Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-03-28:
15 mennesker er inntil nå bekreftet syke av en «sint stamme» av bakterietypen E. coli O103. Og aller mest tragisk: En liten gutt på fire år døde den 9. mars som følge av akutt nyresvikt. Jeg er svært opptatt av frykten – og sorgen – som har rammet enkeltmenneskene, og jeg håper inderlig at vi snart kan se slutten på dette alvorlige utbruddet. Folkehelseinstituttet bekreftet den 22. mars funn av E. coli O103 i to prøver av Sognemorr fra Gilde Terina, Sogndal. Bakteriene er identiske med de som er funnet hos pasienter. Vi har dermed kommet et langt skritt videre, men mye arbeid gjenstår fortsatt for å prøve å finne kilden. Saken viser at vi har god smitteovervåking og metoder for å nøste opp, selv om metodene er kompliserte og dessverre tar tid. Faglig har dette vært en vanskelig sak. Regjeringa har som kjent varslet en full gjennomgang av saken i etterkant, og vi skal lære av den. Sammen med landbruks- og matministeren har jeg på vegne av Regjeringa startet en prosess med sikte på en fullstendig ekstern evaluering. Jeg forsikrer at denne evalueringa skal involvere alle berørte parter. Vi skal innhente et bredt spekter av fagpersoner fra både inn- og utland, slik at vi kan være sikre på at saken også vurderes av folk som ikke har deltatt i håndteringa. Både systemet og håndteringa skal evalueres. Alle sider av saken skal gjennomgås: de faglige, de forvaltningsmessige og de informasjonsmessige. Det blir viktig å se om de fakta som har vært lagt til grunn, har kommet raskt nok og blitt vurdert godt nok, om de nødvendige tiltakene er gjort, og om vi skal forbedre våre systemer. Maten er en helt selvfølgelig del av alles hverdag, og derfor har denne saken naturlig nok også vakt så stor allmenn interesse. Jeg forstår at mange, særlig småbarnsforeldre, har vært bekymret, og kanskje fortsatt er bekymret. Det er klart at maten vår skal være trygg, og at forbrukerne skal kunne stole på det. Vi har valgt et høyt beskyttelsesnivå i vårt land, bl.a. uttrykt gjennom matloven, men vi må konstatere, ikke minst gjennom denne saken, at dette ikke går av seg selv. Det er en kamp som må kjempes hver dag på alle nivåer. Matloven er som kjent en ny lov fra 1. januar 2004. Den omfatter alle forhold i hele matproduksjonskjeden, fra og med primærproduksjon – fiske og husdyrbruk – til og med omsetning til forbrukerne. Dette skal sikre at alle leddene i kjeden samlet tar et ansvar for at maten vår er trygg. Myndighetsfordelingen mellom Helse- og omsorgsdepartementet, Landbruks- og matdepartementet og Fiskeri- og kystdepartementet ble fastsatt 19. desember 2003. Denne konkrete saken gjelder smitte via kjøttvarer. Det er jeg som har ansvaret for regelverket, og for at det føres tilsyn, i alle foredlings- og omsetningsledd etter at dyrene er avlivet. Dersom det er nødvendig med tiltak i slakterier eller senere i produksjonskjeden, er det mitt ansvarsområde. Tiltak mot skitne husdyr i besetningen eller for å kartlegge forekomst av E. coli i husdyrbestanden, er landbruks- og matministerens ansvarsområde. Det er virksomhetene som skal sørge for at lovgivninga etterleves. Foreligger det grunn til mistanke om fare for helseskadelige næringsmidler, skal virksomhetene umiddelbart iverksette nødvendige tiltak for å forebygge og redusere skade, herunder stanse omsetning og iverksette tilbaketrekking. Mattilsynet er som kjent den offentlige hovedaktøren ved håndtering av matsmitte. Nettopp derfor legger matloven vekt på at Mattilsynet har et selvstendig ansvar, og skal stå for tiltakene på faglig grunnlag. Mattilsynet kan pålegge virksomhetene å trekke tilbake mat, dersom de ikke selv setter i verk tilstrekkelige tiltak. Ved mistanke om helsefare skal Mattilsynet gi allmennheten relevant informasjon, og det skal ikke gambles med folks helse. Folkehelseinstituttet har et selvstendig ansvar for sjukdomsovervåking. Mattilsynet og Folkehelseinstituttet har samarbeidet tett og holdt landbruks- og matministeren og meg orientert. Fagmyndighetenes innsats og faglige vurderinger skal også inngå i den eksterne evalueringa som vi nå setter i verk. Jeg vil redegjøre kort for hovedtrekkene i saken fram til i dag. I denne saken har det som kjent vært to hovedspor som har vært framtredende, det er kjøttdeigsporet og spekepølsesporet. Mandag 20. februar ble Folkehelseinstituttet varslet om at tre barn var innlagt på sjukehus med den sjeldne nyresjukdommen hemolytisk-uremisk syndrom – HUS. Videre kontakt med landets sjukehus viste at det dreide seg om seks pasienter i perioden 20. januar–20. februar. Etter hvert kom også flere pasienter til. Per i dag er det 15 pasienter som er knyttet til saken. Folkehelseinstituttet har intervjuet pasientene og de pårørende for å finne smittekilden. Informasjon om aktiviteter, oppholdssteder og inntak av mat og drikke sammenliknes med tilsvarende informasjon fra en kontrollgruppe. Slike kasuskontrollundersøkelser er ifølge instituttet internasjonalt anerkjent. Dersom det påvises bakterier med lik identitet i en matvare, i en dyrebesetning eller i en matvirksomhet med tilknytning til pasienten, anses det normalt at årsaken er bekreftet. Basert på de seks første pasientene meldte Folkehelseinstituttet 24. februar til Mattilsynet at trolig årsak var Gilde kjøttdeig. Ut fra behovet for varsling til allmennheten måtte Gilde på kort varsel ta stilling til hvilket av produksjonsstedene for Gilde kjøttdeig som var sannsynlig kilde. Gilde sannsynliggjorde samme dag at anlegget på Rudshøgda stemte best med den informasjonen som da forelå. Gilde bekreftet at de selv satte i verk nødvendige tiltak for å forebygge, redusere eller eliminere eventuelle skadevirkninger. Gilde valgte som kjent samme dagen også å trekke tilbake Gilde karbonadedeig og familiedeig, fordi disse kunne sidestilles med Gildes kjøttdeig. Senere samme helg ble også deiger solgt som Coop kjøttdeig og Meny kjøttdeig med råvarer fra Rudshøgda trukket tilbake. Folkehelseinstituttet meldte så til Mattilsynet 10. mars at informasjon fra pasientene nr. 7–9 tilsa at de pårørende ikke kunne ha visst at de hadde spist deigprodukter fra Gilde. Det førte til økt oppmerksomhet mot deigprodukter med råvarer fra Rudshøgda generelt. Mattilsynet gikk 11. mars ut med råd til publikum om at alle deigprodukter av storfe kjøpt i tiden 1. januar–24. februar som folk fortsatt hadde hjemme, ikke skulle spises. Gjennom kontakt med næringa ønsket Mattilsynet i løpet av noen dager å få avklart hvilke produkter som hadde forbindelse til industriråvarer fra Rudshøgda, og som forbrukerne ikke burde spise. Ifølge Mattilsynet var dette arbeidet meget vanskelig. Mattilsynet valgte som kjent å be forbrukerne returnere eller kaste alle deigprodukter av storfe uansett merke kjøpt i tida 1. januar–24. februar. Det var på dette tidspunktet stor pågang fra media og stort avklaringsbehov for publikum – forståelig nok. Mattilsynet fikk i slutten av uke 11 forståelse av at en del industrikunder fortsatt kunne ha noen frosne, ikke varmebehandlede, produkter på markedet, hvor deler av råvarene kunne stamme fra Gilde Rudshøgda i tidsrommet 1. januar–24. februar. Dette ble bekreftet i et møte med næringa 17. mars. På denne bakgrunn forberedte Mattilsynet 18. og 19. mars forskrift om omsetningsforbud, publikumsinformasjon og praktisk kontakt med bransjen. Mattilsynet mener selv at det er kritikkverdig at disse tiltakene ikke ble satt i verk umiddelbart etter 24. februar. Mattilsynet har tatt selvkritikk på at det ikke var gitt mer tydelige og skriftlige forventninger overfor Gilde og Gildes kunder knyttet til slike industriråvarer, samt at de ikke hadde kontrollert at dette punktet ble fulgt opp i praksis. I lys av det nye spekepølsesporet og Folkehelseinstituttets vurdering av kjøttdeigsporet som mindre sannsynlig enn før, mente Mattilsynet i samråd med Folkehelseinstituttet at det var iverksatt tilstrekkelige tiltak for å hindre en mulig smitte via kjøttdeigsporet. I ettertid er det undersøkt flere tusen prøver. Ingen har vært positive slik at en kunne bekrefte mistanken. Negative prøver innebærer imidlertid ikke at mistanken avkreftes. Mattilsynet og Folkehelseinstituttet arbeidet i tillegg med å vurdere om nye sjukdomstilfeller kunne forklares med den antatte årsaken kjøttdeig, og vurderte andre matvarer som hadde tilknytning til pasientene. Det var bl.a. yoghurt, medisterdeig og kjøttdeig fra andre produsenter, men disse ble sjekket ut av saken. Informasjon fra pasientene nr. 7–14 gav langt større bredde i informasjonen og langt større behov for å analysere informasjonen enn informasjonen fra de seks første pasientene. Gjennom intervjuer av pasientene nr. 7–11 kom det fram opplysninger som førte til at det ble gjort mer omfattende intervjuer også av pasientene nr. 1–6. Dette gav et nytt bilde av saken, der anlegget Gilde Terina i Sogndal stod sentralt. Dette leder fram til dagens situasjon, der en identisk stamme av E. coli O103 er påvist i Sognemorr fra dette anlegget. Folkehelseinstituttet meldte til Mattilsynet 20. mars at spekepølsesporet nå kunne anses som hovedsporet. Sporet utviklet seg videre etter hvert som ny informasjon kom til, og knyttet seg som kjent til Gilde Birkebeiner Fjellmorr, Gilde Birkebeiner Sognemorr og Gilde Haugpølse produsert fra 1. desember 2005 til 20. mars 2006 ved Gilde Terina i Sogndal. Mattilsynet nedla 20. mars omsetningsforbud for disse produktene, og anlegget ble som kjent stengt. Folkehelseinstituttet mener at det nye hovedsporet har et langt sikrere grunnlag enn det forrige, fordi pasientantallet er større, og fordi man har påvist E. coli O103. Mattilsynet har forsøkt å gi fortløpende informasjon til allmennheten og media, slik matloven krever ved mistanke om at det kan oppstå helsefare knyttet til inntak av mat. Mattilsynet har uttalt at det er vanskelig å forene hensynene til full åpenhet og aktiv handling etter mistanke med hensynene til enkel og konsistent informasjon til forbrukerne, og til å hindre grunnløs markedskonsekvens for næringa. Kjøttbransjen, særlig Gilde, har kommet i en vanskelig situasjon som følge av denne saken. Gilde har framholdt at konsernet i dag har en aktivitetsreduksjon på 25 pst. som følge av markedsreaksjonene, med redusert sysselsetting og opphoping av slaktedyr i fjøsene. Vi har forståelse for de belastninger næringa har følt i den tida som saken har pågått, og for frykten for de markedsmessige konsekvensene. Men som ansvarlig minister for at den mater vi kjøper, er trygg, må vi sette hensynet til helsa først. Matloven er også klar på dette. Virksomhetene og Mattilsynet skal vurdere om det foreligger grunn til mistanke om fare for helseskadelige næringsmidler, og handle deretter. Vi har igjen fått påminnelse om at mattrygghet ikke er noe vi kan ta som en selvfølge. Mattryggheten må sikres gjennom aktiv handling på alle nivåer hver eneste dag. Derfor er det all grunn til nok en gang å minne om at god hygiene er viktig i alle ledd. Vi trenger en matbransje som tar ansvaret sitt alvorlig, og vi trenger et effektivt tilsyn. Jeg vil også se på ordninger som kan gi forbrukerne bedre informasjon om maten enn det som er tilfellet pr. i dag. Det er viktig at alle følger regelverket. Så langt som mulig prøver vi å unngå at slike utbrudd som vi nå har sett, skal gjenta seg. Likevel må vi nok dessverre være forberedt på at det av og til kan komme vanskelige saker som denne, men alt som står i vår makt, skal gjøres for å forhindre det. Den grundige evalueringa vi nå skal gjennomføre, vil også gjøre oss bedre i stand til å møte slike saker i framtida.