trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-01-13:
Eg er den fyrste til å beklaga alle forseinkingane og dei innstillingane av tog som vi har hatt i desember og fram til no. Eg er samd i at omfanget av togforseinkingar og kanselleringar av tog er altfor stort i forhold til dei måla som er sette for jernbanedrifta. Særleg ille har det vore i den sterke kuldeperioden som vi no opplever. Sterk kulde og jernbanedrift går tydelegvis ikkje alltid like godt saman. Dei tekniske komponentane både på jernbanenettet og på togmateriellet er særs sårbare for sterk kulde. Det gjer at togtrafikken lett stoppar opp. Omfanget av konsekvensane er størst i togtrafikken rundt Oslo, som har den største togtrafikken. Feil på sjølve jernbanenettet skaper dessutan ofte dei største problema, då dette medfører at mange tog må innstillast samtidig. Særleg gjeld dette i rushtrafikken rundt Oslo når det er mangel på ledig sporkapasitet til å kunna handtera slike avviksituasjonar på ein fleksibel måte. For å få redusert sårbarheita er det naudsynt med ei omfattande satsing på vedlikehald og fornying av dei tekniske anlegga på jernbanenettet. Regjeringa har som kjent sett i gang dette arbeidet gjennom det såkalla Oslo-prosjektet. Prosjektet vart sett i gang i 2009 etter initiativ av Liv Signe Navarsete. I 2009 vart det løyvd 220 mill. kr til opprusting av sjølve Oslotunnelen. I 2010 er det løyvd ytterlegare 470 mill. kr til vidareføring av dette arbeidet og til oppstart av nye fornyingsprosjekt på innerstrekningane mot Oslo S. Dette er eit omfattande prosjekt. Det er kostnadsrekna til over 2 milliardar kr. Det er prioritert i NTP 2010–2019 og planlagt å vera ferdig i 2012. Når det skal gjennomførast så omfattande arbeid på sporet samtidig med at togtrafikken skal gå som normalt, kan det lett oppstå problem med togforseinkingar og innstillingar av tog, til stor irritasjon for togtrafikantane. Det er det som er bakgrunnen for utsegna til jernbanedirektøren om at «det blir verre før det blir bedre». Etter mi vurdering vil det ikkje vera praktisk mogleg å stoppa heile togtrafikken for å kunna forsera fornyingsarbeidet. Togtrafikken måtte i tilfelle avviklast med busstrafikk. I rushtrafikken ville det i tilfelle vera behov for opp mot 300 ekstra bussar, med det trafikkaoset som det kan medføra. I denne situasjonen er det viktig at arbeidet er godt planlangt, og ikkje minst at det blir gjeve god informasjon. Kva råd kan eg gje? Eg kan ikkje gje andre råd enn at ein må halda fram med å ta toget som vanleg, men ein må òg følgja godt med på den informasjonen som blir gjeven om eventuelle avvik i togtrafikken. Jernbaneverket i samarbeid med NSB arbeider no med eit prosjekt for å betra trafikkinformasjonen overfor dei reisande. I 2010-budsjettet er det løyvd 80 mill. kr til vidareføring av dette prosjektet. I møtet som eg hadde med Jernbaneverket og NSB om driftssituasjonen på jernbanen førre veke, bad eg NSB om snarleg å koma opp med ytterlegare forslag om korleis dei reisande betre kan ivaretakast ved større driftsavbrot i vinterkulda, t.d. i samarbeid med lokale styresmakter. Det følgjer no NSB opp.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-01-13:
Eg trur representanten Tenden og eg skal vera samde om ei sak: Det tek tid å retta opp mange års forsømingar. Det må det vera rett å seia. Her er det mykje dårleg skjenemateriell, og det er òg dårleg materiell på skjenene. Denne regjeringa har altså begynt på ei opptrapping. Vi har nesten tredobla investeringsbudsjettet. Vi skal auka det ytterlegare fram mot 2013. Så er eg heilt samd i at det vil vera behov for ytterlegare opptrapping etter dette. Til dømes bør vi sjå på heilt nye løysingar i Oslo-området som då vil omfatta alternativ til den Oslotunnelen vi kjenner i dag. Lat meg til det Stein Nilsen seier, understreka at det ikkje vil vera samanhengjande kaos i 30 år. Det vil gradvis bli betre.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-01-13:
Eg har den største medkjensla både med folk som står ute og frys, med folk som ikkje utan vidare kan rekna med at toget går, og med dei mange som i dag på toga og i Jernbaneverket, gjer det dei kan for at ting skal fungera, for dei er det òg mange av. Det med bussar er noko som kan vurderast. I dag er det nærmare 40 bussar i beredskap på nokre strekningar for å bøta på dei verste problema. Kvifor blir det fyrst verre? Det er fordi det skal gjerast arbeid mens toga går. Det var ikkje kulda Elisabeth Enger tenkte på. Men eg skal forsikra representanten Tenden om at dette er ei sak som eg har fullt trykk på.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-01-13:
Uavhengig av kva som skjer med signalanlegget Merkur, som Jernbaneverket etter planen skulle bruka på det nye dobbeltsporet mellom Sandnes og Stavanger, på den nye godsterminalen på Ganddal og på det nye fjernstyringsanlegget mellom Mosjøen og Bodø, må dagens signalanlegg etter kvart skiftast ut på heile det norske jernbanenettet på grunn av alder. Hovudtyngda av signal- og sikringsanlegga vart bygd på 1960- og 1970-talet og er modne for utskifting. Jernbaneverket har utarbeidd ein strategi som grunnlag for å fornya signalsystema basert på ein felles standard som for resten av Europa. Den såkalla ERTMS-standarden er ei europeisk standardisert løysing for signalering og trafikkstyring. Noreg har gjennom EØS-avtalen vedteke innføring av denne standarden når eldre anlegg må skiftast ut eller ved bygging av nye jernbanelinjer som treng signal- og sikringssystem. Formålet med ein felles standard er å få effektivisert og styrkja konkurranseevna til jernbanetrafikken i Europa. Den planlagde utbygginga er bl.a. omtalt i St.meld. nr. 16 for 2008–2009, Nasjonal transportplan, og seinast i Samferdselsdepartementet sin budsjettproposisjon for 2010. Det er korrekt at utbygginga av ERTMS på heile det norske jernbanenettet førebels er kostnadsrekna til 15–20 milliardar kr. Fyrste fase gjekk ut på å etablera ei erfaringsstrekning på Østfoldbana, austre linje, som skulle stå ferdig til bruk i 2014. Jernbaneverket gjennomfører no ei fornya vurdering av denne planen for å sjå på om det er mogleg og klokt å ta i bruk ERTMS-systemet tidlegare enn opphavleg tenkt. Det blir dessutan arbeidd med ei konseptvalutgreiing som skal underleggjast ekstern kvalitetssikring om val av strategi for utbygginga av ERTMS på det norske jernbanenettet. Før alle utgreiingane ligg føre, er det ikkje mogleg for meg å svara på kor raskt dette systemet kan takast i bruk. Dei budsjettmessige konsekvensane av ei eventuell utbygging av ERTMS må sjølvsagt vurderast i samband med dei årlege budsjettframlegga og i tillegg takast omsyn til og eventuelt prioriterast i samband med rulleringa av Nasjonal transportplan for 2014–2023.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-01-13:
Fyrst til det å liggja bak løyvingane i Nasjonal transportplan: Det er i Nasjonal transportplan varsla at det skal koma ei opptrapping i perioden. Lat meg òg seia til innhaldet i spørsmålet frå Hoksrud når han seier at dette prosjektet har kosta skattebetalarane nærare 600 mill. kr: Om det kan roe han noko, er det samla kontraktbeløpet mellom ABB og Jernbaneverket på 265 mill. kr. Så kjem det i tillegg 55 mill. kr til eit midlertidig anlegg, NSI 63, på dobbeltsporet Sandnes–Stavanger, slik at dette kunne takast i bruk som planlagt. Eg seier ikkje dette for å snakka meg vekk frå 15–20 milliardar kr. Eg tykkjer det talet understrekar at her er det store utfordringar, og det er òg veldig viktig å få betre signalanlegg på plass så mange stader som mogleg.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-01-13:
Lat meg aller fyrst seia noko som Hoksrud ikkje likar å bli minna om, men som er eit faktum, og det er at det tek tid å retta opp ti år med forsømingar. Slik er det. Og vi er i gang med ei opptrapping. Så er det òg slik at etterpåklokskap er den beste forma for klokskap, kanskje. Når det viste seg at denne ABB-kontrakten ikkje heldt mål, for å halda meg til den, seier Jernbaneverket opp den når det gjeld levering av Merkur til bruk på dobbeltsporet Sandnes–Stavanger, for her må ein gjera så store endringar på systemet at det er snakk om eit nytt system. Så ser dei på korleis dei i lag med ABB skal vidareføra kontraktane for å nyttiggjera seg dei investeringane som er gjorde. Det må i tilfelle godkjennast av Statens jernbanetilsyn. Og så får vi koma tilbake til signalanlegg på fleire strekningar ved dei årlege budsjettbehandlingane.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Det har blitt rapportert om arbeidsforhold for arbeidstakere i selskap som har levert tjenester til OPS-prosjektet E18 Grimstad–Kristiansand, som vi ikke kan være bekjent av i Norge. Vil statsråden foreta seg noe i denne konkrete saken, og kan statsråden orientere om hvordan Statens vegvesen generelt arbeider for å forhindre slike arbeidsforhold?»
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Agderposten fra 12. og 13. november dokumenterer egentlig arbeidsforholdene på en veldig god måte. Jeg har selv truffet de tyske arbeidstakerne det her er snakk om. Tiden tillater ikke å komme inn på alle punktene, men det er en ganske lang og skremmende liste over brudd på det vi er vant til når det gjelder gode arbeidsforhold. Jeg savner et engasjement fra offentlige myndigheter i denne saken. Hvis engasjementet fra offentlige myndigheter hadde vært like stort på det å ha gode arbeidsforhold på anlegget som det var på å få veien raskt ferdig, er jeg sikker på at forholdene hadde vært atskillig bedre. Jeg tror dessverre at dette bare er toppen av isfjellet. Jeg har for en tid tilbake truffet ungarske arbeidstakere på det samme anlegget, men de hadde dessverre ikke den samme dokumentasjonen på brudd. Spørsmålet mitt til statsråden er: Vil statsråden følge denne saken?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Jeg takker statsråden for svaret, og jeg er veldig glad for at statsråden vil følge denne saken videre. Jeg tror det er helt avgjørende, ikke bare når det gjelder denne saken, men det er av samfunnsmessig betydning at vi har et godt og seriøst arbeidsliv. Det er en av bærebjelkene i vårt velferdssamfunn. Sånne forhold er selvfølgelig ille for den enkelte, men jeg er nok redd for at hvis det blir for mange slike tilfeller, kan det true hele vår velferdsmodell. Mitt siste spørsmål til statsråden er rett og slett hva slags refleksjoner hun har i så måte.
Lars Myraune (Høyre), 2010-01-13:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «I Nord-Trøndelag har ordførerne langs vei- og jernbanetraseen Stjørdal–Steinkjer, i samarbeid med fylkeskommunen, fått utarbeidet et forprosjekt for en samordnet utbygging av E6 og jernbane fra Steinkjer til Stjørdal/Trondheim. NTP omtaler dette prosjektet. For videre fremdrift er det nødvendig med utarbeidelse av en konseptvalgutredning og en ekstern kvalitetssikring. Dette må gjøres av Statens vegvesen og Jernbaneverket i fellesskap med initiativtakerne. Så vidt jeg har brakt i erfaring, er både Statens vegvesen og Jernbaneverket klare til å starte et slikt arbeid. Det er imidlertid nødvendig at Samferdselsdepartementet gir et slikt oppdrag. Vil statsråden ta initiativ til at dette arbeidet kan komme i gang?»
Lars Myraune (Høyre), 2010-01-13:
Jeg takker for svaret, som var kanskje noe mer positivt enn jeg hadde regnet med, og det var gledelig. Jeg vil derfor poengtere at det er viktig å komme i gang med dette, for det foregår arbeid på strekningen i dag, og da kan man risikere at det arbeidet ikke passer inn i det arbeidet som skal utføres på et senere tidspunkt. Det er knapt noen plass det er mer behov for en koordinering på et tidlig tidspunkt når det gjelder samferdselsprosjekter. Spørsmålet blir: Når statsråden sier om ikke så lenge, kan hun antyde noe om tidsfasingen på det?
Borghild Tenden (Venstre), 2010-01-13:
Spørsmålet lyder som følger: «Togkaoset fortsetter. Nesten daglig opplever de togreisende forsinkelser eller kansellerte avganger. Dette fører til at tilliten til jernbanen svekkes, og flere velger å ta bilen på jobb. I Dagsavisen 8. desember 2009 spår jernbanedirektør Elisabeth Enger at det blir enda verre før det blir bedre. Hvilke råd vil statsråden gi de togreisende?»
Borghild Tenden (Venstre), 2010-01-13:
Jeg takker statsråden for svaret. Kulde bør vel ikke være noen stor overraskelse i et land som Norge, og trikken og T-banen i Oslo går til tross for kulden. Så mitt neste spørsmål: Samferdselsministeren har lovet pendlerne et bedre tilbud innen 2012, når arbeidet i Oslotunnelen er ferdig. I VG i dag varsler direktøren for NSB Persontog at togkaoset vil vedvare i 30 år hvis ikke bevilgningstakten til utbygging av jernbanen trappes betydelig opp, utover det som ligger i Nasjonal transportplan. Er samferdselsministeren enig i denne vurderingen, og vil hun trappe opp utbyggingstakten for jernbane på Østlandet i tråd med f.eks. det Venstre foreslo i NTP?
Borghild Tenden (Venstre), 2010-01-13:
Jeg takker for svaret. Det er klart at togpendlere blir ganske urolige når de får slike signaler. Det statsråden har lovet, er jo at ting skal bli bedre innen 2012. Men problemet er stort daglig for mange togpendlere, og det sies at det skal bli verre. Da må jeg igjen spørre statsråden: Er det ikke mulig å gjøre noe i mellomtiden, som å sette opp permanente busser i rushtiden slik at folk har et alternativ? Slik det er nå, er det håpløst å stole på toget, og vi ser at flere og flere – jeg ser det daglig selv – nå går over til å bruke bil eller overfylte busser, som også svekker tilliten til kollektivtrafikken. Kan man ikke sette opp permanente busser på togstrekninger i rushtiden?
Siri A. Meling (Høyre), 2010-01-13:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Bladet Energiteknikk kunne nylig melde at innføringen av toveiskommunikasjon for avlesing av strømforbruket er blitt utsatt til tidligst 2016. I 2007 sa Olje- og energidepartementet at alle landets strømkunder skulle bli utstyrt med målere for automatisk fjernavlesing av strømforbruket med sikte på at utbyggingen skulle være gjennomført innen 2012. Hva er årsaken til at innføringen av dette viktige tiltaket for effektivisering av energiforbruket og bedre effektbalanse har blitt så mye forsinket?»
Siri A. Meling (Høyre), 2010-01-13:
Jeg takker for svaret. Det å bruke teknologi for å gjøre oss smartere i forhold til energibruk er en sak Høyre er veldig opptatt av. Jeg registrerer at ulike fagmiljøer har litt forskjellig oppfatning av om det er bra eller ikke bra at vi nå får denne utsettelsen. Jeg registrerer også at andre nordiske land – Danmark, Sverige og Finland – velger å bygge ut sine systemer og ikke avventer det som skjer i EU. Så er det kanskje også slik at vi ikke får oppleve at EU kommer med én standard. Det skjer en utvikling i USA, det skjer en utvikling i Østen, store nettselskaper i Europa samarbeider med sine leverandører, og det betyr at vi kanskje venter forgjeves på å få én standard fra EU. Da går verdifull tid tapt. Hvordan ser statsråden på sannsynligheten for at vi kanskje venter forgjeves?
Siri A. Meling (Høyre), 2010-01-13:
I disse tider ser vi at enkelte kunder, forbrukere, må betale en veldig høy pris for strømmen. Ikke minst gjelder det innenfor prisområdet Midt-Norge. Det å få på plass denne type teknologi ville gjøre at den enkelte forbruker, den enkelte næringskunde, kunne bruke energien smartere og få ned regningen. Det at vi nå har egne prisområder, det at noen opplever å få veldig høye strømregninger som følge av at vi ikke har bygd ut kapasiteten godt nok i nettet vårt, tilsier at vi burde ha hastverk – kanskje større hastverk enn det statsråden synes å ha – når det gjelder å få på plass en teknologi som gjør at vi kan utnytte energiressursene våre på en bedre måte.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-01-13:
Utkast til forskrift om AMS ble sendt på høring av NVE første gang i oktober 2008. På bakgrunn av innkomne høringsuttalelser og opplysninger samt at EU-kommisjonen arbeider med å etablere standarder for målerteknologien, valgte NVE å sende et revidert forslag på høring sommeren 2009. Flertallet av høringsuttalelsene gikk inn for at ikrafttredelsen må vente på standardiseringsarbeidet i regi av EU og tilpasses dette. I tillegg gikk flere inn for at selve forskriftsvedtaket burde utsettes til disse standardene foreligger. Regjeringa er opptatt av at valg av teknologi for toveiskommunikasjon for avlesing av strømforbruket er i samsvar med den standarden som velges i resten av Europa, slik at vi ikke risikerer å måtte installere dyrt utstyr flere ganger. På bakgrunn av dette er vedtaket om ny forskrift utsatt inntil første del av standardiseringsarbeidet foreligger, etter planen i løpet av våren 2010. Nettselskapene trenger deretter rundt fem år til planlegging, anskaffelse og installasjon av AMS. Til sammen gjør det at forskriften om AMS tidligst vil tre i kraft 1. januar 2016, dersom den vedtas i løpet av 2010.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-01-13:
Jeg er helt sikker på at vi ikke venter forgjeves. Så mener jeg at det i spørsmålet fra representanten Meling ligger i og for seg to litt motstridende poenger. Det ene er innledninga hvor representanten henviser til at Høyre er opptatt av å få den smarte teknologien tilgjengelig og på plass, og det andre er ønsket om å gå raskere fram enn det som jeg nå skisserer. Poenget er at disse to tingene henger nøye sammen. Det skjer en formidabel utvikling på dette området nå, og for egen del er jeg ikke i tvil om at vi år for år framover kommer til å høste ny erfaring i forhold til anvendeligheten, i forhold til omfanget av hva vi bruker AMS til. Og for å dra perspektivene litt videre og litt lenger: Å gi energiselskapene mulighet til sjøl å være inne og styre deler av energibruken – f.eks. ved lading av elbil og når på døgnet det bør skje med tanke på tilgangen på energi, og når f.eks. vindkraftverkene i Europa blåser uten at en har noe sted å gjøre av strømmen – vil være en fornuftig politikk. Så det å sørge for at vi tar oss tilstrekkelig tid på dette området, er jeg helt sikker på er viktig, nettopp for å nå det som var inngangen på representanten Melings spørsmål.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-01-13:
Diskusjonen om nett er en stor debatt, som jeg gjerne tar. Jeg er veldig opptatt av å få på plass mer nett, for å sørge for at vi bl.a. reduserer prisforskjellene på strøm i Norge. Når det gjelder det som var spørsmålet her rundt AMS, så er jeg ikke enig i at det somles, og at vi ikke har god framdrift på det. Som jeg sa i mitt første svar, snakker vi altså om å ha bedre kunnskap om dette i løpet av våren 2010, men så trenger vi en del år for at nettselskapene sjøl skal ha mulighet til å implementere det. Så vi snakker ikke om å somle, vi snakker ikke om å skyve dette foran oss. Vi snakker om å gjøre et tilstrekkelig arbeid, slik at når et så omfattende og relativt kostbart prosjekt, som også vil ha betydning for strømforbrukerne, er på plass, er det et så bra system at vi alle er enige om at det fungerer etter hensikten.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-01-13:
Det nye året har startet med sprengkulde i hele Europa, og betydelige deler av svensk kjernekraftproduksjon er ute av drift. I Norge bruker mange strøm til oppvarming, og det øker forbruket ved lave temperaturer. Moderne samfunn er stadig mer avhengig av sikker strømforsyning, og dette er for meg et svært viktig ansvar. Sjøl om kraftprisen i enkelte perioder har vært svært høy, har vi hatt nok strøm og gode reserver. NVE har etablert en dialog med kraftforsyningas distriktssjefer. Kraftbransjen er bevisst på at kulden skaper utfordringer for mange, og flere selskaper rapporterer om økt bemanning for å dekke viktige funksjoner og raskest mulig kunne reparere feil. Flere har satt i gang tiltak for økt beredskap, herunder testet aggregater, transportsystemer og personsikkerhet ved oppdrag. Virksomheter som er kritisk avhengige av strøm, bør vurdere å sikre seg med en alternativ energikilde. I tillegg er f.eks. sykehus pålagt å holde seg med en alternativ strømkilde. Situasjonen er en påminning om hvor viktig det er å fortsette å stimulere til etablering av ny kraftproduksjon, øke den direkte bruken av varme og sørge for et forbedret overføringsnett mellom regioner og forbindelser til andre land. Hittil i år har Norge i sum vært nettoimportør av kraft. De siste årene har vi økt utbygginga av elektrisitet basert på fornybar energi, både vann- og vindkraft. Samtidig har vi fått på plass større nye overføringsforbindelser som Nea–Järpströmmen, Skåreheia–Holen og NorNed-kabelen. Statnett har nylig konsesjonssøkt en ny kabel til Jylland. Det forhandles også om en ny forbindelse over Oslofjorden til Sverige. Den planlagte forbindelsen Ørskog–Sogndal vil på sikt avhjelpe den krevende situasjonen i Midt-Norge. Forsyningssikkerheten er sånn sett et tema, samtidig som vi konkret ser at forsyningssikkerheten i Hordaland er svak. Der vil en eventuell ny overføringsforbindelse mellom Sima og Samnanger kunne bedre den situasjonen vesentlig. Når det gjelder hva den enkelte kan gjøre, vil jeg oppfordre dem som har mulighet til det, til å ta i bruk alternative oppvarmingskilder som f.eks. ved- og pelletsovner. Over 10 000 husholdninger har til nå mottatt støtte til alternativ oppvarming. Mange flere har gjort gode investeringer også uten støtte. Vi har nå en storstilt satsing på fjernvarme, og 19 av de 20 største byene er tilkoplet fjernvarmeanlegg. Sist, men ikke minst vil jeg oppfordre til å sjekke ut Enovas støtteordninger og hvilke muligheter som ligger der til å satse på energieffektivisering. Dette er støtteordninger som vi har styrket vesentlig, som bidrar til å redusere både energiforbruket og kostnaden for den enkelte strømforbruker.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-01-13:
Jeg er rimelig sikker på at representanten Solvik-Olsen er klar over instruksen som ligger til grunn for reservekraftverkene i Midt-Norge. De er der for å unngå at den virkelig store, alvorlige utfordringa – mangel på energi – skal inntreffe. Den reserven bør vi ha tilgjengelig hvis dette inntreffer. For øvrig er ikke situasjonen den at Midt-Norge er i en spesiell situasjon i forhold til Norge for øvrig, Midt-Norge er i utgangspunktet en del av det store, nordiske kraftmarkedet, hvor prisen er relativt lik. Det som har vært spesielt så langt i år, er at prisen i Sør-Norge har vært lavere enn i Norden for øvrig – som følge av at overføringsforbindelsene har vært mindre enn det representanten og undertegnede er enige om at de burde være.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-01-13:
Hvis en over tid hadde sett strømpriser på det nivået som vi har sett i kortere perioder, ville det ha vært som følge av et kraftmarked i ubalanse. Da hadde vi hatt en situasjon på linje med den representanten Solvik-Olsen her refererer til. Men jeg tror det er grunn til å minne representanten om én ting, og det er at vi ikke snakker om et midtnorsk marked i denne situasjonen, vi snakker om et nordisk marked, hvor også reservekraftverkene i området har noe begrenset betydning for prisnivået. Det er et marked hvor strømprisen i Midt-Norge i praksis er den samme som i København og Stockholm – store befolkningstette områder hvor vi også har store produksjoner for å sørge for tilgang på energi. Å framstille det som at strømprisen i dette området vil avhenge av om reservekraftverk går eller ikke, er jeg ikke enig i er korrekt, for vi snakker om et marked som er så stort.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-01-13:
Ja, vedfyring er både enkelt og klimavennlig og i det hele tatt en oppvarmingsmåte som jeg har stor sans for og oppfordrer folk til å benytte seg av, ikke minst i perioder som vi nå ser. Vedfyring er en tradisjonell kilde til oppvarming i Norge og utgjør om lag 7 TWh, mens totalt forbruk av bioenergi er om lag det dobbelte. Det er en kjent og lett tilgjengelig teknologi. Markedet for vedovner er et velfungerende marked i Norge, det selges om lag 70 000 rentbrennende vedovner pr. år. I byområder har vi imidlertid sett en ulempe ved vedfyring, at det har vært en stor bidragsyter til den lokale forurensninga. Ansvaret for den lokale luftkvaliteten ligger hos kommunene. Siden 1998 har det vært ovner på markedet som har gjort at vi har kommet videre med dette – fått redusert den lokale forurensninga. For å forbedre det ytterligere ser vi at enkelte kommuner har etablert støtteordninger for utskiftning av gamle vedovner for å få ned forurensninga. Tall som Statistisk sentralbyrå har utarbeidet, viser at 43 pst. av veden som er brukt i 2008, ble brent i disse moderne rentbrennende ovnene. Det har altså vært en stor omlegging. Det er en økning på 36 pst. siden 2005. Vedfyring er, gjennom de nye rentbrennende ovnene også en viktig kilde til oppvarming for mange. Så har vi, som representanten korrekt omtaler, etablert tilskuddsordninger for å stimulere til økt bruk av fornybar varme. De er ment å bidra til at modne teknologier, som i dag ikke er utbredt på markedet, blir mer tilgjengelige. Støtteprogrammet er rettet mot etablering av fjernvarme og lokale varmesentraler, mot pelletskjeler og mot varmepumper. Olje- og energidepartementet og Landbruks- og matdepartementet har begge ansvar for politikken innenfor bioenergi. Sistnevnte departement gir også gjennom Innovasjon Norges bioenergiprogram støtte til etablering av varmeanlegg på landbrukseiendommer. Det kan bl.a. handle om fyrkjeler som bruker ved som brensel. Jeg mener at det ikke er nødvendig å etablere offentlige støtteprogrammer for ytterligere å stimulere til bruk av vanlige rentbrennende vedovner. Ved og vedovner er både teknologisk og markedsmessig modent. Det er i mange tilfeller lønnsomt å bytte til mer rentbrennende ovner, og ved er en lett tilgjengelig energikilde. Statlig støtte mener jeg bør brukes noe mer målrettet inn mot teknologier som ikke er så utbredt i markedet, og som også er mer kostbare for den enkelte.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-01-13:
Jeg synes det er veldig klokt, det som er gjort i enkelte store byer, at man har gått inn med målrettede tiltak for å få ned den lokale forurensninga, bl.a. ved å legge til rette for en omlegging av bruken av type vedovn. Vi ser at det fungerer, vi ser at de rentbrennende vedovnene har fått en stor del av markedet og at omlegginga skjer raskt. Her mener jeg politikken virker, lokale myndigheter tar ansvar. Jeg mener at også Fremskrittspartiet bør se poenget med at man også fra statlig side prøver å målrette, og begrenser seg noe med tanke på hvor en går inn og subsidierer.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-01-13:
Jeg konstaterer igjen at Fremskrittspartiets ønske om å bruke statlige midler i ulike sektorer innenfor energifeltet i dag er stort. Enova har foretatt vurderinger, og foretar en kontinuerlig evaluering av hvor det er mest målrettet å bruke statlige ressurser for å få til nødvendig omstilling. Så har vi sett at på noen områder går omstillinga av seg sjøl. Vedovner er en relativt beskjeden investering for mange. Luft-til-luft varmepumper er også en relativt beskjeden investering i forhold til mange energitiltak i det enkelte hjem. Vi ser at både når det gjelder vedovner og luft-til-luft varmepumper, skjer omlegginga raskt, det er installert mange nye vedovner, og det er installert mange nye luft-til-luft varmepumper. Jeg håper på en viss forståelse for at når Enova sitter med en ramme for en viss pengemengde, er det fornuftig å bruke pengene målrettet på de områdene hvor man ser at statlig medvirkning bidrar til en omlegging som ellers ikke ville ha skjedd. Når det gjelder ved og nevnte pumper, ser vi at omlegginga skjer hyggelig raskt. Det er veldig bra.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
«Statnett meldte nylig at sprengkulden har medført ny rekord i strømforbruket i Norge. Dette skjer selv etter at produksjonskutt i industrien har frigitt minst 5 TWh. Finanskrisen har derved reddet Regjeringen fra stor turbulens i kraftmarkedet så langt, men stadig flere frykter nå strammere kraftbalanse og betydelig høyere strømpriser dersom kuldeperioden vedvarer. Hva gjør Regjeringen for å unngå at høye strømpriser fører til fare for liv og helse i befolkningen?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
På lang sikt er det veldig mye en kan gjøre, da er det stor fleksibilitet i energisystemet. På kort sikt er det svært få ting en kan gjøre direkte. De menneskene som en kan si det er fare for liv og helse for, fordi det er høye strømpriser, er de menneskene som frykter strømregningen og derfor skrur av varmen. Det er de samme som ikke har penger til å gjøre dyre tiltak, knapt nok de billige tiltakene på kort sikt. Derfor er det sånn sett ikke noen løsning å komme med alle mulige støtteordninger. La meg ta situasjonen i Midt-Norge som eksempel, der strømprisene har vært oppe i over 8 kr pr. kWh – ikke bare én gang, men flere ganger – samtidig som Regjeringen styrer over ny produksjonskapasitet som ikke blir tatt i bruk. På kort sikt ville f.eks. to mobile gasskraftverk i Midt-Norge bidra til å presse strømprisene ned, og dermed gjøre at folk ikke fikk den skrekken for høye strømpriser og skrudde av varmen. Da må en spørre: Hvor høy må strømprisen være i Midt-Norge før Regjeringen tar i bruk sine kortsiktige virkemidler, så vi kan få en bedre balanse i kraftmarkedet?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Jeg blir dypt bekymret. Hvis du bruker prismekanismen – som er normalt i et balansert marked, og Fremskrittspartiet støtter det – i et marked i ubalanse, og Regjeringen sier at prismekanismen skal løse dette, uten et tak på hvor høyt du lar strømprisen gå, vil prisen alltid få et marked til å være i balanse. Setter du strømprisen til noe ekstremt – f.eks. 100 kr. pr. kWh – skal jeg garantere at du får balanse selv om det ikke er vann i et eneste magasin der oppe, for folk har ikke råd til å bruke strømmen. Da er spørsmålet: Hvor mye er Regjeringen villig til å akseptere at strømprisen går opp, før den tar i bruk kraftproduksjon som staten er hundre prosent eier av? En viser til at konsesjonen ikke tillater det, men konsesjonen er hundre prosent politisk styrt. Vi vet at fordi et mobilt gasskraftverk slipper ut CO2, er det enkelte av kollegene til statsråden som ikke takler mobile gasskraftverk. Spørsmålet er likevel: Burde Regjeringen ved statsråden skjære gjennom og ta i bruk disse milliardinvesteringene på et tidligere tidspunkt for å hindre frykt i befolkningen for høye strømpriser?
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
«I programmet Forbrukerinspektørene på NRK den 6. januar 2010 fremhevet statsråden vedfyring som et godt alternativ til oljefyring. I Enovas virkemiddelapparat er det tiltak for flere typer varmepumper og pelletsteknologier. En finner derimot ingen virkemidler som stimulerer til vedfyring fra nye rentbrennende ovner, noe som ifølge statsråden både er enkelt og klimavennlig. Innebærer statsrådens positive omtale av ved som varmekilde at det nå vil bli tatt inn i Enovas virkemiddelapparat?»
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Jeg takker statsråden for svaret. I lys av den kalde perioden vi har hatt, har særlig store byer vært veldig utsatt for forurensing. Bergen har ifølge tv vært den mest forurensede byen i Europa. Det er jo en alvorlig sak. Ifølge en tidligere rapport fra SSB er vedfyring sammen med biltrafikk hovedgrunnen til svevestøv. Mitt spørsmål til statsråden er derfor: Er det på dette grunnlag, relatert til forurensningen, forsvarlig å legge opp til mer vedfyring? Vil det kunne bli aktuelt å lage retningslinjer for hvor i landet man skal bruke vedfyring, eller er det greit at det nå, med disse nye rentbrennende ovnene, også brukes i store byer?
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Elektrisitetskapasiteten i Norge er normalt svært god. I det nordiske markedet er det normalt sett overskuddskraft. Varmepumpe luft til luft gir god energiutnyttelse og forurenser ikke. Det bør være et godt alternativ til oppvarming av boliger og leiligheter, ikke minst i storbyene. Vil statsråden vurdere å endre tilskuddsregelen, slik at privatpersoner kan få et kontanttilskudd for installering av luft-til-luft varmepumpe for å minske forurensningen fra private boligenheter?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Dette spørsmålet hører under statsministerens konstitusjonelle ansvar. Spørsmålet besvares av meg på vegne av statsministeren i hans fravær. Saken, som gjelder rekkevidden av Sivilombudsmannens innsynsrett, var på det aktuelle tidspunkt ikke til behandling i Stortinget, men i forvaltningen. Saken ble på et senere tidspunkt lagt fram for Stortinget i form av en særskilt melding fra Sivilombudsmannen. Ved budsjettkonferansen på Thorbjørnrud, hvor Regjeringen og de parlamentariske lederne for regjeringspartiene var samlet, ble en embetsmann ved statsministerens kontor bedt om ved høve å orientere Senterpartiets parlamentariske leder om fakta i saken. Siktemålet var å gi informasjon. Brevet fra 1995 som representanten Foss refererer til, har som siktemål å sikre en klar grensedragning mellom forvaltning og partipolitisk virksomhet. Den aktuelle hendelsen dreier seg imidlertid ikke om at embetsverket involveres i partipolitisk virksomhet. Siktemålet var å formidle fakta. Å gi slik informasjon er derfor ikke i strid med de retningslinjene som framgår av brevet. Jeg ser i etterkant at en kunne unngått uklarhet om roller ved at en politiker fra regjeringsapparatet var til stede da informasjonen ble gitt til en stortingsrepresentant.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Det er viktig for meg å presisere at den aktuelle saken ikke var til behandling i Stortinget. Den kom senere, og skal, så langt jeg er kjent med, debatteres i stortingssalen i morgen. Jeg vil også fastholde at siktemålet her var å gi den parlamentariske lederen for et av regjeringspartiene informasjon om fakta i saken, og at det var det som var utgangspunktet for henvendelsen.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Jeg fastholder at det er vanskelig å se at spørsmålet om innsyn i et dokument kan defineres som partipolitikk. Derfor fastholder jeg også at det det omtalte brevet med retningslinjer omhandler, er noe ganske annet enn det vi i denne sammenheng snakker om.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Universiteter og høyskoler har etter lov om universiteter og høyskoler av 1. april 2005 – universitets- og høyskoleloven – myndighet til selv å bestemme læreinnholdet i undervisningen og innholdet i forskningen samt til å fastsette den interne organisering på ulike nivå. Jeg har tillit til at Universitetet i Oslo ivaretar sitt viktige ansvar for Ibsen-forskningen og formidlingen av denne framover. Jeg har i forbindelse med dette spørsmålet fått bekreftet av Universitetet i Oslo at når Ibsen-senteret innen utgangen av januar er på plass i Henrik Wergelands hus, vil forskning, undervisning og formidling omkring Ibsen fortsette som før i de nye lokalene, med samme budsjett og samme bemanning. Ibsen-senteret vil ved denne flyttingen komme nærmere de øvrige relevante fagmiljøer, og jeg vil minne om at universitetet har det største humanistiske miljø i Norge. Universitetet opplyser videre at det er inngått en god samarbeidsavtale mellom universitetet og Nasjonalbiblioteket om Ibsen-litteraturen. Den innebærer bl.a. at en del av boksamlingen vil bli deponert på Blindern, i Henrik Wergelands hus, hvor senteret skal være, og Ibsen-forskere og teaterarbeidere vil dermed også i framtiden ha tilgang til dette på Blindern. Det er derfor grunn til å tro at flyttingen av Ibsen-senteret på litt lengre sikt vil styrke Ibsen-forskningen og publikumsformidlingen.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Jeg vil tro at det er i Skien det museet ligger, siden det er Ibsens fødeby – jeg tenker på Ibsens Venstøp. Men nok om det. Jeg tror faktisk at Universitetet i Oslo er i stand til å ha god kontakt med både Nasjonalbiblioteket og dermed det miljøet som i dag har huset Ibsen-senteret, og det senteret har bygget opp gjennom disse årene. Vi skal ikke se på en flytting fra Drammensveien til Blindern som en katastrofe for et fagmiljø. Jeg tror at Blindern-miljøet – med sine mange ansvarsområder, overfor både andre store forfattere og litteratur og historie generelt – vil se dette viktige ansvaret. Jeg har, som sagt, fått forsikringer om at universitetet tar sikte på å videreføre Ibsen-senteret i en ny sammenheng, men i en kanskje enda mer spennende sammenheng for Ibsen-forskningen og Ibsen-formidlingen enn der det har vært til nå. Jeg har stor tro på at dette kommer til å bli vellykket, og jeg skal selvfølgelig – sammen med kulturministeren – sørge for å understreke at vi sterkt føler ansvaret for både Ibsen-forskning og Ibsen-formidling.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Jeg synes det er ganske oppsiktsvekkende at representanten Thommessen har så liten tiltro til Universitetet i Oslo som en viktig forvalter av vår kulturhistorie. Det er de som forvalter dette i dag. Samarbeidet mellom Universitetet i Oslo og deres mange faglige arbeider – Universitetsbiblioteket på Blindern og Nasjonalbiblioteket i Drammensveien – er høyst levende. Ved Universitetet i Oslo føler man selvsagt at man også der har et viktig ansvar for nettopp den forskningen og formidlingen som gjelder vår store nasjonaldikter, som Henrik Ibsen er. Jeg synes ikke det er noen grunn til å undervurdere universitetets viktige samfunnsrolle i dette – og det ansvar de derved påtar seg. Som sagt, både kulturministeren og jeg vil følge med på dette arbeidet, og jeg har forsikret meg om – med hensyn til spørsmålet i dag – at universitetet er seg sitt ansvar bevisst. Jeg har stor tillit til at de vil klare dette aldeles utmerket.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
«Viser til uttalelser i Nationen og Bondebladet 26. november 2009. Konsernsjef i Nortura, Geir Olav Opheim, uttaler at Nortura ikke lenger vil finansiere samfunnsmessige oppgaver som å opprettholde arbeidsplasser i distriktet over Norturas bunnlinje. Vil statsråden alternativt foreslå å ivareta distriktslandbruket ved å legge tjenesten ut på anbud som Opheim antyder ved å vise til Widerøe-ordningen?»
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Jeg takker for svaret. Nortura begrunner sitt ønske om mer penger for å løse distriktspolitiske oppgaver med bl.a. innfrakttilskudd – uten at det er blitt redusert de siste årene. I denne perioden har selskapet lagt ned flere slakterier og samlet slakting på færre anlegg. En økning i innfrakttilskuddet vil redusere de små lokale distriktsslakterienes konkurransekraft når det gjelder tilgang på dyr. Hvordan vektlegger landbruksministeren betydningen av framtidig eksistens for de små lokale slakteriene når tilskuddsordningen som påvirker disse, utformes?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Mener landbruksministeren at det er av avgjørende betydning at det er en samvirkebedrift som henter levende dyr til slakting i de mest grisgrendte områder, eller at det er en prinsipiell forskjell dersom det er et privat slakteri som utfører denne oppgaven, så lenge som de distriktspolitiske oppgavene blir ivaretatt, og man sikrer et bra landbruk over hele landet?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-01-13:
Det konkrete svaret på spørsmålet fra representanten Trældal står svart på hvitt i Regjeringens politiske plattform: «Samvirkets rolle som markedsregulator og avtaker av norske råvarer fra hele landet skal sikres.» Jeg viser også til den enstemmige innstillingen til denne sal fra næringskomiteen da markedsordningen for storfekjøtt ble reformert i vår. Samvirkets formål er å maksimere medlemsnytte for alle medlemmer, bl.a. ved å gi markedstilgang og maksimere utbetaling av pris. Samvirket er videre basert på åpent og frivillig medlemskap. Mye av dette er grunnlaget for den rollen Nortura har som markedsregulator i viktige råvaremarkeder i gjennomføringen av landbrukspolitikken. Det innebærer selvsagt rettigheter og plikter. Nortura får betalt for jobben som markedsregulator fra omsetningsavgiften, som betales av bøndene, også av dem som leverer sine dyr til Norturas konkurrenter. Det er riktig at mottaksplikten er en av pliktene knyttet til rollen som markedsregulator, men den stadfester egentlig bare et samvirkeprinsipp. Likevel er det lett å forstå at økende konkurranse i husdyrtette områder og sterke dagligvarekjeder som integrerer seg bakover i verdikjeden, gir nye utfordringer for samvirket. Over tid rasjonaliseres mottaksleddet i kjøttmarkedet, både i samvirket og hos de uavhengige, for å få ned kostnadene. Da øker avstandsulempene for en del kjøttprodusenter. Derfor er det nå etablert en arbeidsgruppe med bransjen for å gjennomgå innfraktordningene, med sikte på å gjøre det mer interessant for alle slakterier å hente dyr langt borte fra slakteanlegg. En viktig hensikt her er å styrke konkurransen om distriktsbøndenes leveranser. Jeg vil, som sagt, videreføre markedsordningene, og jeg vet at det også er Norturas holdning, sist bekreftet av styreleder Svebestad i Nationen. Men markedsordningene må spille sammen med andre virkemidler over jordbruksavtalen for å opprettholde jordbruk over hele landet.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-01-13:
Som sagt, det er omsetningsavgiften som finansierer markedsregulatorrollen. Når vi snakker om innfraktordningene og en gjennomgang av dem for å sørge for at vi sikrer distriktsbønder mulighet til å levere sine produkter til slakteriene, er hensikten med en slik gjennomgang å sikre at alle slakterier har lik mulighet, uavhengig av om de er en del av samvirket eller ikke, at alle har lik mulighet til å hente råstoffer fra distriktsbøndene. Det vil i seg selv innebære en styrket konkurranse om distriktsbøndenes leveranser. Det ligger i bunnen for denne ordningen og vil være det en utreder nå. Konklusjonen fra utredningen er ikke trukket, men en er i gang med det arbeidet.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-01-13:
Som jeg prøvde å understreke i mitt forrige svar, er hensikten med gjennomgangen av innfraktordningen først og fremst å sikre at distriktsbøndene, de som har avstandsulempen, får anledning til å levere sine produkter til slakteriene, uavhengig av avstanden fra slakteriet. Denne ordningen vil ta sikte på å være konkurransenøytral. Den skal sikre at både private slakterier og samvirkeslakterier skal ha mest mulig like vilkår i det arbeidet. Her er det en ordning som man nå jobber med for å få på plass, som sikrer konkurransen om distriktsbøndenes leveranse.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
La meg aller først få lov til å gratulere statsråden med sin nye gjerning. Og så ønsker jeg å stille spørsmålet: «Undertegnede viser til § 8 i forskriftene til folketrygdloven § 10-7, angående støtteordninger for kjøp av parykk/hårerstatning. Der kommer det frem at støtte til hårerstatning som følge av sykdommer som bl.a. alopecia stopper etter at pasienten er fylt 18 år, og at maksimumsstønaden til dette er 13 000 kr. Hva er statsrådens vurdering av dagens praksis knyttet til dette, og hva vil hun eventuelt gjøre for å forbedre den gjeldende praksis?»
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Det er jo riktig, som statsråden peker på – spørsmålet var muligens litt upresist – at det er et regelverk også for dem over 18 år som dekker, som statsråden sier, inntil 5 035 kr. Går man to eller tre år tilbake i tid, til 1. januar 2006, var beløpet 4 730 kr. Man har altså hatt en økning på 305 kr siden 2006. Ifølge Jalvad, som er Norges eldste parykksalong, og som ligger i Oslo, har man behov for seks syntetiske parykker pr. år. Det utgjør en kostnad på 3 500 kr pr. parykk, og man trenger tre parykker med naturlig hår, som utgjør en kostnad på 5 500 kr pr. parykk. Skal man ha syntetisk parykk med tynn bunn, individuelt tilrettelagt, så er det 16 000 kr. Synes statsråden det er rimelig at en også på dette området får en økning i henhold til konsumprisindeksen, altså at utgiftene dekket av folketrygden følger konsumprisindeksen i folketrygden?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Jeg viser til Landsforeningen Alopecia. De har flere ganger uttrykt et sterkt behov for at man må gjøre noe med regelverket og satsene. Også FFO har vært på banen og sagt det. Dette er spesielt et problem for jenter som har en sykdom som det ikke går an å foreta medisinsk behandling av, og det er naturlig nok langt verre for en dame enn hva det er for oss menn å miste håret. I den forbindelse vil jeg komme med et innspill til statsråden: Kan det være fornuftig å rydde opp i regelverket og innføre en ordning der man følger utviklingen i G-beløpet, at man setter et beløp på 1/10> G på parykker og for individuelt tilrettelagte parykker til ¼ G pr. kalenderår? Slik vil man også få en dekning som ivaretar kvinnenes behov på en langt bedre måte, og det vil heller ikke føre til de store kostnadene, da det ikke er snakk om veldig mange.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
La meg først redegjøre for regelverket og gjeldende praksis. Til et medlem som helt eller delvis har mistet håret på grunn av sykdom eller behandling for sykdom, ytes det stønad til anskaffelse og gjenanskaffelse av parykk. Ved første gangs anskaffelse må det være bekreftet ved legeerklæring at sykdom eller behandling for sykdom er årsaken til håravfallet. Det er ikke riktig at støtte til hårerstatning, som nevnt i spørsmålet, stopper etter at pasienten er fylt 18 år. Etter regelverket ytes det stønad til en eller flere parykker med inntil 5 035 kr pr. kalenderår. Hvis det er medisinsk dokumentert at medlemmet må bruke individuelt tillaget parykk på grunn av avvikende hodeform eller allergisk reaksjon mot syntetisk materiale, kan det ytes stønad med inntil 13 000 kr pr. kalenderår. Det er med andre ord en viss egenandel knyttet til dette for personer over 18 år som i løpet av kalenderåret har utgifter som overskrider disse satsene. For barn og unge under 18 år praktiseres regelverket slik at de får stønad til full dekning av nødvendige utgifter for inntil to individuelle tillagede parykker eller inntil seks syntetiske parykker pr. kalenderår. Regelverket har ikke vært endret de siste årene. Jeg er videre blitt orientert av Arbeids- og velferdsdirektoratet om at de ikke har mottatt tilbakemeldinger fra egen etat eller brukere om behov for endringer i dette regelverket. På denne bakgrunn ser jeg ikke at det på nåværende tidspunkt er nødvendig å gjøre endringer i gjeldende regelverk eller praksis.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Det følger altså av regelverket at man ved særlig behov også kan øke denne støtten opp til 13 000 kr også for dem over 18 år. Man har mange ytelser som er slik at man skiller mellom barn og voksne – at barn får en større andel dekket enn det voksne får. Det jeg også legger vekt på, er at jeg, etter å ha undersøkt dette med den berørte etat, ikke har sett at det har vært uttalt at dette er for lave beløp.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Jeg må bare gi uttrykk for at jeg ser at det er stor forskjell på menn og kvinner, og særlig er det kvinner som legger stor vekt på håret – jeg ser det poenget som blir nevnt her. Jeg ser også det poenget at det kan være behov for å se på hvorvidt det bør foretas en regulering i forhold til konsumprisindeksen, uten at jeg vil gå inn på det andre forslaget som ble presentert. Dette vil jeg i så fall komme tilbake til i forbindelse med budsjettbehandlingen.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Eg tillèt meg å stilla følgjande spørsmål til barne-, likestillings- og inkluderingsministeren: «I Bergens Tidende 11. desember 2009 kan vi lese om samboerparet i Kinsarvik som gleder seg til å bli foreldre. Det er allikevel et skår i gleden. De får ikke ta ut fødselspermisjon samtidig uten at de mister fødselspengene. Moren har cerebral parese og trenger derfor ekstra hjelp i tiden etter fødselen, noe far ønsker å gjøre, men Nav sier nei fordi regelverket for fødselspenger er helt klart. Vil statsråden se på regelverket slik at man overfor slike grupper blir mer fleksible når det gjelder fødselspermisjoner og fødselspenger?»
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Tusen takk for svaret. Det høyrest veldig oppløftande ut at departementet vil sjå på regelverket. Men eg er redd for at dette regelverket ikkje slår inn når det gjeld denne gruppa, for det er jo ikkje så mange i ho. Så det må jo vera ei moglegheit for at eventuelt Nav kan ta kontakt med departementet for å sjå på dette. Korleis stiller statsråden seg til det?