Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2010-03-09:
Vegnettet er noe vi alle er opptatt av, enten vi bor eller ferdes i by eller bygd. Vegnettet er på en måte blodårene i samfunnet. Dersom vegnettet bryter sammen, stopper alt annet opp. I vårt langstrakte land er jo tilførselsvegene til flyplass, togstasjon, båthavn osv. helt nødvendige for at disse tilbudene skal kunne benyttes. For oss som bor i en del av landet som ikke har togtilbud, er jo vegen eneste alternativ for landverts transport. Derfor er også vegvedlikeholdet og standarden på vegene viktig for oss alle og våre lokalsamfunn og for vår mulighet til å kunne delta i samfunnet. Herunder er det svært viktig at trafikksikkerheten blir fokusert mye på. Jeg registrerer at noen mener at pengene til samferdsel må brukes i de deler av landet der det bor mest folk. Men ofte glemmes verdiskapingen som foregår ute i distriktene, hvor framkommelighet er avgjørende for at produksjon skal kunne foregå. Derfor er et godt vegnett avgjørende viktig for oss alle, og derfor er det ingen som kan være uenig i målsettingen om at drift og vedlikehold av vegnettet skal medvirke til god og sikker framkommelighet for trafikantene hele året, og at dette må utføres med riktig kvalitet og til riktig tid. Statens vegvesen hadde ansvaret for drift og vedlikehold av vegnettet fram til 2003. Deretter ble dette konkurranseutsatt, med det mål at det skulle gi mer penger til vegene våre. Jeg synes at vi i denne saken må kunne si at konkurranseutsetting og privatisering ikke alltid gir de beste effekter og resultater. Når jeg leser Riksrevisjonens rapport om drift og vedlikehold av vegnettet, stiller jeg store spørsmål ved om vedlikeholdet av vegnettet har blitt mer effektivt og mindre byråkratisk etter omleggingen som skjedde i 2003. I den forbindelse vil jeg også bl.a. vise til den åpne høringen, hvor tidligere samferdselsminister Liv Signe Navarsete på spørsmål om hvordan vedlikeholdet hadde vært etter omleggingen, svarte: «Det er i hvert fall vanskeleg å sjå at konkurranseutsetjinga har påvirka vedlikehaldet positivt.» Jeg synes også at vi skal legge merke til de innspill som er kommet fra Norges Lastebileier Forbund, NLF, hvor de bl.a. stiller spørsmål ved om vinterdrift av vegene i Norge i det hele tatt er egnet for konkurranseutsetting. Samtidig framkommer det, ifølge de signalene som kommer fra NLFs bedrifter, at det er verre å levere tjenester til entreprenørene enn det var til produksjonsavdelingene i Statens vegvesen. Dette er synspunkter fra en meget toneangivende og erfaren organisasjon som vi skal merke oss. Jeg er klar over at gjennomføringen av denne omleggingen i Norge skjedde veldig raskt. I Norge brukte vi bare ett år på omleggingen, mens det i Sverige ble benyttet 17 år på en lignende omlegging. Og i Finland ble det brukt ti år. Kan dette ha påvirket resultatet av gjennomføringen i noen grad? Jeg er tilfreds med at det nå gjennomføres en ekstern evaluering i denne omfattende saken, og jeg mener at Stortinget må være åpen for å endre på det som ikke fungerer. Samferdselsministeren sa i høringen at hun er urolig for en situasjon hvor vi skal begynne å omdanne på nytt, og hvor flere tusen arbeidstakere skal kastes ut i uvisse. Dette er en uro jeg deler, men samtidig må vi være villige til å se på hva som samlet sett er det beste for alle parter på lang sikt, og gjøre de endringene som er nødvendige.