Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2020-10-05:
Jeg har etter hvert deltatt i mange trontaledebatter – veldig mange vil noen si. Men jeg må nok samtidig si at dette kanskje er den mest spesielle av alle debattene, ikke fordi vi har fått mindretallsregjering, det har vi hatt mange ganger, ikke fordi det snart er presidentvalg i USA, det er det hvert fjerde år, og heller ikke fordi Lillestrøm Sportsklubb ikke spiller i øverste divisjon, selv om det er første gang på 45 år. Nei, denne trontaledebatten er spesiell fordi vi med norske øyne har rekordhøy arbeidsledighet som en følge av virusutbruddet i vår. Det er den aller viktigste jobben vi nå har: å sørge for at arbeidsledigheten ikke biter seg fast. All vår innsats må nå rettes inn mot å få flere i arbeid. Vi må ha et oppegående næringsliv med solide bedrifter. Regjeringspartienes representanter sier i debatten at mye går bra i Norge, og at de fleste har det godt. Ja, selvsagt er det slik, og det skulle da bare mangle. Men hvor bra de som allerede har det bra, har det, er ikke noe mål på hvor vellykket politikken som føres, er, iallfall ikke alene. Jobben nå er at de som har utfordringer i hverdagen, skal få det bedre, og det er det regjeringen må måles på. Skal folk ha en jobb å gå til, må hjulene være i gang. Folk må ha jobb, folk må betale skatt til fellesskapet, vi må holde aktiviteten oppe, og vi må bygge landet. Derfor må vi bygge ut Østfoldbanen, Dovrebanen, Vestfoldbanen og Ringeriksbanen. Vi må elektrifisere Trønderbanen og Meråkerbanen. Vi må bygge ny veg og jernbane mellom Bergen og Voss. Vi må bygge Stad skipstunnel, vi må bygge ut vegene våre, vi må bygge ut kollektivtrafikken i de store byene, og vi må investere i godstiltak på jernbanen. Vi må bygge landet sammen, og vi må ha tillit til hverandre. Egentlig dreier alt politisk arbeid seg om to forhold: tillit og trygghet. Tilliten i samfunnet forvitrer gradvis dersom forskjellene blir for store. Det kan ikke være vi og dem, det må være oss. Derfor er det meningsløst at lederlønningene nå løper løpsk, også i offentlige selskaper. Det gir rett og slett ingen mening at den nye Vy-direktøren skal tjene over 5 mill. kr i året – ti ganger så mye som en bussjåfør i Vy tjener. Hvorfor har vi denne skjevfordelingen i samfunnet? Og forskjellene øker. De som har mest, får enda mer, og de som har lite, sakker akterut eller – i verste fall – får mindre. Det er ingen naturlov som sier at det skal være slik. Det er ingen naturlov som sier at det skal fortsette slik. Nei, dette er resultatet av den politikken som føres. Hvorfor i all verden skal Vy-direktøren tjene ti ganger så mye som en bussjåfør? Finnes det noen som helst grunn for det? Går det an å argumentere for det i det hele tatt? Hvor er de som sitter i styrene, og som er med på dette, og som bestemmer dette? De er utnevnt og oppnevnt av regjeringen. Det er klart det går an å sette en stopper for dette, og det er klart det går an å føre en annen politikk. Med en slik politikk bygger vi ikke tillit, og det er skadelig for samfunnet vårt. Til slutt: Vi har store muligheter i dette flotte landet vårt. Da må vi ta de riktige valgene nå. Da må vi bygge landet sammen. Da må vi føre en politikk for mindre forskjeller. Da må vi sikre arbeid til alle, og da må vi bygge et samfunn basert på tillit og trygghet.