Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2014-03-25:
Fra Kristelig Folkepartis side vil vi påpeke at muligheten for direkte kontakt mellom innbyggerne og folkevalgte er en viktig side ved det å være et åpent storting. Det er en grunnleggende demokratisk rettighet å få påvirke beslutningstakere til egen eller andres fordel. Kontakten mellom innbyggerne, næringslivet og organiserte interesser på den ene siden, og storting og regjering på den andre, er en nødvendig og legitim del av vårt demokratiske system. Lobbyvirksomhet er en viktig del av vårt demokrati. Det er viktig med åpenhet og innsyn. Like fullt ser vi ikke behov for verken å registrere eller regulere lobbyvirksomheten, for det kan få noen uheldige konsekvenser, og la meg nevne noen. For det første vil en registreringsordning være ressurskrevende, slik også presidentskapet peker på. For det andre vil en slik ordning kunne skape en høyere terskel for enkeltborgere når det gjelder å ta kontakt med beslutningstakerne. I dag kan enkeltborgere ta kontakt for å ta opp en eller flere saker, uten at det knytter seg til en bestemt sak som Stortinget har til behandling. For det tredje vil en registreringsordning ikke være noen garanti for åpenhet om lobbyisme i Stortinget, i departementene eller på Statsministerens kontor. Vi er tvert imot redd for at en omfattende registreringsordning kan føre til at møter og samtaler med beslutningstakerne i større grad enn nå vil finne sted utenfor Stortinget eller departementene. Som det også ble sagt fra presidentskapet, har ingen av våre nordiske naboland innført en slik registreringsordning som foreslås av Venstre. Flere land har tatt denne debatten og konkludert slik Stortinget antakelig vil gjøre i dag. Forslagsstilleren har rett i at det allerede i dag ikke er mulig å komme inn verken i departementene eller på Stortinget uten å registrere seg. Men forslaget fra Venstre innebærer at en i tillegg skal registrere hvilken sak som skal diskuteres, og hvem en møter på vegne av. Vi tror det er positivt med oppmerksomhet om temaet lobbyisme, og det bidrar til bevisstgjøring av oss representanter rundt det at en sak har ulike aspekter. Vi må være oss bevisst og reflektere over ulike etiske problemstillinger rundt det å være stortingsrepresentant. Lobbyisme har åpenbart positive sider. Lobbyister kan bidra med sin kunnskap og sine innfallsvinkler til aktuelle politiske saker. Det kan være en veldig viktig kilde til supplerende informasjon ut over det som opplyses i vanlige saksdokumenter. Men dersom det politiske systemet kommer under stadig økende press av sterke profesjonsinteresser, ulike former for organiserte særinteresser og maktkonsentrasjoner i næringslivet, kan det være uheldig sett fra et demokratisk synspunkt. Det er ikke bra om bestemte aktører i et marked eller i en bransje skaffer seg skreddersydde rammevilkår gjennom lukket kontakt. At det i de siste årene har blitt stadig flere profesjonelle lobbyister og informasjonsbyråer som opptrer på vegne av sine klienter, kan forsterke dette, og vi skal være på vakt overfor sterke særinteresser. Så det er gode argumenter som taler for en registreringsordning, og jeg er ikke i tvil om at hensikten med forslaget er god, men vi i Kristelig Folkeparti mener at en registreringsordning ikke løser de utfordringene vi har, knyttet til lobbyisme. Det er i dag en lav terskel for å ta kontakt med enkeltrepresentanter, og det er positivt. Det påhviler den enkelte representant eller gruppe innenfor det politiske systemet selv å sette grenser for hvem en vil møte. Åpenhet og tillit henger sammen. En registreringsordning vil aldri kunne gi en fullstendig oversikt over eller åpenhet om hvem som har kontakt med hvem, og hva de snakker om. Derfor vil vi støtte presidentskapets innstilling i denne saken.