Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2003-06-10:
Det er gledelig at FNs barnekonvensjon endelig blir innlemmet i norsk lov. Festtaler og enstemmighet må likevel ikke få oss til å glemme at for verdens barn er det meste ugjort. Det er nå i dag det kan gis en ny start. Konvensjonen styrker barns rett til å bli hørt i saker som angår dem. Barns mening skal tillegges vekt. Det er likevel et tankekors at konvensjonen innlemmes så sent. Barn er på mange måter verdens svakeste gruppe. Som gruppe krever de ingenting. De er fullt og helt avhengige av voksnes handlinger. Vi er mange som håper at verden skal innfri løftene til barna. Barn må settes tydeligere på agendaen. I tenkningen om markedstilpasning og globalisering er barns beste-standarden et fremmedord. Vi er på et felt vi ikke kan måle i noen valuta. Høyres nye slagord, «Mer igjen for pengene», passer utrolig dårlig også her. Når nå barnekonvensjonen innlemmes i norsk lov, gir dette barn rett til skole, helse, liv og beskyttelse. Å sikre rettigheter, helse og utvikling til verdens barn er nøkkelen til en bærekraftig utvikling i et land. Det er også nøkkelen til fred og sikkerhet i verden. Konvensjonen tar for seg er rekke viktige rettigheter og vern, deriblant bestemmelsen om barnepornografi. Dette har opptatt oss i Arbeiderpartiet. Barnepornografi er et alvorlig samfunnsproblem og må betegnes som forferdelige overgrep mot barna som rammes av denne industrien. Barnepornografi vil alltid være et produkt av overgrep mot barn, og befatning med barnepornografi er en ren utnyttelse. Etterspørselen etter slikt materiale opprettholdes av et marked der barn blir utsatt for nye og vedvarende overgrep, og det er noe som det må slås hardt ned på. Hittil har forbudet mot besittelse av barnepornografi vært regulert i den alminnelige pornografibestemmelsen, som er ment å skulle beskytte samfunnet mot umoralske, ubehagelige og støtende handlinger. Jeg vil på vegne av Arbeiderpartiet understreke at et forbud mot barnepornografi først og fremst må beskytte barna mot seksuelle overgrep. For å styrke barns rettigheter og vern mot seksuelle overgrep og utnytting har flere, også Arbeiderpartiet, fått gjennomslag for å løfte forbudet mot befatning med barnepornografi ut av den alminnelige pornografibestemmelsen. Vi imøteser Regjeringens forslag til lovtekst. Ved å få en egen bestemmelse i straffeloven om barnepornografi, vil vi tydeliggjøre at all form for og befatning med barnepornografi er forbudt og belagt med straff. Det er med andre ord mer enn en pornografisk forbrytelse som krever straffebud som tilkjennegir overgrep. Vi tydeliggjør at forbudet mot barnepornografi først og fremst skal beskytte barna mot seksuelle overgrep. En slik bestemmelse hører derfor ikke hjemme i en bestemmelse som bare er ment å beskytte samfunnet. Ved å løfte bestemmelsen om barnepornografi vil vi også gjennom kriminalstatistikken få fram hvor mange lovbrudd som begås på dette området. Ved at barnekonvensjonen nå innlemmes, med de endringer som er foreslått, styrker vi barns rettigheter på en rekke områder. Når vi har valgt å trekke fram barnepornografien spesielt, er det fordi det dreier seg om helt uakseptable overgrep. Jeg syns vi likevel i dag kan minne om barns generelle tilstand verden over. Internasjonalt sett mangler barn mye. Til sammen 14 millioner barn under 15 år har mistet én eller begge foreldre i aidsepidemien. Hver dag dør 4 000 barn som følge av sult. 150 millioner barn verden over er underernært. 2 millioner barn har de siste tiårene blitt drept som følge av krig. 6 millioner barn har blitt skadd som følge av krig. Rundt 180 millioner barn i alderen 5-17 år blir holdt i den groveste formen for barnearbeid. Hvert år blir 1,2 millioner barn utsatt for trafficking. Hver dag, også i dag, dør tusener av barn som følge av elementære sykdommer norske barn som en selvfølge er skånet for. Verden har en miljøbevegelse og en kvinnebevegelse. Nå er det barnebevegelsens tur. Arbeidet med Barnekonvensjonen her hjemme bør derfor nå gjøres til ikke bare et arbeid her i Norge, men i aller høyeste grad også til en mobilisering i Norge og i Europa når det gjelder barna under en annen verdenshimmel, som sliter langt mer enn de barna vi her står overfor. Arbeidet med Barnekonvensjonen her hjemme bør også medvirke til at konvensjonen gjøres kjent, og at bestemmelsene faktisk blir brukt. Det krever helt spesielle informasjonstiltak som er rettet særlig mot dem som skal vernes, nemlig barna. Arbeiderpartiet imøteser den behandling utlendingslovgivningen vil få framover, særlig med henblikk på barna. Det er grunn til allerede i dag å reise spørsmål om bl.a. barn av flyktninger i Norge blir tatt godt nok vare på, særlig i familiegjenforeningssakene, og om barn av utviste flyktninger får sine interesser tilstrekkelig ivaretatt. Det hjelper lite å bli hørt når resultatet kan være total atskillelse over svært lang tid. I en tid hvor vi kappes om å være mest resolutte og strengest mulig i kriminalpolitikken, glemmer de fleste av oss at barna blir stående alene tilbake. Dette har vi en plikt til å gå inn i og rydde opp i. Dette viser at lovarbeidet med Barnekonvensjonen må bli noe mer enn de rene festtaler. Vi må ikke glemme at barna er det viktigste vi har, og i den forbindelse er det på høy tid at vi i dag innlemmer denne konvensjonen i norsk lov. Den må ikke bli en sovepute. Vi er ikke ferdige med jobben. Det er nå det hele starter. Jeg tillater meg å ta opp det forslaget som Arbeiderpartiet fremmer sammen med Sosialistisk Venstreparti.