Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-05-11:
I Midt-Norge er forbruket av kraft høyere enn produksjonen, og overføringskapasiteten mellom landsdelene er generelt for dårlig. Dette har gitt oss en situasjon der Norge er delt inn i flere prisområder, og der Midt-Norge og Nord-Norge opplever kraftpriser som er langt høyere enn ellers i landet i belastede perioder. Kraft til høye priser importeres, og svingningene har vært store i vinter. Ingen av oss kan være fornøyd før Norge er ett prisområde når det gjelder strøm. I Dokument nr. 8:71 S for 2009–2010 bes «regjeringen utarbeide en handlingsplan med konkrete tiltak for å avverge en forsyningskrise i kraftforsyningen til Trøndelag og Møre og Romsdal». I den forbindelse opplyser regjeringen at den allerede i 2006 la fram en foreløpig handlingsplan. Omfattende tiltak er gjennomført, senest forbindelsen Nea–Järpströmmen. Om vi skal unngå liknende tilstander i Midt-Norge som det vi har opplevd i vinter, krever det vilje til politisk handling. Når markedet styrer alene, ser vi at det gir stor usikkerhet og sterke svingninger for kraftkundene. Energiøkonomisering er svært viktig, og potensialet i landsdelen er stort. Det er verdt å merke seg utspillet fra Norsk Industris Stein Lier Hansen tidligere i år om begrensninger i strømforbruk ved hytter. Selv om verken de rød-grønne partiene eller regjeringen har konkludert med tanke på en sterkere styring av strømforbruk, er det en debatt som fortjener mye oppmerksomhet framover, fordi det oppfattes som svært urettferdig – og det med rette – at vanlige familier i Trøndelag betaler mer om vinteren for sitt basisforbruk enn det velstående mennesker i andre deler av landet betaler for luksusforbruk. Men dette er en viktig debatt også fordi teknologien gir oss stadig flere muligheter. Representanten Astrup fra Høyre hadde for kort tid siden en god interpellasjon om informasjonsteknologiens rolle i klimaarbeidet. Her er smart styring av strømforbruk en veldig viktig bestanddel, som SV la stor vekt på da debatten om kraftkrisen raste i vinter. Teknologiutviklingen gjør dette sporet stadig mer relevant, og er garantert noe vi vil komme tilbake til her i Stortinget. Utbygging av fornybar energi er en annen viktig del av arbeidet for en mer stabil kraftsituasjon. Siden 2005 er det gitt konsesjon til prosjekter med en årlig produksjonskapasitet på om lag 720 GWh vannkraft og om lag 1 TWh vindkraft i Midt-Norge. Det er en kraftig økning sammenliknet med situasjonen før regjeringen la fram sin handlingsplan. I går kunngjorde regjeringen at det gis 280 mill. kr til vindkraftprosjektet i Ytre Vikna. Det er ytterligere 110 GWh grønn kraft, og det tilsvarer det årlige forbruket til 5 000 husstander. Det er i 2010 gitt 1,8 mrd. kr til Enovas arbeid. Det er to og en halv gang så mye som da de borgerlige styrte landet. I 2008 og 2009 er prosjekter i Midt-Norge tildelt 350 mill. kr, som vil gi ny energi tilsvarende mer enn 500 GWh. Prosjektet ved Elkem Thamshavn i Orkdal gir 180 GWh gjenvunnet elektrisitet. Norske Skog på Skogn har et energieffektiviseringsprosjekt som vil gi 250 GWh i redusert årlig energiforbruk. Her skjer det mye, og det er grunn til å følge opp handlingsplanen med enda større politisk kraft framover. Det er mer å hente på energieffektivisering. Det er mer å hente på ny, grønn energi, og det er mer å hente om viljen til å styre kraftmarkedet øker. Både smartere styringssystemer for strømforbruk, Smart Grid, og ikke minst hvite sertifikater, er saker vi må jobbe med i tiden som kommer. Hvite sertifikater gir energisparing og merkes på lommeboken til folk. Dette kan også, som komiteen fikk beskrevet hos energidepartementet i Storbritannia, målrettes slik at husstander som ikke har likviditet til å gjøre investeringer i enøk, prioriteres først. Slik kan vi gjennomføre tiltak som merkes på lommeboken til dem som trenger det mest, samtidig som vi sparer energi. Dette er spor vi bør følge i kraftdebatten framover. Det er derfor skuffende, men ikke overraskende, å se opposisjonen i disse debattene for det meste fokusere på fossil energi. At Fremskrittspartiet ikke har hatt skrupler med å beskrive de mobile gasskraftverkene som et pristiltak, er ikke noe overraskende, selv om det er å føre velgerne i Midt-Norge bak lyset. Men jeg er mer forundret over at miljøpartiene Venstre og Kristelig Folkeparti i Nord-Trøndelag krevde en oppstart av de sterkt forurensende mobile gasskraftverkene i vinter. At de borgerlige partiene tyr til gass som løsning på hvert et problem, er smått ironisk med tanke på at det var disse partiene som i stor grad skapte den vanskelige forsyningssituasjonen i Midt-Norge. La meg minne om at SV advarte mot denne situasjonen da utbyggingen av Ormen Lange ble behandlet i Stortinget i april 2004. Jeg siterte i en tidligere debatt olje- og energiministeren på den tiden, Einar Steensnæs, som tidligere uttalte til pressen at det var så stor begeistring over Ormen Lange at ingen våget å foreslå å utsette den på grunn av kraftsituasjonen. Det gjorde altså SV. Det var midtnorske forbrukere som i vinter måtte betale prisen for de borgerliges manglende framsynthet da de styrte landet. Det er det verdt å minne om når retorikken fra opposisjonen innimellom skiller lag med realitetene. La oss se om det kanskje også gjør det i debatten i dag.