Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2017-12-13:
I går var det nøyaktig to år siden Parisavtalen ble signert. Det er bra at statsministeren var i Paris og feiret avtalen, men det er viktigere hva hun faktisk gjør som statsminister. Parisavtalen er et godt rammeverk, men den har ingen verdi om ikke alle landene gjør det de har sagt de skal gjøre. Nå er det opp til oss å handle. Klimaet må være rammen rundt all vår politikk. Alle politiske valg vi tar, må tåle klimatesten. Det kan vi ikke si om norsk politikk i dag, for la oss se på hvordan det går med vår egen klimapolitikk. Dagens regjering gikk til valg på å forsterke klimaforliket – nå nærmer vi oss 2020, og vi er ikke i nærheten av å nå det. Jeg vil at klima- og miljøminister Vidar Helgesen i løpet av debatten i dag svarer på om han fører en politikk for at vi skal nå klimaforliket, eller om denne regjeringen fører en politikk for å gjøre det motsatte av det de sa, og dermed blir regjeringen som bryter Stortingets målsettinger. Nå har vi satt oss nye mål, mål for 2030. Problemet er at ingen kan svare presist på hva de faktisk er. Vi venter fortsatt på en avtale med EU, snart tre år etter at Stortinget ga sin tilslutning til at vi skulle gjøre det på den måten. Vi ser en regjering som nærmest bruker en mangel på avtale med EU som unnskyldning for ikke å handle. Klimameldingen som regjeringen la fram i vår, er en melding helt uten nye tiltak, og det er opp til opposisjonen å foreslå en ny klimapolitikk for Norge. Dette budsjettet viser ingen retning for omstillingen Norge skal igjennom. Det tas ikke nye grep for at vi skal bli et lavutslippssamfunn. På en del områder er det tvert imot. Det er, som flere har nevnt i debatten, blitt foreslått store kutt til fangst og lagring av CO 2 – nødvendig teknologi som kombinerer både klima- og industrihensyn. Forslaget om å innskrenke elbilpolitikken ville gjort det vanskeligere å nå våre mål om at alle nye biler i 2025 skal være nullutslippsbiler. Og på sosiale medier ser vi at olje- og energiminister Terje Søviknes setter spørsmålstegn ved hele ordningen med fordeler for elbiler. Det er kanskje ikke så rart, all den tid Fremskrittspartiet ikke klarer å bestemme seg for om de står bak de samme målsettingene som resten av Stortinget. Dette er et svakt budsjett for klimaet, og det er et enda dårligere budsjett for miljøet. Det har vært foreslått kutt til truede arter og naturtyper, kutt til vannforvaltning, kutt til arbeidet med økologisk grunnkart og kutt til frivillig skogvern – til tross for at Stortinget har vedtatt at vi skal ha mer, ikke mindre, skogvern. Til og med på områder som gjelder marin forsøpling, foreslo Vidar Helgesen kutt, på tross av at han reiser verden rundt for å snakke om temaet. Jeg tviler ikke på at Vidar Helgesen er opptatt av miljøvern, og at han mener det er behov for å gjøre noe med de store ødeleggelsene av det biologiske mangfoldet. Det er bare det at vi har en klima- og miljøminister som taper slag etter slag mot Siv Jensen. Det er i praksis Fremskrittspartiets leder som får bestemme miljøpolitikken i Norge. Det er sant som WWF sa da regjeringen la fram sitt statsbudsjett: «Det er to store tapere i dette statsbudsjettet: Verdens klima og norsk natur.» Arbeiderpartiet vil noe annet. Vi vil ha et stort løft for norsk natur, hvor vi stanser tapet av plante- og dyrelivet, hvor vi oppretter nye nasjonalparker, hvor vi får en genbank i Hardanger, og hvor vi gjør en stor innsats for å ta vare på havene våre. Vi vil at Norge skal gå i front for klimaet. Vi skal gjøre vår del av jobben. Da må vi sikre fordelene som gjør at vi kan bytte ut bilparken og bygge en infrastruktur som gjør det mulig å gjøre det over hele landet. Vi må utvikle teknologi for fangst og lagring av CO 2 . Vi må satse på havvind og alle mulighetene det gir oss. Vi må ha en raskere utbygging av elferjer og jernbane og av kollektivtrafikk i de store byene. I dag har alle partiene en bedre miljø- og klimaprofil enn det regjeringen har. Det gjør at det reelt sett er flertall for en bedre politikk enn den som i dag kommer til å bli vedtatt. Høyre og Fremskrittspartiet er ytterpunktet i norsk miljøpolitikk. I forrige periode ble det knapt tatt noen nye initiativ som ikke kom gjennom samarbeidet med Venstre og Kristelig Folkeparti eller ble påtvunget av et stortingsflertall. Denne perioden starter ikke bedre med dette budsjettet. I Norge er det opp til opposisjonen å foreslå en bedre klimapolitikk for landet. Det er et ansvar Arbeiderpartiet er klare til å ta.