Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Jeg er også glad for at foregående taler får en fin jul, men jeg tror det kunne ha vært fornuftig av foregående taler å bevege seg litt utenfor dette huset og utenfor Youngstorget, for maken til svartmaling av hvordan arbeidsmarkedet reelt sett er, er det sjelden man hører. Man får inntrykk av at alt er forferdelig, alt har gått i feil retning, ingen har det bra på jobb, alle blir utnyttet, osv. Slik er ikke den virkelige verden, og derfor vil jeg anbefale representanten Grande å være noe mer utenfor dette huset også. Sakene vi nå behandler, har vært oppe flere ganger de senere årene. Etter mitt skjønn tegner forslagene et bilde av et arbeidsliv som i liten grad gjenspeiler fakta, og gir et lite heldig bilde av arbeidsgivere flest, arbeid og arbeidsmarkedet som helhet. Jeg vil derfor si litt om noen av forslagene. Hovedregelen i norsk arbeidsliv er hele, faste stillinger. Flertallet i denne sal har sågar understreket hovedregelen flere ganger, også ved å tydeliggjøre arbeidsmiljøloven. Faktiske tall viser også at hovedregelen ligger fast. Det er ikke slik at midlertidige ansettelser eller ufrivillig deltid er utbredt og følgelig et stort problem. Andelen midlertidig ansatte har ikke gått vesentlig opp, men har stått mer eller mindre stille i mange år. Andelen ansatte i ufrivillig deltid er lav. For å gi dem med lave stillingsbrøker som ønsker utvidet stillingsbrøk, det, har regjeringen, sammen med Fremskrittspartiet, også vedtatt at man skal ha fortrinnsrett på heltids- og deltidsstillinger som utlyses, så langt det er mulig. Adgangen til midlertidige ansettelser er primært et gode både for bedrifter og for dem som står utenfor arbeidslivet. Det gir nødvendig fleksibilitet til virksomhetene, men også en god mulighet til arbeid for dem som har hull i cv-en eller mangler formell kompetanse. Vi vet at om lag halvparten av alle som er i midlertidige ansettelser, får tilbud om fast jobb innen det har gått ett år. Det er bra. Ved å fastslå at enhver skal ha en fast, hel stilling fra dag én, vil en risikere å stenge døren helt for mange. Det ønsker i hvert fall ikke Fremskrittspartiet å være med på. Vi har mange som står utenfor arbeidslivet, som kan og vil prøve noe i perioder, eller som kanskje har behov for å prøve et alternativt arbeid som de muligens mangler noe formell utdanning til å få prøvd seg i. Derfor er det viktig å ha denne fleksibiliteten i regelverket. Så er det igjen oppe en påstand om at bemanningsbransjen representerer en stor del useriøse aktører, og at innleie bare betyr problemer og dermed må forbys. Heller ikke det er en oppfatning jeg deler. Det er riktig at det har vært avdekket flere useriøse aktører i bemanningsbransjen og også i andre områder av norsk arbeidsliv. Det har vært avdekket et for høyt nivå av innleie i enkelte bransjer og i enkelte regionale markeder. Derfor ble det også vedtatt skjerpede regler for innleie, kontrakter for de ansatte og ikke minst håndhevingskompetansen til Arbeidstilsynet for innleieproblematikken for relativt kort tid siden. Det er imidlertid ikke slik at bemanningsbransjen eller innleie generelt er et problem. Innleie via bemanningsbyråer har over tid vært beskjedent i nasjonal målestokk: bare mellom 1,5 og 2 pst. av årsverkene. Det er ingenting som tilsier at det er nødvendig verken med forbud eller å stramme inn ytterligere nå – tvert imot. Til slutt: Fremskrittspartiet støtter imidlertid forslaget om å styrke arbeidslivskompetansen i Nav og deres rolle som arbeidsformidler. Det er avgjørende viktig at de som sitter nærmest på kandidatene uten arbeid, har tilstrekkelig kunnskap om arbeidsmarkedet, evner å kartlegge ferdigheter og kan finne gode matcher mellom arbeidsgiverne og kandidatene. Selv om arbeidsmarkedskompetansen i Nav flere ganger de senere årene har blitt styrket, mener vi at dette er et godt forslag om å styrke den ytterligere. Norsk arbeidsliv og det norske arbeidsmarkedet fungerer i all hovedsak bra. Vi må da styrke det som er bra, og luke ut de useriøse, ikke ta alle de seriøse.