Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-18:
Vi kan vel i denne salen være enige om at det er heitere i glohaugen, med tanke på Astrups poeng rundt temperaturen i salen. Den organiserte rasismen, eller det vi også ofte kaller høyreekstremismen, vinner parlamentarisk makt over hele Europa. De høyreekstreme partiene har siden begynnelsen av 1980-tallet både polert profilen sin og også beholdt sine rasistiske og i en del tilfeller nazistiske røtter. Målet er selvfølgelig makt og innflytelse. Så langt kan vi dessverre si at de mange steder har lyktes. Den nye framtoningen har gitt dem økende respekt både i mediene og i øvrige partier, og folket har altså stemt dem inn i Europaparlamentet og også i mange nasjonale parlament. I Ungarn fikk partiet Jobbik 15 pst. av stemmene ved valget til Europaparlamentet og nesten 17 pst. i det ungarske valget. I Nederland fikk Geert Wilders, etter at han bl.a. likestilte Koranen med Hitlers Mein Kampf, 17 pst. av stemmene, og Frihetspartiet ble nest største parti. For første gang representeres Storbritannia av et fremmedfiendtlig parti i Europaparlamentet, British National Party. I de franske regionale valgene fikk Front National 9 pst. I Sverige kom Sverigedemokraterna inn i Riksdagen ved valget i september. Jobbik har også tatt initiativ til samarbeid mellom flere av de høyreekstreme partiene i Europa. I oktober 2009 ble det i Budapest etablert en ny ekstrem høyreallianse, The Alliance of National Movements. I den inngår bl.a. også de svenske Nationaldemokraterna. Så ser vi at i flere europeiske land er romfolket utsatt for diskriminering og fratatt grunnleggende rettigheter. De fire friheter må gjelde for alle borgere i Europa. Et spor der det er noen folkegrupper som ikke har de samme grunnleggende rettigheter, er farlig. Folk flest er ikke rasister, og heller ikke i Europa. Men jeg synes det er et viktig spørsmål og et viktig tema å løfte inn i denne debatten: Hvorfor ser rasismen ut til å øke i Europa? Hvorfor føler mange ikke-hvite menn seg så ekskludert at de går til opprør, sånn som vi f.eks. så i Paris’ forsteder i 2005? Vi kommer heldigvis ikke til å få 1920- og 1930-tallet om igjen med total kollaps i Europa og krig, og det takket være bl.a. det politiske samarbeidet i Europa og gjennom EU. Det er heldigvis for sterkt. Men når det er økonomisk krise, når det er finanskrise med massearbeidsledighet, sosial uro og nedgang i velstand, er det lett at rasistiske holdninger får økt fotfeste. Denne utfordringen er først og fremst de ulike nasjonalstatenes, og vi trenger politikere som tar sterkt avstand fra rasistiske holdninger både her i Norge, i Europaparlamentet og i de ulike EU-organene. Det er viktig at politikere viser vei. Vi må slå ring om ytringsfrihet, trosfrihet, de fire frihetene i EU og andre sentrale verdier som har formet og dannet Europa. Hvis vi skal forhindre at unge mennesker blir fanget av miljøer som både avler hat, vold og også drap, som vi bl.a. nå har sett i Malmö, trengs det en politikk for en utstrakt hånd til unge i risikosonen over hele det europeiske kontinent. De som føler seg marginalisert, må si som Trond Barth Andersen, som var næringsdrivende og Høyre-politiker i Brumunddal, da han i 1989 bestemte seg for å oppsøke det utskjelte miljøet i Brumunddal: «Ungdom må forstå at det er mer fornuftig å jobbe med ungdomshuset og dra i skogen, enn å jage asylsøkere og innvandrere.» Det er jeg svært enig i. Helt til slutt har jeg bare lyst til å framheve at vi har et sterkt og politisk samarbeid med vår partigruppe sosialdemokratene og sosialistene i Europaparlamentet. Det er faktisk den eneste partigruppen i Europaparlamentet som har representanter fra alle 27 medlemsland. Det er et samarbeid som vi i Arbeiderpartiet i Norge prioriterer høyt. Noen av de sakene vi bl.a. har jobbet med der, er EUs arktiske politikk. Jeg har fra denne talerstolen i dag lyst til å berømme utenriksministeren og UD-ansatte som har gjort en formidabel innsats knyttet til vår nordområdepolitikk, og som vi nå begynner å få skikkelig gjennomslag for i Europa, både i kommisjonen og i det siste dokumentet som utenrikskomiteen i Europaparlamentet har lagt fram, nemlig det som heter «A sustainable EU Policy for the High North», som nå ligger til behandling i EU. Det skal vi glede oss over, men det kommer ikke av seg selv.