Hans Gjeisar Kjæstad (Høyre), 2005-06-01:
Dette er en sak som dreier seg om fellestransport, om å bryte mønstre av sentrumsrettet transporttilbud i Oslo, og om rasjonell utnyttelse av jernbanens infrastruktur – elementer som er viktige for å kunne gi passasjerer og transportbrukere et best mulig tilbud. Vurderingen av persontrafikk på Alnabanen er ikke av ny dato. I flere sammenhenger og i flere år har det vært utført analyser av banens potensial for ulike typer og kombinasjoner av kollektivtransport. Det er ingen grunn til å legge skjul på at Alnabanens plass i Oslos fremtidige transportsystem er usikker. Både forslagsstiller, som vil, og Fremskrittspartiet, som ikke vil, har gode argumenter på sin side. Ikke minst vil miljøkonsekvensene være avgjørende for prosjektets skjebne. Departementets svar under behandlingen av Nasjonal transportplan 2006-2015 viser at banen må ha en tettere tilknytning til det øvrige kollektivtransportsystemet for å kunne være levedyktig. Slik tilknytning er mulig, men må vurderes i forhold til alternativene, til priser og til miljøeffekt. Spørsmålet om prøvedrift av persontransport på Alnabanen er en komplisert ligning med mange ukjente. Usikkerheten gjelder fremføring av godstog fra Bergensbanen over Alnabanen, forholdet til kapasiteten på fellesstrekningen på Gjøvikbanen og på hovedbanen, videre vurderinger av stoppmønsteret for å avklare etterspørsel, hensiktsmessig driftsopplegg, ruteplan og sikkerhetopplegg, kapasitet til snuplass og hensetting av materiell for lokaltogpendelen, og også konflikter mot godstrafikk. Nødvendige avklaringer av disse spørsmålene må være på plass før prøvedrift kan igangsettes. Spesielt vil jeg peke på to forhold. Jernbaneverket sier i sitt brev til departementet at fjernstyring av og fullt utbygd sikkerhetsanlegg for Alnabanen vil være prohibitivt dyrt, i forhold til både tids- og investeringskostnader. Hvis Jernbanetilsynet forlanger en slik løsning, fraråder Jernbaneverket prøvedrift. Dernest: Et av de mest gjennomgripende miljøtiltak på transportsektoren i denne stortingsperioden er vedtaket i transportplanen om ombygging og modernisering av Norges største godsterminal, Alnabruterminalen. Vedtaket er senere støttet av det høyreledede byrådet i Oslo. Det betyr at prosjektet vil gi en vesentlig kapasitetsøkning av miljøvennlig godshåndtering og nærlokaliseringer av bedrifter med stort transportarbeid. Som eksempel kan jeg nevne at én enkelt bedrift som følge av samlokalisering med terminalen vil spare 12 000 trailerkilometer pr. døgn. Det transporttilbudet skal være ganske usedvanlig velbegrunnet før det får lov til å rokke ved effektiviteten i dette gedigne miljø- og samferdselsprosjektet. Konsekvensene for kapasiteten på Alnabruterminalen dersom omløpssporene skal benyttes, må vurderes meget omhyggelig, også med hensyn til sikkerhet og regularitet for tog på Alnabanen i en anleggsperiode. Det er mulig det finnes andre løsninger. Et alternativ er at prøvedriften må vente til ferdigstillelse av terminalen. Forutsetninger og krav som må oppfylles før man kan gå om bord på toget på Alnabanen, er med andre ord ikke ubetydelige. Blir kravene oppfylt, er Høyre positiv til å vurdere prøvedrift for persontog på Alnabanen. Persontrafikk på Alnabanen er for øvrig et av de prosjektene som inngår i de pågående forhandlingene mellom departementet og Oslo og Akershus i forbindelse med Oslopakke 3. Når så Torild Skogsholm i kapasitet av samferdselsminister i 2009 åpner Alnabanen for persontrafikk, har hun nok en gang vist at tilsynelatende uoverstigelige hindre er til for å overvinnes.