Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-11-29:
Vårt spørsmål om vi har lyktes med integreringspolitikken, er et spørsmål som ikke kan besvares med et enkelt ja elle nei. Vi vet at både statsministeren og Hans Majestet Kongen har påpekt – for å si det mildt – svakheter i norsk integreringspolitikk. Det må vi ta på alvor. Det er greit å sammenligne seg med andre land og vise at vi er mye bedre, men det spørs hva en sånn sammenligning bygger på. Er andre land veldig gode og vi enda bedre, eller er andre land veldig dårlige og vi litt bedre? Det er grunn til å ta integreringen på alvor, og det er grunn til å ta de utfordringene vi har, på alvor. Hvis vi ikke gjør det, vil vi heller aldri få en god integrering i Norge. Det ble fra foregående taler sådd tvil om Fremskrittspartiets hensikter med et forslag som dette, om vår hensikt med å ta opp utfordringene i integreringen. Det synes jeg er vondt å få høre fra denne talerstolen. Jeg personlig, og Fremskrittspartiet, er opptatt av integrering. Vi er opptatt av at vi skal ha et samfunn som fungerer godt, der de som kommer til Norge som flyktninger og asylsøkere skal kunne bli en del av det norske samfunnet og fungere i det norske samfunnet på en god måte – og bidra i det norske samfunnet, både med sin kultur og sine kunnskaper. Så våre hensikter er faktisk gode – de er veldig gode. Vi ønsker å ha et samfunn som fungerer godt både for oss som er etniske nordmenn, og for dem som kommer til landet. Det er mange aktører som er inne i arbeidet med integrering i Norge. Vi har storting og justisdepartement, vi har barne- og likestillingsdepartement, utlendingstjeneste, politi, UDI, UNE, IMDI, kompetanseteam mot tvangsekteskap, Vox, SSB, Nav, kommuner pluss en hel haug med frivillige organisasjoner. Det vi ønsker, er å få en helhetlig gjennomgang av samtlige av disse, kall det gjerne en granskning der vi får se på de utfordringene som er, der vi får muligheten til å se på det som fungerer godt – og også på det som ikke fungerer like godt. Når en kommisjon har gått gjennom de utfordringene vi har, kan en sånn gransking og gjennomgang komme fram til eksakte, konkrete forslag til løsninger som vi i Stortinget kan diskutere. Jo bredere sammensatt et sånt organ er, jo større spekter av forslag til løsninger får vi, og jeg tror vi også kan få en mye bredere debatt. Det er Stortinget som utreder ny politikk på bakgrunn av hva regjeringen legger fram. Det kan derfor hende at en sånn gjennomgang og en sånn utredning, med påfølgende forslag, vil kunne bidra til at vi får den gode, brede debatten vi skal ha, og som kan munne ut i gode forslag som gjør at vi får en integreringspolitikk som fungerer på en god måte. Mange av de utfordringene Fremskrittspartiet har tatt opp i sitt Dokument 8-forslag, er reelle utfordringer. Foregående taler var inne på at det er høystatus å ha kontakt med ekstreme miljøer. Det er en kjensgjerning, som også PST presiserer: Vi har store utfordringer med dem som går inn i ekstreme miljøer, og blant enkelte – enkelte – gir det høy status å ha kontakt med disse miljøene. Arbeid er, som jeg tidligere har sagt, et av de største sosiale nettverkene vi har i Norge. Uten arbeid står du utenfor veldig mye av det som har med det norske samfunnet å gjøre. Det bidrar til at du får venner, det bidrar til at du kan gå inn i frivillige organisasjoner, og det bidrar til at du kan integreres på en god måte, bl.a. blir språkopplæring og språkopplevelse mye bedre ivaretatt. Det er slik at i enkelte innvandrermiljøer er arbeidsledigheten stor – veldig stor. Da er spørsmålet: Går dette på vilje, eller er det andre ting som bidrar? Vi vet også at en del av holdningene til det å være uten arbeid, er som i norske miljøer – de går i arv. Det er også sånn i enkelte miljøer at kvinner holdes utenfor arbeidslivet. Kvinner holdes utenfor språkopplæring, de holdes utenfor det sosiale nettverket, eller de holdes utenfor arbeidsmiljøet. Her er det også betimelig å stille spørsmålet: Hvorfor er det sånn, og ønsker vi egentlig å gjøre noe med det? Hvis vi ønsker å gjøre noe med det, må vi foreta konkrete tiltak, vi må komme med konkrete forslag, og de må gjennomføres. Det hjelper ikke bare å ha gode intensjoner – det må konkrete forslag på bordet.