Arve Kambe (Høyre), 2010-12-02:
Høyres mål om et enklere Norge har sin bakgrunn i vår innfallsvinkel til hvordan vi mener at de som skaper arbeidsplasser og verdier, skal behandles. Vi mener at det må bli administrativt enklere og mindre ressurskrevende å starte, eie og drive bedrifter i dag. Det vi, og helt sikkert også statsråd Giske, hører mest om når vi er på bedriftsbesøk rundt om i landet, er selvfølgelig skatter og avgifter – det legger vi vekk i denne typen debatt – men det er særlig skjemaveldet som går igjen, hvor mye energi som suges ut når konvolutter åpnes, når post hentes og man ser at det skal fylles ut med samme info igjen og igjen og igjen, sendes inn, kontrolleres, rapporteres osv. Det tar mye oppmerksomhet, som ellers kunne vært brukt på bedriftens utvikling. Dette er særlig aktuelt for småbedrifter og nyskapte bedrifter, som ikke har sekretærer og gjerne heller ikke har planer om å få sekretærer, men faktisk om å produsere det de er ment for og startet til. De må forholde seg til de samme lover og regler som store konserner, og de bruker forholdsvis mer av sin tid på arbeidet og forholdsvis mer av sine penger på den type jobb. Regelforenkling har vært en del av den uttalte næringspolitikken til de aller fleste regjeringer gjennom mange år. Så sent som i februar 2010 satte NHOs medlemmer dette temaet, forenkling, på andreplass over viktige nærings- og rammebetingelser for å drive virksomhet i Norge. Etter fem år i regjering og fire statsråder i Næringsdepartementet har de rød-grønne null resultater av substans å vise til. Der ett skjema forsvinner, kommer ofte to nye. Norsk næringsliv bruker i dag 54 mrd. kr på å oppfylle regler om rapportering. Cirka 20 av de milliardene gjelder landets småbedrifter. Med dagens tempo tar det over 140 år før man når målet om 25 pst. reduksjon i skjemaveldet. World Economic Forum plasserer Norge på 59. plass i offentlige reguleringer. I kategorien Burden of government regulations, som 13 000 bedrifter har svart på, havner Norge på 59. plass, som er ti plasser dårligere enn i forrige undersøkelse. Alle de andre nordiske landene kom bedre ut enn Norge. Til og med Rwanda kom bedre ut på den parameteren. Det man har gjort, er konsekvent å nedstemme alle forslag fra Høyre og alle forslag fra opposisjonen fordi statsråden en sjelden gang har et storting som deler hans ambisjon, som deler hans mange løse tråder for å ta dem ned. Det ser ut som den til enhver tid sittende næringsstatsråd i den rød-grønne regjeringen er som Peer Gynt: «Ja, tænke det; ønske det; ville det med, – men gøre det! Nej; det skjønner jeg ikke!» Når man skal fylle med innhold et mål om å forenkle, betyr det at man må ta upopulære grep underveis. Det kan virke som om byråkratiets ryggmargsrefleks er at alle skjemaer er viktige, alle skjemaer har sin disippel, og at alle kontroller er nødvendige. Dessuten skapes det jo arbeidsplasser av slikt. Oppgaveregisterets hovedoppgave er å holde løpende oversikt over næringslivets oppgaveplikter til det offentlige og finne muligheter for forenkling. Årlig utarbeides det som kalles en belastningsstatistikk – som er et ganske treffende begrep – om næringslivets innrapportering til statlige myndigheter. Den 31. desember 2008 hadde dette registeret 767 statlige skjemaer, av dem var det kun mulig å rapportere halvparten elektronisk. Det er beregnet at rundt fire og et halvt tusen årsverk går med til å fylle ut disse skjemaene. Av de totale innrapporteringskostnadene på 13 mrd. kr i 2009 gjaldt rett over 40 pst. Altinn. Fortsatt er manuell rapportering dominerende, med en liten overvekt på 55 pst. Høyre mener det burde vært strøm på alle skjemaene – de burde vært elektroniske. Det ville sikre raskere utfylling, raskere innsending, lettere kontroll på mottakersiden og være døgnåpent. Siden dagens regjering kom til makten, er de administrative lettelsene knapt målbare, også under den nye statsråden. Det er heller ikke vilje til å tørre å sette et konkret mål om reduksjon fra regjeringens side, til tross for at alle medlemslandene i EU har slike målsettinger. Flere forslag om helt konkrete forbedringer som ikke har med skatte- og avgiftspolitikk å gjøre, er nedstemt i Stortinget. Høyre har foreslått en egen forenklingsmelding til Stortinget hvert år, der alle departementer og statlige etater rapporterer om hvordan ting er blitt enklere for brukere og næringsliv, samt at det settes krav når nye skjemaer skal lages. Det er stemt ned. Høyre har foreslått at regjeringen må ha som målsetting å redusere næringslivets kostnader med 10 pst. de første årene og deretter foreta en ytterligere nedtrapping til 25 pst. på sikt. Høyre vil at standardinformasjon om bedriften skal rapporteres inn én gang til det offentlige og kun oppdateres ved endringer. At én bedrift på ulike skjemaer, fra ulike etater, fra ulike bransjer, skal oppgi organisasjonsnummer, navn, adresse og regnskapstall som allerede er rapportert inn, er unødvendig, ikke bare for næringslivet, men i aller høyeste grad også for dem som sitter på mottakersiden og skal behandle dette, i stat, fylke og kommune. Høyre har også vært med på forslag om å redusere kravet om oppbevaring av regnskapsmateriale fra ti til fem år, noe som vil være et vesentlig bidrag til forenkling for næringslivet. Det bør statsråden ta imot med åpne armer og dra i land. Høyre har også sagt at vi vil ha en aksjelov som i større grad er tilpasset de mindre bedriftene. Stortinget har flere ganger hatt oppe en diskusjon om et regelråd etter svensk modell for å sikre enkle, effektive og samkjørte regler, og en slags djevelens advokat i møte med byråkratiet når nye skjemaer skal komme. I Sverige har de nå forlenget prøveperioden som regelrådet hadde, til ut denne fireårsperioden som regjeringen sitter i, nemlig ut 2014. Riksrevisjonen i Norge har overfor Stortinget flere ganger påpekt at konsekvenser for næringslivet ikke er blitt godt nok utredet når reglene lages. Høyre har foreslått mer koordinerte statlige tilsyn. Bedrifter får ulike tilsynsbesøk som tar mye oppmerksomhet, og regjeringens egen utredningsinstruks, der det kreves at konsekvenser for næringslivet skal være med, brytes. Men når man ser departementets, statsrådenes, vurderinger av konsekvensene for næringslivet, er det runde formuleringer som brukes, som ikke kan etterprøves, som ikke kan sikres. Den britiske regjeringen har fra 1. september innført prinsippet «one in, one out», som i praksis betyr at kommer man med et nytt skjema, skal man fjerne et annet. Dessuten, og kanskje det viktigste i forenklingsøyemed, det er ikke bare å fjerne eller redusere eksisterende regler og regelverksskjema, man må også stoppe økningen av nye. Det har noe med å sette grenser for statlig politikk å gjøre. Når Høyre vil ha forenkling, betyr ikke det at vi mener at det ikke er behov for regler, at det ikke er behov for skjemaer, og at det ikke er behov for kontrollrutiner. Men det er helt åpenbart at offentlige myndigheter ikke er samkjørte når de ber om lik informasjon fra samme firma opptil flere ganger årlig. Bedriftsforbundet har etterlyst en konkret vilje til å forenkle og tilrettelegge for nyskaping og vekst. Jeg mener at fokus på forenkling og ledelse i departementene i dag ikke er til stede under denne regjeringen – ikke av vond vilje, men rett og slett fordi det ikke er, eller har vært, og sannsynligvis ikke kommer til å bli, en del av hverdagen for rød-grønne politikere, og fordi det politiske vervet for mange rød-grønne handler om å bevilge penger framfor å være en synlig leder, en tydelig leder, og stille krav. Derfor tror jeg en borgerlig regjering er mer skikket til å få styring på nettopp denne type saker. For resultatet er at byråkratiet vokser, offentlig sektor vokser – finansiert av næringslivet. Et mål på 25 pst. å strekke seg etter vil forplikte. I dag blir alt vannet ut. Danmark har redusert sitt skjemavelde med 20 pst. de siste årene, Sverige har allerede redusert med 7 pst., men har en målsetting om å klare 25 pst. Skatte- og avgiftspolitikken ville også ha bidratt. Fjerning av bl.a. formuesskatt og arveavgift ville ha gjort det enklere, men denne interpellasjonen handler ikke om skatter og avgifter. Når det gjelder ønsket om å fjerne revisjonsplikten for småbedrifter, har regjeringen nå hatt 2½ år på seg etter at NOU-en forelå. Alle sier at det skal komme før jul. Det betyr at vi forhåpentligvis skal se statsråd Giske her snart igjen. Et av målene med interpellasjonen er å få en avklaring fra Giske om når saken vil komme. I EUs regelverk har man fjernet revisjonsplikten for bedrifter som har en omsetning på under 8,8 mill. euro og færre enn 50 ansatte. 150 000 AS-er kan fjernes fra revisjonsplikten i Norge. Dette er selskaper med få eiere, ofte familieeide selskaper hvor eier selv er aktiv. Dette er syretesten på om statsråd Giske mener noe med forenkling, og om han har tyngde nok i regjeringen slik han har hatt i andre roller når han har vært statsråd, og om han også klarer det i forhold til næringspolitikken. Så får vi se de neste ukene og dagene om statsråd Giske klarer å levere en julepresang til næringslivet og til Stortinget.