Svein Harberg (Høyre), 2014-12-16:
Først vil jeg takke saksordføreren for en god gjennomgang av saken og ikke minst takke kollegaer i regjeringsfraksjonen som har gjort et grundig arbeid med gjennomgang av både boksesportens historie og utvikling og ikke minst hva som er gjeldende lover, regler og satsingsområder innen boksesporten internasjonalt de siste årene. Jeg må innrømme at jeg ikke på noen måte kunne skryte på meg kunnskap omkring boksesporten før vi begynte arbeidet med denne saken. Arbeidet med saken har imidlertid – naturlig nok – gjort at jeg har satt meg inn i proffboksingens sfære. Jeg har lært meg hva som skjer av utvikling, hvordan sporten selv tenker og arbeider, og ikke minst hvordan de på en aktiv måte har arbeidet med å ta vare på sine utøvere. Det jeg har sett og lært, har vært meget positivt. Jeg vil også understreke den viljen jeg har møtt til å opptre på en slik måte at de dårlige ryktene som har versert om miljøet rundt bokserne, om kriminalitet og fiksing og triksing, blir gjort til skamme. Jeg må si at jeg reagerte meget sterkt da Norges idrettsforbund på høringen nærmest kategorisk slo fast at boksesporten er en organisert kriminell virksomhet. Det kan jeg ikke skjønne at de har noen dekning for, og det skal de ved en passende anledning få svare på. Å legge en slik påstand inn som en viktig grunn for å gå imot fjerning av forbudet, er en argumentasjon som ikke er den organisasjonen verdig. På høringen opplevde vi også masse underlig tall- og statistikkbruk, der boksesport uavhengig av gjeldende regler innenfor de forskjellige områdene ble slått sammen til en suppe, og der man – som representanten Stordalen nettopp har presisert – ikke kunne framvise tall for den europeiske boksesporten under de europeiske regler og lover, og hva som måtte avstedkomme der, i motsetning til de andre stedene, der det er helt andre regler og lover for boksesporten. For Høyre er det viktig i denne saken å presisere at det kanskje er like viktig å peke på hva vi ikke skal forby, som på hva vi tillater. For 33 år siden innførte Stortinget et spesifikt forbud. Dette er det ikke bruk for. All annen tilsvarende kampsport er regulert i knockoutloven og knockoutforskriften. Det må også være mulig for proffboksingen. Et paradoks i denne saken er at det vanligvis er et pre å være profesjonell, men når det gjelder boksing, er det motsatt, og noen mener vi trenger et strengere lovverk for de få dette gjelder. Dette er en god og nødvendig opprydding. Ved å oppheve forbudet behandles alle innen disse kampsportene etter samme lovverk, og forskriften tilpasses de internasjonale regler som gjelder for utøvelsen av sporten og kravene til dem som skal arrangere konkurranser innen sporten. Vi har ikke et forbud mot å drive profesjonell boksing i Norge i dag, vi har bare et forbud mot å arrangere konkurranser. I dag kan vi åpne for at disse tross alt få profesjonelle utøverne også kan gjennomføre sine konkurranser på norsk jord, etter norske strenge reguleringer og forskrifter. Det kan vi gjøre med rak rygg, og jeg er glad for at et flertall på Stortinget med regjeringspartiene og Venstre går for det i dag. Så en liten kommentar til forslaget som er fremmet av noen av partiene i salen. Nok en gang skal det fremmes et forslag som skal gjelde åtte–ti tilfeller i året. Av all idrett som er i Norge, skal en si at når det gjelder akkurat disse, skal det stilles krav – det er brukt ordet «ratifisering», jeg trodde ikke det hadde noe å gjøre i en avtale mellom to organisasjoner, at den ene organisasjonen, i dette tilfellet WADA, eventuelt må godkjenne hvordan dette kan gjøres – akkurat til dem, mens resten av Idretts-Norge ikke har det kravet på seg. Jeg synes intensjonen er god. Da synes jeg vi skal løfte en sak om hvordan norsk idrett skal opptre i forhold til WADA, og det tror jeg faktisk vi får anledning til i en sak som kommer til Stortinget for debatt over nyttår.