trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-03-15:
Jeg kan ikke fri meg for tanken om at hadde SV eksistert på Sam Eydes tid, hadde de vært imot alt det han stod for. SVs miljøpolitikk i praksis skal vi få et eksempel på nå: En viktig sak i gassfylkene Rogaland og Hordaland har vært å få fem gassferjer på Norges to mest trafikkerte ferjesamband, Boknafjorden og Bjørnefjorden. De ferjene som går der i dag, står for en betydelig andel av Norges totale NOx-utslipp fra denne type innenlands skipstransport. Rederiet Fjord 1 er i gang med å bygge gassferjene. Gassnor har inngått en avtale om å levere gass tilsvarende 25 000 Sm3 naturgass til rederiet fra 2007. SV vil avgiftsbelegge slik bruk av naturgass med 78 øre pr. Sm3. Derfor vil SV nå sende en ekstraregning på 20 mill. kr til dette rederiet pr. år. Dette vil jo også bety ekstrakostnader for ferjebrukerne. Synes virkelig Langeland at dette er god miljøpolitikk, og for den saks skyld, god forbrukerpolitikk?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Etter å ha hørt på hovedtalsmennene for SV og Arbeiderpartiet, Langeland og Klungland, er det bare å fastslå at det spriker i alle retninger – også hvis man leser innstillingen og ser på forslagene. Dette skal altså være de framtidige regjeringspartnere. Det vi har hørt i forbindelse med behandlingen av meldingen, er jo at man krever langsiktighet både for industrien og for oljeselskapene, og for så vidt også for forbrukerne. Den eneste langsiktigheten som ligger til grunn, er at disse partiene skal videreføre den vandringen dagens regjering har i CO2-tåken, og der går man som kjent i ring. Hvilken rolle Senterpartiet skal ha oppi dette, er litt uklart, men etter det siste landsmøtet må det vel være å trykke «kode og klar» for å betale det som skal betales av oljefondet. SV tar stadig til orde for å øke utvinningsgraden på norsk sokkel, og da er mitt spørsmål: Hvorfor fremmer ikke SV noen konkrete forslag som er lønnsomme, for å øke utvinningsgraden?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
La meg først si at vi er glad for at vi får flertall for én del av vårt forslag, at man får en gjennomgang. Men vi er selvfølgelig skuffet over at dette ikke skal gjelde Møre og Romsdal og Sør-Trøndelag. For øvrig synes jeg saksordføreren gav en grei redegjøring for saken, og kan slutte meg til det som ble sagt der. Når det gjelder det forslaget som ikke får flertall, er vi skuffet over Arbeiderpartiet, spesielt siden Arbeiderpartiet var veldig aktivt i media i forkant av denne saken og signaliserte at de kom til å støtte forslaget. Når man så kommer til realitetene, har Arbeiderpartiet altså hoppet av lasset og sørget for at dette ikke får flertall. Det rammer en rekke kommuner i Møre og Romsdal og Sør-Trøndelag. Det er betenkelig, fordi det her rett og slett blir en forskjellsbehandling. I 1995 og 1997, da man hadde flom i andre deler av landet, vedtok Stortinget at man skulle dekke dette fullt ut. Nå blir det en forskjellsbehandling. Da kan man jo stille spørsmålet: Hvorfor foretar man en slik forskjellsbehandling? Er det slik at det er partiboken som avgjør hvem som skal få erstatning eller ikke? Er det kanskje LO som trykker på sine representanter, som sørger for at dette får flertall eller ikke flertall? Det er ganske uheldig at det kanskje er trynefaktoren – unnskyld uttrykket – som avgjør om Stortinget skal yte erstatning eller ikke. For oss i Fremskrittspartiet er rettferdighet, at man behandler alle likt, det viktigste. Derfor synes vi selvfølgelig at disse kommunene i Møre og Romsdal og Sør-Trøndelag skal bli behandlet på samme måte som man behandlet kommunene i 1995 og 1997. For det er, som saksordføreren sier, ganske vanskelig å forutsi når en flom kommer. En flom medfører store kostnader, og det er selvsagt vanskelig å dekke det opp i kommunale budsjett. Men som sagt: Å gjøre dette til et rettferdig system, der man likebehandler de forskjellige kommunene helt ut fra andre, mer politiske motiv, er det viktigste for oss.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-03-15:
Når det gjeld gasskraftverk, sa Senterpartiet ja til moderne gasskraftverk under visse føresetnader, bl.a. CO2-handtering. Når det gjeld oljeboring i Barentshavet, seier vi ja til det, også under visse føresetnader. Vi vil ha eit absolutt nullkrav til utsleppet, og vi vil ha ein heilheitleg plan slik at vi er sikre på at dei fiskeriressursane som er i havet, vert varetekne på ein god måte.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-03-15:
Senterpartiet er glad for at innstillinga vil føre til ei auka satsing på gass som skal bidra til verdiskapinga. Det gir gode ringverknader rundt om i heile landet, og vi støttar forliket. I innstillinga blir det peika på at gassrør er mest aktuelt sett i eit økonomisk perspektiv, der marknaden ikkje ligg så langt frå gasskjelda. Det var også statsråden inne på i sitt innlegg. Det fører meg naturleg over til gass frå Nyhamna til Aukra, der det eventuelt blir aktuelt å byggje ei rørleidning på om lag 2 kilometer. Tidlegare statsråd Steensnæs har sagt til media i Møre og Romsdal at Nyhamna er eit så naturleg alternativ at det ikkje er nødvendig å nemne det i innstillinga. Så mitt spørsmål til statsråden er: Deler statsråden den tidlegare ministeren sine utsegner om at Nyhamna også skal behandlast på lik linje med andre prosjekt som er nemnde ved namn i innstillinga?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-03-15:
Som eg sa i eit tidlegare innlegg, er dette ei positiv og resultatorientert innstilling. Men då Stortinget for under eit år sidan behandla utbyggingsplanen for Ormen Lange, kom det positive signal om tilrettelegging på Nyhamna for uttak av gass i retning Fræna frå eit nesten samla storting. Det har mildt sagt vekt monaleg oppsikt at røyrleidningen frå Nyhamna ikkje er vorten nemnd i innstillinga. I motsetnad til statsråden tolkar eg det som genuin interesse både frå næringslivet og frå politikarane i fylket og ikkje som –som statsråden kalla det – julekorthelsingar. Når eg går inn i innstillinga, tolkar eg heller ikkje den slik som at det er uaktuelt å realisere ein eventuell røyrleidning frå Nyhamna. Som eg også peika på tidlegare, vert det her i innstillinga peika på at røyrleidning er mest aktuelt der det økonomiske perspektivet vert sett i forhold til avstanden mellom marknaden og gasskjelda. Frå Nyhamna er det to kilometer til marknaden, med t.d. Hustadmarmor, som er den nest største forbrukaren av energi i Møre og Romsdal. Møre og Romsdal er eit fylke som har underskott på energi pr. dato. Vår oppgåve bør vere å fjerne den usikkerheita som er skapt, og det håpar eg at også statsråden vil bidra til. Så langt er eg glad for at både Arbeidarpartiet, Kristeleg Folkeparti og Framstegspartiet har delt mitt syn, at sjølv om Nyhamna ikkje er nemnd, kan også den staden vurderast og likebehandlast. I replikken min til statsråden spurde eg om ho delte tidlegare statsråd Steensnæs’ syn. Eg bad ikkje om ein førehandsgaranti. Det eg bad om, var svar på om ein kunne vente at Nyhamna vert likebehandla med andre røyrprosjekt. Det bør vere relevant når ein ser på det forholdet at dette er ei strekning på to kilometer, med ein kostnad på under 100 mill. kr. Så dette er eit seriøst spørsmål, som eg meiner krev meir enn eit flåsete svar om julekorthelsingar.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-03-15:
Eg erkjenner at for andre gang på under eit år vil enkelte kommunar i Møre og Romsdal og i Sør-Trøndelag lide nederlag. Så har eg lyst til å gjere merksam på brevet frå statsråden, som er teke inn som vedlegg, der ho skriv at å fjerne denne distriktsandelen kan føre til at kommunane har mindre merksemd på faren osv. Syvde, ein liten tettstad i Vanylven kommune, var svært utsett. Den 27. september 2004, då flaumen kom, låg sjukeheimen midt i faret, og dei som jobba der, gjorde ein utruleg god jobb. Dei stod på både natt og dag, og eg trur ikkje det var kven som skulle betale, som stod i hovudet på dei då dei heldt på med denne jobben. Meiner verkeleg statsråden i fullt alvor at kommunane vil fråskrive seg ansvaret for innbyggjarane sine?
Knut Werner Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Senterpartiet er med på flertallets side her i dag. Det er bra. Men jeg har lyst til å komme med eksempler på to paradoks: Senterpartiet ønsket en utsettelse av Snøhvit-utbyggingen, og var veldig kritisk til det gasskraftverket som da var, og som nå er, under planlegging. Senterpartiet har hatt landsmøte i helgen og definert sin holdning til oljeleting. Nullutslipp er en forutsetning. Vedtaket tolkes. Inger S. Enger var på lokalradioen i Troms i går og sa at hun ville tolke dette vedtaket så strengt som mulig. Nullutslipp er ikke noe nytt. Det ligger allerede som et sentralt krav. Men så er det slik at vi må ha noe å ha i rørene, som vi snakker om, og som Senterpartiet støtter her i dag. Så litt retorisk: Prøver Senterpartiet her på tradisjonell hestehandlervis å ri to hester – prøver man å være både for og imot olje og gass? Kan Sollied Øveraas avklare hva som er nytt i Senterpartiets oljepolitikk?
Siri A. Meling (Høyre), 2005-03-15:
Vi behandler nå for andre gang i løpet av ni måneder forslag om å endre erstatningsreglene ved flom. Forrige gang vi behandlet et omtrent likelydende forslag, gjaldt det flommen på Nordvestlandet og i Trøndelag i august 2003. Denne gangen gjelder det en endring av erstatningsreglene på generelt grunnlag. Retningslinjene for erstatning til berørte kommuner ved flomskader fikk en grundig behandling gjennom stortingsmeldingen om tiltak mot flom i 1997. Flertallet på Stortinget mente den gang at egenandelen for kommunene burde opprettholdes. Flom- og erosjonssikringstiltak, gir varige fordeler for lokale interesser. Det er derfor rimelig at de som oppnår fordeler i form av sikringstiltak, også bidrar til finansieringen gjennom en egenandel. Kravet om distriktsandel bidrar til å sikre at det er velfunderte behov som ligger til grunn for ønskede tiltak, og det bidrar til lokalt ansvar og eierskap til tiltakene. Da spørsmålet om distriktsandel på Nordvestlandet og i Trøndelag ble behandlet i juni i fjor, mente flertallet, bestående av regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, at man ikke kunne se at forutsetningene for dekning av distriktsandelen hadde endret seg siden Stortinget behandlet dette spørsmålet i 1997. Imidlertid har Stortinget også bestemt at Norges vassdrags- og energidirektorat kan redusere eller fravike kravet om distriktsandel i enkelte tilfeller. Derfor dekket staten etter vedtak i Stortinget 100 pst. av kostnadene i forbindelse med skadeflommene på Østlandet i 1995 og 1997. Dette skjedde ut fra behovet for rask reparasjon av sikringsanleggene for å hindre skader på de verdiene anleggene skulle beskytte, og for å unngå skadeutvikling på selve sikringsanleggene. Omfanget av skadene etter disse storflommene var så omfattende at det ikke var mulig å gjennomføre tiltakene innenfor ordinære budsjettmidler. Høyre mener fortsatt at det er rimelig at lokalsamfunnene deltar i finansieringen når det gjelder forebygging mot flom og erstatning etter flomskader. Vi har den samme holdningen til dette som for ni måneder siden. Vi har imidlertid forståelse for argumentet om at det virker urimelig at man i enkeltsaker har avveket fra kravet om egenandel ved flomskader, mens andre må betale en 20 pst. egenandel. Høyre kan derfor se behovet for at det kan være riktig å gjennomgå retningslinjene for erstatning etter flomskader på nytt, slik at vi sikrer mest mulig likebehandling, samtidig som vi må ta høyde for at det kan være tilfeller der omfanget av flomskadene er så store at en prosentvis egenandel kan gi en uforholdsmessig økonomisk belastning for enkeltkommuner, som de ikke har muligheter til å bære. Det må derfor være en balanse mellom kravet til likebehandling og fleksibilitet. Det håper jeg at den gjennomgangen flertallet ber om her i dag, vil kunne bidra til.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-03-15:
Når det gjelder bygging av infrastruktur, er det slik at det er ulike typer modeller. Noen steder i Norge vil det være mest lønnsomt å bruke LNG, altså frakte gassen på skip. Andre steder kan det faktisk være lønnsomt å bygge rør. Jeg er veldig glad for at det er et bredt flertall i Stortinget som støtter opp om det, og at det ikke nødvendigvis er slik at man skal bygge rør til alle steder rundt om i Norge, men at det kan være lønnsomt å basere seg på at man noen steder kan frakte gassen på skip. Det skjer. Jeg har lyst til å nevne at når det gjelder støtte til infrastruktur, er det en støtteordning i dag som Stortinget kjenner godt til, som bl.a. forvaltes av Enova. Det er også slik at de i år har inngått fire avtaler med kontraktspartnere om å bygge terminaler nettopp med tanke på dette. I går gikk det ut en ny utlysningsrunde for tilskudd til bygging av infrastruktur for naturgass også for 2005. Det er både basert på LNG og med tanke på at man kan bygge rør til ulike steder. Det er helt klart at når Regjeringen skal legge fram en ordning som skal gjelde for hvordan man skal gi støtte til rør, må den være transparent. Det må også være muligheter for å kunne bruke den i hele landet.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-03-15:
Jeg føler meg rimelig sikker på den linjen som Regjeringen her har lagt opp til, og som nå har fått bred støtte i Stortinget, ved å fokusere på at man fortsatt kan satse på å ta gassen mer i bruk, ikke bare ved bruk av skip, men også gjennom det brede kompromisset man nå har kommet fram til, ut fra de forutsetninger at industrien, bl.a. i Grenlands-miljøet, altså har vist til at det er behov for et større volum, det er også en større betalingsvilje, og det er faktisk også vist et initiativ på investeringssiden ved at man er villig til å være med på å bidra til at man kan realisere bygging av rør. De viktige forutsetningene har ligget til grunn. Hvis man leser meldingen, har ikke Regjeringen avvist bygging av rør. Det står at med de lønnsomhetsbetraktningene som har vært vurdert fram til nå, basert på innspill man har fått bl.a. fra næringen, har det ikke vært lønnsomt å bygge det nå. Nå viser det seg altså at næringen er interessert i å være med på å bidra. Da er det helt klart at med de endrede forutsetningene kan jeg garantere at vi med en gang vil sette i gang arbeidet for å få gjort de nødvendige drøftinger for å se om det er mulig å realisere disse rørene.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-03-15:
Jeg har lært mye gjennom mange års politisk arbeid, og det viktigste jeg har lært, er at du kan sitte og ri dine prinsipper, men det hjelper svært lite hvis ikke det er med på å bidra til at ting går framover. Kanskje er det viktigste man kan lære i politikkens verden, nettopp å være med på å bidra til løsninger som gjør at vi «move forward», som det heter på det internasjonale språket. Jeg merket meg at SV var tidlig på banen for å prøve å få til et konstruktivt bidrag i så henseende, men som representanten også sa fra Stortingets talerstol i dag, var kravene for å være med på å få til et flertallsbidrag i salen så sterke at det var helt utelukket å gå inn i drøftinger på en sånn bakgrunn. Som representanten sa i dag, er det gjort en liten undersøkelse i forhold til investeringskostnadene med injeksjon. Hvis man skulle rense både Kårstø, Skogn og Snøhvit, f.eks., ville det bidra til økte investeringskostnader i størrelsesordenen 11 milliarder kr. Skulle det være et absolutt krav at man skulle rense Grenland, Tjeldbergodden og Mongstad før man satte i gang å bygge rør til disse områdene, ville det også bidra til at vi hadde økt investeringskostnadene med 11 milliarder kr. Jeg tror ikke det er nødvendig å komme med noen ytterligere kommentarer til hvorfor det var vanskelig å være med på å bidra til et sånt forlik.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-03-15:
Det minner meg om min tid da jeg satt i samferdselskomiteen mens jeg var medlem av Stortinget. Under alle de viktige debattene, spesielt oppunder jul, sprang vi alle opp på talerstolen og skulle sende en hilsen hjem i forhold til hva slags type prosjekter og vegstubber som burde få støtte. Jeg tror det er veldig viktig å understreke igjen at det er jo ikke sånn at Stortinget nå bør si at den strekningen skal få sitt rør og den strekningen skal ikke ha rør. Jeg tror at det viktigste med dette forliket som er inngått her i Stortinget i dag, er å understreke at man i enkelte områder av Norge fremdeles ser det mulig å levere gass på skip, og på andre områder faktisk kan finne ut at det er lønnsomt å bygge rør. Da er det viktig for meg som statsråd å understreke at da må vi komme fram til ordninger som er transparente. Det er ikke lovlig i forhold til EØS-regelverket, og jeg vil vel heller ikke tro at noen regjering med respekt for seg selv har tenkt å gjøre det, å legge opp til ordninger som favoriserer noen områder med tanke på å gi subsidier til å bygge rør.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-03-15:
Både Stortinget og Regjeringen har vektlagt at når man skal innføre et marked for elsertifikater, må de samme prinsipper ligge til grunn som for det markedet som det skal koordineres med, bl.a. det svenske. Jeg hadde kanskje sett at det ble utvidet til også å gjelde for det øvrige Europa. Derfor er det svært viktig at det som ligger inne i det svenske markedet, også må være det som ligger til grunn for det norske markedet. Det betyr at vi ikke må ha med ytterligere ting i dette markedet på norsk side i forhold til det som ligger i det svenske, for det vil bli en konkurransevridning med tanke på de bedriftene som skal være med på å konkurrere i dette markedet. Nå er vi i sluttspurten med å jobbe fram innholdet i forhold til dette. Det vil selvfølgelig være veldig avhengig av de drøftingene som må foregå i forhold til svenskene før man framlegger en proposisjon for Stortinget som skal basere seg på hva dette markedet skal inneholde. Det krever selvfølgelig også at man har en god dialog med de svenske myndighetene og kommer fram til en ens holdning til hva dette markedet skal inneholde.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-03-15:
Jeg synes dette har vært en veldig god debatt. Den vitner om at det er stor vilje til å få en økt bruk av naturgass innenlands i Norge. Det synes jeg er utrolig bra. Det er også god oppslutning om Regjeringens politikk i forhold til både elsertifikater og ikke minst teknologi når det gjelder gasskraft med CO2-håndtering. Det debatten har dreid seg mest om, er infrastruktur med hensyn til gass. Jeg er veldig glad for at man fra ulike ståsted understreker hvor viktig det kommer til å være fortsatt å satse også på LNG med bruk av skip. I store deler av Norge vil det faktisk være den beste løsningen. Det er ikke bare den mest lønnsomme løsningen, men av praktiske årsaker også den beste løsningen. Jeg er veldig glad for at det er bred tilslutning til det. Når det gjelder rør, føler jeg et veldig sterkt behov for å understreke hvorfor det nå er interessant å gå videre. Jeg legger igjen merke til at i den meldingen som Stortinget har til behandling, står det at med basis i den informasjon man hadde fra miljøet i Grenland i forhold til betalingsvillighet, og også med tanke på volum, fant man ut at det med det tallmaterialet ikke var økonomisk lønnsomt å bygge dette røret. Jeg har opptil flere ganger utfordret ulike miljøer både i Grenland og andre steder på dette, og jeg synes nå dette er et veldig godt bevis på at man nå har levert. Man har for det første vist vilje til å dokumentere at det er økt vilje til å betale mer for gassen. For det andre er det et dokumentert behov for at det vil være et større volum som kan ligge til grunn for å bygge et rør. Det er det som skal til for at man skal synes det vil være interessant å gå videre, samtidig som det også understrekes at det er større vilje til å engasjere seg på investeringssiden også i dette miljøet, ikke bare i forhold til Grenland, men også i forhold til Trøndelag. Jeg har lyst til å si at når det gjelder de andre områdene – for det kan virke som om det er mange ulike miljøer som nå har vært i fokus som gjerne skulle ønske at de hadde vært nevnt i denne innstillingen – er det, slik det ble understreket av bl.a. representanten May-Helen Molvær Grimstad, ikke slik at det ekskluderer andre områder selv om man nå går inn og ser på de to områdene som det har vært fokusert mest på, og som har vært en del av grunnlaget for debatten, og som også var nevnt i Regjeringens tallmateriale da man la fram denne meldingen. Jeg har lyst til å understreke at når det gjelder Aukra, er det et kjempestort engasjement i denne regionen, nettopp med tanke på det som skjer med Ormen Lange. Det er et betydelig engasjement hos rettighetsinnehaverne, som har lagt ned masse penger og investert for at man faktisk kan ta gassen i bruk i Aukra kommune, og fra kommunens side er det lagt ned et stort arbeid for nettopp å være med på å bidra til at man kan få benytte seg av muligheten til å ta naturgassen i bruk i det lokale miljøet der. Det er viktig å understreke at det som man nå kommer fram til med hensyn til nye ordninger, i tilfelle, for å kunne være med på å bidra til en infrastrukturordning, må være transparent, og det må være mulighet til at det kan brukes også andre steder i Norge.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-03-15:
Flom kan oppleves dramatisk for dem som rammes, og både grunneiere og kommuner kan bli påført store utgifter. Da er det viktig at vi har et system for kostnadsdekningen som er både rettferdig og treffsikkert. Det er først ved gjennomføring av permanente sikringstiltak i vassdrag at distriktet må dekke en andel på 20 pst. Krisetiltak som gjennomføres for å avverge overhengende fare for menneskeliv eller skader på større verdier umiddelbart før, under og etter en flom, finansieres fullt ut av staten. Dette ble også gjort for flommene i Sør-Trøndelag og på Nordvestlandet i 2003 og i 2004. Selv om det skal betales en distriktsandel ved permanente sikringstiltak, innebærer dagens ordning en fleksibel løsning. Tiltak av stor samfunnsmessig betydning kan finansieres fullt ut av staten. Det gjelder sikringstiltak som reduserer faren for tap av menneskeliv og større materielle verdier, f.eks. som følge av kvikkleireskred, eller tiltak som primært er begrunnet med allmenne hensyn, f.eks. for å hindre forurensning eller for å bedre forholdene for fisk i vassdraget. Jeg registrerer at Stortinget ikke er fullt ut tilfreds med dagens ordning, til tross for at spørsmålet om distriktsandelen har vært behandlet her i huset flere ganger de senere årene. I en femtenårsperiode, mellom 1976 og 1990, var distriktsandelen faktisk fjernet helt og holdent. I denne perioden registrerte NVE problemer med å få kommuner og grunneiere med på en økonomisk vurdering og prioritering av tiltakene, samtidig som behandlingsmengden økte sterkt. Det var bakgrunnen for at ordningen på ny ble innført. Kravet om dekning av distriktsandel skal sikre at lokale interesser deltar i prioriteringen av sikringstiltak, og sikre at det er velfunderte behov som ligger til grunn for søknader om statlig støtte. Kommunene er ansvarlige for arealutnyttelsen etter plan- og bygningsloven. Dersom staten skal dekke kostnadene ved forebygging etter flom fullt ut, kan dette føre til mindre oppmerksomhet på faren ved utbygging i flomutsatte områder. En full statlig finansiering av alle tiltak etter flommer av noen størrelse kan også innebære en forskjellsbehandling i forhold til de mange kommuner og grunneiere som har deltatt, og deltar, i finansieringen av andre ellers like sikringstiltak som kan utløses f.eks. i forbindelse med helt lokale flomsituasjoner. Men nå skal Regjeringen foreta en gjennomgang av regelverk og praksis for å sikre at ordningen blir så treffsikker og rettferdig som overhodet mulig. Regjeringen tar sikte på å komme tilbake med sin gjennomgang av ordningen i budsjettproposisjonen for 2006.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-03-15:
Det vil være av stor interesse for Regjeringen, og også for partiet Høyre, å ha en diskusjon om hvordan den beste klimapolitikken bør være. Vi kan gjerne ta den utfordringen fra SV på strak arm, men jeg skal ikke benytte muligheten til det i dette innlegget. Selv om man betaler en distriktsandel i dag, er det faktisk med dagens ordning en mulighet til å få fleksible løsninger der staten finansierer dette fullt ut. Som jeg sa i mitt innlegg, gjelder det sikringstiltak for å redusere faren for tap av menneskeliv og større materielle verdier, og også der tiltakene primært er begrunnet med allmenne hensyn, f.eks. for å hindre forurensning. Som jeg også sa i mitt innlegg, var denne distriktsandelen fjernet totalt i en femtenårsperiode, fra 1976 til 1990, og da opplevde vi noen problemer. NVE registrerte da at det var få kommuner og grunneiere som var med på en økonomisk vurdering og prioritering av tiltakene, og dette førte til at det ble veldig vanskelig å få til en reell prioritering.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-03-15:
Jeg kan berolige representanten med at statsråden føler seg rimelig trygg på at de aller fleste kommunene, sikkert alle kommunene i dette landet, tar hensyn til sine innbyggere. Når det gjelder denne ordningen, har man faktisk gjort en del erfaringer. Fra 1976 og fram til 1990 var det slik at staten tok hele regningen for dette. Det som da skjedde, var at man fra NVEs side registrerte at man fikk problemer med å få kommuner og grunneiere med på en økonomisk vurdering og prioritering av de tiltakene som var nødvendige, samtidig som man også registerte at behandlingsmengden økte betraktelig. Kravet om dekning av denne distriktsandelen skal jo nettopp sikre at lokale interesser deltar i prioriteringen av sikringstiltak, og det skal også sikre at det er velfunderte behov som ligger til grunn for søknaden om statlig støtte. Men som jeg sa i innlegget mitt, er det slik at Regjeringen skal gjennomgå denne saken på nytt. Vi skal snu alle de steinene som det går an å snu, og vi kommer tilbake igjen til Stortinget i forbindelse med budsjettproposisjonen for 2006.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
I dag går startskotet for tilrettelegging for auka miljøvenleg bruk av naturgass i heile landet. Mange gler seg over dette. Ikkje minst i gassfylket Hordaland er dette med på å stimulera optimisme, kreativitet og pågangsmot. Etter kvart som bruken av naturgass og med det også transportbehovet aukar, vert også krava til god infrastruktur for naturgass større. Det legg igjen større press på offentlig engasjement, samordning og tilrettelegging. I dei områda der det er eller vil koma landfall, vil det uansett liggja godt til rette for bruk av naturgass som energi og/eller som råvare. I meldinga som er til behandling i dag, presenterer Regjeringa transportløysingar for innalands bruk av naturgass. Her vert det peika på ulike transportløysingar, alt etter behov og praktiske forhold. Transporten av naturgass kan skje med skip, tankbil eller i røyr. Ein føresetnad for statleg engasjement er at det skjer i samarbeid med kommersielle aktørar. Dersom industrien og eventuelt andre brukarar saman med kommersielle aktørar forpliktar seg til meir langsiktig mottak og bruk av naturgass og til medfinansiering, må det statlege selskapet gå inn i samsvar med dei vilkåra som skal gjelda for medverknad. Kristeleg Folkeparti er glad for dei klare presiseringane som er gjorde i debatten i dag. Mellom anna har både statsråden, komiteleiaren og andre slege fast at konklusjonen på behandlinga av denne meldinga er at dette ikkje er ei prioritering av enkeltområde, altså inga lokaliseringssak, men ei stadfesting av at naturgass er ein ressurs som skal koma heile landet til gode. Difor er behandlinga av denne meldinga med på å leggja grunnlaget for ytterlegare vekst og utvikling i heile landet, frå svenskegrensa i søraust til russargrensa i nordaust.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Det er positivt at Stortinget i dag vil fatte vedtak om at vi skal ta i bruk mer naturgass her i landet. Det er positivt at et flertall bestående av Arbeiderpartiet og regjeringspartiene gir Statnett eller et annet statlig selskap sammen med kommersielle aktører i oppdrag å gå inn i konkrete drøftinger med industrien i Grenland og Trøndelag med sikte på å realisere rørløsninger for transport av gass. At staten skal være med og finansiere en slik storsatsing, har Arbeiderpartiet ment lenge. Når får vi flertall. Med gass til Grenland er Østfold også mye nærmere en gassledning. Men vi vet at det vil ta tid, og i mellomtiden er Østfold avhengig av å transportere LNG med båt. Derfor er det bra at komiteen også bl.a. skriver: «det er nødvendig med offentlig støtte til private aktører som ønsker å bygge ut rør for gass eller anlegg for transport av LNG i en introduksjons- eller utviklingsfase, for å gjøre gass mer tilgjengelig i nye områder». Dette gjelder i stor grad Østfold, der industrien nesten umiddelbart kan ta i bruk 100 mill. Sm3, fordi det er få og store industribedrifter som skal ta denne LNG-en i bruk – Borregaard, Peterson osv. LNG vil erstatte tung fyringsolje og vil umiddelbart føre til store miljøforbedringer. Det er bra. Men her, som i alle andre bedrifter som konkurrerer internasjonalt, kan ikke denne industrien ta i bruk løsninger som er dyrere enn dagens energikilder. Derfor må bevilgningen til infrastruktur for LNG økes betydelig utover årets ramme. Det må lages et regelverk og et avgiftsregime som også bidrar til å fremme bruk av LNG i industrien og i transportsektoren, og som sikrer konkurranse i alle ledd. I Østfold vil treforedlingsindustrien være den tyngste kjøperen av LNG. Østfold trenger gass, og det haster, for bl.a. å ta vare på de 3 000 industriarbeidsplassene vi i dag har i treforedlingsindustrien. Dette er et skritt på rett vei, og jeg tror det kommer til å tjene industrien i Østfold og hele landet ganske vesentlig.
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Norsk gass har fram til nå i ganske beskjeden grad blitt tatt i bruk innenlands som grunnlag for industriell utvikling, med ett viktig unntak, nemlig Grenland. Fra midten av 1970-tallet har det her utviklet seg et i norsk målestokk stort produksjons- og kompetansemiljø med norsk naturgass som råstoff. Det har gjennom de siste årene blitt et stadig mer påtrengende behov å sikre dette industrimiljøet en trygg og langsiktig leveranse av råstoffet for å sikre både industriarbeidsplasser og norsk industriell kompetanse. Derfor er SV opptatt av at den industrielle bruken av naturgass som råstoff blir sikret gode rammebetingelser i årene som kommer. Og for Grenlands del kan det best sikres gjennom en rørløsning for denne leveransen. I tillegg til den høye kompetansen på industriell utnyttelse av naturgass er det også i Grenland bygd opp en betydelig kompetanse på området miljøteknologi. Lokalisering av selskapet Gassnova nettopp til Grenland vil også bidra til å styrke og videreutvikle dette kompetansemiljøet. Det er dette selskapet som skal ivareta den statlige innovasjonsvirksomheten og teknologiutviklinga når det gjelder CO2-håndtering og gassens muligheter til å bidra til en mer positiv global miljøutvikling. Nettopp på denne bakgrunn ønsker SV at en gassrørledning til Grenland, i tillegg til å være med på å sikre råstofftilgang til industrien, skal være del av et offensivt miljøprosjekt. Dette er også grunnen til at SV setter som en forutsetning for et gassrør til Grenland at det skal etableres innfanging og håndtering av CO2. Når vi vet at tre av de fem største punktutslippene av CO2 i Norge befinner seg i Grenland, vil det nettopp i dette området ligge godt til rette for å fange inn så store mengder CO2 at prosjektet for injeksjon av CO2 offshore kan realiseres og dermed gi et betydelig bidrag til en reduksjon av norske klimagassutslipp. Dette må også ses i nær sammenheng med Skagerak Energis planer for gasskraftverk med CO2-håndtering i Grenland. Med det forslag som SV og Senterpartiet fremmer i dag, om å etablere et statlig selskap som skal ta seg av verdikjeden fra CO2 fanges inn, og til den leveres til mottaker for injeksjon eller deponering, har Norge her en unik mulighet til å ta et langt skritt videre for å oppfylle våre forpliktelser i forhold til Kyoto-avtalen. Jeg synes det er trist at stortingsflertallet ikke griper denne muligheten i dag. Det som er gledelig, er at det store engasjementet som mange aktører i Grenland og Telemark har vist gjennom flere år, nå fører til at et samlet storting, riktignok med ulike premisser fra forskjellige partier, slår fast at det skal arbeides aktivt for å etablere en rørledning for ilandføring av gass inn til Grenland. På den måten vil en legge et godt grunnlag for å ivareta og videreutvikle landets største industrielle miljø basert på gass som råstoff.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Et effektivt og godt utbygd gasstransportnett er av vesentlig betydning for å styrke næringslivets konkurranseevne og dermed legge grunnlaget for en framtidig høy verdiskaping. Dette er helt avgjørende for på lang sikt å kunne sikre velferdsstaten i en situasjon der bl.a. petroleumsinntektene vil være lavere enn statens forpliktelser overfor en økende andel eldre i befolkningen. Dette må òg føre til den konklusjon at investeringer i samfunnsøkonomisk lønnsom infrastruktur er helt nødvendig for å sikre regioner og dermed næringslivet konkurranseevne nasjonalt og internasjonalt. Vi må ha industriperspektiv i vår tenkning om rørledning og om framtiden. Vi må nå legge grunnlaget for en moderne, framtidsrettet industri basert på denne industriressursen. I mitt område, Rogaland, har vi heldigvis to selskap som over tid har sett disse tingene, Gasnor i nordfylket og Lyse Energi i sør. De har nå gjennomført dette, ikke på grunn av statens medvirkning, men på tross av statens medvirkning. Vi ser nå tydelig resultat av det, og det kan bli meget vellykket. Det er også viktig å være oppmerksom på at arbeidskraften ikke alltid er hoveddelen i en totalkostnad. Infrastrukturen er også her viktig både i forhold til råvarer og teknologi. Men fordelen med gass er miljøaspektet. Naturgass gir store miljømessige besparelser ettersom gassen erstatter både olje, propan og strøm. Innenlands bruk av gass reduserer også behovet for import av strøm, strøm som blir produsert både av kull og atomkraft i andre land. Forbruket i de viktigste landene for norsk gasseksport bare øker, samtidig som egenproduksjonen i Europas største marked, Storbritannia, synker. Dette må vi òg ha med oss. Jeg vil i denne debatten minne om datoen 8. juni 1995, da meldingen «Norge som gassnasjon – bruk av naturgass i Norge» ble lagt fram. Det var daværende energiminister Jens Stoltenberg som la fram gassmeldingen i 1995. Hovedmålene for gasspolitikken var følgende: Gassressursene skal gi landet inntekter og bidra til å sikre velferd og sysselsetting.Gassressursene skal bidra til et bedre miljø ved å være et konkurransedyktig alternativ til kull og kjernekraft.Gassressursene skal bidra til å styrke norsk næringsliv og industriell utvikling. Dette ble altså lagt fram i 1995. Nå er vi i 2005. Nå må dette bli en realitet.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Det har vært en avklarende og nyttig debatt i denne saken her i salen i dag. Dette er en sak av stor lokal interesse i hele landet, selvfølgelig også i Østfold. Kristelig Folkeparti ønsker å ta gassen i bruk også i Norge, ikke bare ved salg til utlandet. Gass er en meget viktig ressurs for bruk i vår industriproduksjon. Det er grunn til å peke på mulighetene for å ta i bruk gass for å avløse helt eller delvis bruk av tungolje i industriproduksjon, til nytte for ny petrokjemisk virksomhet. Dette gir oss alle muligheten for å få en miljøgevinst i norsk næringsliv. Gassen vil komme i rør bl.a. til Grenlandsområdet. Dette vil utvilsomt åpne for en eventuell gassledning inn Oslofjorden, med forbindelse til Østfold, dersom behovet er til stede i framtiden. Dagens behov i Østfold vil i henhold til det som ligger i meldingen, dekkes ved transport av LNG på skip. Dette er vi fornøyd med. Men altså: Det vil være åpning for en gassrørledning til Østfold når mengden av gass gjør at dette behovet er til stede. Dette vil gi ny optimisme til et eldre industrifylke. Gassen vil gi nye industrimuligheter til industrifylket Østfold – da til konkurransedyktige priser, forutsetter vi.
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Endelig er vi kommet dit at Stortinget er enig om å ta våre store gassresurser i bruk til innenlands industri. At Grenland er det industriområdet som det først må satses på, har jo Arbeiderpartiet ment i mange år. Av innstillingen har jeg merket meg at hele komiteen mener det er nødvendig med offentlig støtte til private aktører for å komme i gang med å bygge ut rør for gass eller anlegg for transport av LNG – dette for å gjøre gass mer tilgjengelig i nye områder. Østfold er nevnt som aktuell bruker av LNG-gass til industrielle formål. Men la oss nå engang se utover hele landet. Da finner vi store kraftindustristeder, ikke minst i Nordland. Denne typen industri har gode muligheter for å benytte gass i sin produksjon. I tillegg arbeides det aktivt for at LKAB i Sverige kan bli en stor mottaker av LNG, og da må det bygges en gassterminal i Narvik. Videre vil industrisamfunnene Glomfjord, Rana og Mosjøen, som alle har perfekte havner, være aktuelle mottakere. Mosjøen er for øvrig i gang med å bygge en anodefabrikk til 2 milliarder kr, og tilførselen av LNG ville være et stort løft når prosessen kommer i gang. I dag er det ingen gode løsninger i Nordland for distribusjon av LNG. Jeg mener det er helt nødvendig at man nå finner løsninger som tilsier at hele landet kan få nyttiggjøre seg gassressursene. I tillegg til industristedene i Nordland har vi øysamfunn som ikke har muligheter til industriell utvikling på grunn av for liten kapasitet i strømnettet, eksempelvis Træna på Helgelandskysten. Fiskefabrikken der kan faktisk ikke kjøre med full produksjon, for da mister folk lyset i husene sine. Jeg spør derfor statsråden: Er dette noe å være bekjent av i et energiland som Norge? Blir det ikke lagt ned ny kabel til Træna, må man finne andre løsninger. Et kogenanlegg ville hjelpe på hele situasjonen. Et slikt anlegg er brukt med stort hell i Sund kommune i Hordaland. Kan jeg forvente at statsråden vil bidra til å finne løsninger for Træna-samfunnet, et samfunn med null arbeidsledighet? Det vi trenger i nord, er å få bygd en LNG-fraktebåt som leverer gass til minst to terminaler på Nordlands-kysten. Avtakspotensialet er regnet ut til etter hvert å være på minst 2 til 4 TWh.
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Eg må seie det var skuffande lesnad då eg såg innstillinga frå energi- og miljøkomiteen når det gjeld gassutvikling. Eg synest ho er defensiv, og eg synest ho ikkje er mykje visjonær når det gjeld det langsiktige – utanom det mitt eige parti, sjølvsagt, har skrive. Det er også litt typisk at det største investeringsprosjektet i Noreg nokon gong, Ormen Lange, ikkje er nemnt med eitt ord frå verken Arbeidarpartiet eller regjeringspartia. Den parlamentariske leiaren i Kristeleg Folkeparti var på besøk i Møre og Romsdal, og vi fekk forklaringa på kvifor dette ikkje var nemnt: Jau, det var så sjølvsagt at det skulle vere lokal gassutnytting på Aukra og Ormen Lange og Fræna, at det ikkje var nødvendig å nemne det i ei stortingsmelding. Ja vel, det er kjempebra at så er tilfellet. I og med at eg ikkje ser Steensnæs i salen, får eg kanskje spørje hans etterkomar i statsrådsstolen, statsråd Widvey. Vi veit, og det er gledeleg, at vi skal ha statleg medverknad i finansieringa av innanlands røyrbasert gasstransport, og det vil vere nødvendig for å få introdusert gassen som ein framtidig energiberar som kompensasjon for det sterkt aukande innanlands olje- og elforbruket. Det er viktig at slike ordningar er generelle, og at dei kan nyttast i prosjekt som over tid er samfunnsøkonomiske og bedriftsøkonomisk lønsame. Det er frå mitt fylke reist tvil om den føreslegne ordninga vil gjelde det planlagde transmisjonsrøyret frå Ormen Lange-anlegget ved Nyhamna i Aukra og til fastlandet i Fræna kommune. Dette er eit tidskritisk prosjekt, der det hastar med å få gjort vedtak om gjennomføring. Hydro ønskjer faktisk å få leggje til rette for det. Det blir grunngitt med at ein i arbeidet med å leggje gassrøyr vil ha store fordelar av at dei blir lagde saman med dei andre installasjonane i utbygginga av Ormen Lange-anlegga i løpet av dei komande åra. Spørsmålet er då – ut frå det Hydro meiner, og ut frå det som Steensnæs uttalte då han var i Møre og Romsdal: Er det slik at interessentane for gassrøyr frå Nyhamna til Fræna kan gå i tingingar med staten om medfinansiering av transmisjonsrøyr for gasstransport på same vilkår som for dei prosjekta som er nemnde i komiteinnstillinga, Grenland og Skogn, i og med at det var så sjølvsagt med lokal utnytting av gassressursane i Nyhamna at det ikkje var nødvendig å nemne det i det heile i meldinga?
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Ved behandlingen av denne meldingen legger Stortinget endelig grunnlaget for å ta i bruk gassen til industrielle formål og til kraftproduksjon. Det er på tide. Vi er storeksportør av gass, men bruken i Norge har vært meget sparsom. I dag går startskuddet for statlig deltakelse i finansieringen av infrastruktur- og transportløsninger for naturgassen. Statnett og andre får et klarsignal om å bidra til rørløsninger også til industrielle formål, vil jeg tro. Dette er også en oppfølging av et forslag som jeg var medforslagsstiller til, om at norsk gassbehandlingsindustri og petrokjemisk industri skal få tilgang på gass. Utenfor Midt-Norge har vi enorme mengder gass, bl.a. Ormen Lange. Stortingets åpning for transport og bruk av gass på land passer som hånd i hanske med våre muligheter i Møre og Romsdal, og i Midt-Norge for øvrig, for å få til framtidig verdiskaping. På Tjeldbergodden skjer det allerede produksjon av metanol i stor skala – med planer for utvidelse – ved siden av annen produksjon der en bruker gass. Området er også klarert for gasskraftverk. Mulighetene vi nå får, må gripes. Ilandføring av gassen fra Ormen Lange og til Aukra gjør det mulig å få til lønnsomt gassrør fra gassterminalen på Aukra og til fastlandet, f.eks. til Fræna. Stortingets påpeking av at myndighetene skal bidra, er bra – på generell basis. De rammene som Stortinget nå trekker opp, gjør det mulig å få til rørløsning og nødvendige grenrør. Ilandføring til fastlandet gir mulighet for gass til flere storforbrukere av energi. Ikke minst gjelder det Hustadmarmor. Dette er en stor aktør på verdensmarkedet som både har behov for gass og har presentert meget spennende prosjekter, også prosjekter der man kan binde store mengder CO2 fra et gasskraftverk, om det skulle bli bygd i nærheten. Jeg vil også minne om at det området vi omtaler nå, er et område med kraftig underbalanse når det gjelder kraft. Gasskraftverk kunne langt på vei løse dette. Det ville begrense store overføringstap i nettet – ved lang transport inn til området – og det ville kunne hindre utbygging av nye store kraftledninger. Dermed kunne en også spare store kostnader. Å ta i bruk gassen er dermed økonomisk lønnsomt, og det vil gi store miljøgevinster.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Vi opplever trolig i økende grad ekstremt vær, noe som kan føre til skade både på natur, bygninger og i noen tilfeller mennesker. Disse skadene kan være vanskelige å hindre selv med forebyggende tiltak. I dag sitter kommunene igjen med en stor del av regningen for slike skader. Det er penger som kommunene ikke har, fordi ingen av oss kan forvente at en kommune setter av fond for å kunne håndtere en slik situasjon som den som vi bl.a. har sett har oppstått i Møre og Romsdal. De fleste av oss har også erkjent at kommunenes økonomi dessverre ikke er blitt bedre, den er i noen tilfeller blitt dårligere, noe som ytterligere setter kommunene i en vanskelig situasjon. Dette er grunner som tilsier at vi nå må ta en gjennomgang av statens regelverk, slik at staten har et større ansvar for skadene. Dette er et arbeid som må gjennomføres med grundighet, og det må ikke ta lang tid. Alle i salen som deltar i denne debatten, vet at Møre og Romsdal er blitt rammet av denne formen for skade både i 2003 og 2004, og at de økonomiske konsekvensene er store, ja altfor store til at de berørte kommunene kan dekke 20 pst. av dette. Det tror jeg vi må erkjenne her over bordet. Jeg forventer derfor at Regjeringen tar en grundig og rask gjennomgang, slik at skadene kan utbedres og kommunene kan få et rettferdig oppgjør. Arbeiderpartiets talskvinne, Grethe Fossum, sa også at staten måtte bidra sterkere enn tidligere, og det er bra. Jeg håper også at statsråden vil bidra for å få dette til. Hennes innlegg her i salen skremte ikke meg. Jeg forstod det slik at hun var innstilt på en grundig gjennomgang, der en nettopp tar utgangspunkt i de eksemplene og det som er bakgrunnen for saken i dag. Da har jeg forventning om at disse kommunene kommer ordentlig ut av denne saken.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Regjeringa sin politikk for auka bruk av miljøvennleg naturgass er presentert i St.meld. nr. 9 for 2002-2003 om innanlands bruk av naturgass mv. Samarbeidsregjeringa legg vekt på å leggje til rette for at meir naturgass kan nyttast til innanlands verdiauke. St.meld. nr. 47 for 2003-2004, som vi handsamar i dag, følgjer opp engasjementet for å leggje til rette for meir bruk av naturgass. Bruken av naturgass i Noreg er i dag nær knytt til ilandføringsstadene på Vestlandet. Verksemdene på ilandføringsstadene er ein svært viktig industri i seg sjølve. Dei har vore avgjerande for å kunne ta i bruk naturgass til verdiskaping i Fastlands-Noreg. To nye ilandføringsstader, i Hammerfest og på Aukra i Møre og Romsdal, kan skape eit grunnlag for vekst fleire stader i landet. Brukarar i nærleiken av dei fem ilandføringsstadene har ein føremonn framfor brukarar andre stader i landet når det gjeld å ta i bruk naturgass. Dette gir industrien i området store moglegheiter. Det har frå Kristeleg Folkeparti si side tidlegare i debatten i dag vore sagt at vedtaket i dag om at det statlege selskapet skal starte drøftingar med industrien i Grenland og Trøndelag, ikkje skal verke ekskluderande på andre prosjekt, men tvert imot gi tilskunding til at industrien andre stader også engasjerer seg for å kunne auke bruken av naturgass, som er det mest miljøvennlege fossile brenselet vi kjenner. Kristeleg Folkeparti er oppteke av at gassen kan brukast til lokal og regional verdiskaping. Ilandføring av gassen til Nyhamna i Møre og Romsdal kan gi tilskunding til å halde oppe og vidareutvikle lokal industri. Næringslivet og industrien i regionen, m.a. Hustadmarmor, har vist stor interesse for å nytte ut gassressursane. Det er eit stort engasjement i Møre og Romsdal for å nytte naturgass. Det er viktig at vi har ein offensiv politikk på dette området. Sidan fleire har referert til besøket som Einar Steensnæs og eg har hatt i Møre og Romsdal, er det viktig å rydde av vegen dei misforståingane som har vore. Enkelte tolkar vedtaket i dag slik at det er Grenland og Trøndelag åleine som skal prioriterast, og at det dermed kan verke ekskluderande på alle andre gode prosjekt. Det er ikkje riktig. Derfor er det veldig viktig at det også blir understreka i debatten i dag. Dette er ein gledeleg dag i forhold til at vi vil fokusere meir på bruk av naturgass alle plassar der det er moglegheiter for det. Derfor er det all grunn til å glede seg over at ein offensivt jobbar vidare med desse viktige utfordringane, og at ein i framtida får lagt til rette for mest mogleg bruk av naturgass.
Modulf Aukan (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Først vil eg seia at eg er glad for det som statsråd Widvey sa i sitt svar, der ho viste til det regelverket som er i dag, som faktisk gjev opning for 100 pst. dekning i nokre tilfelle. Det er jo eit av hovudpoenga. Når det gjeld fleire av desse sakene, kjenner ikkje eg dei godt. Men når det gjeld Vanylven, så var eg der like etter at skaden skjedde. Det inntrykket eg sit igjen med i det tilfellet, er at her er det skjønnet som vert utøvt, som avgjer kva som vert erstatninga. Slik som regelverket er, er det høve til 100 pst. dekning når det gjeld fare for liv og helse. Mitt inntrykk var at det gjaldt i store deler av dette området. Signalet denne debatten bør gje, er at ein kanskje ser på skjønnet på nytt. Eg er òg glad for at ein no skal gå igjennom dette regelverket på nytt, og sjå på korleis ein kan få det meir treffsikkert og rettferdig. Det vil aldri vera mogleg å laga eit regelverk som dekkjer alle saker, og som vil vera 100 pst. dekkjande. Derfor vil ein alltid sitja igjen med bruken av skjønn. Det vil òg vera tilfellet ved eit nytt regelverk.