Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-03-03:
Regjeringen har vært opptatt av å legge til rette for gode og likeartede vilkår for konkurranse i hele verdikjeden for mat. Dette har vi også sett resultater av, gjennom framvekst av flere nye mellomstore bedrifter som nå klarer seg godt. Jeg vil her særlig vise til den positive utviklingen for flere meieribedrifter etter at denne regjeringen utformet og la på plass nye rammevilkår fra 2007. Regjeringen har videre lagt til rette for en omfattende innovasjon og utvikling, som har gitt oss et langt større matmangfold. Gjennom bl.a. Innovasjon Norge og Verdiskapingsprogrammet for mat, regionale næringshager, Bondens Marked og, ikke minst, regionale samarbeidsløsninger har en rekke mindre aktører utviklet egne og ofte særegne lokale og regionale produkter. En konsekvens av denne satsingen er at mangfoldet av slike produkter har økt betraktelig, sammenlignet med for f.eks. ti år siden. Se bare på hva som i dag finnes på Bondens Marked. Jeg har også med stolthet tidligere i år åpnet den norske standen på Internationale Grüne Woche i Berlin. Denne gangen var utbudet av norske matspesialiteter større enn noen gang. Samspillet mellom mat og reiseliv skal friste tyske turister til å besøke Norge. I fjor registrerte jeg at også representanter fra Fremskrittspartiets stortingsgruppe lot seg begeistre av dette mangfoldet under Internationale Grüne Woche. Problemet for mange av disse små leverandørene er likevel markedsadgang og tilgang til butikkhyllene. For å få til det må de bygge opp en produksjon, logistikk og et salgsapparat som tilfredsstiller nokså omfattende krav og forventninger fra dagligvarebransjen og handelen ellers. I noen tilfeller kan det også være krav om at leverandør faktisk må betale for å få plass i hyllen i butikken. For de små leverandører blir denne terskelen ofte for høy. Resultatet er i mange tilfeller at det matmangfold som bygges opp lokalt og regionalt, ikke er å finne igjen som et mangfold av produkter i butikkhyllene for forbrukere flest. I dag er det en meget sterk konsentrasjon i norsk dagligvarehandel. Fire kjeder kontrollerer 99,3 pst. av markedet. Dette er langt på vei den sterkeste konsentrasjonen vi finner i Europa. Disse kjedene kontrollerer også grossistleddet og distribusjonen, med unntak av melk, og integrerer også i industri og helt tilbake til primærproduksjon, bl.a. av frukt og grønt. Som representanten Trældal viser til i sitt spørsmål, har vi nå også fått gjengitt klare ambisjoner om at noen kjeder også ønsker å forsterke denne integrasjonen i verdikjeden. I tillegg er det et ofte oversett forhold at to kjeder alene også langt på vei kontrollerer storhusholdnings-, hotell-, restaurant- og kioskmarkedet. Med en slik kontroll betyr det at fire innkjøpssjefer allerede har en betydelig innflytelse på det produktutvalget norske forbrukere tilbys. Dette er viktig å ha med som bakgrunn når de samme kjedene uttrykker ambisjoner om å eie eller kontrollere en enda større del av verdikjeden. Representanten Trældal synes å forutsette at utviklingen med økt konsentrasjon vil gi økt konkurranse og derfor lavere priser og bedre produktutvalg. Jeg mener det er en altfor enkel tilnærming. En realitet i forlengelsen av denne utviklingen vil være at handelen ikke lenger bare opptrer i handelsleddet, men også i industrileddet og dermed som leverandør i konkurranse med sine øvrige leverandører. Dette er ikke en uproblematisk utvikling konkurransepolitisk, forbrukerpolitisk eller landbrukspolitisk, og det er ikke gitt at det vil gi økt produktutvalg og lavere priser på lengre sikt. Etter min oppfatning kan det snarere føre til en utarming av norsk næringsmiddelindustri og dens evne til innovasjon og nyskaping. Det vil i så fall gi norske forbrukere et dårligere produktutvalg. Dette er en av begrunnelsene for at jeg sammen med fornyings-, administrasjons- og kirkeministeren og barne-, likestillings- og inkluderingsministeren har opprettet et eget offentlig utvalg, ledet av Einar Steensnæs. Utvalget skal beskrive den seneste utviklingen og utrede styrkeforholdene i verdikjedene for mat. Utvalget skal foreslå tiltak som kan ivareta forbrukernes interesser med hensyn til pris, kvalitet, vareutvalg og tilgjengelighet mulighetene for åpenhet og innsyn i hele matvarekjeden som sikrer tilstrekkelig og tilfredsstillende samfunnsmessig kontroll og effektiv bruk av samfunnets ressurser Norske myndigheter er ikke alene om å følge denne utviklingen nøye. I EU er det stor bekymring for fordelingen av marginene mellom dagligvarehandelen, industrien og primærnæringen. Bakgrunnen er at fall i pris til bonden på mange viktige jordbruksprodukter ikke har ført til tilsvarende fall i pris i butikk. En egen høynivågruppe har kommet med 30 ulike anbefalinger. Flere av anbefalingene gjelder mindre leverandører og deres muligheter i forhold til en stadig mer offensiv dagligvarehandel. Dette var tema på EUs rådsmøte i januar, og det vil også bli satt på dagsordenen i mars. Jeg kan forsikre representanten Trældal om at Regjeringens politikk ligger fast. Jeg vil altså for det ene fortsette å stimulere utviklingen av nye bedrifter og utviklingen av nye produkter. Vi vil fortsatt bidra til å sikre disse bedriftene markedsadgang, delvis gjennom egne tiltak og delvis ved å utfordre handelen, men også tilby samarbeidsløsninger. Gjennom utredningen av styrkeforholdene i matvarekjedene og videre oppfølging av dette arbeidet vil Regjeringen se til at konkurransen i markedet og i hele verdikjeden fungerer på en måte som både tilfredsstiller forbrukernes behov og sikrer en god politisk måloppnåelse, både på kort og på lang sikt.