Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2002-10-23:
Adopsjonsloven er nylig endret og gir nå adgang for den ene partner i et registrert partnerskap med samtykke fra den andre til å adoptere dennes barn, stebarnsadopsjon. Endringen trådte i kraft 1. januar 2002. Formålet med lovendringen var nettopp å gi også de barn som bor sammen med en av sine foreldre og dennes registrerte partner i en stabil familierelasjon, den juridiske sikkerheten en stebarnsadopsjon innebærer. Etter tidligere rett gjaldt denne adgangen bare barn i ekteskap. Adgangen til stebarnsadopsjon i registrert partnerskap gjelder både forelderens biologiske barn og adoptivbarn, med mindre adoptivbarnet er adoptert fra en fremmed stat som ikke tillater slik adopsjon. Representanten Karita Bekkemellem Orheim stiller spørsmål ved Regjeringens praksis ved stebarnsadopsjon av barn som lever med homofile foreldre. Jeg vil generelt bemerke at det i forarbeidene til bestemmelsen ble forutsatt at de strenge kriteriene for å innvilge stebarnsadopsjon i ekteskap også skulle gjelde stebarnsadopsjon i registrert partnerskap. Siden lovendringen er av ny dato, foreligger ingen endelig og klar praksis i sakene. Av Barne-, ungdoms- og familieforvaltningen er departementet blitt gjort kjent med at etaten har behandlet og avslått fem saker som gjelder søknad fra registrert partner der barnet er svært ungt. Sakene er påklaget og ligger nå til behandling i departementet. Jeg understreker at hver sak skal behandles og vurderes for seg, og jeg kan ikke nå forskuttere utfallet av disse enkeltsakene. Statistikken fra SSB viser at i 2001 ble det av i alt 908 adopsjoner gjennomført 165 stebarnsadopsjoner. De utgjorde 18 pst. av det totale antall adopsjoner dette året. Det kan være mange grunner til at det søkes om stebarnsadopsjon, og at sakene kan fremstå som svært komplekse. Én søknad kan være begrunnet med at den ene av barnets foreldre er død. I andre saker kan spørsmålet kommet opp der barnet har fått en steforelder etter en skilsmisse eller et samlivsbrudd mellom barnets foreldre. Det kan i enkelte tilfeller være sterke konflikter mellom barnets biologiske foreldre som er bakenforliggende årsak til søknad, f.eks. der søknaden fremstår som en forlengelse av en konflikt om barnefordeling eller samvær. Siden adopsjon er svært inngripende, er det særlig viktig at adopsjonsmyndighetene foretar en grundig og konkret behandling av hver enkelt søknad. Partene må gis anledning til å tenke nøye gjennom virkningen av en adopsjon og om adopsjon vil være til barnets beste. Det er av stor viktighet å få brakt på det rene hvor veloverveid og begrunnet søknaden om adopsjon og eventuelle erklæringer fra biologiske foreldre og barnet er. Adopsjonsmyndighetene må legge stor vekt på å få saken så godt opplyst som mulig. Det er derfor viktig at skjønnet blir presisert ytterligere i retningslinjene. Uavhengig av den nevnte lovendringen har departementet gjennomført en helhetlig vurdering av adopsjonsprosessen. Saksbehandlingsregler som gjelder for behandling av søknad om adopsjon, er blitt nærmere gjennomgått. Nye retningslinjer vil foreligge med det aller første. De vil gjelde saksbehandlingen ved både innenlands- og utenlandsadopsjonene. De nye retningslinjene vil også omfatte skjønnsutøvelse ved innenlandsadopsjon, der det bl.a. vil gjøres rede for de forhold som det skal legges vekt på ved behandlingen av søknad om stebarnsadopsjon. Også den særskilte situasjonen der barnet er blitt født av mor som allerede lever i et registrert partnerskap, vil bli omtalt i retningslinjene. Behandlingen av klagesakene som ligger i departementet nå, vil skje i samsvar med de nye retningslinjene.