Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2010-12-03:
Jeg synes på mange måter vi har hatt en interessant debatt i dag. Noen vil kanskje si at det blir litt springende når vi diskuterer bistand i sør og kystvakt i nord i én og samme debatt. Men jeg vil heller si at det viser kompleksiteten i utenriks- og sikkerhetspolitikken, for det er en sammenheng mellom det som skjer i sør, og det som skjer i nord. Det viser slike debatter som den vi har i dag. Denne regjeringa har én felles enhetlig utenriks-, forsvars- og sikkerhetspolitikk. Men hva er opposisjonens alternative politikk? På den ene sida sies det at det er bred enighet om utenriks- og sikkerhetspolitikken i Norge. Men samtidig kommer det til dels krass kritikk av den forsvarspolitikken som føres i Norge. Jeg vil gå litt nærmere inn på noen av forsvarsspørsmålene. Jeg har virkelig forsøkt å finne ut hva som er høyrepartienes alternative forsvarspolitikk. Den finnes ikke. Det finnes ingen alternativ helhetlig politikk. Men det som kjennetegner høyresidens forsvarspolitikk, er at de er imot omstruktureringer når det blir støy om dem, og det blir det ved omstruktureringer. Heimevernet er inne i en stor omstrukturering, kanskje den største noensinne. De overordnede målene for det er vedtatt av Stortinget, basert på Bondevik II-regjeringens langtidsplan. Så blir det støy. Det blir bestandig støy ved omstruktureringer, slik det ble rundt HV-016 i Stortinget forrige fredag. Høyrepartiene evner da ikke å være prinsipielle. Blir det støy der ute i en sak, bringes sakene, små som store, inn i denne salen. Det gir ikke en forutsigbar forsvarspolitikk. Stortinget skal trekke opp hovedlinjene i forsvarspolitikken, men gjennomføringen må Forsvaret stå for. Opposisjonen vil ha en melding om Heimevernet, og det midt i langtidsplanperioden. Det som nå skjer i Heimevernet, baserer seg altså på det som er vedtatt av Stortinget i Bondevik II-regjeringens langtidsplan og i den nåværende langtidsplan. Regjeringen følger opp det som har vært Stortingets politikk. Heimevernet trenger ikke enda flere planer. Heimevernet trenger trening, våpen, ammunisjon og utstyr. I innstillingen sier opposisjonen også at de vil evaluere ISL, Integrert Strategisk Ledelse, der forsvarsledelsen er samlokalisert med Forsvarsdepartementet – også noe som ble vedtatt under Bondevik II-regjeringen og statsråd Kristin Krohn Devold. Når det gjelder begrunnelsen for dette, skal jeg sitere fra innstillingen hva Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti sier. De «viser til at erfaringene med ISL ikke utelukkende oppfattes som positive og at samlokaliseringen mellom militær og sivil ledelse ser ut til å medføre utfordringer knyttet til fagmilitær uavhengighet, uklar ansvarsfordeling og» – og nå kommer det morsomme – «politisk inngripen på for lavt nivå i planleggings- og beslutningsprosesser». Det sier altså de samme som forrige fredag ville at Stortinget skulle bestemme organiseringen av Heimevernet helt ned på troppenivå, for ikke å snakke om saken om hva slags pansrede kjøretøy vi skal kjøpe til styrkene våre i Afghanistan. Først var den store saken at vi hadde for dårlige kjøretøy, så kaster en seg raskt rundt og gjør en jobb med hensyn til hva det er mulig å få tak i av kjøretøy som er bedre enn dem vi har. En går så til anskaffelse av det som Forsvarets ledelse sier var de beste pansrede kjøretøyene som det var mulig å få tak i. Så blir det kritikk fordi alle ikke er helt fornøyd med det kjøretøyet som er valgt, og så bringes sjølsagt – holdt jeg på å si – saken inn i Stortinget. Det blir debatt i Stortinget om hva slags kjøretøy vi skal kjøpe til styrkene våre. Stortinget kan da virkelig ikke overprøve forsvarsledelsen i spørsmål om hva slags kjøretøy vi skal kjøpe til soldatene våre. Hva slags forsvarspolitikk og hva slags forsvar vil vi få dersom hver eneste sak – stor eller liten – skal bringes inn for Stortinget? Det kan være en god leveregel i politikken å ha litt is i magen når TV 2 eller Aftenposten ringer. Regjeringa og stortingsflertallet har en langsiktig og konsekvent forsvarspolitikk, basert på Forsvarets langtidsplan for perioden 2009–2012 vedtatt av Stortinget. Også neste år vil vi ha en betydelig innsats i Afghanistan. Det er Stortinget som beslutter at vi skal delta i Afghanistan, slik det har vært ved andre internasjonale operasjoner. Da er det også Stortingets ansvar at vi tar vare på dem vi sender ut, på en god måte. De må ivaretas før de sendes til utenlandsoperasjoner, de må sjølsagt ivaretas under utenlandsoppholdet, og de må også ivaretas etter at de kommer hjem fra utenlandstjeneste. Mange har vært opptatt av å melde tilbake det de siste månedene, når det har vært fokus på situasjonen for våre veteraner. Veldig mange, og de aller fleste, melder tilbake at utenlandstjenesten var en positiv erfaring, og i ettertid ser en på det som en berikelse. Men noen får dessverre problemer etter at de kommer hjem. De må ivaretas på en ordentlig måte, og Stortinget har et ansvar for det. Det er ikke vanskelig å innrømme at det over tiår er gjort for lite for å ivareta veteranene. Norge har hatt mange ute i internasjonale operasjoner, helt fra Tysklandsbrigaden like etter annen verdenskrig og nå fram til engasjementet vårt i Afghanistan. Heldigvis har det skjedd mye med veteranpolitikken de siste årene, men vi er ikke i mål, vi må gjøre enda mer. Stortinget har tidligere behandlet den såkalte veteranmeldinga, der regjeringa fikk klar beskjed om at Stortinget var fornøyd med det arbeidet som var blitt gjort, men samtidig utålmodig og ba regjeringa jobbe videre. Det gjør også regjeringa, og neste vår, på veterandagen 8. mai, kommer det en handlingsplan om disse sakene som et bevis på at vi har enda mer som må gjøres for å ivareta veteranene våre på en solid og god måte. Så vil jeg til slutt gjøre oppmerksom på at når det gjelder rammeområde 8 i innstillingen, kommer regjeringspartiene under voteringen senere i dag til å stemme imot XI, XII og XIII. Som det framgår for dem som leser innstillingen litt nøyere, er det Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti som står bak disse forslagene til vedtak. De tre partiene har flertall i utenriks- og forsvarskomiteen, og dermed ser innstillingen ut slik som den gjør, men vi kommer altså til å stemme imot XI, XII og XIII. La meg så helt til slutt kommentere forslag nr. 17, som er lagt fram i dag fra Fremskrittspartiet. Vi kommer til å stemme imot det forslaget, ikke fordi vi i utgangspunktet er imot det som står der. Mye av det som kommer fram i forslaget fra Fremskrittspartiet, har antakeligvis veldig mye for seg, men som jeg nettopp redegjorde for, jobber regjeringa med en egen handlingsplan som en oppfølging av veteranmeldinga vedtatt av Stortinget. Det som går på forskning og levekårsundersøkelse for dem som har vært ute i utenlandsoppdrag, er en naturlig del av det arbeidet. Så vår begrunnelse for ikke å gå for det forslaget i dag, er rett og slett at det er ivaretatt i det arbeidet som regjeringa gjør, mange departementer er involvert i det arbeidet. Det er altså ivaretatt, og det vil bli lagt fram i handlingsplanen som kommer på veterandagen 8. mai.