Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-05-12:
La meg også få takke saksordføreren for et godt innlegg og godt samarbeid og ikke minst komiteen for enstemmig tilslutning. Representanten Asphjell var inne på at det var et godt samarbeid i komiteen, og det skapte enstemmighet. Det er veldig bra. Jeg får vel tillate meg på regjeringens vegne å si at regjeringen bidrar med å legge grunnlaget ved å sende gode saker til Stortinget! Resultatet er oppløftende. Vi har vært opptatt av handlekraft i veldig mange andre saker. Derfor er det for fristende til at jeg kan la det være, men dette er en oppfølging av NOU 2003: 15 Fra bot til bedring. I 16 år har mange etterlyst oppfølgingen av Fra bot til bedring og å få det rammeverket på plass som Stortinget nå enstemmig slutter seg til. Det er jeg veldig glad for. Det er et omfattende arbeid som ligger bak det som nå legges frem, og det vil bidra til å gjøre håndhevelsen av regelverk mer effektivt. Det som på mange måter er hovedhensikten bak denne proposisjonen, er at en i tillegg til straff skal kunne håndheve regelverk mer effektivt gjennom bruk av administrative sanksjoner der det passer best. Det er riktig som flere av talerne har vært inne på, at det har gått i retning av økt bruk av administrative sanksjoner i særlovgivningen, uten at en har hatt et generelt rammeverk på plass. Derfor er det veldig bra at vi nå i forvaltningsloven får det rammeverket på plass, sånn at en i fremtidig særlovgivning kan forholde seg til de rammene som ligger i forvaltningsloven. I tillegg vil dette, tror jeg, bidra til en mer enhetlig oppfølging av hvordan administrative sanksjoner og hjemler skal utformes og overholdes. Sånn sett er det et bidrag til forenklingsarbeidet også. Reglene i forvaltningsloven om administrative sanksjoner skal kun gjelde saker som angår straff i EMKs forstand. Det må trekkes en grense mot andre forvaltningsreaksjoner, typisk der det straffende preget ikke er fremtredende. Det kan i noen tilfeller være vanskelig, men jeg mener at proposisjonen vil bidra til god veiledning på dette punktet. Komiteen understreker også betydningen av foreldelsesregler som rettssikkerhetsgaranti, og den uttaler at bestemmelser om foreldelse bør inngå ved forberedelse av nye særlover eller endring av disse. Jeg slutter meg til det utgangspunktet. Samtidig vil jeg fremheve at det praktiske behovet for foreldelsesregler nok kan variere en god del etter ulike sanksjonsordninger. I tillegg til forslagene om lovendringer, som ligger an til å bli enstemmig vedtatt, inneholder proposisjonen en egen meldingsdel, der det gis anbefalinger om hvorvidt nye hjemler for administrative sanksjoner bør innføres, og hvordan reglene i så fall skal utformes i den enkelte særlov. Det er et hovedpoeng at administrative sanksjoner bør innføres der det er forsvarlig, og jeg er tilfreds med at også komiteen er opptatt av det. Lovendringen sikrer, sammenholdt med anbefalingene, en enhetlig tilnærming til administrativ sanksjonering, noe som igjen sikrer likebehandling i stort. Jeg håper at disse endringene og retningslinjene kan være til hjelp både for forvaltning og storting i de lovsakene som kommer i årene fremover. Så er det naturligvis slik at eventuelle rettssikkerhetsutfordringer eller utfordringer som vil dukke opp underveis, i stor grad vil måtte adresses i fremtidig lovgivning på dette området – som oppfølging av representanten Asphjells spørsmål. Det vil måtte hensyntas i de aktuelle fremtidige lovproposisjoner. For det er ikke endringer i selve særreaksjonssystemet som allerede er etablert i særlovgivningen, dette gjelder, men det vil være retningsgivende for det som kommer fremover.