Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-11-30:
Representanten Nybakk har flere ganger stilt spørsmål om vi har fullmakter. Ja, vi har fullmakter. Og la meg få lov til å si – i min språkbruk da: Må Gud se i nåde til den sjel som har den fullmakten når den inntreffer. For det er ikke noen tvil om at vi har mennesker som har den fullmakten. – Ja, jeg sier det i et slikt alvor. Når det så gjelder behovet for å ha god trening mellom politiet og Forsvarets spesialkommando, så skjer jo det. Det er viktig samtrening, og den er svært nyttig. Representanten Hagen tok opp et viktig spørsmål til meg, og la meg svare prinsipielt. Jeg må skjelne veldig klart mellom ytringer, selv ytringer som er så uspiselige at jeg ikke vet hvor jeg skal gjøre av meg. Og norsk lovgivning slår ned på handlinger hvis de foretas med terror som siktemål. Heldigvis ble det flertall i denne sal – bl.a. med støtte av Fremskrittspartiet, for jeg tror ikke Arbeiderpartiet var med på det – for å kriminalisere forberedelseshandlinger til terror. Vi gjennomgår også i disse tider det såkalte Politimetodeutvalget for å være sikre på at vi nettopp kan ramme forberedelseshandlingene der altså noen konspiratorisk forbereder handlinger for å utføre terrorhandlinger. Jeg velger å oppfatte representanten Hagens spørsmål på følgende måte: Jeg tar ham på dypeste alvor. Når han sier at vi skal bygge en bred allianse som sørger for å stanse de som er så ekstreme at de ved handlinger vil rive ned vårt samfunn, så skal vi bygge en bred allianse mot dette. Det er jeg helt enig i. Vi skal bygge en bred allianse hvor det overveldende flertall av norske muslimer som har gitt uttrykk for dette, aldri skal være i tvil om det er en del av det norske samfunnsfellesskapet. Og vi oppfatter det slik alle sammen. Vi er alle sammen enig i at ekstremister, spesielt hvis de bl.a. med uttrykk i radikal islamsk tro velger å gå inn på handlinger hvor de vil ta seg til rette, krysser den strek som utfordrer enhver rettsstat, ethvert demokrati, ethvert sivilisert samfunn. Da kommer våre terrorlover til anvendelse. Da kommer også de lover til anvendelse som går ut på å kunne forfølge forberedelseshandlinger. Jeg får bare slå fast i denne sal at en av de høyest prioriterte oppgaver for Politiets sikkerhetstjeneste er å være forberedt på terrorhandlinger, terrorhandlinger som har utgangspunkt i slike fenomener som jeg nå har beskrevet. Det var ikke slik som en kanskje kunne få inntrykk av på en TV-kanal i går, at man i 2003 i Norge var usikker på om vi skulle ta trusselen alvorlig. Nei, det var vi ikke usikre på. Vi følte at den trusselen ikke skulle bagatelliseres, hvilket Regjeringen ikke gjorde, men den skulle heller ikke brukes for å hausse opp stemningen. For i går sa også Kari Vogt i programmet på TV 2 noen svært kloke ord. Terroristene har en utrolig vellykket mediestrategi. De spiller på frykten, de skaper oppmerksomheten. Ja, vi skal ikke være naive, vi skal følge med der vi skal følge med. Vi skal bygge våre tjenester så gode at vi kan følge med på en god måte, men samtidig skal vi aldri la oss jage på en slik måte at frykten for frykten blir vår virkelige fiende. Og la meg konkludere: Jeg bruker ganske mye tid på å få folk i normale norske tjenester til å ha med seg et terrorblikk fem minutter i uken for å tenke på det uvante. Jeg tror det er ganske viktig enten en jobber i politi, brannvesen, helsevesen eller hvor det måtte være. Hvis alle gjør det, vil vi kanskje den dagen noe alvorlig skjer, stå sammen om noe som er viktig; å avverge og bekjempe. Men å forebygge er det viktigste. Derfor er min konklusjon: Etterretning, etterretning, etterretning ganger tre.