Guri Melby (Venstre), 2022-03-03:
Jeg vil starte med å takke statsministeren for å komme til Stortinget og redegjøre for regjeringens politikk overfor Ukraina. At både han og utenriksministeren har valgt en linje der de er åpne for å vurdere alle mulige tiltak, mener jeg er klokt. Vi som folkevalgte har et ansvar for å gi regjeringen et bredt mandat til å støtte Ukraina og til å støtte våre NATO-allierte i regionen, og jeg er glad for at vi som opposisjon kan bidra konstruktivt til at Norge leder an i sin støtte til Ukraina. Det vi ser og hører fra Ukraina nå, er svært dramatisk. Vi ser menn og kvinner som tidligere levde et helt vanlig liv, som nå forsvarer friheten sin med våpen i hånd. Vi ser mødre og fedre som har lært seg å lage molotovcocktails – og som kaster dem – familier som flykter fra russiske angrep, og mennesker som lever i enorme bomberom bygd for en annen krig. Det er ingen tvil om at det er ukrainerne som bærer den tyngste børen i dag. Nettopp derfor er jeg glad for at statsministeren viser vilje til å støtte dem både med våpen og med nødhjelp. Ukrainerne kjemper modig for sin egen og for Europas frihet, men de kan ikke forsvare seg med molotovcocktails alene. Ukraina trenger våpen. Det norske bidraget så langt vil utvilsomt være et viktig bidrag, men jeg er redd for at dette bare er starten på en lengre krig der Norge må stille opp flere ganger framover. I tillegg til våpen trenger ukrainerne også økonomisk støtte til å kjøpe det de trenger for å forsvare seg selv, og økonomisk er Norge faktisk en stormakt. Jeg håper Norge kan bidra med mer økonomisk støtte, også til å kjøpe våpen. Mitt forslag har vært at vi først bidrar med en engangsutbetaling på 1 mrd. kr. EU har også tenkt i disse baner og har etablert et eget fond for forsvarsleveranser under European Peace Facility. Hele ideen med fondet er å gi ukrainerne rask og effektiv tilgang til støtte som kan brukes til å anskaffe våpen de trenger for å forsvare sin egen frihet. Jeg mener vi bør se på om ikke Norge kan slutte seg til EUs fond og bidra gjennom det. Jeg var glad for å høre at utenriksministeren ikke var fremmed for denne vurderingen under gårsdagens spørretime, og jeg håper at dette er en måte Norge kan bidra på. Vi kjenner nå på at hver eneste time teller for Ukraina, og det er viktig at vår støtte kommer på plass så raskt som mulig. Ukraina har bedt om våpen, de har bedt om nødhjelp, men de har også bedt om støtte til å stoppe russiske cyberangrep. Ukraina har allerede en imponerende evne til å avverge slike angrep, men Norge har også kapasiteter som kan bidra til å stoppe angrep på kritiske samfunnsfunksjoner i Ukraina. Jeg håper derfor at regjeringen ser på muligheten for å dele norske cyberkapasiteter med ukrainske myndigheter. Det samme gjelder etterretning, og det har vært et ønske fra Kyiv om å dele mer etterretning som kan bidra til å opprettholde forsvaret av Ukraina. Ettersom Norge er NATOs øyne og ører i nord, er jeg overbevist om at dette er et område der vi kan bidra mer. Jeg vil berømme statsministeren for spesielt to ting: for at regjeringen fullt og helt har stilt seg bak sanksjonene som kommer fra EU, men også for at de har tatt grep for å fryse oljefondets investeringer i Russland. Jeg mener det er helt avgjørende at Norge står sammen med EU i sanksjonene, men også at vi tør å innføre egne tiltak der det er relevant. Vi har en norsk sokkel som over tid har vært interessant for russiske økonomiske interesser. Vi har en banksektor som ligger nær den russiske, og vi har havner som daglig brukes av mange russiskkontrollerte skip, enten det er snakk om oligarkenes luksusyachter eller skip som handler med råvarer. Derfor er det viktig at vi også ser på om vi kan utestenge russiske selskaper fra norsk sokkel, nekte russiske skip anløp til våre havner eller nekte våre finansinstitusjoner muligheten til å opptre som korrespondentbanker for de store russiske bankene. Det finnes ingen enkle avveininger i en situasjon som denne. Derfor er jeg glad for at både statsministeren og utenriksministeren er åpen for å vurdere alle tiltak. Det er et stort ansvar som nå faller på regjeringens rygg, og jeg er overbevist om at samarbeidet med Stortinget vil føre til bedre løsninger, samtidig som det styrker demokratiet vårt. Akkurat nå, i denne tiden, er det et selvstendig poeng. Dette er ikke ukrainernes krig, det er heller ikke russernes krig – det er Putins krig. Våre liberale søsterpartier i Russland og Ukraina kjemper begge mot denne krigen, noen med våpen og noen med demonstrasjoner. De deler forståelsen av at denne krigen ikke kommer til å skape noen vinnere. Alle taper i denne konflikten. Framover må vi støtte alle dem som forstår at dette er en krig uten vinnere, og stå skulder ved skulder med ukrainerne, som nå kjemper for sin frihet.