trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2017-01-11:
Jeg kan ikke dy meg. Det borgerlige byrådet i Oslo har hemmeligholdt 3 000 avviksmeldinger av hensyn til forretningshemmeligheter hos de private driverne; det åpnet det rød-grønne byrådet opp. Spørsmålet mitt er: Våren 2013 la daværende helseminister Jonas Gahr Støre fram en proposisjon som endret vurderingstida for henvisning til sykehus fra 30 til 10 dager. Det var bred enighet om at dette var viktig for å få ned ventetida for pasientbehandlingen, som for øvrig har gått jevnt og trutt ned fra 2010, målt fra henvisning er sendt, til første konsultasjon i sykehuset. Men vi vet at sånne grep også kan ha uønskede vridningseffekter. Derfor la proposisjonen i 2013 veldig stor vekt på å følge opp dette nøye for at så ikke skulle skje. Ser statsministeren at hun og helseministeren kan ha bidratt til denne uønskede vridningen med sine nokså glansede ventetidsfortellinger som de har brakt til torgs, når flere forskere nå kan fortelle om lange interne køer i sykehusene og 160 000 forsinkete pasientavtaler?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-01-11:
«I valgkampinnspurten i 2013 anklaget Erna Solberg Jens Stoltenberg for lav sysselsetting i TV2-programmet Duellen. Sitat: «Under deg som statsminister har antallet som står utenfor arbeidslivet økt.» Men etter at regjeringen overtok har utviklingen gått i feil retning. Med en sysselsettingsandel på 67,5 pst. for 1. til 3. kvartal 2016 må vi tilbake til 1995 for å finne en lavere sysselsettingsandel i samme periode. Hva vil statsråden gjøre for å snu den negative utviklingen?»
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-01-11:
Jeg la merke til at i spontanspørretimen ga statsministeren faktisk uttrykk for i et svar til representanten Snorre Serigstad Valen at sysselsettingsnivået i Norge hadde holdt seg godt, til tross for reduksjon i sysselsettingen i oljesektoren. Det er en ganske oppsiktsvekkende påstand når vi ser av de offisielle tallene at ikke bare er arbeidsledigheten historisk høy, men det er også sånn at sysselsettingsgraden – som jeg spurte om – er historisk lav. Det er helt klart at det regjeringa har brukt mest penger på i denne perioden, er skattelettelser, særlig til de rikeste, med den begrunnelsen at det skulle være vekstfremmende. Likevel har vi opplevd at til tross for at kronekursen er svak og renta lav, blir det nesten ikke skapt nye arbeidsplasser i Norge. Hva vil statsråden gjøre for å snu den utviklingen?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-01-11:
Det er ganske spesielt at en statsråd står her og sier at den forrige regjeringa hadde bedre dager. Under den forrige regjeringa opplevde vi en historisk finanskrise som rammet hele verden. Men vi hadde en norsk regjering som sa: Vi skal ha lavest arbeidsledighet i Europa, men vi skal ha de kraftigste tiltakene i Europa mot arbeidsledighet. Statsministeren satte seg ved enden av bordet og tok for seg statsråd for statsråd og sa: Skaff arbeidsplasser, så skal du få penger, og det skal være tiltak som kan avvikles når konjunkturene snur. Dét er målrettet sysselsettingspolitikk. Den første gangen jeg utfordret statsministeren i en interpellasjonsdebatt her i Stortinget, i juni 2014, var oljeprisen på 115 dollar fatet, men likevel var det altså bekymring for sysselsettingsutviklingen. Og jeg spør: Bekymrer det ikke statsråden at det, til tross for at vi har hatt veldig gunstig kronekurs og gunstig rentenivå for næringslivet i Norge – og da snakker jeg ikke om oljeindustrien, men om alt det andre, to tredjedeler av næringslivet – ikke skjer noen nyskaping av arbeidsplasser i privat sektor i Norge?
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-11:
Det stemmer at sysselsettingsandelen har falt de siste årene. Nedgangen startet under den forrige regjeringen og har fortsatt under denne. Regjeringen setter store ressurser inn på å snu den negative trenden. Vårt mål er klart: Vi skal få flere i arbeid, vi må sørge for at færre unge faller utenfor arbeidslivet, og vi må også sørge for at Nav fungerer bedre, dvs. at Nav dreies mer i retning av arbeid. For å styrke sysselsettingen er det viktigste på kort sikt hvordan statsbudsjettet innrettes, og hvor mye penger vi bruker. Finanspolitikken bidrar nå kraftig, sammen med pengepolitikken, til å stimulere etterspørselen etter arbeidskraft. Budsjettet for 2017 inneholder en sterk satsing på investeringer i infrastruktur, forskning og kunnskap. Satsingen vil redusere næringslivets transportkostnader, øke nyskapingen og heve kompetansen i befolkningen. Dette er viktige tiltak for å oppnå en vellykket omstilling i norsk økonomi og arbeidsliv. Kommunesektoren er styrket, og næringslivet er gitt lavere skatter. Vi har en tiltakspakke på 4 mrd. kr med særskilte tiltak mot ledighet. Etter at oljeomstillingene startet sommeren 2014, har regjeringen også styrket arbeidsmarkedspolitikken. Her gjør vi mye: Et av de mest sentrale virkemidlene i arbeidsmarkedspolitikken er å kvalifisere flere inn i arbeidslivet. De ordinære arbeidsmarkedstiltakene er trappet opp til et omfang som er betydelig høyere enn det som har vært gjennomsnittet de siste tjue årene. Det økte tiltaksomfanget er rettet mot regioner og grupper som har størst utfordringer. Det skal etableres et hurtigspor inn i arbeidslivet for innvandrere med fluktbakgrunn. De som har med seg etterspurt kompetanse, skal lettere og raskere kunne delta i arbeidslivet. Her har vi inngått en avtale med partene i arbeidslivet. Regjeringen har gjort det enklere for bedriftene å ansette midlertidig. Vi forventer at det vil gjøre det lettere for flere å få et fotfeste i arbeidslivet. Dagpengemottakere har fått økte muligheter til å delta i ordinær opplæring, og de som etablerer egen virksomhet, kan beholde dagpengene lenger enn før. Det skal lønne seg å jobbe framfor å gå på trygd. Vi stiller nå krav om at unge sosialhjelpsmottakere skal bli stilt overfor tilpassede aktivitetskrav, f.eks. opplæring eller jobbsøking. Det vil få flere ut av en passiv tilværelse og inn i arbeid. Den økonomiske politikken innebærer samlet sett en kraftfull innsats for å sette ledige hender i arbeid, for å skape nye lønnsomme arbeidsplasser og på sikt snu den negative utviklingen i sysselsettingsandelen. Norsk økonomi er i bedring. Regjeringen legger til grunn at sysselsettingen tar seg opp i løpet av dette året.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-11:
Når vi ser på den situasjonen som vi står i nå i norsk økonomi, er jeg enig i at sysselsettingsandelen er for lav. Men når man sammenligner tidligere tider med nå: Under den forrige regjeringen hadde vi gode dager ved at antall arbeidsplasser økte – det var gode år, pengene rant inn, oljebransjen gikk bra – og så kom det bråbrems i oljeprisen for to år siden. 40 000 arbeidsplasser er borte innenfor olje og gass. I tillegg skal man heller ikke se bort fra andelen eldre i befolkningen. Vi ser nå at den eldre befolkningen øker ganske betydelig sammenlignet med tidligere, og likevel har man – tross de utfordringene vi har i norsk økonomi, og en aldrende befolkning – klart å holde sysselsettingen relativt stabil. Men vårt mål er jo å gjøre den bedre gjennom de tiltakene, på kort sikt og gjennom de langsiktige omstillingstiltakene som jeg nevnte i mitt hovedsvar.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-01-11:
Igjen ser vi at Arbeiderpartiet sammenligner finanskrisen med krisen i oljeindustrien. Det er to helt forskjellige situasjoner vi står overfor. Under finanskrisen var det mangel på cash, og det kan man eksempelvis løse ved å dra gullkortet. Jeg skal gi forrige regjering honnør for å ha fått oss gjennom finanskrisen, men nå står vi overfor en helt ny situasjon gjennom det omstillingsbehovet vi har, både i privat næringsliv og i offentlig sektor. Det er ingen statsråd som skaper arbeidsplasser; det er det næringslivet der ute som gjør. Det viktigste virkemiddelet vi nå har for å bedre situasjonen og lette omstillingen, er å sørge for kapital, det er også å sørge for at det er en økonomisk politikk der ute som hjelper bedriftene, det er å sørge for infrastruktur, samferdsel som bedrer rammebetingelsene for norske bedrifter, og det er å sørge for at norsk næringsliv har tilgang på riktig kompetanse. Det er derfor vi satser både på skatt, økonomisk politikk, på samferdselsinvesteringer og ikke minst på utdanning, kompetanse, forskning og utvikling.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-01-11:
«23. desember 2016 skrev kulturministeren på sin offisielle facebookside at hun ble trist av å lese at Nylund skole i Stavanger ikke lar elevene synge «Deilig er jorden». Rektor snudde ikke, men oppklarte misforståelsen allerede 15. desember; elevene skulle nynne julesangen av kunstneriske årsaker. Hva fikk statsråden til å spre usanne rykter om en barneskole i Stavanger, og kan hun nå gi barn, lærere og foreldre ved Nylund skole en uforbeholden unnskyldning?»
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-01-11:
Jeg kjenner Nylund skole som en utrolig mangfoldig skole, og jeg vil jo håpe at kulturministeren også er musikklærernes statsråd. Jula på Nylund barneskole var som ved de fleste andre barneskoler, det var luciatog, det var engler, det var nisser, det var Jesusbarnet, og dyktige musikklærere ønsket å snakke om jula på juleavslutningen. De ville ha et tema som handlet om lyset – å være lys i verden, noe jeg tror kulturministeren ikke er uenig i. De laget et opplegg som skulle treffe fra 1. til 7. klasse – en ikke helt lett oppgave. Det var sjetteklassinger som skrev tekster både om kreft og om flyktninger. «Deilig er jorden» ble nynnet, en ordløs kanon som spredte seg gjennom rommet. Jeg var der ikke, men det høres veldig fint ut – det var av kunstneriske årsaker. Så kan kulturministeren nå avklare denne regjeringas holdning til juleavslutninger? Blir det nå nye regler fra regjeringa for juleavslutninger, eller vil norske musikklærere fortsatt ha frihet til å jobbe fram kunstneriske innslag på juleavslutninger framover?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-01-11:
Ikke helt unaturlig var dette et av de store temaene hjemme i jula, og jeg synes det er alvorlig når ansatte, elever og foreldre sier at de føler seg urettmessig latterliggjort. Det de fleste jeg snakket med, reagerte spesielt på, var at kulturministeren slengte seg med på det. En av landets ansvarlige ledere bidro til å spre disse usannhetene. Noe av det viktigste jeg lærte på min gamle barneskole, er at en skal snakke sant, en skal ikke bløffe, og gjør en feil, skal en raskt rette opp og prøve å gjøre det godt igjen. Kulturministeren ble bedt om å rydde opp – ikke bare én, to eller tre ganger, men hun fikk utallige muligheter til å korrigere feilen som hadde oppstått, i både sosiale medier og ordinære medier. Det er først nå, når kulturministeren innkalles til Stortinget, at en kommer med et liksomsvar. Jeg synes også det er lite troverdig at en når en sier en er opptatt av kommunikasjon, ikke kan beklage til dem som er rammet, og ikke tar større selvkritikk. Når statsråden får opplyst at hun tar feil, hvorfor følger hun ikke ett av de norskeste idealene og rettet dette opp før?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-01-11:
Som enkeltmennesker og som samfunn har vi behov for tradisjoner og fellesskap, for det sier noe om hvem vi er, og det sier noe om røttene våre. Vi har som forskjellige mennesker et mer eller mindre nært forhold til tro, kirke, julesanger og tradisjoner. Men vår historie, tro og kultur har gjort oss til et samfunn med verdier og bidratt til hvordan vi ser på oss selv og vår identitet. Jeg mener det er viktig å kjenne dette for at vi skal stå støtt selv. Vi ønsker å møte andre mennesker med toleranse og respekt, enten det er enkeltpersoner, skoler eller samfunn. Jeg mener man tryggere og rausere kan møte mennesker med andre tradisjoner om man også er godt kjent med og tydelig på sine egne tradisjoner. Skolegudstjenester og juletradisjoner mener jeg er en helt naturlig del av en norsk skolehverdag. Det å legge til grunn at samfunnet vårt skal forsøke å være nøytralt, er også et valg. Det er et like aktivt valg som å hegne om våre egne tradisjoner. Å være nøytral fremmer ikke forståelse om Norge, og verre er det – for skolens del – at det underkjenner kunnskap. Og det er et valg jeg er uenig i. For meg er bare det å kalle juleavslutningen for «desembersamling» nytale. Det var mange som reagerte på ordvalget fra skolens ledelse: «Noen som ikke ønsker julebudskapet ville oppfatte det som støtende at ordet jul inngår.» Det ble brukt for å beskrive flere diskusjoner internt på skolen, som har pågått over flere år. Situasjonen på Nylund skole ble og har åpenbart blitt oppfattet ulikt av ulike mennesker. Det er like fullt et godt eksempel på den usikkerheten som kan oppstå hvis man ikke står støtt i egne tradisjoner. Det var ikke meningen å støte en enkeltskole med min statusoppdatering, det vil jeg understreke, men jeg ønsket en debatt om at såkalt nøytralitet også er et aktivt valg. Så skal jeg være den første til å innrømme at kommunikasjon er krevende, og jeg har ambisjoner og ønsker om å være så presis som mulig – det vil jeg fortsatt ha ambisjoner om. Men la meg avslutningsvis si at jeg synes det å ha debatter er et gode. Det er i meningsbrytningene vi bevisstgjøres, vi driver et åpent og demokratisk samfunn, og det skal vi ta vare på.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-01-11:
Jeg er helt sikker på og har full tillit til at ledelsen og de ansatte på denne skolen ivaretar mangfoldet og legger til rette for et best mulig tilbud, som skal nå ut til alle elevene, og jeg er helt sikker på at representanten Tvedt Solberg, som kjenner denne skolen veldig godt, helt riktig beskriver at den i år hadde en flott samling før jul. Regjeringen kommer ikke til å innføre noen krav til hvordan juleavslutningene skal være. Det er fordi vi har tillit til skolens ansatte, til skolens ledelse og til at pedagogene vil legge til rette for å ivareta tradisjoner som vi har, på en god måte, men også vil sørge for at elever som har en annen historie og bakgrunn, blir en del av fellesskapet.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-01-11:
Jeg har presisert at det er krevende med kommunikasjon. Jeg prøver å være så presis som mulig. Det jeg tok utgangspunkt i, var et sitat fra skolens ledelse om at man var bevisst på at julebudskapet, og det at ordet «jul» inngår, av noen kunne oppfattes som støtende. Etter flere debatter rundt omkring på flere skoler var dette det som skapte et engasjement hos meg, og som jeg skrev en statusoppdatering om. Jeg har tillit til at de ansatte på alle våre skoler gjør det de kan for å legge til rette for gode markeringer knyttet til ulike høytider, men her så vi nå at dette skaper debatt og stort engasjement hos folk, og det tror jeg har vært en tankevekker for oss alle.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-01-11:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justis- og beredskapsministeren: «I Dagsrevyen 23. november 2016 lanserte stortingsrepresentant Ropstad et forslag fra Kristelig Folkeparti om at IKT-selskapene skal ha en lagringsplikt på 6 måneder for IP-adresser ved kommunikasjon på nettet. Kripos gav aktiv støtte til forslaget, som vil gi politiet bedre muligheter til å avdekke barneporno og overgrep mot barn, men også til å bekjempe annen nettkriminalitet og terror. Tidligere har Arbeiderpartiet og Høyre gått inn for 3 måneders lagringsplikt i forbindelse med behandlingen av datalagringsdirektivet. Vil regjeringen følge opp forslaget fra Kristelig Folkeparti?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-01-11:
Jeg takker for svaret og for statsrådens engasjement, for at han viser forståelse for hvor viktig dette er for å kunne etterforske kriminalitet. Jeg vil også benytte anledningen til å gratulere statsråden med jobben, og det er vel første gang han er i Stortinget i den egenskap, så det er en viktig begivenhet, starten på en viktig jobb. I Stortinget var det den gang vi diskuterte dette i 2011, stor forståelse for behovet for lagring. Også de partiene som var imot datalagringsdirektivet, sa at de kunne tenke seg en nasjonal lovgivning på dette punktet. I EU-landene og ellers i verden har veldig mange land bestemmelser om lagringsplikt, noe som gjør at vi kan få data fra andre land når vi skal etterforske f.eks. barneporno. Vil statsråden se nærmere på muligheten for at vi kan gå vår egen nasjonale vei for å få til en lovgivning som er forenlig med internasjonalt regelverk?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-01-11:
Jeg takker for svaret. Det er viktig også i lys av personvernet å se på reelt vern for personer, for det handler om vern for de barna som rammes i disse overgrepssakene, i barnepornosakene. Det handler om vern for de menneskene som rammes av bedrageri, svindel med bankkort osv., saker som i dag vanskelig kan etterforskes fordi IP-adressene som er brukt, slettes fortløpende. Det samme gjelder med hensyn til å forebygge terror og andre ting, vi har vanskelige betingelser for det arbeidet når IP-adressene slettes fortløpende. Det var Datatilsynet som grep inn – i juni 2011, så vidt jeg husker – med å regulere, slik at man maks kunne lagre i tre uker og påla slettingsplikt til selskapene. Så det er et spørsmål om man har gått for langt i slettingsplikten. Tidligere var det ingen slettingsplikt. Da hadde selskapene IP-adressene lenger, og det var et mindre problem.
Gry-Anette Rekanes Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-01-11:
Jeg takker representanten Bøhler for hyggelig gratulasjon. Jeg oppfatter at vi er på samme linje her med hensyn til hva man ønsker. I går hadde jeg gleden av å besøke operasjonssenteret «Dark Room» i Bergen og fikk innsyn i det særdeles viktige arbeidet som foregår der. Jeg opplever at en av de største utfordringene de står overfor, og som de formidlet veldig tydelig til oss da vi var der på besøk, er at lagring av IP-adresser i lengre tid bør kunne lovfestes. Men, som sagt, vi har disse internasjonale utfordringene. Jeg ser behovet for å bekjempe en type kriminalitet som jeg tror de aller fleste borgere i dette landet oppfatter som en av de verste typer kriminelle handlinger som finner sted, for her er det sammenheng mellom barneporno og direkte overgrep mot barn. Så jeg har stor forståelse for det, og jeg lover at vi skal se på hvordan vi kan håndtere dette bedre i framtiden.
Gry-Anette Rekanes Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-01-11:
Problemstillingen illustrerer på mange måter rettsstatens dilemma. På den ene siden ønsker vi gode og effektive virkemidler – gode verktøy, om man vil – for å bekjempe kriminalitet, en type kriminalitet som bør og skal ha høy prioritet for bekjempelse. Samtidig er det noen viktige avgrensninger som må gjøres mot personvernet. Dette er et dilemma, og Norge er ikke alene om å stå i disse viktige avveiningene. De fordrer en grundig politisk debatt, særlig når vi ser utviklingen i kriminalitetstrekkene som har blitt mulig gjennom teknologien som har funnet sin vei ut i samfunnet det siste tiåret. Jeg tenker at dette er en viktig debatt. Jeg har på ingen måte noen ambisjon om å konkludere her og nå, men jeg etterlyser denne debatten og vil også delta i den. Denne typen kriminalitet bør bekjempes med gode midler, men vi skal samtidig ivareta personvernet på en god måte.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-04-03:
Jeg tror kanskje jeg har kommet i skade for å si at vi skal foreta endringer i taubaneloven. Hvis jeg som saksordfører har vært upresis overfor Stortinget, vil jeg presisere at det er snakk om å vedta en ny lov om taubaner. Ikke at det spiller noen rolle, men rett skal være rett. Det er altså snakk om en ny lov om taubaner, noe som også framkommer av komiteens innstilling.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-04-03:
Det Holmås nevnte om avtalen om Ringeriksbanen og stamveien gjennom Valdres, gjaldt nok lenge før det var en rød-grønn regjering i Norge. Men det kan sikkert andre diskutere senere. Som jeg nevnte i hovedinnlegget mitt, var veien vi i dag diskuterer, E16 Bjørum–Skaret, ferdig regulert i 2013. Jeg vet at det tidligere har vært diskutert om bompengeselskapet kunne låne opp penger og starte, slik at en kunne komme i gang med utbyggingen i 2017, for det er helt riktig, det som har blitt sagt, at det ligger penger inne i handlingsprogrammet fra 2018. Men det var snakk om å komme i gang i 2017, med penger fra bompengeselskapet. Det er nå ikke mulig med det tidsskjemaet som foreligger. Så spørsmålet mitt er rett og slett: Hvordan har det vært mulig å bruke fire år fra vedtatt reguleringsplan til saken nå kan behandles i Stortinget?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-04-03:
Nå dreier dette seg verken om Brumunddal eller Hordfast, men vi diskuterer altså E16 Bjørum–Skaret. Det var en grei presisering å få at det er samferdselsministeren som har bestemt at saken ikke skulle legges fram for Stortinget før nå. Det er ingen katastrofe, men det kunne vært mulig å komme i gang med anleggsstarten ett år før, i 2017 i stedet for i 2018. Det er det stortingsflertallet sier: Nå må vi i alle fall komme i gang i 2018. Det håper jeg det er flertall for. Men vi må videre, og som jeg sa: I proposisjonen står det følgende: «Regjeringen legger opp til en kraftig forsering av byggingen av ny E16 fra Skaret til Hønefoss og ny Ringeriksbane.» Etter at proposisjonen ble lagt fram, er det blitt kjent at den samme regjeringen vil utsette disse prosjektene, til og med i flere år, hvis vi skal forstå oppslag i avisene fra de fire partiene. Spørsmålet er rett og slett: Blir det forsering, eller blir det utsettelse av E16 og Ringeriksbanen?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-04-03:
De pengene statsråden refererer til for E16 Bjørum–Skaret for i år, tror jeg det er bompengeselskapet som har lånt opp, og de pengene tror jeg ikke har kommet fra samferdselsministerens kasse. Men det kan vi la ligge. Samferdselsministeren svarer overhodet ikke på spørsmålet mitt. Spørsmålet mitt var: Blir det forsering av E16 fra Skaret til Hønefoss og ny ringeriksbane? Det står i proposisjonen, og vi må jo ta på alvor det regjeringen skriver i proposisjoner til Stortinget. I denne salen sa samferdselsministeren 13. april 2016, om Ringeriksbanen: «I 2019 går spaden i jorda, i 2024 skal den stå ferdig, rett og slett fordi vi har endret planleggingsmetodene. Det koster litt mer penger nå, men totalt sparer en penger ved operasjonen.» Det var ingen her som la merke til noe som helst forbehold – altså, i 2019 går spaden i jorda. Spørsmålet mitt er, rett og slett: Går spaden i jorda i 2019 for Ringeriksbanen, eller blir det utsettelser?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-04-03:
For det første er det ikke riktig, det som statsråden sier om Ringeriksbanen og den rød-grønne nasjonale transportplanen, men det skal vi ta i et senere innlegg. Jeg gjentar spørsmålet mitt, og nå snakker jeg om Ringeriksbanen, la historie være historie, men statsråden sa altså selv at i 2019 går spaden i jorda. Da gjentar jeg spørsmålet, enkelt og greit: Går spaden i jorda i 2019?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-04-03:
Jeg må jo si at det er litt oppsiktsvekkende at det ikke er mulig å få et eneste svar, et eneste synspunkt, på videre framdrift av forbindelsen nærmere mot Hønefoss. Så må jeg bare si til representanten Johnsen, som framstilte det som om jeg hadde sagt at det er voldsomme forsinkelser, at det har jeg aldri sagt. Men på Bjørum–Skaret er det snakk om ett år – om det var mulig å komme i gang ett år tidligere. Det er på Bjørum–Skaret. Så prøvde jeg, og jeg tror jeg var rimelig pedagogisk og sa det flere ganger, men nå gjentar jeg det en gang til, så representanten Johnsen kan få det med seg. Diskusjonen gjelder jo videre fra Skaret – om Sundvollen og til Hønefoss. Nå banker vi Bjørum–Skaret, så det er i orden. Men videre – der har ikke jeg sagt noe om at det blir forsinkelser. Jeg har stilt spørsmålet, og jeg viste til et sitat fra samferdselsministeren, ikke hvor som helst, fra Stortingets talerstol. Jeg stilte vel spørsmålet tre ganger, for han har altså sagt at det blir byggestart, at spaden går i jorda – jeg går ut fra at det er det samme som byggestart – i 2019. Jeg stilte spørsmålet, jeg tror det var tre ganger, men får ikke noe svar. I en situasjon der de fire partiene som nå har gjort opp Nasjonal transportplan, har vært land og strand rundt og presentert lekkasjer, får vi altså ikke en eneste kommentar fra noen av regjeringspartiene eller de to støttepartiene: Hva skjer videre med Skaret–Sundvollen–Hønefoss? Jeg synes ikke det hadde vært rart om Stortinget også kunne fått et snev av den informasjonen vi har kunnet lese i lokalavisene. Samferdselsministeren snakker om at det er store forsinkelser og vanskelige grunnarbeider. Jeg står her med et brev fra Rådet for Ringeriksregionen. Det er underskrevet av ordførerne i Jevnaker, Hole og Ringerike. Så vidt jeg vet, er det både rød farge og blå farge på partiboka til dem som er ordførere der. Der står det: «Ifølge lederen for fellesprosjektet Ringeriksbane/E16 Morten Klokkersveen ‘ligger de foran tidsplanen for reguleringsplanleggingen, og det vil være fullt mulig å starte arbeidet i marken i 2019.’» Jeg går ut fra at de ordførerne ikke feilinformerer i det de skriver. Samferdselsministeren skyver altså Vegvesenet foran seg når han sier at det er problemer med planarbeidet. Jeg tror ikke det er sant. Jeg tror samferdselsministeren har kommet til erkjennelsen av at også han har begrenset med penger. Når pengesekken er for liten, må han utsette prosjekter, og jeg tror bare vi kan slå fast at det blir ingen byggestart på Ringeriksbanen i 2019, dessverre.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-04-03:
Jeg skjønner at heller ikke Astrup vil høre på hva jeg sier, og heller ikke gi meg et svar. Men da kan jo representantene her i Stortinget fra de fire partiene som står bak det som nå visstnok skal komme på onsdag, framlegget av forslag til Nasjonal transportplan, iallfall høre på lokale partifeller fra de fire partiene. Jeg har registrert ting gjennom lokalpressen, men som sagt, det er jo ikke mulig for oss å debattere dette på noen annen måte før vi har sett dokumentet. Det er derfor jeg har prøvd å få svar på spørsmålene her i dag: Hva ligger i avtalen, og når blir det byggestart på Ringeriksbanen og E16? Men vi har altså ikke fått svar. Men til poenget mitt. De kunne iallfall høre på de lokale partifellene, for jeg har registrert gjennom avisene at det er svært mange i de fire partiene som er misfornøyd med det som nå visstnok skal legges fram på onsdag. Jeg nevnte ordførerne i regionen, men jeg kan jo henvise til et annet brev. Det er et brev fra tre innleide planleggingsfirma, et brev av 20. mars 2017, der det heter: «Fellesprosjektet Ringeriksbanen og E16. Kraftig reduksjon i bemanning grunnet budsjettsituasjonen.» Den 20. mars – altså et ganske nytt brev. Så dette er ikke noe Sverre Myrli eller andre har funnet på. Dette er en stor debatt som foregår i distriktet, en stor debatt i hele Ringeriksregionen, hvor en er bekymret for framdrifta for Ringeriksbanen og E16 videre fra Skaret til Hønefoss. Jeg vil understreke at jeg håper at alle vil jobbe for så rask framdrift som mulig, men det er altså ikke jeg som har funnet på usikkerheten som har oppstått. Den er det regjeringen og representanter fra de fire partiene som står bak det som visstnok kommer på onsdag, som har skapt. Så da tenkte jeg at vi kunne prøve å bruke denne anledningen to dager før den planen skal presenteres – siden vi har starten på vegprosjektet, første lenken, til behandling her i dag, og det er en sammenheng her – til å få en debatt om videre framdrift i saken. Men det skjønner jeg altså at vi ikke får, og ikke engang helt konkrete spørsmål om når spaden går i jorda, når det blir byggestart, får vi svar på. Jeg håper virkelig at det som kommer på onsdag, er offensivt og bra, men da må det altså komme noe helt annet enn det som så langt har vært lekkasjene i lokalpressen.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-04-03:
Jeg tror kanskje dette blir litt reprise på en debatt som har vært mellom meg og Johnsen tidligere, angående bompenger på sidevegnett. Bare for å slå det fast: Det er ingen som ønsker bompenger på sidevegnettet hvis en kan unngå det. Poenget mitt – og jeg tror jeg har sagt det før fra denne talerstolen – er at det må vurderes i hvert enkelt tilfelle, og en må gå inn og finne løsninger i hver enkelt bompengesak. Hvis en ikke har bompenger på sidevegnettet, kan en ofte komme i en situasjon hvor trafikken øker betydelig på sidevegnettet – kanskje gjennom boligområder og andre områder der det ikke er ønskelig med mer trafikk. Jeg gjentar det som jeg har sagt før, og som jeg tror det egentlig er bred enighet om i denne salen, at det må en se på i hvert enkelt tilfelle og finne løsninger hvor en ivaretar dem som ikke kjører på og ikke får glede av en ny veg, slik at de unngår å betale bompenger – så langt det er mulig, samtidig som det heller ikke er ønskelig med mye trafikk på lokalvegnettet. Men ingen vegprosjekter er like, og ikke noen lokalvegnett er like, så dette må det finnes løsninger på fra sak til sak. Jeg tror nok ikke det er å ta for sterkt i å si at det har hersket forvirring om hva slags bompengeopplegg det skal være på sidevegnettet til E16. Jeg tror en kan finne ganske mange oppslag i avisa Glåmdalen og andre steder om Johnsen og lokale partifeller av ham, som den ene dagen har sagt noe, og om representanter fra Statens vegvesen, som har sagt noe annet. Først skulle det ikke være bompenger på vegen i det hele tatt – det ble det. Så skulle det ikke være bompenger på sidevegnettet i det hele tatt – det ble det. Så ble det en diskusjon om hva slags løsninger de som ikke brukte sidevegene i det hele tatt – de som bor i området rundt Fulu og Knutsrud, på nordsida av Glomma, og de som bor på Galterud, på sørsida av Glomma – skulle få. Langt om lenge fikk de en ordning hvor de slapp å betale. Jeg vil bare si: Det var bra, det var fint at det kom en løsning på det spørsmålet – all ros for det – noe vi også har støttet her. Vi støtter også det forslaget som nå foreligger, om at det skal innføres halv bomtakst på sidevegene. Jeg vil bare presisere det: Vi støtter det, vi synes det er en fin og fornuftig løsning. Som samferdselsministeren også sa: Det er en prøveordning for ett år, og hvis dette medfører at det ikke blir veldig mye økt trafikk på sidevegnettet sammenlignet med i dag, er det en god løsning. Men det er altså en prøveordning for ett år, og jeg sier for andre gang: Det støtter vi, det er en fin løsning.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-04-03:
Deg om det, president! I en sak tidligere i dag fikk jeg av både samferdselsministeren og komitélederen kritikk fordi jeg siterte fra proposisjonen som refererte til noe som visstnok ikke hadde noe med saken å gjøre. Da gjaldt det E16 og Ringeriksbanen. Men jeg tillater meg igjen å sitere fra proposisjonen vi nå har til behandling, og håper det er greit denne gangen. Det gjelder spørsmålet om halv takst på sideveiene til E16 i Sør-Odal og Kongsvinger. Om det står det i proposisjonen: «Det er rekna med at endringane vil føre til at innkrevijngsperioden aukar med om lag 3 år, frå 13 til 16 år.» Jeg sier det som en forlengelse av debatten vi nettopp hadde om innkreving på sideveier. «There is no free lunch» – det er greit at vi gjør dette nå. Vi støtter det – nå sier jeg det en gang til – men nedsida ved det vi gjør nå, er jo at det blir lengre innkrevingstid for bompengeprosjektet som sådant. Det er altså bilistene selv som nå er med på å betale den løsningen vi finner fram til. Det siste poenget jeg vil ta opp, er at Statens vegvesen, i forbindelse med det nye takstopplegget med halv pris på sideveinettet, i mars måned, en stund før det skulle tre i kraft, 27. mars, annonserte det nye takstopplegget og brukte i annonsen begrepet «etter vedtak i Stortinget». Det stemmer ikke. Stortinget har ikke fattet noe slikt vedtak. Det er ikke Stortingets jobb å fatte noe slikt vedtak. Det trengs ikke stortingsvedtak. Saken er en orienteringssak i Prop. 56 S for 2016–2017, og det er den proposisjonen vi har til behandling i dag, 3. april. Når Statens vegvesen heretter skal referere til vedtak i Stortinget, må det foreligge et vedtak i Stortinget. Det var uryddig og uheldig i denne saken – ikke verdens største sak, gjort er gjort, og Statens vegvesen lærer sikkert av det – men det er nå riktig å påpeke det i alle fall. Jeg har også sett at departementet i svar til komiteen har sagt at det var uheldig. Da er vi ferdig med den saken, og så håper vi at det nå blir en god løsning med halv takst på sideveiene. Saken skal evalueres etter ett år, står det i proposisjonen, og da regner jeg med at samferdselsministeren og departementet finner en god løsning på fortsettelsen også.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2017-04-03:
Selv om saken er liten, har vi altså greid å lage en dissens, og selv om mindretallet er stort, er det tross alt et flertall. Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet utgjør det flertallet i komiteen, og det det handler om, er tilsynsmyndigheten. Flertallet sier: «Flertallet ser det som riktig at man ved lovendringer som denne dreier tilsynet slik at man oppnår større fokus på sikkerhetsstyringssystem og mindre fokus på detaljkontroll. Det kan synes fornuftig å legge til rette for at også andre aktører kan godkjennes for tilsyn, slik regjeringen her foreslår. Flertallet ser at det finnes en rekke installasjoner som kommer inn under definisjonen taubane. I den forbindelse vil det være hensiktsmessig at tilsynet legges til aktører som allerede opererer eller har mulighet for å operere i de ulike markedene. Flertallet vil påpeke at det også her, som i samfunnet for øvrig, foregår rask teknologisk utvikling, og ber regjeringen følge denne med sikte på å sikre at lovverket er tilpasset de mulighetene som finnes. Flertallet viser til statsrådens svarbrev datert 18. januar 2017 og 24. januar 2017, hvor anledningen til delegasjon av tilsynsmyndighet er redegjort for. Flertallet legger til grunn at departementets tilsynsmyndighet kan delegeres til offentlig eller privat organisasjon.» Når det gjelder taubane, er det klart at det finnes, ikke minst innen landbruket, en del innretninger som går under samme betegnelse. Der er det allerede et miljø for å kunne godkjenne slike installasjoner, og vi mener at det er fornuftig å få spredd den myndigheten litt utover landet.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2017-04-03:
Jeg skal ikke gjenta argumentasjonen fra forrige sak om tilsynsmyndigheten. Selv om vi nå er i mindretall i denne saken, mener vi fortsatt at noen av de samme argumentene også godt kan brukes her. Det som jeg synes var viktig – og jeg vil takke saksordføreren for veldig godt arbeid med denne saken – er at det at det dukket opp en slik usikkerhet knyttet til forsikring, egentlig er en ganske alvorlig sak. Det viser seg at de som har drevet med denne virksomheten – vi snakker ikke om sånne som Tusenfryd og de store, de har sin forsikring, og de kommer til å fortsette å være godt forsikret – alle de små som reiser rundt, dem vi møter på ulike typer markeder, ikke fikk forsikring, og den forsikringen de trodde de hadde, var heller ikke gyldig. Så det har vært en viktig oppgave å få ryddet opp i det. Nå legges det til rette for en unntaksbestemmelse som gjør at hvis alt er i orden, skal man kanskje kunne slippe forsikringen. Men jeg vil gjerne understreke betydningen av det objektive ansvaret som enhver aktør som driver virksomhet av denne typen, har, og det er ikke sånn at det aldri skjer noe med disse innretningene. Faktisk skjer det noen skader av til dels alvorlig art, og det er viktig at den som blir utsatt for dette, også har en garanti for at man får en erstatning hvis det er nødvendig – og tilstrekkelig erstatning – i de ulike tilfellene. For meg og for Høyre har det vært veldig viktig å påpeke at selv om man nå gir en unntaksbestemmelse – og det er vi helt enig i, det skal bli tivoli rundt omkring i parkene i Norge også dette året – må man sikre at den som setter seg opp i disse innretningene, har en garanti både for at det er i orden, og også en garanti for erstatning hvis noe skulle skje.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2017-04-03:
Dette er en sak som har versert lenge – nei, den har ikke versert lenge, men veien er bygd ut i flere etapper. Som veldig mange andre prosjekter i tidligere tider, er også denne bygd ut i flere etapper. Når en går fra Bjørum til Skaret, er man jo på en måte ute av Oslopakke 3. Den første delen av E16 fram til Bjørum er finansiert via Oslopakke 3-midler og gjennom bompenger som tas inn der. Nå er det Bjørum–Skaret som bygges. Det er riktig at det i Stortinget ble fattet et vedtak, men det er tydelig at Statens vegvesen ikke fanget opp det, for det lå ikke inne i handlingsprogrammet til Statens vegvesen i første periode, som gjaldt 2014–2017. Der viste de også til at strekningen skulle bygges ut i en annen periode. Det er for så vidt ikke så interessant å diskutere det, for ser man på totaliteten av det som bygges mellom Sandvika og Hønefoss, er det et helt annet og mye mer trafikksterkt alternativ enn det man la opp til. Så til Ringeriksbanen: I 2002 regnet man med at man skulle bygge ett spor mellom Sandvika og Hønefoss, som skulle være Ringeriksbanen. I inneværende NTP hadde man satt av 7,5 mrd. kr til Ringeriksbanen. Nå bygger man ikke bare E16 Skaret–Hønefoss, nå bygger man begge deler og gjennomfører det. Det er klart at når man utvider prosjektet fra å være ett spor på én bane til å bli et dobbeltspor pluss en vei, så er det en betydelig større planprosess. Og planleggingsmidler var det heller ikke satt av så veldig mye til i den inneværende NTP-en. Det har kommet i stort monn i denne perioden. Det som er viktig, er at man nå kommer i gang med Bjørum–Skaret. Det har jo blitt etablert et bompengeselskap, som har søkt om å få bruke bompenger på forskudd tidligere, og det har de ikke fått. Nå kommer prosjektet. Samtidig vet vi – og den lekkasjen er jo ikke helt tatt ut av lufta, for å si det sånn, og det at man nå ønsker å bygge Ringeriksbanen og E16 som ett prosjekt, til en kostnad av 28 mrd. kr, gjør at denne forbindelsen blir atskillig kortere – i tid – og også raskere enn hva man opprinnelig hadde planlagt og tenkte seg før man gikk inn i denne perioden. Det er noe en kan ta inn over seg som en gladsak. Det er stor enighet om dette prosjektet. Vi har ikke hatt så mye annet å krangle om enn tidspunktene. Nå kommer den, og det er vi alle glade for.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2017-04-03:
Jeg skal vel innrømme at selv om det ikke var denne saken som skapte det største engasjementet, heller ikke i mitt fylke, ved siste valgkamp, er vi likevel glad for at vi nå får en oppdatert lov og et felles lovverk for alle typer taubaner og kabelbaner. Det skal være høy sikkerhet på norske taubaner – det er det i dag – og med denne lovgivningen styrkes sikkerheten ytterligere. Det er bl.a. viktig at de samme bestemmelsene som i dag finnes i jernbaneloven om ruspåvirkning, pliktavhold og testing, nå også innføres i taubaneloven. I forhold til dagens jernbanelov § 3a, som også gjelder for kabelbaner, er overskriften endret slik at det framgår at den gjelder alle former for rus og ikke kun for alkoholpåvirkning. Det tror vi er fornuftig. Jeg vil også henlede oppmerksomheten mot § 22 om pliktavhold, hvor bestemmelsens første ledd innfører et forbud for personell med oppgaver som kan påvirke sikkerheten på taubanen, mot å bruke alkohol eller annet berusende eller bedøvende middel i tjenestetiden. Bestemmelsen må anses som en videreføring av dagens bestemmelse i jernbaneloven § 3b første ledd for kabelbaner, men som ny for andre taubaner. Bestemmelsen vil omfatte alt personell som har oppgaver som kan påvirke sikkerheten på taubanen. Det omfatter også personell som til daglig ikke har sikkerhetsmessige oppgaver, men som inngår i virksomhetens beredskap. Bestemmelsens andre ledd presiserer at tjenestetiden omfatter tidsrommet fra den tid da personell i henhold til sine tjenesteplikter påbegynner sitt arbeid, og til det avsluttes. Forbudet gjelder også i et tidsrom av åtte timer før tjenestetiden begynner. Dette er etter vår oppfatning gode presiseringer. Det er en uenighet i komiteen knyttet til tilsynsmyndighet. Flertallet åpner opp for at departementets tilsynsmyndighet kan delegeres til også en privat organisasjon. En begrunnelse fra Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet for å åpne opp for at private kan utføre tilsyn, er at tilsynet bør kunne legges til aktører som allerede opererer eller har mulighet for å operere i de ulike markedene. I dag er det Statens jernbanetilsyn som er delegert denne oppgaven. Fra Kristelig Folkepartis side ser vi ingen tungtveiende argumenter for å endre på dette, og vi mener sikkerheten ivaretas best ved at det fortsatt er Statens jernbanetilsyn som ivaretar denne oppgaven. Vi ser derfor ikke behovet for å ha en generell lovhjemmel for at tilsynsoppgaven kan delegeres til private. Det er også slik at dette reiser flere prinsipielle spørsmål dersom tilsyn skal foretas av private, og spesielt på et område der det i dag ivaretas av et offentlig tilsyn. Så må vi eventuelt komme tilbake til saken dersom Statens jernbanetilsyn en gang i framtiden ikke skal ha denne oppgaven, men da vil det mest ryddige være at det gjøres ved en eventuell lovendring senere. Utover dette støtter vi saken og viser ellers til saksordførerens gode gjennomgang.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2017-04-03:
E16 er en hovedforbindelse for veitrafikk mellom Oslo og Bergen. I tillegg er det en hovedferdselsåre mellom Oslo, Ringerike, Valdres og Hallingdal. Den er også hovedvei i Bærum. E16 har stor betydning for næringsliv og bosetting i hele indre region av øvre Buskerud og Vest-Oppland. Samtidig vet vi at det er stor trafikk på denne veien i forhold til veistandarden, og dessverre har det vært altfor mange ulykker, bl.a. flere møteulykker. Det har vært økende problemer med trafikkavviklingen, med forsinkelser, lite forutsigbar reisetid og dårlige forbikjøringsmuligheter. Derfor er det viktig å få gjort noe her, og det er bra at man nå også får på plass denne parsellen. Arbeidet med E16 har vært inndelt i tre delstrekninger. Når vi nå får vedtatt oppstart av strekningen Bjørum–Skaret, får vi en viktig brikke på plass i utbyggingen av E16 i dette området. I Nasjonal transportplan 2014–2023 er det lagt til grunn 1,8 mrd. 2013-kroner til prosjektet i siste seksårsperiode. Kostnadsoverslaget er økt med om lag 560 mill. kr etter framleggelsen av NTP-en. Samferdselsdepartementet går inn for at økningen fordeles mellom stat og bompenger, sånn at bompengeandelen blir som i Nasjonal transportplan 2014–2023, og vi i Kristelig Folkeparti støtter dette. Kristelig Folkeparti er nå opptatt av at den reviderte tidsplanen følges, og at det blir anleggsstart i 2018 og trafikkåpning som forventet i 2022. Det er viktig å sørge for at det nå ikke blir ytterligere forsinkelser på denne utbyggingen. Men nå er vi der, nå ligger alt til rette for bygging, sånn at vi raskest mulig får på plass en mer trafikksikker og en mer effektiv vei. Det er bra.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2017-04-03:
Som saksordføreren har gjort rede for, handler denne saken om fv. 17 og fv. 720 i Steinkjer og Verran kommuner i Nord-Trøndelag. Dette er to veier som binder sammen Innherredskommunene og kommunene på Fosen og i Namdalen. Dette er viktige veier for utvikling og verdiskaping i regionen. Ny og utbedret vei på fv. 17 og fv. 720 Dyrstad–Sprova–Malm vil gi bedre og mer effektiv framkommelighet. Reisetiden langs fv. 17 reduseres med flere minutter, mens reisetiden mellom Asp og Malm reduseres med opptil åtte minutter, faktisk hele 40 pst. redusert reisetid på denne strekningen. Men vel så viktig som redusert reisetid er at vi nå får langt bedre trafikksikkerhet. Med dette får vi en langt tryggere vei, og i tillegg blir miljøet langs dagens vei bedre. Ny fv. 17 på sørsiden av Hjellbotn vil avlaste Vellamelen sentrum for mye tungtrafikk. Det er dårlig standard på dagens vei. På strekningen Dyrstad–Østvik er veien smal med mange avkjørsler, og på nordsiden av Hjellbotn er veien svingete og uoversiktlig. Dette er trafikkfarlig, og dessverre har det vært altfor mange ulykker, også med tragisk utfall. Trafikksikkerhet må alltid ha høy prioritet, og ny vei er derfor viktig å få på plass, sånn at både privatbilistene og tungtransporten kan få en tryggere reisehverdag. Kristelig Folkeparti støtter prosjektet, og det gjelder også det øvrige som det gjøres rede for i proposisjonen, knyttet til justert innkrevingsopplegg for E16 i Hedmark og E6 Helgeland. Jeg viser ellers til saksordførerens gode gjennomgang.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2017-04-03:
Mange har allerede vært inne på at det gjerne ikke er denne saken som har opptatt folk i valgkamp og når de møter politikere, men det er samtidig en sak som understreker at det er viktig at vi skal ivareta tryggheten på de installasjonene vi har i landet. Ofte er det trafikksikkerhet på veiene som får mest oppmerksomhet, fordi ulykkesfrekvensen er høy og rammer så mange. Da en begynte å arbeide med å få dette lovverket på plass første gang, var det også med bakgrunn i at det skjedde mange ulykker i 1974, da seks mennesker ble drept i ulike hendelser. En har over tid modnet, fått erfaringer og sett på hvordan en kan gjøre dette enklere og bedre. Noe av den jobben vi skal gjøre, er å sørge for at de lover og regler vi har for å styre landet vårt, også er så enkle som mulig, sånn at de aktørene som driver i bransjen, ikke opplever mer plunder og heft eller unødvendige kostnader som ikke gir noen nytte, men bare ulemper for dem som driver. Det har vært noe av målsettingen med den gjennomgangen vi nå har hatt. Da Veritas i 2010/2011 sa at de ikke lenger ønsket å drive tilsyn på vegne av myndighetene, ble de løst fra oppgaven. Statens jernbanetilsyn overtok det. Men vi ser altså at det har vært veldig mange ulike forskrifter som har regulert dette. Nå får vi samlet alt på ett sted. Vi gjør forenklinger, men samtidig mener jeg vi ivaretar sikkerhetsnivået på minst dagens nivå, og det er viktig. En sørger for at en også driver tilsyn på en litt annen måte. En skal ha mer risikobasert tilsyn. Alle aktørene i bransjen vil fortsatt være underlagt tilsyn, selv om det ikke betyr at de nødvendigvis får besøk hvert år, fordi en her skal gjøre vurderinger av hvor er risikoen størst, og så bruker en energien sin der. Det kan hende det blir tilsyn som blir stedsbasert, men det kan også hende at det mer handler om å gå gjennom papirer og sjekke at alt det formelle er i orden. Det er opp til tilsynsmyndighetene hvordan de vil legge opp dette. Gode tilsyn er myndighetenes verktøy for å kikke aktørene i kortene, men ansvaret ligger fortsatt hos aktørene. Det er ikke sånn at hvis en ikke har hatt tilsyn et år, så er en også fri for ansvar – tvert imot. Alle aktører som driver med denne type tjenester, må sørge for at de er seg sitt ansvar bevisst, og så skal tilsynet være den lille ekstra forsikringen som storsamfunnet har for at aktørene faktisk er seg sitt ansvar bevisst og følger loven. Jeg er også veldig godt fornøyd med at vi klarer å rydde opp og forenkle regelverket på mange områder. Det gjør det enklere for aktørene å forholde seg til dette. Vi har selv besøkt noen av dem, og vi har opplevd at alle synes dette var kjærkomment. Jeg opplever også at den enigheten som er i denne salen, viser at det som skjer, oppleves som et gode og ikke som et kontroversielt og vanskelig tema. Det er som sagt det vi også har opplevd med næringen. Jeg takker komiteen og Stortinget for en god behandling, og så skal vi sørge for at dette blir satt i verk så fort som mulig.