Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-06-04:
Dette er også en diskusjon som jeg mener er veldig viktig. Når man ser det fra forskjellige departementshold, ser man ofte forskjellige intensjoner bak lover og regler. I så måte er det interessant også i denne saken å delta som justisminister, for det er riktig som det sies i forslaget, og av representanten Sørfonn, at noe av ansvaret for dette regelverket ligger i bl.a. Justisdepartementet. La det ikke herske noen tvil om at Regjeringa har store ambisjoner når det gjelder regelforenkling, også utover de tankene vi ofte gjør oss når vi sitter og fyller ut skjemaer. Vi har betydelige utfordringer, men har samtidig grepet fatt i viktige utfordringer ikke bare når det gjelder næringsrettet lovgivning, men også annen type lovgivning, for å gjøre den mer tilgjengelig. Odelstinget skal senere i dag behandle en ny minerallov. Det er et veldig godt eksempel på hvordan man gjør regler enklere og mer forståelig for folk som skal drive næring. Ambisjonene må ikke bare måles ut fra antall skjemaer – det er viktig det også – og kompleksiteten i skjemaene, men også ut fra hvordan vi bygger opp lovverket ellers. Er det så driv i forhold til spørsmålet om regelforenkling og lovarbeid, driv i forhold til store, viktige lover som har betydning for næringslivet, men også andre? Det vil jeg svare ja på. Det er det. Våre ambisjoner gjenspeiles i at Stortinget nettopp i denne perioden vi har bak oss, har behandlet mange viktige lovsaker, som har gjort sitt til at man har fått et enklere regelverk å forholde seg til. Så perspektivet på det må være videre. Jeg er av den oppfatning at regelforenkling og at man gjør rutinene enklere, bidrar til at også reglene i seg sjøl blir mer effektive, og at det ikke bare er en umiddelbar nytteeffekt for næringslivet. Det å få et effektivt regelverk fordrer at reglene er enkle å forholde seg til, og også enkle å bruke. Jeg støtter i veldig stor grad tankene i forslaget, forslagets ånd, om å skape enklere regler. Det andre er at hvis vi ønsker oss et regelverk for regnskapslovgivning, revisorlovgivning og bokføring som blir helt marginalt, og som bidrar til å fjerne mange av de skrankene som ligger der for hvordan man skal anvende bokføringsprinsipper osv., kan vi gå så langt i noen tilfeller at vi faktisk gjør det så enkelt at det rammer effektiviteten, i den forstand at man får sideeffekter av det hele. Det er det grunn til å understreke. Beskyttelsen av minoritetsaksjonærer er en veldig viktig del av denne type lovgivning, som bidrar til at vi må ha regler, og i noen tilfeller også skjemaer og prosedyrer, men som bidrar til at næringslivet har mulighet til å innhente kapital. Ett eksempel: Det som nå kanskje skaper hodebry for mange næringsdrivende, det at man må rapportere inn mye av sin virksomhet, bl.a. for å kontrollere den opp mot kriminalitet, bidrar også til å sikre at vi har et marked som er velfungerende, og at man ikke bygger opp annen type virksomhet som går utenfor f.eks. både skatte- og avgiftssystemet. Fravær av regler og rutiner er ikke ensbetydende med at man umiddelbart får mer effekt i næringslivet. Vi må finne et balansepunkt. Jeg mener at det absolutt kan stilles spørsmål ved om det er slik at det å samle disse sakene i ett departement, bidrar både til regelforenkling og ikke minst til at man får effektive regler. Det er den vurderingen enhver sittende regjering må foreta seg, ut fra hva som er hensynet bak de reglene som man faktisk er satt til å forvalte, og det er ikke umiddelbart det som man kanskje får en oppfatning av når man hører næringslivsrepresentanter snakke om regler. Men jeg tror at vi i stor grad har felles interesse av å skape enkle regler. De blir mer effektive, samtidig som de også beskytter oss bedre. Så vil jeg også vise til den handlingsplanen som Regjeringa la fram i fjor. Den er etter mitt skjønn, og etter Regjeringas skjønn, en omfattende og god handlingsplan, som vil bidra til mer effektive administrative rutiner og også til innsparinger. Når det gjelder mitt eget felt, Justisdepartementet, er det interessant å se på Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap og den forenkling som de gjør av HMS-regelverket, der forskriften nå skal gjøres mer brukervennlig. Unødige detaljer og dobbeltrapporteringer skal fjernes, 30 forskrifter skal bli til 10, og det er det mulig å få til uten at vi nødvendigvis har samlet de sakene i ett departement. Det ligger under Justisdepartementet, men vi har all interesse av å gjøre de reglene mer effektive. Så har jeg nevnt den nye mineralloven, som kommer til behandling i Odelstinget i dag. Det mener jeg er et godt eksempel på hvordan man kan gjøre regelverket betydelig bedre. Det tror jeg vi alle er enige om. Når det gjelder mineralloven, ser vi jo også umiddelbart at man fra mindretallets side faktisk krever skriftlig varsling om leting til grunneier – noe som er omstendelig og innebærer mer byråkrati. Men nettopp hensynet til grunneier ble påberopt fra opposisjonens side i den saken. Så når vi kommer til enkeltsaker, må vi finne balansen i forhold til det å skape et effektivt regelverk. Til slutt vil jeg nevne den viktige samordningen som nå skjer gjennom bruk av gode elektroniske tjenester. Jeg tror at der har vi kanskje det største volumet å hente. Der er jo et av de viktigste verktøyene Altinn-portalen. Der er man godt i gang med videreutviklingsarbeidet, som jo Stortinget bevilget betydelige midler til i fjor høst, og der vil vi også fortsatt kunne oppleve stor gevinst av effektiviseringsarbeidet.