Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2017-06-07:
Kanskje det snart kan bli slutt på at de ansatte i universitets- og høyskolesektoren snakker om at de har undervisningsplikt og forskningsfri. Kanskje vi nå kan klare å løfte statusen på det å være en god underviser, en god formidler og en god utdanner til samme status som det å være en god forsker. Og kanskje vi nå kan klare å få på plass et system som underbygger det en samlet komité uttaler i innstillingen, at de to kjerneoppgavene, utdanning og forskning, er likestilte samfunnsoppdrag for institusjonene i universitets- og høyskolesektoren. Jeg er glad for at regjeringen nå har lagt fram en stortingsmelding om kvalitet i høyere utdanning, som komiteen nå har fått muligheten til å behandle. Dette er jo en oppfølging av et initiativ fra regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre i forrige periode. Vi har allerede gjort mye for å styrke universitets- og høyskolesektoren og for å legge til rette for bedre utdanning i denne stortingsperioden. Strukturreformen er viktig for å skape robuste institusjoner og solide fagmiljøer. Vi har vedtatt en langtidsplan for forskning og høyere utdanning, vi har styrket finansieringen av universitetene og høyskolene, vi har gjort noen endringer i finansieringssystemet, og vi har økt studiestøtten for å gjøre det enklere for studentene å konsentrere seg om studiene i studietiden. Regjeringen fremmer også flere gode forslag i den meldingen som vi behandler nå, som kan bidra til å styrke kvaliteten i høyere utdanning. Det er en god idé å innføre krav om pedagogisk basiskompetanse ved ansettelser i alle faglige stillinger, og det er en god idé å innføre et meritteringssystem som kan bidra til at god undervisning blir verdsatt. Men jeg mener det er viktig, som mange høringsinstanser også påpeker, at det utarbeides nasjonale rammer for dette meritteringssystemet. Det er ikke minst viktig for at de vitenskapelig ansatte skal kunne ta meritteringen med seg videre til et nytt ansettelsesforhold. Derfor mener jeg at regjeringen bør gå i dialog med sektoren for å utarbeide slike nasjonale rammer. Så er det et godt forslag å etablere forskerlinjer ved flere utdanninger, som et tilbud til studenter som er spesielt motivert for forskning. Men samtidig er det viktig at alle studenter får muligheter til å delta i forskning, og at forskerlinjene ikke blir etablert på en måte som avskjærer andre studenter fra den muligheten. Det er et godt forslag å innføre tydeligere incentiver for å stimulere til progresjon og fullføring av grader, men dette bør ikke gjøres ved at konvertering av lån til stipend knyttes til at et studium fullføres på normert tid. Det kan være mange ulike grunner til at enkelte studenter trenger litt mer tid på å fullføre studiene sine, og hensikten må jo være å premiere fullført grad, ikke å straffe dem som trenger litt mer tid for å fullføre. Det som ikke er et godt forslag, er å åpne for at institusjonene i større grad skal kunne vedta egne opptakskrav. Regjeringen peker selv på at dette har flere problematiske sider ved seg, og Pedagogstudentene i Utdanningsforbundet er blant dem som er kritiske, fordi de frykter at dette kan føre til at man får et A-lag og et B-lag innenfor f.eks. lærerutdanningene. Det er heller ikke et godt forslag å etablere en ny nasjonal konkurransearena for utdanningskvalitet. Når målet er økt kvalitet, er ikke økt konkurranse alltid det beste virkemiddelet. Økt konkurranse er ikke nødvendig for å heve kvaliteten, og det er slett ikke sikkert at det vil bidra til det heller. Tvert imot kan vi risikere at de som allerede er gode, styrkes ytterligere, mens de som virkelig trenger et kvalitetsløft, kommer dårligere ut enn i dag. Det er en uklok politikk når målet er utdanning av høy kvalitet i hele landet. Et siste forslag som heller ikke er spesielt godt, er å la universiteter og høyskoler i større grad enn i dag tilby fagskoleutdanninger. Det er forskjell på fagskoler og høyskoler. Denne komiteen har høye ambisjoner for fagskolene, og vi er opptatt av å ivareta fagskoleutdanningens egenart. Da er det en dårlig idé å slippe universitetene til på dette feltet. Det siste fagskoleutdanningen trenger, er å bli akademisert. Derfor må vi la universitetene holde på med det som universitetene er gode på, og så må vi la fagskolene holde på med det som fagskolene er gode på. I denne meldingen er det altså både gode og mindre gode forslag, men det er alt i alt en god melding og en viktig dag for norsk utdanningssektor.