Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-01-14:
La meg aller først få gratulere klima- og miljøministeren med ansvaret for villaksen. Etter det jeg forstår, er det konkludert med dette etter at denne interpellasjonen ble reist. Det kan vi ta som et godt tegn. På Klima- og miljødepartementets hjemmeside gir statsråden uttrykk for at regjeringen «har et generasjonsperspektiv». Derfor skal regjeringen Solberg «føre en ambisiøs klima- og miljøpolitikk, hvor målet er «å overlate jordkloden til våre barn i minst like god stand som vi selv overtok den». Jeg er veldig enig. Ordlyden er svært nær det som for første gang kom fram i 1987, gjennom Brundtlandkommisjonens sluttrapport. Denne rapporten forandret måten vi tenkte på omkring miljøspørsmål, og det var i denne rapporten begrepet «bærekraftig utvikling» ble brukt for første gang. Bærekraftig utvikling handler om å ta vare på behovene til mennesker som lever i dag, uten å ødelegge framtidige generasjoners mulighet til å få dekket sine. Dette er selvfølgelig krevende og balanserer i grensesnittet mellom mange kryssende interesser. Det handler bl.a. om å ivareta miljøbegrepet i videste forstand, sørge for at naturkvaliteter og det biologiske mangfoldet ikke forvitrer, sørge for at vi ved å ivareta gode hav-, sjø- og landområder ikke forringer våre muligheter til å produsere mat, og sørge for at vi ikke minst retter vår innsats kraftfullt inn mot vår tids største utfordring: klimaet. Skal vi nå dette målet – innfri løfter til kommende generasjoner – må vi sikre at disse spørsmålene blir tilstrekkelig vektlagt i alt vi foretar oss. Det gjelder i forvaltningen så vel som i politiske føringer og konklusjoner. Det handler om at vi alltid må ha en politisk bevissthet rundt disse svært viktige spørsmålene. Det må med andre ord være et tema som kommer tydelig til uttrykk i våre samlede prioriteringer. Det er flere årsaker til at jeg synes denne drøftingen er viktig nå. Vi har fått en regjering som etter mitt syn parkerer Stortinget som lovgivende forsamling: Man utnytter forsøksloven ved å gi tidenes frislipp for motorisert ferdsel i utmark, ved å gi snøscootere tilnærmet fri adgang til vår natur så lenge dette er kommunalpolitisk vilje. Dette er i seg selv en meget politisk interessant sak, men jeg skal la det ligge i denne omgang. Jeg vil allikevel trekke fram at de som vil påpeke at bruk av snøscooter går ut over naturmangfold, miljø osv., ikke lenger skal få sin klage behandlet av den statsråd i regjeringen som har ansvaret for dette, men av Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Vi har nå en olje- og energiminister som tolker naturmangfoldloven – som riktignok forvaltes av klima- og miljøministeren – som for streng, spesielt når det gjelder kraftlinjer. I den forbindelse vil det være interessant å høre om klima- og miljøministeren deler olje- og energiministerens oppfatning. Skal man ha en glidende tolkning eller et tolkningsregister alt etter eget forgodtbefinnende, slik olje- og energiministeren tenker, eller skal man, dersom man mener loven er for streng, søke en løsning hos Stortinget som lovgivende forsamling? Vi har en landbruksminister som sier ja til nedbygging av matjord, mens det tilsynelatende kun er klima- og miljøministeren i regjeringen Solberg som skal forsvare matjorda – mot vurderinger som foreligger i Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Vi har en regjering som har sagt den vil forsterke klimaforliket, men både finansministeren og statsministeren har så langt vist oss at klima nesten er et ikke-eksisterende tema. Vi har en regjering som har flyttet planavdelingen fra det som en gang var Miljøverndepartementet. Nå ligger den samlede arealforvaltningen under Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Etter min vurdering er dette – ut fra et natur-, miljø- og klimaperspektiv – utfordrende, spesielt med tanke på klima- og miljøstemmenes autoritet i forvaltningen. Omleggingen og flyttingen må tolkes dit hen at nettopp forholdet til natur, miljø og klima har vært for tydelig framme i forvaltningen og i de politiske beslutningene. Hvis det er tilfellet – noe jeg antar – er det stor grunn til uro. Hvis det derimot viser seg at jeg har vurdert dette feil, vil det være interessant å høre klima- og miljøministerens redegjørelse. Ut fra Sundvolden-erklæringen er det grunn til å være spesielt oppmerksom på om vi får en forringelse, ja kanskje en forvitring, av føringer og politiske konklusjoner som omhandler temaer som natur, miljø og klima. Jeg sier ikke at vi kommer til å få det, men det er grunn til å være oppmerksom på det. Vi vil styrke eiendomsretten. Hva med allemannsretten? De vil forenkle plan- og bygningsloven i forbindelse med forskrifter. Hva med dagens formål med arealforvaltning, natur, miljø, klima som sentralt i loven? De vil redusere antall lovpålagte høringsinstanser og avgrense innsigelser i arealsaker. Hvordan skal man gjøre det uten å redusere hensynet til kommende generasjoner? Det er mange interessante spørsmål som ligger i forlengelsen av Sundvolden-erklæringen, bl.a.: La kommunene gi utbyggingstillatelse/konsesjon til små-, mikro- og minikraftverk, samt små vindmølleanlegg. Naturmangfoldloven skal gjennomgås. De skal sikre en bedre forvaltning av dagens verneområder, og man skal i de tilfellene hvor det er lokale verneområder la kommunene styre dette osv. Vi kunne trukket mange temaer fra Sundvolden-erklæringen inn i denne interpellasjonen. Det som er mitt utgangspunkt, er at i samtalen kan vi nok enes om mange av punktene, men ikke dersom hensikten er å forringe vår viktige oppgave for våre etterkommere ved å ivareta natur-, miljø- og klimaoppgavene på en best mulig måte. Norge har kanskje den mest varierte naturen i Europa, med våre store land-, fjell- og havområder. Dette er store og velfungerende økosystemer av stor betydning for oss akkurat nå. Samtidig må disse områdene ha et evighetsperspektiv i forvaltningen. Naturmangfoldet og velfungerende økosystemer har den største betydningen for oss som mennesker. Naturen griper inn i oss på mange områder, ja egentlig på de aller fleste områder, og er selve fundamentet for vår velferd og vår felles framtid. Ta historien fra 1969 om det sveitsiske ekteparet som var på ferie i Norge og stoppet ved Dyranut på Hardangervidda for å ta bilder av den vakre naturen. Det ble tatt en tilfeldig jordprøve av ekteparet med tanke på å finne antibiotiske midler. Det fant man ikke. Men undersøkelsen viste at jordprøven inneholdt en sopp som produserte et stoff som ble kalt ciklosporin A. Dette stoffet brukes nå i en rekke medisiner og er det mest brukte legemidlet ved organtransplantasjoner på grunn av sin dempende effekt på immunforsvaret. Den andre historien er de enorme mulighetene og verdiene som naturen har gitt oss, ikke minst gjennom fossekraften og temmingen av fossekraften og mulighetene for å produsere elektroner som grunnlag for vår industrireising og som kanskje er fundamentet for vår næringsstruktur i dag. Naturen spiller en viktig rolle i norsk kultur og tradisjon. Den gir oss naturopplevelser som igjen gir oss positive helseeffekter. Naturen gir oss også store muligheter, som jeg sa, for verdiskaping. Mangfoldet av arter, landskaper og økosystemer som finnes i Norge er unikt, og de er komplette. Dette i seg selv har en betydelig egenverdi, som vi er forpliktet til å ivareta for framtidige generasjoner. Jeg vil raskt legge til at dette selvfølgelig er en krevende utfordring. Den menneskelige påvirkningen på naturen er økende. Naturmangfoldet trues bl.a. av arealbruk, forurensning, enkelte ganger utnyttelse av naturressurser og menneskeskapte klimaendringer. Jeg er derfor opptatt av de store spørsmålene som natur, miljø og klima reiser, og hvordan disse områdene ivaretas gjennom forvaltningen og de politiske konklusjoner og føringer. Jeg er opptatt av at klima- og miljøministeren har den bærende stemmen og tilstrekkelig autoritet til å ivareta vårt felles ansvar om å overlate jordkloden til våre barn i minst like god stand som vi selv overtok den i. Jeg er derfor opptatt av å få vite mer om hvordan statsråden vil innrette arbeidet for å påse at miljøhensyn sikres tilstrekkelig autoritet i viktige miljøsaker i tiden framover.