trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Den danske forskeren Kasper Madsen har undersøkt hvordan man kan bruke bevegelse for å lære bedre – mye bedre. Han mener at skolen må bruke aktiviteter i undervisningen på en helt annen måte enn bare for å få opp pulsen. Konklusjonene i Madsens forskningsprosjekt er entydige: Elevene lærer mer i alle fag når de får bevege seg. SV har lenge ment at elever i skolen bør sikres én time fysisk aktivitet hver dag. Dette kan gjøres ved at kommunene og skolene utnytter det lokale handlingsrommet, bl.a. gjennom å organisere skoledagen på en måte som gir elevene større mulighet til å være fysisk aktive. Et flertall på Stortinget har bestemt at én time fysisk aktivitet skal innføres. Likevel har regjeringen nektet å innføre dette. Jeg mener i likhet med representanten Torstein Tvedt Solberg at den teoritunge puggeskolen er gammeldags og utdatert. Senest i forrige uke lanserte Guri Melby enda mer testing. Men skal skolene og elevene få gode resultater på alle regjeringens tester, må ministeren og ikke minst høyreregjeringen begynne å tenke annerledes. Jeg har en klar oppfordring til kunnskapsminister Guri Melby: Les forskningen til Kasper Madsen, og ta inn over deg hvor viktig det er at elevene får nok bevegelse. Ungene våre trenger å leke og bevege seg mer. Dette har stor støtte blant lærerne, og nå får en også forskningsstøtte for at en lærer mer ved å være fysisk aktiv. Det bør også høyresiden lytte til. Elevene sitter altfor mye stille, og det går ut over konsentrasjonen, læringen og helsen. Det bør helst innføres flere timer til bl.a. fysisk aktivitet, mer kultur, kunst og håndverk. Gratis SFO vil gi alle mulighet til å tenke nytt og sørge for at vi får en skole med et bredere kunnskapssyn og en mer praktisk og variert skole. Mange skoler er på god vei til å få mer fysisk aktivitet inn i hverdagen, men ikke alle. Vi hadde håpet at vedtaket om én time fysisk aktivitet hver dag ville føre til at regjeringen og skoleeiere i kommunene skulle legge forholdene til rette for at også de skolene som ikke har fått dette til, får det. På samme vis som at Stortinget har vedtatt å sikre grunnleggende ferdigheter i lesing, skriving og regning i alle fag, har dette flertallet – og jeg minner Stortinget på det – vedtatt at fysisk aktivitet skal være en prioritert del av elevenes skolehverdag.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Arbeidslivet er i rask endring, og høyere utdanning må møte både dagens og framtidige behov. Som bakteppe for denne meldingen er det klart for meg at vi må ha OECDs advarsler mot en internasjonal utvikling der det blir økende avstand mellom det høyere utdanning tilbyr, og det arbeidsmarkedet etterspør. OECD har helt konkret pekt på at norsk høyere utdanning har for svak tilknytning til arbeidsmarkedet, og at studentene i liten grad tilbys praksis. I likhet med representanten Knutsdatter Strand mener jeg at regjeringen har lagt fram en melding som beskriver utfordringene, men kommer med få løsninger. Meldingen bærer preg av at de har forventninger til andre aktører, men kommer ikke selv med viktige tiltak og virkemidler for å nå de nasjonale målene som beskrives. Jeg vil særlig peke på tre områder regjeringens politikk ikke leverer på det de predikerer: For det første: Regjeringens avbyråkratiserings- og effektiviseringsreform har redusert budsjettene til universitetene og høgskolene over flere år. Dette har gitt sektoren et redusert økonomisk handlingsrom for å styrke arbeidslivsrelevansen og løse det brede samfunnsoppdraget. For det andre: Vi i SV mener det er en klar svakhet ved meldingen at høyere yrkesfaglig utdanning i fagskolene ikke omfattes av meldingen – dette til tross for at arbeidslivet etterspør fagskoleutdannede og flere fagskoletilbud. For det tredje: Praksis styrker kvaliteten i høyere utdanning. Den kan øke studentenes motivasjon og gjøre overgangen fra utdanning til arbeidslivet mer smidig. Studentene har over år vært samstemt om at de ønsker mer praksis, og at arbeidslivet også etterspør dette. Igjen: OECD bekrefter at norsk høyere utdanning har for svak tilknytning til arbeidsmarkedet, og at mangelfull praksis er et svakt punkt i norsk høyere utdanning. Og så er jeg nødt til å snakke med store bokstaver! Regjeringen varsler endringer i egenbetalingsforskriften. Gratisprinsippet for utdanning står sterkt i Norge. I dag fastslår universitets- og høyskoleloven at statlige universiteter og høyskoler ikke kan «kreve egenbetaling fra studenter for ordinære utdanninger som fører frem til en grad eller yrkesutdanning». Jeg er fryktelig redd for at den varslede gjennomgangen av egenbetalingsforskriften vil true gratisprinsippet i høyere utdanning. Når regjeringen åpner høyere utdanning for livslang læring, må ikke det resultere i at menneskers tilgang til utdanning begrenses. Vi i SV vil ikke støtte ordninger som innebærer at studenter eller arbeidstakere må bekoste all etter- og videreutdanning gjennom livet selv.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Når regjeringen nå skal revidere egenbetalingsforskriften, har det skapt stor uro i sektoren for at regjeringen skal åpne for egenbetaling i høyere utdanning. Tekna, bl.a., er svært kritisk til signalene i denne meldingen om å gjøre regelverket for egenbetaling mer fleksibelt og åpne for at statlige universiteter og høyskoler i større grad kan tilby utdanninger mot egenbetalinger. Jeg deler denne uroen. Gratisprinsippet for utdanning står sterkt i Norge i dag. Kan ministeren garantere at gratisprinsippet ligger fast også etter at evalueringen til regjeringen er over?
Kent Gudmundsen (Høyre), 2021-05-11:
Jeg skal være kort og egentlig bare vise til det saksordføreren la fram her ved innledningen til saken, og stille meg bak det. Det framkommer jo godt hva som ligger i flertallsmerknadene her. Samtidig vil jeg ta ordet for også å løfte fram at dette er et forsvinnende lite problem, og jeg tror det er viktig at vi minner oss selv litt om de juridiske avgrensningene som har vært knyttet til det forbudet vi har i undervisningssammenhenger når det gjelder ansiktsdekkende plagg. For selv om man nå snakker om hijab – når man skal begynne å gå over til å snakke om et forbud, må man jo lage juridiske rammer for dette, noe som er svært komplisert, og som gjør at dette ikke er noen enkel juridisk sak. Siden vi nå snakker om fortrinnsvis små barn, er jo det forholdet man har til små barn som er tettere knyttet til foreldrene, kanskje nettopp den arenaen, av alle, som er med på å kunne sikre god integrering i det norske samfunnet gjennom dialog. For gjennom dialogen, framfor forbud, får man denne samtalen – denne opplæringen, kan man si – om norsk kultur og norske forventninger, noe som gjør at man både får utvekslet informasjon og kunnskap om disse normene. På den måten tror jeg man vil greie å få et mer inkluderende fellesskap mellom barna, foreldrene og ikke minst de voksenpersonene som skal følge opp ungene, enten det er i en barnehage eller i en barneskole. Så vil jeg bare igjen understreke det jeg sa innledningsvis: Heldigvis er dette et forsvinnende lite problem, og derfor er nettopp dialogen så viktig i de få tilfellene det er snakk om.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2021-05-11:
Jeg vil starte med å takke komiteen for samarbeidet og for at vi fikk landet en god innstilling til Stortinget. Jeg antar at de som representerer mindretallet, og som har egne særmerknader, vil redegjøre for dem på egen hånd her i dag. Alle barn skal oppleve å være del av et faglig og sosialt fellesskap – som skolen utgjør. For de minste er SFO en viktig del av nettopp dette fellesskapet. Vi vet at det er store forskjeller på SFO i både kvalitet og pris, og derfor har det vært viktig for oss i Høyre å få på plass en nasjonal rammeplan som både sikrer rammer for kvalitet og innhold i SFO-tilbudet samtidig som man tar hensyn til de ulike behovene som er, og det mangfoldet man har lokalt. Vi har også innført målrettede tiltak som redusert foreldrebetaling – og dermed lavere kostnader for de foreldrene og ungene som trenger det aller, aller mest. Vi må sørge for at SFO ikke bare er en oppbevaringsplass, men et attraktivt tilbud som bidrar til å styrke nettopp det faglige og sosiale fellesskapet for ungene våre. Kommunenes arbeid med å rekruttere dyktige pedagoger, fagarbeidere og andre med relevant kompetanse kan bidra til å fylle skolefritidstilbudet med et meningsfylt innhold, hvor man enten får gjennomført trening innen idrett og kultur eller får jobbe med lekser. Mulighetene er mange. Gjennom den nasjonale rammeplanen for SFO bidrar vi til å sikre ungene våre gode tilbud i hele landet. Her påhviler det kommunene et viktig ansvar. Vi vil fortsette arbeidet i regjering med å styrke kvaliteten på SFO, og flere av forslagene i representantforslaget gjennomføres allerede i flere kommuner. Vi må ikke minst gi kommunene lokal handlefrihet i oppvekstpolitikken, man må kunne spille på de lokale kompetansemiljøene man har, lokalmiljøet og behovene – ikke minst – rundt elevene, og dermed de behovene de måtte ha. Det er verdt å minne om at prislappen på å innføre gratis SFO, ifølge SVs egne beregninger, er på 8 mrd. kr. Summerer man dette sammen med valgløfter på skoleområdet som gratis skolemat, heldagsskole og en times fysisk aktivitet, er vi tett opp mot 40 mrd. kr i helårseffekt, ifølge Finansdepartementet. Det er veldig mye penger. Det er veldig mye mer enn SV har varslet i skatteøkninger. Det kan være verdt å minne om at dette vil kunne være forslag som dermed fortrenger det faglige innholdet og kvaliteten i skolen for øvrig, når man skal innføre tiltak som ikke er spesielt målrettede, som er generelle, og som tapper så mye av fellesskapets ressurser inn i denne sektoren. Så jeg vil sterkt anbefale at man heller fokuserer på det som er aller, aller viktigst, nemlig skolen, kvaliteten og innholdet i den.
Solveig Schytz (Venstre), 2021-05-11:
Opplæringsloven gir ikke grunnlag for et generelt forbud mot hijab i skolen. Jeg er glad for at statsråden også er tydelig på at et generelt forbud mot barnehijab i barnehage og grunnskole ikke er et egnet virkemiddel for å bekjempe negativ sosial kontroll. Det må vi bekjempe på andre måter. Barnehijab bør unngås for små barn, og jeg er bekymret for at et forbud vil kunne bidra til at skolen og barnehagen ikke oppleves som et trygt og inkluderende sted for alle barn og for alle elever. Det er alvorlig. Skolen skal, og må, være et inkluderende sted for alle elever. Det er viktig å gi barn kunnskap som bidrar til deres selvbestemmelse og til å bekjempe holdninger i praksis som er ment å begrense deres frihet. Vi er bekymret for at et forbud mot hijab kan gi det motsatte. Derfor er det så utrolig viktig at vi bruker andre virkemidler for å gi trygghet, for å gi støtte, for å inkludere og for å integrere, og da er dialog og kunnskap aller viktigst.
Solveig Schytz (Venstre), 2021-05-11:
Jeg deler forslagsstillernes bekymring for at det er stor variasjon i elevenes læringsbetingelser under pandemien. Det siste året har ikke elevene fått et like godt skoletilbud som i et normalt skoleår. I noen deler av landet har elevene hatt lange perioder med digital hjemmeopplæring, og de har opplevd mye uforutsigbarhet i skolehverdagen som følge av både karantene og smitteverntiltak. Det er gjort et imponerende arbeid på alle skoler og av alle lærere i denne situasjonen for at en uforutsigbar skolehverdag og opplæring hjemmefra skal fungere så godt som mulig for elevene. Men vi ser også med bekymring på at undersøkelser viser at mange ungdommer sliter med motivasjonen og med strukturering av skoledagen, med lite mestring og med ensomhet. Bekymringen for de store ulikhetene i elevenes læringsbetingelser under pandemien må tas på største alvor, og det har regjeringen gjort fra dag én. Regjeringen har hatt stor oppmerksomhet mot å sette inn tiltak slik at de som har mistet viktig læring under pandemien, kan få nødvendig støtte og opplæring, og jobber kontinuerlig med også å ha et godt oppdatert kunnskapsgrunnlag for hvordan pandemien påvirker barn og unge. De som har mistet viktig læring under pandemien, skal få nødvendig støtte og opplæring. Kommuner og fylkeskommuner er tilført og vil bli tilført midler til slike tiltak i flere runder, senest i revidert nasjonalbudsjett, som er lagt fram i dag – tiltak i skolen nå og i tiden som kommer, og til sommerskole. Det er satt inn en rekke tiltak for å bøte på den vanskelige situasjonen for elever i videregående skole for å fullføre videregående under pandemien. Blant annet har fylkeskommunene fått ekstramidler både i 2020 og 2021 for å gi ekstra opplæringstilbud til avgangselever med hull i vitnemålet, der målgruppen er personer fra kullet som gikk ut av videregående opplæring i 2020, og avgangskullet i 2021, som har mistet rett til videregående opplæring uten å ha oppnådd studie- eller yrkeskompetanse. Vi er også bekymret for lærlingene under pandemien. Derfor er jeg glad for at regjeringen har satt inn ekstra tiltak for lærlingene. Regjeringen har lagt fram fullføringsreformen. Her foreslår regjeringen å fjerne tidsbegrensningen for å fullføre videregående opplæring, vurdere plikt for fylkeskommunene til å jobbe systematisk og forebyggende med elever som står i fare for ikke å bestå i fag, og innføre ny rett til læreplass eller likeverdig tilbud. Dette krever lovendringer, som vil følges opp i det pågående arbeidet med opplæringsloven. Jeg gleder meg til vi skal vedta fullføringsreformen i denne salen.
Solveig Schytz (Venstre), 2021-05-11:
SFO er en viktig del av barns liv. Det er den største fritidsarenaen for mange barn, og sammen med skolen og frivillige organisasjoner er det den viktigste arenaen for å knytte vennskap og for å oppleve fellesskap. Det er store variasjoner i SFO-tilbudet. Derfor trenger vi en nasjonal rammeplan for å sikre kvaliteten i SFO. Regjeringen har nylig hatt nasjonal rammeplan for SFO på høring, og vi ser fram til at den ferdigstilles. Regjeringen har fastsatt en nasjonal moderasjonsordning med redusert foreldrebetaling for familier med lav inntekt på 1. og 2. trinn og gratis SFO for elver med særlige behov på 5.–7. trinn. Fra høsten 2021 utvides ordningen med redusert foreldrebetaling til å omfatte 3.–4. trinn. Høsten 2021 innføres også to nye ordninger: gratis SFO for familier med lav inntekt i utvalgte kommuner og redusert foreldrebetaling i SFO ved friskoler. For Venstre er det viktig at SFO er for alle barn, også for barn som har foreldre som er syke, eller som av ulike grunner er utenfor arbeidslivet. Foreldres økonomi skal ikke avgjøre om man kan gå i SFO. Dette handler om å gi barn frihet og like muligheter. Forslagstillerne ønsker at SFO skal være gratis for alle. Vi mener at det er å bevege seg langt i retning av en heldagsskole, noe dette forslaget ikke drøfter, men som Venstre ikke ønsker. Venstre er glad for å ha fått gjennomslag for redusert foreldrebetaling for familier med dårlig råd og for gratis kjernetid i barnehagen for dem som trenger det mest, men Venstre vil gå lenger: Vi går til valg på å sikre gratis heldagsplass for familier med dårlig råd både i barnehagen og i SFO. Det er å prioritere de som trenger det mest, og det er å sikre frihet og like muligheter for alle barn.
Solveig Schytz (Venstre), 2021-05-11:
Det pedagogiske opplegget i barnehagen og læringsformene i skolen må og skal være basert på kunnskap om hvordan de yngste barna lærer og utvikler seg. I Fagfornyelsen, som trådte i kraft høsten 2020, er lekens rolle i opplæringen viktig både i overordnet del og i læreplanene for fag. Læreplanene har fått en tydeligere progresjon og henger nå bedre sammen med rammeplanen for barnehagen. Dette er svært viktig. Det er også svært viktig at vi har fått en femårig, forskningsbasert grunnskolelærerutdanning for 1.–7. trinn, som inkluderer fokus på begynneropplæring og faglige og sosiale læringsprosesser for de yngste barna, og at det er etablert en lærerspesialistordning innen begynneropplæring. Det er innført plikt for skolen til å gi tilbud om intensiv opplæring til elever på 1.–4. trinn som står i fare for å bli hengende etter i lesing, skriving og regning, og det er viktig å sikre at de yngste elevene opplever mestring på skolen. Vi har innført en norm for lærertetthet på skolenivå, og det er siden 2013 blitt over 4 000 flere kvalifiserte lærere i norske klasserom. Flere lærere er særlig viktig de første årene og et godt bidrag til mer lek og læring og mer tid og rom til å se hver enkelt elev og til å gi tettere oppfølging. Det er innført en lovfestet plikt for skolene og barnehagene til å samarbeide for en trygg og forutsigbar overgang, og en god overgang ivaretar barnas behov for sammenheng mellom barnehage og skole og gir nødvendig fleksibilitet i møte med en ny hverdag. Læringsformene i skolen skal være tilpasset barnas alder og behov, og vi har tillit til at lærere bruker sitt faglige og pedagogiske skjønn til å avgjøre hvilke metoder og arbeidsmåter som passer best til ulike elevgrupper. Derfor er vi skeptiske til statlig pålagt pedagogikk for de yngste barna, for det kan komme i konflikt med lærerens faglige handlingsrom, som vi mener at læreren skal ha. Evalueringen av seksårsreformen har tatt lengre tid enn forventet. De foreløpige funnene i arbeidsrapporten er interessante, og vi ser fram til hovedrapporten som kommer i 2023, og mener at den må legges til grunn før konklusjoner trekkes.
Solveig Schytz (Venstre), 2021-05-11:
Jeg er glad for at det er bred enighet i denne salen om viktigheten av både dialog og systematisk samarbeid mellom universiteter og høyskoler, virksomheter i stat og kommune, privat næringsliv og frivillig sektor, for kunnskap, kompetanse og samarbeid på tvers av sektorer og fagområder er viktig for samfunnets evne til omstilling, til innovasjon, verdiskaping og for hele samfunnsutviklingen. Mer systematisk samarbeid mellom utdanningsinstitusjoner, næringsliv og det offentlige er vinn–vinn for alle parter og gir utrolig mange nye muligheter. Økt arbeidslivsrelevans er viktig, men la meg likevel understreke: Samtidig skal universitetene være frie, forskningen skal være fri, og gratisprinsippet er grunnleggende. Mennesker har ulike behov gjennom livet. Både i offentlige tjenester, i næringsliv og i forskjellige deler av landet har man ulike utfordringer med å skaffe relevant kompetanse. Derfor er satsingen på fleksibel og desentralisert utdanning så utrolig viktig, og jeg ser fram til strategien som regjeringen kommer med på dette. Det er viktig at studentene er godt forberedt på overgangen til arbeidslivet. Da må vi både sikre at utdanningen har læringsformer som likner på det som utføres i arbeidslivet, vi må ha tettere samarbeid mellom arbeidsliv og utdanning, og vi må ha mer og bedre praksis i utdanning. Her er det også mye å hente for både studenter, institusjoner, bedrifter og det offentlige. Og ikke minst er det mye å hente på å styrke kulturen for innovasjon og entreprenørskap i høyere utdanning. Entreprenørskap er en måte å tenke på. Det handler om å skape framtidens nye grønne arbeidsplasser, om at forskning ikke bare skal ligge i en skuff, men at ny kunnskap og nye ideer skal gi ny verdiskaping og nye arbeidsplasser, sikre nødvendig omstilling og løse både dagens utfordringer og framtidens utfordringer.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Siden vi ikke har prøvd ut et forbud mot hijab i Norge, er det jo vanskelig å gjennomføre noen empirisk undersøkelse av det. Men det vi kjenner, er bl.a. konsekvensene av å stenge skoler og barnehager, noe vi dessverre var nødt til å gjøre i fjor vår. Det vi så da, var at veldig mange av dem som f.eks. henvender seg til minoritetsrådgivere, som søker støtte i ulike hjelpetiltak som de møter gjennom skolen, ikke gjorde det på samme måte, fordi det var vanskelig for dem å nå ut. Jeg mener at det er ganske åpenbart at å få en mulighet til å være på skolen og møte mennesker som representerer andre syn, andre holdninger enn f.eks. den familien eller storfamilien en vokser opp i, er ganske viktig for å sikre et korrektiv og for å sikre individer muligheten til å velge selv – om de ikke gjør det akkurat der og da, så i hvert fall på sikt.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Jeg synes det er en viktig verdi i den norske skolen at der kan barn faktisk gå kledd akkurat som de vil. Vi har ikke noen tradisjon for skoleuniform, og vi har ikke noen tradisjon for veldig strenge regler for hva man kan ha på seg. Jeg synes også det var ganske interessant da representanten i sitt eget innlegg trakk fram at han kjente til en tradisjon der man ble pålagt å gå med skjørt og ha fletter. Spørsmålet er hvorfor ikke det er lagt inn som noe det burde være forbud mot, i representantens forslag – fordi det kan være et eksempel på negativ sosial kontroll, det kan være et eksempel på tvang. Hvis vi skal forby hijab, så burde vi kanskje også forby skjørt for alle jenter? Det kan godt være andre eksempler også. Spørsmålet er jo: Hvor langt skal vi gå? Og hvor stort blir handlingsrommet for den enkelte dersom storsamfunnet setter seg ned og definerer hvilket plagg som er greit og ikke, hvilke plagg som er religiøse symboler, hvilke plagg som er eksempler på tvang og ikke? Jeg mener det er en ganske umulig oppgave for oss som storsamfunn å gjøre.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Nå er det lenge siden jeg har sett dokumentasjon på hvor utbredt bruken av barnehijab er, så jeg skal være forsiktig med å uttale meg veldig skråsikkert om det. Men det som er viktig for meg, er at norsk skole skal være åpen for absolutt alle, og at alle skal oppleve det som et inkluderende sted – uavhengig av hva man har på seg, uavhengig av hvem ens foreldrene er. Jeg er også veldig bekymret for at hvis man opplever at det påføres noen slags skam ved å bruke symboler som er viktige i sin kultur, viktige i sin familie – hvordan vil man da oppleve at man er velkommen i den norske skolen? Spørsmålet vi bør stille, er: Hvor problematisk er dette plagget? Vi har jo gått med på at i undervisningssituasjoner skal det ikke være lov til å ha på plagg som dekker ansiktet. Det er fordi det hindrer undervisningen. Men spørsmålet er: Hvis man har et plagg som dekker håret, er det et hinder for læring? Er det et hinder for å bli inkludert i skolen? Jeg mener bestemt nei, og da ser jeg ingen grunn til å forby det.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Det viktigste for meg er egentlig ikke å telle hvor mange barn som bruker hijab eller ikke. Det viktigste er å gjøre det vi kan for å ha et fritt samfunn der mennesker kan ta frie valg og leve livene sine på den måten man ønsker. Så å bekjempe negativ sosial kontroll, bredt, er høyt prioritert, og der må vi også ta i bruk en lang rekke virkemidler. Minoritetsrådgivere er selvsagt bare ett av dem. Noe av det aller, aller viktigste er jo den generelle integreringspolitikken – at vi sikrer at mennesker som bor i dette landet, er godt integrert i det norske samfunnet og har mulighet til å ta gode og opplyste valg, men også mulighet til å ha friheten til å utøve religion, hvis det er det de ønsker. Men jeg er helt sikker på at det viktigste vi kan gjøre for å sikre at barn og unge blir godt integrert, er å sørge for at de føler seg velkommen i den norske skolen, og sørge for at de lærer det de kan – og dermed blir rustet til å ta gode valg for sine egne liv.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
I debatter som dette kan man velge å ha en prinsipiell tilnærming, og man kan velge å ha en pragmatisk tilnærming. Når det gjelder den prinsipielle tilnærmingen, er jeg ikke i tvil om hva vi bør lande på. Jeg ønsker ikke et samfunn der vi forbyr bruk av plagg innenfor viktige institusjoner, særlig for barn. Jeg er overbevist om at det vil virke hemmende for integreringen. Vi har erfaringer fra andre land, f.eks. Frankrike, som viser at kvinner har opplevd at hijabforbud stenger dem ute fra viktige deler av samfunnet, og at de derved opplever at de ikke er en del av det franske samfunnet. Jeg ønsker ikke den typen tilstander i Norge, og jeg er helt overbevist om at det er feil. Så den prinsipielle tilnærmingen mener jeg tilsier at et forbud ikke er veien å gå i et samfunn der vi verdsetter religionsfrihet og ytringsfrihet høyt. Og jeg undrer meg veldig over at et parti som baserer seg på liberalistiske verdier, ikke veier hensynet til både ytringsfrihet og religionsfrihet høyere enn de gjør i denne saken. Men så har vi den pragmatiske tilnærmingen. Jeg tror ikke det er noen tvil om at det er ingen i denne salen som synes det er et gode at små jenter går med hijab. Det har jeg ikke hørt en eneste representant si. Spørsmålet er hva vi tror virker. Hva tror vi er det mest effektive for å sikre at disse jentene får et godt liv, at de blir integrert i samfunnet, at de opplever å ta frie valg? Jeg tror ikke et forbud da er veien å gå, og jeg mener at det er de som ønsker å innføre et forbud, som har bevisbyrden på sin side – ikke vi som ikke ønsker et forbud. Når det gjelder statsråd Abid Q. Raja og meg, tror jeg vi er helt enige i denne saken. Vi ønsker ikke at jenter skal gå med hijab, men vi ønsker heller ikke å forby det. Og for et liberalt parti er det faktisk fullt mulig å mene akkurat det.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Da vil jeg anbefale dem å fortsette på skolen, og det har vi bevilget penger til. Vi har bevilget penger slik at fylkeskommunene kan sikre et opplæringstilbud til de som ikke fullfører. De får mulighet til å ta eksamen uten kostnad. De kan gjøre det i løpet av høsten. De fleste vil ha rett til særskilt, utsatt eller ny eksamen, noe som er gratis. Ikke bare har de rett til eksamen, de har også rett til å få ekstra opplæring hvis de trenger det.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Det representanten sier, medfører ikke riktighet, for selv om vi gjennom opplæringsloven ikke har innført fullføringsrett, har vi sikret fylkeskommunene midler til å gi disse elevene skoleplass selv om de ikke består eksamen. I fjor ga vi et tilskudd på 150 mill. kr nettopp for å gi opplæringstilbud til avgangselever som har hull i vitnemålet. Det samme beløpet er bevilget i år. Det gjelder dem som har brukt opp retten sin uten å ha oppnådd studie- eller yrkeskompetanse. Fylkeskommunene kan da enten velge å opprette egne tilbud, eller de kan bruke pengene til å betale for privatisteksamen for de elevene som velger å ta det – her står de egentlig ganske fritt. Men det er ingen grunn til at disse elevene skal pådra seg utgifter. Dette har staten tatt regningen for, og det er viktig at fylkeskommunene følger opp og sikrer at alle de elevene får det tilbudet de har krav på.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Jeg er veldig, veldig usikker på hva mer enn det vi har gjennomført nå, som er mulig å gjøre. Det er jo fylkeskommunene som drifter skoletilbudet, de videregående skolene, i hele Norge. Det gjør de på en veldig god måte, og det er mange som dette året har strekt seg veldig langt for å greie å finne fram til mennesker som har mistet retten, men som likevel ønsker å ta opplæring. Det betyr at det er ganske mange som dette skoleåret har fått et utvidet tilbud, et tilbud utover det de vanligvis har rett til. Vi stiller opp med midler, vi har veldig tett samarbeid med fylkeskommunene. Vi bidrar til erfaringsutveksling mellom fylkeskommunene sånn at de skal greie å gi dette tilbudet. Dersom det viser seg at det har en høyere kostnad enn det vi har bevilget, vil vi også stille opp med mer penger. Så jeg mener vi virkelig gjør alt det vi kan for at alle elever skal få en mulighet til å fullføre og bestå, og at de ikke skal oppleve forsinkelser i sin utdanning på grunn av pandemien.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Selv om vi har hatt enkeltutbrudd, kanskje særlig knyttet til denne aldersgruppen, er jo smittetallene i Norge synkende, det er stadig færre som blir smittet. Det at vi nå skal avlyse ting, i en situasjon der smitten går ned, synes jeg ville være en litt rar holdning. Vi har vært opptatt av at ingen skal bli forsinket i utdanningen sin gjennom denne pandemien. Derfor har vi også laget regler for muntlig eksamen som gjør at det ikke vil skje. Hvis man skulle ende opp med å være syk eller i karantene på eksamensdagen, vil man likevel få et vitnemål som gjør at man kan søke opptak til videre utdanning, men man må ta eksamen i løpet av høsten. Dersom læreren blir syk og eksamen ikke kan avholdes, vil man få vitnemål og trenger ikke å ta opp igjen eksamen.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Stortingsrepresentantene har fremmet sju forslag om skolefritidsordningen. Jeg oppfatter at bakgrunnen for forslagene er at man ønsker en skolefritidsordning av god kvalitet som er tilgjengelig for alle som ønsker å delta. Dette er et mål som regjeringen deler. SFO er i dag en svært viktig fritidsarena for veldig mange barn på 1.–4. trinn, og det er nettopp derfor vi for kun om lag et år siden la fram en stortingsmelding der SFO ble viet stor plass. I den stortingsmeldingen presenterte vi flere ulike tiltak som vil både gi et løft til SFO og bidra til å gjøre SFO mer tilgjengelig for familier med lav inntekt. For det første har vi satt i gang en prosess med å etablere en nasjonal rammeplan for SFO. Samtidig vil regjeringen sikre at det fortsatt skal være mulig å gjøre ulike prioriteringer og retningsvalg lokalt. Det viktige er at alle SFO-er skal gi god kvalitet i tilbudet, ikke at ordningen skal være likest mulig fra sted til sted. Utkastet til ny rammeplan for SFO har nylig vært på høring og vil fastsettes om kort tid. Den vil følges av støtte- og veiledningsmateriell, som vil være klart til skolestart. For det andre har vi innført en nasjonal moderasjonsordning med redusert foreldrebetaling for familier med lav inntekt. Dette skoleåret startet ordningen på 1.–2. trinn, og til høsten utvides det også for 3.–4. trinn. For det tredje har vi innført gratis SFO for elever med særlige behov på 5.–7. trinn. Dette er elever som har få andre fritidstilbud, og der foreldrene ofte er mer avhengig av SFO for å få hverdagen til å gå rundt. Det er få elever dette gjelder, men jeg synes det er en viktig ordning som det er verdt å løfte fram. For det fjerde vil vi lyse ut et nytt tilskudd til gratis SFO for familier med lav inntekt i utvalgte kommuner. Jeg mener at alle disse tiltakene som nå gjennomføres, er viktige for utviklingen av skolefritidsordningen. Framover må vi sikre at vi evaluerer rammeplanen, men vi må også ta oss tid til å innføre den på en god og skikkelig måte. Jeg vil følge nøye med på både kvalitet og deltakelse i SFO framover. På sikt bør man vurdere om det er andre tiltak som også må settes inn for å bidra både til å løfte kvaliteten og til å øke tilgjengeligheten, men jeg mener dette ikke er tidspunktet for å innføre nye, omfattende og svært kostbare nasjonale tiltak. Nå mener jeg at vi skal gjennomføre det vi har planlagt, og se hvordan det virker. Jeg tror også det er viktig å understreke den friheten som kommunene har til å forme innholdet i SFO, selv om vi innfører en ny, nasjonal rammeplan. Jeg mener at vi bør la den innføringen ta litt tid, før vi gjennomfører nye, større endringer.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Jeg vil takke for et godt spørsmål, for jeg mener det er denne typen refleksjoner vi trenger å gjøre oss i skolepolitikken. Hvis vi alle tenker at nå skal vi bruke 8 mrd. kr, hva er da det mest effektivt å bruke de milliardene på for å sikre at alle barn får de samme mulighetene i livet? Da mener jeg det er riktig å bruke noe av det på å redusere prisene på SFO, særlig for dem med lavest inntekt, slik at alle får mulighet til å gå der. Men etter det mener jeg at de aller, aller viktigste tiltakene må være tiltak som bidrar til å styrke kvaliteten på læring – gjerne litt i SFO, men kanskje først og fremst i skolen, der vi vet at vi møter alle sammen, og som tross alt er den aller viktigste læringsarenaen. Det er klart at vi kan få veldig mye bra for en sånn sum med penger. Vi kan få etter- og videreutdanning. Vi kan få kompetanseheving. Vi kan få økt lærertetthet. Og vi kan øke satsingen på kompetanseløftet i spesialpedagogikk. Så jeg mener nok det er veldig mange flere måter å bruke de pengene på.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Jeg tror det er en veldig god måte å tenke på. For det første er det kjempebra å bruke ressursmiljøer som finnes i en kommune eller i en region, spille på lag med dem og se hvordan man kan få dem inn i et godt samarbeid med skolefritidsordningen. Det bidrar ofte til å senke terskelen, slik at flere elever blir introdusert til den typen tilbud. Hestesenter mener jeg er et kjempegodt eksempel. Idrettslag er det veldig mange SFO-er som har samarbeid med. Jeg har besøkt SFO i Trondheim som har et veldig tett samarbeid med kulturskolen, som gjør at plutselig er det helt andre typer elever som søker seg til kulturskolen, fordi de opplever at det er et interessant tilbud. Nettopp derfor tror jeg det også er viktig at vi nasjonalt ikke blir for rigide i å styre hva innholdet i SFO skal være, for det er ikke alle steder det finnes et hestesenter, så vi kan ikke pålegge at man skal samarbeide med slike. Men andre steder er det andre typer miljøer det er fornuftig å støtte seg på. Det er viktig at SFO gir rom både for fri lek og også for ulike typer kompetanse, slik at barna får møte ulike typer voksne.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Når vi nå innfører en ny rammeplan for SFO, er det egentlig første gang at vi nasjonalt sier veldig tydelig hva vi mener at SFO skal inneholde. Det er det største kvalitetsløftet som har skjedd for SFO nasjonalt. Jeg mener det vil være veldig fornuftig at vi i samband med innføringen av en slik rammeplan også diskuterer hva slags kompetanseløft vi ønsker oss for SFO i framtiden – både hva slags krav vi mener det er riktig å stille til ansatte og ledere, og hvordan vi skal bidra til å bygge opp kompetansen til dem som allerede jobber der. Jeg har lyst til å understreke at det er kjempemange som gjør en fantastisk jobb i SFO i dag, som har behov for å få påfyll, og det mener jeg vi bør se på muligheter for å gi dem. Om veien da er å lage egne utdanningstilbud, eller om veien er å bruke eksisterende utdanningstilbud og for så vidt plusse på med noe som er direkte inn mot SFO, skal ikke jeg konkludere på her. Men jeg mener definitivt at vi bør bruke en del av de ressursene vi skal sette inn i skoleverket framover, på å sikre kompetanse også i SFO.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Dersom den undersøkelsen var fra 2018, har innføring av prismoderasjon blitt innført etter det, og den ordningen blir også nå styrket. Det blir interessant å se etter det om vi greier å treffe de familiene som trenger det aller mest. Jeg tror det er viktig at vi ikke overforenkler, for det kan være mange som sier at de ikke bruker SFO fordi de synes det er for dyrt, f.eks. for en 4.-klassing, som også synes at SFO-tilbudet er ganske kjedelig. Det kan godt hende at de samme foreldrene ikke ville synes at prisen var så høy dersom tilbudet var av bedre kvalitet og det faktisk var noe som barnet ønsket å gå på. Kanskje den familien heller vil bruke pengene sine på fritidstilbud som gis av frivillige lag og organisasjoner. Jeg synes ikke vi skal lage et system der det ikke er greit. SFO er faktisk frivillig. Det jeg mener er aller viktigst, er at vi prioriterer de som ikke har råd til å betale inngangsbilletten i dag. Jeg mener at prisen en del kommuner har, er for høy, og derfor trenger vi gode moderasjonsordninger. Vi trenger å sikre gratis SFO til familier med lav inntekt, men vi har ikke – mener jeg – mulighet til å ta oss råd til å gjøre det for absolutt alle.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Jeg har selv besøkt Jåtten skole fysisk – også SFO. En av grunnene til at jeg faktisk fikk anbefalt å besøke akkurat den SFO-en, var at det var en SFO som var veldig tett integrert med skolen. Det er det som er det aller viktigste, at det er et tett samarbeid mellom SFO og skole, f.eks. slik at man har bedre mulighet til å gi ekstra oppfølging, og at man har bedre mulighet til å bruke SFO som en arena som kan støtte opp under den læringen som foregår i skolen. Jeg oppfattet ikke da at det var et selvstendig poeng at det skulle være gratis, men jeg mener at dersom en del kommuner mener det er et viktig virkemiddel i den kommunen for å støtte læring, synes jeg det er helt greit å velge å gjøre det slik. I Oslo kommune har man også prioritert det. Jeg mener man rullet det ut på en veldig merkelig måte, som egentlig fungerte veldig ekskluderende. Men bortsett fra det mener jeg det mange steder kan være et fornuftig virkemiddel enten å senke prisen eller å gjøre tilbudet helt gratis. Spørsmålet vi diskuterer her, er om vi skal bruke 8 mrd. kr fra statsbudsjettet for å lage en nasjonal ordning. Det mener jeg ikke er riktig.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Stortingsrepresentantene har fremmet fire forslag som på ulik måte handler om de yngste elevene og overgangen mellom barnehage og skole. Regjeringen er opptatt av at alle elever, også de yngste, skal ha god og tilpasset opplæring på skolen, og at de skal ha det bra. De nye læreplanene slår fast at opplæringen skal være tilpasset elevenes alder og modenhetsnivå. Læreplanene er også svært tydelige på at lek er nødvendig for trivsel og utvikling, spesielt for de yngste barna. Bedre tilrettelegging for de yngste er et hovedtema i Meld. St. 6 for 2019–2020, om tidlig innsats og inkluderende fellesskap. Meldingen inneholder en rekke tiltak som styrker tidlig innsats i hele barnehage- og skoleløpet. Vi har også innført en lovfestet plikt til å samarbeide om overgangen mellom barnehage og skole. Representantene gir uttrykk for at regjeringen har trenert en evaluering av seksårsreformen, som Stortinget har bedt om. Dette er en påstand som ikke har grunnlag i fakta. Som jeg har informert om i Stortinget tidligere, kom denne evalueringen senere i gang enn det vi ønsket, fordi den måtte lyses ut i to omganger. Jeg skulle gjerne sett at flere forskningsmiljøer meldte interesse ved første utlysning, slik at evalueringen kunne kommet raskere i gang. Det er likevel viktig at den forskningen vi bruker som kunnskapsgrunnlag for beslutninger, har høy kvalitet. Jeg mener derfor at det var riktig å bruke tid på en ny utlysning av evalueringen, og jeg mener at vi har fulgt opp Stortingets anmodningsvedtak på en god måte. Representantene ber regjeringen sette i gang flere nye forskningsprosjekter og utvikle den pedagogiske praksisen på de første trinnene. Forskningskartleggingene fra Kunnskapssenter for utdanning og Oslomet viser begge at det finnes for lite empirisk kunnskap om hva som faktisk skjer på de første trinnene i norske klasserom i dag. Når vi skal bruke ressurser på nye tiltak, må vi vite at de er treffsikre, og at de svarer til et reelt behov. Jeg mener derfor vi bør vente til vi får mer kunnskap fra evalueringen av seksårsreformen før vi setter i gang nye prosjekter. Forslagsstillerne ber med henvisning til en artikkelserie i Dagsavisen om å sette en stopper for trivselsundersøkelser som bruker smilefjesikoner som svaralternativer. Alle som arbeider på skolen, skal ifølge opplæringsloven § 9 A følge med på om elevene har et trygt og godt skolemiljø. Mange skoler og skoleeiere bruker ulike undersøkelser for å hente inn kunnskap om skolemiljøet. Dette ligger innenfor det lokale handlingsrommet, og jeg forutsetter at skoler og skoleeiere holder seg innenfor de rettslige rammene. Jeg har også i utgangspunktet tillit til at lærerne bruker klokskap og fornuft når de velger metode i klasserommene. Både regjeringen og Stortinget har vært opptatt av at også de yngste elevene må få si sin mening om læringsmiljøet. Når vi etter hvert får mer kunnskap fra evalueringen fra Oslomet, mener jeg at vi også bør vurdere behovet for å utvikle en metode for å innhente jevnlig informasjon om hvordan de yngste elevene opplever skolehverdagen.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Både opplæringsloven, læreplanen og jeg selv er veldig tydelig på at det er skolen som må tilpasse seg elevene, ikke omvendt. Det betyr at særlig for fem- og seksåringene, men også for ganske mange eldre barn, har leken en selvsagt og viktig plass, ikke bare i friminuttene, men også i opplæringen. Jeg har besøkt en lang rekke skoler som er utrolig flinke til å lykkes med dette. Selv om jeg deler bekymringen – jeg tror nok definitivt at det er elever som opplever at skolehverdagen er litt for stillesittende i dag – mener jeg at en beskrivelse av norsk skole som en puggeskole der alle elever sitter rolig bak pulten sin, ikke stemmer med den virkeligheten jeg ser og opplever når jeg er ute og besøker norske skoler. Tvert imot mener jeg at veldig mange lærere særlig på småtrinnet er svært gode til å tilrettelegge for aktivitet og lek og for at elevene skal få lov å lære og leke i god harmoni.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Den beskrivelsen som representanten kommer med, stemmer ikke. Vi har fulgt opp vedtaket fra Stortinget om å ha en dialog med partene om kvalitetsutviklingssystemet i norsk skole. Vi har hatt mange møter allerede, og vi kommer til å ha veldig mange flere møter. Det er viktig når vi har et kvalitetsutviklingssystem, at vi sørger for at det har god kvalitet, at det er i tråd med læreplanene. Det ville være veldig dumt om vi har kvalitetsvurderingssystem som ikke er i tråd med de læreplanene som vi nettopp har vedtatt, og det er viktig at vi utvikler gode måter for å finne ut av hvordan ungene har det i skolen. Vi har ikke kommet langt nok på det. Derfor mener jeg at vi skal jobbe videre med det. Men å sette opp en motsetning mellom elevers trivsel og det at vi faktisk spør dem om hvordan de har det, synes jeg er veldig merkelig. Når vi skal utvikle dette systemet, må vi gjøre det trinn for trinn. Det kommer til å ta lang tid. Vi kommer ikke til å ha noen nye nasjonale prøver før i 2024–2025, og jeg skal love at vi framover skal involvere alle parter godt i arbeidet.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Jeg må si jeg synes det er oppsiktsvekkende at vi har en debatt som handler om skolen, som i så liten grad forholder seg til forskning og kunnskap. Det finnes ikke belegg for en påstand om at det som har vært gjennomført av kartlegginger, er skadelig for et eneste barn. Dersom det hadde vært riktig, ville jeg selvsagt ha stoppet det med en gang. Det er klart at det er ganske vanskelig å innhente god informasjon fra små barn om hvordan de har det på skolen. Små barn kan ikke krysse ut et langt skjema, som f.eks. Elevundersøkelsen er, og små barn kan kanskje ha vanskelig for å sette ord på akkurat hvordan de har det på skolen, på samme måte som det eldre barn eller vi voksne kan. Fra 5. trinn og oppover har vi Elevundersøkelsen, som har vist seg å være et ganske godt verktøy for hvordan elevene har det i skolen. Jeg mener at vi også må diskutere hvordan vi kan få vite hvordan de yngste barna har det. Jeg tror ikke vi har funnet de beste metodene ennå, men jeg mener at vi bør fortsette å jobbe med det. Det er faktisk et ansvar vi har overfor de yngste barna, at vi sikrer at deres stemme også blir hørt.
Guri Melby (Venstre), 2021-05-11:
Kunnskap og innsikt er viktige stikkord, så jeg håper jeg kan bidra til å opplyse salen litt: Det er ikke slik at regjeringen nå har levert et forslag om et nytt testregime i skolen. Det som er faktum, er at regjeringen har vedtatt noen prinsipper for kvalitetsutviklingssystemene i skolen. Vi har sagt at vi ønsker oss kvalitetsutviklingssystemer som både gir styringsinformasjon til nasjonale myndigheter og bedre informasjon om den enkelte elev, slik at vi kan få til bedre tilpasset opplæring. Og så har vi slått fast mange, mange ganger at vi ikke har tenkt å innføre flere kartlegginger eller flere tester i norsk skole, så jeg håper at representanter kan slutte å gjenta usannheter om det fra Stortingets talerstol. Jeg skjønner veldig godt at forslagsstillerne ønsker en skole der det er rom for mer lek, og jeg tror nok det er riktig at det er elever i dag som ikke opplever at det er godt nok rom for lek. Det tror jeg at vi alle er enige om. Jeg synes likevel at de forslagene som fremmes her, går veldig langt i å detaljstyre metodevalg i skolen, og at det er veldig langt fra et system som viser tillit til profesjonsutøverne i skolen. Det som foreslås, er altså at regjeringen skal utvikle en pedagogikk tilpasset fem- og seksåringene – staten skal utvikle den pedagogikken som skal brukes i norske klasserom av norske lærere. Jeg mener at det går veldig langt i å detaljstyre innholdet i norsk skole, og jeg tror at det vil være drepende for en positiv faglig utvikling. Min erfaring er at norske lærere representerer en profesjon som ønsker å utvikle seg, som ønsker å diskutere faglige utfordringer, og som ønsker å finne ut av dette sammen, men også hver for seg, og som ikke ønsker et diktat fra den politiske ledelsen i landet om hvordan de skal gjøre jobben sin i norske klasserom. Vi har metodefrihet, og det mener jeg er en viktig verdi i den norske skolen. Det tror jeg også er en av grunnene til at de aller, aller fleste elevene har det bra. Jeg tror også at etter en slik debatt er det viktig å si at det er veldig mange piler som peker i riktig retning i norsk skole. Elevene lærer mer, stort sett, i de fleste fagene, og de aller, aller fleste elevene har det bra. Det betyr ikke at vi ikke hele tiden skal strekke oss lenger for at de skal ha det bedre, men jeg tror det bare finnes én vei hvis vi synes det er for lite lek i skolen og vil ha mer: Da handler det om å utvikle lærerne som jobber i norsk skole, det handler om å sørge for at de får det kompetansepåfyllet de trenger, at de får tid i hverdagen til å bidra til å utvikle pedagogikken på sin skole og i andre profesjonsfellesskap. Det mener jeg er det eneste svaret på den utfordringen.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2021-05-11:
For et par uker siden i Bergen så jeg en mor med to små jentebarn, som umulig kan ha vært mer enn 5 år, med rosa hijab. Som barnas stortingsrepresentant gjorde det meg faktisk veldig vondt. I motsetning til statsråden mener jeg at et barn som blir påtvunget dette plagget, er et barn for mye. Dette handler ikke bare om sosial kontroll, det handler faktisk om seksualisering av barn. Fremskrittspartiet og jeg mener at denne barnehijaben symboliserer verdier som bryter radikalt med våre grunnverdier i Norge. Plagget kan man si at legitimeres av islam som en aktiv handling for å unngå å vekke lyster hos det motsatte kjønn. Barnehijaben representerer en seksualisering av og et syn på barn, ikke minst jentebarn, som rett og slett ikke er forenlig med norsk lov og kanskje er en av de aller mest synlige formene for sosial kontroll i Norge i dag. Derfor er det kort tid siden jeg utfordret likestillingsminister Abid Q. Raja nettopp når det gjaldt dette i denne sal. Jeg siterer kort fra svaret hans: «Men jeg som politiker, som likestillingsminister, som politiker for Venstre, og også personlig, født og oppvokst i en muslimsk familie og bevandret i dette miljøet, mener at dette plagget ikke bør brukes på barn.» Jeg synes det er trist at to statsråder fra samme parti tydeligvis ikke er enige. Jeg mener at tiden for festtaler i handlingsplaner og likestillingspolitiske redegjørelser er over. Fremskrittspartiet er selvfølgelig enig i at skole og barnehage skal være et trygt og inkluderende sted med rom for alle elever. Nettopp derfor er det grunn for å stå opp for barns frihet fra ekstreme ideologier, som faktisk seksualiserer små barn. Undertrykkelse av jenter hører ikke hjemme i Norge. Skole og barnehage skal være et fristed også for dem som kommer fra en annen kultur. Jeg synes det er skuffende at Fremskrittspartiet i dag nok en gang blir stående alene i kampen mot undertrykkelse av små jenter.