Martin Engeset (Høyre), 2007-10-18:
Først av alt vil jeg gi honnør til representanten Dørum for å ha reist denne interpellasjonen. Det er en viktig interpellasjon, som tar opp et særdeles viktig tema. Jeg tror det har en egenverdi at landets nasjonalforsamling diskuterer dette spørsmålet i det åpne rom. Vi vet at det er et vanskelig tema lovmessig. Vi har relativt nylig – for et år siden – vært igjennom en lovbehandling, og vi skal selvfølgelig ikke la en interpellasjonsdebatt bli en omkamp om den lovbehandlingen. Når statsråden i sitt innlegg sier at han synes vi hadde en god debatt for et år siden, i november 2006, er jeg enig i det. Det var en god debatt, en prinsipiell debatt og en spennende debatt om dette vanskelige temaet, både politisk og juridisk. Men det må være tillatt å nevne at på det tidspunktet var det en samlet opposisjon, med partiene Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, som mente helt bestemt at Regjeringens lovforslag ikke gikk langt nok og ikke var godt nok. Jeg synes det bør være en grei bakgrunnsopplysning. Den gangen sa Regjeringen selv i odelstingsproposisjonen som lå til grunn for behandlingen, at det Regjeringen gjorde, var å fremme et forslag som skulle være en videreføring av gjeldende regler og kodifisering av gjeldende rett om f.eks. den ulovfestede lojalitetsplikten. Det var et hovedpunkt for opposisjonen i denne saken. Vi mente bestemt på bakgrunn av dette at det forslaget til Regjeringen ikke var godt nok. Men det er altså det vedtaket vi nå har. Statsråden har helt rett i at ingen saker er prøvd for retten etter det nye lovverket. Det var et skritt i riktig retning på enkelte punkter, ja, men skrittene var ikke mange nok og heller ikke lange nok. Derfor skal det bli spennende å se om, og når, det kommer saker for retten som tar opp dette, hvor vi har mulighet til å vurdere om lovbeskyttelsen for varslere er god nok. I den forbindelse setter jeg pris på det signalet som representanten Per Rune Henriksen gav, og som jeg forstod av statsrådens innlegg, at hvis så ikke er tilfellet, kan vi regne med at vi får et nytt lovforslag fra Regjeringen. Jeg håper statsråden kan bekrefte det i den etterfølgende debatt. Det er slik at noen virksomheter og kommuner har håndtert dette på en meget god måte lenge før vi fikk de nye reglene. Jeg har lyst til å trekke frem Oslo kommune som et eksempel til etterfølgelse for mange. Der har de opprettet en egen varslingsenhet og slått fast på en veldig tydelig måte at varsling er positivt, at de ansatte har rett og plikt til å varsle, og at man skal kunne varsle anonymt og i fortrolighet. Dette er prinsipper som jeg synes enhver arbeidsgiver og enhver virksomhet bør slå fast og henge opp på en stor og tydelig plakat, enten vi snakker om kommuner, statlige etater, bedrifter eller det private næringsliv. Bare gjennom å skape trygghet for den enkelte varsler ved at ledelsen i den enkelte virksomhet sier veldig tydelig fra om at varsling er positivt, og at man har rett og plikt til å varsle, tror jeg at man kan skape den nødvendige trygghet og kultur for at varsling vil finne sted. At det ikke varsles om kritikkverdige forhold, kan faktisk i sin ytterste konsekvens bidra til at en bedrift f.eks. går over ende, går konkurs, og at arbeidsplasser går tapt. Vi har nok en lang vei å gå her – jeg tror også lovmessig – men selvfølgelig er det holdning og kultur som til syvende og sist avgjør. Vi vet i dag at vi skal gi honnør til dem som kjenner til kritikkverdige forhold, og som tør å stå frem, og tør varsle. Det er nok veldig mange som teller på knappene og veier for og imot om de skal tørre å ta sjansen, men som ut fra en helhetlig vurdering kommer til at dette tør jeg ikke, dette kan jeg ikke, dette blir for ubehagelig.