Per-Kristian Foss (Høyre), 1999-12-07:
Jeg vil ta opp Høyres forslag, forslag nr. 5. Jeg vil i tillegg varsle at Høyres gruppe vil støtte forslag nr. 2, fra Fremskrittspartiet. Det forslaget gjelder noe som man kunne argumentere med er unødvendig, nemlig å be Regjeringen vurdere å legge frem for Stortinget en vurdering av Skandia-dommens virkninger for norsk lovgivning. Men vi har eksempler før på at slike ting har tatt unødvendig lang tid, derfor stemmer vi for sikkerhets skyld for forslaget om å få dette vurdert. Dette får også betraktes som en stemmeforklaring: Grunnen til at vi ikke stemmer for en del av de andre av Fremskrittspartiets forslag, er ikke at vi er uenige i dem. Vi har selv fremmet lignende og andre forslag tidligere med det siktemål å bringe norsk lovgivning for finansnæringen på linje med den i andre land, særlig våre nordiske naboland. Men tatt i betraktning at dette har vært forslag som har vært tatt opp en rekke ganger tidligere og blitt nedstemt, og vi nå har kommet så langt at Regjeringen har erkjent behovet for iallfall å vurdere endringer – endringene kommer frem gjennom to offentlige utredninger, Konkurranseflateutvalget, som finansministeren har omtalt i Stortingets møte i dag, som ventelig legger frem sin innstilling 1. februar eller noe senere, og Banklovkommisjonens fjerde innstilling, blir det vel, og begge disse saker skal danne grunnlag for proposisjoner eller forslag i annen form til Stortinget – da synes jeg det er unødvendig i desember å reise forslaget på nytt og få det nedstemt på nytt. Det er min begrunnelse – saksbehandlingsmessig, om man vil si det slik. Så til det som er forskjellen i Høyres forslag, forslag nr. 5. Det er i overensstemmelse med Banklovkommisjonen på et vesentlig punkt: Vi går til 30 pst. dispensasjonsadgang fra eierbegrensningsbestemmelsen, og ikke 25 pst. Alle høringsinstanser har uttalt seg positivt om Banklovkommisjonens forslag. En del har også uttalt seg om den andre biten av det, som er forskjellen, og det er faktisk de kryptiske ordene i fjerde og femte linje, hvor det i vårt forslag står «eller andre enn finansinstitusjoner ». Jeg mener faktisk at følgende er et vesentlig poeng som kanskje også andre burde overveie etter hvert: Er det så sikkert at fremtidens bank vil være avhengig bare av at en slik dispensasjonsadgang kan gis til bankeierskap eller annen finansieringsvirksomhet? Vi vet jo at i økende grad vil bankvirksomhet f.eks. være knyttet til varehandelen gjennom store kjeder, til teleselskaper, til IT-selskaper o.l. At et såkalt industrielt selskap, f.eks. et Internettselskap, skulle kunne være medeier i en nydannet bank, er ikke utenkelig, ikke unaturlig, og jeg vil legge til: Det er faktisk ønskelig, fordi dette vil utfordre mange vanlige bankvirksomheter og for kundene være noe nytt og dermed også et bidrag til økt konkurranse. Det er vår begrunnelse for det, og jeg våger den påstand at om noen år – kanskje måneder, det går fort her – vil et slikt forslag om å åpne for at også andre kan få en slik dispensasjon, komme tilbake til Stortinget, fordi det vil foreligge søknader, ønsker, om å etablere nye institusjoner som kan utfordre de etablerte. Og alle som taler varmt om konkurranse, burde se det i sin interesse å bidra til dette – nå eller senere.