Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-01-07:
Norsk landbruk sliter. Det har det dessverre gjort i mange år. Antallet gårdsbruk har aldri vært mindre, antallet bønder har aldri vært mindre, og antallet dekar dyrket areal har en nedadgående trend. Nydyrking forefinnes nesten ikke. Også inntektene til bøndene blir mindre, selv om jeg har registrert at dette tallet ikke er riktig for enkelte. Vi får se. Svært mange bønder har landbruket som en bigeskjeft, og er enten selvstendig næringsdrivende utenfor gården eller er ansatt i det offentlige eller det private. Norsk landbruk er sterkt regulert gjennom lover og regler. Det gjennomføres årlige landbruksforhandlinger der staten og næringsorganisasjonene forhandler om priser og andre tiltak. Sånn har det vært i mange år, og overføringene over statsbudsjettet har vel heller aldri vært større enn nå. Tross dette reduseres altså antallet bønder, gårdsbruk, dyrket areal etc., også dette uansett regjering – sosialistisk eller borgerlig, flertall eller mindretall. Da skulle man tro at man ville prøve noe nytt for å forandre på det eksisterende. For det kan ikke fortsette sånn at de barna som vokser opp på en gård, mer eller mindre alle sammen ønsker å gjøre noe annet enn å bli bonde. Rekrutteringen er heller laber. Hvis dette fortsetter, vil produksjonen av mat bli mindre enn det forbruket vi har, og vi må kjøpe mer fra våre naboland. Derfor mener Fremskrittspartiet at vi må redusere skatter, avgifter og reguleringer, slik at næringsmiddelindustrien får bedre rammevilkår. Dette må være et regelverk som er såpass fleksibelt at industrien kan overleve, men også så fleksibelt at den kan utvikle seg og bli enda bedre og dermed mer konkurransedyktig og få inntekter. Når det nå kun koster 80 øre for en svensk krone, er det billig å handle matvarer i Sverige. Når prisene også er betraktelig lavere enn de norske, selv om biffkjøttet i Norge skulle bli 2 kr billigere pr. kg, er det ikke rart at grensehandelen eksploderer. Det er så enkelt at der hvor folk finner de billigste varene av en grei kvalitet, handler man. Og kjøper man først de billige varene, følger også de andre med. Det er gjort ca. fem millioner dagsturer til utlandet, i hovedsak til Sverige, i 2009. På disse dagsturene er det lagt igjen ca. 10 milliarder norske kroner. Mens vi har reist 12 pst. mer enn i fjor, har forbruket økt med hele 21 pst. – vi handler altså mer pr. tur. Disse ca. 10 milliarder kr utgjør drøye 9 000 arbeidsplasser, kanskje 10 000, vesentlig i serviceyrker, men også innenfor landbruk og næringsmiddelindustrien. Dette er med på å svekke disse næringene. Derfor må Fremskrittspartiets landbrukspolitikk prøves for å redde landbruket og næringsmiddelindustrien. Det blir mindre overføringer, men lavere skatter og avgifter, færre lover og reguleringer, ja til f.eks. mer samdrifter og AS-er, færre rovdyr, etc. samt 1,5 milliarder kr i omstillingsmidler, som vil redde næringsmiddelindustrien og f.eks. norsk landbruk. Slik det er i dag, er det kun en seigpining av næringen, og kun de største og mest kapitalsterke vil overleve – uansett. Det vil ramme landbruket og næringsmiddelindustrien. Vi vil få avfolkning ute i distriktene, kulturlandskapene vil vokse igjen m.m. Derfor må vi gjøre noe – ikke slik som i dag, hvor alt er styrt av det offentlige og det gis lite rom for nytenkning.