Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2008-04-01:
Jeg vil gi honnør til interpellanten for at hun tar opp denne problemstillingen. Vi er i ferd med å sluttføre en tiårig satsing på psykisk helse, som et samlet storting har stilt seg bak. Som statsråden redegjorde for, har vi oppnådd betydelige resultater når det gjelder den kvantitative opprustningen av tilbudet. Dette gjelder både utbyggingen av distriktspsykiatriske sentre, vekst i årsverk og antall pasientbehandlinger. Det er samtidig et faktum at en del pasienter fremdeles opplever at tilbudet svikter i mange ledd, slik interpellanten også har pekt på. Dette viser at vi ikke er i mål med å styrke tilbudet innen psykisk helsevern, selv når opptrappingsplanen sluttføres i løpet av året. Høyre har i likhet med de øvrige partiene på Stortinget stilt seg bak omstruktureringen av tilbudet i psykisk helsevern, med nedbygging av psykiatriske sykehjem og opprustning av tiltak i kommuner og distriktspsykiatriske sentre. Dette var helt nødvendig for å sikre et bedre behandlingstilbud til pasientene. Denne omleggingen av tilbudet er også et uttrykk for at mennesker med psykiske lidelser ikke skal stues bort, men få mulighet til å leve et aktivt og meningsfylt liv i et naturlig fellesskap med andre. Da Stortinget vedtok at antall plasser i psykiatriske sykehjem skulle reduseres, var det en viktig forutsetning at dette skulle skje i et lavere tempo enn tilveksten av døgnplasser for aktiv behandling. Gjennom planperioden vil det også totalt sett være en økning av antall døgnplasser. I 2004 ble det klart at nedtrappingen hadde gått raskere enn forutsatt, og at det var uklart om opptrappingen hadde gått like raskt. Dette førte til at Høyres daværende helseminister Ansgar Gabrielsen fra Høyre i 2004 beordret stans i nedbyggingen av plasser i psykiatriske sykehjem. Dette vedtaket skulle nettopp forhindre den situasjonen som representanten Giltun redegjør for i sin interpellasjon, nemlig at pasienter mister eksisterende tilbud uten at det står et nytt og bedre tilbud klart. Dersom opptrappingsplanen skal lykkes, må vi først og fremst bygge opp gode tilbud i pasientenes nærmiljø. Interpellanten peker på en viktig problemstilling, nemlig bruk av tvang i psykisk helsevern. Vi må arbeide utrettelig for å redusere tvangsbruken, og god faglig kompetanse er et av de viktigste virkemidlene. I dag er det mer enn en tredjedel av de ansatte i omsorgssektoren som er ufaglærte. Samtidig får den kommunale omsorgstjenesten stadig nye og faglig krevende oppgaver, bl.a. som et resultat av opptrappingsplanen. Høyre har gått inn for et kunnskapsløft i omsorgssektoren, som bl.a. innebærer økt kompetanse om alternativ bruk av tvang overfor mennesker med psykiske lidelser og andre. I forbindelse med behandlingen av Ot.prp. nr. 64 for 2005-2006, om helsehjelp til personer uten samtykkekompetanse, bad helse- og omsorgskomiteen departementet om å iverksette kompetansehevende tiltak for å redusere bruk av tvang. Jeg vil be statsråden redegjøre for hva som er gjort for å følge opp Stortingets vedtak. Opptrappingsplanen for psykisk helse har sørget for et bedre tilbud til mange av dem som har moderate lidelser. Tilsynsmyndighetenes rapporter og tilbakemeldinger fra pasientorganisasjonene viser imidlertid at mange av de sykeste pasientene fremdeles mangler tilstrekkelige tilbud i kommunene. Dette er pasienter som ifølge Helsetilsynet ofte har svært dårlige levekår, i form av bostedsløshet, fattigdom og svake sosiale nettverk. Det vil være paradoksalt om en tiårig satsing med milliarder i økte ressurser ikke gir et bedre tilbud til de aller dårligst stilte. Høyre har derfor foreslått en egen tiltaksplan for pasienter med de alvorligste psykiske lidelsene. Dette fikk dessverre ikke støtte fra regjeringspartiene i budsjettforslaget for 2007. Jeg vil utfordre statsråden til å vurdere forslaget om en egen tiltaksplan for de sykeste på nytt, når vi nå skal gjøre opp status etter den tiårige satsingen på dette området.