Svein Flåtten (Høyre), 2011-06-16:
Komiteens behandling av årets jordbruksoppgjør viser at det er en grunnleggende enighet om betydningen av den viktige rollen landbruket spiller i det norske samfunnet. Høyre stiller seg bak målsettingene for jordbrukspolitikken. Vi ønsker et lønnsomt jordbruk over hele landet. Ikke minst ønsker vi et jordbruk som kan produsere kvalitetsråvarer til matproduksjon, og et jordbruk som på sikt kan være mer konkurransedyktig og mer robust i forhold til den globalisering og internasjonalisering som uvegerlig vil følge, både av fremtidige WTO-avtaler – når de måtte komme – og en etter hvert nedbygging av internasjonale tollmurer. Vi ønsker også en lønnsom norsk foredlingsproduksjon, også basert på norske råvarer. Alle disse gode målsettingene betinger at vi fører en god næringspolitikk. Vi trenger folk som forblir i jordbruksnæringen, og nye som satser. Men da trenger de politisk optimisme. Jeg synes at vårens diskusjoner rundt jordbruksoppgjør og landbruksmelding har satt næringen nærmest i en offentlig miskreditt. Jeg har jo diskutert dette med statsråd Brekk i salen her tidligere, og det var derfor gledelig å lese i Bondebladet at Brekk sier at man ikke må snakke næringen ned. Det er jeg helt enig med ham i. Overskriften om surmuling står sikkert for Bondebladets regning. Men jeg tror han må være klar over at noe av nedstemtheten skyldes den oppstemthet som de rød-grønne partier tidligere hadde lagt opp til gjennom sine festresolusjoner, som har vist seg ikke å være helt gjennomførbare når de skulle ut i praktisk politikk. Vi har i hvert fall til gode å se dette i meldingen foreløpig. Høyre mener at det viktigste er å peke på næringens muligheter – de mulighetene som finnes, og de som er politisk mulige å skape. Derfor er det gledelig at en samlet komité peker på at dette er en næringsavtale som angir inntektsmuligheter for bønder som selvstendig næringsdrivende. Jeg vil rose saksordføreren for de formuleringene og ikke minst for at han har fått med seg hele regjeringsfraksjonen på den typen formuleringer – meget gledelig. Men det er desto mer overraskende å lese at Senterpartiets leder i Nationen i går sier om den forsinkede landbruksmeldingen at det er inntektsnivået i kroner og øre som nærmest er vetopunktet. Da er dette med selvstendig næringsdrivende og mulighetene fullstendig borte. Dette må ikke bare bli en lønnskamp. Det må bli en kamp om mulighetene. Vi har i våre merknader i innstillingen lagt vekt på mulighetene. Vi mener at det trengs en endring i systemene – ingen revolusjon, men en villet endring som over tid øker lønnsomheten, rekrutteringen, stoltheten over yrket og ikke minst respekten i samfunnet. I enhver næring er det bare hardt arbeid og vilje til å investere i egenkapital og ikke minst i arbeidstid som gir resultater på sikt. Så er det viktig med verdiene som ligger i en næringseiendom, som det også er i jordbruket. Der er det jo både boligeiendom og næringseiendom. Det må dereguleres. Boplikt, delingsforbud og prisreguleringer er systemer som har bremsende effekt på utviklingen i et moderne samfunn, også på verdiene. Så til produktiviteten: Som saksordføreren også trekker frem, og som faktisk en samlet komité er enig om, er at det er strukturendringene i norsk jordbruk, ved at mange bruk legges ned, som ligger til grunn for produktiviteten. Men da er det underlig at flertallet sier at man skal hindre denne utviklingen i den fremtidige landbruksmeldingen. Hvis det er slik at økt produktivitet skyldes denne nedleggingen, og man roser produktiviteten, går jeg ut fra at man egentlig må kunne ønske at man får strukturendringer. Jeg tror vi må akseptere strukturendringene. Det kommer vi ikke bort fra. Derfor må vi ha systemer som belønner, stimulerer og sørger for at det blir planlagt strukturendringer. Vi må bruke de offentlige tilskuddene på en måte som honorerer produktivitet, investeringslyst og pågangsmot, og det betyr at vi kanskje må se på fordelingen av offentlig støtte mellom heltidsbønder og kombinasjonsbønder, mellom produkter og mellom geografiske regioner. Høyre mener at vi fortsatt skal ha en jordbruksavtale. Vi ønsker en annen innretning. Vi ønsker en annen periodisering som skal følge kalenderår og budsjettår. Det har vi fremmet forslag om i innstillingen. For øvrig kommer vi til å gå imot I og II i innstillingen. Vi kommer til å støtte forslag nr. 19, fra Venstre, og i all beskjedenhet tar jeg også opp våre egne forslag.