Erik Dalheim (Arbeiderpartiet), 2000-06-16:
Selv om ti av tolv komiteer på Stortinget stort sett synes de har for lite penger til rådighet og blir utsatt for et stort press fra dem som er misfornøyd med det, er presset mot finanskomiteen stort sett preget av at skatter og avgifter må settes ned. Øker prisene på bensin, slik vi har opplevd i de senere måneder, får Stortinget også skylden for det. Men realiteten er at Stortinget der har stått for en avgiftsøkning det siste året på kun 9 øre literen og de siste tre årene på til sammen 23 øre literen. I den samme perioden har oljeselskapenes prisøkning vært på bortimot 3 kr literen. Dieselprisene har først og fremst fått oppmerksomhet knyttet til en antatt avgiftsøkning på 46 øre fra årsskiftet og store demonstrasjoner derav fra transportører og næringsliv for øvrig. I dag kan vi registrere at reaksjonene ble en vekker, for flertallet på Stortinget gikk for langt da de gav regjeringen Bondeviks forslag i denne sammenheng sin støtte. Den reelle dieselavgiften ble økt med 3,7 pst. Nå foreslår regjeringen Stoltenberg at avgiften reverseres til 1999-nivå. I tillegg kan vi konstatere at den midlertidige svovelavgiften på 25 øre ikke skulle være belastet dieselkjøperne; miljødieselen er på plass allerede. Utfordringen nå er å få på plass et system som sikrer at kun miljødiesel er på pumpene så raskt som mulig, enten ved lov, fra 2001, eller ved en avtale med oljeselskapene om merking dersom lovveien ikke går. Miljødieselen gir ikke bedre miljø før også partikkelfilter kan monteres. Det krever garanti for dieselkvalitet. Når det gjelder nivået på drivstoffavgifter framover, forutsetter jeg at Regjeringen nøye vurderer dette i tilknytning til grensehandelproblematikken, i budsjettet for 2001. I et år har vi nå ventet på å få på plass flertallsvedtaket om fjerning av investeringsavgift på vannkraftverk. En avgiftslette på 7 pst. skulle gi grunnlag for en nødvendig opprusting og effektivisering av våre vannkraftverk, men også for om mulig å sikre en raskest mulig utbygging av nye kraftverk med de nødvendige merkostnader som dagens krav til miljø setter. Sentrumsregjeringens trenering av Stortingets vedtak har ved siden av at en rekke prosjekter har stoppet opp i påvente av et avgiftsfritak som ikke kom, ført til at ytterligere hundrevis av arbeidsplasser i leverandørindustrien i Norge har gått tapt. Når nå arbeiderpartiregjeringen raskt har fremmet forslaget om fritak, er det avslørende å registrere begrensningene i sentrumspartienes forslag nå. Nei til fritak for nye prosjekter skal være nøkkelen til omkamp for utsettelse med gjennomføring av stortingsflertallets konsesjon i Øvre Otta. Det er en dårlig hilsen til nødvendig reduksjon i veksten i den sterkt forurensende energiimporten som vi nå ser. Så avslutningsvis et forsøk på avklaring på merknaden fra sentrumspartiene og SV og merknaden fra Fremskrittspartiet, Høyre og representanten Bastesen, på side 155 i innstillingen, vedrørende fergetilbudet. Så vidt jeg kan lese meg til, går sentrumspartiene og SV for en styrking av fergetilbudet, ikke en reduksjon av takstene ved å gå imot en reduksjon i tilskuddet med 35 mill. kr. Dette er også Arbeiderpartiets synspunkt, og dermed – i så fall – flertallets syn. Dersom dette ikke er riktig, ber jeg om en korreksjon fra sentrum og SV.