trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-04:
La meg bare først gjøre representanten Sponheim oppmerksom på at føre var-prinsippet ligger til grunn for Fremskrittspartiets politikk. Det kommer tydelig fram i det Dokument nr. 8-forslaget som vi har fremmet, og som heller ikke representanten Sponheim eller andre av Venstres representanter har lest. Jeg vil også gjøre ham oppmerksom på at til og med representanten Per Sandberg tok til orde for føre var-prinsippet i en debatt på Holmgang nylig. I denne debatten har vi sett at den tilsynelatende enigheten mellom klimaforlikspartene preges av store sprik og gnisninger når alt kommer til alt. Representanten Sponheim sier at et forlik mellom SV og Bondevik-kameratene sannsynligvis ville være urealistisk, men at de ville vært lykkelige. Det minner litt om det klimaforliket som de inngikk i 2002 - veldig få husker i dag hva de i det hele tatt diskuterte og ble enige om, og vi ser få resultater. Jeg vil stille samme spørsmål til Sponheim som jeg stilte til Høybråten: I kravlisten til Venstre er det et krav om 30 TWh ny fornybar energi innen 2014 finansiert med 40 milliarder kr i et fornybarfond. Skal det realiseres, må en ha 300 milliarder kr. I en realistisk verden: Hvor skal de 260 milliardene komme fra?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-04:
Det mangler ikke på høytflygende omtaler av og floskler om hvor flott dette skal bli, og i denne debatten har heller ikke de målsettingene som er satt, vært utfordret. Derimot har Fremskrittspartiet flere ganger forsøkt å få en debatt om tiltakene og nytteverdien av de enkelte tiltak. La meg henlede oppmerksomheten på klimakvoteloven. Den norske klimakvoteloven, som Stortinget har vedtatt - med Fremskrittspartiets stemmer, men med betydelige endringsforslag fra Fremskrittspartiet - tildeler ikke gratis kvoter til ny industri i Norge. Det betyr at all industri etablert etter 2002 får konkurranseregler som er dårligere enn dem en har i EU. Det betyr at en får ekstra kostnader. Samtidig selger Regjeringen de kvotene som den ikke tildeler vederlagsfritt - den selger dem ut på EU-markedet. Så CO2-regnskapet for dette kommer ut i null, men kostnader pålegges norsk industri der de ikke pålegges europeisk industri. Synes representanten Akselsen at det er en god miljø- og næringspolitikk?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-04:
Det er jo beviselig at klimakvoteloven slik den nå er nedfelt, ikke vil redusere utslippene, for de kvotene som ikke tildeles vederlagsfritt til industrien, blir jo ikke makulert, de blir bare solgt til andre, slik at staten får en inntekt, mens norske bedrifter får en utgift som deres konkurrenter i EU ikke har. Et eksempel er jo NorFraKalk, som altså er et nordisk eid selskap som etablerte seg i Norge og begynte å bygge fabrikk før klimakvoteloven ble et faktum, men som etter at klimakvoteloven ble et faktum, vil få en ekstra kostnad på rundt 50 mill. kr som de ikke ville fått om de hadde etablert seg andre steder. Og eierne har sagt tydelig at hvis dette er rammebetingelsene som de har å forholde seg til, investerer de andre steder, utenfor de norske kvotegreiene. Så det har ingen CO2-effekt, slik som Akselsen sier. Eller kan Akselsen påvise at jeg tar feil når det gjelder dette?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-04:
Jeg registrerer at enkelte medlemmer i SV gjør et fåfengt forsøk på å være saklige i denne debatten, men de har så langt hatt dårlig gjennomslag, for å parafrasere Inga Marte Thorkildsen. Fremskrittspartiet har altså i utgangspunktet lagt opp til en debatt om tiltak. I Dokument nr. 8-forslaget inviterer vi til en debatt om tiltak. Så ble vi allerede i saksordførerens første innlegg utfordret til å diskutere vitenskap. Det har vi også gjort for å vise at det faktisk er en debatt om vitenskap der ute. Derfor er det gjort slik representanten Sortevik sier, og derfor har representanten Fredriksen sitert innlegg fra andre. Det var ikke han som benektet CO2- og klimaeffekt, men han viste til forskere som skriver om dette, for å vise at det faktisk pågår en debatt der ute. Så har vi også vært veldig tydelige på at til tross for at det er en debatt, legger Fremskrittspartiet til grunn føre-var-prinsippet. Vi har fremmet en rekke forslag, over 30, til hvordan man skal kutte CO2-utslipp og innfri Kyoto-avtalen. Vi hadde jo ikke fremmet de forslagene hvis vi hadde syntes hele debatten bare var tull, slik som enkelte representanter later som Fremskrittspartiet gjør. Når det gjelder klimaforliket, er man bekymret for at hvis Fremskrittspartiet kommer i regjering, vil forliket falle. Vi vil videreføre de tiltakene vi er for, men når de seks andre partiene har valgt ikke engang å ha en samtale med oss om forliket, vil vi selvfølgelig ikke føle oss forpliktet til å videreføre det vi er imot. Når man er så bekymret for det, får man se hvor robust barnehageforliket fra forrige periode var. Det smalt ved første anledning, og det kostet ikke én kalori for noen av partene som stod bak, å bryte det. Så har vi forsøkt å få en del avklaringer fra disse seks partiene om hva klimaforliket konkret faktisk innebærer. Hva betyr det for Kårstø 2012 og Mongstad 2014? Hva betyr det for petroleumspolitikken? Hva betyr det for klimakvoteloven i 2012 og kvotetildeling etter 2012? Hva betyr det når Stoltenberg sier at man skal gjøre tiltak der de gjør mest nytte, mens alle andre i denne sal snakker om at vi skal gjøre to tredjedeler i Norge - minst? Er det ikke da en liten avstand mellom det statsministeren sier og det partiene på Stortinget sier? Hva betyr det for småkraftverk og grønne sertifikater? Hva betyr det når man sier at man skal ha 250 mill. kr til jernbane, men ikke spesifiserer om det er brutto eller netto bevilgning? Ingenting av dette har det kommet et tydelig svar på. SV sier én ting om petroleum, Arbeiderpartiet sier noe helt annet. Og så beskylder man Fremskrittspartiet for å dobbeltkommunisere. Alle som har fulgt denne debatten, ser jo at det er en sekspartskommunisering fra de andre, fordi man ikke helt klarer å bli enige om hva man faktisk har inngått. Statsråd Solheim tok opp at Fremskrittspartiet bare påpeker manglene. Det er jo fordi vi er den eneste kritiske røsten som har hatt en alternativ politikk, og da ønsker vi jo å påpeke hvilke tiltak som ikke virker, for å få en debatt rundt det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-04:
Jeg synes forrige innlegg var et typisk eksempel på hvordan man prøver å fordreie Fremskrittspartiets politikk for å svartmale det vi står for, istedenfor å ta det vi sier, på alvor. En artikkel fra forskning.no henviser til to forskningsrapporter publisert nylig om at biodrivstoff i dagens teknologi og dagens form ikke er en klimaløsning, fordi det tar fra 17 til 420 år å få produksjonen av biodrivstoff til å bli klimanøytral i forhold til det fossile brennstoffet man erstatter. Derfor ønsker Fremskrittspartiet at ja, vi skal satse på el, hydrogen, biodrivstoff etc., men man må gjøre det på en miljøvennlig, forsvarlig måte, der symbolikken med å innføre biodrivstoff ikke blir det viktigste, men effektene man får ut av det. Derfor har Fremskrittspartiet sagt at forskning på andregenerasjons biodrivstoff er viktig, der man bruker avfall fra f.eks. matproduksjon, og ikke slik som i dag, der Regjeringen med dette forliket faktisk går inn for å bruke maten til verdens fattige for å få bilene sine til å gå. Det synes jeg er uforsvarlig.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-03-04:
I Dagbladet i dag slår saksordføreren fast at klimaforliket er altfor defensivt i forhold til kampen mot klimaendringene. Er ikke det en svært indirekte og forferdelig dom over den opprinnelige klimameldingen som kom fra saksordførerens egen regjering? Samtidig ser jeg at saksordføreren i dag er ute og kaller norsk oljeindustri og nasjonen for øvrig for klimabanditter - en norsk oljenæring som forsyner Frankrike, Tyskland og Belgia med 30 pst. av deres energikonsum, Storbritannia med mer enn 20 pst., og hvor alternativet faktisk er kullkraft. Mener saksordføreren at det norsk oljeindustri driver på med, er bandittvirksomhet, som hun uttaler seg om til Dagbladet?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-03-04:
Jeg har med stor interesse lyttet til representanten Solvik-Olsens innlegg. Det er litt vanskelig å klare å henge med i alle svingene. Det kan selvfølgelig skyldes denne representanten. Når Solvik-Olsen slår fast at det er ingenting i klimaforliket som ikke Fremskrittspartiet kunne ha vært med på, med unntak av økningen i bensinavgiften - det har han på mange måter gjentatt i dagens debatt, samtidig som han er sitert på det i media tidligere - lurer jeg faktisk på hva Fremskrittspartiet egentlig mener når jeg ser at nestlederen i Fremskrittspartiet, Per Sandberg, ikke er til å misforstå når han sier at han mener at det ikke kan stemme at CO2 er årsaken til global oppvarming. Han nekter å tro at temperaturøkninger skyldes at CO2 blir værende i atmosfæren. Er representanten Ketil Solvik-Olsen enig med sin nestleder?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-03-04:
Høyre har gjennom hele sin historie vært kjent for at vi ønsker å forhandle frem løsninger. I de regjeringposisjoner vi har vært i gjennom historien, har vi med noen få unntak regjert sammen med andre partier. Det betyr at vi har måttet delta i forhandlinger, og at vi ikke hele tiden har kunnet regne med å få hundre prosent gjennomslag for vår politikk. Forhandlinger betyr at man må ta og gi. Det har til syvende og sist bidratt til å gi både Høyre og - jeg tror - nasjonen de fremste og beste resultater. Jeg skjønner jo hva som er det underliggende spørsmålet i representanten Pedersens replikk. Jeg tror Fremskrittspartiet selv må svare på om de har gjort seg mer lekker gjennom sitt standpunkt og sin politiske tilnærming i klimapolitikken for å delta i samarbeid med bl.a. Kristelig Folkeparti, Venstre og Høyre. Jeg tror Kristelig Folkeparti og Venstre allerede har gitt uttrykk for sitt prinsipielle syn når det gjelder representanten Pedersens spørsmål.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-03-04:
På mange måter har jo Lavutslippsutvalget vært førende og gitt kraftige bidrag til de forhandlingene vi har vært gjennom. Det har, som det fremgår av klimaforliket, blitt et produkt uten at konklusjonen er at man anviser sektorvise løsninger. Det har fra min side ikke har vært meningen å gå til noe rabiat angrep på Fremskrittspartiet. Jeg har bare tillatt meg å sitere hva Fremskrittspartiets egne representanter har slått fast. Jeg går ut fra at de ikke er feilsitert overalt der de har ytret seg. Det kan neppe være mulig. Jeg registrerer med stor interesse at det er en helt annen tilnærming å spore fra representanten Ketil Solvik-Olsen i forhold til hans nestleder når det gjelder å ytre seg. Jeg hadde derfor forventet at Fremskrittspartiet skulle ha nærmet seg mer de tre såkalte Bondevik-partiene i dette spørsmålet.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-03-04:
Det er helt korrekt at både Høyre og Fremskrittspartiet har meget gode meningsmålinger for tiden. Jeg tror det er mange som mentalt kanskje har begynt å omstille seg til å tenke tanken at uansett om det blir den ene eller andre løsningen, blir det et regjeringsskifte fra 2009. Det vil neppe innebære at en ny regjering vil ha Per Sandberg som klimapolitisk talsmann. Ingenting tyder i dag på at Høyre har en millimeter å gi i noen slags forhandlinger om våre standpunkter innenfor klimapolitikken. I tillegg vil jeg bare si at vi i flere fylkeskommuner og kommuner har mange og veldig gode erfaringer fra samarbeid med Fremskrittspartiet. Jeg vet jo i dette tilfellet hvem som må gi når det gjelder å få nedfelt en politikk på klimaområdet.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-03-04:
Slutter statsråd Haga seg til uttalelsen fra saksordføreren, Inga Marte Thorkildsen, om at oljen gjør oss til «klimabanditter»? Det er mitt første spørsmål. Spørsmål nr. 2 har jeg hentet fra Senterpartiets hjemmesider, hvor partileder Åslaug Haga uttaler at «det er vås å framstille EU som et miljølokomotiv», og at «Norge ligger milevis foran i sporet». Er dette representativt for Regjeringens holdning til EU - i spørsmål hvor vi på mange måter er helt avhengige av å lykkes med samarbeidet fremover? Det går mot en FN-konvensjon under klimatoppmøtet i København i 2009. Hvordan kan slike uttalelser tjene norske klimainteresser?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-03-04:
Fremskrittspartiets parlamentariske leder slår fast at Fremskrittspartiet er det eneste partiet her i denne salen som har et balansert syn i klimapolitikken. Når hun henviser til et balansert syn, går jeg ut fra at det ikke betyr at hun kan innta ett standpunkt i ett forum for så å innta et helt annet standpunkt i et annet forum. Etter mitt syn er det ubalanse. Jeg hadde faktisk trodd at Siv Jensen nå skulle klargjøre for Stortinget hva som var og er Fremskrittspartiets klimapolitikk. Er det Per Sandbergs klimapolitikk som er gjeldende FrP-politikk, når han bestrider at global oppvarming er forårsaket av CO2-utslipp? Eller er det Ketil Solvik-Olsens? Han slår fast, også her, at Fremskrittspartiet - med unntak av økt bensinavgift - kunne ha stått inne for alt som står i klimaforliket.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-03-04:
Jeg leste òg i Dagbladet at Inga Marte Thorkildsen mente at klimaforliket var for defensivt. Det må være et forsøk på å sette norsk rekord i dobbeltkommunikasjon. Jeg hadde den litt psykedeliske opplevelsen å sitte i klimaforhandlingene og oppleve at SV sa: Ikke gå så fort fram, ikke sett så ambisiøse mål, ikke bevilg så mye penger, ikke krev så mye og stå så hardt på, for det er ikke sikkert vi får forlik. Og da å gå ut og si at dette blir for defensivt, må være en understreking av at Regjeringen ikke var i stand til å levere, slik som opposisjonen forlangte. Kan Inga Marte Thorkildsen bekrefte at Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre ville gå lenger når det gjaldt mål, mer konkrete tiltak og å bevilge mer penger? Og kan hun bekrefte at det ikke var Venstre, Kristelig Folkeparti og Høyre som hindret at det ble en mer offensiv avtale?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-03-04:
Jeg har lyst til å starte med å gi ros til Arbeiderpartiet, som bidro til et klimaforlik, selv om Regjeringen ikke trengte det ettersom en har flertall i Stortinget. Jeg er også positiv til at en var med på et opplegg som konkretiserte utslippsreduksjonene hjemme, til tross for at statsministeren tydelig hadde signalisert at det ikke var så viktig om reduksjonene kom hjemme eller ute. Inga Marte Thorkildsen har sagt at det er en viktig oppfølging av klimaforliket å tøyle oljeindustrien. Hun har også sagt at det er en naturlig oppfølging av klimaforliket å få et permanent forbud mot oljevirksomhet på sokkelen utenfor Lofoten og Vesterålen. Det er helt i samsvar med Venstres syn. Er Arbeiderpartiet enig i at det er en naturlig oppfølging av klimaforliket å få et permanent forbud mot oljevirksomhet på sokkelen utenfor Vesterålen og Lofoten?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-03-04:
De tre partiene som har forhandlet med regjeringspartiene, Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti, har vist at vi er i stand til å komme fram til en mer ambisiøs klimapolitikk enn det dagens regjeringspartier har gjort. Det opplegget vi la fram i 61 punkter, kan sammenholdes med klimameldingen, og er dokumentasjon på det jeg sa. Det ville ikke vært noe problem for en regjering, håper jeg, som utgikk fra disse tre partiene, å komme til Stortinget med en slik plattform og få tilslutning til et eller flere av dagens regjeringspartier. Det var slik det foregikk i forrige stortingsperiode. Når Bondevik II-regjeringen la fram gode miljøforslag, fikk en eksempelvis SV med på et mer ambisiøst opplegg enn det Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet var beredt til å være med på. Den styringsmuligheten vil også finnes i framtiden for en regjering som er tungt fundert i sentrum. Den har en handlefrihet som gjør at ytterpunktet i klimapolitikken, Fremskrittspartiet, kan holdes utenom.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-03-04:
For det første: Når det gjaldt Fremskrittspartiet, var jo ikke de beredt til å gå inn på målsettingene for klimapolitikken og de satte måltallene for reduksjon, og det er en veldig viktig forutsetning for norsk klimapolitikk. Når det gjelder rushtidsavgift og tiltak for å redusere biltrafikken i de store byene, står det i klimaforliket at de byområdene som kommer med tiltak som vil bidra til å redusere biltrafikken og stimulere kollektivtransport, skal tilgodeses når belønningsordningsmidlene deles ut. Det er Venstre helt enig i. Det jeg tok et oppgjør med i Rogaland, var SV og Arbeiderpartiets ensidige kjør på at det må bety rushtidsavgift. Det står entydig i forliket at en står fritt lokalt til å velge de virkemidlene en skal bruke for å nå målsettingen om å redusere bilbruken. Det er ikke rett at Venstre generelt er for rushtidsavgift. Vi er generelt for en politikk som gir mindre bilbruk og mer kollektivtransport i byene, men en skal lokalt velge løsning, slik en har gjort i Oslo, hvor Fremskrittspartiet er med på en løsning med bompenger.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-03-04:
Svaret på det er ja. Så har jeg lyst til å si litt om Snøhvit- og Kårstø-utbyggingene, som har vært tema i dag. Begge prosjektene ble omtalt i regjeringserklæringen til forrige regjering. Der sa vi at vi la til grunn vedtaket om utbygging av gasskraftverket på Kårstø, og vi la til grunn at det var et flertall som ønsket Snøhvit-utbyggingen. Det ble fulgt opp, men det ble ikke gitt noen nye tillatelser til gasskraftverk. Det betyr at den forrige regjering gjorde nøyaktig det en sa i regjeringserklæringen, mens dagens regjering har vist på en rekke punkt at en ikke følger opp det en lovte. En lovte rensing på Kårstø i 2009. Nå er det uklart når det blir. En lovte rensing på Mongstad fra dag én, og det vet en heller ikke når blir. Det betyr at den forrige regjeringen stod ved den regjeringserklæringen en hadde, til punkt og prikke på disse områdene, mens dagens regjering følges av løftebrudd på løftebrudd. Det jeg kan love, er at en kommende regjering som Venstre måtte være med i, skal følge opp det som en blir enig med de andre partiene om, i en eventuell regjeringserklæring.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-03-04:
Når det gjelder tiltak mot avskoging, står det i klimaforliket at partene er enige om at Norge skal signalisere vilje til å bidra til pilotprosjekter for å utvikle slike systemer allerede fra 2008. Det må for alle praktiske formål bety at det kommer penger til dette i revidert budsjett, som legges fram om kort tid. Statsråden går langt i å antyde at det er vanskelig å finne prosjekter som en kan sette av penger til, for å komme i gang. Jeg registrerer at representanter for Regnskogfondet er av en helt annen oppfatning og mener at slike tiltak og muligheter finnes allerede i dag. Vet statsråden nå at en ikke vil finne prosjekter som en kan sette av midler til i revidert, slik jeg mener en har forpliktet seg til i klimaforliket? Og hvordan vil i tilfelle forlikspartnerne bli orientert om et slikt brudd med klimaforliket?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-03-04:
En betydelig økt satsing på forskning er av de konkrete tiltakene i klimaforliket som har vakt stor begeistring i forskningsmiljøet. Det vil bli hard kamp om disse midlene. Thoriumutvalget la fram en innstilling som ikke gav thoriumlobbyen den drahjelpen som den hadde håpet på, men den er allerede på banen og sier at den ønsker mer forskning på dette. Etter Venstres mening har Norge spesielle fortrinn når det gjelder CO2-fangst og utvikling av fornybare energikilder, som f.eks. havvindmøller. Det er innenfor disse områdene våre teknologi- og forskningsressurser bør prioriteres. Er statsråden enig i at det vil være i klimaforlikets ånd å gi tydelig beskjed om at den økte forskningsinnsatsen ikke skal gjelde kjernekraft og thorium, men fornybar produksjon og det å utvikle CO2 -fangstteknologi? Historisk har Norge brukt mer midler på kjernekraftforskning enn på forskning på fornybar energi. Den tid må nå være over.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-03-04:
Inga Marte Thorkildsen, som er saksordfører og regjeringspartienes hovedtalsperson i denne saken, har sagt at dersom man skal videreutvikle klimaforliket, må oljeindustrien tas hardt. Blant annet må det sies nei til oljeboring/oljeaktivitet på sokkelen utenfor Lofoten og Vesterålen. Det vet jeg at statsministeren er uenig i, så det skal jeg ikke spørre om. Jeg er mer usikker på hvordan han responderer på representanten Thorkildsens krav om at man må ha mye tydeligere styringssignaler og sette strengere rammer for StatoilHydros aktivitet. Representanten Thorkildsen vil at man skal føre en politikk overfor StatoilHydro som gjør at de ikke kan investere i oljesandprosjekt i Canada, og som gjør at de ikke kan drive med oljeboring i Alaska. Vil statsministeren sørge for at Regjeringen innfrir forventningene fra partienes hovedtalspersoner når det gjelder klimaavtalen?
Erna Solberg (Høyre), 2008-03-04:
President! Det er en åpenbar misforståelse.
Erna Solberg (Høyre), 2008-03-04:
Jeg er uenig i det. Saksordføreren har nå sagt noe som ikke er riktig. Det må være en misforståelse, eller så er det en falsk forklaring hun gir i Stortinget.
Erna Solberg (Høyre), 2008-03-04:
Det må være en åpenbar misforståelse at det på noe tidspunkt er fremsatt noen andre krav fra Regjeringen overfor de andre forhandlingspartnerne når det gjelder økonomisk inndekning, enn de som ligger her. Det har aldri skjedd! Saksordføreren har systematisk forsøkt å spre dette på andre områder. Det har aldri skjedd, annet enn det som i dag ligger i forliket.
Erna Solberg (Høyre), 2008-03-04:
Jeg skjønner ikke hvorfor Arbeiderpartiet bruker så mye tid på denne lille debatten i forhold til klimautfordringene slik de er fremover. Vi har en verden som vokser dynamisk og raskt. Flertallet av verdens befolkning bor i de store byene. Vi har kjempestore klimatiltak, og Arbeiderpartiet synes at Fremskrittspartiet er det viktigste å diskutere. Jeg synes de gjør klimapolitikken liten i denne debatten. Og jeg har registrert hva Ketil Solvik-Olsen sa da vi la frem forliket, at han var enig i alt som stod der, med unntak av de fem ørene på bensinavgiften og de ti ørene på dieselavgiften som vi gikk inn for - ikke fordi vi heller tror at det er spesielt viktig i klimaspørsmålene, men vi syntes ikke et klimaforlik kunne strande på at det vil koste 1 krone og 92 øre mer å kjøre fra Bergen til Oslo. Jeg synes at Arbeiderpartiet burde løftet debatten istedenfor å gjøre den til en liten innenrikspolitisk debatt, når vi møter de største utfordringene vi har fremover.
Erna Solberg (Høyre), 2008-03-04:
Ingen! Fem øre på bensinavgiften gir ingen klimaeffekt. Men det gav en veldig god klimaforbedring i forhandlingene om klimaforliket at Høyre kunne bidra med fem øre. Og som sagt: Jeg kjenner ingen som har råd til bil, som ikke har råd til å betale 1,92 kr mer for å kjøre fra Bergen til Oslo. Man får snart ikke en karamell for den prisen! Jeg synes at klimaet ble veldig bra av at vi faktisk sa at vi også kunne strekke oss på det området. Men så har jeg lyst til å si: Jeg tror at det er viktig at vi skifter ut biler i Norge. For å få ned utslippene fra privatbilene tror jeg faktisk at veien å gå fremover er å få flere av de nye bilene inn i Norge. Det betyr at vi er nødt til å se på hvordan vi kan gjøre bilavgiftene bedre, slik at de ikke bare stimulerer mer miljømessig, men også gjør det lettere å skifte ut biler. Der tror jeg Fremskrittspartiet og Høyre er enige. Til det siste, når det gjelder rushtidsavgiften: Man må ikke innføre rushtidsavgift, men man må gjøre noe som bidrar til at kollektivtrafikkandelen øker. I Sverige førte ikke rushtidsavgiften til at kollektivtrafikkandelen økte.
Erna Solberg (Høyre), 2008-03-04:
Jeg tror iallfall ikke jeg skal forhandle med Inga Marte Thorkildsen om hvilke krav vi skal stille til Fremskrittspartiet hvis vi skal forhandle med dem. Det tror jeg ikke vil være rette den adressaten. Men når vi har sagt at vi vil ha mer handling, dreier det seg bl.a. om at på noen områder av de 61 punktene vi hadde i klimaforliket, fikk vi ikke gjennomslag. Blant annet ønsket vi klare myndighetsbestemmelser - f.eks. en ambisjon om hvor mye utslipp biler skulle kunne ha i 2020, at vi ikke skulle ha godkjent biler i det norske markedet, og forhåpentligvis ikke i det europeiske markedet, uten et lavere utslipp. Der har vi en anbefaling i klimaforliket. Vi hadde ønsket en sterkere formulering på det. Vi ønsker å bruke mer penger på forskning og utvikling generelt. Det betyr også å bruke mer penger på forskning og utvikling på disse områdene, og der vil vi finne frem til noen av de nye løsningene. Representanten Thorkildsen kan gå tilbake og se på alle de forhandlingskravene vi hadde som ikke ble gjennomført, så vil hun finne noen av handlingspunktene som vi eventuelt vil sette inn i tillegg.
Erna Solberg (Høyre), 2008-03-04:
Jeg skjønner at man ikke skal rose hverandre - det var ikke det forliket gikk ut på. Jeg har lyst til å stille statsministeren et spørsmål som dreier seg om en del av de 61 punktene hvor vi ikke fikk gjennomslag hos Regjeringen, som alle baserte seg på en litt annen filosofi enn den statsministeren har stått for, nemlig at vi kommer ikke i havn bare gjennom å bruke Kyoto-mekanismene, de grønne utviklingsmekanismene og gjennom å bruke kvotesystemet med EU. Det er også et behov for å bruke noen andre virkemidler, bl.a. for å få til mer og ny teknologi som ikke løftes av disse virkemidlene. Mitt spørsmål til statsministeren er: Ser han nå at med de prisene som er i dag, og med de erfaringene vi har med de grønne utviklingsmekanismene, så løses ikke spørsmålet om å få ny teknologi frem i dag av disse mekanismene?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-04:
Vi mener at det fortsatt skal være petroleumsaktivitet i Norge - selvfølgelig gjør vi det! Vi forholder oss bl.a. til forvaltningsplanen for Barentshavet, som peker og meisler ut en kurs for hvor vi skal gå i framtiden. Men vi er opptatt av at den petroleumssektoren vi skal ha i Norge, skal være bærekraftig og skal være den beste i verden i forhold til klima og miljøkrav. Vi synes det som handler om elektrifisering og veien videre på det feltet, er spennende tanker. Vi er også opptatt av at man i den petroleumsforskningen som foregår, må ta klimahensyn. Forskning for økt oljeutvinning er bra, for det betyr at vi blir i stand til å ta opp mer olje fra de feltene vi åpner. Det er bra i et miljøperspektiv, slik at vi slipper å åpne de aller mest sårbare feltene.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-04:
Arbeiderpartiet mener at den satsingen som skjer både på Kårstø og på Mongstad, er viktig. For gjennom satsingen på å få til teknologi som skal bidra til å rense CO2, både fra gasskraft og forhåpentligvis også fra kullkraftverk, løfter vi fram en teknologi som potensielt kan bidra til å redusere globale CO2-utslipp betydelig. Det er viktig. Så er det selvsagt synd at kraftverket på Kårstø nå står, som en følge av de lave strømprisene som vi pr. i dag har. Så merket jeg meg med glede din kritiske holdning til gratiskvoter. Det er et uttalt mål at vi skal bli kvitt ordningen med gratiskvoter i et system etter 2012, og jeg håper at vi sammen med Høyre kan jobbe for det.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-04:
Arbeiderpartiet forholder seg til den forvaltningsplanen for Barentshavet som vi har blitt enige om, og som vi har vedtatt. Der åpner vi ikke for oljevirksomhet utenfor Lofoten og Vesterålen nå. Vi har skjermet de mest sårbare områdene. Så skal dette opp til en vurdering i 2010. Fram til da skal det foregå et omfattende arbeid med å kartlegge miljøverdien i områdene for å få et bedre bilde av tilstanden i området. Så får vi når den kartleggingen foreligger, diskutere hvorvidt det vil være forsvarlig å åpne opp disse områdene for petroleumsvirksomhet. Det som i hvert fall er sikkert, er at virksomheten som skjer i disse områdene, skal foregå på en mest mulig miljøvennlig måte, med de aller strengeste krav som det er mulig å tenke seg. Det er altså slik at dette er noe vi skal vurdere etter 2010.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-04:
Først for å oppklare hvor Per Sandbergs uttalelser, som representanten Kristiansen viste til, er hentet fra. De er fra Aust-Agder Fremskrittspartis årsmøte, referert i Agderposten 4. februar 2008. Så til et annet Per Sandberg-sitat. På Fremskrittspartiets nettsider kan man for tiden lese at nestleder Sandberg omtaler nobelprisvinner Al Gore som «en stor bløffmaker». Jeg synes det er grunn til å minne om den internasjonale anerkjennelsen som fredsprisen har, og spørre representanten om han er stolt av den måten som Sandberg omtaler fredsprisvinneren på.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2008-03-04:
I Ketil Solvik-Olsens svar på min replikk tidligere i dag kunne man nesten få inntrykk av at han tok avstand fra Per Sandbergs uttalelser den siste tiden. I mars 2007 sendte Ketil Solvik-Olsen et spørsmål til skriftlig besvarelse til daværende miljøvernminister Helen Bjørnøy. I det spørsmålet uttrykte representanten bekymring for at videregående skoler ble oppfordret til å vise Al Gores film «En ubehagelig sannhet». Nestleder i Fremskrittspartiet, Per Sandberg, omtaler Al Gore som en stor bløffmaker og kristenfundamentalist, til alt overmål. Han spør i et nettmøte i Adresseavisa om hvor mange som vil henges i lyktestolpene hvis skrekkscenarioene ikke slår til. Ja, mon det? Når Per Sandberg omtaler Al Gore som en bløffmaker, viser han stadig vekk til at en rekke forskere har gått til sak mot Al Gore, og at britisk høyesterett nærmest har forbudt å vise filmen. For å rydde opp i det med én gang: Forskerne som Per Sandberg viser til, er en lastebilsjåfør fra Kent, og dommen som ble avsagt, falt i High Court i London, altså i en byrett og ikke i britisk høyesterett. Så det er åpenbart mer enn klimaendringer Fremskrittspartiet bør skaffe seg mer kunnskap om. Det er egentlig ikke hovedpoenget her. Poenget er hva denne dommen faktisk sier. Det stemmer at noen av påstandene i Al Gores film ikke blir godt nok dokumentert i filmen, men det virkelig interessante i den dommen, er de punktene som dommerne finner riktige. Det gjelder bl.a. punktet om at dagens klimaendringer hovedsakelig er forårsaket av menneskeskapte utslipp, og at det er fullt mulig for styresmakter og for individer å redusere virkningene av klimaendringer. Jeg vet ikke om jeg skal le eller gråte. Her kaller man altså Al Gore for en bløffmaker, sår tvil om konklusjonene til FNs klimapanel og etterlyser edruelighet og sannferdighet i debatten, og så unnlater man å fortelle hele sannheten om sine egne kilder. Er det disse dommerne, som slår fast at klimaendringene er menneskeskapte, som Per Sandberg vil ha dinglende i lyktestolpene? Jeg synes egentlig det er befriende at Fremskrittspartiet avslører hva klimaproblemene dreier seg om for dem. De skal vinne stemmer på samme måte som med innvandringsmotstanden. Jeg synes også at det var greit å høre representanten Sortevik i denne debatten klargjøre at Fremskrittspartiet ikke legger føre var-prinsippet til grunn for sin klimapolitikk. Så vil jeg bare si helt til slutt: Etter alle disse timene med debatt har vi fortsatt ikke fått svar på det enkle spørsmålet: Tror Fremskrittspartiet på menneskeskapte klimaendringer, eller tror de ikke på det?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2008-03-04:
Vi har nå den underlige situasjonen at gasskraftverket på Kårstø står, samtidig som de tjener penger som aldri tidligere. Vi ser at gratiskvotene som er delt ut med rund hånd fra dagens regjering, har gått til nettopp Kårstø, hvor man sitter igjen uten produksjon med et anslag på 0,5 mill. kr dagen i gevinst. Det betyr igjen at dersom dagens kvotepriser ligger fast, samtidig som kvotesystemet med gratis kvoter fortsetter, vil dette kunne være nedbetalt i løpet av ti-tolv år. Mener representanten Marthinsen at dette er god bruk av statlige midler, ikke minst i forhold til miljøpolitikk? Hvorvidt er dette en god miljøpolitikk for å fremme klimareduksjoner?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2008-03-04:
Representanten Lundteigen er en av Senterpartiets ledende ideologer. For ikke mange år siden sa representanten at det var på tide at Norge produserte tilnærmet alt selv. Det gjaldt alt fra vaskemaskiner og andre hvitevarer til landbruksvarer og det meste annet. Representanten er også som kjent en sterk motstander av internasjonal handel - ja kanskje til og med all handel - noe som vil være jevngodt med å bygge en berlinmur rundt Norge. Men miljø er internasjonalt. Miljø og klimaendringer kjenner ingen internasjonale grenser. Selv med en «Lundteigen-mur» rundt Norge vil vi merke - og vi merker i dag - store endringer i miljøet. Mitt spørsmål til representanten Sande blir derfor: Er representanten enig med sin medrepresentant Lundteigen, en ideolog innen Senterpartiet, i at vi bør produsere stadig mer selv? Og hva slags konsekvenser får dette for miljøet?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2008-03-04:
Jeg er helt enig med statsråden når han sier at konflikt kan bidra til utvikling. Problemet med dagens regjering er at konflikt som oftest bidrar til stillstand. Men diskusjonen som har pågått forut for klimaforliket, var i stor grad om hvorvidt vi skulle ta forpliktelsene hjemme eller ute. Stoltenberg var jo også selv en sterk bidragsyter til det og tror blindt - i hvert fall trodde han blindt - på kostnadseffektivitet. Hvis nå statsråden ønsker både å stå på eget prinsipp, som heldigvis ble slått fast i forliket, og på statsministerens prinsipp, ville det ikke da ha vært en god tanke å se på EU? Nå er jeg ihuga ja-mann og har kanskje lettere for å se på det som vårt eget hjemmemarked, nettopp fordi vi har en del likhetstrekk. Vi er høyindustrialiserte. Vi er i ferd med å bli avindustrialiserte. De prosjekter vi kan bidra til, vil ha stor innvirkning på alle industrialiserte land - i stedet for at vi kjøper oss fri gjennom billige prosjekter i u-land.
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-03-04:
Høyre ønsker å framstå med troverdighet og som en pådriver i klimadebatten. Gjennom klimaforliket har Høyre tatt standpunkt til at kampen mot menneskeskapte klimaendringer er et verdispørsmål. Høyre har altså tatt et verdistandpunkt i klimasaken. Dette mener de fleste - utenom Fremskrittspartiet - utelukker Fremskrittspartiet som en mulig samarbeidspartner i en eventuell høyreregjering. Er representanten Kristiansen enig i den vurderingen?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-04:
Når det gjelder Kristelig Folkepartis engasjement for verdens fattige, er det et område der vi aldri kompromisser, fordi det å få mat og bedre levevilkår og det å få ned dødeligheten blant verdens befolkning er for Kristelig Folkeparti det mest grunnleggende verdispørsmålet. Så vi vil aldri være med på å skaffe flertall for noen politikk som går på kompromisser på dette området. Derfor var det helt avgjørende for Kristelig Folkeparti for å kunne inngå dette forliket med Regjeringen at vi fikk en merknad om at bistand og regnskog ikke skal gå på bekostning av hverandre. Vi skal ikke få en vridning fra verdens fattige over til noen andre som trenger miljøbistand, for verdens fattige trenger mat i magen, de trenger skolegang, de trenger helse osv.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-04:
Jeg tror alle pendlerne som har stått fast de siste dagene her i Oslo-området, er enige om at en satsing på jernbane i befolkningstette områder - som det står i avtalen - er et godt punkt. Det er framtidsrettet transport, det er framtidsrettet miljøpolitikk. For Kristelig Folkeparti, og jeg tror for de andre også, skal dette være rene kroner. Dette skal være 250 mill. kr rene kroner, som er en påplussing for å lette hverdagen til folk og for å være med og ta de store miljøutfordringene som vi står overfor.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-04:
Representanten Thorkildsen er bekymret i dag. Hun er bekymret på andre partiers vegne: en bekymring overfor Høyre, en bekymring overfor Kristelig Folkeparti. Jeg er glad for at folk er bekymret for oss, men jeg tror at Thorkildsen har større utfordringer hos regjeringen. Dagens oppslag i Dagbladet forteller at Thorkildsen ønsker å bruke eiermakt i StatoilHydro i en sak som representanten har tatt til orde for tidligere og utfordret sittende statsråd på, men hun vil ikke føre en slik politikk. Så jeg tror kanskje at Thorkildsen bør være litt bekymret for det regjeringssamarbeidet hun er med på. Men til spørsmålet. Ja, innenfor trafikk og kommunikasjon skal vi bruke både pisk og gulrot. Det er de to virkemidlene vi må bruke for å få til en endring i folks reisemønster. Da er det viktig å bruke avgiftssystemet. Det ligger anslag til dette i klimaavtalen. Vi skal være utålmodige vaktbikkjer, så Regjeringen tar det radikale grepet som må til på dette området.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-04:
Vi sentrumspartier har noen felles hjertesaker. Jeg er glad for at representanten Sande snakket om forbrukspolitikk i sitt innlegg. Det er en viktig sentrumsverdi. Men jeg har lyst til å utfordre representanten på en annen hjertesak for Senterpartiet, nemlig landbruk. Den gode bonden tenker langsiktig. Det er et generasjonsperspektiv: Noen sår for at neste generasjon skal kunne høste. I 2005 stod landbruket for 9 pst. av Norges klimautslipp. Jeg har den siste uka besøkt Kongsberg og Rakkestad kommuner, der landbruket er den kilden som slipper ut mest CO2-ekvivalenter. Jeg ønsker å utfordre representanten på følgende: Kan han gi meg tre eksempler på tiltak innenfor landbruket for at landbruket skal bli med på den klimadugnaden som vi i dag starter?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-04:
I dagens Dagens Næringsliv er regnskog ett av temaene. Statsråden sier der at rundt påske skal det etableres et sekretariat, og det vil være deres oppgave å avgjøre hvor mye og når pengene skal bevilges. Jeg håper at det også er en politisk vilje med tanke på når pengene skal bevilges. Kristelig Folkeparti har tatt til orde for at det kan bevilges penger som settes av på et fond, for å vise vilje nasjonalt, noe som vil være viktig internasjonalt. Men vi er helt enige om at her skal vi ikke rushe, men ta den tiden vi trenger. For Kristelig Folkeparti er det viktig at tiltak som primært har en effekt i atmosfæren, ikke bør dekkes over bistandsbudsjettet, men at all bistand skal ha en utviklingseffekt lokalt, der den brukes, og være fattigdomsorientert. Er statsråden enig i en slik tilnærming til dette spørsmålet?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-04:
Kristelig Folkeparti er glad for at Regjeringen tok til fornuft og gjenopptok forhandlingene med Sverige om et grønt sertifikatmarked. Statsråden var klar på da hun presenterte dette før jul - og også i pressemeldingen - at gjenopptakelsen skyldtes et politisk press fra opposisjonspartiene. I klimaforliket står det at hvis man ikke lykkes med det grønne sertifikatmarkedet, skal vi få et annet opplegg, som er like godt. Men det står også: «Fram til et grønt sertifikatmarked er på plass vil investeringsstøtte til fornybar kraft innenfor dagens notifiserte ordning styrkes gjennom å åpne for høyere støttenivå for å utløse nye prosjekter.» Vi vet at nettopp støttenivået er det som gjør at det ikke blir utløst så mye ny fornybar energi som vi trenger. Når vil statsråden presentere det forhøyede støttenivået for Stortinget?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-04:
Statsråd Haga sa i sitt innlegg at Enova er et av de viktigste virkemidlene for Regjeringen når det gjelder å satse på ny fornybar energi. NVE er konsesjonsbehandler. Vi vet at NVE sliter med behandlingskapasitet når det gjelder vindkraft og småkraft. Men det er jo ikke bare NVE som er en utfordring i forbindelse med småkraft, det er også Regjeringens endringer av skatte- og avgiftssystemet. Småkraft er god miljøpolitikk, det er god distriktspolitikk og det er god energipolitikk. Da de rød-grønne gikk til valg, het det at vi skulle få forutsigbarhet i politikken. Mitt spørsmål er da: Hva vil Senterpartiet gjøre for å fjerne de ulike flaskehalsene - om det er NVE eller skatte- og avgiftssystemet - som finnes når man skal bygge ut mer småkraft i landet som god miljø- og distriktspolitikk?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-04:
Siden 1990 har klimagassutslippene økt med mellom 8 pst. og 10 pst. over 1990-nivået. I klimaforliket legges det opp til at vi skal bruke kvotesystemet både innenfor EU-systemet og også CDM-kvotene, spesielt i overoppfyllelsen, disse ti prosentene. Statsministeren var i sitt innlegg inne på at det var viktig med tidlig handling. Det er også viktig at vi kommer i gang med tiltak i Norge. Mitt spørsmål til statsministeren er: Hvilke tiltak mener statsministeren vi kan iverksette tidlig her i Norge, slik at vi også klarer noen nasjonale tiltak?
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-03-04:
Jeg merket meg at representanten Holten Hjemdal var fornøyd med forliket hun selv var med på å få til. Kristelig Folkeparti har vært med og lagt grunnlaget for mer forutsigbarhet og langsiktighet i miljøpolitikken, og det forplikter framover, ble det også sagt. Så hørte jeg en liten snev av kritikk mot de rød-grønne. Hvis det er sånn at en f.eks. innenfor regnskog ønsker seg en annen politikk enn den de rød-grønne nå har signalisert, lurer jeg på hvor Kristelig Folkeparti skal gå for å finne flertall. Ser en til Fremskrittspartiet for å vinne fram, eller hva er egentlig Kristelig Folkepartis forutsigbarhet i miljøpolitikken når en bruker tid i hovedinnlegget på å presisere dette?
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-03-04:
Ved fleire anledningar den siste tida har leiande politikarar frå Framstegspartiet snakka om klimabløff, om klimahysteri, og det har òg i denne salen i dag vore vist til desse utsegnene. Då må det vere mogleg for dei andre partia på Stortinget å spørje Framstegspartiet direkte: Trur ein på - og det er eit spørsmål som det til no ikkje har vore svara på - at menneskeleg aktivitet og utslepp som følgje av menneskeleg aktivitet fører til klimaendringar, eller trur ein ikkje på det? Det er det grunnleggjande spørsmålet: Dersom ein trur at den menneskelege aktiviteten og utsleppa fører til klimaendringar, ja, så må det jo vere riktig å setje i verk tiltak for å bremse denne. Men dersom ein ikkje trur det, dersom ein ikkje stolar på konklusjonane til FNs klimapanel, vil det jo vere galskap å leggje fram ei mengd dyre og tydelege tiltak for å bremse klimautsleppa. Framstegspartiet må gjere seg opp ei meining om dei trur på FNs klimapanel, eller om dei ikkje gjer det.
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-03-04:
Representanten Lundteigen slo den gongen, allereie på det tidspunktet, fast eit viktig moment i det som i dag er klimadebatten, nemleg at vi fraktar varer frå eine sida av jorda til andre - eit eksempel er kjøt frå New Zealand til Noreg - med store miljøkostnader og store kostnader på utslepp. Det er ikkje tvil om at f.eks. ei satsing på kortreist mat, matproduksjon som har kort avstand til forbrukar, er eit veldig godt klimatiltak og òg eit utsleppsreduserande tiltak. Så i det støttar eg representanten Lundteigen 100 pst.
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-03-04:
Det er nokre sentrumsverdiar som vi står saman om. Landbruk og det å halde ved lag eit levedyktig landbruk i heile landet er ein av dei. Det er også eit innovativt landbruk, eit landbruk som sjølv kjem med forslag til miljøvenlege tiltak og klimavenlege tiltak. Eg trur - for å prøve å nærme meg tre eksempel - at eg skal starte med det viktige i å ha eit levande småskala landbruk. Vi ser at det er gjennomført større utslepp frå det store industrilandbruket som vi har døme på nedover i Europa, enn frå det landbruket som vi har i vårt land. Det å ha verkemiddel som stimulerer til at vi kan halde oppe matproduksjonen i heile landet utan å få desse enorme einingane av industrilandbruk som vi ser nedover i Europa, vil heilt klart vere eit konkret bidrag til å redusere utsleppa. Det andre er f.eks. å støtte opp under økologisk landbruk(presidenten klubbar) og fremme verkemiddel som i større grad stimulerer til økologisk produksjon, slik at vi kan få miljøvenlege produkt. (presidenten klubbar)
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-03-04:
I samband med valkampen i fjor seier Venstre til Aftenposten på spørsmål om kva som var det største nederlaget for partiet, at det var Snøhvit-utbygginga. Venstre ynskte ikkje denne, men Venstre tapte for Høgre i regjeringsforhandlingane på Sem. Spørsmålet må då bli: Kan Venstre garantere at det er ein føresetnad for ei eventuell ny regjering der Venstre er med, og der Høgre er med anten som medlem eller støtteparti, at ein vil føre ein minst like ambisiøs klimapolitikk som det som ligg i det forliket som er til behandling i Stortinget i dag?
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-03-04:
Frå Senterpartiets side har vi over lengre tid gjennom fleire debattar prøvd å få svar på nokre for så vidt heilt enkle ja- eller nei-spørsmål frå Framstegspartiet. I debatten om rikets miljøtilstand sa representanten Tord Lien at Framstegspartiet ville avklare sitt forhold til FNs klimapanel i denne debatten. Derfor spør eg: Trur Framstegspartiet på konklusjonane til FNs klimapanel, og er dei villige til å leggje dei til grunn for sin politikk? Meiner dei det er rett å gjere dei kutta vi har forplikta oss til gjennom Kyoto-avtala? Og: Er det slik at representanten Siv Jensen eigentleg oppfattar denne debatten slik at her har vi alle dei same gode måla, men at Framstegspartiet vil ha kutta på andre måtar enn resten av partia på Stortinget?
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-03-04:
Tidlegare i debatten blei eg og andre raud-grøne politikarar kritiserte for å vere tungnæme i forhold til kva som er Framstegspartiets tilnærming til FNs klimapanel. Då tenkte eg berre - iallfall som formildande omstende, dersom tungnæme-begrepet skal gå inn i historia som merkelapp på oss - eg ville fortelje litt om kvifor vi synest det er vanskeleg å forstå kva som er Framstegspartiets verkelege haldning. Dei som har fått med seg debatten i dag, har bl.a. høyrt representanten Fredriksen og representanten Sortevik, som seier om FNs klimapanel at «aldri har så mange blitt lurt så fort av så få». Så har dei repetert sitat som går på tvers av fråsegnene i klimapanelet, bl.a. at CO2 -utslepp er ufarleg, at det ikkje er årsaka til den oppvarminga vi er vitne til, og at det er trist at vi har politikarar som brukar klimapanelet som rettesnor for politiske vedtak, osv. Blant anna seier representanten Sortevik at Framstegpartiet ikkje er dei einaste som åtvarar mot konklusjonane til FNs klimapanel. Ja, dette er heilt på tvers av det som leiaren i partiet sa frå talarstolen her, nemleg at dei tek klimautfordringane på alvor, dei tek konklusjonane til FNs klimapanel på alvor. Då må det vere lov å stille spørsmålet: Kva er det eigentleg Framstegspartiet meiner om konklusjonane til FNs klimapanel? Vi har ikkje makta å få eit klart svar på det. I Senterpartiet har vi eit ganske greitt prinsipp, det er føre-var-prinsippet. Eg vil kort gjenta kva vi legg i det: Biletleg sett handlar det om at vi tek sjansen på å bli latterleggjorde om 50 år dersom det viser seg at vi i dag stemde for for drastiske tiltak og for drastiske strategiar i forhold til klimautfordringane - for alternativet er verre. Alternativet er at vi om 50 år blir sett på som dei politikarane som hadde tilstrekkeleg med kunnskap, som hadde dei økonomiske ressursane, og som verkeleg hadde moglegheita til å gjere effektive tiltak då ein fekk stor effekt ut av relativt liten ressursbruk. Vi kan bli sett på som dei politikarane som hadde alle moglegheitene, men som ikkje gjorde noko - viss vi ikkje gjer noko i dag. Eg er glad for at vi har eit breitt stortingsfleirtal som er villig til å gjere dei rette tiltaka.