Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 1999-06-08:
Det er mange forskjellige måter å bli husket på som politiker. Én av dem er at vi i dag kan være med på å innskjerpe enda mer en lov som i utgangspunktet svært få, etter Fremskrittspartiets syn, var enig i eller forstod hensikten med, nemlig åpningstidsloven. Denne har sin historie med mange forskjellige forslagsvarianter og dertil navn. Resultatet ble en lov som førte til at vi fikk en såkalt «Brustad-bu », og som etter en tid viste seg ikke å være den loven som flertallet ønsket seg, da resultatet heller ble mer søndagshandel enn mindre. Den favoriserte også enkelte typer forretning og stedsplassering, og det er dette vi ved behandlingen av Ot.prp. nr. 72 for 1998-99 skal rette på. Fremskrittspartiets syn på loven er det samme i dag som i fjor, men vi ser enda tydeligere nå, når vi ser resultatet, at dette er en lov som er meget unødvendig, og som skaper frustrasjon hos folk som på grunn av sin arbeidssituasjon, ved uventet besøk e.l. ikke får anledning til å handle det man måtte ønske av lovlig salgbare varer når det er behov for dette. Saken får et latterlig aspekt over seg og vil kanskje også kunne skape – som tidligere omtalt – politikerforakt. Om man kjøper melk og brød i en butikk på 99 eller 101 m2, og om dette skjer enten på en lørdag eller på en søndag, skulle det vel ikke være så stor forskjell på. Tilhengerne av åpningstidsloven sier det er viktig at det nå blir funnet en løsning som blir forstått, og som har rimelig oppslutning ute blant folket. Det er da Fremskrittspartiet har lyst til å si litt humoristisk: Lykke til – uten at vi tror dette vil hjelpe nevneverdig. Dette er og blir et lovforslag som svært få egentlig ønsker. Utgangspunktet var å få et lovforslag som kunne gjøre søndagen til en annerledes dag. Dette er vel ingen av oss uenig i, men vi må innse at dagens levemåte er forskjellig fra noen år tilbake. Vi er blitt, og må også være, et folk med forskjellig levemåte og stil. Det som passer for noen, er ikke nødvendigvis det som passer best for andre. Dermed må samfunnets serviceinstitusjoner, slik som f.eks. butikker og bensinstasjoner, også rette seg etter markedet og det det etterspør av tjenester. Så til saken i dag om behandling av Ot. prp. nr. 72 for 1998-99. Nesten et år etter at den opprinnelige loven ble vedtatt, vil vi kunne fjerne de fleste av smutthullene som den tidligere loven hadde. Dette kan virke greit for en del – men er det det vi ønsker oss? Dessuten blir det fortsatt forskjell på tjenestetilbudet om man reiser med fly eller jernbane ut fra unntaket fra hovedregelen i § 2. Fremskrittspartiet synes at dette er å forskjellsbehandle reisende. Alle har vi våre forskjellige kjøpebehov som vi ønsker å få dekket når vi er ute og reiser. Så til det som gjelder trafikknutepunkt. Her mener departementet at unntaket for utsalgssteder på under 100 m2 i § 3 første ledd nr. 1 må være tilstrekkelig til å ivareta hensynet til passasjerene. Fremskrittspartiet er uenig i dette. Fremskrittspartiet er også uenig i en arealgrense for noen typer serviceinstitusjoner og andre utsalgssteder på henholdsvis 100 m2 og 150 m2. Konklusjonen er at det er bedre å fjerne hele loven, da den virker urimelig overfor dem som har behov for og ønsker å handle når de selv vil. Å ha søndagen som en annerledes dag er et greit ønske, men er i dagens situasjon vanskelig. Vi er også noe skeptiske til de foreslåtte endringer vedrørende fylkesmannens hjemmel og mener det vil kunne føre til en ulik praksis, som dermed kan bryte med noe av det som var hensikten med lovvedtaket fra 1998.