Trine Skei Grande (Venstre), 2008-12-15:
I dag mistet Norge en av sine store barnebokforfattere, Anne-Cath. Vestly. Jeg hadde egentlig tenkt at det kunne være noe man burde nevne i kulturdebatten, men jeg har egentlig mest lyst til å nevne det i debatten på dette feltet. For hun fortalte oss at vaktmestre kunne være damer, at pappaer kunne være hjemme med barn, at barn kunne bo i en by og ha det godt, og at barn faktisk lå i magen til mammaen sin før de ble født. Det hun gjorde for likestilling, er faktisk mye mer enn det vi kommer til å klare med dette budsjettet, samme hvordan vi har vridd og vendt på det. Det å kjempe for likestilling handler om noen strukturelle ting, men det handler også masse om hva vi gjør oppe i hodene til hverandre, og der gjorde Anne-Cath. Vestly en kjempejobb. Det kan vi ikke akkurat si om det Regjeringa har gjort i sin regjeringstid når det gjelder likestillingsfeltet. Vi i Venstre er veldig skuffet over at man ikke heller peker framover, på sjølstendig opptjeningsrett for fedre og ser at det er et viktig skritt videre. Nå er det kanskje ikke så viktig å løfte damenes rettigheter i forhold til dette. Det er fedrenes rettigheter overfor barn som må løftes. Regjeringa har løftet barnehagene som et av de store feltene de ønsker å satse på. Hadde de hatt ambisjoner som likner på det de har gjennomført, og der mye har vært bra, hadde de kanskje kunnet seiret der. Problemet for Regjeringa nå er at ideologien er i veien for løsninga på veldig mange områder. Forskjellen mellom offentlige og private gjør at vi ser at det stadig vekk bygges færre private bygg fordi man er usikker på finansieringa. Likheten bli også viktigere enn kvaliteten. Venstre har lagt inn mye mer på rekruttering av godt kvalifisert personale i barnehagene og på kvaliteten i barnehagene. Oppslagene i media i dag tyder på at man ikke lenger er opptatt av kvaliteten, men av at det er mange nok voksne i barnehagen for å holde på barnas sikkerhet. Da har vi begynt å bevege oss i feil retning. Barnevernet er et annet felt der ideologien står i veien for de gode løsningene. Jeg er spent på om den kompetansen vi har på veldig mange områder, klarer å overleve denne regjeringa. Det håper jeg intenst. Men det er intet i grunnlaget for styringa av barnevernet som betyr at vi klarer å holde på den kompetansen til vi får skiftet regjering. Et annet område som Venstre har vært opptatt av innenfor barnevernet, er ettervern for dem over 18 år. Jeg syns det er dårlig at Regjeringa ikke har gått inn på mer forpliktende avtaler for ettervern. Et annet punkt som jeg har lyst til å nevne fra Venstres alternative budsjett, er adopsjon. Det er noe av det flotteste jeg kan tenke meg når en familie tar ansvar for et barn som opprinnelig ikke var deres. Derfor ønsker vi i Venstre å øke adopsjonsstøtten til 1 G. Det er veldig bra at statsråden har satt ned et utvalg på dette området, for her trenger vi å tenke ut en ny politikk for å støtte opp om dem som gjør det. Men jeg er veldig skuffet over at man ikke ønsker å øke den økonomiske støtten til foreldre som tar på seg dette ansvaret. Et annet område som Regjeringa har vært engasjert på, gjelder seksuelt misbruk. Det at man kjemper så mye på det området, men likevel ikke er villig til å forplikte seg når det gjelder det eneste senteret vi har, som faktisk hjelper menn som har blitt utsatt for dette, kan ikke jeg forstå. Dette er et viktig kompetansesenter, og jeg syns at Regjeringa i hvert fall kunne vært med på å gi dem den statusen det er å være et nasjonalt kompetansesenter på området. Til slutt: Jeg syns det er pussig at man har kunnet legge fram en levekårsundersøkelse som viser til at det er én gruppe i vårt samfunn som faktisk har en helseutvikling, inntektsutvikling, boforhold og andre ting som er mye dårligere enn andre grupper – det er de single. Av en eller annen grunn er ikke utviklinga for denne gruppa viktig for Regjeringa. Jeg hadde håpet at med en ny statsråd kunne vi få en ny tone på dette området, for det er ikke for mange andre grupper man kunne ha framlagt en slik levekårsundersøkelse uten politisk virkning etterpå.