Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2014-06-16:
Helse- og omsorgsdepartementet anslår at det faktisk kan være aktuelt med omskjæring av 2 000 nyfødte gutter hvert år i Norge. Rituell omskjæring av guttebarn tilbys i stadig mindre grad ved norske sykehus, og de fleste rituelle omskjæringer skjer utenfor helsetjenesten. Vi vet derfor ikke i dag om dette inngrepet blir utført uforsvarlig eller med den nødvendige smertelindring. I Norge i dag finnes det heller ikke noen lov som regulerer rituell omskjæring av gutter. Det finnes heller ikke noe eksplisitt forbud mot at omskjæring kan utføres av andre enn helsepersonell. Vi ønsker derfor denne loven velkommen. Det er derimot flere lover som berører ulike sider av rituell omskjæring. Hos jøder, muslimer, koptiske kristne, amerikanere og koreanere, som tidligere har blitt nevnt fra talerstolen, er omskjæring av guttebarn vanlig. Begrunnelsene varierer fra religiøse årsaker, til kulturelle årsaker og til helsemessige årsaker. Når det gjelder helsemessige årsaker, er det delte meninger i fagmiljøet om hvorvidt det har en helsemessig gevinst, og om f.eks. antallet tilfeller av livmorhalskreft hos kvinner er lavere dersom man er i et forhold med omskårne menn. Men hensikten med lovforslaget er å foreslå rettslige rammer som skal sikre at rituell omskjæring utføres på en forsvarlig og riktig måte. Den foreslåtte reguleringen vil skape klarhet i ansvarsforhold, samtykkeregler og kompetansekrav samt at den sikrer adekvat smertelindring og oppfølging etter inngrepet. Lovreguleringen vil også sikre at inngrepet blir utført av en kompetent person, på en forsvarlig måte. Det er behov for å skape sikkerhet rundt inngrepet – ikke minst for å beskytte barna. Dette er særlig viktig når det gjelder de omskjæringene som i dag skjer utenfor helse- og omsorgstjenesten og utenfor spesialisthelsetjenesten. Forslaget om ny lov om rituell omskjæring av gutter innebærer en lovfesting av at de regionale helseforetakene skal organisere spesialisthelsetjenesten slik at de som ønsker å få utført en rituell omskjæring, får det på en forsvarlig måte. Lovens hovedregel er at rituell omskjæring skal utføres av lege, men det åpnes også for at rituell omskjæring kan utføres av andre dersom en lege er til stede og står ansvarlig for inngrepet. I tillegg til forslaget foreslås det også endringer. De endringene er at det skal kreves egenbetaling for inngrepet når inngrepet skjer ved sykehusinnleggelse og utføres poliklinisk. Egenbetaling og nivået på egenbetalingen er diskutert, og det er mange meninger om dette. Noen var uenige i at inngrepet skulle gjøres uten noen form for egenbetaling, andre mener at det bør være full egenbetaling, mens andre igjen mener at inngrepet kan gjøres av det offentlige, mot en lavere egenbetaling. Det er enighet i komiteen om at det innføres egenbetaling dersom inngrepet skal gjøres innenfor den offentlige helse- og omsorgstjenesten. Komiteens flertall støtter innføring av egenbetaling for å få utført rituell omskjæring. Dette er også for å markere at dette ikke er en del av det ordinære helsetilbudet. Egenandelen kan derfor være større enn ved andre helsetilbud. Jeg mener at full kostnadsdekning vil bli så dyrt at intensjonen bak forslaget står i fare for å bli svekket, nemlig at vi ønsker å hindre en uforsvarlig utførelse av rituell omskjæring. Derfor er det nødvendig at man sørger for at tilbudet kan gis i alle helseregioner, nettopp for å sikre at man ikke får ulovlige alternativer.