trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-06-08:
Alf E. Jakobsen brukte – rettmessig – mye tid på den aktive kontra den passive forvaltningen. Jeg skjønner at det ikke er noen konklusjon akkurat nå. Det er jeg for så vidt enig i. Men hvis Alf E. Jakobsen ser på spørsmålet i dag, hva vil han da si er det heftigste ankepunktet mot aktiv forvaltning?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-06-08:
Det kunne være fristende å si at presidenter kommer og går, men Tybring-Gjedde består. Det var et omfattende foredrag og mye å høre på. Men jeg var også interessert i en videreutvikling av Fremskrittspartiets syn på de etiske retningslinjene, for det er klart det er problematisk å sette opp kriterier for dette. Hvor skal grensene gå? Hva skal man utelukke? Hva skal man prøve å styre gjennom, påvirke som eier osv.? Men jeg synes det er spesielt hvis man som investor, på vegne av det norske folk, også strekker hendene i været og sier at dette interesserer vi oss ikke for, dette blir for vanskelig, og man kan bli beskyldt for å være dobbeltmoralsk. Med det som utgangspunkt har jeg lyst til å spørre Tybring-Gjedde: Mener Tybring-Gjedde f.eks. at vi skulle ha begynt å kjøpe burmesiske statsobligasjoner? Skulle vi ha investert i selskaper som på en rekke felt bryter menneskerettighetene, fordi det muligens kan bli enda verre for dem det gjelder, hvis vi ikke gjør det? Hvor går grensene, sett med Tybring-Gjeddes øyne?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-06-08:
Det er ikke så lenge til neste odelstingsdebatt, som tar for seg det spørsmålet, så det skal gå greit. Jeg hadde tenkt å ta fatt i det som statsråden tok opp knyttet til – for så vidt inntil nå – manglende debatt rundt den aktive forvaltningen. Det ble jo også fra statsrådens partifelle, Heikki Holmås, gitt en del kritiske merknader til selve systemet med aktiv forvaltning. Noe jeg bet meg merke i – og som også statsråden var inne på – er spørsmålet om hvorvidt bonuser, avlønning og rammeverket for den aktive forvaltningen faktisk kan virke kontraproduktivt i forhold til det som også statsråden var inne på, nemlig å ha en langsiktig profil på investeringene. Så jeg vil gjerne be statsråden utdype sitt syn på om systemet med aktiv forvaltning og rammeverket for det til nå kan ha bidratt til at man har hatt mer kortsiktige hensyn i sine aktive investeringer enn man burde ha i forhold til det fondet vi her snakker om.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-06-08:
Det har vært en solid og interessant debatt. Christian Tybring-Gjedde så for seg at det kunne være fint om man kunne investere i et paradis. Det er visse muligheter for det, men det skal jeg ikke ta opp fra Stortingets talerstol. Det er ikke bare bare å oppsummere en debatt som går fra sovevogn på Sørlandsbanen via Lisbeth Salander og til en helt ny forvaltningsstrategi for fondet. Det er ikke min jobb heller. Men jeg synes det er visse punkter det er grunn til å stoppe ved, som det man trodde heller ville bli utgangspunktet for denne debatten, som statsråden var inne på, enn det det ble på grunn av 2008, nemlig de etiske retningslinjene som er evaluert. Nå skal man fremme samfunnsansvarlige investeringer på en litt annen måte ved å bruke de tre virkemidlene eierskapsutøvelse, negativ filtrering og uttrekk av selskaper. Det blir svært spennende å følge hvordan denne eierskapsutøvelsen vil virke i praksis. Det er ambisiøst – det vil jeg virkelig si. Jeg synes departementet og Regjeringen har lagt lista høyt. Det skal de ha ros for. Det har fått Stortingets tilslutning. Vi har en stor formue å forvalte. Det gir oss et ansvar. Representanten Klungland mente at Kristelig Folkeparti og Venstre haltet etter Fremskrittspartiet og Høyre. Det gjør vi overhodet ikke, verken i denne saken eller i andre saker. Det som er enda viktigere, er at vi som nasjon når det gjelder disse områdene, på ingen måte skal halte etter. Det har vi ikke gjort, og det skal vi ikke gjøre. Her har vi store, ambisiøse målsettinger om å være et fond i verdensklasse. Det har vi vært – det skal vi fortsatt være.
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Kristelig Folkeparti fremmer et forslag der de ber Regjeringen ta initiativ til en egen vurdering av selskapers virksomhet i Kongo, vurdert opp mot de etiske retningslinjene for Statens pensjonsfond - Utland. Temaet som Kristelig Folkeparti tar opp, er viktig. Forslaget berører imidlertid et større tema, og det er selskapers aktivitet i konfliktområder. Ville det ikke være mer hensiktsmessig å håndtere det ved å starte en generell gjennomgang, som ville kunne gi et godt grunnlag å vurdere ulike situasjoner opp mot? Ville vi ikke risikere at vurderingene blir lite konsistente fra sak til sak, dersom man løpende skulle vurdere enkeltsituasjoner på mer ad hoc-basis? Ville vi ikke også kunne risikere at en slik framgangsmåte ville gi liten veiledning og ikke minst lite læring i andre saker?
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
La meg nå først si at da vi vedtok å øke aksjeandelen, økte vi den til 60 pst., men ved årsskiftet var den kun oppe i knappe 50 pst. Så ser jeg også at Fremskrittspartiet har gjort et poeng av at de ønsker å investere i eiendom. Det har heller ikke vært noe lukrativt. Det har heller ikke vært noe lukrativt i forhold til obligasjonsbiten. Dette har vært et urolig år. Når det gjelder handlingsregelen og avkastningen, er det jo slik at den står fast. Vi bruker mindre i gode tider, og så bruker vi mer i dårlige tider.
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Først har jeg lyst til å bare referere til det jeg sa i innlegget mitt. Dette er en toleddet prosess. Jeg tror det viktigste vi kan gjøre nå, er å få en skikkelig gjennomgang av både fordeler og ulemper ved aktiv forvaltning, for det er både fordeler og ulemper ved det. Eksempelvis har vi hatt ni år der det har vært meravkastning, og da var det flere som hevdet at vi var for lite aktive i forhold til forvaltningen av fondet. Vi møter så med åpent sinn. Jeg har også mine kritiske kommentarer til en del av den aktive forvaltningen. Men jeg mener at vi skal ha en skikkelig runde, og så skal Stortinget få det fram mot våren neste år, og så skal vi trekke noen konklusjoner på et veldig vanskelig område. Vi har også et system i Norges Bank. Etter min mening ville det være ugunstig å forkaste det før vi var helt sikre på hva vi skulle konkludere med.
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Representanten Syversen vil nå ha meg ut dypt vann. Men det er helt klart at jeg har stilt spørsmål rundt om vi har hatt tilstrekkelige sikringssystemer til å fange opp risikostyringen også i den aktive biten. I fjerde kvartal i fjor så vi at det var ting som gjorde at det ble overskridelser når vi kom i spesielle situasjoner. Jeg vil ikke trekke noen konklusjon om at vi skal gjøre det ene eller det andre. Min anbefaling var at representanten Syversen heller måtte trekke en for bastant konklusjon. Dette svinger. Det har vi sett nå i mars–april–mai i år. Vi får ta tiden til hjelp. Jeg tror aldri vi kommer ned i null prosent og har en rent passiv forvaltning. Det tror jeg blir vanskelig.
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Fremskrittspartiet ønsker at midlene i Statens pensjonsfond – Utland skal brukes til å etablere et norsk kapitalforvaltningsmiljø. Så kommer etter min mening kortslutningen, for samtidig kritiserer Fremskrittspartiet bruk av aktiv forvaltning og vil legge ned all aktiv forvaltning over natta. Da blir spørsmålet mitt: Er det ikke inkonsekvent å be om særfordeler for norske forvaltningsorganisasjoner og samtidig gå over til ren indeksforvaltning eller passiv forvaltning? Det vil være interessant å få en avklaring fra Fremskrittspartiet om hva de egentlig mener. Er det billig indeksforvaltning som skal danne grunnlaget for en sterkere vekst i norsk forvaltningsnæring?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Jeg vil gjerne takke saksordføreren for å ha gjort et godt og grundig arbeid med denne stortingsmeldingen. Jeg vil også takke for et godt samarbeid, som jeg tror har ført til et godt resultat også i forbindelse med denne stortingsmeldingen. Det er helt riktig som Kristelig Folkeparti sier, at i forbindelse med politikken om forvaltningen av Statens pensjonsfond og de etiske retningslinjene har SV og Kristelig Folkeparti stått sammen. Det er helt riktig som Kristelig Folkeparti sier, at vi i Stortingets behandling av stortingsmeldingene, som vi nå får årlig, har sørget for å ta opp de innspillene som har kommet fra organisasjoner og andre miljøer for å sørge for å få det drøftet videre. Det tror jeg er en god måte å involvere demokratiske krefter i Norge på, slik at vi får en best mulig forvaltning. Spørsmålet mitt er: Er Kristelig Folkeparti enig i at når det gjelder forvaltningen av Statens pensjonsfond, står Kristelig Folkeparti vesentlig nærmere SV enn Fremskrittspartiet, som har avvikende syn nesten langs hele linjen.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Nå er det vel slik at bonusordningene som brukes i Norges Banks regi, går over flere år så man får med seg svingningene, slik at de negative resultatene i år, faktisk får virkninger på bonusen også to år fram i tid. Jeg tror ikke at Fremskrittspartiet hørte etter da jeg snakket. Jeg sa jo bl.a. at de bonusordningene som finnes, og som nettopp finnes i forbindelse med den aktive forvaltningen, er et av argumentene mot den aktive forvaltningen. Nå har Fremskrittspartiet selv ønsket at man skal gå inn og drive aktiv forvaltning, at man skal sette av egne penger til et norsk forvaltningsmiljø, som nettopp vil ha den type bonuser som Fremskrittspartiet her argumenterer imot. Jeg vil også minne om at når vi i forbindelse med våre meldinger om statlig eierskap har gitt klart uttrykk for at vi ikke skal ha overdreven bruk av bonuser og opsjoner, har Fremskrittspartiet konsekvent stemt imot å sette slike begrensninger som vi har ønsket.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Som jeg nevnte tidligere, mener jeg at disse debattene og det at vi har en stortingsmelding hvert år, er med på å sørge for at vi får mer politikk – og mer politisk debatt også – rundt styringen av Statens pensjonsfond, og vi får bedre politikk. Jeg vil bare nevne det statsråden var inne på i forhold til klimaendringenes betydning på investeringene i Statens pensjonsfond, som er en veldig spennende debatt som vi kommer tilbake til. Vi har diskusjonen knyttet opp mot styringsstrukturene, som vi også kommer tilbake til med jevne mellomrom, og vi har diskusjonen rundt både en gjennomgang av investeringer i selskaper i utviklingsland og diskusjonen rundt statsobligasjoner – og jeg vil gjerne touche inn på det. Dette gjelder jo det etiske regelverket, og det er jo i en løpende utvikling. Vi får nå en særlig gjennomgang av investeringer i selskaper som er aktive i krigssoner, og det er viktig i forhold til Israels okkupasjon i Palestina og Gaza, men også, som Kristelig Folkeparti var inne på, i forhold til konfliktsonen i Kongo. Tobakk er utelatt, og nå får vi også en diskusjon om obligasjoner. Det er klart at når 40 pst. av investeringene i Statens pensjonsfond er i obligasjoner, både statlige og andre, er en diskusjon om hvordan vi utvikler et regelverk også for statsobligasjoner, spennende og viktig. Jeg reagerte på at Christian Tybring-Gjedde var veldig klar på å si: Hvorfor bare Burma? Hvorfor skal vi ikke ha med flere andre land som er onde eller kjipe her i verden? Hvorfor skal ikke også de være med her? Men jeg merker meg jo at Fremskrittspartiet går imot forslaget om å ta en skikkelig gjennomgang av statsobligasjoner, og hvordan vi kan utvikle et regelverk for dette. Det er et av de områdene der de skiller seg ut. Det andre området der Fremskrittspartiet skiller seg klart ut, er det som går på etiske retningslinjer. De mener at dagens praksis er for rigid, dagens utelukking er for rigid. Og da sier jeg: Kom med konkrete eksempler på selskaper som ikke burde vært utelatt fra investeringsporteføljen, men som i dag er utelatt. Er det Wal-Mart? De driver i dag med fagforeningsknusing. Mener Fremskrittspartiet at den grunnleggende retten til å organisere seg ikke er tilstrekkelig til å trekke seg ut? Kom med de konkrete eksemplene. Det eneste som har blitt trukket fram, er at Fremskrittspartiet ønsker å bidra til våpenkappløp gjennom investeringer i atomvåpen. Jeg merker meg at USAs president, Barack Obama, er veldig klar på at man ønsker seg en atomvåpenfri verden, og ønsker å arbeide i den retning. Jeg synes det er spesielt at Fremskrittspartiet ønsker å gå i motsatt retning.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Jeg er nødt til å ta ordet på grunn av at Christian Tybring-Gjedde prøvde å forklare hvorfor han er dypt uenig med meg. Jeg er så lei av at Fremskrittspartiet skal få lov til å male med bred pensel at alle andre tar feil, og at vi – altså Fremskrittspartiet – er helt fantastiske. Men i det øyeblikket man begynner å stille spørsmål om hva Fremskrittspartiet egentlig mener, er de ute av stand til å svare. Da er spørsmålet mitt: Hvis det er slik at Fremskrittspartiet mener at forvaltningen av oljefondet er rigid, at utelukkelsen av selskaper er rigid, gi meg da eksempler på de selskapene som Fremskrittspartiet mener er utelukket på en rigid måte. Det er slik at når det gjelder atomvåpen, er det greit. Der står Fremskrittspartiet for seg selv. De mener at i en verden hvor vi vil ha mindre atomvåpen, bør vi begynne å tjene penger fra norsk side på mer atomvåpen. Det handler ikke om etisk imperialisme, som Fremskrittspartiet sier nå. Det handler om at vi vil ha kontroll på hva vi tjener penger på.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
I 2007 besluttet Regjeringen å øke aksjeandelen i Statens Pensjonsfond – Utland fra 40 til 60 pst. Hovedbegrunnelsen for dette var at avkastningen over tid ville øke. Samtidig forble imidlertid handlingsregelen uendret. Handlingsregelen er jo satt til 4 pst av den estimerte avkastningen. Mine spørsmål til representanten er: Hvorfor økte ikke også Regjeringen avkastningen og handlingsregelen – den forble altså på 4 pst. – når de mente at avkastningen ville øke når aksjeandelen økte? Trodde da ikke Regjeringen på 4 pst. avkastning? Eller er handlingsregelen irrelevant i dette?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Fremskrittspartiet ønsker ikke over natten å legge ned aktiv forvaltning. Da tror jeg ikke Jakobsen hørte hva jeg sa. Jeg hadde 20 minutter, og jeg brukte 5 minutter på å snakke om aktiv forvaltning. Vi støtter Regjeringens gjennomgang av det – positive og negative sider. Det vi har sagt, er at så lenge aktiv forvaltning foregår, vil vi at Norge skal ha fordeler av at vi har den kapitalen vi har. Det er meningsløst at vi bruker anslagsvis 400 milliarder kr årlig på å sende all kapital utenlands for forvaltning der, med bonuser og alle de arbeidsplasser det skaper. Et kapitalforvaltermiljø i Norge vil ikke bare ha – slik Kristin Halvorsen har antydet tidligere – enkelte folk med stresskoffert, dress og slips. Det vil også ha den konsekvens at vi får forsikringsbransjer og andre relaterte bransjer akkurat som man har det i London, i New York og i Stockholm. Det er jo meningsløst at fattige Sverige nå er ledende på finans og kapitalforvaltning i Norden, når det er vi som har pengene.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Jeg takker for spørsmålet. Det er jo interessant. Jeg minner representanten Lund Bergo om at Norge er beskyttet av atomvåpenparaplyen i NATO, der vi til og med har «first use». Vi skal beskyttes av atomvåpen, men vi skal altså ikke være med på å bidra til at disse våpnene kan produseres. Det kaller jeg dobbeltmoralsk og inkonsekvent. Fremskrittspartiet mener at det er en rekke inkonsekvenser når det gjelder etikk. Etikken vi har i 2009, er helt annerledes enn den vi hadde i 2000, og den kommer til å være annerledes i 2020 – og den er helt annerledes enn etikken i andre land. Fremskrittspartiet mener at den visjonen vi har for etiske retningslinjer, er at vi skal ta korrupsjon. Men det er ikke mange bedrifter som er blitt tatt for korrupsjon, så vidt jeg vet. Vi kan også ta barnearbeid. Man forutsetter at barna som arbeider i disse bedriftene, har et annet sted å være – og det er ikke tilfellet. I f.eks. Bangladesh driver de barna som har mistet jobben på grunn av Kristin Halvorsens iver etter å være etisk korrekt, med barneprostitusjon. Det er det som er alternativet deres. Det er ikke skolegang og legge seg klokken ni om kvelden. Det er ikke slik det fungerer. Verden er annerledes enn den ser ut fra Løvebakken.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Også Fremskrittspartiet støttet utelukkelsen av burmesiske statsobligasjoner. Vi påpeker inkonsekvensen i dette, for det finnes så mange andre land. Er Burma det verste landet i verden? Hva med Iran, og hva med Hugo Chávez i Venezuela? Det er så mange land som bryter menneskerettighetene i øst og vest, men man fant ut at Burma var politisk veldig enkelt å ta, for det var ingen protester der. Derfor ble akkurat Burma valgt ut, og Burma var «in» for to år siden. Eller: Burma var ut for to år siden, kan man heller si, og derfor ble alle enige om det. Vi må bruke de internasjonale organisasjonene: Når vi sier at klasevåpen er forbudt, skal ikke vi investere i forbudte våpen. Det er greit, og vi kan engasjere oss i de spørsmålene som Regjeringen mener man skal engasjere seg i for å få forbud. Det er greit, da går vi ut av dem. Men vi kan ikke sitte på vår høye hest og tro at vi er moralsk korrekte her. Jeg liker å ta min snus, og det vil jeg fortsette med, uavhengig av om Kristin Halvorsen mener det er uetisk eller ikke.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Statsråden nevnte ikke med et eneste ord bonus- og lønnsavtaler i sitt innlegg, så vidt jeg hørte. Fremskrittspartiet fremmer et forslag hvor vi foreslår at det innføres en nedsidebonus, dvs. at risikoen følger den personen som tar risikoen. Det er et veldig sunt prinsipp for alle forhold innenfor økonomi – men det er altså ikke et ord fra statsråden om dette. Vi fremmer et forslag som er i tråd med det som ble påpekt fra Finansdepartementet da vi spurte hvordan dette konkret kan fremmes, og hvordan dette er mulig å gjøre i praksis. Mitt spørsmål til statsråden er: Er Regjeringen bare retorisk imot bonusordninger? Når de har ansvar for å gjøre noe med bonusordningene, så vil man ikke gjøre noe med det, for man må lytte til forvaltningsråd fra bransjen. Eller er det slik at Regjeringen egentlig er for, men ikke vil støtte forslag fra Fremskrittspartiet fordi de ikke helt liker utformingen? Og så kommer man tilbake om et år, og så er man for allikevel. Er det slik det forholder seg?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Jeg ønsker å komme med noen kommentarer til representanten Holmås. Han misforstod – eller valgte å misforstå – da jeg snakket om hvorfor fondet øker sin risiko. Han spør om Fremskrittspartiet gikk imot det. Men man må akseptere at når man går inn i fremvoksende markeder, når man går inn i unoterte selskaper, når man går inn i små selskaper osv., øker man risikoen. Det er mitt poeng. For hvert eneste år kommer det en ny vurdering, et nytt kriterium for investeringer som øker risikoen, men som hele tiden defineres som om man sprer risiko. Det var da jeg sa at når man spiller både på hest, Lotto og tipping, sprer man risikoen, men det er ikke dermed sagt at det er en mer forsvarlig investering av den grunn. Når det gjelder Fremskrittspartiet og hvor vi ønsker å begrense investeringer, har vi sagt det gang på gang, og vi foreslår det igjen, nemlig å redusere aksjeandelen og ha mer sikre investeringer i obligasjoner. Men man må være klar over hva man gjør. Vi ønsker også at disse etiske retningslinjene skal begrenses i større grad og ikke være så rigide i praksis. For da representanten Holmås var på talerstolen, virket det som om han ønsket å utvide dette til nesten hva som helst. Men jeg viste i mitt innlegg til hvor inkonsekvent og håpløst det er dersom man ikke kan investere i noe som er trist og leit i denne verden. Det er så mye rart som er trist og leit. Men kan vi ikke heller akseptere at vi er folk, at det er noe som heter trivsel, og at vi faktisk eksisterer på denne jordkloden – og ikke tro at man skal investere i en ideell verden hvor alle er like. Det er faktisk en variasjon i denne verden, og vi investerer i et globalt marked. Det må vi faktisk akseptere og ikke sette oss – moralsk og etisk – på vår høye hest og tro at vi skal kunne styre og bestemme over alle andre mennesker. Så er det slik at etikken i Norge er blitt endret fra år til år. Den etikken som Heikki Holmås står for i 2009, stod han ikke for i 2000 – den stod han ikke for i 1990, og han kommer til å stå for en helt annen etikk i 2020. Men man hevder med skråsikkerhet at den etikken man har i dag, skal gjelde alle, overalt, på hele jordkloden, uansett utviklingsnivå, uansett hvor langt man har kommet i den økonomiske utviklingen. Det kaller jeg en form for etisk imperialisme. Det er akkurat det det er – etikkimperialisme. Man prøver å påpeke overfor hele verden at akkurat slik en selv styrer, er korrekt. Det er ikke mer enn 150 år siden vi hadde barnearbeid i norske gruver heller. Man må være klar over i hvilken retning man går. Så sier man at alt som representanten Holmås og statsråd Halvorsen mener er etisk ukorrekt, skal ingen investere i. Man skal belære hele verden om etikk, og den norske etikken er korrekt.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Til representanten Holmås: Jeg har stått på denne talerstolen nå i fire år og har ramset opp de bedriftene som jeg mener bør komme inn igjen i pensjonsfondet. Det gjelder bedrifter i forsvarsindustrien spesielt. Lockheed Martin er verdens største teknologiselskap med 300 00 ansatte. Det var selskapet som fikk oss til månen. Det er selskapet som bidrar til romindustrien over hele jordkloden. Det er et selskap som er hovedsamarbeidspartner med Kongsberg Gruppen og med Nammo. Det er ett eksempel. BAE er et annet eksempel. Northrop Grumman er et tredje eksempel. EADS er Europas største forsvarsbedrift, som vi kjøper våpen av hver eneste dag. Vi handler for 10 milliarder kr – for 7 milliarder kr fra selskaper som Kristin Halvorsen og representanten Holmås mener er uetiske. Dette er inkonsekvensen. Dette er selskaper som fører verden videre, men som Kristin Halvorsen og representanten Holmås mener vi skal være utestengt fra. Det mener vi er uansvarlig.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-08:
Representanten brukte en god del av sitt innlegg på den aktive forvaltningen. Han gledet seg over at det hadde vært en positiv utvikling de siste månedene, og kalte det en positiv trend. Jeg er i tvil om hvorvidt det kan kalles en positiv trend, når vi vet at den aktive forvaltningen samlet sett ikke har gitt noen positiv avkastning for fondet siden det ble etablert i 1998. Jeg er glad for at Regjeringen har tatt initiativ til en gjennomgang av den aktive forvaltningen og stiller spørsmålet om vi skal fortsette med den. Regjeringspartiene har imidlertid valgt ikke å gå inn på et forslag som opposisjonen framsetter, nemlig at den aktive forvaltningen skal begrenses til det som er nødvendig av strengt forretningsmessige hensyn, inntil den vurderingen foreligger. Mitt spørsmål er hvorfor regjeringspartiene ikke har støttet dette forlaget fra opposisjonen?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-08:
Da har nok presidenten oppfattet noe som ikke ble sagt, men det er herved gjort. Da er forslaget tatt opp.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-08:
Vurderingen av realismen i de ulike regjeringsalternativer tror jeg vi skal ta i en annen sammenheng. Men det Høyre har vært veldig tydelig på, er at vi i enhver regjeringskonstellasjon vi eventuelt måtte inngå i etter stortingsvalget, vil legge til grunn de avtaler som vi har inngått i Stortinget. Det gjelder pensjonsforliket, det gjelder klimaforliket, og det gjelder også selvsagt handlingsregelen for bruk av pengene fra Pensjonsfondet. Der har Høyre vært krystallklar, og det kan jeg også være igjen: Vi vil selvsagt legge det til grunn, helt uavhengig av hvilken regjeringskonstellasjon Høyre vil inngå i etter stortingsvalget til høsten.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-08:
La meg først replisere til første halvdel av replikken at det gleder meg at regjeringspartiene er ekstremt opptatt av de borgerlige regjeringskonstellasjonene etter førstkommende valg. Det kan vel kanskje si noe om at man forbereder seg på en annen situasjon om noen ganske få måneder. Når det gjelder det spørsmålet som representanten Lund Bergo tar opp, er jeg enig, jeg tror ikke det vil bety all verdens. Vårt anliggende i forhold til dette er at vi skal ha et rammeverk som gjør avkastningen sammenlignbar mellom Statens pensjonsfond – Utland og det som ellers praktiseres internasjonalt. Vårt anliggende er kun å få mest mulig sammenlignbare størrelser.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-08:
Det spørsmålet har jeg allerede besvart, og jeg finner det litt merkelig at representanten Klungland kommer tilbake til det. Vi har vært veldig tydelige på at handlingsregelen ligger til grunn for vår politikk. Men man må heller ikke gå i den felle at man tror at handlingsregelen er det eneste som skal til for å føre en ansvarlig økonomisk politikk. Det er helheten i den økonomiske politikken som er avgjørende for om den er ansvarlig eller ikke. Det handler om investeringer og forbruk. Det handler også om økte skatter eller lavere skatter. Men, som sagt: Vi mener at handlingsregelen er en god retningslinje for den økonomiske politikken, som innebærer at man bør bruke noe mindre i gode tider, og at man har mulighet til å bruke noe mer i slike tider som vi nå er inne i.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-08:
Det er en samlet opposisjon som vil be Riksrevisjonen gå gjennom forvaltningen av Statens pensjonsfond – Utland, for å se om forvaltningen har vært i tråd med investeringsstrategi og de vedtak som er gjort i Stortinget. Mitt første spørsmål er hvordan finansministeren stiller seg til det forslaget – om hun mener at det vil være nyttig at Riksrevisjonen gjør den jobben, eller om hun mener at det ikke er nødvendig. Det andre spørsmålet knytter seg til det investeringsprogrammet man nå signaliserer i forhold til miljø og utvikling. Det har Høyres støtte, men vi mener samtidig at det kan være problematisk å etablere flere ulike mandater innenfor ett stort fond. Ser også finansministeren at det kan være problematisk? Og vil man i så fall gå igjennom det for å se hvordan dette kan gjøres, slik at man unngår de utfordringene som vil ligge der i forhold til å måle og følge opp de enkelte investeringene?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-06-08:
Der er vi for øvrig enige.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Når en hører representanten Tybring-Gjeddes tirade om de etiske retningslinjene, så kunne det kanskje være betimelig å spørre om Fremskrittspartiet den gangen de gikk inn for etiske retningslinjer, stemte feil. Om jeg tolker Tybring-Gjedde riktig, synes han f.eks. det er helt greit at den norske stat bør tjene penger på å produsere atomvåpen. Hvis en da stemmer for etiske retningslinjer, er det vel vanskelig å la seg overraske senere av at det får konsekvenser f.eks. for den type selskaper. Vi ser at Fremskrittspartiet skriver i innstillingen: «Disse medlemmer deler ikke Regjeringens visjoner når det gjelder praktiseringen av de etiske retningslinjene.» Det kunne vært spennende å spørre representanten Tybring-Gjedde hva som er Fremskrittspartiets visjoner når det gjelder de etiske retningslinjene.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Med tanke på framtidige regjeringskonstellasjoner kunne det kanskje også vært relevant å spørre om etiske retningslinjer, om Sanner var like komfortabel med å investere i produsenter av atomvåpen. Men det er ikke det jeg skal spørre om. I innstillingen sier Høyre at de ønsker at avkastningen i Statens pensjonsfond – Utland skal rapporteres i henhold til Global Investment Performance Standards – GIPS. Finansdepartementet sier også, ifølge innstillingen, at de jobber med å revidere rammeverket, og dette trenger ikke nødvendigvis i framtiden å bli noe stridstema. Likevel kunne det vært interessant å høre hva representanten Sanner og Høyre mener vil endres fra dagens praksis ved en innføring av GIPS.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Representanten Sanner har ved ei rekkje anledningar her i Stortinget uttalt at Høgre er ein garantist på borgarleg side for at det skal førast ein ansvarleg økonomiske politikk. Det er for så vidt eit fornuftig synspunkt. Handlingsregelen blei innført nettopp for å halde orden i den nasjonale økonomien vår. Han er viktig å praktisere i gode tider, men òg i vanskelege tider, som vi no opplever, viss vi skal ha ei berekraftig utvikling framover. Framstegspartiet uttaler i den innstillinga som vi no debatterer, at handlingsregelen er irrelevant. Det kan ein, om ein ønskjer, lese på side 9 i innstillinga. Høgres landsmøte opna nyleg for regjeringssamarbeid med Framstegspartiet, og spørsmålet mitt er derfor: Korleis vurderer representanten Sanner sjansen for eit fornuftig regjeringssamarbeid med eit parti som fornektar eit berande element i den økonomiske politikken?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Det nærmer seg valg, og en skulle kanskje tro at opposisjonen hadde vært mer samlet enn det en ser i denne debatten i dag. Sånn som en oppfatter både forslag og debatt, kan det virke som om deler av opposisjonen faktisk er mer enig med nåværende, sittende, regjering enn de er med seg selv. Men det var ikke det som var spørsmålet mitt. Spørsmålet mitt er egentlig en oppfølging av det representanten Reidar Sandal var inne på. Vi ser nå at Høyre har kommet med skatteforslag som de har gått ut med. De har kommet med at de skal bygge lyntog til 150 milliarder kr. De skal i NTP ha flere OPS-prosjekter, uten at de har kommet konkret med hva det innebærer. Så mitt spørsmål er: Vil handlingsregelen ligge fast for Høyre i en eventuell framtidig regjering med Fremskrittspartiet, som mener handlingsregelen er irrelevant?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Venstre foreslår sammen med Fremskrittspartiet en ordning som går ut på at Riksrevisjonen får ansvar for den finansielle revisjonen av fondet og deretter ansvar for forvaltningsrevisjonen for å kontrollere om fondet blir forvaltet i henhold til Stortingets forutsetninger. Er det naturlig at Riksrevisjonen reviderer Finansdepartementet på vegne av Stortinget og samtidig utfører revisjonsoppgaver Finansdepartementet har bedt representantskapet om å utføre? Vil ikke dette bli å gi oppgaver til egen revisor? Ser ikke Venstre overhodet noen betenkeligheter med en sånn ordning?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Det var noe spesielt å høre representanten Holmås, som i innlegget sitt kommer med en rekke spørsmål til Fremskrittspartiet. Jeg tror representanten har misforstått litt. Det var nå representanten Holmås skulle holde innlegg, og så er det replikkordskifte, og da stiller vi spørsmålene! Det jeg har lyst til å ta opp, er nettopp et tema som representanten Holmås ikke snakket om – og det er ikke uten grunn, tror jeg – og det gjelder bonus. For dem som har fulgt med i norsk politikk gjennom mange år og har sett SVs opptreden i denne sal gjennom mange år, er det veldig surrealistisk nå å oppleve partiets omfavnelse, etter at de fikk finansministeren, av bonusordninger, og relativt lukrative bonusordninger – for skattebetalernes penger – til forvaltere som forvalter vår oljeformue. Det Fremskrittspartiet bl.a. nå har foreslått, er en nedsidebonus, slik at hvis man faktisk gjør et slett arbeid, vil man kunne få en nedsidebonus, ikke bare få fordeler når det går opp. Hvorfor er det slik at SV ikke vil ha med den baksiden av medaljen i den bonusordningen som SV nå er blitt veldig for?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-06-08:
Fremskrittspartiet står konsekvent for å tilfredsstille alle parter i alle saker – det er ett viktig unntak, som jeg ikke skal trekke fram – og derfor er jo ikke det noen ledesnor for et ansvarlig politisk parti. Fremskrittspartiet har også den egenskapen at så lenge det går bra med risikofylte investeringer, er man for det. Når baksida kommer, har man vært tilnærmet mot det hele tida. Dermed er det vanskelig å følge Fremskrittspartiet, og det er viktig at man da har en linje i det man gjør, og at man også har evne til å påpeke ting som kunne vært annerledes. I denne saken sier finansministeren at når det gjelder den aktive forvaltningen, vil hun komme tilbake til Stortinget med en egen forskrift, og hun vil se på ting. Det er naturlig at vi som regjeringspartier da legger det så tungt til grunn – for det er Stortingets etikette – at vi følger det opp. Og det står jeg fullt ut bak.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-06-08:
Som replikanten nå sa, er det jeg har sagt utenfor dette huset og i huset, det samme – så er det lagt dødt. Punkt 2: Det sentrale er at regjeringspartiene står bak at man skal ha en aktiv forvaltning. Det er umulig, med så store beløp som vi her snakker om, at den norske stat gjennom sine forvaltningsinstanser ikke har en aktiv forvaltning av de midler som er her. Så er neste punkt måten den aktive forvaltningen blir gjennomført på. De aktive forvaltere har i dag fått kritikk for deler av hva de har gjort. Finansministeren sier at dette er noe man skal komme tilbake til med nærmere forskrifter om. Så dette er i godt gjenge. Det er naturlig at man da deltar i den diskusjonen og synliggjør noen vurderinger og verdier som bør legges til grunn. Jeg har full tillit til at Finansdepartementet i den økonomiske tid vi nå er inne i, legger seg på en lavere risiko enn det som har vært tidligere.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-06-08:
Jeg takker for at Venstres leder velger å se debatten på den måten. Det setter jeg stor pris på. Når det gjelder Riksrevisjonen og revisjonen av Statens Pensjonsfond, var det jeg sa her, at vi står bak forslagsstillerens sterke vektlegging av behovet for uavhengig revisjon. Det er en fellesmerknad som ligger inne. Det er også andre argumenter i den saken, som i innstillingen har ført til en annerledes konklusjon enn den forslagsstilleren fra Venstre har. Senterpartiet står bak flertallet, slik det kommer fram.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-06-08:
Etter et så sterkt innlegg fra Fremskrittspartiet og det faktum at jeg sjøl ikke sa noe om etiske retningslinjer, er det i høyeste grad behov for det. Det er tydelig at Fremskrittspartiet ikke ønsker å prioritere mellom virksomheter. Bare en tjener penger, er det det samme hva virksomheter driver med, eller hvilke land de er en del av aktiviteten til. Jeg må si det er ganske sterkt når Fremskrittspartiet her trekker fram våpeneksport som det største eksempelet på hva vi bør gå inn i – som om ikke våpeneksportører over hele verden hele tida konsekvent har med seg de sterkeste kapitalkrefter! Vi ser i dag hvordan våpeneksportører øker sin aktivitet, får sin finansiering og tjener sine penger i en verden som er svært ustabil. Jeg mener det er andre selskaper som trenger Norges bevågenhet, og at vi ikke skal understøtte dette ytterligere. Jeg kan ikke forstå at det skal være en oppgave for det norske folk å prioritere denne utviklinga ytterligere. Senterpartiet er klar over at det er vanskelig å legge til rette for etiske retningslinjer – det er en vanskelig sak. Jeg syns Finansdepartementet og finansministeren gjør en god jobb – en prøver å finne veier ut av dette for å gjøre markedsøkonomien mer sosial og etisk riktig. Det er et prisverdig arbeid. Jeg syns det da er veldig sterkt å høre fra Stortingets talerstol at den største kritikken mot vår finansminister er at hun ikke legger til rette for at vi skal investere mer i våpenproduksjon rundt omkring i verden. Det er sterkt sagt, og jeg regner med at folk flest hører det, også de i mitt valgdistrikt som bor på Kongsberg, og som er avhengig av en våpenproduksjon – men en våpenproduksjon innenfor etiske rammer og med de regler som der er. Finansministeren balanserer dette på en god måte – innenfor virkelighetens verden.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Representanten Per Olaf Lundteigen har tidlegare, m.a. i ein kronikk i Dagens Næringsliv og i andre media, teke sjølvkritikk når det gjeld forvaltninga av oljefondet. På ei nettside i Aftenposten har han uttala: «Vi gjorde en feil, vi gamblet og tapte.» Han tek altså til orde for å redusere aksjedelen. Eg forstår det slik på innlegget hans at han framleis meiner det. Samtidig prøver eg å lese dei merknadene som Senterpartiet står bak i denne saka, og der finn eg i grunnen ikkje igjen noko av dei tankane og dei synspunkta om at ein altså må redusere risikoen. Representanten Lundteigen har òg uttala tidlegare at Noreg bør investere meir i verdiar, t.d. infrastruktur, vegar, jernbane og samferdsle. Og då er mitt spørsmål: Er ikkje representanten Lundteigen i denne saka eigentleg meir einig med Framstegspartiet enn med si eiga regjering?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-06-08:
Som finansministeren var inne på, blei aksjedelen auka frå 40 til 60 pst. då børsen var på topp i 2007, og det var berre Framstegspartiet som stemte imot den auken. Berekningar tyder på at oljefondet i dag kunne vore kanskje 150 milliardar kr større dersom ein ikkje hadde auka aksjedelen, i forhold til kva det altså er. Det er vanskeleg å oppfatte at finansministeren på nokon måte tek nokon slags sjølvkritikk på dette, men det er det andre som gjer. Den 28. mars i år var Per Olaf Lundteigen ute i Aftenposten og uttalte følgjande: «Vi gjorde en feil, vi gamblet og tapte.» Er finansministeren einig i utsegna frå Lundteigen om at finansministeren har gambla med og tapt fellesskapet sine pengar?
Svein Flåtten (Høyre), 2009-06-08:
Regjeringspartiene har i sine replikker til Høyre i dag vært svært opptatt av splid i eventuelle borgerlige regjeringsalternativer. Det som er mer alvorlig, er den splid som innlegget til representanten Lundteigen viser at finnes innen den sittende regjering om mange ting. Han har nå gjentatt den kritikken som han har vært offentlig ute med utenfor dette hus, både i Dagens Næringsliv og på Senterpartiets hjemmesider, om flere sider ved Pensjonsfondets aktive forvaltning. Mitt spørsmål til representanten Lundteigen er følgende: Ser han ikke alvoret i at et av regjeringspartiene fremmer en så stor usikkerhet om hva regjeringspartiene og Regjeringen egentlig mener for å kunne samles om en så viktig sak som forvaltningen av det norske pensjonsfondet? Hvor får vi egentlig rede på hva representanten Lundteigen mener – her eller utenfor dette huset?
Lars Sponheim (Venstre), 2009-06-08:
Jeg vil gi representanten Lundteigen anerkjennelse for at han tør være så mye fritenker som han er i en sak hvor det har vært altfor lite fri tenkning og altfor mye uniformert tenkning – og fravær av politikk – nemlig forvaltningen av oljefondet. Jeg tror det er nødvendig. Jeg tror ikke det ødelegger verken de rød-grønnes sak eller saken som helhet. Det jeg hengte meg opp i, var at representanten Lundteigen på slutten av sitt innlegg sa at han gav støtte til det som stod i Venstres dokumentforslag som er til behandling i dag, om Riksrevisjonens rolle. Det er noe med at når det er flyktige tider, og det blåser motvind, er det viktig å ha noen faste, bærende samfunnsinstitusjoner som følger med. Det gjør Stortingets forlengede arm, Riksrevisjonen. Kan jeg forstå representanten Lundteigen dit hen at han vil stemme for mindretallsforslaget som gjelder Riksrevisjonen ved voteringen i dag?
Lars Sponheim (Venstre), 2009-06-08:
La meg begrense dette til å si at jeg er dypt uenig i de fleste standpunkter som Fremskrittspartiet inntar i denne saken. Jeg mener det er nødvendig å lage både etiske, samfunnsmessige og – jeg tror – etter hvert også noen miljømessige rammer rundt dette som utvikler seg til å bli verdens største fond. Jeg tror det er fullt mulig å kombinere med det som er fondets formål, og jeg tror det er mulig å gjøre det på en såpass balansert måte at politikken i det ikke blir overdrevet. Så der er jeg dypt uenig med Fremskrittspartiet. Dette er jo et av de argumentene som i tillegg til synet på penger, synet på handlingsregelen, en mangel på – om jeg skal få bruke et historisk Venstre-navn – Søren Jaabæks ånd, som gjør at det er umulig for Venstre å sitte i regjering sammen med Fremskrittspartiet. Jeg er av dem som ikke tror så veldig mye på at Høyre kommer til å gjøre det heller, så da har jeg ikke behov for å dra opp adrenalinet på grunnlag av det som nå skjer i forkant av valget.
Lars Sponheim (Venstre), 2009-06-08:
Absolutt ikke. Riksrevisjonen er uavhengig av Stortinget og forfølger alt det som skjer i statsforvaltningen. Det gjelder både departementene og alle som er underlagt departementene på ulike måter. Riksrevisjonen sier jo selv at det er en helt naturlig oppgave for dem å gjøre dette. Men jeg vil likevel komme med en oppfordring til Regjeringen om å vurdere om ikke Riksrevisjonen parallelt bør få en sånn rolle i tillegg til et internasjonalt revisjonsfirma, for jeg tror det vil bidra betydelig til Stortingets mulighet til å drive kontroll og revisjon av Norges Bank.
Lars Sponheim (Venstre), 2009-06-08:
Jeg vil vende tilbake til spørsmålet om Riksrevisjonen. Der er jeg uenig i finansministerens vurderinger. Jeg mener Riksrevisjonen burde hatt et mer eksplisitt oppdrag på vegne av Stortinget overfor Norges Bank, også med en særlig gjennomgang av Statens pensjonsfond – Utland i disse tider. Det vil ikke finansministeren. Der får vi akseptere flertallet i denne omgang. Mitt spørsmål går på Stortingets behov for å ha også en – uavhengig av finansministerens – gjennomgang og tilrettelegging for behandling og kontroll. Det er jo slik at innenfor det mandat Riksrevisjonen har fra Stortinget, har de ganske utstrakt fullmakt til på eget initiativ å gjøre nødvendig revisjon og tilsyn. Vil det om Riksrevisjonen etter dette ønsker gjøre det, slik det langt på vei kommer fram i et brev de har sendt, være noe som finansministeren synes er ok og ønsker velkommen, eller vil det være noe hun synes er ubehagelig?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Jeg er enig med representanten Sponheim i at det er en svært viktig sak – kanskje årets viktigste sak – vi diskuterer i Stortinget i dag. Jeg er også enig i at innstillingen viser at det er en stor grad av fravær av politikk, som Sponheim selv uttrykte det, og jeg er stolt av å være med på et bredt flertall som over flere år bl.a. har lagt til rette for en anstendig forvaltning av de store verdiene vi har her i Norge. Sponheim gav honnør til min kollega fra Buskerud, Lundteigen, for å være frittenkende. Jeg tenkte jeg skulle utfordre Sponheim til å være like frittenkende i replikkordskiftet om hva han synes om at det største partiet på borgerlig side ikke ønsker en anstendig forvaltning av Pensjonsfondet og bl.a. åpner for burmesiske statsobligasjoner, investering i firmaer som produserer atombomber, og som på mange måter også ønsker å investere i selskaper som bryter grunnleggende menneskerettigheter. Det vil jeg ha svar på. Men jeg vil også ha svar på hva han synes om at storebror fra forrige regjeringsperiode så klart har åpnet for å samarbeide med et slikt parti i regjering etter valget til høsten.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Ett av de spørsmålene som henger nøye sammen med om hvorvidt vi skal ha en aktiv forvaltning eller ikke, dreier seg jo nettopp om bonussystemer. Jeg tror at måten bonussystemer fungerer på innenfor disse markedene, er fremmed for veldig mange mennesker i Norge, og at det er helt nødvendig å ha begrensinger i forhold til hvordan det skal være. Det handler også om hva slags forankring selve forvaltningen av fondet har. Så når det gjelder hele spørsmålet rundt hvorvidt vi skal ha aktiv forvaltning, og hva slags omfang det skal ha, dreier det seg ikke minst om hva slags belønningssystemer man skal ha. Når det gjelder det spørsmålet som Fremskrittspartiet tar opp, er det jo, når man har et bonussystem som har tre års intervaller, også en nedsideeffekt av hvordan disse bonusene utbetales, for hvis man gjør det dårligere enn markedet i 2008 – og det er det man tar utgangspunkt i når man vurderer bonuser, ikke om markedet faller eller ikke – er det i tilfelle noe man trekker med seg for 2009 og 2010. Så noe av den logikken som Fremskrittspartiet her etterspør, er inne i systemet allerede.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Først til spørsmålet om Riksrevisjonen: For det første har jo Riksrevisjonen nylig gått gjennom og utøvd kontroll med det som er Finansdepartementets rolle i forbindelse med investeringsstrategien for fondet – for årene 2007 og 2008 – og konkludert med at de investeringsbeslutningene som ble tatt, er innenfor det som var godt begrunnet over tid. Jeg har lyst til å komme med en utfordring til Stortinget når det gjelder diskusjonen rundt hva slags tilsyn man skal ha i forhold til Norges Banks utøvelse av sitt oppdrag. Stortinget oppnevner et representantskap som skal ha tilsyn med Norges Bank. Særlig disse krisetider viser oss at tilsyn, og klarhet rundt hvem som har hvilke oppgaver i forbindelse med tilsyn, er utrolig viktig. Så det som er utfordringen i forhold til hvordan opposisjonen håndterer disse spørsmålene, særlig i den lovsaken som vi har til behandling senere, er klarheten i ansvarsforholdet mellom representantskapet(presidenten klubber) (presidenten klubber) Vi kan komme tilbake til det i forbindelse med odelstingsdebatten.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Vi løser det på kammerset!
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Verken Norges Bank eller Finansdepartementet mener at den aktive forvaltningen har vært tilfredsstillende i den situasjonen som vi har nå, og det har vist seg at det har vært svakheter rundt risikovurderingene, særlig på rentepapirer. Det er grundig belyst i innstillingen, og det er grundig belyst også i komiteens arbeid og høringene som har vært rundt det. Om hvorvidt den måten man har utformet bonussystemene knyttet til den aktive forvaltningen på, gjør at man har et for kortsiktig perspektiv i forhold til de beslutningene som tas i den aktive forvaltningen, mener jeg også er en problemstilling som vi må ta med oss videre når vi skal vurdere den aktive forvaltningen som sådan. Jeg mener at den forutsetningen, nemlig at man benytter seg av bonussystemer osv. når man har en viss form for aktiv forvaltning, opplagt er en av de tingene som gjør at folk flest har litt mindre tillit til hvordan fondet forvaltes. Men det finnes også gode argumenter for at man skal ha en viss aktiv forvaltning, særlig for oss som er opptatt av at man skal ha et miljøinvesteringsprogram f.eks. Et slikt program ville antakelig absolutt være avhengig av en viss form for aktiv forvaltning.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-08:
Ingenting i denne debatten dreier seg om mitt behag eller ubehag, og det er ingenting i oppryddingen i ansvarsforhold og revisjon som endrer noe i forhold til hva Riksrevisjonen kan gjøre i dag når det gjelder tilsyn og kontroll. Men jeg tror utfordringen for Stortinget først og fremst er: Hvilke oppgaver mener Stortinget at representantskapet skal ha i forhold til tilsyn og kontroll når det gjelder forvaltningen av Statens pensjonsfond? Representantskapet er også Stortingets organ, akkurat som Riksrevisjonen er Stortingets organ. Når vi nå styrker representantskapet med et eget sekretariat, hvor man får en egen ekstern revisor, hvor representantskapet har muligheten til å gi en ekstern revisor andre typer tilliggende oppdrag også, men hvor Riksrevisjonen i utgangpunktet er inne og reviderer forvaltningsutøvelsen av dette, tror jeg man har fått et ryddig system. Så jeg synes Stortingets utfordring egentlig er: Hva er representantskapets funksjon?