André Oktay Dahl (Høyre), 2010-11-16:
Asylinstituttet skal sikre at mennesker som er forfulgt, skal kunne søke ly et trygt sted og være garantert en forsvarlig saksbehandling. Det er både en moralsk og rettslig plikt for Norge som land og for oss som bor her, å kunne tilby det. De aller fleste deler det som et naturlig, prinsipielt utgangspunkt, men ulike forhold gjør at det kan bli satt på prøve. Hvis asylinstituttet blir brukt og utnyttet for å begå kriminalitet under opphold i Norge, mister asylinstituttet legitimitet. Forslagsstillerne er bekymret over at det de siste årene har skjedd en «markant økning i innvandringen til Norge», og at «en del asylsøkere har blitt rekruttert inn i kriminell virksomhet og gjør kriminelle handlinger mens de venter på behandlingen av asylsøknaden». Dette skyldes ifølge forslagsstillerne at regjeringen har hatt en for lav «terskel for å gi asylsøkere oppholdstillatelse gjennom flere år», og at derfor «kan det se ut som om mange grunnløse asylsøkere har kommet til Norge nettopp for å bedrive kriminalitet og uten et reelt håp om å få bli her». Forslagsstillerne tar opp spørsmål knyttet til en nylig avsagt høyesterettsdom hvor en asylsøker ble dømt til 18 dagers betinget fengsel for oppbevaring av narkotika, mens tingrett og lagmannsrett hadde idømt asylsøkeren 21 dagers ubetinget fengsel. På bakgrunn av denne avgjørelsen fremmer forslagsstillerne forslag om at Stortinget skal be regjeringen «fremlegge forslag til nye bestemmelser i straffeloven som oppstiller «undergraving av asylinstituttet» som eget straffskjerpende moment». Det er kort tid siden straffeloven ble behandlet i Stortinget. Verken fra regjering eller storting ble det den gang ytret ønske om å legge inn denne type straffeskjerpende momenter i forhold til det som nå tas opp. I forslaget drøftes det ikke hvordan en generell regel om at «undergraving av asylinstituttet» skal anvendes i praksis. Forslaget skiller heller ikke mellom personer som bevisst benytter asylinstituttet til å begå kriminalitet, og personer som begår kriminalitet mens de søker asyl, uten at det var planlagt fra begynnelsen av. Det er etter komitéflertallets oppfatning en mangel, og komitéflertallet legger til grunn at man ikke kan operere med ulik straffesanksjonering basert på nasjonalitet eller asylstatus sammenlignet med norske statsborgere. I den høyesterettsdommen som det vises til i forslaget som bakgrunn, uttales det også at dersom det kan bevises at den domfelte har kommet til Norge under påberopelse av asyl for det formål å omsette narkotika i profittøyemed, vil en slik straffbar handling gjerne ha et mer profesjonelt preg som det vil være relevant å se hen til ved straffeutmålingen. Det er altså etter gjeldende rett mulig å legge vekt på i straffeskjerpende retning at en person har kommet til Norge under påberopelse av asylinstituttet for å begå kriminalitet, dersom dette kan påvises i den konkrete saken. Dette var ikke tilfellet i den høyesterettsdommen som det vises til, og det er en viktig grunn til at komitéflertallet anbefaler at forslaget ikke støttes. For Høyres del har vi imidlertid merket oss at det generelle straffenivået for salg av mindre kvanta narkotika har blitt nedjustert over tid. Det er grunn til å stille spørsmål ved i hvilken grad dette gir seg utslag i at mennesker som søker om asyl, i større grad oppfordres til å begå kriminalitet ved at denne type handlinger generelt straffes mildere enn tidligere, og at dette kan være en utilsiktet virkning fra lovgivers side. Høyre, med tilslutning fra Fremskrittspartiet, stiller også spørsmål ved hvorvidt mildere straffesanksjonering av denne type kriminalitet medfører utfordringer med å få sendt kriminelle asylsøkere ut. Vi mener at utlendingslovens bestemmelser kontinuerlig må søkes å korrespondere med straffelovens bestemmelser i forhold til et ønske om at asylinstituttet ikke misbrukes. Jeg tar derfor avslutningsvis – når jeg først har ordet – opp Høyre og Fremskrittspartiets mindretallsforslag i innstillingen: «Stortinget ber regjeringen redegjøre for hvorvidt nedjusteringen av straffenivået for enkelte narkotikaforbrytelser medfører utfordringer knyttet til å få sendt asylsøkere som begår denne type kriminalitet raskere ut, og fremme eventuelle forslag for å bøte på det. Parallelt bes det utredet hvorvidt straffeloven bør endres og at utnyttelse av asylinstituttet skal anses som et straffskjerpende moment etter straffelovgivningen.»