Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2014-06-12:
Jeg er faktisk superglad i dag, og jeg vil begynne med den superglade saken, og det er at det med vedtaket når det gjelder påbygging, endelig er fastslått i lov at elever som har avlagt fagbrev, har rett til påbygging. Hvorfor dette er klokt, har mange før meg redegjort for, men det er en sak som mange av oss har jobbet for i mange år. Jeg vil minne Stortinget om vedtaket som ble gjort 20. juni i fjor: Da fastslo Stortinget enstemmig at denne retten skulle innføres, så nå har bare lovarbeidet gjenstått. I tillegg til rett til påbygging, ble det også gjort en rekke andre tiltak for å bedre og utvikle en mer fleksibel yrkesfagutdanning i fjor. Dette er første levering på Stortingets vedtak, slik jeg ser det. Jeg synes nok kanskje at det går litt smått, ikke minst når det gjelder å innføre vekslingsmodellen med økonomiske midler, men i dag synes jeg vi i hvert fall skal glede oss over at vi har gitt en gruppe elever en utvidet rett til utdanning. Det blir ett år ekstra for dem som vil. Dette betyr at elevene nå ikke trenger å skynde seg og hoppe av fagutdanninga for å få med seg studiespesialiserende innenfor de tre årene de har ungdomsrett til. Dette bør også bety at fylkeskommunen kan strupe sine tilbud om studiespesialisering for påbygging som Vg3-tilbud, og vi ønsker færrest mulig inn i det skoleåret, ettersom vi ser at over halvparten av dem som prøver seg, stryker. Det er en tragedie som vi nå har lagt til rette for å avverge. Jeg vil gjerne si det igjen fra Stortingets talerstol: Norge trenger flere fagarbeidere. Det blir ikke noe arbeid for arkitekten, hvis han ikke har noen til å bygge husene. Så til det jeg er litt oppgitt over: Dette er en annen viktig merkedag, ettersom flertallet, Høyre, Venstre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet, i dag kan smykke seg med å ha fjernet retten elevene har hatt til gratis frukt og grønt i ungdomsskolen. Man tar fra de små og gir til de store. Det virker litt fattigslig og litt gjerrig. Vi vet at vi lever i en tid da elever blir tyngre og tyngre og mer og mer inaktive, og vi vet at mange ungdommer ikke har med seg matpakke på skolen. Man kan gjerne vifte med den moralske pekefingeren og mene at dette får jammen foreldrene ta seg av, men det handler altså om et eple. Å gi elevene tilbud om frukt i skolen er etter Senterpartiets syn det første steget på veien til å innføre et skolemåltid. Jeg har besøkt flere skoler som tilbyr skolemat. Noen av de beste eksemplene jeg har sett, er fra Rogaland. På Ogna skole fikk alle, mer enn 200 elever, servert enkel og god mat til en kostpris på 8 kr per dag. Man trenger altså ikke fancy løsninger, men man trenger å tenke enkelt. Jeg håper fortsatt at flertallspartiene etter hvert vil se at det er fornuftig å innføre skolemat som en helt naturlig del av skolehverdagen. I Europa er det nå bare Norge og Albania som ikke tilbyr mat i skolen. At vi da tar fra elevene i ungdomsskolen det ene eplet de kanskje fikk den dagen, er utrolig gnikent, synes jeg. Til slutt: Vi gjør nå endringer i leksehjelpsordninga. Senterpartiet ønsket i utgangspunktet at leksehjelpsordninga skulle startet lenger oppe i trinnene, så vi støtter dette forslaget. Det er helt sikkert mange som nyter godt av hjelp i 1. klasse, men det er nok særlig fra 4.–5. klasse at foreldrene vil få større utfordringer med å hjelpe sine håpefulle. Ved innføringa av ordninga ble jeg sterkt angrepet av de nåværende regjeringspartiene fordi tilbudet ikke skulle utføres av pedagogisk personale – noe jeg oppriktig mener er unødvendig så lenge det gjelder de laveste trinnene. Det har også representanten Henrik Asheim på en god måte nettopp sagt. Nå derimot kan skolene sette inn leksehjelpen der de mener den vil være mest effektfull, men nå nevnes ikke pedagoger med ett eneste ord. Jeg har lyst å sitere fra Høyre og Fremskrittspartiets egen merknad fra innstillinga da den rød-grønn regjeringa innførte leksehjelp: «Disse medlemmer mener dette viser at regjeringen ikke er opptatt av å sikre kvaliteten i tilbudet og vil vise til at regjeringen her er på kollisjonskurs med en rekke av høringsinstansene. Disse medlemmer mener at opplegget for den lovfestede leksehjelpen får mer karakter av oppbevaring når det ikke skal bemannes med kvalifiserte lærere.» Det sier vel i grunnen det meste. Flasketuten peker tilbake på regjeringspartiene. Det som er mest alvorlig, er at vi nå innfører en ordning som kan tilfalle helt andre elevtrinn enn dem vi til nå har sett. Da forventer jeg at regjeringa følger opp seg sjøl og sine tidligere standpunkt og faktisk bevilger penger til leksehjelp bemannet av pedagoger, i neste års statsbudsjett.