Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-12-10:
Spørsmål om opptak av legemidler i blåreseptordningen ender ofte opp i Stortinget. Senest i forbindelse med framleggelsen av Regjeringens forslag til statsbudsjett for 2004 ble det diskusjon om ulike legemidler skulle inntas i ordningen. Like sikkert som at slike saker ender opp i Stortinget, er det at stortingsrepresentantene fra tid til annen sier at de ikke ønsker å ta stilling til enkeltsaker og opptre som saksbehandlere i blåreseptsaker. Jeg skjønner at man i så måte kan oppleve seg som lille Marius. Saksbehandlerjobben bør gjøres av forvaltningen og ikke av Stortinget. Vår jobb som politikere er å prioritere mellom ulike tiltak på helseområdet, slik at pasientene kan få et best mulig tilbud innenfor vedtatte ressursramme. Mange legemidler det søkes refusjon for, har god effekt, men på en begrenset del av pasientmassen. Det er en utfordring å utforme virkemidler som sikrer at de pasienter som har størst nytte av et legemiddel, får dette på blå resept. Incentivene i dagens system gjør dette vanskelig. Det kan medføre at noen ikke får den behandlingen de burde ha fått. Siktemålet må være et mer målrettet refusjonssystem og et bedre helsetilbud til pasienten. Stortinget fattet ved behandlingen av budsjettet for 2003 følgende vedtak: «Stortinget ber Regjeringen sørge for at medisinene Actos og Avandia kan refunderes på blå resept etter forskriftens § 9 til de pasienter og etter de kriterier som Legemiddelverket har foreslått. Regjeringen bes fremlegge om nødvendig forslag til nødvendig hjemmel for å oppnå dette gjennom refusjonskontrakt.» Stortingets vedtak er så langt fulgt opp gjennom framleggelsen av Ot.prp. nr. 88 for 2002–2003, som behandles her i dag. Det er nettopp en oppfølging av budsjettavtalen fra i fjor. Regjeringen har i odelstingsproposisjonen fremmet forslag om å opprette en egen hjemmel i lov for bruk av refusjonskontrakter. En refusjonskontrakt beskriver de rettigheter og plikter som folketrygden og legemiddelfirmaet påtar seg ved opptak av et legemiddel i blåreseptlisten. Konsekvenser ved kontraktsbrudd kan være alt fra tilbakebetaling til staten i form av en progressiv avgift som kompensasjon for salg utover det som er spesifisert i kontrakten, til mildere reaksjonsformer. Dette vil bli regulert i den enkelte kontrakt, basert på de enkelte sakenes særegenheter. Hjemmelen gir den nødvendige fleksibilitet. Muligheten for bruk av refusjonskontrakter vil legge økt press på industrien til å legge realistiske tall til grunn i søknader om refusjon. Refusjonskontrakter vil samtidig gi industrien incentiver til å markedsføre sine produkter overfor legene innenfor rammene som refusjonsadgangen setter. Legene blir med dette bedre informert om refusjonsvilkår og må ta et større ansvar for at forskrivningen er i tråd med de regler som gjelder for forskrivning på blå resept. I sum vil dette bidra til at forskrivning av legemidler på blå resept i større grad forbeholdes de pasienter som vil ha størst nytte av dem, og som Legemiddelverket mener bør få disse legemidlene på blå resept. Dette vil bidra til at legemidler kan komme raskere inn i blåreseptordningen, til pasientenes beste. Samtidig vil vi få bedre kontroll med folketrygdens utgifter til legemidler. Når Stortinget i dag vedtar hjemmelsgrunnlaget, vil jeg ta initiativ til at forhandlingene om refusjonskontrakt knyttet til legemidlene Actos og Avandia blir gjenopptatt. Jeg legger til grunn at utfallet av forhandlingene gir et resultat som er til pasientenes beste. Forhåpentligvis vil bruk av refusjonskontrakter lede til at det blir færre enkeltsaker på blåreseptområdet for Stortinget å forholde seg til. Samtidig vil muligheten til bruk av refusjonskontrakter bidra til at pasientene får et bedre og bredere tilbud. La meg avslutningsvis si at jeg har forståelse for behovet for en bredere gjennomgang av legemiddelområdet, noe som på ulike måter kommer til uttrykk i innstillingen. Vi er midt oppe i en evaluering av apotekreformen og apotekloven. Vi har en bestilling fra Stortinget når det gjelder en evaluering av indeksprissystemet. Jeg vil for min del ta initiativ til en bred gjennomgang av legemiddelområdet. Jeg vil involvere leger, farmasøyter, pasientorganisasjoner og andre med relevante erfaringer på området, slik at man kan få et godt grunnlag for en diskusjon om den framtidige politikken på dette området.