Siri A. Meling (Høyre), 2016-04-07:
Takk til interpellanten for å ta opp delingsøkonomien, som er et viktig tema, til diskusjon. Takk også til finansministeren som viser handlekraft og er tidlig ute med å ville skaffe seg kunnskap om både muligheter og utfordringer knyttet til delingsøkonomien gjennom å nedsette et utvalg og sette i gang andre prosesser når det gjelder disse vurderingene. En kunnskapsbasert tilnærming er viktig. Jeg er glad for at finansministeren er veldig tydelig på at utgangspunktet for arbeidet er perspektivet med å styrke verdiskapingen. «Delingsøkonomi» betyr at folk vil leie istedenfor å eie. Prinsippet bak delingsøkonomi er, som flere har vært inne på, for så vidt ikke noe nytt. Timeshare-leiligheter f.eks. har eksistert lenge og er basert på at man kjøper seg tilgang istedenfor å eie. Det nye ved delingsøkonomien er på mange måter teknologien og utbredelsen av smarttelefoner og de mulighetene internett gir oss til å koordinere tjenestene. Delingsøkonomien utfordrer tradisjonelle bransjer. Den omfatter noen av verdens raskest voksende selskaper. Den reiser spørsmål rundt regulering av skatt, arbeidsrettigheter, marked og andre elementer som har vært nevnt tidligere i debatten. Delingsøkonomien skaper nye muligheter, men den utfordrer også eksisterende forretningsmodeller under dagens reguleringer. Norge går inn i en periode hvor det vil være stort behov for innovasjon og omstilling for å opprettholde velferdsstaten. I delingsøkonomien er det flere muligheter som kan bidra positivt til denne omstillingen: Vi kan oppnå mer bærekraft fordi vi utnytter ressursene bedre. Vi kan få økt produktivitet fordi ressursene vi har tilgjengelig i samfunnet, blir brukt mest mulig effektivt. Vi kan få økt innovasjon, særlig i tjenestesektoren, som bidrar til økt verdiskaping og utvikling. Nye forretningsmodeller med lavere kapitalkrav og lavere terskel for deling av egne ressurser kan bidra til større markeder og mer konkurranse. Offentlig sektor kan også dra nytte av delingsøkonomien. I Storbritannia har man f.eks. startet opp prosjektet Space for Growth, hvor offentlige institusjoner leier ut tomme kontorplasser og næringslokaler til frilansere eller små bedrifter. Liknende ordninger planlegges for biler, gressklippere og annet utstyr. Delingsøkonomien gir også utfordringer, og det betyr at vi ikke nødvendigvis kan møte fremtidens arbeidsliv med gårsdagens regler. Selskaper med nye forretningsmodeller utfordrer bestående virksomheter og myndighetenes reguleringer på en rekke områder. Skatt, arbeidsliv og forbrukerrettigheter er blant disse. Eksisterende reguleringer har kommet av en grunn, men mange av dem er klare for en oppdatering. Disse må ikke bli et vern for noen aktører og etableringsbarrierer for andre. Samtidig er det viktig at både nye og gamle aktører konkurrerer på like vilkår. Den politiske utfordringen ligger i å regulere disse selskapene slik at vi ivaretar innovasjon, nyskaping og de muligheter dette gir også til de eksisterende næringene. Noen av næringene som utfordres av de nye forretningsmodellene, har bransjespesifikke reguleringer som kanskje trenger en oppdatering. Drosjenæringen er en av disse. Man kan godt forstå at denne bransjen føler seg urettferdig behandlet dersom liknende virksomhet kan konkurrere uten de samme kravene til f.eks. løyve, kjøreplikt og taksameter. Det betyr ikke nødvendigvis at de nye virksomhetene skal få de samme kravene, men at dagens regelverk må oppdateres, slik at den eksisterende næringen har mulighet til å konkurrere. En av drivkreftene bak delingsøkonomien er miljø og bedre bruk av eksisterende ressurser. For eksempel koster det å eie en gjennomsnittsbil rundt 50 000 kr i året. Likevel viser det seg at den står ubrukt nesten 23 timer i døgnet i snitt, og den er lite miljøvennlig å produsere. Bilkollektiver eller bildeling er i seg selv bra for miljøet og fører til at færre trenger å eie sin egen bil. Når vi vet at 40 pst. av miljøutslippene rundt en bil er knyttet til produksjon og avhending av bilen, lønner det seg faktisk klimamessig at færre eier bil, og at denne blir brukt mer gjennom deling. Når det gjelder skatt, er det flere utfordringer knyttet til det. Jeg er glad for at finansministeren har en løpende dialog med skatteetaten om disse spørsmålene.