skal overbevise velgerne om hvilket alternativ de bør stemme på. Det blir et regjeringsvalg, men det blir også et partivalg, og jeg har merket meg at Jens Stoltenberg har tatt til orde for en valgkamp hvor det skal kjempes med blanke våpen. Han har også sagt at på det personlige plan skal en unngå stigmatiserende uttalelser. Jeg setter pris på det, og respekterer at Jens Stoltenberg på denne måten ønsker en renhårig valgkamp. Det vil gå tøft for seg. Men Arbeiderpartiets leder skuffer meg når han gjentar en frase som tydeligvis er innøvd, om at ledigheten har bitt seg fast, og jeg vil henlede oppmerksomheten på den pressemeldingen som arbeidsdirektør Inger-Johanne Stokke har sendt ut, der hun sier at tallene forsterker bildet av et arbeidsmarked i bedring.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2005-06-17:
Kristelig Folkeparti anerkjenner Fremskrittspartiets vilje til å finne fram til en forhandlingsløsning når det gjelder revidert nasjonalbudsjett. Det betyr selvfølgelig ikke at Fremskrittspartiet på den måten avskriver sine primærstandpunkter i den økonomiske politikken. Det har Carl I. Hagen nettopp gjort rede for. For Kristelig Folkeparti er det ikke mengden av økte oljeinntekter som bestemmer pengebruken, det er hvordan pengebruken virker i økonomien som vil være avgjørende. Der har Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet vidt forskjellig forståelse. Nå øker statens årlige pensjonsforpliktelser med ca. 150 milliarder kr pr. år. Hagen og Fremskrittspartiet har tatt til orde for gjennom et grunnlovsforslag å gjøre oljefondet til et pensjonsfond. Likevel forsyner Fremskrittspartiet seg ganske raust av oljepenger. Hva er det som har endret seg, siden Fremskrittspartiet ikke følger opp sine egne forslag?
Heidi Larssen (Høyre), 2005-06-17:
Representanten Carl I. Hagen ønsker mer til alle. Men det er nettopp det at det er en ansvarlig økonomisk vekst, som har bidratt til at norsk økonomi går godt. Årets budsjett har også bidratt positivt til at det er økonomisk vekst, økt sysselsetting, økt optimisme og fremtidstro i norske bedrifter og husholdninger. Det skyldes ikke bare Regjeringens politikk, det skal jeg innrømme, men den har bidratt klart og kan i stor grad ta æren for det. Det er et resultat av en villet politikk. Det er da med noe forundring jeg leser merknadene til Fremskrittspartiet i innstillingen om revidert nasjonalbudsjett, hvor de sier at de er av den oppfatning «at man ikke klarer å bruke finanspolitikken til verken å fremme vekst eller verdiskapning». Er det slik å forstå at representanten Hagen mener at det ikke går bra i Norge, at den økonomiske veksten ikke er god, at ikke sysselsettingen er høy, eller at ikke ledigheten er på vei ned? Eller er det kanskje slik at Regjeringens økonomiske politikk virker, men at det kan være litt vondt å innrømme det?