Runar Sjåstad (Arbeiderpartiet), 2020-12-04:
Arbeiderpartiet mener Norge har et selvstendig ansvar for å ta vare på rovdyr i norsk natur, og er opptatt av å sikre levedyktige rovdyrstammer i Norge, i tråd med Stortingets vedtatte bestandsmål, regional forvaltning, naturmangfoldloven og våre internasjonale forpliktelser. Stortinget har vedtatt bestandsmål for rovdyrartene bjørn, gaupe, jerv, ulv og kongeørn. Arbeiderpartiet vil at forvaltningen skal bidra til å sikre en todelt målsetting for norsk rovdyrpolitikk, der en kan sikre en bærekraftig forvaltning av alle de store rovviltartene i norsk natur og samtidig ivareta landbruks- og tamreininteressenes bruk av utmarksområder, samt sikre raskt og effektivt uttak av rovdyr som blir særlig nærgående til bebyggelse og befolkning, i samsvar med naturmangfoldloven, og hvor menneskers livskvalitet rammes. Det skal være en lav terskel for uttak av rovvilt i beiteprioriterte områder, og det skal være en høy terskel for uttak i rovviltprioriterte områder. Vi skal ha en tydelig soneforvaltning og et effektivt regime for uttak av rovvilt når det ikke truer bestandens overlevelse. Tall fra Rovdata viser at det tas ut et betydelig antall ulv, gaupe, jerv og bjørn gjennom skadefelling, hiuttak og lisensjakt. Kongeørnen er en fredet art i Norge, men etter rovviltforskriftens § 12 kan Fylkesmannen fatte vedtak om skadefelling. For Arbeiderpartiet var det viktig å få vedtatt en forsterkning av naturmangfoldloven § 18, hvor det tydeliggjøres at distriktspolitiske hensyn skal tillegges vesentlig betydning ved uttak av rovvilt når bestandsmålet er nådd og det ikke er i konflikt med våre internasjonale forpliktelser. Oppnådd bestandsmål skal vektlegges ved vurdering av uttak av rovvilt. Arbeiderpartiet står ved gjeldende rovviltpolitikk og de rammene som er satt gjennom de vedtatte rovviltforlik, som igjen bygger på naturmangfoldloven og Bernkonvensjonen. Vi har til behandling i dag et forslag fra Senterpartiet. Nå ser jeg at det er en ganske så stor endring fra det forslaget som ble levert sist torsdag, til det som ligger til behandling i dag. Det er likevel sånn at Arbeiderpartiet har levert egne forslag i to punkter, hvor vi også har en liten endring. Når det gjelder det leverte forslaget, var det ønsket en hastebehandling. Det har Arbeiderpartiet støttet. I det opprinnelige forslaget lå det også bl.a. an til en forvaltning på individnivå. Det er Arbeiderpartiet helt imot, og det er vi veldig glad for at Senterpartiet har tatt ut av det nå endrede, omfordelte forslaget. Arbeiderpartiet mener at vi skal ha en klar soneforvaltning. Vi mener at når vi har definerte grenser for ulvesonen, er det først og fremst innenfor man skal forvalte bestanden. Vi har også sagt, gjennom den endringen i naturmangfoldloven, at vi i utgangspunktet ikke ser på ulvesonen som et reservat. Når man ellers har oppnådd de mål man har, er det også i spesielle tilfeller anledning til å ta ut ulv innenfor sonen. Det vi imidlertid er imot, er at man legger opp til faste buffersoner. Vi er imot at man unntar store områder utenfor den definerte ulvesonen for ulvefelling i lisensfellingen. Vi mener også at man innenfor regelverket har mulighet til å benytte seg av det i tidsbegrensede områder, men samtidig mener vi at man har andre tiltak man bør vurdere først. I dette aktuelle tilfellet er vi helt imot at man legger begrensninger på den måten for jakten utenfor ulvesonen. Vi mener tvert imot fra Arbeiderpartiets side at man heller burde vurdere andre muligheter, som f.eks. flytting av de individene, hvis det er sånn at de er viktige, så man får dem innenfor sonen. Med det tar jeg opp de forslagene Arbeiderpartiet er en del av – med den endringen som skal være sendt inn.