Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-18:
Formålet med rettsaktene er, som det er sagt, å bidra til kostnadseffektive reduksjoner i klimagassutslipp ved å opprette et kvotesystem for handel med klimagasser i Europa. Det norske kvotesystemet vil fra 2008 omfatte mer enn 40 pst. av de norske utslippene av klimagasser. Norsk deltagelse i europeisk kvotehandel vil tre i kraft fra 1. januar 2008. Dette vil være et viktig bidrag for å få ned utslippene og for å stimulere til omstillinger. Vi har nettopp vært gjennom noen historiske klimauker, først med klimaforhandlingene på Bali, som med et nødskrik endte med et veikart for veien videre. Jeg tror vi alle sammen pustet lettet ut da det endelig ble klart at det gikk i orden, og at USA ble tvunget i kne. I forrige uke deltok mange av oss på arrangementer i forbindelse med at fredsprisen gikk til FNs klimapanel og Al Gore. Endelig har FNs klimapanel fått den anerkjennelse de fortjener. Mange mektige aktører forsøker systematisk å underminere dette arbeidet, noe som har bidratt til å hindre nødvendige grep for å bremse utviklinga. De har nå fått en vanskeligere jobb – heldigvis. Vi vet at CO2-innholdet i atmosfæren ikke har vært høyere på 650 000 år. Vi kommer til å få en temperaturøkning som vil få uoverskuelige konsekvenser for oss. Hvis vi lar dette utvikle seg uten å sette inn nødvendige tiltak, vil dette kunne komme helt ut av kontroll. Uansett vil vi antakelig måtte venne oss til at det å få bukt med klimaproblemene vil være en av de største utgiftspostene på statsbudsjettet. I møte med klimaforandringene er vi nødt til å tenke på at vi skal få mest mulig igjen for de pengene vi investerer, i form av utslippsreduksjoner. At forurenser skal betale, er et prinsipp som hele Stortinget har sluttet seg til, og vi må gjøre ting så kostnadseffektivt som mulig. Vi har tatt et viktig skritt forbi EU når vi har bestemt at vi ikke skal ha gratiskvoter etter 2012. Det blir viktig å jobbe opp mot EU-systemet for at det skal bli likedan der, at det ikke skal være gratiskvoter i EU-systemet etter dette tidspunktet. Det er viktig å understreke at kvotesystemet bare er én av flere måter å møte klimautfordringene på. Vi må i tillegg ha et betydelig fokus på forskning og utvikling. Som bl.a. Teknologirådet har påpekt, er det nødvendig med andre og mer målrettede virkemidler for å sette fart på teknologiutviklingen i Norge. Kvotesystemet skal bidra til at utslippsreduserende tiltak gjennomføres der de gir størst mulig kutt pr. investerte krone, og kan også gjøre det mer attraktivt å investere i og utvikle teknologi. Ifølge Teknologirådets ekspertgruppe er kvotesystemets viktigste bidrag i dag spredning av tilgjengelige teknologier, mens de i liten grad bidrar til teknologisk nyvinning og inkrementell innovasjon. Årsaken er at prisen på karbon er for lav og Kyoto-avtalen for kortsiktig. Det samme problemet kan EUs kvotesystem også stå overfor. Teknologisk nyvinning krever bredere og mer målrettet virkemiddelbruk. Bali-forhandlingene har vist at teknologiutvikling utover det kvotehandel kan initiere, vil bli avgjørende for å få på plass en ny avtale. Vi som bor i den delen av verden som har best forutsetninger for å drive fram ny teknologi, har et særlig moralsk ansvar for å gjøre nettopp dette. Jeg syns at det er på sin plass å nevne det, selv om det nå er kvotedirektivet vi debatterer.