Ansgar Gabrielsen (Høyre), 1999-05-04:
Det som i hvert fall er helt sikkert, er, som Schjøtt-Pedersen sa, at denne saken ikke kan utsettes, for tusenårsskiftet kommer, åkkesom. År 2000-problematikken i sin alminnelighet var veldig i fokus for en stund siden, men har vel vært mindre i fokus i det siste. Det kan komme av en overfokusering innledningsvis, eller det kan hende at man har greid å løse de utfordringene man følte at man stod overfor. Det er imidlertid, som det ble hevdet av foregående taler, et stort engasjement globalt i denne saken, det ser man på Internett. Mitt hovedinntrykk av redegjørelsen er at den beroliger i den forstand at jeg opplever at statsråden og Regjeringen tar det ansvaret de har på dette området. De har avdekket en del ting som ikke er på plass både i statsforvaltningen, i kommunesektoren og innenfor næringslivet. Det at man er obs på selve problemet og det som ikke er gjort, er for så vidt viktig. Men det er enkelte punkter som jeg tror bør påkalle kanskje enda større grad av oppmerksomhet enn hva som har vært vist til nå, og statsråden sa for så vidt også i redegjørelsen at det ville skje. For at man skal kunne sette inn tiltak, må man nødvendigvis ha avdekket situasjonen, ikke bare i statsforvaltningen, men også i kommunene og – ikke minst – i næringslivet. Det er to punkter som det er grunn til å bekymre seg over. Det ene er situasjonen i kommunesektoren. Jeg synes at når vi får neste redegjørelse, bør det foreligge en fullstendig oversikt over situasjonen i samtlige norske kommuner. Det skulle være relativt kurant ved å ta i bruk det apparatet man har gjennom fylkesmannsembetet, å få en slik kartlegging, selv om jeg ser at man skal ta en del stikkprøver osv. Men en komplett oversikt bør forefinnes et eller annet sted, jo før jo heller. Det andre punktet gjelder næringslivet. Det er, som foregående taler sa, 50 pst. av næringslivsledere i små og mellomstore bedrifter som sier at dette er irrelevant i forhold til deres bransjer og i forhold til den enkeltes bedrift. Det synes jeg er litt urovekkende. Nå er det slik at det ikke er lett å sette inn konkrete tiltak i forhold til enkeltbedrifter, men ett virkemiddel har i hvert fall offentlig sektor totalt sett, og det er at det er den største innkjøperen i dette landet. Offentlig sektor gjør innkjøp i størrelsesorden 180 milliarder kr. Det at offentlig sektor går bredt ut og forlanger dokumentasjon i forhold til det som har med år 2000-problematikken å gjøre, for å sikre levering av varer og tjenester også etter nyttår, vil kunne være med på å øke bevisstheten også i små bedrifter. Og jeg leser i det kapittelet som går på næringsliv, at Regjeringen sier at de i utgangspunktet ønsker å mobilisere til frivillig innsats «gjennom positive tiltak» overfor både kommuner og næringsliv, men er innstilt på – hvis det er nødvendig – også å ta i bruk lovverk og forskriftsverk for å gjøre det som «gjerast» må. For at man skal kunne sette inn slike tiltak, må man nødvendigvis ha skaffet seg en oversikt. Fra Høyres side er vi definitivt beredt til å støtte opp om en slik linje hvis det viser seg at grunnleggende velferdsgoder står på spill hva gjelder leveranser fra kommuner, fra staten eller fra næringslivet. Men jeg tror kanskje det viktigste bidraget i forhold til næringslivet vil være at vi får bevissthet inn i hele den offentlige forvaltningen på innkjøpssiden. For øvrig synes jeg det er viktig at Regjeringen og statsråden tar ansvaret for hele samfunnet når det gjelder år 2000-problematikken. Men det operative ligger selvfølgelig hos kommunene, og som påpekt, også i næringslivet, og det er det bare å slutte seg til. Men, som sagt, kanskje det aller viktigste når det gjelder næringslivet, er at vi får inn bevissthet, og krever – som mange andre nasjoner har gjort, og som tidligere talere har snakket om – dette i kontraktsform.