Bent Høie (Høyre), 2009-03-13:
Når jeg ser på mottakelsen av Høyres forslag i denne saken, må jeg jo si, hvis jeg skal være ærlig, at jeg er positiv til at de har fått en så god mottakelse i mange partier. Nå har en jo etter snart fire år i opposisjon også smertelig erfart at det skal fryktelig mye til for at regjeringspartiene stemmer for forslag som de er for, når de fremmes av andre enn Regjeringen, så når en da allikevel opplever en relativt positiv omtale av en rekke av disse forslagene, må en jo regne med at dette også er forslag som Regjeringen og regjeringspartiene etter hvert kommer til å gjennomføre. Det er allikevel grunn til å komme med kommentarer til en del av problemstillingene som tas opp. Ofte kan en jo få inntrykk av at personverndiskusjonen i Norge foregår på et veldig overordnet og filosofisk nivå. Det er veldig lett å være enig i betydningen av personvernet, og det er ofte veldig lett å delta i interessante og prinsipielle diskusjoner om avveiningen f.eks. mellom personvern og bekjempelse av kriminalitet. Dette Dokument nr. 8-forslaget tar opp en del forslag som på mange måter har utgangspunkt i det som Høyre oppfatter som at det offentlige har lagt til rette for et svekket personvern på en rekke områder i hverdagslivet, noe som rammer veldig mange mennesker. I dagens Stavanger Aftenblad er det f.eks. et stort oppslag med Målfrid Frahm Jensen, som har følt mange av de ulike sidene dette Dokument nr. 8-forslaget tar opp, på kroppen. Hun fikk for fire år siden en oversikt over hvem som hadde bladd i hennes pasientjournal ved psykiatrisk avdeling ved Stavanger Universitetssjukehus. Der fant hun at en privat bekjent, som etter hennes vurdering ikke hadde noen faglig grunn til å lese journalen, var loggført. Frahm Jensen klaget til Helsetilsynet. Hun klaget samtidig over at journalen hennes, bl.a. samtaler med psykiater, som inneholdt svært private og personlige opplysninger, også var gjort tilgjengelig for miljøpersonell. Nå har det gått fire år siden Frahm Jensen klaget til Helsetilsynet, og hun har ennå ikke fått svar på klagen. Det sier kanskje også noe om hvordan det offentlige systemet tar på alvor de utfordringene som snoking i pasientjournaler er i norsk helsevesen. Hun opplevde også nettopp å bli bedt om å skrive under på at hun gav Nav tilgang til hele pasientjournalen for å få vurdert om hun skulle få et teknisk hjelpemiddel som hun hadde søkt om. Det er jo helt åpenbart at Nav ikke har behov for en komplett pasientjournal for å kunne tildele et teknisk hjelpemiddel. Hun opplevde akkurat det samme hos forsikringsselskapet Gjensidige, som bad om en kopi av hele pasientjournalen for å kunne erstatte en brukket tann etter en feriereise til Australia. Hun valgte å dekke den regningen selv, istedenfor å gi Gjensidige pasientjournalen. Når ett menneske, én person, opplever så mange grove overtramp på sitt personvern innenfor de områdene som dette dokumentet tar opp, viser det bare at veldig mange mennesker i hverdagen i Norge i dag opplever at personvernet deres blir krenket, gjennom at Stortinget har etablert et system som innebærer at en både som innbygger og som samfunn åpenbart har en grenseløs tillit til at alle som jobber i det offentlige velferdssystemet vårt, har et ryddig, avklart forhold til personvernets prinsipper. Det er ikke tilfellet. Og det er vi som er her, som har et ansvar for å sørge for å etablere et system som ikke bare hindrer overvåking ved Storebror, men også hindrer overvåking ved Store Mor. Det er nettopp det som på flere og flere områder er tilfellet. Med bakgrunn i det vil jeg ta opp det forslaget som Høyre er alene om, og også takke de andre opposisjonspartiene for den brede støtten forslagene har fått. Jeg håper at regjeringspartiene raskt følger opp disse forslagene.