Trine Skei Grande (Venstre), 2014-11-11:
Jeg syns dette var litt befriende, for det som har frustrert meg i denne debatten, er at jeg ikke har fått noen til å forklare hvorfor de er imot. Jeg har opplevd Karin Woldseth fra Fremskrittspartiet stå i denne salen og kjøre utenriksminister Jonas Gahr Støre så hardt at det nesten var hull i gulvet under ham, fordi han prøvde å komme seg unna de ekle spørsmålene om hvorfor han ikke ville ratifisere – for det var ingen svar på hvorfor man ikke ville ratifisere. Jeg har sett Ine Marie Eriksen Søreide stå her og stille de samme spørsmål til utenriksminister Jonas Gahr Støre, om hvorfor man ikke ville ratifisere, og ingen ville svare på det. Så derfor er det befriende når man sier det: Det er fordi man ikke har lyst til å behandle asylbarn etter Barnekonvensjonens krav. Det er grunnen til at man ikke ønsker å ratifisere. Det var den grunnen som ble framført her i dag. Det var den grunnen som ble brukt, at dette ikke skulle gripe inn i norsk lovgivning. Da er vi ganske enkelt uenige – men da er katta ute av sekken, da er argumentene lagt på bordet, da vet vi hva vi faktisk diskuterer. Det er klart at man svekker handlingsrommet ved å gå med på internasjonale konvensjoner. Det er poenget. Det er poenget både i Norge og i alle de andre statene som vi ber om å ratifisere internasjonale konvensjoner og stå for kvinners rettigheter, barns rettigheter og menneskerettigheter generelt; det er poenget med menneskerettighetene. Poenget er at rettighetene er knyttet til deg som menneske, uansett hvordan et flertall herser med deg, at du faktisk har noen rettigheter som menneske til å ytre deg og til ikke å bli utsatt for tortur, uansett om det er et flertall som utsetter deg for det. De fleste diktatorer hadde nok fått flertall i en folkeavstemning, men det betyr ikke at diktaturet i seg sjøl er rett. Menneskerettighetenes iboende kraft ligger i individets rettigheter og at individet ikke kan herses med av et flertall. Derfor kommer Venstre alltid til å kjempe for at menneskerettighetene skal inn i Grunnloven, og for at vi skal ratifisere internasjonale konvensjoner. Derfor var det faktisk Venstre som så fort vi fikk en justisminister, implementerte hele Barnekonvensjonen i norsk lovgivning, sånn at det ikke bare var en egen konvensjon, men faktisk en del av all norsk lovgivning. Den jobben gjorde Odd Einar Dørum. Så fort vi kommer i nærheten av slik makt, skal vi kunne gjøre det igjen. Selvfølgelig svekker det handlingsrommet. Selvfølgelig rammer det oss inn. Men det å påstå at alt er perfekt for barn i Norge, det å påstå at vi har en lovgivning som gjør at alt er greit, er ikke greit når vi ser de overskriftene vi ser om mobbing i Norge. Det er ikke greit når unger tar livet av seg fordi ingen voksne hjalp dem, og det er heller ikke greit når unger sulter i hel fordi vi ikke har system. Da kan vi skryte så mye vi vil av norsk lovgivning på barnesida, men den er ikke bra nok. Dette kan være med på å styrke lovgivningen på det området. Dette kan være med på å flytte makta herfra til de barna som trenger den makta, den makta som handler om at man har noen iboende rettigheter, og at barnerettighetene bør være sterkere. Derfor har vi vært for det. Derfor kommer vi, som vi sa i komiteen, til å stemme subsidiært for det forslaget som ligger her, men det har vi vedtatt før. Vi vedtok det under den forrige regjeringa også. Da var noen av oss hoppende glade for at vi fikk vedtatt det, inntil regjeringspartiene gikk ut og sa at de hadde gjort det med jugekors. Nå vedtar vi det igjen, og nå håper jeg faktisk at vi får en sak, sjøl om vi i dag fikk framført fra talerstolen hvorfor noen er imot, og det er fordi noen er imot at ungene skal ha disse rettighetene. Jeg håper at vi får en ordentlig sak på bordet fra regjeringa, sjøl om regjeringa har representanter i denne sal som uttrykker det de uttrykker. Jeg tar opp Venstres og Sosialistisk Venstrepartis forslag i denne saken.