Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-03-09:
Jeg registrerer at jeg fikk noen sosialister opp på talerstolen, og ingenting gleder meg mer enn å debattere mot sosialister. Det er ikke slik at en som er konservativ, liberalist eller nasjonalkonservativ, ikke også ønsker at arbeidstakere og arbeidsgivere skal kunne ha gode vilkår, både for å skape arbeidsplasser og ha lønnsomme arbeidsplasser og for å kunne ha et arbeid. Men vi mener at det ikke er FN som skal definere dette. Om man kaller det et minimum eller maksimum, eller hva man gjør – det er opp til partene i arbeidslivet. For det er faktisk sånn at det også er sosialister som er mest opptatt av å snakke om partene i arbeidslivet, men hvis partene i arbeidslivet allerede har avtalt ting i FN, trenger de jo ikke å jobbe noe særlig mer her i Norge. Det er det som er poenget. Om de grunnleggende menneskerettighetene: Jeg sa faktisk ytringsfrihet, for det ble snakk om at jeg ikke sa pressefrihet. Jo – ytringsfrihet er pressefrihet. Det er akkurat det samme. Begrepet om ytringsfrihet kom før pressefrihet, for det er ulike former for ytringer i ulike medier. Og jeg kan gjenta de grunnleggende menneskerettighetene én gang til: Det er likestilling, likeverd, ytringsfrihet, religionsfrihet og stemmerett. Det er ting vi skal jobbe for. Hvis man mener at man har noe som er ekstremt unikt for akkurat det man er opptatt av, om det er klima eller miljø eller alt mulig sånt, går man til FN og sier: La oss for all del få FN til å vedta det. Så kan vi si her i Norge at FN har vedtatt det, og da har vi en rettighet til det, og så kan det komme mange advokater og organisasjoner og si, se her, FN har vedtatt det, kom igjen, implementer det. Om vi har penger til det, bryr vi oss ikke om, for FN har vedtatt det. Det er altså denne forsamling som skal vedta det vi mener er best for Norge. En minstestandard i et annet land, i Cuba eller Venezuela, som ble nevnt her oppe – som om ikke jeg skulle være like opptatt av en kvinne i Cuba eller en mann i Venezuela: Hva har det med saken å gjøre? Det har ingenting med denne saken å gjøre. Det vi ønsker, er at Norge og denne nasjonalforsamlingen skal bli enige om en ressursfordeling, hvordan vi forvalter våre ressurser, og hvordan vi fordeler våre ressurser. Det er ikke FN som skal gjøre det. Hvis man mener det, kan man like godt la være å holde på i denne salen – hvis det er slik at det er FN som skal definere hva vi skal mene her. Det kan ikke være så vanskelig å forstå at jo mer vi vedtar i FN, jo mindre kan vi vedta her, jo mindre fleksibilitet har vi – hvis en sosialist hver gang skal kunne se til FN, skal kunne vise til at det allerede er vedtatt, så vi trenger ikke å diskutere det. Det er helt fundamentalt at vi er i stand til å ha uenigheter og diskutere dette på grunnlag av politiske partier og ulike meninger, og ikke komme med stigmatiserende beskyldninger, begynne å snakke om partipolitikk og hvordan man splitter parti, som Donald Trump, med litt latter fra salen. Det er ganske store ting vi snakker om, som definerer mye av det som angår oss alle, og som angår landet vårt – og i dette tilfellet også angår oss globalt. Fremskrittspartiet er akkurat like opptatt av rettighetene til arbeidstakere som sosialistene er i denne sal.