trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-19:
Jeg har stor forståelse for at en ikke vil offentliggjøre ting fra forhandlingene, og det respekterer jeg, men det bør likevel være veldig lett, vil jeg tro, å si hva slags utgangspunkt Regjeringen har når det gjelder småkraftverk. Jeg hører hva Regjeringen sier om småkraft, og jeg registrerer hva de gjør – det er ikke nødvendigvis alltid samsvar – men jeg registrerer også at man i det som er utgangspunktet for Regjeringen, nemlig Soria Moria-erklæringen, sier at småkraftverk ikke skal være en del av et system med grønne sertifikater. Nå har riktignok Regjeringen flere ganger modifisert Soria Moria-erklæringen – de kunne gjerne ha kommet med en revidert jubileumsutgave nå når de er halvveis – men det ville likevel vært greit å få et tydeligere svar på om det primært er ønskelig at småkraftverk skal være en del av et grønt sertifikatmarked. Eller står en på Soria Moria-erklæringen, som Hallgeir Langeland sa bevisst strøk «småkraft» fra formuleringen?
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
Regjeringas politikk for utbygging av småkraftverk er nedfelt i Soria Moria-erklæringa. Vi ønsker å utnytte det potensialet som ligger i bl.a. bygging av små-, mini- og mikrokraftverk i større grad. Småkraftverk er også en del av den nye støtteordninga for fornybar elektrisitet. Elektrisitet produsert av de første 3 MW installert effekt i nye vannkraftanlegg vil komme inn under den ordninga. Det er mange forhold som må avklares i samtalene med svenske myndigheter om grønne sertifikater. EUs nye direktiv for fornybar energi, som etter planen legges fram i slutten av januar, kan også legge føringer for de samtalene. Hvilke teknologier som skal inkluderes i et eventuelt felles sertifikatmarked, er en av de problemstillingene som må avklares. Regjeringas politikk for småkraftverk er imidlertid klar. Vi vil utnytte potensialet som ligger her. I samtalene med Sverige vil det være naturlig for oss å ta utgangspunkt i den eksisterende politikken for småkraftverk.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
Når det gjelder de generelle rammene for småkraftverk, antar jeg at også representanten Solvik-Olsen er kjent med at vi har en større gjennomgåelse på gang basert på finansinnstillinga, som ble avgitt i Stortinget for kort tid tilbake. Når det så gjelder de konkrete forhandlingene med svenske myndigheter, ber jeg om forståelse for at det å gå inn i detaljer på hvordan de forhandlingene vil forløpe, og også kunne forskuttere en eventuell løsning, verken er ønskelig eller mulig å gjøre, siden en altså er i en innledende fase her. Men fra norsk side er det selvsagt et mål at de skal bygge på den politikken som gjelder for småkraftverk i Norge.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
Jeg er noe usikker på om selv en revidert utgave av Soria Moria ville falt i smak hos representanten Solvik-Olsen. Jeg tror vi har litt ulike innganger til viktige spørsmål i politikken. Jeg har ikke noe mer å tilføye når det gjelder forhandlingene om grønne sertifikater. Vi er i en innledende fase. Vi ønsker å få gjennomført mest mulig av det som er gjeldende politikk i Norge for småkraftverk, og det er bl.a. omtalt i St.meld. nr. 11 for 2006-2007, som Stortinget er godt kjent med.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
I utslippstillatelsen for LNG-anlegget på Melkøya har StatoilHydro tillatelse til at utslippene i oppstartsfasen kan ligge over de fastsatte grensene i tillatelsen. Denne tillatelsen er gitt under forutsetning av at anlegget drives miljømessig forsvarlig. Det er to hovedkilder til CO2-utslipp på Melkøya. For det første er det CO2 i gasstrømmen fra Snøhvitfeltet. Denne CO2-en vet vi blir fjernet i et aminanlegg som allerede er bygd, for deretter å bli reinjisert i Tubåen-formasjonen. Der har vi en CO2-handtering. Det er en løsning tilsvarende den løsningen som StatoilHydro har valgt på Sleipner, hvor CO2 fra gassen som har blitt utvunnet, har blitt skilt ut og lagret i en geologisk formasjon på havbunnen. Dette har vi nå faktisk gjort i ti år. Den andre kilden til CO2-utslipp på Melkøya kommer fra røykgassen til energianlegget. Jeg må nok si at jeg synes det er trist at Bondevik II-regjeringa – en regjering som Venstre var en del av – satte i verk anlegget på Melkøya uten CO2-rensing. Det burde ikke vært gjort. Anlegget vil slippe ut 1 million tonn CO2 i atmosfæren hvert eneste år – altså ti ganger mer enn de utslippene vi snakker om fra testsenteret på Mongstad, som jeg har konstatert at Venstre har hisset seg betydelig opp over, senest i går. Slik sett er det vel grunn til å stille noen spørsmål rundt sammenhengen i politikken akkurat her. Det er riktig som representanten sier, at det er satt av et areal til CO2-handteringsanlegg på Melkøya. Et anlegg som eventuelt blir plassert på dette arealet, vil kreve en tilsvarende løsning som den som er under planlegging for Kårstø og Mongstad. Fangst og lagring av CO2 – CCS som det kalles – er fremdeles på teknologiutviklingsstadiet. Teknologien er dessverre fortsatt umoden, og den er kostbar. Globalt er det fortsatt liten praktisk erfaring med fangst av CO2 fra kraftproduksjon. Mongstad- og Kårstø-prosjektene skal og vil endre dette. Mongstad-prosjektet er et pilotprosjekt hvor flere CCS-teknologier vil bli testet. Kårstø vil oppskalere teknologien med en faktor på ti. Med bygging av anlegg for fangst av CO2 på Kårstø og Mongstad vil Regjeringa gi et viktig bidrag til å videreutvikle kunnskap om CO2-fangst og oppskalere denne type teknologi. Både i sum og hver for seg vil disse prosjektene kunne medvirke til at en reduserer kostnader forbundet med fangst og lagring av CO2. Målet er at kostnadene for karbonfangst og lagring skal reduseres, slik at den kan tas i bruk ved utbygging av alle nye kraftverk og kobles til eksisterende kraftverk, både nasjonalt og internasjonalt. Det er også viktig å høste erfaring og kunnskap fra de pågående prosjektene. Kårstø- og Mongstad-prosjektene har tydeliggjort at fangst og lagring av CO2 er et svært kostnadskrevende tiltak. Om og når staten skal gå inn i nye, tilsvarende prosjekter, må vurderes grundig. Jeg mener derfor vi bør høste erfaring fra Mongstad og Kårstø før staten eventuelt skal kunne gå inn i andre store og krevende prosjekter, som energianlegget på Melkøya.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
For det første mener jeg det er viktig å poengtere og få fram at det som nå gjøres i forbindelse med CO2-fangst, og det som gjøres rundt det å begrense utslippet av CO2 til atmosfæren, er på et historisk nivå. De grepene som Regjeringa har tatt – og som gjør at de prosessene nå går – er på et helt annet nivå enn hva vi noensinne har vært på før i Norge. Vi kunne selvsagt ha satt i gang med langtrukne utredninger og gjort en masse arbeid som ville gitt oss noen svar om lang tid. Vi har valgt å legge lista høyt. Vi har valgt å si at vi skal få på plass gode anlegg for å fange opp og reinjisere CO2, men det betyr samtidig at det er krevende prosesser vi er midt oppe i. Når det gjelder det konkrete rundt anlegget på Melkøya, er det jo noe utslipp som følge av fakling. Det har vært en del utfordringer, problemer knyttet til oppstart av anlegget, med utslipp knyttet til det. Det er en konsekvens av de tillatelsene som tidligere er gitt, og er en følge av at produksjonen ved det anlegget faktisk er i gang.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
Den enkeltsaken kan jeg ikke gi et eksakt svar på her i Stortinget i dag. Det som imidlertid er viktig å si, er at den type utvikling som representanten her viser til, jo nettopp er det vi trenger. Vi trenger gode prosjekter, vi trenger innovasjon knyttet til fagmiljøer, teknologimiljøer, som faktisk kan dra de prosessene videre. Vi har jo fra Regjeringas side nå lagt mye ressurser inn på Mongstad-prosjektet. Det betyr ikke at det som skjer andre steder, er negativt. Tvert imot – vi trenger både konkrete forslag til løsninger og innspill rundt det. Generelt er det veldig bra at det jobbes med forslag til CO2-løsninger i de ulike fagmiljøene. Konkret i forhold til enkeltsaken kan jeg, som jeg har nevnt, ikke gi noe eksakt svar på det her nå.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
Regjeringa tar sårbarheten i den norske kraftforsyninga alvorlig og har siden den tiltrådte, arbeidet aktivt på dette området. Mye arbeid har blitt gjort. Det har blitt gitt flere konsesjoner både til gasskraft- og vannkraftprosjekter. Samtidig økes bevilgningene i budsjettet for 2008 til energieffektivisering, varme og elektrisitet fra fornybare energikilder vesentlig. Dette er viktige bidrag for å bedre kraftbalansen generelt, også i Midt-Norge. Regjeringas plan for å styrke kraftsituasjonen i Midt-Norge er basert på tiltak for økt overføringskapasitet, økt satsing på energiomlegging og ny produksjon samt andre tiltak som skal sikre forsyningssikkerheten i Midt-Norge Regjeringa arbeider for å legge forholdene best mulig til rette for realisering av nye gasskraftprosjekter, som representanten er opptatt av. Når det gjelder CO2-håndtering, er Regjeringas syn på det tydelig slått fast i Soria Moria-erklæringa. Der står det: «Gjennom økonomiske virkemidler og satsing på ny teknologi vil vi sørge for at nye konsesjoner til gasskraft skal basere seg på CO2-fjerning.» Når det gjelder gitte konsesjoner, ligger det også til grunn fra Soria Moria-erklæringa at Regjeringa vil samarbeide med utbyggerne av gasskraft om anlegg for CO2-fangst og bidra økonomisk til at dette kan gjennomføres så snart som mulig. Det har blitt presentert flere ulike planer for flere gasskraftprosjekter i Midt-Norge. Olje- og energiministeren har nylig gjennomført møter med alle aktuelle utbyggere i regionen for å få en oppdatert gjennomgang av status og mulighet for prosjektene. Gjennomgangen viser at det er godt grunnlag for å etablere produksjonskapasitet i regionen. Samtidig er det utfordringer knyttet til realiseringa av alle prosjektene, og det må det arbeides videre med. Olje- og energiministeren legger opp til en tett dialog med aktørene i dette arbeidet. For situasjonen i Midt-Norge er det også viktig at det gis like stor oppmerksomhet til arbeidet med ny overføringskapasitet og andre relevante prosjekter som vil bidra til å styrke kraftsituasjonen i området.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
Det kunne være fristende å lese litt fra det svaret jeg akkurat gav, for der var det fra min side tydelig poengtert at det er ønskelig å få gasskraftprosjekter opp å stå, og at det er en av flere løsninger på energisituasjonen og utfordringene rundt den i Midt-Norge. Så vil det være uansvarlig av Regjeringa ikke å jobbe med flere løsninger rundt energisituasjonen i Midt-Norge. Det har, som også representanten Lien vet, vært såpass omfattende prosesser rundt de prosjektene som har vært lansert, og som det jobbes med, at det ikke å ha andre resonnementer, andre løsninger også når det gjelder energisituasjonen, ikke vil være ansvarlig politikk. Derfor er det arbeidet som gjøres i forhold til nettinvesteringer, viktig, enten det er knyttet opp til utvidelser som Hydro har gjort i Sunndalsøra, knyttet til Ormen Lange-prosjektene, eller det gjelder det som Statnett har gjort rundt spenningsstøtte, og også(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
Forholdet til industrikraft tror jeg vi lar ligge i denne sammenhengen, og så skal jeg forsøke å fokusere på det som var representantens opprinnelige spørsmål, knyttet til energileveransene inn mot Midt-Norge. For å gjenta det jeg sa innledningsvis: Jeg, og vi, ønsker at gasskraftverk og gasskraftprosjekter skal opp og stå i Midt-Norge. Det vil være en god løsning hvis man også håndterer fangst av CO2. Så er det gitt konsesjon for ett av disse anleggene, men vi ser likevel at det tar tid å få realisert et prosjekt som har vært på planleggingsstadiet. Og da mener jeg det vil være uansvarlig om man ikke parallelt med det som skjer på tilførselssida, også fokuserer på overkapasitet, på fornybar energi og på å få annen energi inn i markedet enn det som ensidig går inn mot gassverk.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
Jeg vil først vise til at det allerede i dag er mulighet til nyetablering i melkeproduksjonen. I regelverket, i det som da så fint heter Forskrift om kvoteordningen for melk, gis det mulighet for nyetablerte til å kjøpe melkekvoter av staten på linje med andre. Slikt salg kan da imidlertid først skje i fylker hvor det er avsatt et tilbudsoverskudd fra kjøp og salg av kvote. Bakgrunnen for at melkekvoter kun kan omsettes innenfor fylket eller omsetningsregion, er målet om å beholde produksjonen i alle deler av landet. Det er bred enighet i Stortinget om at det landbrukspolitiske målet om spredt produksjon over hele landet er viktig, bl.a. for å ivareta verdiene i kulturlandskapet. Når vi i årets jordbruksoppgjør prioriterte distrikts- og strukturprofilen sterkere enn hva bl.a. Venstre gjorde da de satt i regjering, så var det nettopp for å sikre denne produksjonsfordelingen. Så er det heller ikke riktig som representanten Skjelstad påstår, at vi sliter med å skaffe nok melk til eget konsum. For å møte behovet for en viss oppbygging av lagrene av ost, ble det tidligere i høst lagt til rette for en økning av produksjonen gjennom fritak for overproduksjonsavgift. Dette har ført til at Tine nå får inn ca. 45 millioner liter melk, som de har sagt at de trenger, utover prognosen for kvoteåret 2007/2008. Per i dag er det derfor ikke underskudd på melk, og isolert sett heller ikke noe spesielt behov for nyetableringer for å øke melkeproduksjonen. Jeg legger til grunn at det fortsatt er behov for denne kvoteordninga for melk. Jeg vil minne representanten Skjelstad om at vi også da innenfor denne ordninga har andre metoder for å øke produksjonen. Først og fremst skjer dette gjennom å øke forholdstallet i kvoteordninga, dvs. at alle produsenter med kvote får øke sin produksjon med samme prosenttall. På den måten får alle produsenter over hele landet den samme muligheten til å øke sin produksjon. Et annet tiltak som blir benyttet i spesielle tilfeller, er å gi midlertidig fritak fra overproduksjonsavgiften, slik det ble gjort for det kvoteåret som vi nå er inne i. Det var også fri produksjon av melk de to første månedene i år, som også representanten helt sikkert er kjent med. Produsenter får da mulighet til å produsere utover kvoten, uten at det blir innkrevd overproduksjonsavgift. Et annet særskilt tiltak er å selge ut nye kvoter fra staten til dem som allerede har en kvote. Det har bl.a. vært benyttet for å øke produksjonen av økologisk melk. Tidligere i år ble det gjennomført en evaluering av omsetningsordninga for melkekvoter sammen med Norges Bondelag og Norsk Bonde- og Småbrukarlag. Saken er jo at melkemarkedet er det største og det viktigste markedet i landbruket. Jeg har derfor et kontinuerlig fokus på mulige forbedringer innenfor ordningene som regulerer dette markedet. Inn mot jordbruksoppgjøret for 2008 vil disse spørsmålene være noe som jeg vurderer spesielt.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
Jeg er hundre prosent enig med representanten Skjelstad i at det er viktig å se på behovet for mulige endringer etter hvert som rammene rundt – i dette tilfelle – melkeproduksjon endrer seg. Sånn sett mener jeg at den inngangen er høyst relevant, på samme måte som jeg mener at påstanden om at vi for tiden ikke har nok melk, ikke er relevant, for vi håndterer spørsmål knyttet til melkeleveranser i Norge nå. Men det betyr ikke at vi skal ha en statisk tenkning rundt hvordan regelverket for kvoteordningen fungerer. Som jeg nevnte i stad, ble det gjort et omfattende arbeid i en rapport – et arbeid som ble avsluttet i mars i år. I det ligger det i og for seg mange interessante vurderinger av hvilke endringer som kan gjøres innenfor melkeordninga. Som jeg også sa i mitt tidligere svar, ønsker jeg å være opptatt av å se mulige endringer og i hvilken grad det kan føre til forbedringer av dette regimet framover.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2007-12-19:
Med forbehold om at jeg ikke husker eksakt hva jeg nylig leste i statistikken fra Statens landbruksforvaltning knyttet til salg og kjøp av kvoter i de ulike fylkene, mener jeg at Nord-Trøndelag lå relativt høyt oppe på statistikken når det gjelder ønskene om å kjøpe kvoter i forbindelse med det statlige frambudet av melkekvoter. Så det er helt åpenbart at det er flere som ønsker å utvide produksjonen i Nord-Trøndelag enn hva det for tiden er mulighet til basert på kvoteordninga for melk. Det tyder på at det også i Nord-Trøndelag er unge, offensive bønder som ser for seg en framtid innenfor melkeproduksjon. Det er bra, for de menneskene, de bøndene, trenger vi framover. Det er en åpenbar forskjell nå i forhold til for noen år tilbake når det gjelder kapasitetsutnyttelsen i de enkelte fjøsene. Fram til for noen år tilbake var det veldig mange fjøs rundt om i Norge som gikk for nær sagt halv maskin, som følge av at kvoteordninga var blitt innført tidligere. Nå har mange av de fjøsene økt produksjonen en del. Det betyr at de spørsmålene som skal vurderes i den sammenhengen, bør vurderes med en litt annen inngang enn det som ble gjort for fem–ti år siden.
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-12-19:
Jeg har følgende spørsmål til statsråden: «StatoilHydros anlegg på Melkøya har utslipp av CO2 langt utover det som var forutsatt, og som det er gitt tillatelse til. Ved anlegget er det avsatt areal til et anlegg for CO2-rensing. Vil statsråden ta initiativ til et samarbeid mellom staten og StatoilHydro med sikte på å rense CO2-utslippene fra Melkøya-anlegget?»
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-12-19:
Jeg takker for svaret, men faktisk var det slik at det var Arbeiderpartiet og Stoltenberg I-regjeringen som i sin tid hadde regien og var pådriver for å få Snøhvit realisert, med de rammene som er der i dag. Dagens regjering har lagt opp til rekordhøye utslipp av klimagasser ved Snøhvitanlegget gjennom å innvilge en utvidet utslippstillatelse fra 15 000 til 200 000 tonn CO2. Vurderte Regjeringen å ta initiativ til et samarbeid om CO2-rensing i forbindelse med behandlingen av den utvidede utslippstillatelsen? Og hvis ja, hva var begrunnelsen for ikke å gå videre på det sporet?
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-12-19:
Takk også for dette svaret. I Hammerfest har Hammerfest Energi allerede utviklet et svært spennende gasskraftverk med CO2-håndtering. De jobber nå for å få konsesjon til dette anlegget, som kan være i drift i 2010. NVE avslo søknaden i juli. Den ble så anket og er nå til behandling i departementet. Når vil det foreligge et svar på denne anken, etter at Arbeiderpartiets Tore Nordtun var i Hammerfest et par dager før valget i høst og uttalte at Hammerfest Energi vil få konsesjon til dette CO2-frie gasskraftverket?
André N. Skjelstad (Venstre), 2007-12-19:
«Melkeproduksjonen er den mest gjennomregulerte sektoren i landbruket. Den enkelte produsent driver sin produksjon innenfor rammen av kvotesystemet. Dette kvotesystemet er ikke endret siden 1990-tallet. Mange gårdbrukere har kjøpt mer melkekvote, men samtidig ser vi at meierisektoren sliter for å skaffe nok melk til å dekke vårt konsum. På samme tid øker etterspørselen etter melk internasjonalt. Vil statsråden vurdere å tildele melkekvoter for nyetablering i melkeproduksjon for å sikre tilgang på melk i markedet?»
André N. Skjelstad (Venstre), 2007-12-19:
Jeg takker for svaret. Jeg er klar over at det er mulighet for å kjøpe melkekvoter innenfor nyetablering i forbindelse med den reguleringen som ministeren nevnte. Men det er ingen tvil om at i 1997, da vi hadde de første nedgangene, var det i hovedtrekk de som hadde en produksjon på under 30 000 liter, som solgte. Så fikk man en utvikling til 40 000–60 000, og nå er den på mellom 60 000 og 80 000 liter. Kvoter er et produksjonsregulerende virkemiddel, det er vi for så vidt enig i. Vi er også enig i at vi i en viss grad bør ha kvoter, men jeg savner noe i svaret fra statsråden: Vi må se framover – vi ser at det er en utvikling når det gjelder både arbeidskraft og det å ha en fleksibilitet med hensyn til tilpasningsmuligheter. Ser statsråden andre former for tilpasningsmuligheter, der vi er nødt til å ha andre virkemidler, når vi kommer inn i en ny tid?
André N. Skjelstad (Venstre), 2007-12-19:
Jeg takker for dette svaret, som jeg i større grad oppfatter som positivt. En kunne jo vært redd for det som Bondelaget på mange måter stod for i 2002 – de så det slik at dette var en statisk dimensjon, hvor det i første rekke måtte legges opp til at det primært ble utnyttet ledig kapasitet i eksisterende melkeproduksjon. Her tror jeg kanskje at en ny tid presser seg fram – her er vi litt på hell. Vi ser f.eks. at i Trøndelagsområdet ble ikke alle melkekvoter som var tilgjengelige, solgt til private i år. Dette tyder på at vi kanskje har en metningsgrad. Og etter det jeg får høre, er mange også på vei ut av det neste år. Det er da jeg i større grad ser for meg dette: Er statsråden villig til å se på avstandsreglene i forhold til samdriften, og ikke minst på hvor lenge de må ha drevet egen produksjon for å gå inn i samdrift – noe som ville lettet investeringsbehovet i landbruket svært?
Bent Høie (Høyre), 2007-12-19:
«Kommunal- og regionalminister Haga lovet i valgkampen at skattesterke kommuner ikke skulle tape på omlegging av inntektssystemet, fordi hevingen av de skattesvake skulle dekkes inn med friske penger. Hun lovet også at normalkommunene ikke skulle tape på en prioritering av vekst- og fraflyttingskommuner av samme grunn. Står løftene ved lag?»
Bent Høie (Høyre), 2007-12-19:
I så fall vil Regjeringen bryte med tradisjonen, for både i 2007 og i 2008 har det vært en reduksjon i de frie inntektene. Den forrige kommunalministeren sa at de ekstra pengene til de fattige kommunene skulle komme fra statskassen. Det må innebære at veksten i kommunenes inntekter i 2009 samlet sett må være så stor at de skattesterke kommunene relativt sett får den samme veksten som alle andre kommuner, men at de ikke taper på omleggingen. Spørsmålet til statsråden dreide seg imidlertid ikke om å få en redegjørelse om utviklingen i kommunenes økonomi, men om hun, som ny kommunalminister, står bak de to løftene som den forrige kommunalministeren gav, både når det gjelder de skattesterke kommunene, og når det gjelder de kommunene som har en normal utvikling i befolkningen.
Bent Høie (Høyre), 2007-12-19:
Det er min lange fartstid her som får meg til å spørre, nå når valgkampen er over, om kommunalministeren står bak de løftene som kommunalministeren gav i valgkampen, ikke minst siden vi har fått en ny kommunalminister fra samme parti. De to svarene vi har fått til nå, tyder på at den nye kommunalministeren ikke har tenkt å stå bak de løftene som den forrige kommunalministeren gav i en kommunevalgkamp. Da stod flere kommuner overfor en situasjon der flertallet i et utvalg, som bestod av regjeringspartiene, gikk inn for endringer i inntektssystemet som vil føre til inntektsreduksjoner i hundremillionerkronersklassen. Det vil nok ikke oppfattes som et mer rettferdig inntektssystem for innbyggerne i de kommunene. Dette er kommuner som i disse dager foretar reduksjoner i sine budsjetter som følge av dagens inntektssystem. Vil kommunalministeren gjenta løftene, eller vil hun ikke gjenta løftene fra sin forgjenger?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-12-19:
Lat meg fyrst seia at Regjeringa har styrkt kommuneøkonomien dei seinare åra. Det var heilt nødvendig etter fleire år med stramme kommunebudsjett. Det har kome alle kommunane til gode. Departementet arbeider no med eit nytt inntektssystem for kommunane. Vi vil leggja fram eit forslag i kommuneproposisjonen til våren. I det arbeidet er det viktig å fokusera på m.a.kommunar med sterk auke i folketalet, kommunar med sterk fråflytting og nokre store byar med spesielle utfordringar. Alle endringane i inntektssystemet vil – innanfor uendra budsjettramme – føra til at nokre kommunar taper, medan andre kommunar vinn. Regjeringa legg opp til at det framleis skal vera auke i dei frie inntektene i åra som kjem. Såleis vil dei aller fleste kommunane få auke i dei frie inntektene i 2009 og i åra framover.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-12-19:
Ikkje minst med den kostnadsveksten vi no ser i kommunane, vil det vera viktig å sikra kommunane meir midlar. No er det slik at inntektssystemet, slik Sørheimutvalet vurderer det, er ute på høyring, med frist 28. januar. Departementet skal etter det gjennomgå også den sida som heiter utgiftsutjamning, kostnadsnøklar. Mitt mål er å leggja fram eit inntektssystem som er meir rettferdig enn i dag. Det er sjølvsagt òg mitt mål at ingen kommunar skal tapa på dette. Representanten Høie har så lang fartstid her at han veit at kommunalministeren ikkje kan lova i desember korleis kommuneproposisjonen vil sjå ut i detalj i mai.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-12-19:
Lat meg seia at eg sjølvsagt deler Åslaug Haga sine vurderingar i denne saka. Lat meg òg seia at eg er djupt ueinig i representanten Høie si framstilling når det gjeld reduksjon i dei frie inntektene dei to siste åra. Det har å gjera med at han reknar inn meirskatteveksten. Lat meg i tillegg streka under at i dag har landet ei regjering som genuint er oppteken av å sikra eit likeverdig tilbod over heile landet. Det tilseier at dagens regjering har ei heilt anna merksemd mot kommunesektoren og kva som skal til for å sikra dette tilbodet, enn det Bondevik II-regjeringa hadde – ei regjering der Høgre hadde kommunalministeren, og der fokuset var på skattelette framfor fellesskapet. Det endelege svaret når det gjeld inntektssystemet, kjem altså i kommuneproposisjonen i mai.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-19:
Marknadssituasjonen i 2007 har vore særs uføreseieleg, både når det gjeld interessa frå entreprenørane for å delta i tilbodskonkurransar, og når det gjeld prisnivået på tilbod. Årsakene til dette er fleire, men det synest spesielt å vere to forhold som har verka inn. Det eine er stor kostnadsauke på innsatsfaktorar som varer og løn. Det andre er at anleggsmarknaden har vore labil og prega av overoppheiting. Sistnemnde forhold har gitt seg utslag i at det har vore lita interesse og få tilbod i einskilde konkurransar og høgare prisar enn det auka prisar på innsatsfaktorane isolert sett skulle tilseie. Interessa frå entreprenørane har vore minst og prisane høgast på større og komplekse prosjekt. Jernbaneverket og Statens vegvesen er spesielt opptekne av problemstillinga. Eg vil her trekkje fram at Statens vegvesen ut frå dette har sett i verk fleire tiltak, m.a: Det blir ny gjennomgang av kostnadsoverslag på ei rekkje prosjekt.Det blir gjennomført opplæring av personell som skal ha ansvar for å leie prosessen med å utarbeide kostnadsoverslag.Det blir skjerpa krav til detaljeringsgraden i kostnadsoverslaga.Det blir større merksemd mot ein målretta prosjekt- og kontraktsstrategi tilpassa dagens marknadssituasjon. Dette betyr at ein søkjer å leggje til rette for at både store og internasjonale selskap og mindre og mellomstore entreprenørar kan delta i tilbodskonkurransar om vegbyggingsoppdrag i større grad enn i dag.Det er utvikla eit prosess-styringssystem i Statens vegvesen knytt til hovudprosessen «Gjennomføring av utbyggingsprosjekt». Dette vil vere eit viktig bidrag til god prosjektstyring.Det er vidare etablert ein kostnadsbank som skal gi betre grunnlag for utarbeiding av kostnadsoverslag basert på erfaringsprisar.Det er utarbeidd ein prosjektdatabase som skal gi betre moglegheit for å føreseie marknadssituasjonen. I tillegg til dette blir Statens vegvesen si handbok 151 «Styring av investerings-, drifts- og vedlikehaldsprosjekt» revidert, og er snart klar til utsending. Denne vil innehalde meir strukturerte og spesifikke krav til gjennomføring av prosjekt enn dagens utgåve. Erfaringar frå gjennomføring av ekstern kvalitetssikring, KS2, har vore viktige bidrag i revisjonsarbeidet. God kvalitet når det gjeld konkurransegrunnlag, og eintydig rolle- og ansvarsdeling mellom byggherre og entreprenør, er heilt avgjerande for at arbeidet skal kunne gjennomførast utan store tilleggsutbetalingar. Statens vegvesen arbeider derfor kontinuerleg med å vidareutvikle standardiserte malar for utarbeiding av konkurransegrunnlag samt rutinar for å kvalitetssikre desse. Statoil, Telenor, Forsvarsbygg, Jernbaneverket og Statens vegvesen tek del i forskningsprosjektet «Praktisk styring av uvisse», der det m.a. blir arbeidd med å utvikle einsarta rutinar og prosedyrar for å identifisere uvisse i kostnadsoverslag. Eg meiner at dette skulle vise at Statens vegvesen og Jernbaneverket arbeider aktivt og systematisk med tiltak og vidareutvikling av styringssystem, med det formålet å redusere risikoen for kostnadssprekk.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-19:
Dersom representanten Sortevik skulle ha rett i utsegnene sine, må det i så fall bety at ein har fått ei særs rask kvalitetssenking i Statens vegvesen. Den seinare tida har det normalt vore svært små avvik i kostnadsoverslag mellom konsulentane som er leigde inn eksternt, og Statens vegvesen. Ein må òg konstatere at konsulentane i liten grad har greidd å avdekkje moglege problem. Det beste eksempelet er Ulven–Sinsen, der konsulentane sitt overslag faktisk låg i underkant av Vegvesenet sitt. Vi kjenner til korleis dei kalkylane har vore, og kva for jobb me har hatt i etterkant av det. Me opplever heller ikkje at dei eksterne konsulentane, som er fleire, plukka ut av Finansdepartementet og frikopla frå Statens vegvesen, i nokon grad har vore gode til å føreseie prisvekst i marknaden.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-19:
Statsråden bagatelliserer ingenting. Eg hadde ei lang liste med tiltak som statsråden og Statens vegvesen står saman om å gjennomføre for å få endå betre kvalitetssikring. Alt kan verte betre, men den stadige svartmålinga og skuldingane som kjem frå representanten Sortevik mot Statens vegvesen, kan statsråden ikkje stille seg bak. Statens vegvesen har vore gjennom ei stor omorganisering. Trass i det er det høg kvalitet på tenestene. Om næringa kan ha sine synspunkt på det materiellet som vert sendt ut, håper eg dei i så fall tek det opp med Statens vegvesen, eventuelt med statsråden, så får me gå inn. Eg har så langt ikkje fått konkrete påpeikingar frå næringa om feil og manglar i grunnlaget for dei prosjekta som er sende ut. Eg meiner framleis at det er feil å seie at hovudproblemet i dag er Statens vegvesen sin metodikk. Hovudproblemet i dag er ein sterk prisvekst i marknaden, som skriv seg frå fleire faktorar. Det er som sagt ein prisvekst som heller ikkje eksterne miljø har evna å føresjå.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-19:
Det er ikkje fyrste gongen representanten Bredvold stiller spørsmål om rv. 3, og sikkert heller ikkje den siste. Eg skal prøve å svare så godt eg kan. Det er rett at ved fleire høve i vinter har vogntog køyrt av vegen på rv. 3 gjennom Østerdalen. Difor har vegen vore stengd i periodar. Slik skal det ikkje vere, og det er fleire årsaker til at dette skjer. Vintervêr er eit tilbakevendande faktum kvart år i Østerdalen, og rv. 3 vert drifta som vinterveg. Difor godtek Statens vegvesen at det er snø og isdekke på vegen. Somme stader er vegen smal og svingete, noko som gjer det særskilt krevjande for trafikantane når det snør eller regnar på frosen vegbane. I tida mellom haust og vinter er det oftare vêrendringar med store temperatursvingingar på kort tid. Kontrakten Statens vegvesen har med entreprenøren, tilseier at vegen skal vere strødd innan to timar når forholda krev det. Eg har ikkje grunnlag for å seie at dette ikkje er gjort. Slik krava er utforma, vil det seie at det i periodar kan vere glatte vegar. Dette er krevjande, særleg for sjåførar som har lita røynsle med glatte vintervegar og ikkje tek omsyn til dei vanskelege tilhøva. Når nokre vogntog i tillegg har dårleg dekkutrusting, vert dessverre resultatet at utforkøyringar og ulukker kan oppstå. Eg vil be Statens vegvesen følgje opp denne strekninga ekstra godt for å sikre at entreprenøren leverer, slik kontrakten krev. Eg vil òg be Statens vegvesen om å auke kontrollane med vogntog som trafikkerer denne vegen, for å stanse dei som ikkje er i samsvar med gjeldande krav.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-19:
Statens vegvesen har sjølvsagt evaluert dei erfaringane dei har gjort. Årsaka til at ein ikkje bruker meir salt, har med vårt felles klima å gjere – eller felles miljø, er kanskje rettare å seie. Det er ikkje nødvendigvis klimautfordringa, men miljøet som tilseier at Statens vegvesen forsøkjer å redusere bruken av salt. Det vert jo brukt noko salt på denne vegen, men i og med at ein har klassifisert vegen som såkalla vinterveg, betyr det at ein i større grad aksepterer snø og isdekke og i større grad strør vegen for å sikre den friksjonen som skal vere der, etter dei reglane som gjeld.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-19:
Når eg sender mine meldingar til Statens vegvesen, går eg ut frå at dei vert følgde opp. Det trur eg òg dei vert i dette tilfellet. Eg er sjølvsagt heilt samd med representanten Bredvold i at det må både brøytast og strøast tilstrekkeleg for å sikre tryggleiken på vegen. I tillegg er det viktig at Statens vegvesen har fått eit brev frå statsråden om å skjerpe kontrollen med tunge vogntog, om å skjerpe krava når det gjeld djupleiken på dekkmønsteret, og at Statens vegvesen skal sende på høyring fleire forslag, bl.a. om å halde tilbake vogntog, om å fjerne vogntog frå vegen for eigars risiko, dersom ein ser at dei ikkje er godt nok skodde. Eg har òg bede dei om å konsentrere kontrollane til område der det er mykje ulukker og uhell. Slik dette framstår, vil nok rv. 3 vere ein veg som bør ha spesiell merksemd, som eg òg sa i mitt hovudsvar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-19:
I mi tid som statsråd har eg hatt veldig god dialog med Rolf Skrede og med flygeleiarforeininga. Eg har ikkje hatt denne typen innspel frå Rolf Skrede i den dialogen me har hatt. Eg veit òg at dialogen mellom flygeleiarforeininga og leiinga i Avinor no er av ein heilt annan karakter enn det han var under tidlegare regime. Det har sine sider å kutte 400 mill. kr. Dei kutta som vart gjorde under den førre regjeringa, har gjeve seg mange utslag i Avinor, og eg har sett i gang ei opptrapping når det gjeld flygeleiarar, men òg på andre område der ein etter kvart såg at ein faktisk var underbemanna. Og det tek tid å kome opp igjen på den standarden der ein skulle vore. Eg skulle ynskt at me ikkje var i den situasjonen. Men når den situasjonen har oppstått, føler eg at me er i god dialog med dei tilsette om å finne gode løysingar som skal gje oss den kapasiteten som vi treng når det gjeld flygeleiarar i framtida.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-19:
Statsråden har ved fleire høve sagt tydeleg frå kva ho synest om den slags. Det er heilt utilbørleg å sjukmelde seg som del av ein aksjon. Det er heller ikkje på nokon måte akseptabelt. Men samferdsleministeren rår ikkje over noko verkemiddel her. Det me har gjort tidlegare, er å opprette ein dialog som har verka når det gjeld å kome med tiltak. Når det gjeld SAS, er det ein annan situasjon. Avinor er eigd av staten med statsråden som generalforsamling. SAS er eit privat selskap, og eigarskapen vert forvalta av Næringsdepartementet, så der har samferdsleministeren endå mindre verkemiddel. Når det gjeld ulovlege aksjonar, sorterer dei igjen under ein tredje statsråd med tanke på eventuelt å kunne gripe inn dersom ein kan konstatere at det er ulovlege aksjonar. Problemet med denne typen aksjonar er at det er veldig vanskeleg å gå inn og bevise at det som vert gjort, er ulovleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-19:
Eg er ikkje sikker på om eg forstod spørsmålet heilt rett, men eg håper vitterleg at det ikkje er vegen som er i ferd med å forfalle. Eg er ikkje sikker på om eg skjønte det. Det er jo ingenting som tilseier, uavhengig av om vegen skulle verte turistveg eller ikkje i framtida, at ein ikkje skulle vedlikehalde vegen til den standarden han skal ha. Turistvegprosjektet knyter seg jo ikkje til vedlikehaldet på vegen – turistvegprosjektet knyter seg til installasjonar langs vegen, der ein foreiner arkitektur og kunst, og ikkje minst vert lokalt næringsliv drege inn for å få opp aktiviteten av tilbod til dei reisande langs vegen. Så vegprosjektet i seg sjølv håper eg vitterleg vert halde ved like. Eg har ein klar intensjon, som eg seier i mitt hovudsvar, om å ha ein dialog i denne saka for å få ho på skjener igjen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-12-19:
Det er for det fyrste ikkje rett at det ikkje er politisk styring med dette prosjektet. Turistvegprosjektet er faktisk eit av de prosjekta der statsråden har engasjert seg ganske så mykje, for eg tykkjer det er det eg vil kalle «rosinen i pølsa» i alt det eg driv på med – det er veldig spennande, det skapar næringsutvikling i mange distrikt, og det bidreg til at reiselivet kan vekse, noko som statsråden òg er veldig oppteken av at me skal få til. Når det gjeld Atlanterhavsvegen, skjer det mykje spennande planlegging, ikkje minst er det utvikla eit forprosjekt ved Sandvika hovudrasteplass, med utsikt mot Hustadvika – eit prosjekt som arkitekturrådet tilrår skal leggjast til grunn for vidare planlegging. Så planleggingsarbeidet har ikkje stansa opp. Det er veldig viktig når eg no skal gå i dialog for å få ei avklaring på den vidare prosessen. Eg har køyrt Atlanterhavsvegen sjølv fleire gonger – eg meiner bestemt at me må få til ein nydeleg turistveg med mange spennande attraksjonar.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-12-19:
Jeg ønsker å stille samferdselsministeren følgende spørsmål: «På nytt skaper vinterværet kjempeproblemer på riksvei 3 i Hedmark, og resultatet blir kilometerlange køer, materielle skader og menneskelige tragedier. Hva kan og vil statsråden gjøre for å minimalisere dette årlige problemet?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-12-19:
Jeg takker statsråden for et godt svar. Det er riktig at jeg har hatt spørsmål om dette før, og jeg kommer helt sikkert til å ha det i fortsettelsen. Grunnen til at jeg kommer til å ha det i fortsettelsen, er at jeg ikke har full tillit til at veien blir så bra som den bør være. Når man ser på hvilken type vei dette er, velger 90 pst. av vogntogene Østerdalen framfor Gudbrandsdalen. Stortinget har bestemt at rv. 3 skal være stamvei. For eksempel: Mellom 1990 og 2000 ble det drept 38 mennesker langs denne veien, og flere har blitt drept etter 2000. Jeg hadde spørsmålet oppe den 1. mars 2006. Da fikk jeg som svar fra statsråden at de vil bruke mer salt «for å gjere det lettare å tilfredsstille friksjonskrava. Tiltaket har som føremål å betre trafikktryggleiken og skal evaluerast etter sesongen». Hvor er evalueringen når det gjelder salting? Og hvorfor bruker man ikke mer salt?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-12-19:
Jeg takker nok en gang for svaret. I flere media, bl.a. i avisen Østlendingen lørdag den 8. desember 2007, er det en artikkel med overskriften «Skumle kjøreforhold». Der står det bl.a.: «Det var både dårlig brøytet og dårlig strødd i området i går.» Når vi ikke skal salte så mye på grunn av miljøet, og resultatet er flere ulykker med menneskelige tragedier og mennesker som dør, må vi i hvert fall ha god brøyting og god strøing for å redusere antall ulykker. Om det blir ulykker med materielle skader, eller om det blir ulykker med menneskelige tragedier, får nå så være. Men når vi har salt som vi ikke kan bruke, og vi har sand som vi kan bruke – og sand er billig – må det brukes sand, og det må brøytes på en så pass stor og viktig vei. Når statsråden sier at hun skal følge ekstra godt med, skal jeg følge ekstra godt med på om statsråden følger ekstra godt med. Og det håper jeg hun gjør.
Borghild Tenden (Venstre), 2007-12-19:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til statsråden: «NTB melder den 13. desember at i juni vil det mangle enda flere flygeledere enn sommeren 2006, da mangel på flygeledere, konflikter og sykdom skapte store problemer for flytrafikken. Det betyr at reisende må belage seg på nye problemer til våren. Formann i Norsk Flygelederforening, Rolf Skrede, sier til NTB at «hvis vi ikke klarer å tenke nytt, er dette en situasjon vi vil ha til evig tid». Deler statsråden denne oppfatningen, og hva vil hun i så fall gjøre?»
Borghild Tenden (Venstre), 2007-12-19:
Jeg takker statsråden for svaret. Nå har statsråden sittet i to og et halvt år, og har følgelig hatt god anledning til å gjøre mye på den tiden. Jeg hører her at hun er i gang med å få flere flygeledere på plass, og det er selvsagt veldig positivt. Imidlertid er det åpenbart at formannen i Norsk Flygelederforening ikke ser denne nytenkningen som han tar til orde for her. Annerledes kan vel ikke dette utsagnet forstås. Er statsråden enig eller uenig med formannen i Norsk Flygelederforening i det han sier? Ser han rett og slett ikke hva som skjer, eller hva statsråden har gjort?
Borghild Tenden (Venstre), 2007-12-19:
Takk for svaret. Nå er det slik at tusenvis av uskyldige passasjerer ble rammet i fjor da flygelederne meldte seg syke, og ansatte i SAS har også nå varslet at de vil melde seg syke dersom SAS selger ut en del av bakketjenesten. Hva synes statsråden om at sykmelding, eller trussel om sykmelding, blir brukt i samferdselssektoren? Og hvilke virkemidler vil hun ta i bruk for å forhindre dette?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-19:
«Atlanterhavsveien er en av de mest attraktive naturbaserte reiselivsdestinasjoner i Norge. Arbeidet med å utvikle Atlanterhavsveien som nasjonal turistvei har stanset helt opp. Det blir hevdet at det er søknad om etablering av vindmøller i havet utenfor som er årsaken. Er statsråden enig i at det ikke er grunn til å stanse videre utvikling på grunn av planene om vindmøller, og hva vil statsråden gjøre for at arbeidet kan fortsette?»
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-19:
Jeg takker statsråden for svaret. Hvis vi går tilbake i historien, ser vi at mens Atlanterhavsveien AS som bompengeselskap drev veiprosjektet, ble det gjort et stort utviklingsarbeid og markedsføring av veien, og antall tilreisende økte for hvert år. Det bidrog også til en hurtigere nedbetaling av veien som bompengeprosjekt. Etter at Statens vegvesen tok over, er min påstand at utviklingen av markedsføringen har stoppet opp. Jeg tør si at prosjektet Nasjonale turistvegar kanskje har vært mer til skade enn til gagn for Atlanterhavsveien som reiselivsprodukt. I tre–fire år har etter min mening lite eller ingenting skjedd. Vindmøller ute i havet eller ikke – veien ligger nå der. Reiselivsproduktet er der, men det forfaller. Spørsmålet mitt er: Vil statsråden gi klare signaler om at man nå må ta et krafttak for å ta igjen forfallet som har skjedd?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-19:
Statsråden misforstår åpenbart spørsmålet. Det er ikke vedlikehold av veibanen vi snakker om, selv om det også trengs. Det er imidlertid blitt lovt til våren, så det vil jo gå sin gang. Det er alt i tilknytning til veien som har stoppet opp. Det var mange planer på gang. Aktører i næringslivet som stod klar til å investere i prosjekter og produkter, har nå trukket seg tilbake og bruker kanskje midlene på andre områder. Så det er veien som reiselivsprodukt som har forfalt, både i markedsføringsøyemed og i utviklingsøyemed. Det er store forventninger til veien. Som jeg sa, er den et av Norges mest attraktive reiselivsprodukter, og jeg synes det er betenkelig at det er så lite politisk styring med prosjekter som dette. Det blir oppfattet som byråkratisk og utilnærmelig når det gjelder innspill, og jeg håper at statsråden vil ta affære og gi politiske signal om at arbeidet må fortsette.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-12-19:
Slik som saken er blitt framstilt i media, dreier dette seg om kommunalt ansatte som i tillegg til sitt ordinære arbeid i kommunen arbeider tre–fire timer ekstra i uken i lokale fritidsklubber. Tidligere hadde Arbeidstilsynet adgang til å gi dispensasjon til å fravike lovens grenser for alminnelig arbeidstid for slikt arbeid av sosial karakter som arbeidstakeren hadde i tillegg til sitt ordinære arbeid for samme arbeidsgiver. Denne dispensasjonsadgangen er ikke videreført i den nye arbeidsmiljøloven. Jeg kan imidlertid ikke se at konsekvensene av denne endringen er at fritidsklubber må nedlegges. Det vil særlig være innenfor kommunal sektor det vil være aktuelt å påta seg slikt arbeid av sosial karakter i tillegg til sitt ordinære arbeid for samme arbeidsgiver. Innenfor denne sektoren vil normalt arbeidstakerne være organisert i fagforeninger som har kompetanse til å inngå tariffavtaler etter arbeidsmiljøloven, som åpner opp for slikt ekstra arbeid. Også i tilfeller hvor det ikke inngås slik tariffavtale, vil det imidlertid være mulig å arbeide frivillig utover ordinær arbeidstid. Jeg viser til at de fleste har en ordinær arbeidsuke på 37 1/2 time, mens loven opererer med en alminnelig arbeidstid på 40 timer som kan gjennomsnittsberegnes over en periode på ett år. Selv uten tariffavtale vil det derfor være mulig å avtale to og en halv time ekstra arbeid hver eneste uke, eller fire timer ekstra i om lag 30 av årets uker. Jeg mener derfor at arbeidsmiljøloven samlet sett gir tilstrekkelige muligheter for at kommunalt ansatte fortsatt kan bidra med arbeid av sosial karakter dersom partene selv tar initiativ til å få etablert de nødvendige avtaler, og ser på denne bakgrunn ikke noe behov for å endre loven.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-12-19:
Som det går fram av mitt svar, har man i denne type saker to alternativer. Det ene er at Fagforbundet inngår en tariffavtale som avtaler det som berøres her. Fagforbundet har muligheten til selv å være aktiv part i å sørge for at denne type situasjoner kan løses, rett og slett ved en avtale mellom f.eks. Fagforbundet og den aktuelle arbeidsgiveren dersom den arbeidstakeren det gjelder, er organisert i Fagforbundet. Fagforbundet har som sagt alle muligheter til å bidra til at arbeidsmiljøloven fungerer smidig. I tillegg er det et faktum at man selv, uten tariffavtale, kan avtale fire timer ekstra arbeid hver uke hvis det dreier seg om 30 uker i året – og det er vel ikke en uaktuell tidsperiode for en fritidsklubb. Så jeg mener at dette er fullt ut mulig å håndtere innenfor arbeidsmiljøloven.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-12-19:
I så fall tror jeg jeg vil si at jeg er uenig med Fagforbundet lokalt i det. Jeg kan vel ikke akkurat si at jeg opplever det som noe press fra verken Fagforbundet eller LO sentralt i hvert fall, å endre arbeidsmiljøloven på disse områdene. Som sagt mener jeg at det er fullt ut mulig å finne løsninger her. Ikke minst hvis Fagforbundet er interessert i å finne løsninger, er det mange muligheter til det. Nå tror jeg at jeg skal være litt forsiktig med å innta den holdningen at det er statsrådens ansvar å informere fagbevegelsen om arbeidsmiljøloven, men det er klart at ved henvendelser til departementet fra Fagforbundet om disse spørsmålene skal jeg selvfølgelig med glede gå inn i en dialog for å svare dem på de spørsmålene de har.