Bent Høie (Høyre), 2014-10-21:
Det siste spørsmålet kan jeg svare umiddelbart ja på. Jeg hadde vært veldig fornøyd hvis jeg i 2010 hadde fått det svaret jeg selv gir i dag, for en har kommet, heldigvis, avgjørende lenger på dette området siden den gangen. Representanten Kjersti Toppe reiser to viktige problemstillinger, slik jeg ser det. Den ene er om diskriminering av gravide medarbeidere, og den andre er om faren for at leger i midlertidige stillinger ikke melder fra om uheldige hendelser. Først vil jeg si at det selvfølgelig er helt uakseptabelt dersom medarbeidere i sykehus blir diskriminert som følge av at de er eller har vært gravide. Som eier forutsetter jeg selvfølgelig at sykehusene følger loven i alle deler av sin virksomhet. Når jeg tidligere har uttrykt at det ikke er behov for nye styresignaler her, er det fordi jeg ikke ser noen grunn til å gjenta det som allerede er sagt veldig tydelig på disse områdene. Jeg tok dette opp i møte med de regionale helseforetakene den 17. juni og også i et møte med alle sykehusdirektørene uken etter. Jeg uttrykte veldig tydelig at gravide skal møtes med respekt og tillit, og at diskriminering på grunn av graviditet og permisjon ved fødsel og adopsjon, er ulovlig. Når medarbeidere opplever hendelser som er i strid med likebehandling, vil jeg sterkt oppfordre dem til å ta det opp med sin leder og eventuelt sin tillitsvalgte. Jeg er glad for at Likestillings- og diskrimineringsombudet har vært svært tydelig i saker på dette området. Sykehusdirektørene sa på møtet i juni at problemstillinger rundt diskriminering av gravide medarbeidere får stor oppmerksomhet i medarbeidersamtalene, i møte med de tillitsvalgte og i deres forbedrings- og kvalitetsarbeid. De regionale helseforetakene har, med bakgrunn i arbeidsmiljøundersøkelsen som representanten Toppe viste til, diskutert resultatene med ledelsen og de tillitsvalgte ved sykehusene. De har drøftet hvordan man sammen skal arbeide for kulturendring og arbeidsmiljø. Helse Sør-Øst RHF har også vært i dialog med Sykepleierforbundet og Legeforeningen i dette arbeidet. Jeg vil også trekke fram årets overenskomst mellom Spekter og Akademikerne/Den norske legeforening om at leger i spesialisering skal ansettes i faste stillinger så tidlig som mulig, og senest innen 1. juli 2015. Jeg håper at dette vil løse noen av de utfordringene og den usikkerheten som arbeidsmiljøundersøkelsen til Yngre legers forening viser til når det gjelder graviditet og permisjon. De regionale helseforetakene har informert meg om at sykehusenes lederprogrammer legger vekt på hvordan arbeidsgiver kan tilrettelegge for at gravide skal kunne stå i jobben lengst mulig. God personalledelse er sentralt i virksomhetenes egne leder- og utviklingsprogram. Sykehusene skal også gi råd og veiledning om hvordan ledere og medarbeidere kan støtte gravide kolleger, og tillitsvalgte og vernetjenesten skal følge opp arbeidsmiljøet ved avdelingene. Så til den andre problemstillingen, at leger i midlertidige stillinger ikke melder fra om uheldige hendelser. Jeg vil også her vise til overenskomsten i årets tarifforhandlinger der Spekter og Akademikerne ble enige om en modell som skal sikre flere leger faste stillinger. Retten til å ytre seg og varsle om kritikkverdige forhold er avgjørende for kvalitets- og pasientsikkerhetsarbeidet. Dette er områder som jeg vil følge opp i dialogen med helseregionene og med sykehusene. Det skal ikke være noen tvil om at ansatte i norske sykehus skal ha reell ytringsfrihet uten frykt for represalier av noen art. Et godt helsevesen bygger på tillit og åpenhet, og det forutsetter at de ansatte er trygge og kan si fra når det er noe som ikke er som det skal være. Det følger av arbeidsmiljøloven at sykehusene skal legge til rette for at medarbeidere kan varsle om kritikkverdige forhold. Dette er også i tråd med regjeringens eierskapspolitikk, som selvfølgelig også gjelder spesialisthelsetjenesten. Det vil være i strid med arbeidsmiljøloven å sanksjonere mot en arbeidstaker som varsler om kritikkverdige forhold i virksomheten. Jeg kan eksempelvis nevne Helse-Bergen HF, som har innført en ordning med varslingsombud som oppnevnes av sykehusets arbeidsmiljøutvalg. Ombudet skal bl.a. bistå varslere som ikke selv ønsker å varsle til arbeidsgiver. Det er et ledelsesansvar å sørge for at medarbeiderne faktisk og reelt har ytringsfrihet. Jeg har tillit til at lederne i sykehusene forstår verdien av dette og følger det opp på en god måte. Jeg kan også vise til at sykehusene i Helse Sør-Øst har en felles kommunikasjonsplakat som oppfordrer til nettopp åpenhet, tydelighet og tilgjengelighet. I foretaksmøtene i 2012 og 2013 ble det understreket at det skal svært mye til for at ytringer fra egne medarbeidere er i strid med lojalitetsplikten. Dersom det kommer kritikk, skal sykehusene vurdere om ytringen skal medføre endringer eller om den bør møtes med et motinnlegg. De ansatte i sykehusene som har førstehåndskunnskap om hva som skjer på posten eller avdelingen, har en viktig stemme i den offentlige debatten om helsetjenesten. Sykehusene skal og må tåle at det stilles kritiske spørsmål, og deres innspill er helt avgjørende for å bedre kvaliteten på tilbudet til pasientene. Samtidig forstår jeg at sykehusene fastsetter hvem som skal uttale seg på vegne av virksomheten. Her skiller ikke sykehusene seg fra annen virksomhet. Men det er noen begrensninger. Varslingen må være forsvarlig, den må ikke komme i strid med arbeidstakerens lojalitetsplikt, og den må ikke bryte med taushetsplikten. Disse begrensningene må imidlertid ikke oppfattes som en svekkelse av arbeidstakerens ytringsfrihet. Som nevnt skal terskelen være svært høy for å hevde at lojalitetsplikten er brutt, eller at en varsling ikke var forsvarlig. Jeg vil også nevne at sykehusene har en rekke meldeordninger hvor medarbeidere til dels har plikt til å melde om avvik og hendelser som fører til, eller kunne ha ført til, skade på pasienten. Sånne meldinger er viktige både i den enkelte pasientsak og i spesialisthelsetjenestens generelle arbeid med kvalitet og pasientsikkerhet. Disse meldeordningene må derfor ses på som en del av medarbeidernes totale ytringsrett og -plikt. Når det gjelder spørsmålet om faste stillinger for leger i spesialisering, har partene som tidligere nevnt, blitt enige om at LIS-legene nå skal tilbys faste stillinger. Jeg håper derfor at de særskilte utfordringene dette har gitt oss, blir mindre aktuelle. Jeg er opptatt av at spesialisthelsetjenesten opptrer ryddig som arbeidsgiver. Gravide medarbeidere skal ivaretas, og de skal føle seg trygge på at arbeidsgiver respekterer deres rettigheter. Ytringsfrihet er en grunnleggende verdi som arbeidsgiver skal respektere og bruke aktivt i arbeidet med å bedre kvaliteten og sikkerheten ved sykehuset. Jeg tror ingen av dem som har vært til stede på de møtene jeg har hatt, både med styrelederne og direktørene i helseregionene, på noen som helst måte er i tvil om hva jeg som eier mener om disse spørsmålene, og det er også gitt veldig tydelige signaler til dem om at jeg forventer at dette følges opp på de ulike nivåene i helseregionene. Det er også slik at pasientsikkerhet og kvalitet henger veldig nøye sammen med helse, miljø og sikkerhet, og jeg er like tydelig på, ikke minst i møter som jeg har jevnlig med lederne i sektoren, at dette er et lederansvar. Det er ikke noe en kan delegere til andre. Den øverste lederen må ta et tydelig ansvar for å sikre at helse, miljø og sikkerhet ivaretas i virksomheten. Det handler også om helse, miljø og sikkerhet for den enkelte ansatte, for har en ikke en helse-, miljø- og sikkerhetskultur, klarer en heller ikke å skape en pasientsikkerhetskultur.