Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2003-11-27:
Samarbeidsregjeringen har satt familiepolitikken på dagsordenen på en helt annen måte enn det vi har sett fra tidligere regjeringer. Siden Samarbeidsregjeringen tiltrådte, har vi tatt mange skritt i riktig retning: Kontantstøtten er økt. Vi har fått et bredt forlik om barnehagepolitikken, som Regjeringen følger opp i budsjettet. Vi har fått nye regler for behandling av farskapssaker, og vi har fått nye regler for behandling av barnefordelingssaker. Regjeringen har fått flertall for nye grep i barnevernet. Staten overtar ansvaret for andrelinjebarnevernet, slik at vi kan sikre bedre kvalitet og et likeverdig tilbud over hele landet. Ikke minst har Regjeringen fått flertall for å innføre nye arbeidsmetoder i barnevernet, som nettopp handler om å styrke familiene og om å gi hjelp til familier som har problemer. Familiene skal hjelpes til å bestå ved at de ressursene som finnes rundt familien, utnyttes. Regjeringen har lagt fram en stortingsmelding om oppvekstvilkår for barn og unge. Nye og mer rettferdige bidragsregler har kommet på plass. FNs barnekonvensjon er inkorporert i norsk lovverk. Ja, listen er lang over alt det Regjeringen har lagt fram, og fått flertall for. Men det som er viktigere enn antall saker man har fått igjennom, er at vi ikke lenger har en regjering som lar seg drive passivt med strømmen, men en regjering som fører en aktiv familiepolitikk. For Høyre er familien samfunnets grunnleggende sosiale institusjon og den viktigste arena for tilhørighet, nærhet og fellesskap. Familien gir den beste ramme rundt barns oppvekst og ivaretar omsorg, læring, sosialisering, solidaritet, egenutvikling og verdiformidling. Høyre vil sette barna i sentrum for familiepolitikken og vil prioritere en familiepolitikk som legger til rette for gode oppvekst- og levekår for barn og ungdom, en trygg økonomisk situasjon for barnefamiliene og likestilling mellom menn og kvinner. Høyre vil gi familiene økonomisk handlefrihet og mulighet for foreldrene til å bruke mer tid sammen med barna. Selv om Høyre har fått mye til både i familiepolitikken og i forbrukerpolitikken, er det liten tvil om at tidsklemma fortsatt er et problem for barnefamiliene. Familiepolitikken er derfor svært viktig. Jeg vil berømme barne- og familieministeren for å ha lagt fram en framtidsrettet melding. La meg nok en gang understreke at barna først og fremst er foreldrenes ansvar. Høyre vil ikke føre en politikk som umyndiggjør foreldrene i forhold til ansvaret for deres egne barn. Dersom noen foreldre ikke makter å ta ansvaret alene, eller ikke makter å ha det i det hele tatt, skal selvsagt samfunnet stille opp. Vi skal legge rammene på plass for de foreldrene som både kan og vil ta ansvar, men som ikke blir enige om hvordan de skal fordele ansvaret seg imellom, f.eks. etter et samlivsbrudd. Her har jeg allerede nevnt noen av de tiltakene Regjeringen har fått flertall for: nye regler for barnefordelingssaker, hvor målet er å hjelpe foreldrene fram til mer stabile og robuste avtaler for ansvar, omsorg, samvær og bidrag. Jeg har også nevnt de nye og mer rettferdige bidragsreglene, som stiller klarere krav til begge foreldrenes eget ansvar for egne barn. Jeg er tilfreds med at Regjeringen nå også får et tydelig klarsignal fra stortingsflertallet til å legge fram en sak om likt foreldreansvar for samboende foreldre som for gifte. Det er en sak som betyr svært mye for titusenvis av foreldre og barn over hele landet! Regjeringen har blitt beskyldt for å idyllisere og overdrive betydningen av ekteskapet som institusjon. Det er selvsagt ikke riktig. Men statistikken og erfaringene viser at ekteskapet er den uten sammenligning mest stabile samlivsform, og at det er den samlivsformen som gir mest trygghet for en god oppvekst for barn. Ekteskapet gir også en «juridisk sikkerhetspakke» både for barna og for de voksne. Jeg antar at det som vanlig finnes noen som bevisst ønsker å misforstå dette, så la meg derfor umiddelbart tilføye at vi selvsagt ikke mener at alle ekteskap skal bestå for enhver pris. Vold og overgrep er eksempler på at et ekteskap, eller noen annen form for samliv for den saks skyld, ikke har livets rett. Hvis en kvinne blir utsatt for vold i ekteskapet, vil mitt råd være at hun skiller seg. Vold i hjemmet er totalt uakseptabelt og er en direkte trussel mot barns gode og trygge oppvekstvilkår. I tillegg har vi som samfunn en viktig oppgave i å ta vare på voldsutsatte kvinner og barn og i å bekjempe vold i hjemmene. Jeg er glad for at barne- og familieministeren tar dette problemet på alvor. Jeg ser fram til at vi nå skal få en familievoldskoordinator i alle politidistrikt, tett oppfølging av voldsutsatte barn og ikke minst et behandlingstilbud for voldelige menn. La meg tilføye at folk selvsagt skal velge den samlivsform de selv ønsker, eller som passer best for dem. La meg også tilføye at barn som vokser opp i andre samlivsformer enn ekteskap, selvsagt også har det bra i det store og hele. Det blir jo folk av dem også, for å si det slik. På samme måte er ikke ekteskapet noen garanti for en oppvekst i skjønnhet og harmoni. La meg også understreke at Høyre mener at det fortsatt skal være forskjell på ekteskap og samboerskap, ikke fordi vi skal diskriminere samboere, men fordi folk skal ha mulighet til å velge mellom ulike samlivsformer. Så skal vi selvsagt huske at det er en ganske stor forskjell på samboerpar. Det er stor forskjell på f.eks. et ungt par i tjueåra som har bestemt seg for å flytte sammen i en leilighet i studietida, og et voksent par i førtiåra med felles barn og hus. Vi kan ikke behandle dem likt, og vi kan ikke stille de samme kravene til dem, selv om de formelt sett har den samme status som samboere. Nettopp derfor støtter Høyre forslaget om å trekke skillelinjen ved barna. Fordi vi setter barna i sentrum, vil vi at samboere med barn skal ha ekstra plikter og rettigheter. Derfor får samboere med felles barn lik foreldrerett, derfor får de meglingsplikt, derfor vil vi gi dem rett til å sitte i uskiftet bo, derfor vil vi også gi dem arverett osv. Det er viktig å legge til rette for at barn skal oppleve stabilitet og trygghet i sin oppvekst, uavhengig av foreldrenes samlivsform. Uavhengig av samlivsform er det dessverre mange foreldre som sliter i samlivet. Svært mange velger å slutte å leve sammen. Høyre tror at mange samlivsbrudd kunne vært forebygd hvis gifte og samboende hadde fått hjelp til å takle samlivet på et tidlig stadium. Vi tror ikke, som Fremskrittspartiet, at ingenting kan gjøres for å forebygge samlivsbrudd. Jeg har registrert at Fremskrittspartiet mener det er utrolig naivt å mene at samlivskurs kan fungere. Jeg tror heller det er Fremskrittspartiet som må kalles utrolig passive, hvis de ikke engang er villige til å prøve å snu trenden. Jeg tror selvsagt ikke at alle samlivsbrudd kan forhindres eller forebygges, men jeg er i det minste villig til å prøve. Høyre slutter seg derfor til forslaget om gratis samlivskurs til alle førstegangsforeldre, og er spent på å se hvordan statsråden vil gjennomføre dette arbeidet, og hvilket innhold det vil bli i disse kursene. Kvinner og menn må gis like muligheter til å delta både i arbeidslivet og i familielivet. Da må fedre ha rettigheter som styrker deres rolle i barneomsorgen. Nybakte fedre ønsker faktisk mer tid sammen med barna sine, og Høyre tror ikke på å innføre likestilling ved å ta fra den viktige morspermisjonen for å gi til far. Vi mener det er et riktig signal at far får et eget og selvstendig opptjeningsgrunnlag for pappapermisjon. Fokuset er med denne meldingen flyttet fra foreldrenes samlivsform til å skape gode oppvekstvilkår for barna, og til å synliggjøre det forpliktende samliv og foreldreskap.