Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-03:
Vi behandler en veldig omfattende sak i dag som omhandler en rekke forhold. Jeg synes det har vært en god lovprosess, og jeg har lyst til å gi ros til saksordfører Per-Willy Amundsen. Vi er sjelden enige politisk, men her synes jeg at han har gjort en god jobb og greid å samle komiteen, sånn at vi på vesentlige områder har fått til en samlet komité på disse områdene. Interessant her er jo at Stortinget i mange av disse forslagene vender blikket innover mot familiene og søker å skape en bedre rettslig standard, også å kriminalisere forhold internt i familier, og det synes jeg er en viktig og interessant lovutvikling i Norge. Det er altså punkter her som vi kanskje ikke ville drømt om å debattere, eller rettsliggjøre, for kanskje 15–20 år siden. Så det er en god lovprosess og en god dynamisk utvikling i måten Stortinget jobber med disse punktene på. I all hovedsak er det altså stor enighet: En utvidelse av avvergingsplikten er veldig viktig, diskrimineringsvernet for transpersoner er lenge etterlengtet, og selvfølgelig tiltak mot tvangsekteskap. Når det gjelder punktet om søskenbarnekteskap, mener jeg at her gjør vi en noe forhastet beslutning. Jeg skal komme tilbake til det i mitt neste innlegg. Så vil jeg kanskje, til nå Senterparti-representanten Jan Bøhler, advare mot å gjøre disse punktene til en innvandringsdebatt. Jeg er veldig opptatt av at de tingene som vi nå bestemmer i dag, skal være helt uavhengig av om det er norske eller minoritetsfamilier som gjør dette. Og jeg tror vi svekker grunnlaget, og også det rettslige grunnlaget, for disse sakene hvis det blir tolket slik at disse lovprosessene er knyttet opp mot å ramme bestemte minoritetsmiljøer. Så jeg vil advare mot at vi omtaler dette på en slik måte, og heller ser på dette som vesentlige utfordringer uavhengig av kulturell bakgrunn. Når det gjelder avvergingsplikt knyttet til vold mot barn, og spesielt da kjønnslemlestelse, så er det i komiteen enighet om at det skal være nulltoleranse for kjønnslemlestelse og vold mot barn – selvsagt – og det er et viktig strafferettslig prinsipp som vi slår fast i dag, og det gir helt vesentlige signaler. Samtidig krever en slik beslutning en viss grad av sensitivitet, og vi må tørre å spørre oss hvordan vi skal få et slikt lovvedtak til å virke etter hensikten. Jeg har nylig vært i møte med Forandringsfabrikken, en institusjon i Norge som jobber med barn som har vært utsatt for overgrep, og det de forteller, er ganske opprørende. De forteller at nettopp fordi lovverket mot overgrep mot barn er strengt allerede i dag, er det svært mange barn som holder tilbake å rapportere om det som skjer. Hvis disse barna får vite, enten av lærer eller av barnevern, at far kan komme i fengsel hvis de forteller om det, ja, så lar barn være å fortelle om det. Jeg er opptatt av at vi skal holde fast på prinsippene, men vi må samtidig være årvåkne og observere på sikt hvordan dette vil slå ut. Det kan hende at når vi i dag gjør et lovvedtak og knytter avvergingsplikt også opp mot kjønnslemlestelse, at vi faktisk får færre rapporter om dette, i stedet for flere. Det betyr ikke at jeg er uenig i det vi skal gjøre i dag – jeg er helt enig i det – men jeg mener samtidig at vi må observere utviklingen rundt dette, og Stortinget må også være villig til å finne eventuelle andre grep for å se hvordan vi kanskje kan gjøre dette på en annen måte, eller følge det opp på en annen måte. Forandringsfabrikken går faktisk så langt at de har bedt meg som stortingsrepresentant om å lage en sak i Stortinget for å se på om det kan være alternative straffereaksjoner for overgrep i hjemmet, slik at man kan få opp graden av rapportering fra nettopp disse barna. Så er jeg opptatt av, når det gjelder å utvide avvergingsplikten inn mot familiene, at vi ikke må avgrense dette bare til praksis som det er kjent at gjøres av minoritetsmiljøer. For at avvergingsplikten her skal oppfattes både som relevant og legitim, er det avgjørende for meg at den knyttes til alle lovbrudd og all type vold og overgrep i hjemmet, uavhengig av om det er minoritetskulturer eller andre som gjør det. Og jeg håper at denne lovendringen vil bli tolket nettopp slik.