Olemic Thommessen (Høyre), 2009-06-15:
Barnevern har i denne perioden vært et hett tema. Det er store utfordringer knyttet til barnevernet. Jeg vil likevel innledningsvis kreditere statsråden for å ha vist vilje til handling, og for å virke troverdig i sitt engasjement i mange av de spørsmålene som vi har slitt litt med. Særlig må jeg si at jeg er veldig fornøyd med at det nå er signalisert at man vil foreta en full gjennomgang av rettighetsforskriften for barn i institusjon. Så til saken i dag: Forslag til endringer i lovverket hva angår økt bruk av adopsjon og tilbakeførsel etter omsorgsovertakelse innebærer i dag en utfordring i relativt få tilfeller. Men dette er svært viktige saker for dem det angår, og i disse sakene skal en være forsiktig med å tro at en har det endelige svaret på hva som er riktig eller galt. Her blir det nødvendig å søke en prinsipiell tilnærming. Høyre mener at innføring av nye statlige retningslinjer for å få opp bruken av adopsjon som et barnevernstiltak, er problematisk. Den begrunnelsen Regjeringen gir for sitt forslag, er at adopsjon kan gi tryggere rammer og mer forutsigbare oppvekstrammer enn langvarige fosterhjemplasseringer. Det kan det selvsagt, men noen absolutt sannhet er det jo ikke. Med langvarige fosterhjemplasseringer snakker vi om omplasseringer av barn før de har etablert nære relasjoner til biologiske foreldre. Det er en svakhet at man ikke har et system for å registrere hvor mange barn under 18 år som årlig blir adoptert bort mot biologiske foreldres vilje, men det er grunn til å anta at tallet er meget lavt. Det fremgår heller ikke av proposisjonen hvor mange som har søkt om å få adoptere uten at dette er blitt innvilget, og hvor det er grunn til å anta at dette kan ha bidratt til mindre forutsigbarhet og utrygge rammer for barnet. Ei heller finner vi noe om hva som gjør at det å være adoptivbarn fremfor det å være fosterbarn, er av stor betydning for barnet. Dette gjør at vi er bekymret for at vi på vegne av barnet med dette forslaget til ny instruks kan komme til å velge bort barnets biologiske foreldre. Dette er en utvikling hvor barnets rettssikkerhet svekkes. Når det gjelder vurderingen av tilbakeførsel etter en omsorgsovertakelse, er også dette en sak hvor man igjen må legge på vektskålen ulike argumenter som taler for eller mot innstramming i en skjønnsvurdering. Regjeringen er enig i at det ved en omsorgsovertakelse skal være en alminnelig sannsynlighetsovervekt, men mener altså at det skal være strengere kriterier for avgjørelse om tilbakeførsel. Dette er betenkelig, noe som også påpekes i høringen. Det som har avgjørende vekt for oss, er at vi der det hersker betydelig usikkerhet, har et lite antall barn. Vi mener at vi i disse tilfellene skal la tvilen komme foreldrene til gode, men at barnevernet selvsagt plikter å sørge for en nær og tett oppfølging etter tilbakeførselen. Høyre mener dette også må veies i forhold til Den europeiske menneskerettsdomstolens og FNs barnekonvensjons føringer knyttet til maktutøvelse overfor det enkelte mennesket. Vi er glad for at det nå er fokus på at man skal bry seg når man oppdager barn som ikke blir tatt vare på. Det å bry seg og å varsle myndighetene skal likevel ikke være å anse som at varsler da gis rettigheter til å bli involvert i saken. Vi må ha tillit til at barnevernet gjør det de skal gjøre når melding kommer til dem, og hvis det som skal gjøres, ikke blir gjort, må vi ta tak i dette uten å ramme berørte foreldre eller barn ved å innføre systemer som åpner opp for at personsensitiv informasjon kommer på avveie. Mistanke om omsorgssvikt og manglende omsorgsevne rammer foreldre hardt, og må underlegges strenge reguleringer for personvern. Vi har forståelse for at det der hvor det igangsettes en offentlig inngripen, er riktig at de som har meldt fra og som daglig har direkte kontakt med barnet, gis hensiktsmessig informasjon. Derimot er vi uenig i at slik informasjon skal være en rettighet. Å innføre en generell tilbakemeldingsplikt kan enten bidra til en uthuling av personvernet eller, hvis informasjonen er begrenset, kun bidra til en økt byråkratisk byrde på en allerede presset sektor. Jeg mener således at personsensitiv informasjon kun skal gis der det er nødvendig ut fra hensynet til barnets beste. Avslutningsvis vil jeg si at vi er meget fornøyd med at tilsynet nå flyttes til Statens helsetilsyn. Vi håper dette bidrar til større tillit til at tilsynsfunksjonen blir ivaretatt i tråd med lovverket, og at det ikke sås tvil om tilsynets integritet i forhold til de ulike aktører.