Børge Brende (Høyre), 2014-11-18:
Jeg takker interpellanten for å sette Somalia på dagsordenen. Det er riktig, som interpellanten også slår fast, at vi har en stor somalisk diaspora i Norge, som spiller en konstruktiv rolle både i Norge og i sitt hjemland. Jeg synes det er en fin anledning til å orientere Stortinget om hvordan regjeringen vil arbeide overfor Somalia i tiden fremover. Som interpellanten også var inne på, har Somalia vært uten en fungerende sentralmyndighet og i sammenhengende konflikt siden 1991. Foruten de menneskelige lidelsene dette har forårsaket, har det gjort at landet er fragmentert politisk, sikkerhetsmessig og økonomisk. Som representanten Skei Grande peker på, er det til dels store forskjeller mellom de ulike delene av landet. Mens konfliktene har herjet verst i det sørlige og sentrale Somalia, også rundt hovedstaden Mogadishu, har de nordlige regionene, Somaliland og Puntland, i større grad enn resten av landet vært i stand til å stabilisere seg og bygge opp en sentral myndighetsstruktur. Dette gjelder spesielt i Somaliland, som har hatt et stabilt styre siden midten av 2000-tallet og gjennomført flere relativt demokratiske valg med maktskifter uten bruk av vold – noe som også interpellanten var inne på. De siste par årene har vært preget av økt optimisme i Somalia og en positiv utvikling innenfor flere sektorer, men de har også hatt sine tilbakeskritt. Gjennom en omfattende overgangsprosess støttet av det internasjonale samfunnet kom en ny president, regjering og parlament på plass i 2012. En midlertidig føderal grunnlov ble vedtatt, og sikkerhetssituasjonen har bedret seg, takket være militære operasjoner som har svekket terrornettverket Al Shabaab betraktelig. Den afrikanske union med sin fredsopprettende styrke AMISOM har påtatt seg en stor og viktig oppgave. FN bidrar med støtte til AMISOM-styrken, slik at det omfattende tryggingsarbeidet kan lykkes. De nye styresmaktene har vedtatt et nasjonalt reformprogram, Vision 2016. Det setter målsettingene for føderasjonsprosessen med det til hensikt å etablere delstater i hele landet. Vision 2016 omfatter også revisjon av grunnloven med påfølgende folkeavstemning og gjennomføring av nasjonale, demokratiske valg innen utgangen av 2016. Somalia står overfor svært krevende utfordringer etter mer enn to tiår med borgerkrig og i en situasjon der store deler av landet fortsatt er i væpnet konflikt. Statsadministrasjonen har begrenset kapasitet og er preget av omfattende korrupsjon. Det er nærmest tradisjon for politisk konflikt og maktkamp mellom president og statsminister. De siste ukene har vi igjen opplevd en tilspisset situasjon. Et mistillitsforslag mot statsministeren er fremlagt i parlamentet. Somalia vil i lang tid fremover være avhengig av omfattende internasjonal støtte – politisk, økonomisk og militært. Det internasjonale samfunnet er i nær dialog med somaliske myndigheter i arbeidet for et stabilt og fredelig Somalia. Gjennom en internasjonal prosess for utvikling av sårbare stater forankres myndighetenes eierskap til landets egen utviklingsprosess og den bistanden som ytes. Norge har spilt og spiller en fremtredende rolle i stabiliseringsarbeidet i Somalia. Regjeringen vil styrke det norske engasjementet overfor Somalia, og det er derfor i neste års statsbudsjett foreslått som ett av tolv fokusland. Regjeringens innsats overfor Somalia tar utgangspunkt i somaliske myndigheters prioriteringer. Vår hovedmålsetting er å bidra til stabilitet, fred og utvikling i Somalia. Norge støtter derfor tiltak som er med på å legge grunnlag for nasjonal forsoning, etablering av fungerende myndigheter og økonomisk aktivitet. Norge ønsker å bidra til fred og økonomisk utvikling i Somalia på flere måter: for det første gjennom å satse på institusjonsbygging og demokratisering i tråd med myndighetenes planer og prioriteringer. Dette vil ta form av både politisk dialog med myndighetene og støtte til konkrete utviklingstiltak. Norge har spilt en sentral rolle i å bygge opp kompetansen og kapasiteten i den somaliske finansforvaltningen gjennom Special Financing Facility, SFF. Vi vurderer nå i det videre engasjementet hvordan vi skal følge opp dette etter at hoveddelen av SFF er overført til Verdensbankens Multi Partner Fund. Naturressursforvaltning er et annet område der Norge har bidratt og kan bidra. Somalia har Afrikas lengste kystlinje og store naturressurser som fisk, mineraler, olje og gass. Mange av disse ressursene ligger i dag urørt eller forvaltes på en lite regulert og lite bærekraftig måte. For Somalia representerer naturressursene et stort potensial for økonomisk utvikling og velferd. Men de kan også bli en kime til fortsatt konflikt hvis de ikke forvaltes slik at inntektene kommer hele befolkningen til gode. I dag har myndighetene begrenset kompetanse og kapasitet innenfor naturressursforvaltning. Norge har bistått Somalia med dokumentasjon av yttergrensene for landets kontinentalsokkel. Det legger grunnlaget for fremtidig utvikling av naturressurser for nye generasjoner somaliere. Dette er et område der Norge vil kunne tilby ytterligere bistand. Kampen mot kvinnelig kjønnslemlestelse er en viktig prioritet for regjeringen. Norge har satt et nytt og offensivt mål om å bidra til å avskaffe den grufulle praksisen i løpet av én generasjon. Norge vil i tillegg til de elementene jeg nå har vært inne på, videreføre innsatsen mot piratvirksomhet rundt Afrikas Horn. Det gjør vi gjennom utviklingsprosjekter i Somalia, og gjennom samarbeid innenfor justis-, politi- og militærsektoren med somaliske myndigheter og internasjonale aktører som NATO, EU, Interpol og andre land. Norge vil også i fortsettelsen bidra tungt humanitært. Ifølge FN har mer enn en million mennesker i Somalia umiddelbart behov for humanitær hjelp. Ytterligere to millioner mennesker opplever at deres matsikkerhet er truet. Regjeringen kunngjorde i september en økning på 35 mill. kr i den humanitære bistanden for å bidra til å forhindre en ny sultkatastrofe. Den vedvarende prekære humanitære situasjonen bidrar til lokale konflikter og hindrer økonomisk utvikling. Norge vil derfor ha et humanitært fokus også i 2015 med vekt på å bygge beredskap for å unngå fremtidige kriser. Arbeidet med helse og utdanning er også viktig. På disse områdene samarbeider Norge med frivillige organisasjoner og med FN-systemet. Dette arbeidet vil bli videreført. Jeg har nå skissert hva Norge gjør og ønsker å gjøre i Somalia som helhet. Regioner som Somaliland og Puntland inngår i dette. Det er den føderale regjeringen i Mogadishu som er vår hovedsamarbeidspartner i Somalia. Samtidig vil vi opprettholde tett kontakt med de regionale myndighetene i Somaliland og Puntland og andre delstater i Somalia når de etableres som en del av føderaliseringsprosessen. Interpellanten retter i sitt spørsmål oppmerksomheten mot Somaliland. Jeg vil derfor kort nevne at Norge yter støtte også i denne regionen, bl.a. innenfor humanitært arbeid, utdanning, demokratisering og institusjonsbygging. Som del av vår politiske dialog med Somalia er vi i kontakt med de føderale myndighetene i Mogadishu og med myndighetene i Somaliland og Puntland om forholdene dem imellom. Det er spesielt viktig i forbindelse med den pågående føderaliseringsprosessen og forberedelsene til folkeavstemning og valg i 2016. Skal man oppnå et fredelig og stabilt Somalia, er økt dialog og samarbeid mellom regionene helt nødvendig.