Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2002-11-28:
Proposisjonen som behandles i Odelstinget i dag, er en følge av tidligere vedtak i forbindelse med St.meld. nr. 31 for 2000-2001 om en bedre oppgavefordeling mellom de tre forvaltningsnivåene i landet vårt. Det ble da vedtatt at fylkeslegen og Statens utdanningskontor skulle integreres i fylkesmannsembetet. Det ble også besluttet at fylkeslegen fremdeles skal ha myndighet som regionalt tilsynsorgan etter lov om statlig tilsyn med helsetjenesten. I saker der Statens helsetilsyn er overordnet, skal fylkeslegen opptre på vegne av Statens helsetilsyn, og i disse sakene kan ikke fylkesmannen instruere fylkeslegen selv om fylkeslegen blir administrativt og personalmessig en del av fylkesmannsembetet. En samlet komite slutter seg til dette. Det er viktig at tilsynet med helsetjenester fungerer slik at befolkningen kan sikres god kvalitet, og at en har tilstrekkelig kapasitet. En god kontroll kan forebygge svikt i helsetjenesten. Tilsynsmyndigheten kan gi helsepersonell veiledning og motivasjon til en god og faglig forsvarlig yrkesutøvelse. Men den kan også gi administrative reaksjoner i form av advarsel eller ved at autorisasjonen kalles tilbake dersom det er brudd på helsepersonelloven. Et stort flertall i komiteen, alle partiene unntatt Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, slutter seg til forslaget om at Helsetilsynet kan gi tvangsmulkt overfor spesialisthelsetjenesten dersom pålegg fra Helsetilsynet ikke blir fulgt opp og rettet på innen fastsatte tidsfrister. Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet peker på at det er særlig viktig i en situasjon der staten står som eier av helseforetakene, at Statens helsetilsyn på et faglig grunnlag kan gi tvangsmulkt. Jeg regner med at mindretallet vil argumentere for hvorfor de på det nåværende tidspunkt ikke støtter forslaget, og årsaken til at de ønsker en brukerrelatert høring i forhold til tannhelsetjenesten og kommune- og spesialisthelsetjenesten. Det pekes på at staten har en dobbeltrolle som eier og tilsynsmyndighet. Fremskrittspartiet og Senterpartiet vil opprettholde tittelen «helsedirektør» på lederen av Statens helsetilsyn, og vil derfor stemme mot forslaget til endring i § 1 annet ledd. Flertallet synes det er naturlig at både lederen for Statens helsetilsyn og Sosial- og helsedirektoratet benevnes med den samme direktørtittel. Fremskrittspartiet, SV og Senterpartiet støtter ikke endringen i § 3 første ledd, der begrepet «allment aksepterte faglige normer» tas bort. Mye av årsaken til at dette nå tas bort, er at en i lover av nyere dato bruker egne bestemmelser om faglig forsvarlige krav. Etter flertallets mening representerer dette ikke noen realitetsendring. Det er en samlet komite som støtter forslag av mer oppryddende og av teknisk karakter både i tilsynsloven og i andre lover. Proposisjonen baserer seg på at Ot.prp. nr. 54 for 2001–2002 om ny § 2-7 i sosialtjenesteloven skulle vedtas før dagens lov kom til behandling. Behandlingen av denne er utsatt til våren. Derfor fremmes det i dag forslag om endring av § 2-7 om at «Statens helsetilsyn har det overordnede faglige tilsyn med sosialtjenester i landet, og skal utøve myndighet i samsvar med det som er bestemt i lover og forskrifter». I praksis vil dette bety en styrking av tilsyn og kompetanse. På enkelte områder vil det være naturlig at fylkeslegen har et tilsyn som strekker seg over fylkesgrensen. Jeg anbefaler komiteens innstilling.