Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2009-05-28:
Forsvaret har i en årrekke vist en bekymringsfull utvikling. Vi har sett at økonomiutviklingen ikke har reflektert de oppgaver Forsvaret er pålagt. Vi er også svært skeptiske til den nedbemanningen vi ser. Vi er opptatt av at Forsvarets organisasjon må være stor nok til å ivareta de pålagte oppgaver. Spesielt ser vi store utfordringer i Hæren når det gjelder mulighet til å stille nok styrker til utenlandsoperasjoner samtidig som vi skal sikre en tilstedeværelse i Norge. Fremskrittspartiet har i flere år foreslått en betydelig styrking av forsvarsbudsjettet. Vi har ment at Forsvarets utvikling lenge har gått i gal retning, og vi har sett at deler av organisasjonen ikke har vært i stand til å holde et forsvarlig nivå på øving og annen aktivitet. Vi har vært, og er, bekymret for at Forsvaret skal framstå som en usikker og lite tiltalende arbeidsplass som følge av de mange omorganiseringene i organisasjonen. Vi har vært nærmest alene om å uttrykke bekymring for tilstanden i Forsvaret og den innvirkning den har for Forsvarets evne til å bestå som en troverdig organisasjon. Vi er klar over og verdsetter på mange måter at hovedmålene for omstillingen i forsvarssektoren i perioden 2002–2005 og 2005–2008 har vært å forbedre den operative evnen. Forsvarets ledelse har gjentatte ganger gjennom de siste år sagt at operativiteten i Forsvaret aldri har vært bedre. Dette har vi funnet merkelig, all den tid det gjennom de senere år har vært reduksjon i øvingsvirksomhet og antall tjenestegjørende. Vi har påpekt at det har vært en alvorlig negativ utvikling i antall operative seilingsdøgn for Kystvakten og Marinen i våre havområder, uten at dette har fått gehør hos regjering og andre. Vi har uttrykt bekymring for reduksjonen i overvåkingsflygingen og for manglende flytimer for våre piloter. Vi har i våre alternative budsjetter de siste årene også påpekt det vi har oppfattet som et operativt problem, nemlig det at FLO ikke har vært i stand til å levere de tjenester og varer de skal til resten av Forsvaret. Som sagt har vi stått alene om så alvorlige bekymringer for Forsvaret. Nå viser det seg – jeg må jo, for Forsvarets del, si dessverre – at Riksrevisjonens undersøkelse av omstillingen i forsvarssektoren konkluderer med akkurat det Fremskrittspartiet har hevdet. Det alvorlige i at Riksrevisjonen har kommet fram til disse konkusjonene, viser at forsvarsledelsen har underkommunisert sannheten rundt den reelle tilstanden i Forsvaret. Forsvarets ledelse har etter min mening vært med på å underminere Stortingets beslutningsgrunnlag. Dette at forsvarsledelsen har en egen oppfatning av Forsvarets tilstand, er bekymringsfullt. De dokumenter som er framlagt for Stortinget, har ikke vist de fakta som er framkommet gjennom Riksrevisjonens undersøkelser. Vi har stor forståelse for at departementet forsøker å dempe resultatet som framkom gjennom undersøkelsen, men det gjør bare Forsvarets situasjon enda vanskeligere. Om vi nå ser litt på hva som framkom i Riksrevisjonens undersøkelser, vil vi se at Forsvaret ikke har nådd hovedmålet for omstilling i forsvarssektoren i perioden 2005–2008 om å forbedre den operative evnen. Omstillingen ble innledet i 2002, og har vært en av de mest omfattende omstillinger i statlig sektor i Norge. Riksrevisjonen konstaterer at vedtatt struktur for perioden 2005–2008 ikke er etablert som forutsatt. Videre konstaterer Riksrevisjonen at det er betydelige mangler knyttet til innfasing og vedlikehold av materiell. I likhet med Fremskrittspartiets bekymring viser undersøkelsen at øvingsaktiviteten er redusert eller kansellert, noe vi mener skyldes for lave budsjetter, bl.a. som følge av lite korrekte opplysninger fra Forsvarets ledelse om de reelle behovene. Det konstateres at Forsvaret mangler vesentlig kompetanse. Dette er et resultat av den altfor raske nedbemanningen i Forsvaret kombinert med de stadige omorganiseringene som har bidratt til at mange dyktige medarbeidere har valgt å finne andre karrierer. Vi frykter at dette har bidratt til å gi Forsvaret et dårlig rykte som arbeidsgiver, og dermed utestenge ressurspersoner fra å søke seg dit. Både i 2007 og i 2008 rapporterte forsvarssjefen om for lav treningsaktivitet i alle forsvarsgrener. Forsvarssektoren har i årene 2005–2007 ikke investert i materiell i henhold til det Stortinget har bevilget. Dette har fått konsekvenser for tilgjengeligheten på materiell. Fremskrittspartiet har gang på gang gjentatt at det er avgjørende at Forsvaret har tilstrekkelig og adekvat utstyr, da dette er avgjørende for Forsvarets mulighet til å løse sine oppgaver. Dette er viktig også med hensyn til de tjenestegjørendes sikkerhet. Som det framkom i undersøkelsen, har forsvarssektoren heller ikke bevilget det som lå til grunn i planforutsetningen for begge omstillingsperiodene. At dette også har fått konsekvenser for omstillingen av forsvarssektoren, er det ikke tvil om. Fremskrittspartiet har stått alene om å forsøke å rette opp dette gapet mellom behov og bevilgninger gjennom våre alternative budsjetter. Det er nesten skremmende å se at våre beregninger og forslag er svært nøyaktige i forhold til Forsvarets egentlige behov. Det er, og har vært, frustrerende faktisk å være det eneste partiet som har sett dette. Resultatene av Riksrevisjonens konklusjoner og de mange uklare svar fra departementet bør medføre at forsvarskomiteen tar denne saken opp til videre utredning og høringer.