trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-11-24:
Da ser jeg frem til at statsråden nå før nyttår begynner å etablere denne kontakten, slik at vi får litt fortgang i prosessen. Jeg kan forsikre statsråden om at jeg og Fremskrittspartiet kommer til å være aktive i denne saken, så jeg ser da frem til at statsråden kommer tilbake. Det jeg også ber statsråden om, er ikke bare å etablere kontakt med svenske myndigheter, men også at man fra norsk side sørger for å få nok faktagrunnlag som kan brukes til å overbevise svenske myndigheter. Det er jo noe politisk uenighet i Sverige knyttet til denne saken, da man har et miljøparti som i stor grad sier nei til utviklingen, men så har man kanskje andre som kan være mer positive. Som sagt, jeg ser frem til at statsråden tar kontakt nå før nyttår, men jeg ber også statsråden bekrefte at man fra norsk side vil fortsette kunnskapsinnhentingen.
Hårek Elvenes (Høyre), 2021-11-24:
«Heimevernet består av 41 000 soldater, herav 37 000 i områdestrukturen. For langtidsplanen for forsvarssektoren 2021–2024 anbefalte Forsvarssjefens fagmilitære råd i de to mest ambisiøse alternativene B og A en økning til totalt 42 000 soldater i Heimevernet. Hvilke militærfaglige begrunnelser tilsier en økning på 7 000 soldater i HV-områdestrukturen ut over forsvarssjefens anbefaling, slik Hurdalsplattformen legger opp til, og hvorfor prioriteres en så kraftig økning i Heimevernet foran en rekke andre strukturelementer som fagmilitært er gitt høyere prioritet?»
Hårek Elvenes (Høyre), 2021-11-24:
Nå er forsvarsminister Enoksen i den heldige situasjon at han overtar et heimevern i langt bedre forfatning enn regjeringen Solberg gjorde. Regjeringen Solberg har beviselig tilført Heimevernet mye nytt utstyr, Heimevernet øver i langt sterkere grad nå enn det gjorde i den rød-grønne perioden. En HV-soldat med lite eller ingen trening er jo en sivilist i uniform og ikke noe mer. Spørsmålet er følgende: Når vil de 8 000 nye soldatene i Heimevernets områdestruktur være på plass? Og hvordan skal ministeren sørge for at 45 000 HV-soldater blir like godt utrustet og like godt trent som en områdestruktur på 37 000?
Hårek Elvenes (Høyre), 2021-11-24:
Den situasjonsbeskrivelsen som representanten Elvenes gir, er fullt etterprøvbar, og den finner man i Forsvarets årsrapporter. Det var bl.a. år under den rød-grønne perioden da områdestrukturen omtrent ikke øvde. Men det var snøen som falt i fjor. La oss være enige om at dagens områdestruktur består av 37 000 soldater – derom hersker det ingen tvil, Stortinget har vedtatt det. I 2017 oppga Forsvarsdepartementet at en økning på 7 000 soldater i Heimevernet ville koste omtrent 1 mrd. kr over 20 år. Da hadde man ikke hensyntatt kostnader til nødvendige nye bygg og anlegg og heller ikke kostnader til våpen og utrustning på avdelingsnivå. Spørsmålet er følgende: Hvordan vil dette beløpet, som antakelig ligger mellom 1 mrd. kr og 2 mrd. kr, finansieres? Skal forsvarsbudsjettet tilføres nye midler, eller skal det tas fra eksisterende aktivitet gjennom omfordelinger?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2021-11-24:
Regjeringen legger vekt på at Heimevernet utgjør en viktig del av den samlede forsvarsevnen med tilstedeværelse over hele landet. Dette gjelder både i fred, i krise og i krig og bidrar til Forsvarets evne til situasjonsforståelse, tilstedeværelse og objektsikring i et mer krevende trusselbilde. Denne regjeringen satser på Heimevernet. Dette er også reflektert i regjeringens forslag til endring i statsbudsjettet for 2022. Heimvernsstrukturen består i dag av totalt 40 000 soldater, hvorav 37 000 i områdestrukturen og 3 000 i innsatsstyrker. Det nye måltallet for regjeringen er en økning på 5 000 av den samlede strukturen i Heimevernet. For å innfri regjeringens ambisjon om å øke volumet i Heimevernet og oppnå best mulig effekt av dette vil det være naturlig å be om forsvarssjefens anbefaling om hvordan økningen skal fordeles i Heimevernets struktur og gjennomføres i tid, samt hvordan styrkedisponering og utdanning av mannskaper og befal skal innrettes for å nå det nye måltallet for heimevernsstrukturen. Når regjeringen har gjort en helhetlig vurdering, vil jeg på egnet måte komme tilbake til Stortinget knyttet til hvordan oppbyggingen av Heimevernet skal gjennomføres.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2021-11-24:
Jeg gjentar: Det er en oppbygging fra dagens totalt 40 000 soldater til 45 000 soldater som er regjeringens ambisjon. Det tallet representanten Elvenes opererer med, er feil. Det er en uttrykt målsetting og et ønske å styrke Heimevernet. Det har vi gjort allerede i regjeringens forslag til justering av budsjettet for neste år – vi styrker Heimevernet allerede i vårt første budsjettår. Det har vi til hensikt å fortsette med for å ruste opp Heimevernet for at Heimevernet skal kunne gjøre den jobben som regjeringen ønsker at det skal gjøre. Den situasjonsbeskrivelsen som representanten gir av Heimevernet under den forrige rød-grønne regjeringen, får stå for representanten Elvenes’ regning. Jeg ser det som positivt at også regjeringen Solberg styrket Heimevernet, men etter vår oppfatning ikke nok. Derfor går vi videre i å styrke Heimevernet.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2021-11-24:
Det er et interessant regnestykke. Hvis man viderefører vil det, vil det bli 1,5 mrd. kr for 30 år, og sånn kan man selvfølgelig fortsette. Det interessante er at for ett år utgjør det 50 mill. kr, omtrent det samme som regjeringen har styrket Heimevernets budsjett med for neste år. Det har vi funnet plass til innenfor regjeringens nye ramme til budsjett, og det skal regjeringen fortsette med. Dessuten vil jeg legge til at det altså ikke er snakk om en økning på 8 000, det er snakk om en økning på 5 000, fra 40 000 til 45 000.
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-24:
«En million plastflasker forbrukes globalt, hvert minutt, hele året, med årlige klimautslipp relatert til plastflaskeproduksjon estimert til å være i underkant av én milliard tonn CO 2 . En rapport fra stiftelsen Verdens økonomiske forum anslo i 2016 at plast i 2050 vil veie mer enn fisken i havet. Kan statsråden redegjøre for hvorfor man velger å avstå fra å regne eksisterende skog med i klimaregnskapet, og dernest begrunne hvorfor man ikke heller benytter klimamidler og ressurser til tiltak mot global plastforsøpling?»
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-24:
Det var et bra svar på en del av de tingene, for det med plast i havet er kjempeviktig. Det er tiltak som er meget håndfast, som det bør være meget liten diskusjon om viktigheten av, og som er målbart. Det er betryggende å høre statsråden si at man satser på det. Samtidig kan man ikke bruke pengene mer enn én gang, så det er en sammenheng mellom de midlene man bruker for å kutte klimagassutslipp, som statsråden sier, hvor man ikke regner med skogen, som man kunne gjort, og ikke i større grad bruker midler til internasjonal plastbekjempelse, eksport av gjenvinningsteknologi og resirkulering, og ikke minst at man hadde plastgjenvinning i Norge – det eksporterer vi til utlandet, som ministeren vet. Kan statsråden avklare hva som er viktigst? Er det viktigst å nå klimamålene, og så lenge man når dem, er ikke forsøpling så viktig? Eller fokuserer man på begge deler?
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-24:
Igjen – jeg gir honnør der honnør skal gis. Jeg synes det er gode toner og takter å høre fra regjeringen, og det er ikke det ensidige klimafokuset man har hørt. Hvis man kun fokuserer på klima og ikke bryr seg om miljøet, er vi like langt. Det henger sammen. Men så er spørsmålet igjen, og statsråden har bekreftet det på mitt skriftlige spørsmål tidligere, at hvis vi hadde regnet med skogen, tilsvarende EU med samme måltall og metode for å regne med opptak i skog, hadde vi kun trengt å kutte utslipp utenom skogarealbrukssektoren med 25 pst. Da hadde man hatt vesentlig lavere ambisjonstall, det er riktig, men disse midlene og disse ressursene kunne vært brukt til internasjonale tiltak som hadde monnet – ikke kutte klimagassutslipp tilsvarende én dag av Kinas utslipp, som Norge gjør. Kan statsråden begrunne hvorfor man velger å fokusere på disse kostbare klimatiltakene i stedet for mer kosteffektive miljøtiltak internasjonalt?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Vi lever i en klimakrise, en naturkrise og en forurensningskrise samtidig. Vi må jobbe for å ta vare på naturlige karbonlagre for å kutte utslipp og for å stanse forurensning av havet samtidig. Det ene kan ikke settes opp mot det andre. Det er ikke riktig at eksisterende skog ikke regnes med i klimaregnskapet. I Norges årlige klimarapportering til FN er alt utslipp og opptak av skog inkludert i regnskapet for skog og arealbrukssektoren. Når det derimot gjelder Norges klimamål under Parisavtalen, om å kutte utslippene ned mellom 50 og 55 pst. innen 2030 sammenliknet med 1990, stemmer det at ikke alt opptaket i skog regnes med. Det skyldes at Norge har et så stort nettoopptak i skog at det vil innebære en betydelig svekkelse av ambisjonsnivået om vi nasjonalt skulle regne inn hele det opptaket i vurderingen av vår måloppnåelse. En slik regnemåte vil være i strid med Parisavtalens prinsipper om progresjon og høyest mulig ambisjon, og også i strid med den regnemåten som ble lagt til grunn i den regjeringen som representanten Nilsens parti var en del av. Det er faktiske utslippskutt og ikke regnemetoder som har betydning for om vi klarer å stanse den globale oppvarmingen. Videre er det ikke slik at det er noen sammenheng mellom hvordan skog regnes med i klimaregnskapet, og hvilke klimamidler og ressurser som er tilgjengelig for å støtte tiltak mot global plastforsøpling. Jeg vil gjøre oppmerksom på at jeg som norsk klima- og miljøminister også er president for FNs miljøforsamling, UNEA, for tiden. I UNEAs neste møte er det vår plan å sette i gang et arbeid nettopp for å få til en internasjonal konvensjon mot plastforurensning i havet, og for å gjøre det må man nettopp, som representanten tar opp, begrense bruk av engangsplast, ikke minst engangs plastflasker. Norge er derfor svært aktiv i det globale arbeidet for å forhindre plastforsøpling og arbeider altså for å få på plass en folkerettslig bindende avtale under Miljøforsamlingen, som jeg er president for. Jeg mener det er viktig å legge til rette for en slik avtale for å få på plass et rammeverk som forplikter å øke landenes innsats mot plastforurensning, noe som vil bidra til økt koordinering for mer effektivt og målrettet internasjonalt samarbeid. Jeg har også lyst til å nevne at Norge er helt i front når det gjelder innsamling av plastflasker. Vi har et av verdens mest velfungerende pantesystemer. Det å holde plast som materiale lenger i økonomien gjennom resirkulering, er en viktig del av arbeidet med å begrense plastforurensning nasjonalt. Så dette engasjementet for å begrense utslippet av plast til naturen, og ikke minst til havet, støtter jeg kraftig opp om. Vi har også en rekke tiltak knyttet til utviklingsland for å hjelpe dem med å redusere sin marine forsøpling gjennom et eget bistandsprogram, som vi brukte 238 mill. kr på så sent som i 2020.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Det spørsmålet er godt, og det er lett å svare på. Vi har fokus på begge deler. Vi må få utslippene ned, og vi må styrke naturens evne til å være natur og binde karbon. Derfor trenger vi også et naturbudsjett. Og vi må få ned forurensningen – all type forurensning, herunder plastforurensning. Når det gjelder Norges eget bidrag, er ikke det først og fremst knyttet til plastflasker, for der har vi ganske gode systemer for resirkulering. Det gjelder faktisk slitasje fra gummidekk og gummigranulat på fotballbaner. Jeg tror alle som har hatt barn som spiller fotball, vet at når fotballklærne kommer i vaskemaskinen, går det en del mikroplast ut i havet, og det er også en stor utfordring for oss – faktisk en av de viktigste kildene til plastforurensning. Så plast kommer på mange måter. Den plasten vi ser, er problematisk, men den vi ikke ser, er enda mer problematisk, altså mikroplasten. Den går inn i fisken og til slutt inn i oss og er et svært alvorlig problem. Men det problemet betyr ikke at de andre problemene jeg nevner, ikke er viktige. Så vi må ha flere tanker i hodet samtidig.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Det gjør jeg med glede. Vi har blitt enig med alle andre land og jobber spesielt nært med alle land som ligner på oss, hvor vi har tilnærmet identiske klimamål. Det er heller ikke slik i EU at hvert enkelt land regner skogen for seg. I så fall ville Sverige og Finland f.eks. omtrent vært ferdig med hele klimaomstillingen. Det mener de selvfølgelig ikke at de er. De har de samme utslippskravene som andre EU-land selv om de har mye skog, slik som oss. Det ville vært veldig galt, mener jeg, om vi nå plutselig skulle brutt med en mangeårig tradisjon for hvordan vi rapporterer på våre utslippskutt. Jeg har lyst til å understreke, som jeg også nevnte i det skriftlige svaret til representanten Nilsen tidligere, at vi også har satt oss et mål om å øke den naturlige karbonlagringen i skog, myr og natur, slik at vi egentlig har to mål – ett for å få klimagassutslippene ned og ett for å få naturens naturlig binding opp. Poenget er at vi alle sammen til slutt skal ende i netto null, og netto null betyr at vi ikke skal ha flere utslipp enn dem vi fanger opp igjen gjennom naturlige og industrielle prosesser.
Tore Vamraak (Høyre), 2021-11-24:
«Hvilke konkrete fylkeskommunale tjenester til innbyggerne i Troms og Finnmark vil etter statsrådens mening bli bedre som følge av en oppsplitting av fylkeskommunen?»
Tore Vamraak (Høyre), 2021-11-24:
Takk for svaret. Jeg hørte ikke statsråden nevne noen konkrete tjenester som han mener vil bli bedre som følge av oppsplittingen, så jeg vil hjelpe statsråden lite grann på vei og spørre: Hvilke konkrete fylkeskommunale kompetansemiljøer mener statsråden vil bli styrket dersom man splitter opp Troms og Finnmark fylkeskommune?
Tore Vamraak (Høyre), 2021-11-24:
Jeg takker for svaret og vil følge opp noe som statsråden sa i sitt første svar, nemlig at man vil vurdere flere oppgaver som kan legges til det regionale nivået. Hvilke oppgaver er det statsråden mener at fylkeskommunen vil bli bedre i stand til å ivareta som følge av at kompetansemiljøene i regionene blir splittet opp til mindre kompetansemiljøer?
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
Alle innbyggere, uansett hvor de bor i landet, skal ha et godt tjenestetilbud nært seg. Regjeringen vil legge til rette for at folk kan bo der de vil, gjennom å sikre gode grunnleggende tjenester i hele landet. Regjeringen ønsker å satse på tre forvaltningsnivå, og fylkeskommunene har en viktig rolle i Norge. Det er også en av grunnene til at vi nå velger å styrke fylkeskommunenes økonomi gjennom tilleggsnummeret til statsbudsjettet, hvor vi foreslår at de frie inntektene økes med 0,5 mrd. kr på toppen av det som ble foreslått av Solberg-regjeringen. Det gir en samlet vekst i fylkeskommunenes frie inntekter på 0,9 mrd. kr i 2022. I Hurdalsplattformen står det at vi ønsker å se nærmere på hvordan vi ytterligere kan styrke fylkeskommunenes ansvar for å løse flere oppgaver. Det mener jeg det er mulig å gjøre innenfor den fylkesstrukturen vi har i dag, og den som eventuelt måtte bli etter deling av tvangssammenslåtte fylkeskommuner som søker om det. For meg er det vanskelig å kunne si noe om hvorvidt en oppsplitting av Troms og Finnmark vil ha noen vesentlige konsekvenser for tjenestetilbudet til innbyggerne, enten i positiv eller i negativ forstand. Dette vil først og fremst avhenge av hvor godt man driver virksomheten sin. Det er dessuten ikke bare tjenesteproduksjonen som er relevant for vurdering av fylkesstrukturen. En organisering som gjør at fylkeskommunen kommer nærmere innbyggerne, lokalsamfunn og næringsliv, kan gjøre den bedre i stand til å fange opp ulike behov – og dermed kunne finne tilpassede løsninger i det som i utgangspunktet er en svært stor geografi. Og ikke minst må lokaldemokratiske hensyn vurderes. Når innbyggerne og de folkevalgte ikke ønsker et tvangssammenslått fylke, er det et ønske som må tillegges stor vekt.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
Det er i grunnen ikke først og fremst jeg som skal vurdere om dagens inndeling eller en eventuell ny inndeling gir den beste rammen for lokal og regional utvikling og utvikling av tjenestetilbudet. Det må det lokale og regionale demokratiet gjøre. Jeg legger til grunn at vi skal ha tillit til lokaldemokratiets vurderinger, at man selv finner fram til den beste måten å organisere seg på i sin egen virksomhet, i samarbeid med andre. Det må faktisk den enkelte fylkeskommune kunne ta stilling til selv.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
Det er riktig at vi i Hurdalsplattformen varsler at vi vil se på hvordan den fylkeskommunale oppgaveporteføljen kan styrkes. Konkret må vi komme tilbake til det, men et eksempel som er nevnt i plattformen, handler om oppgaver som i dag tilligger Statsforvalteren, unntatt det som handler om kontroll og tilsyn og jordvern. Jeg må komme tilbake til hva slags oppgaver det vil være aktuelt å vurdere i denne sammenhengen, og vil også ha dialog med fylkeskommunene om det.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
Kommunal- og moderniseringsdepartementet mottok 25. juni 2021 brev fra Troms og Finnmark fylkeskommune om følgende vedtak i fylkestinget: «Troms og Finnmark fylkesting ber Stortinget snarest igangsette oppdeling av Troms og Finnmark fylkeskommune, jf. Fylkestingets vedtak i sak 10/20.» Dette brevet ble sendt til flere, deriblant Stortinget. Jeg mener dette brevet må forstås som en søknad om deling fra Troms og Finnmark fylkesting. I henhold til regjeringserklæringen vil regjeringen sende en sak til Stortinget med forslag om å innvilge den innsendte søknaden fra fylkestinget i Troms og Finnmark. Regjeringen legger opp til samme tidsplan for deling av Troms og Finnmark som for øvrige eventuelle fylkesdelinger. For at Stortinget skal få en godt opplyst sak når det skal fattes vedtak, må også Troms og Finnmark fylkeskommune oversende en utredning som underbygger søknaden om deling innen 1. mars 2022. Dette vil være en del av grunnlaget når jeg etter planen kommer tilbake med en proposisjon til Stortinget våren 2022 om deling av tvangssammenslåtte fylker som har søkt om dette.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
Først vil jeg vise til at Troms og Finnmark fylkeskommune også den 14. august 2020 sendte et brev til Kommunal- og moderniseringsdepartementet med overskriften Søknad om å dele opp Troms og Finnmark fylkeskommune, og refererte til vedtak i fylkestinget den gangen. Den søknaden ble også referert i departementets Prop. 1 S for 2020–2021, under overskriften Søknad om deling av Troms og Finnmark fylkeskommune. Fylkestinget har i flere runder klart gitt uttrykk for at man ønsker en deling. Jeg mener at man med det utgangspunktet har hatt godt grunnlag for å kunne betrakte dette som en søknad. Jeg tenker også at det neppe kan oppfattes som noen dårligere søknad som grunnlag for en beslutning enn den da tvangssammenslåingen skjedde. Det var ikke akkurat etter en søknad heller, det var tvert imot etter et vedtak i Finnmark fylkesting om at man ønsket å bestå som egen fylkeskommune.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
Regjeringen stoler på at de lokalpolitiske organene, de folkevalgte i Troms og Finnmark, vurderer hvordan de best kan organisere seg for å svare ut de behovene den delen av landet møter – når det gjelder oppgaveløsning, når det gjelder regional utvikling, og når det gjelder å ivareta det demokratiet og den demokratiske arenaen som en fylkeskommune også skal være. Vi skal komme tilbake til videre utvikling av nye oppgaver, men jeg kan ikke se at det var noe i den overføringen av oppgaver til fylkeskommunene som skjedde under foregående regjering, som tilsa og begrunnet at man måtte ha større fylker eller regioner for å kunne ta imot de oppgavene.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
Regjeringen har først og fremst brukt kreftene de siste ukene på å gjøre endringer i Solberg-regjeringens budsjett for å styrke økonomien til alle landets kommuner. Formålet med det er nettopp å legge til rette for vekst og utvikling i hele landet og å gi et godt utgangspunkt for å levere gode tjenester. Regjeringens forslag til statsbudsjett vil gi kommunesektoren et økt økonomisk handlingsrom på 3 mrd. kr neste år. Det er et høyere beløp enn årene 2018, 2019, 2020 og 2021 til sammen. Regjeringen er opptatt av et levende lokaldemokrati med gode grunnleggende tjenester i hele landet. Alle innbyggere, uansett hvor de bor i landet, skal ha et godt tjenestetilbud i sitt nærmiljø. Det er store forskjeller mellom kommunene når det gjelder hvilke utfordringer de står overfor. Det lokale selvstyret gir rom for skreddersydde løsninger for hvert enkelt lokalsamfunn, og det er kommunene selv som er best i stand til å vurdere hvordan utfordringer skal løses på en måte som er tilpasset deres kommune, herunder å vurdere sin egen framtid som selvstendig enhet eller som en del av noe større. Kommunereformen var Solberg-regjeringen sitt prosjekt, og vi vil ikke videreføre denne reformen. Direkte og indirekte tvang for kommunesammenslåing var Høyre-regjeringens politikk, ikke vår. Imidlertid kan det innimellom komme opp initiativ til og diskusjoner om frivillige kommunesammenslåinger ulike steder i landet. Hvis man i en kommune ser seg best tjent med å slå seg sammen med andre, vil jeg ha en positiv grunnholdning til det og håndtere en søknad i tråd med inndelingslovens bestemmelser.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
Jeg vil bare presisere at det er det som handler om direkte og indirekte tvang knyttet til kommunesammenslåing, og som var sentralt i Solberg-regjeringens kommunereform, som vi ikke ønsker å videreføre. Inndelingsloven sier jo noe om den støtten som eventuelt skal komme hvis noen ønsker å slå seg sammen. Og som jeg sa: Jeg har en grunnleggende positiv holdning hvis man etter kloke, gode lokalpolitiske prosesser kommer fram til at man er best tjent med å slå seg sammen med andre kommuner. Da er det inndelingsloven som sier noe om hva som da skal skje, og det står jo her at ved sammenslåing skal staten gi delvis kompensasjon for eiendomskostnader som er direkte knyttet til de prosessene, og i en overgangsperiode gir staten også kompensasjon for bortfall av rammetilskudd. Da vil en legge det til grunn hvis det skulle komme sånne saker, men en er ikke kjent med det i dag.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
Jeg har ambisjoner på vegne av kommunesektoren, men mine ambisjoner er annerledes enn det representanten Kapur framfører, som går på å angripe kommunestrukturen. Jeg har først og fremst ambisjoner for de tjenestene som kommunene og fylkeskommunene skal yte, og det er jo derfor vi har lagt så stor vekt på å styrke kommunene og fylkeskommunenes økonomi, nettopp fordi vi ønsker et bedre tjenestetilbud rundt omkring i hele landet. Jeg er veldig komfortabel med å kunne være en av dem som står i spissen for en slik politikk.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
Regjeringen vil legge til rette for at nye fylkeskommuner og kommuner skal kunne tre i kraft fra 1. januar 2024. Dette er det tidligst mulige og beste tidspunktet nye fylkeskommuner og kommuner kan tre i kraft. Nye fylkesting og kommunestyrer vil da kunne velges ved det ordinære kommunestyre- og fylkestingsvalget høsten 2023. Deling av fylkeskommuner er en nasjonal, lovregulert prosess. Det er Stortinget som fatter vedtak om deling av fylker, jf. inndelingsloven § 5. For å rekke ikrafttredelse til 1. januar 2024 må Stortinget fatte vedtak om endret fylkesinndeling innen sommeren 2022. Et formelt vedtak om deling sommeren 2022 er nødvendig bl.a. for å ha tilstrekkelig med tid til forberedelser til valggjennomføring og endringer i statlige registre som følge av endringer i fylkesinndelingen. Tidsplanen gir også politiske partier mulighet til å ha en forutsigbar nominasjonsprosess til kommunestyre- og fylkestingsvalget i 2023 og legger til rette for at manntallet og øvrige tekniske løsninger for valggjennomføringen er på plass. For at regjeringen skal kunne fremme en proposisjon om endringer i fylkesinndelingen og lovendringer våren 2022, slik at Stortinget kan fatte nødvendige vedtak innen sommeren 2022, må tvangssammenslåtte fylkeskommuner innen 1. mars 2022 utrede og sende søknad til departementet om deling. Jeg har sendt brev til fylkeskommunene med nærmere informasjon om dette. Prosessen og tidsplanen for deling av tvangssammenslåtte fylkeskommuner gjelder også for Troms og Finnmark. Troms og Finnmark fylkeskommune må derfor sende inn en utredning som underbygger søknaden innen 1. mars 2022. Jeg understreker at fristen 1. mars 2022 er satt for at departementet skal kunne legge fram en godt opplyst sak for Stortinget våren 2022. Tidsplanen forutsetter at Stortinget behandler saken innen sommeren 2022. Før vedtak om delinger kan tre i kraft, må det gjøres mye arbeid i alle forvaltningsnivåer. Det må gjøres endringer i statlige registre, i matrikkelen og i beregningen av fordeling gjennom inntektssystemet for de nye fylkeskommunene. Dette er viktig bl.a. for å sikre utbetaling av velferdsordninger, skatteinnkreving, koordinering av nødetater mv. Når det gjelder eventuelle merkostnader knyttet til deling, vil regjeringen bidra økonomisk på en avtalt og egnet måte. Selv om denne tidsplanen innebærer knappe frister for både kommunene, fylkeskommunene og staten, vil det være tilstrekkelig med tid til bl.a. å gjennomføre utredning og eventuelle innbyggerhøringer, fatte formelle vedtak og forberede opprettelsen av de nye kommunene og fylkeskommunene til 1. januar 2024.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
I det brevet som representanten refererer til, fra 28. oktober, med overskriften «Vedrørende vedtak i Troms og Finnmark fylkesting om å sette i gang deling av Troms og Finnmark fylkeskommune», refererer jeg til det vedtaket som fylkestinget gjorde, og skriver at regjeringen vil «legge til rette for deling av tvangssammenslåtte fylkeskommuner og kommuner, som sender søknad etter vedtak i henholdsvis fylkestinget eller kommunestyret». Jeg skriver videre at: «Det fremgår av regjeringserklæringen at regjeringen vil sende en sak til Stortinget med forslag om å innvilge den innsendte søknaden(…) (…) Og til slutt: «Regjeringen vil om kort tid gi informasjon om hvordan arbeidet med å dele tvangssammenslåtte kommuner og fylkeskommuner legges opp.» Det brevet sendte jeg ut. Og da viser jeg nettopp til søknad om deling og inndelingsloven. Søknaden skal være skriftlig og begrunnet, og den må inneholde forslag til nye kommunegrenser, jf. inndelingsloven § 8, og også inneholde forslag til kommunenavn. Og så er det ikke særlig konkret veiledning i loven om hva en utredning om deling skal inneholde.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-24:
Jeg mener at spørsmålet om deling av Troms og Finnmark kontra bytte av fylke for Alta, hvis det blir deling, er to veldig forskjellige ting. Troms og Finnmark fylkesting har jo klart gitt uttrykk for at man ønsker å få gjort om på den tvangssammenslåingen som den forrige regjeringen sto bak. Når det gjelder Alta, er det en hypotetisk problemstilling. Jeg har ikke mottatt noen søknad fra Alta kommune om bytting av fylke hvis Troms og Finnmark blir delt. Derfor synes jeg ikke det er rett av meg på forhånd å gå inn i det og gi et syn på hva som skal skje med en eventuell søknad som måtte komme. Det vil jeg ta stilling til hvis det skulle komme på mitt bord. Foreløpig har vi ikke mottatt noen sånn søknad.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-11-24:
«I brev fra statsråden 12. november gir han ti kommuner og fire fylkeskommuner anledning til å fremme søknad om grenseendring etter inndelingsloven. I brevet står det: «I henhold til regjeringserklæringen vil regjeringen sende en sak til Stortinget med forslag om å innvilge den innsendte søknaden fra fylkestinget i Troms og Finnmark.» Men en slik søknad foreligger ikke, kun et vedtak om «å forberede en sak om søknad». Saken skal behandles i desember. Mener statsråden at det er god forvaltningsskikk å behandle en søknad som ikke foreligger?»
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-11-24:
I brevet sendt til de fire aktuelle fylkeskommunene er statsråden nøye på at en søknad om deling bør ta for seg konsekvensene en deling vil få for bl.a. samfunnsutviklingen og tjenester til innbyggerne. Med andre ord skal fylket sannsynliggjøre at en deling gir flere og større fordeler enn å beholde regionen. Det er forventet at en peker på klare fordeler ved å dele opp Troms og Finnmark om deling blir en konklusjon av utredningen. Det kan hende statsråden deler mine betraktninger, men jeg er overbevist om at dersom det viser seg at deling av Troms og Finnmark ikke gir klare konklusjoner om at det vil tjene innbyggerne i større grad enn i dag, vil det være åpenbare grunner til at det ikke vil være grunnlag for å tillate en oppdeling av Troms og Finnmark. Jeg håper likevel at statsråden kan gi et betryggende svar når det gjelder deler av mine betraktninger. Så må jeg også få lov til å si at jeg syns det er litt merkelig at en mangeårig ordfører syns at det er en grei nok sakshandsaming det som har skjedd til nå, med bare å gi signaler.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-11-24:
Jeg blir litt forundret over statsrådens svar med hensyn til inndelingsloven, men la nå det ligge inntil videre. Dagens elleve større, sterkere og færre regioner har fått ansvar for 49 små og store oppgaver, som en første del av den vedtatte regionreformen i 2017. Til grunn for en minstestørrelse på regionene ligger et innbyggertall på om lag 240 000, for å sikre bred og god kompetanse på alle felt og en økonomi som gir de elleve fylkeskommunene finansielle muskler til å utvikle regionen også med tanke på investeringer i kritisk infrastruktur. En deling av Troms og Finnmark vil gi Norge to små fylkeskommuner, med henholdsvis 168 000 og 74 000 innbyggere, med en eventuell justering med tanke på kommunene i Finnmark som ønsker å tilhøre nye Troms administrativt og politisk. Hva tenker statsråden er mest realistisk og sannsynlig – at to små fylkeskommuner vil klare oppgavene bedre og holde tjenestetilbudet på samme nivå som i dag, eller det samme med en felles region, ansvar og utvikling i det som er noe av den viktigste geografiske beliggenheten? Det er også interessant med tanke på enkeltfaktorer. Vil statsråden opprettholde generalistprinsippet for Finnmark?
Mudassar Kapur (Høyre), 2021-11-24:
«Regjeringen har de siste ukene brukt krefter på å annonsere og promotere reversering av kommunereformen, istedenfor å presentere forslag som bidrar til vekst og utvikling i kommunene og hvordan man kan fortsette å levere gode tjenester til innbyggerne. Vil statsråden legge til rette for at kommunereformen kan fortsette, og støtte de kommunene som er inne i kommunesammenslåingsprosesser med gjennomføringen av disse?»
Mudassar Kapur (Høyre), 2021-11-24:
Jeg får gi statsråden honnør for at han iallfall delvis valgte å svare på spørsmålet. Det er veldig greit å få en avklaring, når Senterpartiets statsråd nå sier rett ut at man ikke ønsker å videreutvikle kommunereformen. Det betyr at Senterpartiet er mer opptatt av at norgeskartet skal se ut som på 1960-tallet, og at de ikke ser at det handler ikke om å endre Norge. Vi gjør disse tingene fordi Norge endrer seg. Statsråden skrøt litt av å styrke kommunebudsjettet. Jeg må minne om at det aldri har vært så få kommuner på ROBEK-listen, og ikke flere enn da hans eget parti satt i regjering. Men jeg har lyst til å stille et oppfølgingsspørsmål: Hvorfor kutter regjeringen når det gjelder utgifter og tilskudd som kommunene kan få i forbindelse med kommunesammenslåinger, dersom grunnholdningen etter eget sigende er positiv?
Mudassar Kapur (Høyre), 2021-11-24:
Vi hører en statsråd som ikke har noen ambisjoner selv for hva man vil med Kommune-Norge. Dette er jo en vente-og-se-holdning: hvis kommunene finner ut av det selv. Selvfølgelig ønsker vi at kommunene skal finne ut av det selv, og selvfølgelig ønsker vi at det skal være gode demokratiske prosesser i lokalsamfunnet. Men vi må jo ha en regjering som ønsker å legge til rette for at vi får opp disse debattene, som ser at det viktigste ikke er hvor rådhuset ligger, men hvor nær tjenestene er, og kvaliteten i de tjenestene. Men det er helt greit, det er en fair sak å ha en annen holdning enn Høyre i denne saken. Vi mener at det ikke ville være riktig å fortsette med det kartet som vi har hatt i Norge siden 1960-tallet, at det trengtes en reform. Vi har gått fra over 420 kommuner og ned til 356 kommuner, og jeg tror selv statsråden må innrømme at det ikke var en tvangsreform. Den var først og fremst tuftet på frivillighet og innbyggernes og lokalpolitikernes ønske om bedre tjenester.
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2021-11-24:
«Regjeringen har gått inn for en oppløsning av Troms og Finnmark fylkeskommune, både i Hurdalsplattformen og også i brev til fylkestinget i Troms og Finnmark fylkeskommune. Kan statsråden gi en beskrivelse av den konkrete planen regjeringen har for oppløsningen av Troms og Finnmark fylkeskommune, særlig på punkter som gjelder tidsperspektiv, utredning av konsekvenser og kostnadene for oppløsning, men også den økonomiske situasjonen som Troms og Finnmark vil være i etter oppløsning?»
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2021-11-24:
Jeg synes det er litt merkelig at når en spør om en konkret plan, er det eneste en er opptatt av fra regjeringens side, et tidsperspektiv. Ikke en eneste gang nevner statsråden f.eks. det som går på økonomi, og det som handler om velferdstjenestene til innbyggerne, som faktisk er det viktigste. I brev til fylkeskommunene som er slått sammen, den 12. november, redegjør statsråden for hvordan Troms og Finnmark fylkeskommune skal forholde seg til inndelingsloven, som også statsråden sa, nærmere bestemt knyttet til søknad og utredning om deling av fylket. Utredningen skal bl.a. begrunne hvordan tjenester til innbyggerne i Troms og Finnmark vil bli bedre ved en oppdeling. Men i brev den 28. oktober forhåndsgodkjenner statsråden en oppløsning av Troms og Finnmark fylkeskommune uten å ta hensyn til hvordan tjenestene for innbyggerne skal bli bedre. Kan statsråden redegjøre for sitt syn på hvilke vedtak det er nødvendig å fatte av Troms og Finnmark fylkesting før en eventuell deling, og om statsråden anser å ha mottatt en slik begrunnet søknad fra fylkeskommunen?
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2021-11-24:
I det brevet står det at regjeringen vil foreslå å innvilge søknaden fra Troms og Finnmark fylkeskommune når den kommer til regjeringen, og vil legge det fram for Stortinget. Da har en i realiteten forhåndsgodkjent en søknad som ikke begrunner hvordan velferdstjenestene til innbyggerne skal bli bedre. Jeg vil også stille et annet spørsmål til statsråden, for 2. november stilte jeg statsråden spørsmål om regjeringen ville godkjenne en eventuell søknad fra Alta om å være en del av Troms fylkeskommune etter en eventuell oppløsning av Troms og Finnmark fylkeskommune. I svaret fra statsråden 9. november sier han at han ikke vil gå inn i Altas situasjon konkret. Det er greit, men statsråden må kunne ha en prinsipiell mening om kommuner selv skal få lov til å bestemme fylkestilhørighet, særlig når det står i Hurdalsplattformen at eventuelle sammenslåinger skal være basert på frivillighet. Vil regjeringen godkjenne søknader fra kommuner som selv ønsker å være i et annet fylke enn de var i før fylkessammenslåingen, ved en eventuell oppløsning?
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2021-11-24:
«Statsråden ser ikkje at det er naudsynt med ei stortingsbehandling av E39 Stord–Os. Regjeringa føreset at Statens vegvesen jobbar vidare med statleg reguleringsplan basert på vedtatt kommunedelplan for midtre konsept. Likevel er det andre aspekt ved prosjektet som er interessante. Her tenkjer eg i første rekke på korleis Statens vegvesen skal arbeide innanfor forsøksordninga med «tidleg involvering», som dette, og E6 Fauske–Mørsvikbotn representerer. Korleis vil statsråden følge opp dette?»
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2021-11-24:
Eg takkar for svaret. Men denne ordninga opnar opp for eit utviklingssamarbeid innanfor innovasjon, det er eit betydeleg utviklingpotensial for norsk industri som ligg i eit slikt prosjekt. I dette prosjektet er ein kjend med eit initiativ frå Norsk Hydro mfl. som trekkjer fram bruk av norskprodusert klimavennleg aluminiumsproduksjon. Det gjev kortreist produkt frå produksjon til brukar, og det er eit slikt aspekt. Er statsråden einig i at Statens vegvesen òg må få høve til å sjå på slike moglegheiter i den vidare planlegginga av prosjektet?
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2021-11-24:
Regjeringa har bl.a. i Hurdalsplattforma sett seg svært ambisiøse mål for grøn omstilling, men òg for eksportretta verksemd som ikkje er knytt opp mot olje og gass, og det er bra. Leverandørindustrien leitar etter nye forretningsområde som kan utviklast mot eksportmarknaden. Me ønskjer å behalda lokal tilhøyring til prosjekta med store sysselsetjings-, verdiskapings- og skatteeffektar. Ser statsråden at innovasjon innanfor infrastruktur òg kan verta ein viktig bidragsytar til å nå desse ambisiøse måla ein har sett seg? Og korleis vil han i så fall stimulera til eit slikt spennande initiativ, slik at planane finn vegen frå teiknebrettet til ein realitet?
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Kommunedelplan for E39 Stord–Os er vedtatt, og reguleringsplanen har kommet veldig langt. Det er derfor ikke aktuelt med tidliginvolvering der rådgivere og entreprenører lager reguleringsplan i felles kontrakt. Arbeidet med kontrakts- og gjennomføringsstrategi for prosjektet er startet opp, men er ennå ikke endelig fastlagt. I stedet er det lagt opp til en strategi der Statens vegvesen trolig vil velge totalentrepriser og benytte prekvalifisering med påfølgende konkurransepreget dialog som anskaffelsesform. Andre kontraktsformer kan likevel bli aktuelle for enkelte kontrakter. Statens vegvesen legger opp til tidlig og tett dialog med markedet når det gjelder valg av entrepriseform, størrelse på kontrakter og spørsmålet om hvordan vi best kan legge til rette for å oppnå en optimal gjennomføring av prosjektet, før endelig kontrakts- og gjennomføringsstrategi blir fastlagt. Statens vegvesen legger opp til at det høsten 2021 blir gjennomført bransjedager med entreprenører, rådgivere og leverandører til prosjekt.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Jeg går jo ut fra at Statens vegvesen hele tiden vil lete etter muligheter for å få ned kostnader og øke gjennomføringskraften for prosjektet. I den grad det kan bidra til sånn utvikling, er ikke statsråden imot det. Men dette er nok litt for detaljert til at jeg kan svare konkret på det i stortingssalen.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Det er et spennende perspektiv som tas opp av representanten her. Vi har i likhet med det representanten sier, vært opptatt av hvordan vi kan bidra til lokal verdiskaping med de store prosjektene vi har i Norge, særlig på samferdselssektoren, så vi er enige om at vi må legge til rette for det på best mulig måte. Da er jo hvordan man innretter kontrakten, selvfølgelig et viktig virkemiddel i så måte.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Jeg har fått relativt mange spørsmål om ferjetakster i de ukene jeg har vært samferdselsminister, og de spørsmålene har for det meste dreid seg om takstreduksjoner etter at Stortinget gjorde sitt vedtak i vår om å halvere ferjetakstene. I den perioden da Fremskrittspartiet hadde samferdselsministeren, økte prisene i takstregulativene i riksveiferjedriften med nominelt om lag 30 pst., reelt om lag 11 pst. mer enn konsumprisindeksen. Disse regulativene benyttes på de aller fleste ferjesambandene i Norge, også til fylkesveiferjedrift. Med regjeringens forslag i tillegg til budsjettforslaget til Solberg-regjeringen legges det opp til at takstene kan reduseres med 11,7 pst. til nyttår, og takstene vil da være 30 pst. lavere for de reisende enn takstene per første halvår 2021. Til sammenligning ville takstene ved årsskiftet økt med 12,7 pst. for de reisende om Solberg-regjeringens forslag til statsbudsjett hadde blitt vedtatt. Sånn sett kan jeg bekrefte at 5 pst. ikke er et riktig tall.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Ja, jeg er selvfølgelig enig i det, at i all politisk kommunikasjon og debatt bør man forholde seg til fakta i størst mulig grad. Jeg er også glad for å kunne si at med det som regjeringen nå har lagt fram for Stortinget, har vi tatt et vesentlig skritt i retning av å innfri det målet vi har, nemlig at vi skal ha en halvering av ferjetakstene med utgangspunkt i nivået 1. januar 2021 i løpet av fireårsperioden.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Jeg kan bare takke for at man får ros på denne talerstolen.
Per Vidar Kjølmoen (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
«Representanten Frank Sve, Fremskrittspartiet, har i ulike medier hevdet følgende: No er det Arbeiderpartiet og Senterpartiet som styrer, og det dei no faktisk presterer er eit minimalt kutt i ferjeprisane på om lag 5 pst. reelt. Er denne påstanden feil, og hvordan blir den nominelle prisutviklinga på ferger med Arbeiderpartiet og Senterpartiet i regjering sammenlignet med Høyreregjeringa sitt forslag til statsbudsjett og da Fremskrittspartiet hadde samferdselsministeren?»
Per Vidar Kjølmoen (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
I Norge har vi en grunnleggende respekt på tvers av ulike partier. Det kan gå hardt for seg i salen, men vi møtes som gode kollegaer etterpå. En uskreven kontrakt er at man på tross av politiske forskjeller behandler hverandre med en grunnleggende respekt, og at det er visse virkemidler man avholder seg fra i debatten. En del av disse uskrevne reglene er at man heller ikke prøver å undergrave selve faktagrunnlaget som står bak våre politiske prioriteringer, at man kan være rykende uenig i prioriteringene, men at man ikke prøver å så tvil om hvor stor reell økonomisk effekt en kronebevilgning har. I fergesaker ser vi at dette prinsippet dessverre har blitt utfordret, men det er betryggende å høre at samferdselsministeren nå rydder all tvil av veien og slår fast hvilket krafttak Arbeiderpartiet og Senterpartiet tar for å redusere fergeprisene i hele Norge. Er samferdselsministeren enig i at den grunnleggende respekten i det politiske systemet er viktig?
Per Vidar Kjølmoen (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Takk for den avklaringen. Da vil jeg på vegne av fergereisende i hele Kyst-Norge takke for den kraftinnsatsen som samferdselsminister Nygård og regjeringen har gjort for å redusere fergetakstene.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-11-24:
Mitt spørsmål er følgjande, og eg startar med eit sitat frå NRK: «"Det er uanstendig av staten å opptre slik", seier ordføraren i Stjørdal, Ivar Vigdenes, Senterpartiet, til NRK. Bakgrunnen er at både den avgåtte og sittande regjeringa ynskjer å endre spelereglane for prøveprosjekt mellom stat og kommunene med kort varsel. Har ordførar Vigdenes eit poeng at dette kan bety at tilliten frå Kommune-Noreg når det gjeld å delta i prosjekt blir mindre?»
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-11-24:
No svarte ikkje statsråden på spørsmålet mitt, nemleg om det at staten endrar spelereglane og kortar inn på prosjekt, påverkar tilliten kommunane har til staten. Eg tenkjer på at kommunane i framtida kanskje vil vegra seg for å forhalda seg til staten som samtalepart og samarbeidspart. Har ordføraren frå statsråden sin heimkommune eit poeng i at å endra spelereglane frå stat og kommune kan påverka tilliten på sikt?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-11-24:
Statsråden har eit poeng i at det berre er Framstegspartiet som er oppteke av eldreomsorga i desse elleve kommunane, men me har alle eit stort ansvar for at Stortinget og regjeringa kan forhalda seg til kommunar på ein måte som gjer at kommunane har tillit til dei. Det blir heilt feil av ei ny regjering å leggja skulda på Framstegspartiet for at ein sjølv ikkje får dette på plass. Dei elleve kommunane tok kontakt med regjeringa for å finna ei løysing. Dei har brukt sterke ord mot staten, og no vel ein å skulda på Framstegspartiet for at ein ikkje kjem desse kommunane i møte. Kan statsråden bekrefta at desse elleve kommunane får mindre pengar til neste år? Sjølv med 2,5 mrd. kr i påplussing generelt på kommuneramma, vil desse kommunane få ei budsjettkrise, og dette er noko regjeringa gjer med innsikt og vilje. Dei vel å skulda på Framstegspartiet. Det registrerer eg, men dei som verkeleg får rekninga, er dei eldre i desse kommunane, som no vil oppleva at kommunane deira har ei budsjettkrise og er nøydde til å gå i gang med å kutta. Det er det første som skjer på den nye regjeringa si vakt når det gjeld kommuneøkonomien.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Forsøk med statlig finansiering av omsorgstjenestene har pågått siden 2016 og skulle avsluttes etter tre år. I statsbudsjettet for 2022 foreslo den forrige regjeringen å avslutte forsøket ett år tidligere enn forventet avslutning. I denne saken har det vært viktig for meg å lytte til de elleve berørte kommunene, og politisk ledelse i departementet har derfor avholdt et eget møte med dem. Vi har imidlertid hele veien ment at denne måten å finansiere omsorgstjenester på er uheldig. Når staten overtar finansieringen av en sektor, fratas kommunene mulighetene til selv å prioritere ressursene til sektorer der behovet er størst, og til å innrette eldreomsorgen etter lokale forhold. Evaluering av forsøket har også vist at positive effekter er knyttet til metodikk og brukerinvolvering, ikke til selve finansieringsordningen. Framfor å satse på et smalt prestisjeprosjekt vil vi heller styrke eldreomsorgen i alle landets kommuner. Regjeringen har derfor foreslått å øke kommunenes frie inntekter med 2,5 mrd. kr mer enn det som lå inne i Solberg-regjeringens budsjett. Vi vil satse på de ansatte og sikre at eldre får bo i egen bolig så lenge de kan og vil. Vi utelukker ikke at det kan vurderes ordninger for å styrke eldreomsorgen, men å overta hele finansieringsansvaret, som dette forsøket går ut på, er ikke i tråd med regjeringens politikk. I forbindelse med avviklingen av forsøket vil de berørte kommunene motta 60 pst. av inntektspåslaget i 2022 og 40 pst. i 2023, som en nedtrapping. Regjeringen har også foreslått at adgangen til å bruke ubrukte midler fra den aktivitetsbaserte finansieringen utvides, ved at kommunene får disponere disse midlene i ytterligere ett år, dvs. ut 2023.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Da er det relevant å stille spørsmålet: Hvem har ansvar for at det ble sånn? Dette er et prosjekt som Fremskrittspartiet er det eneste partiet på Stortinget som ønsker. Fremskrittspartiet var regjeringsparti i sju av de siste åtte årene. Dette er et prosjekt som jeg opplever at Fremskrittspartiet eier, og det siste året i den foregående åtteårsperioden sørget Fremskrittspartiet for at Solberg-regjeringen ble sittende og fikk vedtatt sitt statsbudsjett. Jeg mener at Fremskrittspartiet bærer et tungt ansvar her for å opprettholde en avtale med disse kommunene. Jeg synes det er urimelig å forvente at en ny regjering som aldri har hatt dette som sin politikk, skulle finne disse pengene, når heller ikke Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti greide å prioritere det og opprettholde den forpliktelsen som Fremskrittspartiet egentlig har sørget for.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Jeg er ikke enig med representanten Njåstad i at det bare er Fremskrittspartiet som er opptatt av eldreomsorgen i disse elleve kommunene. Regjeringen har styrket kommuneøkonomien med 2,5 mrd. kr til alle kommunene i Norge. Det er det som er rammen for å gi en best mulig eldreomsorg, og her har vi plusset på. Så skjønner jeg at det blir en krevende situasjon for disse forsøkskommunene, som har blitt med på et forsøk. Vi har gjort det vi kan innenfor vår politikk for å sikre en nedtrapping, og for at man også kan ha fleksibilitet i den ordningen som gjelder, knyttet til det å bruke oppsparte midler ut ett år til. Det er det som ligger i vårt mandat og vår politikk, og det har vi gjennomført. Så må kanskje Fremskrittspartiet sørge for at deres politikk blir gjennomført, også når de gir støtte til en regjering.