trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2002-11-06:
Jeg takker statsråden for svaret. At jeg faktisk nok en gang tar opp kommunale byggesaksgebyrer, har flere årsaker. Men mitt spørsmål fokuserer denne gangen mer på fylkesmannens rolle som legalitetskontrollør, forholdet til selvkostprinsippet og rettssikkerheten for innbyggerne, slik at man ikke får høyere gebyrer enn det som loven faktisk fastsetter. Et lite eksempel: I Arendal kommune ble en husbygger avkrevet 18 000 kr i kommunalt saksbehandlingsgebyr for en byggesøknad. Han klaget dette inn til fylkesmannen for legalitetskontroll, men fylkesmannen foretok ingen slik kontroll, da han mente at det ikke var noen grunn til å gjøre det. Viser ikke det at systemet med legalitetskontroll faktisk ikke fungerer i praksis og ikke gir den rettssikkerheten som den er ment å skulle gi dem som føler seg utsatt for, f.eks. som i dette tilfellet, for høye gebyrer fra kommunens side?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2002-11-06:
Jeg takker nok en gang statsråden for svaret. Jeg er ikke i tvil om at statsråden har gode intensjoner i denne saken, og jeg ser frem til at hun jobber videre med dette. Men det er klart at når vi ser på den variasjonen som er i avgiftsgebyrene og størrelsen på disse – i dette tilfellet byggesaker, faktisk helt fra 0 til 22 000–23 000 kr – er det klart at folk reagerer. Vi kan jo tenke oss at dersom noe så banalt som at en liter melk prismessig skulle variere fra 10 kr til 150 kr, tror jeg det hadde blitt foretatt en del undersøkelser. Så dette synes folk er veldig underlig. Når det gjelder det som ble sagt, at departementet jobber med retningslinjer, slik jeg forstod det, for å fastsette en del kriterier og prinsipper for hva som er selvkost, vil jeg gjerne følge opp med å spørre statsråden: Når har hun tenkt at dette rundskrivet kan gå ut til kommunene?
Henrik Rød (Fremskrittspartiet), 2002-11-06:
Jeg har et spørsmål til forsvarsministeren: «Statsråden har tidligere uttalt seg positivt om etablering av sivile rutetilbud fra Rygge. Sivil lufttrafikk fra Rygge er et av de tiltak næringslivet i Østfold etterspør sterkest, og det er viktig at det medvirkes til en rask og positiv behandling av saken. Som kjent har departementets arbeidsgruppe nå avgitt sin innstilling til masterplan for Rygge sivile lufthavn. Når kan man regne med at statsråden har avklart de forhold som berøres i denne masterplanen?»
Henrik Rød (Fremskrittspartiet), 2002-11-06:
Jeg takker for svaret. Som statsråden sa, er det nå avklart en rekke forhold i forbindelse med denne masterplanen. Jeg er litt uenig i det statsråden sier, at Forsvaret nå ikke lenger har noen direkte innvirkning på disse forholdene. Ett av de helt avgjørende momentene i masterplanen går på at man skisserer en interimsløsning, slik at man kan få på plass sivile rutetilbud faktisk allerede fra høsten 2003. Så mitt tilleggsspørsmål blir: Hvordan vil statsråden medvirke til at denne interimsløsningen kan la seg realisere?
Henrik Rød (Fremskrittspartiet), 2002-11-06:
Jeg takker igjen for svaret. Som man forstår av den utarbeidede planen, og også det som statsråden svarte innledningsvis, er det opplagt at de reguleringsmessige forholdene er av helt avgjørende betydning for å få igangsatt første permanente byggetrinn på Rygge Sivile Lufthavn. Som også statsråden var inne på, er det Forsvaret som er grunneier av disse arealene, og sånn som jeg ser det, er det naturlig at Forsvaret engasjerer seg i reguleringsprosessen. Hva vil statsråden foreta seg for å sikre at Forsvaret prioriterer medvirkning i reguleringsarbeidet?
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-11-06:
Jeg vil først få begynne med å si takk for spørsmålet, ikke minst fordi det gir meg en mulighet til å komme med en positiv avklaring. Forsvarsdepartementet har riktignok ikke nedsatt noen arbeidsgruppe til å behandle denne saken, slik spørsmålet antyder, men vi har i en positiv dialog med Rygge Sivile Lufthavn, støttet av Luftforsvaret og Forsvarsbygg, så langt som mulig prøvd å bidra til å utforme rammebetingelser for at Rygge Sivile Lufthavn kan gå videre med prosjektet overfor andre berørte myndigheter. På en rekke av statens flyplasser har det i en årrekke vært både militær og sivil lufttrafikk. Det har vi god erfaring med. Det har latt seg gjennomføre ved at Luftforsvarets flystasjoner og de sivile lufthavnene har disponert atskilte områder, ofte på hver sin side av rullebanen, slik vi kjenner fra Banak, Bodø, Værnes og Torp. Luftforsvarets virksomhet gav tidligere ikke rom for noen sivil lufthavn på Rygge. Først i februar 1999 kunne daværende forsvarsminister Fjærvoll konstatere at det ikke lenger var operative grunner til ikke å åpne Rygge for sivil trafikk. På bakgrunn av et konsept utarbeidet av Rygge Sivile Lufthavn sa Forsvaret seg positiv til etablering av en sivil lufthavn vest for rullebanen med direkte atkomst fra E6. I ettertid har det vært undersøkt om det kunne vært andre alternativer til lokalisering av den sivile lufthavnen. Disse undersøkelsene har imidlertid slått fast at eneste aktuelle område for en sivil lufthavn er i det området hvor man først foreslo utbygging, altså vest for rullebanen og syd for kontrolltårnet. Som spørreren helt korrekt nevner, la Rygge Sivile Lufthavn AS 1. november i år fram en masterplan for utbygging av sivil lufthavn på Rygge. Denne er utarbeidet i tett dialog med Forsvarsdepartementet, Luftforsvaret og Forsvarsbygg, og jeg syns det er gledelig at de forhold som relaterer seg til Forsvaret som grunneier og operativt ansvarlig for Rygge flyplass, nå er avklart. Det som gjenstår for Rygge Sivile Lufthavn, er å innhente nødvendige byggetillatelser fra andre myndigheter, slik som bygningsmyndighetene, samt avklare reguleringsmessige spørsmål, innhente nødvendige utslippstillatelser fra miljømyndighetene og i tillegg innhente nødvendige konsesjoner og driftstillatelser fra luftfartsmyndighetene. Her må søknad rettes inn mot de respektive myndigheter. Forsvaret har ikke noen direkte innvirkning på disse spørsmål, men jeg er altså tilfreds med at de spørsmål vi har innflytelse over, nå anses positivt avklart.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-11-06:
Forsvaret vil på en rekke områder medvirke til og støtte opp under Rygge Sivile Lufthavns ønsker om å komme i gang så fort som mulig. Først vil vi som grunneier leie ut og eventuelt selge nødvendig grunn til RSL på kommersielle vilkår. Vi vil også være driftsoperativt ansvarlig for de flyoperative fellesarealene. Da må vi opprette avtale om brann-, rednings- og plasstjeneste, og vi må etablere en utgiftsfordeling som gjør at bruk av den sivile lufthavnen ikke medfører kostnader for Forsvaret. Når det gjelder midlertidige løsninger, eller interimsløsninger, har vi sagt at det er vi villige til å diskutere når faste planer for den endelige løsningen foreligger. Vi har også sagt at for å gi RSL anledning til å kunne bygge ut prosjektet trinnvis, vil Forsvarets militære organisasjon være villig til å bidra med ressurser som bruk av ledige plattformer for parkering av fly og bruk av avisingsplattformer, for å være behjelpelig med at virksomheten kan starte opp så tidlig som mulig.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-11-06:
Som jeg var inne på i mitt forrige svar, ønsker Forsvaret på en rekke områder å være en støttespiller for RSL. Det er også riktig at Forsvaret er grunneier, men vi foretrekker enten å leie ut eller å selge grunn til RSL på kommersielle vilkår. Vi syns derfor ikke det er naturlig at det er Forsvaret som skal søke de kommunale reguleringsmyndigheter om omregulering av det sivile lufthavnområdet. Det finner vi det naturlig at Rygge Sivile Lufthavn gjør selv. Men i og med at masterplanen er utarbeidet i tett kontakt med Forsvaret, har vi ikke noen innvendinger til de planene som er skissert. Vi føler imidlertid at det er naturlig at utbygger, eller interessenten her, får medansvar for de eventuelle lokale debatter som måtte komme i ly av de planene som fremmes.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2002-03-07:
Jeg vil foreslå Finn Martin Vallersnes.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2002-03-07:
Jeg kan bekrefte at diskusjonen i komiteen har gått slik: Snøhvit-prosjektet i seg selv trigger eller utløser at man må gå videre i forskning på CO2-fri gasskraft. Med de innvendinger vi har fått fra operatør og utbygger, har komiteen sett og erkjent at det sannsynligvis ikke vil være hensiktsmessig å få et pilotanlegg på Melkøya. Derfor er selve konklusjonen noe vag. Vi vil ikke slippe helt at Snøhvit er det som gjør at man tar dette opp, men det kan godt tenkes at det vil være raskere og gi bedre effekt hvis man får et pilotanlegg et annet sted. Jeg er helt enig med representanten i at det er viktig å få utnyttet kjølevannet og varmtvannet til industriell virksomhet, og det mest nærliggende er havbruk. På den annen side har ikke Høyre og Kristelig Folkeparti ønsket å gå konkret inn og forlange en medfinansiering, og har heller ikke forsøkt å kvantifisere den. Men vår merknad er ganske klar på dette: Vi ønsker at Statoil som operatør og rettighetshaverne skal bidra. I det ligger det at man kan danne et selskap sammen, eller på annen måte bidra til at man får utnyttet disse viktige ressursene. Vi har ikke gått imot, men vi har ikke villet legge en konkret forpliktelse på utbygger.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2002-03-07:
Da skal jeg holde meg på den fredelige siden! Grunnen til at vi ikke ønsker å åpne for olje på dette tidspunkt, er naturligvis at det er sterke innvendinger til den konsekvensvurdering som er gjort. Den har vært gjort separat og spesielt for Snøhvit. Jeg føler at det må være riktig å se Barentshavet som et område som vi ennå ikke er fullt klar over om er mer sårbart enn Nordsjøen eller ikke. Jeg føler at en konsekvensvurdering er riktig. Jeg tror også at det langsiktige i dette bygger opp under det resonnementet. For hvis vi skal ha en langsiktig olje- og gassutvinning i Barentshavet, krever det at vi er sikre på at ikke vi får store utslipp og store problemer som vil begrense vår fiskerivirksomhet i dette området. Jeg vil ikke et øyeblikk benekte at det er klart at man i en merknad i et regjeringssamarbeid tar hensyn til de parter som er i regjeringen. Men når det gjelder dette punktet, føler jeg at nettopp langsiktighet tilsier at vi skal føle oss rimelig sikre på at vi ikke gjør noe galt, at vi har vært igjennom de problemstillinger som ligger der, og på den måten kan si at vi eventuelt åpner hvis det viser seg at det er mulig. Da skal vi vite at dette kan vi gjøre på lang sikt.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2002-03-07:
Representanten Djupedal og jeg blir vel ikke helt enige om hva som er subsidier, og hva som er noe annet. La meg si det slik: Dette prosjektet er viktig av mange grunner. Det er det første prosjektet som vi har der oppe i nord, det er et gassprosjekt som gjør det mulig for oss å få en annen type distribusjon av denne gassen, komme ut til nye markeder, og dessuten ligger det på et sted som er viktig for hele vår næringsutvikling. Så er spørsmålet: At man på alle LNG-anlegg får en noe raskere avskrivningstid enn det som er normalt, er det en subsidie? 1–1½–2 milliarder, litt avhengig av hvordan man regner – kan man si at det er besparelsen fordi man får utsatt skatten? Dette prosjektet skal betale i størrelsesorden 50–70 milliarder kr i skatt i den levetid som en nå ser for prosjektet. Jeg synes det er ganske urimelig å kalle det subsidier. Kunne man ikke bruke disse milliardene på annen måte i Finnmark? Når man ser på de milliardene som er brukt til å forsøke å få i gang virksomhet rundt omkring i landet, synes jeg ikke de resultater man har fått av det, er imponerende. Så om det skulle være en milliard eller halvannen som er gitt i lettelser, er det, hvis man virkelig får en god utvikling på plass i Finnmark og i den nordlige del av vårt land, en meget god investering som jeg ikke vil ha noe problem med å forsvare uansett hvilket spørsmål som stilles.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2002-03-07:
Jeg synes det er synd at vi ikke kan få tilslutning fra Senterpartiet på en del av disse punktene. La meg ta noen av de momentene som Inger S. Enger var inne på. Vi må få en ordentlig vurdering av Barentshavet før vi åpner for oljeutvinning, ble det sagt. Ja, det har vi sagt, og det mener vi. Dette vi nå diskuterer, er et gassprosjekt, og jeg forsøkte nøytralt og omfattende, i starten av denne debatten, å si hvorfor dette gassprosjektet har liten innvirkning på fiskeriressursene, og at det er liten sannsynlighet for at det skal bli utslipp. Det andre er at vi skal veie det opp mot andre fordeler. Det er to store fordeler. Den ene fordelen er at med LNG-anlegg og ny teknologi har vi muligheten til å nå nye kundegrupper. Det er viktig. Det andre som er viktig, er at man i Hammerfest-området, som i Finnmark for øvrig, får en nyutvikling og en kompetanseutvikling som er veldig vesentlig for denne landsdelen. Det tredje er at man nå går inn i Snøhvit-prosjektet og har fått klare føringer på at man skal jobbe intensivt for å forsøke å få frem et mindre forurensende CO2-kraftverk. Det kan gi et trykk i dette som jeg tror man skal sette stor pris på. Og jeg synes at flertallet i denne komiteen nå virkelig har kommet med gode føringer på hvordan man skal komme et skritt videre, istedenfor for bare å si nei og nei. Nå har vi en mulighet til å komme frem til en mindre forurensende teknologi enn den vi har hatt.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2002-03-07:
Jeg skulle ønske vi i denne sal kunne ta hverandre litt på ordet. Jeg har sagt flere ganger at dette er et gassprosjekt. Snøhvit er konsekvensvurdert som et gassprosjekt. Vi har sagt at skal man ha ytterligere petroleumsvirksomhet i nordområdene, i Barentshavet, skal det gjennomføres en fullstendig konsekvensvurdering av hele området. Da synes vi det er litt pussig at man stadig kommer tilbake til at dette bare er første trinn. Det er altså ikke tatt noen beslutning om det, tvert om. Man har sagt at man skal ta den konsekvensutredningen. Så ble det også sagt fra Heidi Sørensen at det er et betydelig ansvar. Ja, hvis man hørte etter under mitt første innlegg, sa jeg at det var en del forhold som det måtte være opp til utbygger eller rettighetshaver å vurdere. Det foreligger ikke en utslippstillatelse fra SFT ennå. Det skal være en energikonsesjon man skal søke om, og ESA har til behandling en klage fra Bellona. De tingene må rettighetshaver vurdere. Men det er ut fra en stortingsproposisjon at Stortinget skal ta sin beslutning, og så må rettighetshaverne vurdere om dette er akseptabelt ut fra deres syn. Så sier representanten Enoksen at Snøhvit alene ville ikke gi noe særlig effekt i Hammerfest-området og i Finnmark. Vel, det er en ganske spennende uttalelse. Komiteen var på besøk i Hammerfest og fikk en ganske levende beskrivelse av hvilken optimisme det var, hva man så frem til, og hvilke prosjekter man allerede nå så på. Så jeg må si at representanten Enoksen nok har annen informasjon enn den vi fikk fra dem som satt tett på prosjektet i Nord-Norge og i Hammerfest. Dette med at fisken vil være viktig i all fremtid, er jeg helt enig med Enoksen i. Jeg tror det er viktig at man her ser om det, med den konsekvensvurderingen man skal foreta, er mulig å ha disse to næringene side om side. Jeg håper det er det. Jeg er optimistisk til at det skal bli slik, og jeg er helt sikker på at får man det til, vil det bli en helt ny giv, ikke bare i Nord-Norge, men for hele Norge. Vi har her en mulighet til nye prosjekter som virkelig vil skape stor aktivitet, store inntekter, og som vil gjøre at vårt samfunn i mange, mange år fremover får gode skatteinntekter også fra denne næringen.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Jeg viser til komiteens merknader og innstilling til vedtak og det saksordføreren nettopp sa om håndteringen av CO2. Jeg ber saksordføreren bekrefte at flertallets merknader og det eventuelle vedtaket vedrørende CO2 ikke er å forstå slik at det gis pålegg om særskilte tiltak på Snøhvit utover det operatøren har planlagt. Som saksordføreren framhevet, gir utbyggingen også mulighet utover det som fører direkte av utbyggingen. Det ville åpenbart være galt om kjølevannet skulle gå rett ut i havet, at det skulle gå til spille for å si det slik, når det kan benyttes til å utvikle havbruksnæringen. En av de fremste begrensninger for utviklingen av havbruksnæringen i de nordligste områdene er mangel på smolt. Utnyttelse av kjølevannet kan få en raskere produksjon av smolt, både laks og torsk, som er en viktig forutsetning for å kunne utvikle denne næringen. Hvorfor går Høyre imot de nødvendige tiltak for å kunne utnytte kjølevannet på denne måten, og i stedet åpner for at man kanskje får en situasjon hvor kjølevannet bringes tilbake i havet, i stedet for å bidra til svært nyttig næringsvirksomhet?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2002-03-07:
Som den næringslivsmann Onarheim tidligere har vært, er representanten Onarheim klar over den betydningen langsiktighet har for vårt næringsliv. Nå tar det såkalte næringslivspartiet Høyre til orde for ikke å ville åpne Barentshavet for ytterligere petroleumsvirksomhet før det er foretatt en konsekvensutredning av hele Barentshav-området, og det er ikke akkurat småtteri for å si det slik. Konsekvensene av en slik ny utsettelse vil være mange og alvorlig for norsk industri og norske arbeidsplasser, og det vil selvsagt være fare for tap av nødvendig kompetanse og markedsposisjoner. Jeg vil sitere fra Harstad Tidende den 30. august i fjor, der overskriften lyder: «Stans i all olje-virksomhet i nord er å be om «krig»» Og la meg få sitere videre: «Å be om full stans i all oljeaktivitet utenfor Nord-Norge i fem år er å be om krig. Det vil være et dramatisk tilbakeslag for landsdelen. Jeg mener dette er et lite konstruktivt overspill etter 20 år med problemfri letevirksomhet på sokkelen i nord.Det er Høyres energi- og miljøpolitiske talsmann, Jan Tore Sanner, som sier dette.» Når man hører Onarheims innlegg, leser merknadene i innstillingen og samtidig leser hva Jan Tore Sanner har sagt for noen måneder siden, henger det hele ikke på greip. Har Høyre latt seg fullstendig overkjøre av Kristelig Folkeparti i denne saken og ofret fremtidig verdiskapning og arbeidsplasser? Eller er det en annen forklaring på hvorfor Høyre nå har snudd trill rundt i synet på oljeaktiviteten utenfor Nord-Norge?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2002-03-07:
La meg først få lov til å kommentere litt i forhold til dem som er imot Snøhvit-utbyggingen. Da komiteen var på reise der oppe, møtte vi en del av dem som var for utbyggingen, og jeg registrerte at det iallfall var en drosjesjåfør som var for utbyggingen. Jeg tror nok at drosjesjåførene har mer kontakt med den norske befolkningen enn biskopene har – det er iallfall flere drosjesjåfører enn biskoper. Så vi føler at vi er på linje med det norske folk, om ikke akkurat med biskopene, i denne saken. Det bekymrer meg egentlig ganske lite. Når det så gjelder skattespørsmålet, er det viktig å minne om at da man endret skattereglene, gikk man over fra å skulle betale 50 milliarder kr i skatt til å betale 75 milliarder kr, så det er klart at det økte skatteinngangen da vi endret reglene. Det burde jo SV være glad for, i og med at i de i sine forslag til statsbudsjetter stadig vil bruke mer penger – og så vi må jo sørge for at det er noen som skaper disse verdiene som SV har så veldig lyst til å bruke. Når det gjelder ESA, får vi avvente svaret og se på det når det kommer. Det som iallfall er viktig for oss, er å legge forholdene til rette for næringslivet og industrien slik at vi får en økt aktivitet. Det tror jeg er det viktigste for oss i denne saken.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2002-03-07:
La meg starte med å snakke om været, det pleier man ofte å gjøre. Når det gjelder værsituasjonen langs kysten av Nord-Norge og i Barentshavet, har jeg en viss erfaring på det området, siden jeg kommer fra den landsdelen. Men jeg skal la min erfaring ligge, jeg skal bare vise til hva som ble opplyst under høringen da vi behandlet denne saken. Både lederen for landsdelsutvalget og den som møtte fra Fiskerinæringens Landsforening, sa at værforholdene i nord ikke er noe verre enn i resten av landet. Det er en myte som har oppstått, og en myte som Kristelig Folkeparti nå er med og viderebringer. Værforholdene i nord er ikke noe verre enn i andre deler av landet. Riktignok har vi mørketid, men en del av året er det også svært lyst. Nå veier det riktignok ikke opp, men været er ikke noe problem i nordområdene. Og, som sagt, det fikk vi opplyst i høringene. Når det gjelder klimapolitikken, har vi et annet syn enn Kristelig Folkeparti og for så vidt de fleste i denne salen. Når man har ulike forskere, får man også ulike resultater. Og det er et faktum at det er mange forskere som trekker i tvil FNs klimapanels dystre spådommer når det gjelder klima. Det er mange andre som har helt andre teorier om hva som påvirker vårt klima, og det er forskere som FNs klimapanel overhodet ikke lytter til. Bare ta det med solaktivitet og den biten der, det er nesten ikke nevnt i FNs klimapanels teorier om hva som påvirker vårt klima.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2002-03-07:
Det ble sagt i innlegget at vi hadde mer sollys om sommeren. Det kan jeg avkrefte, det er ikke bestandig at vi har så mye sollys om sommeren. Det som ble bekreftet i høringene vi hadde med fiskeriorganisasjonene, og det vi fikk opplyst i Hammerfest, var at utbygging av Snøhvit-feltet og petroleumsaktivitet i nord ikke var noe problem. Det er på en måte det vi må forholde oss til. Vi registrerer at der man har olje- og gassutvinning, både i Nordsjøen og andre deler av landet, skjer det side om side med fiskerinæringen. Så jeg ser ikke at det kan være noe stort problem. Her er det snakk om begge deler og ikke enten – eller. Det er helt riktig, som representanten Enger sa, at vi i Fremskrittspartiet ikke var i tvil om Snøhvit-utbyggingen. Men jeg registrerer altså at tvilen i Senterpartiet er atskillig større. Det er jo ikke så mange dagene siden Senterpartiet i Troms hadde årsmøte om denne saken, og de var, med fylkesordføreren i spissen, rimelig klar på at her skulle det bygges ut. Man kan jo stille seg litt undrende til hvorfor ikke Senterpartiet lytter til sine egne folk på grasrota, men bare tar beslutninger her i salen omtrent som om det ikke eksisterer andre deler av landet enn rundt akkurat dette bygget. Så jeg må si at det forundrer meg litt å få en slik replikk.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2002-03-07:
I forbindelse med Snøhvit-utbyggingen har det vært mange innspill og uttalelser, og en del av disse har vært med på å skape myter. I en kronikk i Dagbladet den 14. februar i år skriver Bror Yngve Rahm, som er leder av energi- og miljøkomiteen, følgende: «I en del av landet som sliter med fraflytting og pessimisme, gir Snøhvit-utbyggingen håp om fremgang.» Det samme sa statsminister Bondevik på Kristelig Folkepartis årsmøte. Da er det naturlig å stille spørsmål om dette er Kristelig Folkepartis syn på finnmarkinger og på Snøhvit-utbyggingen. Representanten Rahm skriver også i kronikken følgende: «Dette er et av de mest sårbare havområdene langs kysten vår, både med tanke på fiskeressursene, men også på grunn av de ekstreme værforholdene i området.» Da har jeg lyst til å spørre representanten Rahm: Hvilken faglig begrunnelse har han for å hevde at Barentshavet er av de mest sårbare havområdene langs kysten vår? Hvorfor hevder han at det er ekstreme værforhold i området, når både lederen for Landsdelsutvalget og Fiskeri- og Havbruksnæringens Landsforening sa det stikk motsatte i høringer i komiteen?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-07:
Sakens ordfører sa at det fantes en robust økonomi i dette prosjektet. Det kan man godt si, så lenge Stortinget har gått inn med de endringer i avskrivingsregimet som ligger her. Realiteten er at dette prosjektet ikke er bedriftsøkonomisk lønnsomt og beheftet med så stor usikkerhet at Statoil egentlig ikke har ønsket denne utbyggingen. På grunn av betydelig politisk press og på grunn av endringer i avskrivingsreglene gjør likevel Statoil dette. Realiteten er at det er robust økonomi i dette prosjektet under den gitte forutsetning at det ikke skjer noen ting, og under de skatteendringer som Stortinget har gjort, med lettelser i avskrivningsbestemmelsene som utgjør anslagsvis 1 ½ –2 milliarder i lettelse, gitt at det ikke blir betydelige kostnadsoverskridelser. Det som overrasker meg, er at en mann som Onarheim, med et langt liv i norsk næringsliv og også med et dannet konservativt ståsted, som jo i utgangspunktet vil mene at det er feil å å subsidiere én næring, at det er feil å subsidiere én bedrift, at det er feil å subsidiere ett enkelt anlegg, her velger å gå inn og gjøre akkurat dette, stikk i strid med det som er Høyres dannede konservative profil i skatte- og avgiftsspørsmål, nemlig at dette skal være generelt. At man ønsker lavere skatter og avgifter, ja det er en bit for seg, det er ikke det jeg snakker om. Her går man altså inn med en eklatant subsidie til én bedrift, ett anlegg, én næring. Og mitt spørsmål til sakens ordfører vil da være: Synes han dette er riktig? Jeg aksepterer at han synes det er riktig fordi Finnmark da får vekst, som man sier. OK, la den biten ligge. Men den måten å tilnærme seg et problem eller en utfordring på, at man går inn med den typen store subsidier for å realisere et anlegg, ville Høyre ha gjort det i en hvilken som helst annen sak? Ville Høyre ha gjort det knyttet til en hvilken som helst annen næring? Og det er på toppen av alt Norges desidert rikeste selskap, Statoil, som her får denne gavepakken i fanget av Onarheim og stortingsflertallet.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Det er tydelig at en skal høre mange rare argumentasjoner, og dette var til min overraskelse en nokså merkelig en. Nå er det forskjell på å ha en del i fraksjonen som er uenig i et vedtak som fattes, og faktisk ha en statsråd som er uenig i egen proposisjon som er framlagt. Det håper jeg virkelig at representanten Halleraker er klar over. Så spør han om Arbeiderpartiet er på glid. Vi forandrer stadig politikken til den virkeligheten som fins. Men jeg oppfatter det slik at Høyre faktisk er enig med Arbeiderpartiet i forhold til det som nå legges fram, og faktisk er enig med Arbeiderpartiet i forhold til at vi skal ha en konsekvensutredning framover. Så her viser egentlig representanten Halleraker at det kanskje er han som er mest på glid hvis han ikke er enig i den innstillingen som vi har her. Det som imidlertid for meg er viktig å påpeke, er at slik det ser ut for meg, er ikke Høyre og Kristelig Folkeparti villig til å være med og ta det ansvaret for lokalsamfunnet som det nå ser ut til at det kanskje blir flertall for i denne salen. De vil altså ikke være med på å legge til rette for at kjølevannet skal brukes til oppdrettsanlegg, men heller da la kjølevannet gå i havet. Det synes jeg er langt mer oppsiktsvekkende enn at vi faktisk i et stort parti har en viss uenighet om forskjellige politiske saker.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
La meg begynne med det siste, hvorfor det i det hele tatt er vits i å jobbe i forhold til å få CO2-frie gasskraftverk, når de ikke fins. Jeg tror vi skal være glade for at det i det hele tatt er noen som vil kjøre på å redusere CO2-utslippene i Norge – der får vi i hvert fall ikke noe hjelp fra Fremskrittspartiet, som sier at CO2-utslipp ikke er noe problem overhodet. Når det gjelder vårt kvotesystem, vil vi komme tilbake til det når klimameldingen skal behandles. Men det er faktisk slik at Fremskrittspartiet var med på en flertallsmerknad i budsjettinnstillingen der det stod at et norsk kvotesystem ikke skulle føre til at industrien flyttet ut av landet til mer forurensende steder. Det vil vi selvfølgelig legge til grunn for det systemet som vi kommer til å gå inn for når den tid kommer. Det er ikke slik at vi kan regne med at resten av verden skal ta seg av forpliktelsene i forhold til Kyoto-avtalen, og at vi ikke skal gjøre noen ting selv. Vi er nødt til å ta våre forpliktelser, og det skal selvfølgelig gjøres innenfor rammen der vi fortsatt kan ha et godt samfunn i Norge, med arbeidsplasser og industri.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Jeg ser fram til den dagen da Sosialistisk Venstreparti vil innse at et underskudd i kraftbalansen i Norge på 7 TWh og import av kullkraft er mer miljøskadelig for klimaet enn det faktisk er om vi hadde produsert den kraften fra norsk gass, som ville ha redusert klimautslippene mye mer. Jeg oppfatter SV i denne saken, som i flere andre saker, som et parti som driver med symbolpolitikk og ikke greier å forholde seg til den reelle virkeligheten og de mulighetene som er for å utvikle et godt samfunn. Jeg tror vi skal være glade for at SVs politikk ikke får flertall. Da ville oljemilliardene, hvis vi hadde pumpet dem opp i det hele tatt, i hvert fall raskt ha forsvunnet ut av vår rikdom. Det er viktig å ha en balansegang mellom det som går på verdiskaping, det som går på velferd, og det som går på miljø. Så kom representanten Malvik med påstand om at Arbeiderpartiet hadde jaget Kristelig Folkeparti ut av regjeringskontorene. Det vil vi selvfølgelig ta avstand fra. Det var en helt frivillig ordning at Bondevik valgte å gå av, fordi han ikke ville bygge det et flertall her i salen ville gjøre. Så det blir en retorikk som burde brukes mot den sittende statsminister og eventuelt statsråden her i salen. At representanten har meldt seg ut av Arbeiderpartiet, beklager jeg. Men vi i Arbeiderpartiet har altså et program som vi har gått til valg på, og som vi har fått stemmer på. Der står det at vi vil ta i bruk gass, og argumentasjonen for det er at vi ikke kan være med på SVs kullkraftpolitikk i forhold til klimautfordringene, som er globale, og som ikke er nasjonale.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Det har vært mye merkelig retorikk og mye jålepolitikk fra Kristelig Folkeparti i denne saken. I den sammenheng vil jeg vise til en kronikk som lederen av energi- og miljøkomiteen, Bror Yngve Rahm, hadde torsdag 14. februar i Dagbladet. Der skriver han bl.a.: «Regjeringen Stoltenberg la opp til en uansvarlig hastebehandling av dette prosjektet.» Så skriver han videre: «Den ekstra tiden som Samarbeidsregjeringen har brukt på å legge saken frem for Stortinget, gjør at man nå står bedre rustet til å ta en riktig beslutning.» Enda lenger ut i kronikken skriver han: «Behandlingen i Stortinget ble utsatt fra desember 2001 til 1. mars 2002, dvs. ca. 2 ½ md. Tiden er brukt til gjennomgang av høringsuttalelsene og avklaring av utredningsplikten med miljøvernmyndighetene.» Den 29. november skrev Miljøverndepartementet i et brev til Olje- og energidepartementet at Miljøverndepartementet anser utredningsplikten for Snøhvit LNG i denne omgangen som oppfylt. Betyr det at Kristelig Folkeparti har brukt de to månedene på å lese høringsuttalelser? Jeg må spørre: Hva tilsier at Arbeiderpartiet skulle ha fremmet saken tidligere enn det som nå er gjort? Mener representanten Rahm at Arbeiderpartiet ikke ville lest høringsuttalelsene før de la fram saken for Stortinget?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Representanten Vihovde snakket om det hun kalte sterkt forurensende gasskraftverk. Det får meg til å stille et spørsmål i forhold til Regjeringens arbeid på energisiden. Olje- og energiministeren har sendt et brev til komiteen der han viser til at underskuddet i kraftbalansen er seks-sju TWh i et normalår i Norge. Samtidig viser han til at marginalproduksjonen av kraft i Nord-Europa kommer fra kull. Elektrifisering av Snøhvit vil bety betydelig høyere utslipp av CO2 dersom en går for kull, enn om en går for det gasskraftverket som nå skal bygges. Er representanten Vihovde enig i at kullkraftproduksjon er mer forurensende enn gasskraftverket på Snøhvit?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Egentlig er det vel slik at jeg har mest lyst til å gi denne replikken til Høyre, slik at de kan svare på den påstanden som statsråden nettopp kom med. Det som imidlertid er helt klart, er at Kristelig Folkeparti har hatt en åpenbaring i forhold til gasskraftverk og denne saken. Når Steensnæs nå sier at han har samme mening som han hadde for to år siden, må jeg bare presisere at han har i hvert fall ikke den sammen meningen som han hadde for to måneder siden, for da skriver han i St.prp. nr. 35: «Energianlegget på Snøhvit er dimensjonert ut fra Snøhvits behov for kraft og varme og anlegget skiller seg derfor fra gasskraftverk som har salg av elektrisitet som hovedformål.» Så beklager jeg at Steensnæs sier at vi henviser mye til Dagsavisen. Men da bør han kanskje slutte å uttale seg til avisene, for vi må jo bruke artikler der han er sitert. Der sier altså den samme statsråden at det er ikke stor forskjell; i forhold til utslippene av CO2 er problemet det samme. Da må jeg spørre: Hvorfor gikk da Sentrumsregjeringen av? Hadde det overhodet ikke noe med CO2-utslippene å gjøre? Og i forhold til argumentasjonen om at de har foretatt miljøutredninger som er bedre enn det Arbeiderpartiet hadde lagt opp til, må jeg få Steensnæs til å svare på om han kan peke på noen forskjell overhodet mellom proposisjonen fra denne regjeringen og en eventuell framlegging fra Arbeiderpartiet.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2002-03-07:
Det er med ikke så lite undring jeg registrerer hvordan representanten Klungland nær sagt svinger seg fra denne talerstolen med kritikk mot Regjeringen og statsråden. Han mener vi er uklare og ikke er til å stole på i dette spørsmålet. Og det gjør han vel vitende om at en tredjedel av hans egen fraksjon i komiteen går imot hele Snøhvit-utbyggingen. Det synes jeg faktisk er ganske freidig. Kan Nord-Norge og oljenasjonen stole på Arbeiderpartiet i oljepolitikken framover, eller er dette vi ser nå, et uttrykk for at Arbeiderpartiet er på glid mot noe vi ikke helt ser resultatet av ennå, og kanskje også et uttrykk for den store frustrasjonen som er i dette partiet for tiden?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2002-03-07:
Jeg har med interesse lyttet til representanten Klunglands innlegg, og spesielt merket meg at han sa svært lite om det som i alle fall for Arbeiderpartiet er et problem, nemlig CO2-utslipp. Oppmerksomheten på dette er mye større i innstillingen. Der er Arbeiderpartiet med på en merknad, hvor det bl.a. står: «Dette flertallet peker på at en vesentlig del av utslippsreduksjonen må foretas ved nasjonale tiltak tilpasset Kyotoavtalen.» Videre er Arbeiderpartiet med på II i forslaget til vedtak i innstillingen, hvor en ber Regjeringen pålegge Statoil og andre rettighetshavere bl.a. å utprøve CO2-reduserende teknologier samt et pilotanlegg for dette. Vil representanten Klungland gjøre rede for hva Arbeiderpartiet mener med at en «vesentlig del av utslippsreduksjonen» skal tas nasjonalt, og kvantifisere hvor mye en kan ta fra eventuelt kvotekjøp eller nasjonalt? Dette vil jo være avgjørende for om vi i det hele tatt skal ha noe industri igjen i Norge. Og videre: Hva er egentlig hensikten med å sette i gang et pilotanlegg med såkalt CO2-rensende teknologi, all den tid en slik teknologi ikke fins og ifølge Gassteknologiutvalget heller ikke vil være tilgjengelig før om nærmere ti år?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2002-03-07:
I et brev til komiteen bekrefter statsråden at en eventuell elektrifisering av Snøhvit vil øke underskuddet i kraftbalansen og øke behovet for import av bl.a. forurensende kullkraft. Kan statsråden gi meg en fornuftig forklaring på hvorfor kraft til dette prosjektet er forskjellig fra kraft til annen innenlandsbruk? Økt etterspørsel i innenlandsmarkedet uten økt produksjon, må jo ha den samme virkning, uansett hva kraften går til? Og videre: For få dager siden fikk statsråden overlevert rapporten fra Gassteknologiutvalget, som fastslår at vi må vente nærmere ti år på teknologi for gasskraft med CO2-håndtering, som det nå skal hete så fint. Umiddelbart etterpå setter statsråden rapporten til side og vil bygge pilotanlegg nå – koste hva det koste vil – med teknologi som ikke finnes. Mitt spørsmål blir derfor: Har ikke statsråden tillit til den fremste ekspertise vi har på dette området? Og har statsråden virkelig samvittighet til å kaste bort milliarder av skattebetalernes penger på slike luftslott? For det må jo være luftslott når det skal basere seg på teknologi som ikke finnes.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-07:
I fredagens utgave av Dagbladet karakteriserte Frederic Hauge Snøhvit-kameratene – eller de ni klimapolitiske dvergene i energi- og miljøkomiteen om man vil – som «klimabanditter». Jeg er redd dette bare er en liten forsmak på hva som kommer i fortsettelsen dersom flertallet fortsetter med denne typen råkjør. Det at Arbeiderpartiet ivrer for ethvert prosjekt som innebærer bygging av gasskraftverk, er i og for seg ikke noe nytt. Det som er interessant, er at Arbeiderpartiet i denne saken er i kompaniskap med to av de partiene som det samme partiet jaget ut av regjeringskontorene for snart to år siden. I så måte har Arbeiderpartiet all mulig grunn til å glise bredt i dag. Som en direkte konsekvens av det som skjedde her i salen den gangen, meldte jeg meg ut av Arbeiderpartiet, etter 15 års medlemskap. Og om ikke annet har denne saken styrket min oppfatning om at jeg gjorde det eneste riktige. Og det ser også for tiden ut som om at mine spådommer om at en grisete klimapolitikk i lengden ikke akkurat er noen velgermagnet, ser ut til å slå til – kanskje også litt i overkant av hva jeg hadde regnet med. Det eneste Arbeiderpartiet, eller rettere sagt flertallet i Arbeiderpartiet skal ha, er at de i alle fall er konsekvente. Men i voteringen vil vi også se at heller ikke i denne saken er Arbeiderpartiet samlet. En av arbeiderpartirepresentantene i energi- og miljøkomiteen har signalisert at hun vil stemme imot prosjektet, noe som naturligvis er svært prisverdig. Men det er jo grunn til å spørre flertallsfraksjonen i Arbeiderpartiet om når man har tenkt å begynne å lytte til de unge kvinnfolkene i partiet. Eller er strategien at de kommer nok til fornuft når de blir voksne en gang? For min egen del vil jeg heller si som helten fra et kjent litterært verk: Følg meg!
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-07:
Lat meg først bekrefta overfor representanten Korsberg at SV framleis er imot Snøhvit – saman med miljørørsla og nå ein del biskopar. Det betyr at motstanden mot Snøhvit er i ferd med å auka, og det vil eg her bekrefta. SV har alltid vore svært tydeleg i miljøpolitikken, fordi me ønskjer at veljarane skal ha noko tydeleg å halda seg til. Derfor har me òg i valkampen vore tydelege på at me går imot Snøhvit – over heile landet, også i Finnmark. Statoil sa for drygt eit års tid sidan at dei ikkje ville byggja ut Snøhvit. Det var ikkje lønsamt, det var ikkje pengar i prosjektet, var ein del av argumentasjonen. Så var det valkamp i Finnmark, som gjorde at enkelte representantar følte behov for å sikra sitt mandat gjennom å lova endringar i skatteregimet. Og mitt spørsmål er nettopp knytt til om dette skatteregimet er konkurransevridande. Som Korsberg veit, er dette til vurdering i ESA, og det eg lurer på, er: Dersom ESA seier at dei godtek dette regimet, vil det då føra til at Framstegspartiet ønskjer å innføra slike regime på andre gasskraftverkprosjekt? Og dersom ESA seier nei, eller seier at dette er konkurransevridande, vil Framstegspartiet då godta ein dom frå ESA?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-07:
Eg takkar presidenten for dei nødvendige korreksjonar med omsyn til innlegget mitt. Til representanten Siri Meling vil eg seia at når me eventuelt har tapt Snøhvit-saka, ønskjer me at Hammerfest kommune og befolkninga der skal få mest mogleg ut av denne saka, for det finst sjølvsagt også belastningar ved dette. Med den kommuneøkonomien som Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre legg opp til, er det klart at dei sjølve ikkje har den moglegheita til å gjera slike store investeringar. Eg har litt vondt for å forstå kvifor ikkje Regjeringa sjølv vil vera med på å påleggja eit rikt, statleg eigd selskap visse plikter overfor lokalbefolkninga, som det faktisk også er litt miljøpolitikk i. Eg forstår ikkje kvifor ikkje Samarbeidsregjeringa kunne vera med på det. SV klarer å vera med på dette subsidiært, så kvifor er ikkje Samarbeidsregjeringa med på eit slikt miljøprosjekt som gjer noko ut av det verste? At CO2- og klimagassutsleppa er globale, er det klart at eg ikkje prøver å nekta for i det heile. Tvert imot har SV vore pådrivar for å få til ein global avtale, og der har også Børge Brende frå Høgre medverka til at den kom på plass. Men så må ein stilla seg spørsmålet: Korleis løyser ein dette problemet med utslepp? Løyser ein det med å auka utsleppa, eller løyser ein det ved å redusera utsleppa? Samarbeidsregjeringa si løysing er å auka utsleppa. Ein løyser ikkje klimaproblema på den måten. Ein løyser dei ved å redusera utsleppa. Då må ein velja dei miljøalternativa som alt eksisterer, og som me kan byggja ut òg i Noreg på mange område, alternativ fornybar energi i staden for fossil energi. Så enkle val må ein gjera, men det er tydelegvis ikkje enkelt for Høgre.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-07:
Venstre var rakryggja for to år sidan. Dei gjekk av med Bondevik I på grunn av saka om sterkt forureinande gasskraftverk. Dei meinte den saka var ei for stor belastning til å kunna sitja i regjering. Venstre ville vera eit miljøparti. Dei syntest det var viktig å slå det fast. Venstre var då miljørørsla og SV sine vener. I dag risikerer me at Venstre – med sin justisminister – skal bera vekk miljødemonstrantar som er mot eit prosjekt som inneber bygging av sterkt forureinande gasskraftverk. Kva er grunnlaget for at Venstre føretek eit så stort hamskifte på så kort tid? Er det «Vingle-Venstre», som me har høyrt om, som nok ein gong viser ansiktet sitt, lurer eg på. Eg lurer òg på om det som skjedde 9. mars 2000, var at SFT på sett og vis blei instruert eller – ein kan gjerne kalla det – politisk kastrert. Dei skulle ikkje lenger gjera det dei normalt skulle gjera i forhold til utbygging og konsesjonssøknader. Når det galdt utslepp i forhold til gasskraftverk, skulle dei berre seia: Ja, berre bygg gasskraftverk. Ønskjer representanten May Britt Vihovde at SFT skal få tilbake funksjonen sin som eit tilsynsorgan, eller skal dei framleis vera kastrerte? Heilt til slutt: Kvifor vil ikkje Venstre støtta eit forslag om å taka i bruk kjølevatnet? Er ikkje det ei gamal, god Venstre-sak?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-07:
Eg har først lyst til å utfordra statsråden på eit område som har vore oppe fleire gonger, og som partiet Venstre svarte stadfestande på. Det kan såast tvil i forhold til St.prp. nr. 35 for 2001-2002 om kva for eit avgiftsregime som skal gjelda for Snøhvit. I Sem-erklæringa står det veldig tydeleg: «Det legges opp til at Snøhvit-prosjektet betaler CO2-avgift når prosjektet er realisert.» Mitt første spørsmål er derfor: Er det det som er skrive i Sem-erklæringa, som gjeld i Snøhvit-saka? Så var statsråden inne på det såkalla energianlegget – som er det ordet som statsråden bruker, men som SV og miljørørsla kallar for sterkt forureinande gasskraftverk – skal underleggjast den same behandlinga som galdt normalt før 9. mars år 2000. Er det slik å forstå at me kan tolka statsråden og for så vidt òg statsministeren i den retninga at SFT nå skal få tilbake si myndigheit, at dei skal kunna operera uavhengig? Eller er det slik å forstå at SFT faktisk er instruert til å seia at ein skal byggja dette gasskraftverket på Snøhvit? Statsråden må aldri vera i tvil om at dersom han ønskjer å gå nokon veg i miljøpolitikken som er positiv, så er det 23 representantar frå SV som kan vera med og utgjera eit fleirtal, også om han ønskjer å gje tilsynsmyndigheita si makta tilbake. La oss så berre konstatera at for to år sidan meinte statsråden det motsette av det han meiner i dag, og at SV saman med miljørørsla og ein del av biskopane nå er det som er igjen av det laget han før var med på.
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Både i innstillinga og no i innlegget frå representanten Øyvind Korsberg er det framheva at det er totalt unødvendig med vidare konsekvensutgreiing i Barentshavet. Det står på side 3 i innstillinga. Så er det kome ein tilleggsinformasjon frå Framstegspartiet, nemleg følgjande: «Disse medlemmer vil også vise til at værforholdene i nordområdene ikke er vanskeligere enn i andre havområder langs vår kyst.» Kanskje mørketida ikkje er eit problem, det er mogleg det er kompensert ved nordljos, men i alle høve er det kanskje greitt å få utgreidd om det ikkje er kompliserande faktorar nettopp i dette nordområdet. Det står vidare på side 4: «Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet mener at klimapolitikken, som FNs klimapanel er premissgiver for, er svært omdiskutert, og baserer seg på et ufullstendig vitenskapelig grunnlag.» Konklusjonen er altså at ein ikkje skal ta omsyn til det. Er det då slik å forstå at det er uinteressant kva forsking og konsekvensutgreiing kan fortelja? Frå folk i Finnmark er det vist til både miljøaspektet og behovet for industriutbygging. For eigen del har eg opplevd folket og engasjementet i Finnmark og i Nord-Noreg elles som aktivt. Dei vil noko med landsdelen, så karakteristikken som representanten viste til, som skulle vore sagt av oss, må vera fullstendig feil oppfatta frå hans side. Spørsmålet er: Er miljøaspektet i Barentshavet heilt uinteressant for Framstegspartiet? Og vidare: Ser Framstegspartiet skilnaden på det å driva leiteboring for å sjå om der er gass og olje, og det å føreta konsekvensutgreiing av følgjene for miljøaspektet? Og til slutt: Føler ikkje Framstegspartiet ansvar for å kunna ta vare på hav- og fiskeressursane nettopp i Nord-Noreg og i Barentshavet?
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Snøhvit-prosjektet, med gass frå felta Snøhvit, Albatross og Askeladd, har det positive ved seg at produksjonen av LNG skjer på land og ikkje på produksjonsplattform ute i Barentshavet. Eit anlegg på land vil vera mykje sikrare, det representerer ein mindre risiko, uavhengig av vår oppfatning når det gjeld vêrforholda, anten ein legg Framstegspartiet eller andre parti sin mælestav til grunn. Dei ca. 160 km med røyrleidningar som skal leggjast, slik at ulempene for fiskarane blir mindre, er også sette sterkt i fokus. I tillegg skal anlegga på havbotnen utformast slik at ulempene er minimale. CO2, som er i gassen frå brønnane, blir skilt ut og ført tilbake til reservoaret. Hovudutfordringa vil vera å skaffa straum til LNG-anlegget. Det krevst om lag like mykje elektrisk kraft som dagens samla forbruk i Finnmark fylke. Her bør det visast stor kreativitet for å skaffa straum utan at sterkt forureinande gasskraft er inne i biletet, og det må finnast løysingar som kan redusera eller fjerna CO2 og andre skadelege utslepp. Fleirtalet i komiteen forventar at utbyggjar og operatør vil anstrengja seg maksimalt for å unngå at produksjonen av elektrisk kraft fører til utslepp av skadelege klimagassar. Eg vil peika på fire forhold som er aktuelle. Det positive er for det første at LNG-anlegget på land er omtalt som det mest miljøvennlege – eller minst miljøskadelege, slik det også er omtalt – LNG-anlegget i verda. For det andre: Den største industrisatsinga i Nord-Noreg vil gi mange positive ringverknader, for Hammerfest, for Finnmark, for landsdelen og sjølvsagt for landet elles. Noreg som olje- og gassnasjon vil få nye og krevjande utfordringar. Å gjennomføra eit utbyggingsprosjekt i eit barskt og samstundes vart og sårbart miljø vil gi erfaringar og kunnskapar som vil vera til nytte både nasjonalt og internasjonalt. For det tredje: Helse, miljø og tryggleik har stått og skal stå sentralt i Snøhvit-prosjektet. Dette prosjektet vil bli følgt nøye, og det bør difor bli eit føregangsprosjekt for alle område. Som ein naturleg konsekvens av punkta 1, 2 og 3 som eg har nemnt, burde det følgja eit punkt 4, om at nødvendig elektrisk energi bør framskaffast som rein, fornybar energi. Subsidiært burde elektrisk energi produserast med minimale skadelege utslepp. Her ligg hovudutfordringane. Snøhvit-prosjektet har så mange positive element at det ikkje bør skjemmast med skadelege CO2-utslepp.