Torbjørn Hansen (Høyre), 2003-12-11:
Jeg synes det er relativt historisk at det i dag blir vedtatt et eget urbanitetskriterium i inntektssystemet som medfører at storbyene omsider blir kompensert for ekstrautgifter knyttet til rus- og psykiatriproblemer. Stortinget har lang praksis med å drive distriktspolitikk gjennom inntektssystemet. Det er ikke urimelig at det overføres midler fra byene til distriktene. Det kan være mange grunner til det. Men problemet oppstår når omfordelingen går så langt at innbyggerne i storbyene får et dårligere tilbud, som f.eks. til rus og psykiatri-problemer, enn det som gjelder for innbyggerne for øvrig i landet. Stortinget har lenge vært kjent med og etterlyst løsninger på problemet med rus og psykiatri-kostnader. Et bredt flertall har flere ganger etterlyst et kriterium som fanger opp variasjoner på dette feltet. St.meld. nr. 6 er et godt svar på problemet. Stortingsmeldingen bekrefter en klar sammenheng mellom netto utgifter pr. innbygger til sosiale tjenester og innbyggertall. Slike ekstrakostnader legger et stort press på økonomien i storbyene. Dette har konsekvenser i forhold til hvilke tjenester som kan tilbys mennesker som har store behov. Forslaget som er fremmet av Regjeringen, retter langt på vei opp denne skjevheten. Som representant fra Hordaland og Bergen har jeg flere ganger fått presentert dette problemet i inntektsfordelingen av det forhenværende arbeiderpartibyrådet, som styrte Bergen fram til valget nå i høst. Systemet ble presentert som grovt urettferdig. Arbeiderpartiet gikk til og med ut offentlig og anklaget kommunalministeren og Regjeringen for urettferdig behandling av storbyene. Det samme har SV gjort. Det som da er oppsiktsvekkende, er at Arbeiderpartiet og SV ikke støtter den omfordelingen som de selv har etterlyst, både lokalt og her på Stortinget. Snuoperasjonen er påfallende, og stemmegivningen i dag er egentlig relativt avklarende. Arbeiderpartiet og SV gikk derimot inn for endringer av miljø- og landbrukskriterier og kriteriet for spredt bosetting, som isolert sett slår negativt ut for storbyene. I sum har altså storbyene blitt nedprioritert i inntektssystemet av disse to partiene. Jeg er glad for at dette ikke blir resultatet i dag. Det er også på sin plass å berømme Fremskrittspartiet for å støtte regjeringspartiene i dette vedtaket i samsvar med de signaler som er gitt tidligere. I innstillingen og debatten gjør Arbeiderpartiet og SV et poeng av at man vil bevilge like mye til de store byene i 2004 som denne reformen legger opp til. Men det er selvsagt lite relevant når kun en femtedel av reformen fases inn hvert år. Det er nytt og meget positivt at en regjering fører en aktiv politikk for storbyene. Storbyregionene har rundt 2,3 millioner innbyggere. I likhet med distriktene har byene spesielle utfordringer, behov og muligheter. Dette gjelder felt som f.eks. rusomsorg, kollektivtransport, kultur, miljø, boligpolitikk og næringspolitikk, for å nevne noe. Dagens vedtak er ett element i dette. Men helheten i landets storbypolitikk skal behandles på bred basis i forbindelse med St.meld. nr. 31 for 2002-2003. Jeg håper at Samarbeidsregjeringen også da får gjennomslag for sin politikk, og ser fram til debatten om dette.