Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2015-03-17:
I høst fikk regjeringen mye kritikk for klimasatsingen i statsbudsjettet. Det gjaldt mest innholdet i politikken som er lagt fram, og som en samlet miljøbevegelse og en samlet opposisjon her på Stortinget mente ikke var i nærheten av å være godt nok. Men regjeringen fikk også kritikk for saken vi i dag diskuterer. For første gang på mange år var hele bærekraftkapitlet i statsbudsjettet fjernet – det som gir oss unik kunnskap om bærekraften i det norske samfunnet, om hvordan det går med CO2-utslippene, om det blir mer eller mindre skog, om hvordan det står til med gytebestanden, og en rekke andre indikatorer som sier noe om hvor landet er på vei. Dette er viktige mål for landet vårt. Det gir viktig og unik kunnskap, som sier mye om hvordan statsbudsjettet lages. Det sier noe om Norges samlede bærekraft. Selvsagt er det slik at en beskrivelse alene ikke løser noen problemer, men en beskrivelse sier noe om tilstanden, om politikken som føres, og det er et viktig redskap for å føre en bedre politikk. Det sier noe om at statsbudsjettet ikke bare skal måles på kroner og øre, det skal også måles på bærekraften. Det viser at bærekraft er et mål i seg selv. Den norske regjeringen gikk dermed motsatt vei av de fleste andre land i Europa. Mens land etter land diskuterer hvordan bærekraft kan bli en viktigere del av politikken, valgte altså vår egen regjering med et pennestrøk å fjerne hele kapitlet. I mediene kan vi lese at dette skjedde mot klimaministerens vilje. Og jeg forutsetter nesten at det er sant, at det ikke var klimaministeren selv som foreslo å fjerne dette viktige verktøyet. Det er bra om klimaministeren tok kampen internt i regjeringen, og da er det jo så synd at hun tapte. Sånn går det når det er Fremskrittspartiets leder som har det siste ordet om hvordan statsbudsjettet skal skrives. Da er det ikke bærekraft som står på toppen. Det blir kalt en kosmetisk endring. Jeg tror alle skjønner at det å fjerne hele kapitlet om bærekraft ikke handler om kosmetikk, det handler om politikk. Jeg synes det er bra at Venstre og Kristelig Folkeparti har fått regjeringen til ved neste års statsbudsjett igjen å omtale bærekraft. Det må være en slags innrømmelse av at dette faktisk er viktig. Men med dagens regjering og med fjorårets erfaring i minne er det all grunn til ikke å føle seg sikker på at dette blir gjort på en god nok måte. Derfor synes jeg det er synd at forslagene fra Arbeiderpartiet og Miljøpartiet De Grønne i dag ikke får flertall. Det hadde gitt regjeringen klar beskjed. Det skal være minst like god rapportering på bærekraft som det det har vært tidligere. Jeg frykter dessverre at disse forslagene igjen blir tatt opp når regjeringen legger fram sitt budsjett, og vi ser at finansministeren heller ikke i år på en god nok måte beskriver landets bærekraft. I september samles verdens ledere i New York for å vedta nye bærekraftsmål. Det skal være mål som får like mye å si for alle verdens land – for Canada og Uganda, for Bangladesh og Norge. Vi ønsker regjeringen lykke til i dette viktige arbeidet og forutsetter at de representerer oss på en god måte fram mot FN-toppmøtet, og at det jobbes for så offensive mål for verden som mulig. Så ser vi fram til den viktige debatten om hva disse målene skal ha å si for Norge, om hvordan norsk politikk skal endres for å ivareta FNs nye bærekraftsmål. Vi ber derfor, sammen med Kristelig Folkeparti, de andre rød-grønne partiene og Miljøpartiet De Grønne, om en stortingsmelding om denne saken. Vi mener at Stortinget ikke i enhver sak bør be om en stortingsmelding. Det er en veldig lite konstruktiv måte å drive opposisjonspolitikk på. Men dette er en av de aller viktigste globale prosessene som foregår, som selvsagt også må ha noe å si for norsk politikk. Derfor mener vi at regjeringen burde lagt fram en melding om de nye vedtatte målene og om hvordan de skal settes ut i live her hjemme. Vi tror det kunne lagt grunnlaget for gode og viktige debatter. Vi er dessverre noen få stemmer unna å få flertall for dette, da Venstre velger å støtte regjeringspartiene i dag, men vi håper likevel at regjeringen legger merke til dette og på eget initiativ involverer Stortinget i dette viktige arbeidet. Jeg tar med dette opp Arbeiderpartiets forslag i denne saken.