Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-06-09:
Med filmer som «The Beautiful Country», «Salmer fra kjøkkenet», «Bare Bea», «Buddy» og mange andre har norsk film satt rekord både i antall og publikumsoppslutning. Det er filmer i forskjellige sjangre. Noen er for et bredt publikum, andre for en mindre målgruppe, men like viktige er de. Et stort miljø skal til for å lage film: skuespillere, produsenter, regissører og filmarbeidere, for å nevne noen. Film er et godt eksempel på samspill og lagånd. Men norsk film er også noe mer. Det er en viktig uttrykksform for norsk språk, kultur og formidling av verdier. Norsk film er viktig, ikke minst siden det er så mange amerikanske Hollywood-produksjoner på kino. Dette er noe av bakteppet for den saken vi skal behandle i dag. Hovedspørsmålet blir: Hvordan skal vi opprettholde og videreutvikle produksjonen og suksessen norsk film har hatt? Det er derfor vi i budsjettet for 2004 foreslo at man må smi mens jernet er varmt. Vi mente at det var naturlig å foreta en gjennomgang av støttesystemet. Vi ble noe skuffet da svaret kom gjennom St. meld. nr. 25 for 2003-2004, om rammebetingelsene for filmproduksjon. Det kan se ut som om kulturministeren og film ikke passer helt sammen, og da uteblir viljen til satsing. Ikke bare gir ikke meldingen noe større løft, men statsråden har både i statsbudsjettet før jul og nå i revidert budsjett kuttet i støtten til produksjon av norsk film. Under arbeidet med kulturmeldingen var reaksjonene fra regjeringspartiene på Arbeiderpartiets, SVs og Senterpartiets kulturløft at vi drev populistisk overbudspolitikk, eller at vi sparket inn åpne dører. I merknadene til denne meldingen er ikke regjeringspartiene med på målet om minst 20 langfilmer hvert år og at 25 pst. av kinobesøket skal være på norske filmer. Jeg kan ikke se at dette er uansvarlig overbudspolitikk, med mindre Regjeringen har tenkt å kutte i produksjonsstøtten. På den andre siden kan jeg ikke se at dette er å slå inn åpne dører. Da hadde det vel vært mer betimelig å være med på prioriteringene. Vi fikk heldigvis stoppet forslagene om kutt i filmstøtten. Det var én av mange ting som måtte på plass før Arbeiderpartiet gikk inn i forlik med Regjeringen om revidert nasjonalbudsjett. Og nå står det om spørsmålene om rammevilkårene. Et av de viktigste tiltakene som ikke var tatt med i meldingen fra Regjeringen, var innføring av merverdiavgift for kino- og filmbransjen. Regjeringen skyver dette framfor seg ved å si at dette skal komme i en senere vurdering. Heldigvis er det et flertall i komiteen, bestående av SV, Senterpartiet, Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet, som ønsker en slik innføring. Vi ønsker at satsen skal være på 6 pst. Dette er også kravet fra en samlet bransje, både Norsk film- og TV-produsenters forening, Film&Kino og Norske filmbyråers forening. Innføring av moms har mange fordeler. Momssystemet, slik det fungerer i dag, gjør at det blir mye ekstraarbeid for produsentene, som må skille mellom inntekter fra kinoen og sekundærmarkedene, som f.eks. salg og utleie av VHS og DVD. I dagens system er det kun fradrag for inngående avgift til bruk i den avgiftspliktige delen. Dette er komplisert og har også vært gjenstand for rettslig vurdering. Nå får vi ryddet opp i dette én gang for alle. Videre er det slik at for kinoene nå vil det være like fradragsmuligheter uavhengig av eieform. For kinoer som f.eks. er AS, vil det nå bli muligheter for fradrag for moms i drift og investeringer. Dette er forbedringer som vil virke positivt. Et annet viktig moment er at NRK har 6 pst. moms, med fullt fradrag. Men det aller viktigste er at dette vil gi spillefilmprodusentene bedre økonomi. Vi har bedt departementet regne dette ut, men det kunne de dessverre ikke gjøre. De viser til den utregningen PricewaterhouseCoopers har gjort for bransjen, basert på 2002-tall. Her går det fram at produsentene vil spare 19,2 mill. kr. Dette vil bidra til flere filmer og økt produksjon. For staten er det beregnet at det vil bli en reduksjon i avgiften på ca. 16 mill. kr. Dette er ikke mye, og det er vanskelig å forstå regjeringspartienes motvilje mot dette. Så til diskusjonen om tidspunkt for innføringen. Fra Arbeiderpartiets side ønsker vi å sette i gang så raskt som mulig. Derfor foreslår vi at det innføres moms fra 1. november i år. Fordelene ved det er flere. Det gir ikke bokført tap av avgift for staten, og det følger momsinnberetningsperiodene. Vi vil da også være sikre på at det blir gjennomført, og at det ikke under noen omstendighet kan utsettes av Regjeringen. Vi hadde håpet at de andre partiene som er for moms, ville være med på dette, men det ville de altså ikke. Vi vil subsidiært stemme for SV, Senterpartiet og Fremskrittspartiets forslag nr. 1 og også for deres forslag nr. 2, og forventer at dette følges opp i departementet. Vi føler at dette er en sjanseseilas, og nå må det bli gjennomført, iallfall fra 1. januar 2005. Når det gjelder ordninger for støtte, ønsker vi ikke å endre disse nevneverdig. Ved innføringen ble det lagt til grunn at disse skulle få lov til å fungere ut denne perioden. Vi støtter imidlertid Regjeringens forslag om at inntekter fra sekundærmarkedene skal regnes inn når taket for billettstøtte settes, men vi vil ikke at billettstøtten skal omfattes av tilbakebetalingsordningene. Billettstøtten har fungert godt, og den fungerer godt som stimuli for produksjon av filmer med stort publikumspotensial og for barnefilmer. Regjeringen har i meldingen foreslått å endre tilbakebetalingsordningene for støtte. Det går vi imot. I den framlagte meldingen drøftes det i liten grad incentivordninger for å trekke til seg produksjon av utenlandsk film. Det finnes svært mange ulike ordninger fra land til land. På et seminar Arbeiderpartiet arrangerte om temaet, kom det fram at New Zealand hadde en statsråd som hele tiden fulgte opp «Ringenes Herre»-produksjonen. Vi er ikke kommet så langt i Norge ennå, og når jeg tenker meg litt om, er jeg forresten glad for at «Bare Bea»-filmen ikke ble fulgt opp av en egen statsråd fra Kristelig Folkeparti – da ville det kanskje bare blitt en kortfilm. Poenget er imidlertid at filmproduksjon er en stor industri mange steder i verden, som gir både arbeidsplasser og inntekter. Det er derfor interessant å få virkemidlene og konsekvensene av dette framlagt for Stortinget før vi tar stilling. Dette har fått flertall i komiteen, men også her er regjeringspartiene imot. I innstillingen til kulturmeldingen, Innst. S. nr. 155 for 200-2004, er de regionale filmfondene og de ulike filmmiljøer rundt omkring i Norge omtalt. Nå er det Trøndelags og Trondheims tur. Jeg er derfor glad for at regjeringspartiene er med oss når det gjelder omtalen av det regionale initiativet i Trøndelag. Den teknologiske og filmfaglige kompetansen innenfor filmområdet i Trøndelag, og spesielt i Trondheim, er stor. Jeg forventer at Regjeringen følger dette opp og kommer tilbake i statsbudsjettet for 2005 med midler til denne regionale filmsatsingen. Jeg håper dagens vedtak om innføring av merverdiavgift i kino- og filmbransjen fører til flere gode norske filmer. Jeg gleder meg. Herved tar jeg opp mindretallsforslagene fra Arbeiderpartiet.