Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-01-29:
Norge har en av verdens best utbygde og medisinsk-faglig utrustede luftambulansetjenester. Luftambulansetjenestens primære målgruppe skal være alvorlig syke og skadde pasienter som trenger akuttmedisinsk behandling, i samsvar med vedtatte retningslinjer for prioritering. Med vårt lands geografi og bosettingsmønster er tjenesten også et effektivt bidrag til å jevne ut forskjeller i tilgjengelighet til de spesialiserte tilbudene i sykehusene. I forbindelse med sykehusreformen ble luftambulansetjenesten omorganisert og inngår nå i de regionale helseforetakene. Tjenesten er blitt en integrert del av den samlede ambulansetjenesten og den øvrige helsetjenesten. Det var også et av målene da Stortinget behandlet akuttmeldingen. I styringsdokumentet til de regionale helseforetakene har jeg bedt om at de regionale foretakene foretar en gjennomgang av organiseringen av hele den akuttmedisinske kjeden. Gjennomgangen skal skje i lys av planlagte strukturtiltak og endringer i oppgavefordeling i regionen og fokusere på å sikre befolkningen et forsvarlig akuttmedisinsk tjenestetilbud. Helse Øst gjennomførte ved årsskiftet en betydelig endring i sin foretaksstruktur. I forlengelsen av denne endringen skal det nye helseforetaket for innlandet legge fram en plan for funksjons- og oppgavefordeling innen utgangen av mars. Framtidige krav til og dimensjonering og organisering av den akuttmedisinske behandlingskjeden inngår i dette arbeidet. Luftambulansetjenesten er en viktig akuttmedisinsk ressurs i Norge. Ambulansehelikoptrene skal ha en responstid på maksimalt 15 minutter hele døgnet. I praksis kan helikoptrene rykke ut i løpet av 5–10 minutter etter at alarmen går på dagtid, og etter ca. 15 minutter om natten. En rapport om virksomheten fra 1998 viser at for akutte oppdrag var utrykningstiden, dvs. tidsintervallet fra mottatt alarm til man var framme hos pasienten, i gjennomsnitt på 27 minutter for de vanlige legehelikoptrene og 63 minutter for redningshelikoptrene. Mjøs-området, som det her er snakk om, er et område med relativt stor befolkningstetthet. Bilambulansetjenesten er den primære akuttmedisinske ressursen i dette området, og majoriteten av befolkningen vil faktisk kunne nås med bil innenfor et tidsintervall på 15–20 minutter. Dette er innenfor det målet som ble satt i akuttmeldingen. Det har imidlertid vært et økende press på luftambulanseressursene, også i østlandsområdet, og det pågår nå en vurdering i Sosial- og helsedirektoratet med bakgrunn i et forsøksprosjekt i 2002 med et ekstra helikopter ved basen på Lørenskog. Direktoratet vil avgi sin vurdering til departementet til sommeren. Det må også nevnes at det i Luftambulanseutvalgets innstilling ble fremmet forslag om endringer i basestruktur, bl.a. ble det foreslått å flytte ambulansehelikopterbasen fra Dombås til Lillehammer. Forslaget om flytting av basen ble imidlertid ikke videreført i akuttmeldingen, og Stortinget sa seg enig i å videreføre basene slik mønsteret var fra før. Som jeg har gjort rede for, pågår det utredningsarbeid på flere områder som berører dimensjonering og organisering av den akuttmedisinske kjeden, og jeg vil ikke på det grunnlaget som nå foreligger, gå inn for opprettelse av nye ambulansehelikopterbaser i Norge, heller ikke i det aktuelle området som representanten Nistad spør om.