trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Det er ingen grunn til å betvile statsrådens intensjoner her, og at statsråden vil følge dette opp. Jeg tror allikevel at statsråden bør ta en ekstra runde med Arbeidstilsynet og sjekke sannhetsgehalten i at en ikke har funnet noe avvik. Dette har vært velkjent, dette har vært påpekt utallige ganger helt fra 24. mars i år. Arbeidstilsynet har avfeid kritikken. Verken Arbeidstilsynet, Statsbygg, hovedentreprenør eller politiet har villet ta i denne saken. Det ble plutselig veldig fart i saken da det ble varslet at den skulle opp i Stortingets spørretime, og det ble mediefokus på den. Så jeg vil be om at en tar seg en runde, en sjekk på hva Arbeidstilsynet faktisk har foretatt seg i denne saken. Jeg føler meg ikke trygg på at en har tatt signalene på alvor. Jeg føler meg heller ikke trygg på at fagbevegelsen blir involvert på en god nok måte i disse sakene når de påpeker feil og mangler. En har her heller brukt en metodikk hvor en har avfeid kritikk og endog kritisert at det er blitt varslet om uverdige arbeidsforhold.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
La meg først få lov til å takke for spørsmålet og for det som representanten tar opp. Altfor mange i dag dør på jobb – i snitt dør tolv mennesker bare i bygg- og anleggsbransjen hvert år. 100 får varige men og skader, og 8 000 har skaderelatert fravær. Det er en situasjon som ikke kan fortsette. Derfor har jeg og regjeringen skrevet under et HMS-charter sammen med byggenæringen for å få en skadefri bygg- og anleggsnæring der en nullvisjon er viktig – og godt forankret. Så gjennomfører vi flere tilsyn enn noen gang tidligere, nettopp for å sikre trygghet på arbeidsplasser, sikre at vi har gode standarder for å forhindre at skader og ulykker skal skje. Så konkret til det spørsmålet som representanten de Ruiter tar opp. Jeg har vært i kontakt med Arbeidstilsynet. De opplyser om at det har vært tilsyn på denne byggeplassen tidligere i år. Det ble gitt pålegg, som nå er lukket. Arbeidstilsynet kan ikke se å ha fått skriftlige tips om denne byggeplassen verken når det gjelder arbeid i høyden eller andre forhold, men på bakgrunn av de observasjonene og det som representanten de Ruiter tar opp i spørretimen, har jeg bedt Arbeidstilsynet om å foreta nytt tilsyn og en ny kontroll med denne arbeidsplassen.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Som jeg sa i mitt foregående svar: Arbeidstilsynet har vært på tilsyn på denne byggeplassen. Man har ikke fått skriftlige tips om det forholdet som spørreren tar opp her nå. Og som jeg sier, har jeg allerede bedt Arbeidstilsynet om at man følger opp denne saken, på bakgrunn av de opplysningene som kommer frem bl.a. her i spørretimen, og som representanten de Ruiter bringer til torgs. Jeg har fått forsikring om at Arbeidstilsynet vil følge opp denne saken, og det er ingen tvil om at HMS-reglene skal gjelde fullt og helt, norske byggeplasser skal være sikret i henhold til de krav og regler som eksisterer. Det er noe som vi også er svært opptatt av. Det var derfor vi skrev under dette HMS-charteret, sammen med bygg- og anleggsbransjen selv, for å sikre høy sikkerhet og ivareta arbeidstakernes arbeidsvilkår på en god måte.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Jeg legger til grunn at Arbeidstilsynet følger opp den instruksen som de er pålagt. Jeg har ingen grunn til å betvile at Arbeidstilsynet følger opp det. Og så, som representanten de Ruiter sier – om vi skal ta en ekstra runde: Vi har helt nylig tatt en runde med Arbeidstilsynet, fått forsikringer rett i forkant av dette spørsmålet om at man vil følge opp saken. Jeg kan alltids – hvis det er mer tilfredsstillende for de Ruiter – gå tilbake til kontoret og ta ny kontakt med Arbeidstilsynet rett etter at jeg har vært i Stortinget, men jeg vet ikke om de har rukket å iverksette så mye på det kvarteret jeg har vært her, for å si det slik.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justis- og beredskapsministeren: «I høringsnotatet som Politidirektoratet har sendt ut angående valg av politimester i de nye politidistriktene, vurderes de ulike kriteriene i henhold til ulike prosentsatser. Mitt spørsmål er om statsråden mener det er riktig av Politidirektoratet å vektlegge lokaliseringspolitikken til 10 pst., den laveste vurderingen, når dette klart bryter med de to første formålene til retningslinjene politisk?»
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Jeg takker for svaret. Jeg mener det er viktig at statsråden tar ansvaret for at man står for grunnlaget som ligger i høringsdokumentet. Jeg opplever i hvert fall at det er et sprik mellom regjeringens egne formål rundt de statlige arbeidsplassene og vektleggingen av lokaliseringspolitikken i dette dokumentet som er sendt ut på høring. Slik det framstår nå, kan det nesten virke som om statsråden har abdisert fordi man ikke ønsker å ha en føring på det, men sier at det er vektlagt godt nok sånn som det ligger i dokumentet, når det er såpass stor forskjell i vektleggingen av bl.a. rekruttering, som har 20 pst., og lokaliseringspolitikk, som har 10 pst., som er den laveste vektingen her. Så igjen: Jeg lurer på om statsråden står for det som ligger i dokumentet, eller ikke?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Vi skal gå fra 27 politidistrikt til 12. Det er klart det er store diskusjoner rundt omkring når det gjelder de sju kriteriene som ligger i høringsdokumentet om hvor politimesterne faktisk skal sitte med sine operasjonssentraler og administrasjon. Dette er viktige diskusjoner rundt omkring i landet per nå. Da mener jeg at det er viktig at man faktisk følger opp hva politireformen sa og regjeringen selv har vektlagt som krav til statlige arbeidsplasser. Hvis man ikke gjør det, og vekter det lavest, vil det alltid være den største plassen som vinner, uansett om det er flere fylker som slår seg sammen eller om det er en liten by opp imot en stor by. Det er viktig å få avklart om man faktisk mener det som står i dokumentet, eller ikke.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
La meg først få takke representanten for spørsmålet. I spørsmålet står det at det er sendt ut et høringsnotat vedrørende valg av politimester. Jeg antar at det er valg av administrasjonssted som representanten viser til, og jeg vil forholde meg til det i mitt svar. Da Stortinget behandlet nærpolitireformen, ga stortingsflertallet sin tilslutning til at Politidirektoratet skal utrede og vurdere – og beslutte – administrasjonssteder i de nye politidistriktene. Samtidig ble direktoratet pålagt å forholde seg til retningslinjene om statlige arbeidsplasser. Retningslinjer for lokalisering av statlige arbeidsplasser og statlig tjenesteproduksjon fastsetter formålene med den statlige lokaliseringspolitikken og prosedyre og vurderingskrav i forbindelse med lokalisering av statlige arbeidsplasser. Spørsmålsstilleren viser til formålet med lokaliseringspolitikken i sitt spørsmål. Spørsmålet om hvor administrasjonsstedene i de nye politidistriktene skal ligge, handler om statlig lokaliseringspolitikk, men det handler også om at administrasjonsstedene i politiet skal lokaliseres på en måte som sikrer tilfang av kompetanse, begrenser kostnadene knyttet til etablering av nye operasjonssentraler og legger til rette for god kommunikasjonsflyt i politidistriktet. Dette skal gi de nye politidistriktene best mulige rammebetingelser for å levere best mulige polititjenester til innbyggerne. Jeg mener det er viktig at de faglig sterkeste begrunnelsene for polititjenestene gis tungt gjennomslag i disse vurderingene. Det er gode polititjenester som skal leveres i de nye politidistriktene. Retningslinjene for lokalisering av statlige arbeidsplasser sier at vilkårene for lokalisering, formålet med lokaliseringspolitikken og kostnadseffektivitet og effektiv oppgaveløsning skal legges til grunn som grunnlag for valg og vurdering av alternative steder for lokalisering. Retningslinjene sier at de ulike hensynene skal veies mot hverandre, men det er ikke fastsatt hvilken vekt de ulike hensynene skal tillegges. Derfor mener jeg at det ikke er riktig å hevde at Politidirektoratet ikke følger disse retningslinjene. Direktoratet har laget en operasjonalisering av kravene, som gir en gjennomsiktighet og åpenhet rundt de avveiningene som er gjort. Politidirektoratet er gitt myndighet til å utrede og beslutte administrasjonssted, og jeg har tillit til at Politidirektoratet gjennomfører den vurderingen på en grundig og god måte.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Spørsmålet fra representanten var litt underlig. Det er slik at hun selv, i Stortinget, har stemt for måten dette skal gjøres på: Politidirektoratet skal foreta den faglige vurderingen av hvor hovedsetene skal ligge. Jeg synes det er veldig bra at Politidirektoratet på en grundig og skikkelig måte har operasjonalisert vekten av de forholdene som vil bli vektlagt i høringen som nå er ute, og hvor høringsfristen ennå ikke har gått ut. Det er fortsatt mulig å sende innspill frem til 17. november. Det betyr ikke på noen måte at jeg har abdisert, det betyr at Politidirektoratet skal gjøre jobben som Politidirektoratet er tillagt ansvar for å gjøre. Dette er noe jeg tror Else-May Botten og statsråden vil være enige om er viktig at vi faktisk gjør, og at vi ikke har en statsråd som blander seg inn der hvor det er åpenbart at direktoratet har fått et tillagt ansvar. Jeg mener fortsatt det er feil å hevde at retningslinjene ikke er oppfylt. Jeg mener Politidirektoratet gjør det, i samsvar med det som har vært Stortingets utgangspunkt.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Konklusjonen fra representanten Botten må bestå i en feilslutning. Selvfølgelig er det ikke slik at det minste stedet alltid taper, det er det ikke noe grunnlag for å si. Hvis en ser på hva kriteriene i retningslinjene faktisk omhandler, så er krav til kompetanse ett vilkår. Andre vilkår er kostnadseffektivitet, effektiv oppgaveløsing, nærhet til tjenesten, infrastruktur, nærhet til andre typer fagmiljøer og offentlige myndigheter mv., og hensynet til formålet med lokaliseringspolitikken. Flere kriterier legges til grunn når man skal forholde seg til statlige retningslinjer for lokalisering av arbeidsplasser og statlig tjenesteproduksjon. Jeg mener at representanten Botten tar feil når hun mener at Stortingets intensjon ikke er ivaretatt. Den er ivaretatt. Dette følger regjeringen opp, og vi gjør det på en skikkelig måte. De kriteriene som representanten Botten henviser til, har alle på ulik måte henvisning til de samme retningslinjene. Så å si at de bare vektes med 10 pst., er egentlig ikke riktig.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
La meg først få takke representanten for et spørsmål om et veldig viktig tema, og jeg er glad for at representanten tar opp denne diskusjonen. Politiet – og politiets oppgaveutførelse – har vært prioritert av denne regjeringen. Det er representanten Bøhler godt kjent med. Det dreier seg om store ressursmessige styrkinger. Det er tilført mye ressurser og midler, og nye, omfattende strukturendringer skal støtte opp under en bedre og mer effektiv oppgaveutførelse. Politiets budsjett er økt med om lag 2,1 mrd. kr til ca. 15,9 mrd. kr per 30. september 2015, og det er foreslått en ytterligere vekst i 2016. Med de forslagene som nå ligger til behandling i Stortinget, vil politiets budsjetter ha økt med om lag 3 mrd. kr siden Fremskrittparti–Høyre-regjeringen tiltrådte. En slik betydelig ressursstyrking vil legge grunnlag for en god håndtering også av den sakstypen som er tatt opp av representanten Bøhler. Nærpolitireformen innebærer strukturelle og andre endringer som vil ha betydning for politiets kapasitet og kompetanse med hensyn til å ivareta ulike oppgaver. Ved å slå sammen dagens 27 politidistrikt til 12 vil man legge grunnlaget for større fagmiljøer, samling av ressurser og bedre samhandling også om dette temaet. Det skal bidra til at politiet ivaretar sine oppgaver på en bedre måte. Sånn sett vil nærpolitireformen bidra til at politiet også får bedre evne til å beskytte trusselutsatte i de enkelte politidistriktene. Politiets arbeid med å beskytte trusselutsatte er organisert gjennom nasjonale retningslinjer for vitnebeskyttelse. Disse retningslinjene etablerer to ansvarsnivåer for beskyttelse: et lokalt nivå, hvor politidistriktene har ansvar for å ivareta vitners sikkerhet innenfor eget politidistrikt, og et nasjonalt nivå, som ivaretas av Politidirektoratet ved Kripos. I tillegg har Politidirektoratet ansvar for samhandling og koordinering av vitnebeskyttelse og koordinering av vitnebeskyttelse med andre land. Lokalt politi disponerer en rekke virkemidler for å beskytte trusselutsatte. Virkemidlene varierer og vil alltid bli vurdert ut fra et utgangspunkt i den konkrete saken. Mobil voldsalarm, elektronisk kontroll, relokalisering, besøksforbud, patruljering, vakthold, adressesperre og skjerming av personopplysninger er noen av disse virkemidlene. Når dette ikke er tilstrekkelig, kan man søke opptak i det nasjonale vitnebeskyttelsesprogrammet og få en fiktiv identitet. Spørsmålet fra representanten Bøhler er hvorvidt jeg vil opprette en egen arbeidsgruppe for å se på hvordan beskyttelsen som ivaretas på det lokale nivå, kan gjøres bedre. En av årsakene til at jeg var veldig glad for dette spørsmålet, er at jeg føler vi har vært i forkant og egentlig allerede har levert på dette, fordi det er enkelte politidistrikt som har opparbeidet seg en særlig god kompetanse rundt beskyttelse av trusselutsatte. De deltar nå i en egen arbeidsgruppe, som bl.a. ser på hvordan de nye politidistriktene bør organisere beskyttelsen av trusselutsatte personer. Det skal også utarbeides egne funksjonsbeskrivelser for dette arbeidet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Det er helt riktig at det er et mangfold av situasjoner, og det er en kjempestor utfordring på mange måter å sikre at en har en oppfølging og beskyttelse av trusselutsatte som er tilfredsstillende. Vi har også tatt et annet initiativ som jeg synes det er grunn til å nevne, nemlig et eget initiativ til å ta en fullstendig gjennomgang av besøksforbudet som beskyttelsestiltak, i tillegg til disse andre oppfølgingene. Formålet med arbeidsgruppens arbeid er å se på hvordan man kan løse dette på en mer samlende og lik måte lokalt, og det er det jeg oppfatter at representanten er opptatt av at vi skal få til: å samle det som man kan karakterisere som «best practice», for å sikre at en med ny politidistriktsstruktur får en likere håndtering og oppfølging av beskyttelsestiltak som er rettet mot trusselutsatte.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Det er innspill som jeg synes er gode, for det er ingen tvil om at alle tiltak som blir iverksatt for å beskytte trusselutsatte, på en eller annen måte vil ha innvirkning på deres private sfære. Og det å bli tatt opp i det nasjonale vitnebeskyttelsesprogrammet er selvfølgelig en enorm belastning, for da blir man på en måte utslettet i forhold til hva man har vært, den identiteten man har hatt et helt liv, og det er en kjempebelastning for dem som blir utsatt for det. Jeg er åpen for å vurdere alle typer tiltak som kan bidra til å redusere de negative konsekvensene for dem som er trusselutsatt. Dette er jo en situasjon som de ikke har satt seg i selv, det er jo andre som setter dem i den posisjonen. Og det er viktig da å sikre at vi har et mangfold av virkemidler. Nå har vi et mangfold av virkemidler allerede, men jeg er åpen for å vurdere ytterligere tiltak som kan ha effekt, forutsatt at det har en reell effekt, og at det er et virkemiddel som vil kunne bli brukt.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
I henhold til straffegjennomføringsloven § 1 a tredje ledd skal innsatte ved overføring til Nederland få tilbud om helsehjelp som er likeverdig med det tilbudet domfelte ville hatt krav på ved straffegjennomføring i Norge. På det tidspunktet som Prop. 92 LS for 2014–2015 ble lagt frem, var departementet ikke fullt ut kjent med hvilket tilbud som en til slutt ville ende opp med i Nederland når det gjelder tilbudet til LAR-pasienter. Derfor la departementet da til grunn at pasienter under LAR-behandling ikke skulle overføres til Nederland, noe som gjentas i justiskomiteens innstilling som vist til av representanten. Som tidligere svar på skriftlig spørsmål nr. 50, fra representanten, og skriftlig spørsmål nr. 28, fra Kari Henriksen, viser, tilbyr Nederland LAR likeverdig den oppfølgingen domfelte får i fengsel i Norge. Enkelte innsatte som følger LAR-behandling, har selv ønsket overføring til Nederland, og disse har etter en individuell vurdering og i samråd med ansvarlig LAR-senter blitt overført. De innsatte informeres om muligheten for LAR i Nederland på forhånd og har samtale med helseavdelingen. Det er altså ikke aktuelt å tvangsoverføre til soning i Nederland personer som går på LAR, men jeg synes det vil være krevende, også for representanten Toppe, å finne gode argumenter for at en skal nekte personer under LAR-behandling frivillig overføring til soning i Nederland. Så jeg er spent på om representanten faktisk mener at vi skal ha særregler for personer som ønsker å bli overført til Nederland, som altså skal hindre dem i å gjøre det, fordi de er LAR-pasienter. Jeg synes det vil være krevende å forsvare. Det handler ikke om ikke å ha respekt for merknader i Stortinget, snarere tvert imot. Jeg tror nok det viktigste perspektivet med merknaden var å hindre at vi skulle tvinge personer under LAR-behandling til å bli soningsoverført til Nederland, ikke at man skulle holde personer, som frivillig ønsker å reise til Nederland, tilbake i Norge.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
LAR-tibudet i Nederland tilsvarer LAR-tilbudet i Norge. Spørsmålet er hvorvidt vi skal benytte oss av en mulighet til særskilt å hindre personer som ønsker soning i Nederland, å reise til Nederland for å gjennomføre soning fordi de er i LAR, når de får et likeverdig tilbud. Så vidt jeg kan erindre, var vel ikke representanten Toppes parti med på denne flertallsmerknaden, men det er jo hyggelig at hun ivaretar interessene til dem som sto bak flertallsmerknaden likevel. Jeg må si at jeg finner ingen saklig grunn til å nekte noen som ønsker soningsoverføring til Nederland, som får et forsvarlig tilbud, og som etter en individuell vurdering får en oppfølging som er tilsvarende den man ville fått i Norge, overføring til soning i Nederland. Nå er det heller ikke riktig, som representanten Toppe sier, at overføring til Nederland skulle være frivillig. Det skulle være frivillig så langt det lar seg gjøre, og det praktiseres i dag for alle.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Som representanten Toppe sikkert er kjent med, representerer ikke jeg Kristelig Folkeparti, og jeg tror det er viktig at Kristelig Folkeparti svarer på egne vegne. Jeg svarer på regjeringens vegne, og regjeringen har ikke funnet noe grunnlag for å hindre personer som frivillig ønsker overføring til Nederland, selv om de er under LAR-behandling, fra å bli overført til Nederland. Jeg mener spørsmålet fra representanten Toppe egentlig er bakvendt, for spørsmålet er: Hva er årsaken til, eller begrunnelsen for, at vi skulle nekte noen å reise til soning i Nederland når de selv ønsker det, når tilbudet de får, er i samsvar med det tilbudet de har krav på, når det er tilsvarende tilbud de får i Nederland som det de får i Norge? Nå vet jeg at det ikke er jeg som skal stille representanten spørsmål, så jeg aksepterer at jeg ikke får svar, men jeg mener at spørsmålet fra representanten Toppe er helt bakvendt. Jeg mener en må ha et særskilt grunnlag for å kunne nekte det, når en har et tilbud som faktisk er tilsvarende det vi har i Norge. Når personer selv ønsker slik soningsoverføring, bør vi naturligvis legge til rette for det.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justis- og beredskapsministeren: «I Norge har vi et delt system for å beskytte trusselutsatte personer. Kripos har de antatt alvorligste sakene, hvor det kan opprettes fiktiv ID. Oslo og andre politidistrikt har ansvar for trusselutsatte personer i forbindelse med overgrep, familievold, tvangsekteskap, hatkrim, informanter m.m. De har færre virkemidler for å gi reell beskyttelse, og det fins ikke et eget program i norsk politi for dette. Vil statsråden vurdere å opprette en arbeidsgruppe for å lage et system for bedre lokal beskyttelse av trusselutsatte personer?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Jeg takker for svaret. Det er viktig å presisere at det ikke bare er snakk om vitnebeskyttelse, for det vil være personer, f.eks. i saker hvor det heller ikke er tatt ut siktelse, som det kan være trusler mot – at man skal sendes til hjemlandet for å tvangsgiftes, at det kan være fare for gjentatte overgrep, vold i nære relasjoner, hvor det ikke er snakk om vitnebeskyttelse, men andre forhold som gir grunn til at man kan være utsatt for svært alvorlige trusler. Det kan være forhold når det gjelder æreskultur i barnevernssaker, forhold når det gjelder informanter osv. Så det kan være et vidt spekter av oppgaver som de lokale politidistrikt må håndtere. Når jeg har snakket med dem som jobber med dette, og – som statsråden også sier – det er klart at det er avhengig av arbeidet lokalt, så sier de at det spriker, og at man trenger bedre samordning. Men vil den arbeidsgruppen statsråden har i gang, se på samordningen?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Det er bra. Jeg tror det er begrenset kapasitet som er avsatt til det til nå, f.eks. har Oslo politidistrikt, som har det største omfanget av dette, to personer som jobber med det, og de har veldig mange saker og jobber døgnet rundt. Men det er klart at også politidistriktet må se på ressursbruken sin. Det som de påpeker, er at de har begrensede virkemidler. Statsråden nevnte at hvis man har en person som er alvorlig trusselutsatt, og man ikke har nok virkemidler lokalt, så kan man søke om opptak i det nasjonale programmet. Men det er et veldig langt steg å gå for mange å slette hele ID-en sin, opprette ny ID og slette alle spor etter hvem man har vært i livet. Så de ettelyser en mellomting, hvor man kan få større sikkerhet enn i dag, men ikke ta skrittet helt ut. Så jeg vil også oppfordre til at man ser på muligheter f.eks. når det gjelder å opprette midlertidig annen ID, andre mellomløsninger, for å gi større sikkerhet.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Som representanten peker på, foreslås det i tilleggsproposisjonen at bevilgningen over Utenriksdepartementets budsjett, kap. 166 post 74, til bistand innen fornybar energi reduseres fra 790 mill. kr til 270 mill. kr. Innenfor NVE er det i dag samarbeidsprosjekter med åtte land som finansieres over denne posten. Utenriksdepartementet har nå satt i gang en prosess i samarbeid med sine utenriksstasjoner og Norad for å se på hvordan budsjettreduksjonen best kan gjennomføres på en måte som i minst mulig grad påvirker oppnåelsen av de mål Stortinget har satt for den internasjonale innsatsen innenfor fornybar energi. Denne prosessen er ikke på det nåværende tidspunkt avklart. Derfor er det heller ikke slik at vi i dag kan si hvordan denne reduserte rammen vil bli fordelt på programmer og institusjoner. Derfor er det heller ikke på det nåværende tidspunkt enkelt å si noe veldig konkret om hvordan dette i detalj vil påvirke NVEs internasjonale arbeid i tiden framover. At reduksjonen vil gjøre at arbeidet og aktiviteten til NVE også i internasjonal avdeling – der jobber mange i NVE med internasjonale spørsmål, uten at de er ansatt i internasjonal avdeling – nok vil bli nedskalert, tror jeg det er grunn til å anta. Samtidig er det slik at en betydelig del av denne innsatsen gjøres med innleide konsulenter, ikke alltid med egne ansatte i NVE.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Selvfølgelig er det viktig i dette arbeidet som i all hovedsak gjøres i et annet departement enn mitt, at måten dette nedskaleres på, er så ryddig som mulig og skaper så få negative konsekvenser for samarbeidslandene som mulig. Så har jeg lyst til å si meg enig med representanten Aukrust – internasjonalt samarbeid om utvikling av fornybare energikilder vil være viktig for å muliggjøre utvikling av mer bærekraftige energisystemer over tid. Dette er, som representanten Aukrust er kjent med, noe både regjeringen og stortingsflertallet tar på største alvor.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
I en situasjon hvor vi ser at det globale energibehovet øker – det er i stor grad drevet av at folk som tidligere ikke hadde tilgang på høyverdige energiressurser, nå får det – er det selvfølgelig viktig at man legger til rette for at fornybar energi utgjør en større andel av verdens globale energiforsyning. Når vi også vet at en betydelig del av veksten i energikonsumet kommer nettopp i land som ikke har den grad av utvikling og industrialisering som vi har i Vest-Europa, er det selvfølgelig viktig at det også der legges til rette for vekst. Så er det sånn at Norges engasjement på dette området fortsatt vil være betydelig. Men det er altså Utenriksdepartementet som har en betydelig del av ansvaret for det representanten Aukrust nå tar opp.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
La meg begynne med å si at jeg er glad for og setter pris på at Arbeiderpartiet er opptatt av aktivitetsnivået på norsk sokkel. Det er regjeringen også. Det er ingen tvil om at både industrien og til dels norsk økonomi møter noen utfordringer nå om dagen på grunn av at vi fram mot 2013–2014 så et sterkt økende kostnadsnivå på norsk sokkel, delvis drevet fram av et svært høyt aktivitetsnivå. Vi har også sett at oljeprisen har falt ganske kraftig de siste 18 månedene. I sum setter det deler av oljeindustrien i en veldig krevende situasjon. I denne situasjonen er stabilitet og forutsigbarhet fra myndighetenes side veldig, veldig viktig. Hovedansvaret for å håndtere de utfordringene som industrien nå står i, ligger nettopp hos industrien, og mitt klare inntrykk er at industrien, representert ikke bare ved leverandører og operatører, men også representert ved fagbevegelsen, tar denne utfordringen på ramme alvor og jobber nå målrettet med å få kostnadene ned for dermed å kunne muliggjøre ikke bare høsting av våre energiressurser, men også det å skape store verdier for samfunnet i tiårene som ligger foran oss. Men forvaltning av petroleumsressursene må man håndtere i et langsiktig perspektiv. Det er et mål at disse ressursene skal komme hele det norske folk til gode, prinsipper som jeg vet at Arbeiderpartiet står bak. I nettopp rammeverket for petroleumsaktiviteten har vi en klar rolle- og ansvarsfordeling mellom myndighetene på den ene siden og næringen på den andre siden. Myndighetene styrer denne aktiviteten gjennom rammer, som bl.a. består av plikter tilknyttet etterlatelse av brønner. I dette regelverket framgår det både hvordan og når brønner skal sikres, overvåkes og plugges. I henhold til dagens forskrifter skal alle brønner sikres før de forlates, slik at brønnintegriteten ivaretas i den tiden de er forlatt. Det er forskjellige krav til forskjellige typer brønner, og det er et svært komplekst arbeid som også må planlegges godt. Men å stille krav om brønnplugging som et motkonjunkturtiltak mener jeg ikke er en klok tilnærming til dette.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Jeg deler i hvert fall den oppfatning at dette er et stort arbeid, det er et teknisk krevende arbeid, og det er veldig, veldig viktig at denne typen operasjoner, i likhet med alle andre operasjoner på norsk sokkel, håndteres med nødvendig grad av grundighet. Det inkluderer bl.a. at denne typen operasjoner må planlegges godt før de igangsettes. Representanten Aasland får det til å høres ut som at det ikke pågår permanent brønnplugging på norsk sokkel i det hele tatt. Det er ikke riktig. I løpet av de nærmeste årene vil det bli plugget et sted mellom 50 og 60 brønner på norsk sokkel, og det pågår permanent brønnplugging i Nordsjøen akkurat mens vi står her nå.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Jeg har for det første lyst til å si at jeg ikke har avvist at dette er et godt tiltak. Det jeg forsøkte i mitt første svar, var å avvise at det vil være en god idé å overprøve de rammene for aktivitet vi har på norsk sokkel gjennom å gjøre politiske vedtak som overstyrer rollefordelingen på norsk sokkel mellom myndighetene, som setter rammene, og selskapene, som innenfor de rammene gjør kommersielle beslutninger om også denne type spørsmål. Så har jeg lyst til å si at vi har et godt helse-, miljø- og sikkerhetsrammeverk på norsk sokkel. Det oppfatter jeg det er bred enighet om. Når det gjelder brønnintegritet, er det også et regelverk som er blitt strammet inn i den senere tid, og det jeg selvfølgelig er opptatt av, er at hensynet til helse, miljø og sikkerhet – også ytre miljø – blir ivaretatt på en god måte. Det mener jeg er tilfellet med dagens lov- og forskriftsverk.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
La meg gjenta det jeg sa til representanten Aasland: Jeg er glad for at Arbeiderpartiet er genuint opptatt av aktivitetsnivået på norsk sokkel og forvaltningen av de fantastiske energiressursene vi har i våre havområder. Men det er sånn at vi i perioden fram til 2013 så at kostnadene på norsk sokkel utviklet seg i en retning som ikke var bærekraftig, med en oljepris på 100 dollar fatet, og i hvert fall ikke er det med en oljepris på rundt 50 dollar fatet, som vi ser nå. Jeg oppfattet at deler av industrien var godt i gang med å redusere kostnadene allerede i 2013–2014, og det er klart at dette er et arbeid som har blitt intensivert i dag. Det er et viktig arbeid. Industrien har ansvaret for sin egen konkurransekraft. Det er et viktig arbeid som nå er på gang i industrien for å komme på et kostnadsnivå som gjør det mulig å videreføre lønnsom energiproduksjon fra norsk sokkel i tiden framover. Fra myndighetenes side – jeg gjentar nok en gang det jeg sa til representanten Aasland – er stabilitet og forutsigbarhet i rammeverket for petroleumsaktivitet det aller, aller viktigste regjering og storting kan bidra til. På lengre sikt er vi nødt til å finne mer ressurser for å opprettholde aktiviteten på dagens nivå. Derfor er tilgangen til nye arealer viktig, noe jeg vet Arbeiderpartiet er enig med meg i. Vi jobber nå i Olje- og energidepartementet både med 23. konsesjonsrunde og med tildelingen i TFO 2015. Når det gjelder opprettholdelse av kapasiteten i industrien, mener jeg også der at industrien selv har hovedansvaret. Vi har allikevel fra regjeringens side valgt å foreslå å styrke petroleumsforskningen i Norge med 100 mill. kr i budsjettet for 2016 til Forskningsrådets DEMO 2000-program. Dette er et program som er veldig målrettet mot akademikere – høyt utdannet personell – i leverandørindustrien, f.eks. sivilingeniører, som vi nå ser har utfordringer i arbeidsmarkedet. DEMO 2000 vil være viktig på kort sikt. Det vil frigjøre totalt 600 mill. kr til petroleumsforskning og sysselsette mange mennesker neste år. Samtidig vil det gi et godt grunnlag for styrket ressursforvaltning og økt energiproduksjon og sikrere og mer klimavennlig energiproduksjon på norsk sokkel i et lengre perspektiv.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Som jeg sa, ser vi den krevende verden rundt oss, ikke bare store flyktningstrømmer til Europa og også til vårt land, men også et oljemarked der ute som har noen utfordringer. Nettopp i en sånn situasjon kommer jeg aldri til å slutte å gjenta at stabilitet og forutsigbarhet i petroleumsforvaltningen er noe av det aller, aller viktigste bidraget vi kan gjøre. Så har jeg lyst til å henlede oppmerksomheten på noe representanten Aasland sa i et innlegg tidligere. Det er ikke gitt at vi skal ha all den store kapasiteten vi hadde i industrien i 2013 og 2014, tilbake igjen. Vi er nødt til å gjøre dette mer effektivt, vi er nødt til å produsere olje med noe færre årsverk enn tilfellet har vært tidligere. Derfor er jeg ikke for å låse inn viktig – fantastisk viktig – kompetanse i industrien.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Mitt inntrykk er at arbeids- og sosialminister Robert Eriksson for det første allerede har utvidet permitteringsregelverket i tråd med ønsker fra industrien. Jeg har inntrykk av at statsråd Eriksson har sagt at utviklingen av arbeidsmarkedet også i enkeltindustrier er en utvikling han vil følge tett og fortløpende vurdere. Det har vært tradisjon for i norsk politikk å skalere opp og ned permitteringstiden avhengig av situasjonen i arbeidslivet. Det er mitt inntrykk at statsråd Eriksson også har sagt at han vil gjøre det. Så oppfatter jeg at man i industrien nå er i ferd med å få godt grep om kostnadsutfordringene. Man er i ferd med å få godt grep også med tanke på å forberede seg på den oppturen som vi alle antar kommer – og vet kommer – og industrien har godt grep også om spørsmålet om kompetanse.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
I fjor høst orienterte vi Stortinget om vår strategi for arbeidet med karbonfangst og -lagring i forbindelse med statsbudsjettet for i år. I den strategien framkommer det at TCM er et viktig element i regjeringens strategi, og anlegget har allerede levert viktige resultater i form av kvalifisering av teknologier for CO2-fangst og reduksjon av risiko tilknyttet denne typen prosjekter. Vi har hatt flere leverandører inne med ulike teknologier der det er et svært kompetent miljø, hvis kompetanse kommer til nytte ikke bare i annen norsk industri, men også i karbonfangstanlegg i andre deler av verden. Vi har også hentet ut viktig lærdom om hva slags andre miljømessige utfordringer man kan påtreffe ved etablering av fullskala karbonfangstanlegg, også informasjon som er delt med våre internasjonale partnere, og har blitt tatt i bruk også internasjonalt. Teknologisenteret er også en viktig brikke for det internasjonale samarbeidet og har styrket samhandlingen og samarbeidet mellom Norge og ikke minst USA på dette viktige teknologiområdet. Det har alltid ligget til grunn for dette arbeidet at Teknologisenteret skal driftes i tett samarbeid med industrielle aktører. Det har vært et prinsipp som har hatt støtte fra Arbeiderpartiet – det antar jeg det har fortsatt. Det mener i hvert fall jeg er kjempeviktig, men også å sørge for at anlegget fortsatt vil være attraktivt for teknologieiere som vil teste teknologien sin der. Det er også viktig i det videre arbeidet med TCM. Så har vi også i strategien varslet at vi skal vurdere ulike alternativer for drift av Teknologisenteret etter at den eksisterende deltakeravtalen utløper i august 2017. Det er et oppdrag vi nå har gitt til Gassnova, bl.a. å evaluere hvordan anlegget har nådd de målene regjering og storting har satt, men også ulike alternativer for organisering av driften etter 2017. Dette arbeidet vil selvfølgelig Stortinget bli holdt orientert om i forbindelse med budsjettprosessen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
La meg innrømme at jeg nok har vært bekymret mange ganger for om testsenteret på Mongstad klarer å skaffe seg partnere, særlig på testingsområdet. Jeg må innrømme at den bekymringen har jeg ikke i dag. Jeg oppfatter tvert imot at det er stor interesse internasjonalt for å teste på Mongstad, bl.a., som representanten Henriksen peker på, fra amerikanske teknologieiere, både statlige og kommersielle aktører. Så er dette selvfølgelig store industrielle prosesser. På den ene siden gjør det at man må starte i god tid. Det mener jeg at regjeringen har gjort. Samtidig må det gås inn i med nødvendig grundighet, nettopp av samme årsak. Vi kommer, som jeg sa, til å holde representanten Henriksen og resten av Stortinget orientert om dette arbeidet i de årlige budsjettprosessene.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-11:
Det er riktig som representanten Henriksen peker på, det er arealer tilgjengelig på Mongstad, som man gjerne kan kalle den tredje tomten, som i teorien kan brukes til å gjennomføre skalatester av mindre størrelse enn de to store anleggene som i dag er i drift på Mongstad. Det er selvfølgelig i en videreutvikling av dette. Jeg skal på ingen måte utelukke at det representanten Henriksen tar til orde for, vil bli aktuelt, men det er ikke tatt noen beslutning om å etablere den nødvendige infrastrukturen på den tomten. Men det er selvfølgelig en av de tingene som må vurderes i spørsmålet rundt videreutvikling av testsenteret på Mongstad.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
«Plugging av midlertidig pluggede brønner på norsk sokkel blir løftet fram av flere som et aktuelt tiltak for å bidra til aktivitet på norsk sokkel, samt et tiltak som muliggjøres av fallende riggrater og økt tilgjengelighet på rigger. Vil statsråden legge til rette for framskyndet brønnplugging der det er aktuelt?»
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
For det første er det ikke et motkonjunkturtiltak, det er et tiltak som uansett før eller siden må gjennomføres – det å plugge brønner permanent er kanskje en av de mest kjedelige jobbene et oljeselskap faktisk skal foreta seg. Det som er noe av essensen i diskusjonen, er at det kan være samfunnsmessig ganske fornuftig å utnytte den ledige kapasiteten som er bl.a. i riggmarkedet nå og i planleggingsfasene knyttet til permanent plugging. Vi vet det er en diskusjon med oljeselskapene på den ene siden og kanskje dem som er ivrigst for å få plugget brønner permanent på den andre siden, hvor det ikke er full oversikt over antallet brønner som skal plugges. Men det er ingen tvil om at den hastigheten som den permanente pluggingen foregår i, er mindre enn hva behovet for permanent plugging skulle tilsi, i hvert fall er det grunn til å anta det. Er det en oppfatning som olje- og energiministeren deler?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Jeg er kjent med at aktiviteten knyttet til permanent plugging har økt noe. Det har økt noe i takt med oppmerksomheten knyttet til behovet for permanent plugging også. Det bekymrer meg at olje- og energiministeren avviser dette som et godt tiltak i en situasjon hvor næringen som sådan har en lavkonjunkturfase, og hvor statsråden selv tror på at aktiviteten om noe tid vil gjenoppstå – ikke til de historiske nivå som har vært de siste årene, men tilbake til et litt høyere nivå. Da vil det være fornuftig å forvalte kompetansen på en best mulig måte i den lavkonjunkturfasen, og da må det jo være fornuftig å få gjort ting som uansett må gjøres. Mitt spørsmål konkret nå til statsråden er: Vil statsråden bidra til at myndighetene får tilstrekkelig og god oversikt over hvilke og antall brønner som permanent skal og bør plugges i tiden framover?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
«Hvordan vil statsråden arbeide for å sikre at nødvendig kompetanse, som vil være nødvendig for videre drift og utvikling av norsk petroleumssektor, ikke forsvinner fra norsk sokkel i nedgangstider?»
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Takk for svaret, statsråd. Statsråden sier at industrien har ansvaret for sin egen konkurransekraft, men viser også til ulike forskningsprogram i budsjettet som han foreslår å bevilge penger til. Det er, som statsråden også sa, sånn at man åpner for nye areal i 23. konsesjonsrunde. Nytt areal, i den grad man nå åpner for det, har ikke vært tilgjengelig på 20 år. Det vil jo bety at man flytter aktivitet i nord. Framtidig aktivitet i nord vil jo ha behov for dagens kompetanse i vest. Det er viktig at disse menneskelige ressursene ikke forsvinner utenlands eller til andre sektorer. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at det ikke skjer, annet enn ved å bevilge penger til ulike forskningsprogram?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Forbundsleder i Industri Energi, Leif Sande, sier det jo tydelig: «En hel generasjon oljearbeidere er i ferd med å gå tapt.» Han ber regjeringen om å utvide permitteringsperioden. Jeg antar at det var det statsråden viste til i svaret nå nettopp. Statsministeren har også sagt i denne salen flere ganger at det ikke er et forslag som regjeringen vil imøtekomme. Men hvilke tiltak ser statsråden som mer effektive for å sikre at nødvendig kompetanse blir i olje- og gassektoren og ikke forsvinner, enn endringer i permitteringsverket?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
«Eksisterende deltakeravtale ved CO2 Teknologisenter Mongstad(TCM) løper ut i 2017. TCM har intensjonsavtaler med en rekke aktører om teknologitesting som vil gå utover 2017. Endelig avtale kan ikke inngås før framtidig drift av senteret er avklart. (TCM) Hvordan vil statsråden gå fram for å sikre at framtidig drift av TCM blir avklart i tide til at det kan inngås endelige avtaler for testing ut over 2017?»
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Jeg takker for svaret. Det arbeidet som utføres ved TCM, er uhyre viktig både for Norge som stor olje- og gassnasjon og for kampen mot global oppvarming. Det som er problemstillingen her, og det som bekymrer meg, er at bemanningen på TCM er sekundert fra de industrielle samarbeidspartnerne. Dersom vi skal få en videre drift utover 2017, må vi også ha industrielle samarbeidspartnere med oss. Det er en tidslinje i dette også. Det må være helt krystallklart medio 2016 at det blir fortsatt drift ved TCM for at disse aktørene som nå har fått støtte fra Department of Energy i USA for å teste ved TCM, skal kunne sette i gang sin testing, som vil gå utover 2017. Da er det en tidslinje med hensyn til hvordan Stortinget skal involveres, hvordan man får bedriftene på plass, og hvordan man får budsjettmidlene på plass i tide.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Det er for så vidt ikke de årlige budsjettprosessene jeg er opptatt av å bli informert om nå. Det som vi må få på plass, er en avtale om fortsatt drift som er så klar medio 2016 at de avtalene om testing som nå foreligger, vil bli realisert. Jeg vil også benytte anledningen til å følge opp med et annet spørsmål i tilknytning til denne problemstillingen, som dreier seg om tomt 3 ved testsenteret. Det vi har nå, er to tomter som tester i ganske stor skala to forskjellige typer teknologier. Det har vært diskutert hvorvidt den tredje tomten skal kunne brukes til å teste flere forskjellige teknologier, og kanskje også i en mindre skala enn de to store, tunge testanleggene som nå står, som er svært ensidig innrettet på teknologier. Dette vil også gjøre anlegget mer attraktivt for testing fra industrielle aktører. Vil dette inngå i departementets planer videre?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
«Kistefos-Museet er eid av en stiftelse kontrollert av Christen Sveaas. I 2015 foreslo Arbeiderpartiet å øke bevilgningen med 500 000 kroner. Dette fikk ikke flertall i Stortinget. Hvilke nye kriterier er lagt til grunn for at statsråden» – ansvarlig statsråd – «har foreslått økning i 2016?»
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Jeg takker for svaret. Det er liten tvil om at det er behov for formidlingsmidler til norske museer og andre kulturinstitusjoner. Det som jeg ønsker å følge opp med, gjelder hvilke kriterier den ansvarlige statsråden har brukt for nettopp å styrke Kistefos sett opp mot andre relevante, veldig sammenliknbare anlegg, både når det gjelder museer og ikke minst industrihistorien i Norge, ved å legge det på kulturbudsjettet versus det å ivareta industrihistorien på Miljødepartementets kapitler og poster.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-11-11:
Jeg takker for svaret. Jeg er ikke helt sikker på om jeg får et konkret svar fra den ansvarlige statsråden nettopp når det gjelder tildelingen til Kistefos framfor andre sammenliknbare museer og kunstformidlere. Så jeg ønsker å stille spørsmålet nok en gang: Hvilke kriterier har den ansvarlige statsråden brukt for å gi midler til Kistefos-Museet?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2015-11-11:
Statsråd Thorhild Widvey har erklært seg inhabil ved behandling av saker som gjelder Kistefos-Museet. Budsjettsøknaden fra museet ble på vanlig måte forelagt meg som settestatsråd. Jeg var imidlertid i pappapermisjon på det tidspunktet. Søknaden fra museet ble derfor behandlet av min settestatsråd Elisabeth Aspaker. Spørsmålet har med andre ord vært på litt av en reise i regjeringen. Fra Kulturdepartementets budsjettkapittel 328, Museums- og andre kulturvernformål, ytes betydelig statlig driftstilskudd til om lag 70 museer, herunder også et mindre tilskudd til Kistefos-Museet i Jevnaker kommune i Oppland. I 2015 utgjør tilskuddet til museet 0,5 mill. kr. Kistefos-Museet holder til i lokalene etter A/S Kistefos Træsliberi, som var i drift fra 1889 til 1955. I tillegg til å være et teknisk-industrielt kulturminne er det også en arena for kunstformidling med en skulpturpark og en kunsthall. Med støtte fra Riksantikvaren er det lagt ned et omfattende arbeid i å levendegjøre industrihistorien, bl.a. slik at viktige deler av det bevarte produksjonsutstyret også kan demonstreres i bruk. Også skulpturparken er blitt utvidet med rause bidrag fra finansmannen Christen Sveaas. I 2014 registrerte museet 25 000 besøkende, det er en økning på om lag 25 pst. sammenliknet med året før. I sin budsjettsøknad for 2016 har Kistefos-Museet bedt om en betydelig økning i tilskuddet fra Kulturdepartementet. Det ble søkt om en realøkning på 2 mill. kr til tiltak knyttet til styrket formidling og drift. Av samlet budsjettforslag over kap. 328 på nærmere 1,2 mrd. kr har regjeringen foreslått en mindre økning på 483 000 kr til Kistefos-Museet i 2016 for å styrke museets formidlingsvirksomhet. Kistefos-Museet fremstår i dag som en nokså unik plante i den norske museumsfloraen. Både besøkstallet og det samlede omfanget av museumsvirksomheten tilsier en viss økning i det statlige tilskuddet. Regjeringen valgte å prioritere å øke tilskuddet til museet for 2016 for å anerkjenne arbeidet som dette museet gjør. Museet har vært flink til å drive sin institusjon med hovedsakelig private midler. Av et samlet søknadsvolum fra museer på 300–400 mill. kr de senere årene er det til enhver tid rom for å prioritere realøkning til kun et fåtall museumstiltak over Kulturdepartementets budsjett. Blant disse søknadene er det svært mange kvalifiserte søknader som man ikke finner mulighet til å prioritere. Det er dette som ligger til grunn for at regjeringen ikke fant rom til å prioritere realøkning til Kistefos-Museet i 2015-budsjettet, på samme måte som det heller ikke var mulig å prioritere en rekke andre kvalifiserte søknader fra museer rundt omkring i landet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2015-11-11:
Nå er det slik at jeg er ansvarlig kun for Kistefos-Museet på Kulturdepartementets budsjett, grunnet Thorhild Widveys inhabilitet. Så de generelle spørsmålene om prioriteringskriterier for andre museer må rettes til kulturministeren. Nå har jeg i mitt svar fått tydelig frem hva slags museum Kistefos-Museet er, både et industrimuseum, et industriminne og et kunstmuseum, som dermed også driver med formidling. Når det kommer inn flere søknader enn det man har penger til, må noen få penger og andre ikke. Da er det normale faglige kriterier som legges til grunn for hva som er planene for formidling. Man ser vel på besøkstall, man ser vel også på om museet har høy kvalitet. Når dette i tillegg er et museum som har vært flink til å drive med private midler, mener jeg at den økningen som er lagt inn, er fornuftig og god.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2015-11-11:
Jeg er – for å være ærlig – ikke helt sikker på om jeg forstår spørsmålet. Premisset her er jo at man har et søknadsvolum på 300–400 mill. kr, og så kan man prioritere realøkning til kun et fåtall museumstiltak ut fra det. Så er det en vurdering som foregår i departementet. Jeg tror ikke det finnes en offentlig liste med kriterier man skal fylle for det. Det er normale politiske og faglige vurderinger som foregår i alle slike budsjettsaker. Hvis det er slik at Kulturdepartementet har en fast liste med kriterier, som også er offentlige, skal jeg selvfølgelig få korrigert det, og så skal representanten få se den. Men det er ikke mulig å gi noe annet svar på det enn at når man må prioritere, ser man hvilke søknader som er gode, og hvor det er behov. Når det er mange gode søknader, må man velge noen få hvert år.