Arve Kambe (Høyre), 2011-05-03:
I årene som kommer, vil det være mange store offentlige byggeprosjekter som skal settes i gang, uavhengig av hva slags regjering, uavhengig av hva slags kommuneflertall, uavhengig av hva slags fylkesflertall det er. Det gjelder skoler, sykehjem, sykehus, veier og jernbane. Vi vet også at det er store etterslep på vedlikeholdssiden. Samtidig som oppgavene er mange, setter økonomien klare grenser for hvor mye de offentlige utgiftene kan øke. Det tror jeg de fleste i storting og regjering er enige om. I en periode med usikre økonomiske utsikter for f.eks. helseforetakene, store utfordringer og en rekke fellesskapsoppgaver som skal løses, er det viktig å se på hvordan gode løsninger kan organiseres gjennom andre virkemidler som en hadde vært tjent med, enn de tradisjonelle. Skal vi unngå at store oppgaver står uløste, må pengene brukes smartere enn det har vært gjort til nå. I Norge har man relativt begrenset erfaring når det gjelder Offentlig Privat Samarbeid. Man har det på noen veistrekninger, man har det ved et pasienthotell, og man har hatt det ved parkeringshus, men det eksisterer ingen offentlig strategi for hvordan OPS kan tas i bruk. Den nåværende regjeringen har arbeidet mot OPS-prosjekter. I praksis er de stoppet helt opp fra statlig hold. Det har gjort at Norge er blitt hengende etter i dette arbeidet. OPS er en god måte å organisere og finansiere store utbyggingsprosjekter på. Man får et privat selskap, ofte opprettet for det aktuelle prosjektet, med ansvar for både å bygge, drifte, finansiere og vedlikeholde prosjektet. Det offentlige framstår som bestiller og skal bestemme kvalitet, omfang og målsettinger. En avtalt leie betales fra prosjektet er på plass. Dette er særlig aktuelt for sykehusene. Saksordfører Hansen sa at det er ikke investeringsmidlene det kommer an på når det gjelder sykehusene. Det har vel vist seg at Molde er et godt eksempel på noe som kunne vært løst på en annen måte. I Høyre mener vi at gjennomføres OPS på rett måte, kan det gi lavere kostnader til utvikling, drift og vedlikehold. Gjennom OPS vil det hele tiden være et press for effektivisering. Erfaringene viser at dette skjer. Saksordføreren viser til at andre land gjerne har hatt 12 pst. dyrere investeringer, men da glemmer man å se det i forhold til driftsinnsparingene. Man glemmer også de samfunnsmessige konsekvensene av at man faktisk klarer å realisere ting raskere. Da blir det feil å bare se den økte investeringen på kort sikt, i og med at dette faktisk påvirker andre elementer også. En OPS-avtale varer over lange tidsperioder, 20–30 år. Det sikrer forutsigbarhet for dem som mottar en tjeneste. Tidligere igangsetting er relevant for sykehussektoren, det er relevant for pasientene. Med OPS' fordeling av kostnadene over lengre tid kan det være mulig å starte opp flere prosjekter noe tidligere. Store offentlige inngangsinvesteringer er ikke nødvendig. Det er etter Høyres syn en fordel i noen tilfeller. Med OPS' livssyklusperspektiv tvinges utbyggerne til å se bygging, drift og vedlikehold som deler av den samme helheten. Det gjør at man ikke bør bruke billige enkeltdeler for på den måten å redusere investeringene, for da får man økte driftskostnader som konsekvens i andre sammenhenger. Ved at kontrakter tegnes for lange tidsperioder, unngår man at det bygger seg opp store vedlikeholdsetterslep som også har en kostnad, enten det gjelder sykehus, skoler eller veier. Oppstart av et prosjekt medfører dermed en forpliktelse for staten og den private aktøren til å sørge for et godt vedlikehold. OPS stimulerer etter Høyres syn også innovasjon, fokus på kostnader og kvalitet, sterkt press for effektivisering gjennom hele livsløpet og reduserte vedlikeholdskostnader. Det vil ikke alltid være hensiktsmessig med OPS. Det vil heller aldri være en hokuspokus-løsning, men om de viktigste forutsetningene er innfridd, er det et stort potensial. Riktig bruk av OPS kan medføre effektivisering, kostnadsbesparelse og kvalitetsbedring. I Stavanger vet vi at Helse Stavanger inngikk en OPS-avtale i forbindelse med bygging av pasienthotell, og har positive erfaringer med dette. I Ullensaker vet vi at et sykehjem på Jessheim er bygd gjennom det samme, også med positive erfaringer. Under dagens system fokuserer det offentlige for mye på hvordan ting skal gjøres, snarere enn hva som faktisk blir levert. Det hindrer fleksibilitet. Høyre mener det ikke gjøres nok systematisk arbeid for å vurdere hvordan man ved bestemte prosjekter kan veie fordeler og ulemper ved ulike modeller, f.eks. OPS. Dette er uheldig for Norge. Det hindrer norske selskaper i å bygge opp den kompetansen som skal til for et godt marked. Hadde vi hatt mer kunnskap om OPS, kunne vi fått bedre resultater, men det krever politiske tiltak og en strategisk tilnærming.