Iselin Nybø (Venstre), 2014-04-01:
Først vil jeg også takke interpellanten for å ta opp et viktig spørsmål og gi oss anledning til å diskutere det her i Stortinget. Venstre har vært tydelig på at vi er imot karakterer i barneskolen. Det er, som også interpellanten sier, fordi forskning viser at det ikke har den ønskede effekten blant de yngre elevene og spesielt ikke blant dem som sliter litt mer enn andre på skolen. Dette er en diskusjon vi allerede har hatt, og jeg er glad for at statsråden har vært tydelig på at det ikke er aktuelt å innføre karakterer i barneskolen. Jeg skal derfor ikke dra opp igjen hele den diskusjonen på nytt, men det med vurdering er viktig i læringsøyemed. Det sier også interpellanten, at vurdering knyttet til læring er viktig som en del av undervisningen og således en veldig viktig del av en lærers jobb. Så trekker interpellanten fram to Høyre-styrte kommuner og bruker to eksempler derfra. Hvis definisjonen på det å være en Høyre-styrt kommune er at man har en Høyre-ordfører, er jeg også fra en Høyre-styrt kommune, Stavanger kommune. Men der har vi gått motsatt vei. Der sa vi at ja, vi har noen sentrale tester som er pålagt oss å gjennomføre, men så har vi faktisk også opp gjennom årene vedtatt at vi skal ha en del lokale tester. Vi fikk mye tilbakemelding på at det er for mye testing, det er for mye byråkrati i skolen, så hva gjør vi med det, tenkte vi. Da bestemte vi politisk at fra nå av skal vi ikke ha noen lokalt bestemte tester. Det betyr ikke at ikke skolene selv skal få lov å ha dem, hvis de ser nytten av dem, men fra politisk hold skal det ikke være pålegg om å ha lokale tester. Selv om vi gjorde det, er det dessverre ikke sånn at lærerne der ute opplevde at den administrative byrden, eller testbyrden, ble lettere. Vi får tilbakemeldinger fra Stavanger, men også fra andre kommuner i landet om at det er mye tester, og ikke minst at det er mye byråkrati. Derfor er testregimet bare en liten del av en mye større debatt, byråkratiseringsdebatten. Vi i Venstre har vært veldig opptatt av at vi må få ned byråkratiet. Dessverre får vi tilbakemeldinger om at det tvert imot har økt de siste årene, når SV har hatt kunnskapsministeren. Vi har vært tydelige på at vi må sette oss noen mål for hva vi ønsker å redusere. Vi kan f.eks. si at vi skal redusere det administrative byråkratiet vårt med 25 pst. i skolen og så begynne å jobbe derfra og kutte på det som vi ikke trenger. Jeg er glad for at statsråden tar tak i dette og vil se på hvor vi kan kutte i den totale administrative byrden. Jeg vil også oppfordre statsråden til å være konkret i de målene som man ønsker å oppnå, så vi faktisk får en reduksjon i byråkratiet vårt. Men det handler også om andre ting. Det handler om å avlaste lærerne, sånn at de kan få tid til å gjøre den jobben det er å være lærer, bl.a. å evaluere og gi tilbakemeldinger til elevene sine. Det handler f.eks. om flere helsesøstre, så man kan være lærer istedenfor helsesøster. Det handler om å få inn administrativt personell, som kan ta seg av de administrative oppgavene, sånn at lærerne kan få tid til å være med elevene sine. Så dette er en liten debatt i en veldig stor debatt. Det som jeg også synes er viktig når vi har denne debatten, er at vi viser lærerne tillit – tillit til at de vet best hvordan de skal undervise elevene sine, og at de vet hvordan de skal gi tilbakemeldinger som gir elevene inspirasjon og noe å strekke seg etter, sånn at de hele veien utvikler seg og blir bedre. Den tilliten må vi vise sentralt, men vi må også ha den lokalt. Når vi i Stavanger politisk kuttet lokale tester, sa vi allikevel at hvis det er lærere der ute, hvis det er rektorer der ute, som mener at det er nødvendig å ha en lesetest for å kartlegge hvor elevene ligger, for å bruke den testen til å se hva de skal gjøre videre for at elevene skal bli bedre, hvis det er behov for det på den enkelte skole, må vi ha tillit til at de trenger den testen, og lar dem få lov til å gjøre det. Når vi står og diskuterer dette, må vi alltid huske på at det er læreren som vet best hvor skoen trykker. De møter elevene sine hver eneste dag og ser hvilket behov de har for å komme seg videre og for å bli bedre. Da må vi faktisk våge å gi dem den tilliten.