Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-27:
Vi lever i en tid med to kriser – klimakrisen som truer med sykdom, vannmangel og skogbranner, og finanskrisen, som er markedsfundamentalismens fallitt, og som truer folks arbeidsplasser. I går la vi fram arbeidsplanen for hvordan vi skal bekjempe arbeidsløsheten som banker på døren til folk som jobber i bransjer som merker at det er en global nedgangstid, og i dag skal vi behandle det budsjettet som Regjeringen la fram i oktober. Finanskrisen har gitt troen på at uregulerte markeder er en god løsning, en alvorlig knekk. Det er et system som oppfordrer til grådighet hos eiere og sjefer, som fører til at banker uten stram regulering låner ut for mye penger i gode tider for så å gå over ende i dårlige tider. For å si som Nobelprisvinneren i økonomi, Stiglitz: Grunnen til at den usynlige hånd virker usynlig, er simpelthen at den ikke finnes. Tøffest har kanskje noen av dem som har befunnet seg nærmest markedsliberalismen i Norge, som f.eks. Fremskrittspartiet og Fremskrittspartiets tidligere leder Carl I. Hagen, hatt det når livsløgnen rakner. I et innlegg i Aftenposten påstår Hagen at det er sosiale krav til amerikanske banker som er finanskrisens årsak. Han pekte på at The Community Reinvestment Act fra 1977 og andre amerikanske tiltak for å stimulere amerikanske banker til å låne ut penger, var det som førte til krisen. Hagens påstand er at det er dette som er bakgrunnen for subprime-krisen. Men det er feil. Hvorfor i all verden skulle en 30 år gammel lov plutselig føre til en eksplosjon i dårlige lån fra 2002 og framover? 75 pst. av alle subprime-lån – lån uten sikkerhet til kunder med dårlig betalingsevne – ble gitt av finansinstitusjoner som ikke var omfattet av den loven. De som tror på markedsfundamentalisme, har trådd feil, trodd feil og prøver å dekke over alle sine dårlige ideer. Jobben vår i året som kommer og i de neste årene, blir å sørge for å bidra til å løse begge disse to krisene, både skaffe jobber til folk og løse klimaproblemene. Vi har flere grep i det budsjettet som vi la fram den 7. oktober, men det kommer flere grep i den retning i tiden som kommer, i månedsskiftet januar/februar. Hvis vi går gjennom de tingene som er de viktigste i budsjettet, og som bidrar til nettopp å følge opp det som er lovet i valget – for det er jo det som tross alt er det viktigste, vi møter folk, vi har fått tillit fra folk, vi har fått et mandat for å gjennomføre en rød-grønn politikk – er det to ting som peker seg ut. Det ene er å sørge for at vi følger opp det vi lovte, og det andre er at vi sørger for å møte de utfordringene som skjer underveis, og der er altså både finanskrisen og klimakrisen viktige. Men vi følger opp de tingene vi lovte. Ta barnehageløftet: Det kommer til å bli full barnehagedekning. Det er helt fantastisk. Da jeg var liten, måtte jeg vente til jeg var seks år gammel før jeg fikk lov til å begynne i en offentlig barnehage. Når vi vet at den beste forutsetningen for å lykkes på skolen, den mest klare sammenheng du kan se, er at du har gått i barnehagen, helst i mange år. Da tenker jeg med gru på hvordan det hadde vært hvis jeg hadde fått lov til å begynne i barnehagen som toåring. Da hadde jeg vel vært helt propell. Vi kommer til å innfri barnehageløftet, og det er jeg utrolig stolt over. Så løser vi viktige oppgaver når det gjelder klimaet. Vi sørger for å satse mer på jernbanen. Vi bygger jernbane med begge hender, vi bygger jernbane som aldri før. Det må vi, fordi det å reise kollektivt istedenfor å bruke bil, er noe av det aller viktigste folk selv kan velge å gjøre for å skape et bedre klima i nærmiljøet, i hverdagen sin. Og så er det viktig for trafikksikkerheten. Hvert femte menneske som dør i trafikkulykker, omkommer i trafikkulykker knyttet opp mot et vogntog. Da er det avgjørende å få mer av godstrafikken over på skinner, både for klimaet og for folks trygghet. Vi satser stort på klimaforskning, energisparing og fornybar energi fordi det er helt nødvendig i den tiden vi er inne i. Når vi ser på oversikten som Det internasjonale energibyrået la fram om hva som skal løse framtidens utfordringer, inngår CO2-rensing som en vesentlig sak, så det at vi bruker såpass mye penger på utvikling av CO2-renseteknologi, er helt avgjørende. Jeg minner om at i løpet av de siste par ukene har sjefen for IEA, Det internasjonale energibyrået, lagt fram World Energy Outlook, som veldig klart slår fast at vi går i retning av et ragnarokk med seks graders temperaturøkning hvis vi fortsettet som vi gjør i dag. Da må jeg si at det er interessant at landets nest største parti ikke nevner klima med et eneste ord i denne debatten, som er altså er landets viktigste debatt når vi skal forme framtiden. Det jeg tror folk legger mest merke til rundt omkring i verden, er at vi når enprosentmålet, og at vi bruker mye penger på regnskogtiltak, rett og slett fordi det skaper et engasjement og en entusiasme at de rikeste landene ervillige til å bidra for å løse klimaproblemene. For oss er det avgjørende å minske forskjellene. Norge er et land der forskjellene har minsket i løpet av den tiden vi har sittet i regjering. Det er færre som mottar sosialhjelp nå. Og det løftet vi gir når det gjelder bostøtteordningen, der 50 000 nye mennesker skal få bostøtte, kommer til å gjøre at folk som har dårlig råd, får det bedre, særlig hvis en ser det i sammenheng med de trygdeoppgjørene vi har hatt i det siste, der vi har hatt en klar lavtlønnsprofil og sørget for at folk som har de laveste trygdene, løftes opp. Det er viktig for oss, for vi er for rettferdighet. Og da orker ikke jeg høyresiden og Jan Tore Sanner, som inviterer til et kriseforlik og sier at forutsetningen for å inngå et kriseforlik med oss, er at vi skal sørge for ikke å fjerne alle skattelettene for de rikeste. Det er altså det viktigste. Det er ikke bedriftene som rammes av dette, det er først og fremst de menneskene som eier bedriftene som rammes av de tiltakene vi gjør. De mest formuende eier aksjer, og de som arver de største formuene, arver aksjer. Det er helt åpenbart at hvis man ikke sørger for å ha en rettferdig skattlegging av dette, så vil man ikke rettferdig fordeling. Man må gjerne innrømme fra høyresiden at man ikke ønsker rettferdig fordeling, men da må man ikke kalle det noe annet. Da må man ikke si at dette skyldes at vi fra Regjeringens side ikke er villig til å se hva som er viktig å gjøre. Vi viser nettopp klart at vi er i stand til å møte de utfordringene som kommer under den finanskrisen vi er inne i, ved at vi ser an situasjonen, forsøker å skaffe oss et overblikk over situasjonen og kommer med de konkrete tiltakene, dosert på den riktige måten når problemene oppstår. For det er det som er viktig hvis vi skal klare å håndtere denne krisen på en ordentlig måte. Høyresiden har virret rundt fra standpunkt til standpunkt fra budsjettet ble lagt fram. Dagen før budsjettet ble lagt fram, under trontaledebatten, mente Erna Solberg at man burde ha et nøytralt budsjett – det var i hvert fall det jeg hørte. Et nøytralt budsjett ville ha vært et budsjett der vi kuttet 10 milliarder av de pengene som ligger her. Det er ikke det Høyre har lagt fram når de endelig har fått summet seg i løpet av disse syv ukene. Man har lagt fram et budsjett som ligger på det samme nivået som det Regjeringen har lagt fram. Nå mener man altså at vi er tafatte fordi vi ikke legger fram krisepakken nå med en gang. Vi ønsker å skaffe oss overblikk, og det er viktig i den tiden vi er inne i nå. Man kan gjerne virre fra standpunkt til standpunkt på grunn av at det faktisk er sånn at man ikke er helt sikker på hvordan framtiden blir. Men da må man ikke være så kanonbombastisk som enkelte av representantene i vårt storting har vært. Da må man heller være litt ydmyk og si at vi står på dette fordi vi tror det er riktig, men det er ikke sikkert at det er det standpunktet som viser seg å være det riktige i framtiden. Man må være litt mer ydmyk. Jeg hørte at Jan Tore Sanner lovte at han skulle være det. – Eller det var kanskje å ta hardt i, han sa at det var lurt å være ydmyk, men jeg antok at det også gjaldt ham selv. Så skal jeg også bidra på min side. Det som er viktig i resten av denne stortingsperioden – og nå har vi ett år igjen fram til valget – er hvordan vi klarer å håndtere den situasjonen vi står oppe i i forhold til en klimakrise, en finanskrise der vi har stigende arbeidsløshet, og hvordan folk oppfatter at vi som rød-grønn regjering har oppfylt de løftene som vi syntes var viktigst. Jeg mener at dette budsjettet som vi har lagt fram, viser veldig klart at vi tar lange skritt i retning av å oppfylle de løftene vi gav før valget. Å stille opp og drive politikken i den retningen vi lovte folk før valget, som førte til at vi fikk det mandatet vi fikk og fikk lov å styre landet nå i fire år, gir oss en god mulighet til å overbevise folk om at vi bør få fornyet tillit ved neste valg.