trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Hvis noe parti her i salen lurer på hva de skal gjøre, og hva de skal velge, kunne de kanskje begynne med å lytte til det FN ber oss om, og det land som nå sitter med et enormt ansvar, ber oss om. Det er å bidra til å relokalisere flere fra Hellas. 50 er ikke nok. Det var ikke nok i fjor, og i år er det ikke vedtatt noen ting. Til dem som mener at vi skal ta imot kvoteflyktninger, kan jeg opplyse om at vi ikke er i nærheten av å ta imot de vi skulle ta imot i fjor, og heller ikke i år. Så det er bare unnskyldninger for ikke å gjøre noen ting. Mennesker på flukt i Europa får ikke den beskyttelsen og rettssikkerheten de har krav på, og grensene stenges. Det er ikke asylinstituttet som driver folk på flukt. Det er krig i verden. Det er forfølgelse i verden. Eksempelet som ble brukt her i stad, er en familie som har flyktet fra Iran. Jeg trodde denne forsamlingen var opplyst om hva slags styre det er i det landet, men det er mulig man mener det er helt greit for alle. Det mener ikke SV. Det er de stengte grensene og det at det er umulig å søke asyl andre steder, som gjør at det er marked for menneskesmuglere. De som gråter krokodilletårer over det, kan gjøre noe med problemet og ikke skyve flyktninger som har behov for beskyttelse, foran seg i en ganske usmakelig argumentasjon. Gjentatte ganger har Norge blitt bedt om å hjelpe mer til i Hellas. Situasjonen der er alvorlig, og det er fordi alle andre har stengt grensene. Jeg hører noen si at det har blitt bedre. Dem jeg snakker med, som er på bakken i leirene i Hellas, har en helt annen historie å fortelle. Det blir flere, det blir verre, og det er etter hvert ikke engang plass i leirene. Og nå bygges noen av leirene om, slik at de nærmest er for fangeleirer å regne. Norge kan bedre enn dette. Vi sitter i Sikkerhetsrådet. Vi burde være fremst av de landene som etterkommer det FN ber oss om. Vi burde være fremst av de landene som ser når et land i Europa ber oss om hjelp, som er på knærne økonomisk, som har et enormt problem, og der lokalbefolkningen har tatt mer enn nok av belastningen – og hente i hvert fall 750. Det er ikke mange, og det klarer vi. Norske kommuner står klare. Vi kan plukke ut de mest sårbare. Vi bør også hente noen fra Bosnia. Det er et land som ikke fungerer i det hele tatt, og der flyktningene – om mulig – har enda verre forhold. Jeg tar opp de forslagene vi har fremmet i innstillingen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Statsråden viser til samarbeid med FN når det gjelder kvoteflyktninger. SV støtter fullt ut at vi skal samarbeide med FN når det gjelder kvoteflyktninger. Men det vi diskuterer nå, er jo at Hellas har blitt sittende med ansvar for svært mange asylsøkere. De Norge har hentet inn nå, har vist seg å ha asylgrunn, så det er ingen grunn til å avfeie og si at dette bare er migranter. Greske myndigheter, EU og FNs høykommissær for flyktninger har gjentatte ganger bedt europeiske land om å bidra mer med relokalisering fordi trykket på greske myndigheter er for stort. Hva er grunnen til at regjeringen ser på FN på én måte i denne saken når det gjelder samarbeid, og på en helt annen måte når det gjelder kvoteflyktninger?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
SV har aldri foreslått å etablere en luftbro fra Spania. Jeg vet ikke hvor statsråden har det fra. Det vi har foreslått, er å etterkomme den anmodningen som har kommet fra FN, fra EU og fra Hellas, fordi det er en kritisk situasjon som har oppstått der. Og den oppstår jo fordi det er stengte grenser i Europa, og fordi Hellas er et transittland. Det er behov for å avlaste. Det har også statsråden i hvert fall åpnet en liten dør for når det gjelder å delta i en felleseuropeisk løsning. Ser ikke statsråden at det er behov for at noen land går foran og avlaster et land i Europa som ber om hjelp til dette? Det kan godt hende det er flere land som trenger hjelp, men her er vi nødt til å finne en løsning, bl.a. for de barna som har sittet der lenge nå og ikke hatt skolegang og ikke hatt tilgang på helsetjenester.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Grunnen til at jeg tok opp det, var at statsråden sa Spania, og det har SV aldri foreslått i disse forslagene. Statsråden sier at de er opptatt av å ta imot kvoteflyktninger, og det er helt riktig at det er fæle forhold mange steder. Jeg har vært i flere av disse leirene, så jeg vet det. Regjeringen har vedtatt å ta imot kvoteflyktninger, men det antallet som er vedtatt, har jo ikke kommet, verken i fjor eller i år, så også på det området er jo regjeringen milevidt fra å innfri sine egne ambisjoner om mottak av kvoteflyktninger. Betyr det at statsråden og regjeringen ikke anerkjenner at det er asylsøkere som har behov for beskyttelse, og at man bare anerkjenner dem som er kvoteflyktninger?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Vi får håpe det blir mulig for regjeringen å sette fart på det arbeidet, sånn at vi får hentet de kvoteflyktningene Norge har sagt vi skal hente. SV har foreslått at vi skal ta imot det antallet FN har bedt oss om, nemlig 5 000, så det er ingen grunn for statsråden til å antyde at SV ikke er for kvoteflyktninger. Vi er altså for det FN ber oss om. Hvordan tenker statsråden det er når Norge nå sitter i Sikkerhetsrådet, og dette er et globalt problem? Tenker statsråden og regjeringen at man da skal forsterke og opprettholde asylinstituttet, eller tenker man at man skal undergrave det ved stengte grenser og ved å nekte å forholde seg til slike katastrofale situasjoner man ser, ved å avlaste når FN ber om det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
Jeg hører statsråden igjen bruke begrepet «bærekraftig» når vi diskuterer disse sakene. Det er ikke noen tvil om at Norge vil klare å ta imot 750, at det er bærekraftig i Norge, men det er ingen som har påstått at en situasjon med krig og forfølgelse er bærekraftig, samme hvordan vi snur og vender på det. Spørsmålet er om vi kan avhjelpe litt mer nød enn det vi er villig til nå, det er det denne saken handler om, og kanskje også gå foran for å få flere land til å avlaste Hellas. Flere har nevnt Hellas, som har vært på knærne i mange år. Folk har mistet sosiale ytelser, de er økonomisk bankerott. Nå har det vært pandemi, turistnæringen har ligget nede for telling, og de har hatt et utrolig mye større ansvar for flyktninger enn det vi noen gang har opplevd. Jeg tror ikke noen her klarer å forestille seg det. Dette handler om solidaritet med flyktningene som sitter der uten håp, men det handler også om solidaritet med Hellas og med lokalbefolkningen, som virkelig har tatt på seg et kjempeansvar. Veldig mange av dem gjør en kjempejobb, men veldig mange er også kjempeslitne nå. Så hører jeg at mange snakker om at man vil stoppe menneskesmuglerne. Ja, det vil SV også, men da må vi gjøre det mulig å reise lovlig. Da må vi gjøre det mulig å søke asyl et sted der man slipper å legge ut på disse lange reisene før man må levere asylsøknaden sin. For det høres ut på flere her – og det begynner å høres ut som om også Høyre mener det – som om det er asylinstituttet i seg sjøl som skaper flyktninger. Men asylinstituttet er en del av menneskerettighetene våre, de rettighetene vi har for at folk skal kunne få gjøre det aller viktigste når nøden er størst, nemlig å komme seg ut av et område der livet er truet, og inn i et område der livet er trygt. Da kan vi ikke omtale asylinstituttet som om det er noe som driver asylsøkere ut på flukt. Det er den muligheten de har. Så er det helt riktig at det også er migranter inne i disse strømmene, men jeg legger merke til at man nå helt systematisk omtaler alle som migranter, og til og med irregulære migranter. Det er ikke ulovlig å søke asyl, det er lov å søke asyl, men det er altså ikke lov å reise lovlig til et sted. Man får ikke visum fra disse landene til et trygt land. Man må reise ulovlig, og det er det som skaper et marked for menneskesmuglere.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-10:
SV har ikke foreslått noen luftbro til Norge. Vi har foreslått at man må finne måter som gjør at man slipper å kaste seg i armene på menneskesmuglere for å kunne søke asyl, og det har ingen i denne salen foreslått noen løsning på. På Facebook nå de siste dagene er det samlet inn over 100 000 underskrifter til støtte for dette forslaget. Det betyr at det er stor folkelig støtte ute i samfunnet – i kommunene og i samfunnet ellers – til at Norge kan gjøre noe mer. Det er heller ingen som har sagt at dette vil løse alt. Jeg har aldri hørt noen har sagt det, jeg har aldri påstått det, men det vil hjelpe flere, og det vil føre til at Norge tar en litt større lederrolle, ved å si også til andre land: Vær med nå, bidra til å avlaste Hellas med det altfor store ansvaret de har fått, og de altfor forferdelige situasjonene som er i disse leirene – også i Hellas.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-06-10:
Det er ei viktig sak som her vert løfta. Det er ingen tvil om at vass- og avløpssektoren står overfor store utfordringar framover, og at det er behov for tiltak på fleire område. Nettopp difor har regjeringa allereie teke viktige initiativ, og vi kjem til å gjere meir. Eg meiner det er viktig å sørgje for at ein har eit godt kunnskapsgrunnlag på plass før ein set i gang ei rekkje nye tiltak. Forslaget frå komiteen til sektorlov for vass- og avløpssektoren – eller det som då kan verke som mindretalet sitt forslag til sektorlov – må ein sjå i samanheng med overvassutvalets anbefaling om ei ny sektorlov. Forslaget frå utvalet omfattar berre å regulere tenesta, altså forholdet mellom kommunen som eigar og leverandør av tenesta og abonnentane. Utvalet understrekar at sektorovergripande reglar i f.eks. forureiningslova eller plan- og bygningslova bør behaldast der dei er. Forslaget frå Miljødirektoratet til utvida vass- og avløpsanleggslov, som var på høyring i fjor, vil vareta den sektorlova som utvalet anbefalte. Det forslaget er til behandling i Klima- og miljødepartementet. Eg vil difor anbefale å vente på behandlinga av det forslaget før Stortinget bestemmer at det skal leggjast fram eit forslag til ny sektorlov. Etter dette vil eg kome tilbake til Stortinget med ei vurdering av sektorlov, slik det vart bestemt i oppmodingsvedtak nr. 914 i 2017. Ei stor omlegging av regelverket utover det overvassutvalet har anbefalt, kan skape utfordringar som vi ikkje har oversikt over no, og som i tilfelle bør vurderast grundig. Eg anbefaler ikkje at ein støttar forslaget om ei statleg ordning for å redusere geografiske forskjellar i kostnader for tilknyting og årsgebyr. Dagens regelverk opnar allereie for å tilpasse kostnader og gebyr etter gjeldande politikk og lokale forhold. I tillegg meiner eg at effektiv drift og utvikling av ny teknologi er viktig for å halde kostnadene på gebyra nede. Kommunal- og moderniseringsdepartementet, Helse- og omsorgsdepartementet og Klima- og miljødepartementet har teke initiativ til ein moglegheitsstudie av vass- og avløpsbransjen som nettopp skal synleggjere effektiviseringspotensialet og vurdere bruk av ny kunnskap og teknologi. Det vert eit viktig kunnskapsgrunnlag, og eg anbefaler å vente på rapporten frå den studien, som etter planen skal kome seinare i år, før ein set i gang vurderinga av ei ny statleg ordning. Eg meiner også at ein bør vente på den rapporten før ein set i gang vurdering av eit nytt nasjonalt system for naudvassutstyr, slik eit mindretal her føreslår, og det same gjeld forslaget om å leggje fram endringar i lova for å kunne gje eit 50 kr-påslag per abonnent. Det er, som eg starta med å seie, absolutt behov for å diskutere desse spørsmåla, og det er bra at det er eit engasjement rundt det, for det trengst. Mykje må gjerast framover, men då må også eit godt kunnskapsgrunnlag vere på plass før ein konkluderer.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-06-10:
Som eg nemnde i innlegget mitt, har Miljødirektoratet hatt på høyring eit forslag som vi no vurderer i departementet, og vi kjem til Stortinget så snart vi er ferdige med dei vurderingane. Eg har sjølvsagt forståing for at ein i denne saka, som i mange andre saker, er utolmodig etter å få lover og andre initiativ til behandling. Men eg meiner nok at vi ikkje bør vedta at vi no skal leggje fram den typen sektorlov som vert etterlyst av iallfall ein del av representantane i denne innstillinga, fordi det regelverket som det vedkjem, når det er ønske om det, omfattar ansvarsområdet til veldig mange myndigheiter: Olje- og energidepartementet, Helse- og omsorgsdepartementet, mitt departement, Kommunaldepartementet. Det er også grunnen til at det tek litt tid å finne gode reguleringar her, fordi ein må passe på at ein ikkje – i iveren etter å samle alle reglar på éin plass – endar opp med å skape nye utfordringar, nye hol og ansvarspulverisering. Så vi må vite kva vi gjer, og difor jobbar regjeringa grundig med dette.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-06-10:
Ja, det er riktig at det ligg nokre oppmodingsvedtak her som er nokre år gamle. Eg kan avsløre at det finst ein del av dei, og det heng jo saman med at Stortinget har gått frå å vedta eit par titals oppmodingsvedtak i året til 400–500, utan at Stortinget verkar å ha tilsvarande lyst til å bemanne opp kapasiteten i departementa til å følgje dei opp. Men vi følgjer opp så raskt vi berre kan, og det gjeld også dette, og no har vi hatt reglar ute på høyring. Det er jo, får vi tru, ein særdeles god start, og det nærmar seg då å få på plass eit regelverk. Regjeringa har absolutt tenkt å følgje opp dette, difor jobbar vi hardt med det, og dersom representanten Sivertsen og resten av komiteen, og Stortinget elles, ønskjer at dette er noko vi skal kome i mål med, er det jo all grunn til å sørgje for at regjeringa får fortsetje å jobbe med den saka framover – og det har norske veljarar moglegheita til til hausten.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-06-10:
Eg oppfattar at både representanten Greni og Senterpartiet er opptekne av lokalt sjølvstyre. No er det slik at det i dag er kommunane som kan vedta desse gebyra, og det inkluderer moglegheita til å godkjenne andre ordningar for den enkelte dersom det er grunn til det. For eksempel dersom eigedomen ligg langt frå kommunalt leidningsnett, vil ein ikkje ha ei plikt til å kople seg på, med mindre kommunen vil byggje ut leidningsnettet for å utløyse den plikta. Då vil kommunen også gje løyve til ei eigna løysing. Så dette er det eit ganske stort handlingsrom for i dag. Når det er sagt, er det slik at vi i lag med fleire andre departement har sett i gang ein moglegheitsstudie, eit faggrunnlag for å kunne effektivisere, få ned kostnadene og utløyse større samfunnsøkonomiske effektar for heile sektoren. Den studien vert viktig, og når vi får den rapporten, vil han gje eit godt grunnlag for eventuelt også å setje i verk ny politikk for det som har med struktur å gjere, men eg anbefaler at vi ventar på den.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-06-10:
Eg har forståing for at dette er krevjande og definitivt viktige problemstillingar lokalt, men eg meiner at ein har eit stort rom for å finne eigna løysingar lokalt innanfor det lovverket vi har i dag. Det er klart at gebyr kan i enkeltsituasjonar verte veldig høge, men ein har ikkje høve til å krevje inn noko meir i gebyr enn det som er dei nødvendige kostnadene. Ein kan også krevje eit lågare gebyr fordi kommunar jo kan velje å finansiere dette på andre måtar, f.eks. gjennom eigedomsskatt eller endringar i økonomiske prioriteringar generelt i kommunebudsjettet. Så ja, ein kan krevje eit gebyr opptil sjølvkostprinsippet, men ein kan også velje å leggje seg lågare. Ein kan velje å seie at ein har ulike reglar ut frå det som er forholda i kommunen, og nokon forhold er utan tvil spesielle, og nokon er langt frå eit leidningsnett. Så utgangspunktet er at eg meiner det er god fleksibilitet i dag for å finne gode lokale løysingar, men som sagt, den studien vi no har bestilt og ventar på, vil kunne gje grunnlag for å sjå på ny politikk framover.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-06-10:
Eg er einig i at det er store investeringsbehov i mange kommunar. Det er nok også slik – det trur eg vi må kunne seie – at det er mange kommunepolitikarar som kvir seg for å skru opp gebyr for å gjennomføre dei investeringane, sjølv om dei er nødvendige, og sjølv om det er kommunen sitt ansvar. Så kan ein for så vidt seie at her burde staten kome meir på bana og vere med. No kan eg ikkje hugse frå SVs alternative statsbudsjett at det ligg milliardar der i særtilskot til kommunar for å utbetre vass- og avløpssystem, men det er mogleg representanten kan korrigere inntrykket mitt. Det vil i så fall vere noko som kan hjelpe på. Då er det i så fall det vi snakkar om, at staten må gå inn med mykje midlar, som ein tek frå andre føremål i statsbudsjettet. Det er no eingong slik at investeringar kostar pengar. Om ein skal ta det med gebyr, om ein skal ta det med å auke eigedomsskatten, eller om staten skal ta heile eller delar av ansvaret, er sjølvsagt eit politisk val, lokalt og i Stortinget, men då er det jo det ein snakkar om.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-06-10:
For det første er det litt rart at SV både er bekymra for høgare gebyr og føreslår å få høgare gebyr. For det andre er det slik at dette senteret, som det med rette vert snakka varmt om, har vi jo gjeve tilskot til. Stortinget har løyvt 20 mill. kr til å etablere det, både i 2017 og i 2018. Staten har eit betydeleg ansvar for finansiering av det senteret, og det har staten teke. Det har ikkje vore ein føresetnad, så vidt eg har fått med meg, frå Stortinget at staten skal bidra med driftsmidlar til senteret. Føresetnaden har vore at ein skal vere med og etablere det. Den gongen vart midlane gjeve til NMBU. No er senteret etablert som eit aksjeselskap. Det avgrensar i nokon grad moglegheitene NMBU har til å få midlane vidare. Men dette senteret er absolutt noko ein har hatt ønske om å få opp å stå. Det er difor ein har løyvt pengar til det. At det skal verte oppfatta som eit lågt engasjement, synest eg er litt vanskeleg å forstå.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Som vi vet, er kostnaden for å koble seg på kloakkanlegget vidt forskjellig om en bor i blokk med 40 leiligheter, eller om en bor en halv mil fra nærmeste nabo. Slik jeg forsto statsråden, var han lite villig til å se på en utjevningsordning for å løse dette. Men vi har noen som bor så langt unna at de kanskje vil få en regning på 500 000 kr når den påkoblingsplikten trer inn. Vi har vel alle, i hvert fall tilsynelatende, vært enige om at vi skal sørge for at det skal gå an å bo i hele landet. Ser statsråden noen mulighet for å få unntak for dem som bor enormt langt unna hovedkloakkledning? Det vil tross alt være mikroskopiske mengder dette er snakk om, men det vil være helt uakseptable kostnader for de familiene som blir rammet av det.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Jeg er fullt klar over kommunens mulighet til f.eks. å ha et privat anlegg, men et privat anlegg etter den standarden som EU nå krever, koster i størrelsesordenen 250 000–300 000 kr. Det vil uansett bli en uforholdsmessig stor kostnad, f.eks. for en enslig minstepensjonist som bor i et hus 5 km unna nærmeste nabo og kanskje enda lenger unna hovedvannledningen. Ser ikke statsråden at det er behov for en unntaksbestemmelse som ivaretar den problemstillingen? Det vil uansett være mikroskopiske utslipp det her er snakk om. En har jo per i dag anlegg som er godkjent etter den gamle standarden, men nå krever EU at man skal ha filtreringsgrøfter uten fall. Det har jo aldri vært standard når en har bygd hus i Norge de siste 50 årene.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Etter at Norman-utvalget avga sin innstilling, var jeg på et seminar med Victor Norman. Han startet omtrent slik: Det første du må tenke på hvis du skal bosette deg i en distriktskommune, er at du skal bo der hele livet, at du skal jobbe i det arbeidsmarkedet, og at du må være ekstra nøye med å finne deg kjerring, for du må være sikker på at du skal være gift hele livet. – Han sa naturligvis kone og ikke kjerring. Det er litt av utfordringen og den risikoen som ligger i dette. Han var veldig tydelig på at vi må gjøre noe med risikoavlastning for dem som ønsker å etablere seg og bygge hus i disse områdene hvis vi skal få ungdommen til å flytte tilbake. Selv om det er fraflytting i en kommune, blir det ikke noen ledige hus, for de husene som står der, bruker etterkommerne til fritidsbolig, og det koster en femtedel av en hytte. Ser ikke statsråden at vi faktisk må ha noen effektive virkemidler når dagens politikk ikke virker, hvis vi deler målet om at ungdommen skal flytte tilbake til distriktskommunene og vi skal ha en balansert utvikling i hele landet?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Denne debatten viser at det er mange som ikke skjønner utfordringene i distriktskommunene. Det er ikke slik at når noen flytter til en kommunal eldrebolig, så blir det frigitt en bolig. De boligene blir gjerne overtatt av etterkommerne, som bruker dem som fritidsbolig. Det er ikke slik at det er bare utfordringer med at de ikke får lån, det er også den store risikoen når de har fått lån, hvis det skal være lån til ekstra høy pris. Vi må gjøre noe som stimulerer til at ungdommen faktisk vil bygge i Distrikts-Norge, for det er ikke ledige boliger. Det er i hvert fall ikke ledige boliger som er egnet etter dagens standard. Jeg blir veldig i stuss når jeg hører representanten Eidsheim si at Husbanken har et boligsosialt formål, og at vi må sørge for at det er de med lav inntekt som blir ivaretatt av Husbanken. Samtidig sier statsråden at Senterpartiet sparker inn åpne dører fordi Husbanken ivaretar utfordringen med boligbygging i distriktene gjennom det regelverket vi har i dag. Da er det noe som ikke henger på greip, og jeg håper statsråden kan avklare hvilke låneordninger i Husbanken det er som bidrar til boligbygging i distriktskommuner i dag, og om de ordningene eventuelt må utvides hvis vi skal få dette til å fungere. Tilbakemeldingene fra kommunene er jo at dette ikke fungerer, og tilbakemeldingene fra næringslivet er at dette er et kjempestort problem når det gjelder å skaffe kompetanse. Statsråden sa noe slikt som at det ikke er ett virkemiddel som skal til for å få folk til å bosette seg i distriktet. Det er jeg helt enig i. Og som han sa: Det må være et samarbeid mellom stat, kommune og næringsliv. Kommunene og næringslivet presser på for å få denne ordningen, det er staten som setter ned hælen og bremser. Dette må vi rett og slett få løst. Flere har vært inne på startlånsordningen. Det er jo ikke slik som statsråden prøver å framstille det, at det kan kommunene fritt bruke til å tette gapet mellom taksten på boligen og anskaffelsesverdien. Det er jo et klart krav etter at regjeringen endret kravet til startlånsordningen, at det skal være varig vanskeligstilte som skal nyte godt av startlånsordningen. Det vi snakker om, er jo ikke varig vanskeligstilte. Det vi snakker om nå, er ungdom eller andre som ønsker å flytte tilbake til egen kommune, men der det fort er en million i forskjell mellom markedsverdien på boligen og det det koster å anskaffe seg boligen. Det betyr at de løper en enorm risiko, og at de må ha en million ekstra i egenkapital for å få lån til den boligen. Jeg hadde håpet, når regjeringen nå har satt ned flere utvalg for å se på distriktspolitikken, at de også var villige til å være med på noen virkemidler for å snu sentraliseringen.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Statsråden har flere ganger i dag sagt at dette ikke handler om ett tiltak, det handler om veldig mange andre. I dette representantforslaget fremmer vi to forslag. Ett gjelder boligbygging i distriktene. Om en liten time skal vi diskutere planretningslinjene og betydningen av det. Det er et annet forslag vi har fremmet. Men nå er det flere her i dag som har fått påpakning for at de har snakket om noe utenfor saken, så jeg tenkte vi skulle vente med dette til vi diskuterer den saken. Jeg tror kanskje representanten Andersen misforsto mitt innlegg. Vi er selvsagt ikke imot at det skal bygges boliger tilpasset eldre i norske kommuner. Det er vi jo veldig for. Vi må styrke de støtteordningene. Men det jeg prøvde å si – hvis jeg uttrykte meg klønete – er at selv om man bygger den typen boliger i distriktene, betyr ikke det at man nødvendigvis frigjør en bolig til unge som ønsker å flytte tilbake. Det som er utfordringen, er at det huset de flytter fra, gjerne blir overtatt av arvinger som bruker det som fritidsbolig, slik at det ikke blir et bolighus som kommer inn på markedet. Så Senterpartiet støtter absolutt at det skal bygges flere boliger med livsløpsstandard og flere boliger tilpasset eldre rundt omkring i alle norske kommuner.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Etter at elsparkesykler ble introdusert i Norge for noen år siden, har de utviklet seg til å bli et enormt problem. Situasjonen er uholdbar, både for dem med barnevogn, rullator eller rullestol og ikke minst for blinde og svaksynte – men også for alle andre som skal ferdes i byen. Kommunene har lenge etterspurt en hjemmel til regulering, men det har ikke skjedd noen ting. Derfor fremmet Senterpartiet forslag om å få på plass en ordning der kommunene kunne regulere dette, og en klassifisering av elsparkesykkel som kjøretøy, noe som kunne løse en del av de andre problemene. Det er heldigvis delvis fulgt opp ved at det er kommet et regelverk for elsparkesykkel, og vi må jo håpe at det fører til færre skader og færre konflikter med gående, og at det kan bli tryggere å ferdes i byene også for dem som ikke bruker disse. Det var helt nødvendig å få på plass en lovsak for å få en hjemmel til kommunene for at de skal kunne regulere dette i egen kommune, og for oss var det viktig å få det på plass før sommeren. Vi kunne rett og slett ikke ha en sommer til med det samme kaoset. Denne formålsbestemmelsen legger til rette for at utleie av små, elektriske kjøretøy på offentlig grunn, for å sikre framkommelighet og trygghet i det offentlige rom og effektiv forvaltning, miljøvennlige løsninger og gode lokalmiljøer, skal være noe som kommunene skal få lov til å regulere. Jeg er ganske overrasket over at Fremskrittspartiet, som av og til snakker veldig varmt om det kommunale selvstyret og at staten må slutte å overstyre, her ikke vil lytte til kommunene og tvert imot mener at staten skal overstyre kommunene, og at det skal være et fortsatt forbud mot at kommunene kan komme med slike reguleringer. Det overrasker meg. Senterpartiet er også imot detaljregulering, men vi mener at den foreslåtte loven utelukkende handler om å gi kommunen mulighet til i større grad enn i dag å kunne styre sin egen arealbruk. Så er Senterpartiet uenig med regjeringspartiene og Fremskrittspartiet i at kommunene ikke skal kunne ta leie for bruk av gategrunn. Det burde ha vært gitt hjemmel for det også i denne saken. Bruken av elsparkesykkel opptar akkurat like mye gateareal som om man setter opp en smultring- eller pølsebod, og de som disponerer kommunal grunn til næringsvirksomhet, må være villige til å betale. Men det som hastet aller mest, var å få på plass en hjemmel til regulering, så vi slipper kaoset i sommer, og jeg er veldig glad for at vi har fått med oss et stort flertall på det. Så får vi eventuelt ta det med gategrunnleie i neste stortingsperiode.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Regjeringspartiene vil ikke gå inn på dette med gategrunnsleie. Kan statsråden si lite grann om hva som er vurderingen? Dette er jo områder som blir stilt til disposisjon for næringsdrivende på lik linje som at man stiller områder til disposisjon for en salgsbu, f.eks. Hva er vurderingen om at det akkurat når det gjelder elsparkesykler, ikke skal være mulig å ta gategrunnsleie, men har man en pølsebu, en smultringbu eller noe annet, er det helt greit at kommunen får kompensert for at noen får disponere gategrunnen?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Vi som rusler et par ganger om dagen gjennom Slottsparken, ser at noen av disse elsparkesyklene kan gå vanvittig fort, kanskje ikke de som leies ut, men de private, og at de er en stor fare både for gående og for en selv. Vi har sett at ulykkesstatistikkene er ganske skremmende, og det er veldig alvorlige ulykker, på tross av at de skal ha en lav fart. Jeg er litt overrasket over statsrådens argument for at man ikke vil klassifisere dette som et kjøretøy. Når de private kan gå opp i 80 km/t, er det helt tydelig at det er et kjøretøy. Da kunne vi også ha fått regulering på f.eks. promillegrense, som jeg i utgangspunktet er veldig positiv til, for jeg ser jo at kjøreferdighetene ikke blir noe bedre utover natta. Er det en forutsetning for å på plass en promillegrense at det er klassifisert som kjøretøy, og vil det være mulig å ha en differensiert promillegrense på det og det som er ellers i trafikken?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Det er fristende å si at hvis det går bedre for hver gang noen i dagens regjering forsvinner ut av regjering, får vi håpe det går rettelig bra til høsten. Det høres mange ganger ut som om alle partier her i salen er enige om at vi skal ha bosetting i hele landet, men dessverre har den samme forsamlingen vedtatt lover og regler som hindrer at kommunene får utviklet lokalsamfunnene sine slik de ønsker. Statlige planretningslinjer nærmest forbyr utbygging der det ikke er kollektivtilbud. Det står i sterk kontrast til de ønskene som kommer fra kommunestyrene. Kommunene får søknader fra unge som ønsker å flytte til kommunen. De vil bosette seg i en utkant av kommunen, og de har sett seg ut en tomt. Kommunestyret applauderer og sier enstemmig ja, men dessverre kommer Statsforvalteren med innsigelser og setter foten ned. Dette er ikke bare et problem i distriktskommuner som er preget av befolkningsnedgang, slik som flertallet i komiteen framstiller det. Det er også et problem i mange vekstkommuner rundt byene, som også har utkantgrender som står i fare for å bli avfolket. Dette er et problem i alle områder som er spredt befolket. Skal vi stoppe denne sentraliseringen, er vi nødt til å endre planretningslinjene, og vi er nødt til å sikre at unge tilflyttere skal få bosette seg der de selv ønsker. Kommunene er nødt til å få makten tilbake. Spredt boligbygging er en forutsetning for at vi skal ha levende lokalsamfunn i alle grender, og er en forutsetning for at vi kan utnytte naturressursene våre. Spør man ungdommen om hva som skal til for at de skal flytte tilbake, er svaret ganske tydelig: De vil ikke bo i et boligfelt; de vil ha en tomt med lys og luft rundt seg, og de vil gjerne bo nær naturen. Mange vil f.eks. ha en stor tomt, slik at en kan ha høner og en hane som går i bakgården uten at naboen klager på å bli vekt kl. 5. Min hjemkommune, Holtålen, har gjennomført en undersøkelse som viser at det viktigste for ungdommen er at de får velge hvordan de skal bo selv. Som mange uttalte: Skal jeg først bo i et boligfelt, kan jeg like godt bo i boligfelt på Kattem i Trondheim som å flytte tilbake til tettstedet mitt i Holtålen. For 10–15 år siden regulerte vi store tomter på 30 mål for nettopp å ha et tilbud til dem som ønsker å ha det slik, og i går kveld fattet kommunestyret vedtak om å starte opparbeiding av de tomtene, for nå er det endelig interesserte kjøpere. Hadde vi fattet det vedtaket om det boligfeltet i dag, hadde det øyeblikkelig blitt stoppet av Statsforvalteren. Derfor fremmer vi nå forslag om å se på disse planretningslinjene og gjøre noe med dem, slik at vi legger til rette for utvikling i hele landet. Jeg er enormt skuffet over at det er bare Fremskrittspartiet som støtter disse forslagene. Jeg hadde faktisk håpet at vi skulle få tilslutning fra et samlet storting.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Det vil jeg.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Statsråden sa noe sånt i innlegget sitt som at det var mulighet for å praktisere disse retningslinjene geografisk tilpasset og å ha en annen praksis i grisgrendte områder, hvis jeg ikke misforsto. Det står i ganske sterk kontrast til en runde jeg gjennomførte med alle mine lokallag i januar og februar. Samtlige unntatt Trondheim i min valgkrets, Sør-Trøndelag, meldte tilbake at den største utfordringen var innsigelser fra Statsforvalteren når de ønsket å utvikle distriktsgrender. Det gjaldt til og med presskommuner ved siden av Trondheim, som hadde grender som holdt på å bli avfolket. Folk ville ikke ta over og drive jorda fordi de ikke fikk lov til å bygge i det området. Så det må være et eller annet i dialogen med statsforvalterne som har sviktet hvis det nå er sånn at praksisen rundt omkring i hele landet er at man faktisk får nei hvis det ikke er et kollektivtilbud. I min kommune er det i prinsippet ikke noe kollektivtilbud hvis det ikke passer med skoleruten. Mener statsråden at vi må få gjort noe med dette for å sørge for bosetting i hele landet?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
En tilbakemelding jeg har fått fra andre fylker i landet, er at bondelagene melder tilbake at nå har statsforvalterne enkelte steder begynt med en ny praksis der de overprøver kommunens vedtak om å få bygge driftsbygning på egen gård. Statsforvalteren går inn og forlanger at det skal utarbeides en reguleringsplan for at man skal få bygge seg fjøs og gjødselkum på egen gård. Da er det gjerne noen naboer som har kommet med en klage fordi de er redd det skal bli møkklukt i nabolaget, osv. Da hadde det vært enstemmig i kommunen at den byggesaken selvfølgelig er helt kurant, og så kommer Statsforvalteren inn og setter en stopper for det. Mener statsråden det er slik Statsforvalteren og staten skal opptre overfor kommunen?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Når vi ser at planretningslinjene ikke fungerer, når alle distriktskommunene melder tilbake gang etter gang etter gang at dette ikke fungerer for deres kommune fordi de blir sentralisert innad, og alle parti nå i valgkampen går ut og er så interessert i distriktspolitikk, må en faktisk gjøre noe med det som ikke fungerer. Det er også retningslinjer som vi i vår regjering innførte, som er en del av dette, men når en innser at dette har så enorme skadevirkninger, er en faktisk nødt til å sette inn noen kraftige tiltak for å få snudd denne sentraliseringen. I replikkvekslingen med statsråden kunne han ikke svare meg på den konkrete saken. Jeg har prøvd tidligere i spørretimen å spørre om det samme uten å få svar. Jeg vet ikke om jeg må bruke kaffekoppstrategien for å få avklart dette, men det var ikke den ene saken jeg var opptatt av, det var mer i relasjon til f.eks. Fremskrittspartiets forslag her i saken, som de ikke har fremmet, om at Stortinget ber regjeringen fremme forslag om at det ikke skal være mulig å fremme innsigelser mot en plan som ligger innenfor gjeldende planformål. Da er altså casen at det er planformål landbruk, kommunen sier ja til en driftsbygning, og Statsforvalteren kommer med innsigelse fordi de må ha en reguleringsplan bl.a. for å avklare luktproblematikk. Vi trenger ikke gå på den enkeltsaken, det er forresten mange saker, men det er kjempeutfordrende for lokalsamfunnet. I Trøndelag har vi hatt et eksempel der man har nektet boligbygging på et lite boligfelt med fire–fem tomter i en liten grend, der de vil stimulere til økt bosetting for å ta vare på landbruket, slik at folk vil flytte tilbake dit, osv. Så sier Statsforvalteren at nei, vi skal kun ha bygging der barna kan gå til skolen. Hvordan ville norske distriktskommuner se ut hvis man kun skulle legge boligfelt der man kan gå til skolen? Det er helt umulig å se hvordan Norge ville bli seende ut hvis det ble stilt slike krav. Vi er nødt til å legge til rette for at folk skal kunne bosette seg der de vil, og Norman-utvalget er veldig tydelig på at ungdom ikke vil flytte tilbake til et kommunesenter eller en distriktsby. De vil flytte tilbake til noe annet enn det de flyttet fra, og de ønsker muligheten til å bosette seg mer ruralt. Til slutt vil Senterpartiet selvsagt støtte forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet og SV, subsidiært, der vi ber om en evaluering av de statlige planretningslinjene, for vi innser jo at det kun er Fremskrittspartiet som støtter oss i denne saken, og kun de som ser at denne overkjøringen av kommunene ikke kan fortsette.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
Senterpartiet deler forslagsstillernes bekymring for asylsøkere, både på de greske øyene og i Bosnia-Hercegovina. Det er ikke noen tvil om at de lever under vanskelige forhold, og at covid-19-pandemien gjør situasjonen enda verre. Dessverre er disse utfordringene like store, om ikke verre, i mange av de leirene vi henter kvoteflyktninger fra, f.eks. i Jordan og i Libanon. Det internasjonale samfunn har et ansvar for å bistå de mottakerlandene som er under stort press, f.eks. Hellas. Norge må ta sin del av ansvaret i forhold til folketallet, slik vi gjør også i dag. Både finansielt og faglig må vi bidra for å sørge for anstendige forhold i disse leirene. Norge har også besluttet å relokalisere 50 personer fra de greske øyene. Så vi har bidratt i forhold til folketallet. Senterpartiet er opptatt av å hjelpe flest mulig der de er. Det innebærer hjelp i nærområdet samt å ta imot noen av de mest sårbare gjennom ordningen med kvoteflyktninger gjennom FN. Situasjonen på de greske øyene har heldigvis blitt noe bedre det siste året. Det har vært et pågående arbeid fra europeiske land og greske myndigheter for å avlaste de greske øyene, flytte folk til fastlandet og bidra med bedre mottaksforhold, og antall migranter på øyene er nå halvert. Det betyr ikke at krisen i Hellas er over, eller at forholdene er bra, men det har iallfall blitt litt bedre. Norge har gjennom mange år gitt betydelig bistand til Bosnia-Hercegovina. I 2020 gikk vårt bidrag bl.a. til innkjøp av nødvendig smittevernutstyr for å begrense spredningen av covid-19. Disse bidragene må vi selvsagt fortsette med. Senterpartiet mener Norges innvandringspolitikk må basere seg på å gi best mulig hjelp der det er størst behov, og vi er opptatt av at løsningene må komme etter brede forlik og stor enighet i Stortinget. Derfor tok vi initiativ til asylforliket etter krisen i 2015. Vi mener konkrete avklaringer rundt hvilke leirer vi skal hente flyktninger fra, er helt håpløst å fatte i Stortinget etter et representantforslag. Det spørsmålet må løses i dialog mellom regjeringen og UNHCR og bør ikke være noe Stortinget skal ta stilling til, for vi har ingen opplysninger som gjør at vi kan vite hvor det er verst i dag. Er det i Libanon, i Hellas, eller er det noen andre steder? Senterpartiet vil derfor ikke støtte SVs forslag.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-06-10:
President! Senterpartiet støtter også forslaget.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2021-06-10:
Jeg tar ordet fra energi- og miljøkomiteen, for dette er kommunenes viktigste miljøoppgave. Det er lov å minne om at vi på 1970-tallet hadde Mjøsaksjonen. Vi måtte redde Mjøsa fra tilsig fra landbruket, fra vaskemidler som hadde feil innhold – det var mange grunner til at Mjøsa måtte reddes, og det måtte en stor opprydding til. Ut av det kom det også noen innovasjoner. Det kom et biogassanlegg, som det første i verden. Det har norske Cambi tatt på børs, og så bygger de i de største byene i verden, under byer istedenfor langt ut og med lange overføringsledninger. Så kan vi dra det litt videre. Det blir flere og flere på kloden – vi nærmer oss 10 milliarder om noen år – og alle skal ha rent vann, og avløpet skal et sted. Dette er en sektor som nå gjentar olje- og gassektoren i investeringer. Det er den tredje største sektoren i investeringsmidler i verden. I Norge har vi et i hovedsak offentlig eid ledningsnett. Det er bra. Det funker for de aller fleste. Så er det noe spredt avløp. Ja, det koster, men boliger på bygda har også en lavere pris, så forholdsmessig er ikke det en dyr investering. Men da må vi også se litt på mulighetene. Innovasjonen i denne bransjen er også en del av den diskusjonen som vi har her nå. I kommunal sektor er denne bransjen den tredje største i investeringer. I Oslo er det verdt å nevne at det er litt styr i media fordi det har vært en overskridelse på 5 mrd. kr i reservevannforsyningen til Oslo. Det sier noe om investeringsviljen, faktisk, i kommunesektoren til å skaffe innbyggerne disse tjenestene. Da sier det også noe om hvor mange milliarder som er investert i den reservevannforsyningen, men også i Maridalsvannet og det anlegget som ligger der, som forsyner Oslos befolkning. Det gjøres en jobb rundt omkring i mange kommuner på dette, men etterslepet er stort – mellom 300 og 700 mrd. kr, det varierer litt fra år til år hva rapportene fra Norsk Vann og Rådgivende Ingeniørers Forening sier. Det betyr også at det er enorme midler som skal på bordet, og bør på bordet, fra kommunenes side. Og når Karin Andersen tar opp ledningsteknologisenteret på Ås: Staten har gitt sin andel, kommunene har ikke kommet opp med sin andel. SV vil at vi skal legge på 50 kr og pålegge kommunene å komme opp med det gebyret, men det er også lagt til rette for et innovasjonsfond, hvor staten har sagt: Vi legger penger på bordet. Kommunen har ikke greid det. Dette er en kommunal oppgave. Kommunene er nødt til å komme på banen i sterkere grad selv også, og ikke bare be rådgiverne om å legge på bordet teknologi fra 1990-tallet. Vi skal bygge for 2040 og 2050 og redusere utslippene fra denne sektoren. Og så må vi slutte å kjøpe strøm for 1 mrd. kr i en bransje som burde selge strøm for 1 mrd. kr.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2021-06-10:
Til Karin Andersens siste innlegg, og særlig siste del av det: Jeg må få korrigere det. Det er etablert en nasjonal vannvakt, og den trådte i kraft f.eks. etter utfordringene på Askøy, så her følger staten opp. Den ble etablert under dagens regjering første gangen den kom på plass, etter erfaringer med at Norge har hatt en del – kall det store hendelser. Svartediket i Bergen er et eksempel på det, og det har vært uforholdsmessig mange sånne hendelser i Norge. Hva enn det skyldes, så har det kommet på plass. Den beredskapen er jo der. Her igjen er det et eksempel på at staten har tatt ansvar. Et annet område staten bør ta litt mer ansvar for, er utdanningskapasiteten, for enkelte av representantene i salen kan sjekke med den høyere utdanningsinstitusjonen i sitt fylke: Er det noen som utdanner ingeniører for vann- og avløpssektoren i fylket? Svaret er at det ikke er så mange ingeniørutdanninger som gjør det lenger. Det er ett eksempel. Jeg mener at det er viktigere at staten tar et ansvar for å være en bidragsyter til bredden av kompetanse, som beredskap og utdanningskapasitet, og at staten sørger for at vi får den kompetansen som vi trenger til denne sektoren – det er viktig. Men at staten skal inn og bidra med milliarder, som Senterpartiet og SV ønsker seg, ser jeg verken formålet eller hensikten med. Huseierne er fornøyd når de har godt drikkevann i krana, og er villige til å betale for det. Jeg fikk et spørsmål fra Eidsiva om jeg ville investere 10 000 kr for å få fiber til husveggen; jeg takket nei til det. Det sier noe om at vi er villige til å bruke ganske mye på andre typer infrastruktur inn til husveggen, og jeg tror at det er mange kommuner som har noe å hente på å følge bedre med i timen og ikke la det gå til etterslep. Askøy er ett av eksemplene på det, og det er dessverre mange kommuner som har slukket lyset og låst døra til vann- og avløpsetaten i sin kommune. Det er ikke framtida, og da er det ikke frampå, og det er ikke rart at det blir et etterslep på noen hundre milliarder i sum da.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2021-06-10:
Da jeg fremmet dette forslaget i Stortinget, så jeg på reaksjonene blant de tilstedeværende at man kanskje ikke helt skjønte hva denne problemstillingen dreide seg om. Det første svaret fra statsråden til komiteen tydet vel også på at man ikke helt hadde tatt inn over seg hvor problematisk dette med pålegg om slukkevann er i mange kommuner. Spesielt har jeg opplevd at det er mange eksempler på det i Asker og Bærum, og i særdeleshet i Asker. Det har resultert i at private boligbyggere som skal bygge en enebolig til seg selv og sin familie, har fått pålegg om å etablere brannkummer og diverse fra kommunen, som har resultert i at de har fått en ekstrautgift på mange hundretusen kroner. I den grad disse installasjonene skal overdras tilbake til kommunen, er det snakk om å få et oppgjør som er bare marginalt i forhold til hva man har pådratt seg av utgifter. Det blir henvist til lokalt selvstyre. Lokalt selvstyre er viktig, men her har vi også et regelverk, og det som er utfordringen, er hvordan kommunene har forholdt seg til dette regelverket. Igjen vil jeg si, i hvert fall hvis vi tar ombudsrollen alvorlig, at vi skal respektere det lokale selvstyret, men vi skal ivareta innbyggernes interesser. Derfor fremmet jeg dette forslaget, fordi det var mange eksempler i min hjemkommune, Bærum, og også i nabokommunen Asker. Jeg er veldig glad for at det er en enstemmig komité som nå presiserer at det skal etableres tydelige regler for i hvilke tilfeller kommunene kan fravike de preaksepterte løsningene. For utfordringen i de kommunene jeg nevnte, Asker og Bærum, og også andre steder, er at det er etablert løsninger som ivaretar disse kravene til slukkevann, men kommunen pålegger likevel private boligbyggere å etablere egne løsninger som kommer på toppen av det kommunen allerede har. Jeg er selvfølgelig fornøyd med en enstemmig innstilling. Fremskrittspartiet er veldig godt fornøyd med det. Dette ivaretar innbyggernes interesser, spesielt i Asker og Bærum. Så vil jeg legge til at jeg i dette innlegget har nevnt Asker og Bærum mange ganger. Det er bl.a. fordi vår lokalavis, Budstikka, i valgkampen vil vurdere min innsats på Stortinget bl.a. ut fra hvor mange ganger jeg har nevnt Asker og Bærum fra denne talerstolen. Så denne problemstillingen med slukkevann er viktig for Asker og Bærum, men det er også for å ivareta Budstikkas krav til å nevne Asker og Bærum nok ganger.
Nikolai Astrup (Høyre), 2021-06-10:
Jeg er glad for at jeg er tildelt 15 minutter, for forrige representant åpnet nå ballet for å snakke om helt andre ting enn det forslaget handler om. Men jeg skal spare komiteen for det. Representanten Limi snakket om uforholdsmessige kostnader ved etablering av tilstrekkelig med slukkevann. Jeg bor i en liten gatestubb, der det var åtte hus, og to av dem har brent ned til grunnen. Da tenker jeg at tilgjengelighet til slukkevann er ganske viktig. Bakgrunnen for dette forslaget, som vi også må ha med oss, er at det er viktig at det er slukkevann tilgjengelig, enten det er i form av tankbil eller på andre måter. Regjeringen regulerer det vi må, men ikke mer. De reglene vi skal ha, må være på riktig nivå, slik at vi unngår usikkerhet og unødvendig bruk av tid og kostnader. Både regler og veiledning bør være tydelig, slik at det ikke oppstår tvil om rettigheter og plikter. Samtidig må det være handlingsrom for tilpasning og gode løsninger. Krav knyttet til slukkevann omfatter flere regelverk, og dette kan kanskje skape usikkerhet om hvilke regler som gjelder for hvem, og hva som er den beste løsningen i den enkelte sak. De preaksepterte ytelsene i veiledningen til TEK17 §§ 11-117 angir hvordan den som prosjekterer, kan oppfylle kravet om å tilrettelegge slik at en brann lett kan bekjempes. De preaksepterte ytelsene regulerer altså ikke kommunenes plikter. Dersom det er uklarheter knyttet til kommunens rolle i tilrettelegging for slukking, er det nok andre virkemidler enn veiledningen til byggteknisk forskrift vi må se på. I en byggesak må den ansvarlig prosjekterende skaffe informasjon om slukkevannsforsyningen og utforme løsninger på dette grunnlaget i det enkelte prosjekt. Det er med andre ord nødvendig å undersøke beredskapen i kommunen, slik at man f.eks. ikke legger til grunn slukkevann fra tankbil, dersom en slik beredskap ikke eksisterer. Det er ikke slik at det er én løsning som alltid er riktig. Tilgangen til overflatevann, bebyggelsesmønster og hva slags utstyr brannvesenet disponerer, vil variere, og har betydning for hva som er riktig løsning. I noen tilfeller kan det være tilstrekkelig at kommunens brannvesen disponerer passende tankbil. I andre tilfeller er det behov for tilgang til slukkevannstilførsel med rør. Det er kommunen og det lokale brannvesenet som er nærmest til å avgjøre om bruk av tankbil er et reelt alternativ i den enkelte sak. En regel med klare og absolutte vilkår som dekker alle situasjoner, vil måtte bli svært detaljert for å være tilpasset alle kommunene her i landet. Dette vil kunne legge unødvendige og uheldige begrensninger på den kommunale selvråderetten. Jeg har ikke nevnt Asker og Bærum, men jeg vil si til representanten Limi at han hadde 15 minutters taletid, så det var rikelig med rom for å nevne Asker og Bærum langt flere ganger enn det representanten faktisk endte opp med å gjøre.