Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2004-06-17:
Som saksordfører for kommuneproposisjonen for 2005 føler jeg behov for å takke hele komiteen for en ryddig prosess under behandlingen av proposisjonen. Videre vil jeg takke Fremskrittspartiet for et konstruktivt samarbeid og en god avtale. Store utfordringer knyttet til stigende etterspørsel og økte krav til gode og tilpassede tjenester vil prege kommunesektoren de nærmeste årene. Jeg er tilfreds med at en samlet komite ser behovet for omstilling og nytenking. Det er også gledelig at det er bred politisk vilje til å styrke lokaldemokratiet og øke den kommunale handlefriheten. Nærhet til innbyggerne gir kommunene et godt utgangspunkt for å tilpasse tjenestene til lokale behov og for å se ulike tjenester i en sammenheng. Innbyggerne skal tilbys likeverdige tjenester av god kvalitet og med god tilgjengelighet tilpasset individuelle behov, uavhengig av hvor i landet de bor. Arbeidet med desentralisering av oppgaver, myndighet og ansvar må videreføres. Sammen med Fremskrittspartiet legger regjeringspartiene opp til en inntektsvekst i kommunesektoren på mellom 2 og 2,5 milliarder kr fra 2004 til 2005, en økning som er på linje med økningen de fem-seks siste årene. Innenfor denne veksten ligger midler til oppfølging av pågående reformer og handlingsplaner, i første rekke når det gjelder barnehager og psykiatri. De øvrige partiene har forslag som innebærer ytterligere økonomisk vekst for kommunene, men jeg legger til grunn at de vil redegjøre for dette i sine respektive innlegg. Det vil alltid være slik at det er behov for mer penger i en tjenesteytende offentlig sektor. Også jeg og Kristelig Folkeparti skulle ønsket at vi kunne brukt mer penger, men inntektsveksten må ses i sammenheng med den finansielle situasjonen i landet for øvrig, der bl.a. pensjons- og sykelønnsutgifter har medført at bruken av oljeinntektene har kommet opp på et høyt nivå. For Regjeringen har det vært en overordnet strategi å føre en stram økonomisk politikk, der utfordringen er å finne balansepunktet mellom inntekter og utgifter med tanke på rente og kroneverdi. Kroneverdien har stor betydning for vår konkurranseevne, noe som er avgjørende for om vi skal opprettholde velferdskommunen og redusere arbeidsledigheten. Det er mange år siden renten har vært så lav som nå. Det kommer også kommunesektoren til gode med flere milliarder kroner i sparte renteutgifter. Det økonomiske opplegget for 2005 må også ses i sammenheng med at kommunesektoren får en historisk høy inntektsvekst i inneværende år - en høyst nødvendig vekst, vi vet at mange kommuner fortsatt sliter. Sammen med kommunesektorens effektiviseringspotensial mener regjeringspartiene at dette vil gi kommunene rom for å styrke kommunenes økonomiske situasjon også i 2005. Målet om 3 pst. i driftsresultat, som alle er enige om, mener vi er i sikte. Den demografiske utviklingen med flere elever i videregående skole de nærmeste årene trekker i retning av økte utgifter for fylkeskommunene. En samlet komite er derfor enig om at veksten i de frie inntektene skal fordeles kronemessig likt mellom kommuner og fylkeskommuner, noe som innebærer en betydelig sterkere prosentvis vekst for fylkeskommunene enn for kommunene. Hele komiteen ser viktigheten av at kommunene kontinuerlig arbeider for å sikre best mulige tjenester til lavest mulig kostnad. Det gjør også kommunesektoren selv. Kommunenes Sentralforbund viste på komitehøringen til at det ligger et samlet effektiviseringspotensial på om lag en halv milliard kroner årlig de nærmeste årene. Både Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet tar til orde for å inngå en forpliktende plan for å rette opp ubalansen i kommuneøkonomien. Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet har forståelse for de innvendinger Regjeringen gjør rede for i proposisjonen når det gjelder å forplikte seg til flerårig, konkret opptrapping av de frie inntektene. Vi vil imidlertid understreke nødvendigheten av at departementet gjennom konsultasjonsordningen i samarbeid med KS fortsatt har fokus på å styrke kommunesektorens finansielle situasjon, herunder vurdere hvordan ubalansen kan rettes opp. KS gav under høringen klart uttrykk for at kommunesektoren var svært opptatt av å bedre situasjonen, og viste til kommunesektorens driftsresultat for 2003 som en bekreftelse på dette. Interkommunalt samarbeid skjer i stadig større utstrekning. Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet mener at et slikt samarbeid aldri kan erstatte behovet for en bærekraftig kommunestruktur tilpasset dagens situasjon og utfordringer, men kun være et nyttig supplement. Prinsipielle innvendinger mot interkommunalt samarbeid er først og fremst knyttet til demokratiunderskudd, stort byråkrati, svakere kostnadskontroll og uklar ansvarsfordeling. Det er betimelig å stille spørsmålet om det utstrakte interkommunale samarbeidet som skjer i dag, kan være uttrykk for et stort behov for strukturendringer for å kunne tilby innbyggerne et bedre og mer effektivt tjenestetilbud med basis i større enheter, større fagmiljø og samordning av tjenester. Slik jeg oppfatter det, er hele komiteen opptatt av at kommunestrukturdebatten må møtes på en åpen og hensiktsmessig måte. Flere av partiene understreker behovet for en mer robust kommunestruktur. På vegne av Kristelig Folkeparti vil jeg understreke at det er et grunnleggende prinsipp at kommunesammenslutninger skal bygge på frivillighet. Dette er også i tråd med Sem-erklæringen. Vi ser på denne bakgrunn med forventning fram til resultatet av det pågående prosjektet mellom KS og departementet. Kommunene får der anledning til å sette kommunestruktur på dagsordenen og vurdere om strukturendringer kan være ett av svarene på de utfordringene kommunesektoren står overfor. Regjeringen foreslår i proposisjonen å tilbakeføre en andel av selskapsskatten til kommunene fra 2005. Det vil gi lokalpolitikerne incentiver til å satse på næringsutvikling og verdiskaping. Dette er en positiv reform som vi mener vil gi seg utslag i bedre tjenester. For å kunne opprettholde velferden og redusere arbeidsledigheten er det helt nødvendig at nye arbeidsplasser skapes, også lokalt. Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet støtter dette forslaget. Men reformen er omfattende. Vi ønsker derfor et bredere beslutningsgrunnlag og flere modeller utredet før vi tar stilling til modellvalg, innfasing og innretning. For å ivareta de skattesvake kommunene og finne en rettferdig omfordeling kommunene imellom er det imidlertid svært viktig at det parallelt med tilbakeføringen av selskapsskatten legges om til symmetrisk inntektsutjevning. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet avviser forslaget, og ber om at Inntektssystemutvalget foretar en vurdering av denne reformen. Jeg regner med at disse partiene grunngir dette nærmere i sine innlegg. For å sikre kommuner og fylkeskommuner størst mulig grad av frihet mener regjeringspartiene at rammetilskudd skal være hovedfinansieringsmodellen for kommunesektoren. En slik frihet ønsker tydeligvis ikke opposisjonen å gi kommunesektoren. Disse partiene går nemlig imot å innlemme flere øremerkede tilskudd i rammen fra neste år, og vil ikke ta stilling nå til innlemming i 2006. Vi har registrert at komiteflertallet mener at vilkåret for at øremerkede ordninger skal innlemmes, må være at de er fullfinansiert. Kristelig Folkeparti stiller seg undrende til en slik argumentasjon. De fleste øremerkede ordninger er finansiert ved en kombinasjon av øremerking og rammeoverføring. Å innlemme alt i rammen vil etter vårt syn medføre at kommunen selv kan disponere hele overføringen i samsvar med lokale og individuelle behov uten å ta hensyn til detaljstyrte statlige rapporteringskrav. Det er å vise i handling at man mener alvor med å styrke lokaldemokratiet. Det er imidlertid gledelig at Fremskrittspartiet gir sin tilslutning til at tilskuddet til vertskommuner delvis innlemmes i rammen. Målet med dette tilskuddet har vært å skjerme 33 vertskommuner for sentralinstitusjoner for psykisk utviklingshemmede mot omfordelingsvirkninger i inntektssystemet. Som følge av reduksjon i antall psykisk utviklingshemmede som i dag omfattes av denne øremerkede ordningen, foreslår departementet å overføre om lag 84 mill. kr til det ordinære inntektssystemet. I proposisjonen er det ikke vurdert om disse midlene skal inngå i overgangsordningen i inntektssystemet. Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet er opptatt av at vertskommunene skal komme skadesløse ut, og ber derfor departementet om å komme tilbake med en nærmere vurdering av denne innlemmingen i statsbudsjettet for 2005. Det vises i den forbindelse til komiteens møte med vertskommunene og avtalen inngått mellom Sosialdepartementet og vertskommunene i 2001. Vår forutsetning er at Regjeringen følger opp avtalen vedrørende overgangsordningen i denne avtalen. En samlet komite viser til at det har vært ulik oppfatning mellom Sør-Trøndelag fylkeskommune og departementet om kompensasjonen for uttrekk i sykehusoppgjøret knyttet til kapitalkostnader ved RiT 2000-utbyggingen. Hele komiteen er enig om at det er behov for å sette punktum i denne saken, og slutter seg til at Sør-Trøndelag fylkeskommune gis en endelig kompensasjon på til sammen 55 mill. kr via skjønnsmidlene. Til slutt vil jeg fremme forslagene i innstillingen som vi har tatt opp sammen med Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti.