trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Trainee-ordningen for funksjonshemmede som vi har etablert i staten, er et godt virkemiddel. Der bruker vi ledige lønnsmidler som finnes i eksisterende virksomheter, og det er det bestandig mulighet for å kunne gjøre. Den trainee-ordningen er en suksess. Det gir arbeidstakere med nedsatt funksjonsevne nyttig arbeidserfaring og praksis for å kunne være en attraktiv arbeidstaker å satse på videre. Like viktig synes jeg den treningen som arbeidsgiverne får i å tilrettelegge for funksjonshemmede, har vært. Det at man finner ut at det ikke er så krevende som det man kanskje trodde på forhånd, er en like viktig del av hele jobben. Vi bruker midler til å bidra både til tilrettelegging og ikke minst til å motivere arbeidstakerne, men også til å samle arbeidsgivere og bidra til nyttig erfaringsoverføring, sånn at det kan bli en naturlig del av rekrutteringsprosessen for de offentlige virksomhetene. Det vil vi fortsette med.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Det er ingen tvil om at det kan være utfordrende med den dobbelte ledelsen i Nav, men jeg tror at det å utvikle IKT-systemer for den kommunale biten i Nav, som også skal henge sammen med de bakenforliggende kommunene, vil være en utfordring uansett hvordan styringssystemene i Nav er. Det viktigste på dette området tror jeg vil være at kommunene tar i bruk de etablerte standardene, bruker åpne programmer som kan samhandle, og at leverandører får beskjed om hvordan staten tenker. Det tror jeg vil gjøre at også de som utvikler forskjellige typer dataløsninger for kommunene, vil legge til rette for det i de produkter som tilbys kommunesektoren. Jeg mener at det å få på plass disse standardene, og at kommunene tar et felles grep om styringen av sin IKT-utvikling, er noe av det aller viktigste for å få god sammenheng mellom den statlige og den kommunale delen i Navs utvikling av IKT-systemer.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Eg vil følgja opp det som førre spørsmålsstillar spurde om, men då innanfor Nav. Der har vi no sett i Riksrevisjonens rapport at det går framover, men at det er ein jobb å gjera, spesielt i høve til det at stat og kommune ikkje samsnakkar. Det fører til at det tek mykje lengre tid for alle dei som er involverte, ein får auka byråkrati, og ikkje minst går det ut over brukarane. Korleis tenkjer statsråden i forhold til dette? Kva tid vil desse systema samsnakka?
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Statsråden sa at det nok vil ta tid å få systema til å snakka saman, og det er frykteleg leit for alle partar. Men hadde statsråden sett på det som lettare om det hadde vore ei leiing, f.eks. i Nav, som i dag har ei todelt leiing? Det har kommunal leiing, ofte også statleg og kommunal, og nokre har berre statleg leiing. Hadde statsråden sett på det som lettare å få desse systema til å samsnakka då?
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Finansministeren var i talen sin oppteken av ein viktig del av samfunnet – at menneska har arbeid. Det er noko vi i Framstegspartiet kan vera veldig einige i. Finansministeren nemnde òg at det er viktig at menneska får moglegheiter, slik at dei har ei framtid. Men korleis kan det ha seg at alle grupper i dette samfunnet framleis ikkje får moglegheiter? Kvifor står framleis 78 000 funksjonshemma utanfor arbeidslivet? Det har til og med gått den gale vegen: Frå 2010 til 2011 fekk 21 000 færre funksjonshemma arbeid. Dette viser at regjeringa ikkje har gjort jobben sin når det gjeld denne gruppa. Framstegspartiet godtek ikkje dette, og vi vil derfor auka vårt budsjett for denne gruppa, noko vi har gjort i budsjetta dei siste åra. Her vil eg igjen be det offentlege om å gå føre og vera gode eksempel, noko som dei framleis ikkje er gode nok på. Det same gjeld ungdom som fell utanfor utdanning og arbeidsliv. Vi har i mange samanhengar påpeika at ein ikkje kan fortsetja å tenkja kvantitativt, men må tenkja kvalitativt, dette fordi alle er forskjellige, og derfor må ein ha ei individuell tilnærming. Framstegspartiet vil ha slutt på «naving», men det er her viktig å vera nyansert. Mange unge er sjuke. Dei har sine store utfordringar, men det er viktig å ikkje setja alle under noko som helst slags press. Vi veit at det er mange unge som strevar med mykje, men ein del unge treng faktisk eit lite puff. Når ein ungdom klarar å spela data gjennom heile natta, ikkje har fått nokon diagnose eller behandling, men rett og slett sjølv ønskjer ein pause frå arbeid og skulegang, treng ikkje samfunnet å støtta opp om dette. Då må det andre plikter til. Noko aktivitet, for å få pengar frå Nav, kan vera ei god løysing. Eg er klar over at lovverket gir opning for dette, men eg er meir usikker på om det blir brukt. Derfor er ei tydeleggjering på sin plass. Eg vil litt innom temaet helse. Det er veldig flott at vi no får på plass pengar til rekonstruksjon av bryst for kvinner med brystkreft. Det er veldig positivt. Men det som bekymrar meg, er om vi klarar å setja dette ut i livet. Når ein i dag les avisoverskrifta i Bergens Tidende, som er heimeavisa mi frå Hordaland, ser ein at operasjonskapasiteten er på veg nedover – heilt feil veg. Det manglar operasjonssjukepleiarar, og dei seier at det ikkje nyttar, same kor mange ein utdannar, når ein ikkje klarar å behalda dei i yrket. Her har vi eit stort arbeid å gjera, ikkje minst når det gjeld å behalda dei som vi har, men òg når det gjeld å få opp talet på dei vi treng i framtida.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Vi har nå til behandling revidert nasjonalbudsjett. Poenget med revisjonen som vi gjør hvert år på denne tiden, er nettopp at vi har fått ny kunnskap om budsjettet gjennom året så langt og må gjøre nødvendige endringer på grunn av den nye kunnskapen. Justiskomiteen har vært rundt i landet. Vi reiser rundt i landet og møter de forskjellige etatene innenfor sektoren. Da er tilbakemeldingen ganske entydig. Det har Fremskrittspartiet tatt høyde for når vi nå har revidert denne delen av nasjonalbudsjettet. Det er ressursknapphet innenfor justissektoren. Det er ganske tydelig, enten man er ute i politidistriktene, ute hos domstolene eller i kriminalomsorgen. Det er ressursknapphet, og man viser også samtidig til en del mangler som burde være unødvendige i dette samfunnet, bl.a. innenfor IKT. Det skal være unødvendig at den lokale sorenskriveren må gå ned til Statoil for å skrive dommen sin fordi der er det et nett som fungerer. Det burde være enkelt å få dette på plass. Vi har fortsatt straffeloven av 2005, som ble vedtatt i 2009, som ennå ikke har trådt i kraft på grunn av IKT-situasjonen. Dette er noen eksempler som vi burde ta tak i rimelig kjapt. Vi har gode muligheter til det. Trygghet for liv og eiendom er av de mest grunnleggende rettighetene i samfunnet. Det er helt åpenbart at samfunnet må stille nødvendige ressurser til rådighet, slik at justisetatene kan løse sine oppgaver på en tilfredsstillende måte, og at befolkningen kan føle den trygghet de har krav på. Derfor er det helt nødvendig at politiet får de ressursene de har krav på. Som jeg sa, vi har vært rundt i landet. Vi opplever at det entydige signalet fra politidistriktene er at man har for stramme driftsbudsjetter. Det gjør at man har reell nedbemanning mange steder. Man har ikke mulighet til å erstatte stillinger der folk slutter eller f.eks. går av med pensjon. Vi ser at det er en utfordring å finne jobber til nyutdannede politistudenter. Det blir interessant å se hva som blir realiteten for årets kull som går ut av Politihøgskolen nå, om man klarer å finne tilstrekkelig med arbeidsplasser i sommer. Vi ser også at dersom man skal prioritere investeringer i politiet, går det kraftig ut over driften. Sånn kan vi ikke ha det. Det er satt et mål om to polititjenestemenn per tusen innbygger i 2020. Omtrent samtlige distrikter forteller at dette går i feil retning. Man nærmer seg ikke to, man går raskt mot én. Som vi ser her ute i dag, har Oslo-politiet spesielle utfordringer. Derfor ønsker vi at vi skal ha en spesiell satsing på Oslo-politiet. Oslo er det vi kan kalle vår eneste storby med nasjonale oppgaver. Det krever at Stortinget er villig til å sette av ekstra midler til Oslo-politiet, ikke minst sett i lys av de utfordringer de fikk i fjor sommer.
Wenche Olsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Når vi behandler revidert budsjett i dag, er jeg glad på vegne av de 1 400 kvinnene som venter på brystrekonstruksjon etter behandling for kreft. Det er mange som har engasjert seg, ikke minst de brystopererte selv. Derfor er det flott at vi nå, for 2012, bevilger 50 mill. kr for å starte en nasjonal dugnad for å redusere ventetiden. Det er samtidig viktig å påpeke at norske kreftleger har noen av verdens beste resultater. Norge har Europas høyeste overlevelse av brystkreft. Det skal vi være stolte av og bygge videre på. Men mange har ventet altfor lenge på brystrekonstruksjonen, og selv om de er friske av kreften, sier det seg selv at det er en stor belastning å vente på å få ferdigsluttet behandlingen. Nå kommer det på plass et tilbud, slik at disse kvinnene slipper å vente så lenge. Arbeidsgruppen som så på brystrekonstruksjon tidligere i år, kom med sin konklusjon i mars, og kanskje like viktig som selve bevilgningen er det at helseministeren vil gjennomføre fem punkter for å fjerne køen og redusere ventetiden: gjøre brystrekonstruksjonen samtidig med kreftoperasjonen der kreftsykdommen tillater det bygge opp og utnytte kapasiteten ved sykehusene i Oslo, Tromsø, Trondheim, Bergen, Stavanger, Telemark og Østfold sikre lik praksis i hele landet med de nye faglige retningslinjene og nasjonale krav til behandling av brystkreft vurdere å samle brystkreftbehandlingen til sykehus med plastikkirurgi redusere andelen av de mest kompliserte operasjonene – enklere inngrep må brukes der det er medisinsk fornuftig Vi har jo tidligere hatt krafttak for å redusere ventetiden for brystkreftopererte. Det som nå er forskjellen, er at man gjør andre tiltak i tillegg som vil føre til en endret praksis, så vi ikke om noen år igjen opplever å få nye køer. Denne bevilgningen som blir gitt til de regionale helseforetakene, vil få stor betydning for mange kvinners livskvalitet. Derfor er det bra vi kommer i gang med en gang. Det var litt spesielt å høre representanten Jæger Gåsvatns innlegg om Phoenix Haga. Det som nå skjer med Phoenix Haga, er nettopp et resultat av en politikk Fremskrittspartiet vil ha, nemlig kjøp og salg av tjenester, konkurranseutsetting og anbudsrunder. Det synes ikke jeg er noen god løsning, og derfor er jeg glad for at Helse Sør-Øst nå gjør langsiktige løpende avtaler, så vi slipper å ha de utfordringene som vi har på Phoenix Haga nå.
Tove-Lise Torve (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Den økonomiske krisen i Europa bekymrer oss alle og påvirker også oss her hjemme. Som flere har vært inne på, er eksportindustrien særlig utsatt. I vår har vi i Arbeiderpartiet hatt ekstra høy beredskap på dette området, bl.a. gjennom at vi stortingsrepresentantene har besøkt 100 eksportbedrifter på 100 dager. Slik har vi tatt tempen og pulsen ekstra grundig i en tid da økonomien i Europa viser alvorlige sykdomstegn. Hovedbudskapet fra disse 100 bedriftene er at de ønsker at regjeringen skal videreføre sin trygge politiske styring med en ansvarlig økonomisk politikk – på mange måter stikk i strid med Fremskrittspartiets økonomiske politikk, som antyder at Norge nærmest skal seile sin egen skute og sin egen sjø, og som vil kaste handlingsregelen over bord. Regjeringens forslag til revidert statsbudsjett, derimot, imøtekommer hovedønsket fra de 100 bedriftene vi besøkte nå i vår. I tillegg leverer regjeringen på mange andre viktige rammevilkår for vårt næringsliv. Selv vil jeg trekke fram rammevilkårene for kraftforedlende industri. Over år har den rød-grønne regjeringen levert på små og store vilkår industrien har bedt om. I revidert statsbudsjett omtales behovet for en kompensasjonsordning for industriens indirekte kvotekostnader. Dette er med rette framholdt som et avgjørende rammevilkår for en videre framtid for kraftforedlende industri i Norge. Industrien selv ønsker en internasjonal klimaavtale på plass, fordi det vil gi like konkurransevilkår med tanke på at alle må bidra med å ta ansvar for klimaet. Men før en slik avtale er på plass, må vi forhindre at vår kraftforedlende industri velger å flytte ut til land som ikke har CO2-påslag i kraftprisen. Disse landene har, som vi vet, ofte energikilder som kull og gass, og som naturlig nok ikke bidrar til å få de globale klimautslippene ned. Både verdiskapingen i Norge og det globale klimaregnskapet vil tape dersom kraftforedlende industri forlater landet vårt. I revidert statsbudsjett sier regjeringen at den vil etablere en kompensasjonsordning for indirekte kvotekostnader. Dette er meget godt mottatt av industrien. I Arbeiderpartiet er vi svært tilfreds med at regjeringen fortsetter å levere på viktige rammevilkår for industrien. Verdiskaping gjennom å sikre arbeidsplasser og arbeid til alle er forutsetningen for at Norge fortsatt skal kunne utvikle seg som verdens beste land å bo i. For Arbeiderpartiet og regjeringen er dette jobb nr. én. Forslaget til revidert statsbudsjett er med på å gjøre denne jobben.
Thor Erik Forsberg (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Vi befinner oss i en skjebnetid for Europas ungdom. Konsekvensen av en feilslått økonomisk politikk får dramatiske utslag når det i realiteten fratar unge muligheter og troen på framtiden. Massearbeidsløshet er den største trusselen vi står overfor. I Norge ligger arbeidsløsheten på et rekordlavt nivå. Vi har lyktes så godt med å skape vekst og nye arbeidsplasser at vi i realiteten har gjort mer for å bekjempe ungdomsarbeidsledighet for svenskene enn deres egen borgerlige regjering har klart. Lav arbeidsløshet er avgjørende for at vi lykkes med å inkludere dem som står lengst unna arbeidsmarkedet. Arbeidsgivere i både offentlig og privat sektor tvinges i dag til å konfrontere sine egne fordommer og vurdere potensielle arbeidstakere som ellers ville stått langt bak i køen. Men for Arbeiderpartiet som har som mål å få hele folket i arbeid, slår vi oss ikke til ro med lav ledighet. Tvert imot vet vi at det er flere som kan og vil jobbe, men noen trenger hjelp på veien. I arbeidet med budsjettet for 2013 følger vi situasjonen på arbeidsmarkedet nøye. Vi skal gå gjennom ungdomsgarantien for å se på muligheter for tidligere og tettere oppfølging av unge ledige i et langsiktig perspektiv, der nye krefter vil komme fra Europa i årene framover og tilby sin arbeidskraft. Det fordrer en helhetlig gjennomgang av hva det betyr for de arbeidssøkerne som sliter med å komme i jobb. Derfor har vi satt i verk og fortsetter med tiltak i jobbstrategien, særlig rettet mot unge. Trygd kan i forsøk brukes som lønnstilskudd. Aktiv bruk av trygdemidler i stedet for passivitet er en linje vi vil satse på. Fremskrittspartiet øker bevilgningen til en del positive prosjekter. Det er greit dersom en driver politikk etter innfalls- og overbudsmetoden. Arbeiderpartiet vil gå grundigere til verks, men vi kommer ikke til å straffe unge som trenger økonomisk sosialhjelp med lavere satser, slik Høyre ønsker, eller en særskilt aktivitetsplikt uten å vurdere hver enkelt individuelt, slik Fremskrittspartiet vil. Alle unge som kommer til Nav-kontor, registreres som arbeidssøkere og må være aktive arbeidssøkere, hvis det er det som er det riktige tiltaket. Andre må få bistand til å sluttføre skole eller komme til behandling. Nav kan også pålegge å delta i tiltak. Tiltak må være meningsfylte og være et ledd i veien fram mot et arbeidsliv. Riktige og gode tiltak er poenget, ikke straff eller tvang på grunn av ung alder. Kombinert med satsing på barnevern, psykisk helse og rusmestring angriper vi årsaken til at mange unge sliter. Som representant for Østfold fylke med betydelig eksportindustri er jeg glad for at statsbudsjettet blir revidert på en slik måte at det understøtter arbeidslivet og trygger arbeidsplassene. Trygg økonomisk styring gir trygghet for folks levebrød.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Mange har i debatten vært inne på at vi i Norge er i en god situasjon. Flere av dem peker, helt riktig, på at dette handler om trygg økonomisk styring og god forvaltning av naturressursene vi har til rådighet. Men det handler også om forvaltningen av den største formuen vår: nemlig de menneskelige ressursene. Det at vi har en fellesskole i Norge hvor vi møtes på tvers av sosiale lag i samfunnet, er kanskje det viktigste fundamentet for mye av den utviklingen vi har hatt her i landet. Vi har en nærhet til hverandre. Det at vi alle møtes, uansett bakgrunn, på felles premisser i skolen, har vært med på å forme Norge til et land preget av samhold og relativt små sosiale forskjeller. Det gjør at vi har en kultur på arbeidsplassen der alle har like mye rett til å si fra. Ingeniøren er ikke mer verdt enn fagarbeideren, og alle lyttes til. Dette skaper et fundament for en medarbeiderdrevet innovasjon, som også er noe av forklaringen på den sterke konkurransekraften som vi har, tross høyt kostnadsnivå. Så ser vi også at arbeidsmarkedet har fortsatt å bedre seg. Sysselsettingen passerte i fjor nivået fra før finanskrisen og viser fortsatt klar vekst. Arbeidsledigheten har holdt seg på rundt 3 pst. Dette er selvfølgelig fordi regjeringen har ført en solid økonomisk politikk som har skapt vekst i antall arbeidsplasser på rundt 300 000, men det skyldes også at norske arbeidstakere er veldig omstillingsdyktige fordi de har et solid fundament med kunnskap i bunnen. Opposisjonen trekker fram behovet for gode lærere i skolen. Det er ikke nytt. Det har vi jobbet med, fra Stortinget og regjeringen, i lengre tid. I stedet for å krangle med lærerne og snakke norsk skole og lærerne ned, slik som Høyre og Kristin Clemet gjorde da de hadde sjansen sin i regjering, har vi brukt tid på å snakke fellesskolen og lærerne opp. Det har gitt resultater. Fra 2008 og fram til nå har antall førstevalgssøkere til lærerutdanningene økt med 50 pst. Det betyr flere flinke lærere i skolen – også fordi vi har økt antall plasser i det reviderte budsjettet. At vi i tillegg har hatt en økning på 22 pst. i antall søkere til førskolelærerutdanningen, gir oss et enda bedre fundament for framtiden. I Sverige styrer Høyres beste venner, Moderaterna. Der renner offentlige skattekroner ut i finanskonsern som eier svenske skoler. Senest i går var det en rapport på svensk TV om hvordan den private John Bauer-skolen var på jumboplass for kvalitet i den svenske skolen. Når vi vet at denne typen skoler er Høyres drømmeskoler, den typen skoler de kjempet for å få inn i Norge under forrige regjering, blir mye av Høyres retorikk rundt skole tomme ord for meg. Fellesskapet er tjent med fellesskolen, og fellesskolen er tjent med en rød-grønn regjering – det skjønner folk.
Lars Myraune (Høyre), 2012-06-15:
Norge trenger en infrastruktur som er tilpasset framtidens krav til sikkerhet, komfort, kvalitet, forutsigbarhet og tilgjengelighet. Gjennom Høyres alternativ til revidert nasjonalbudsjett ønsker vi å legge til rette for det. Flere, bedre og tryggere veier vil knytte landet sammen og gi et bedre grunnlag for økonomsk vekst og gi livskraftige lokalsamfunn. En moderne og effektiv jernbane gjør toget mer attraktivt for næringsliv og reisende og fører til redusert bilbruk. Høyre vil legge til rette for å flytte gods fra vei til bane og sjø. Høyre tar en rekke grep i revidert nasjonalbudsjett for å styrke satsingen på samferdsel. Vi bevilger mer penger til ras- og flomsikring av veier og jernbane. Sikkerhet og framkommelighet er viktig og må prioriteres. Vi styrker satsingen på midtdelere og flerfeltsveier. Høyre ønsker økt trygghet for trafikantene. I juni 2011 lanserte Høyre en trafikksikkerhetsstrategi. Her ble det tatt til orde for å senke terskelen for midtdelere til 6 000 ÅDT – årsdøgntrafikk – på kort sikt og 4 000 ÅDT på lang sikt. Vi følger opp denne lovnaden gjennom våre bevilgninger. Belønningsordningen for kollektivtransport må styrkes. Dette er nå kommet inn i klimaforliket, og dermed bør vi være klare til å trappe opp satsingen på kollektivtransport så snart som mulig. Høyre gjør dette i sitt forslag. Det er tverrpolitisk enighet om at dagens organiseringsmodell på samferdselsområdet ikke er god nok. Den forrige borgerlige regjeringen tok grep og begynte med smartere prosjektorganisering ved bruk av Offentlig Privat Samarbeid. Tre veier ble bygget ved bruk av denne metoden. Det største prosjektet var en moderne firefelts motorvei mellom Kristiansand og Grimstad. Prosjektet ble ferdigstilt i rekordfart og gir i dag en god og trygg vei for tusenvis av bilister. Det første den rød-grønne regjeringen gjorde da den fikk makten, var å legge alt til side. Arbeiderpartiet ønsker å fortsette med klattvis utbygging og årlige bevilgninger over statsbudsjettet – og det har de holdt på med siden 2005. OPS har vist seg å gi lavere kostnader, betydelig reduksjon i byggetid og en garanti for at veiene blir plettfritt vedlikeholdt så lenge OPS-avtalen løper. Det faglige grunnlaget i favør av OPS er klart, både TØI-rapportene fra 2001 og 2007, samt en Vista Analyse-rapport fra 21. mai i år, sier at det er gode faglige argumenter for å ta i bruk nye metoder i veisektoren. Men regjeringen stritter altså imot. I Bondevik II-regjeringen var det en av statsrådene som sa at opposisjonen kommer av og til med forslag som bedrer våre forslag, og da tar vi det inn i forslaget vårt. Jeg lurer på når denne regjeringen har tenkt å gjøre det samme. Det er på tide med nye ideer og bedre løsninger i samferdselssektoren. Høyre kan levere dette, og vi har gjort det i vårt alternative revidert nasjonalbudsjett.
Eivind Nævdal-Bolstad (Høyre), 2012-06-15:
I likhet med representanten Wickholm fra Arbeiderpartiet vil jeg også snakke om Høyres politikk i forhold til vårt alternative reviderte nasjonalbudsjett. Høyre har store ambisjoner for norske elever. Skolen skal gi alle elevene mulighet til å forme sin egen framtid. En storsatsing på kunnskap og kompetanse er viktig for den enkelte og for samfunnet som helhet. Et av Høyres viktigste grep for kunnskap i skolen i vårt forslag til revidert nasjonalbudsjett er satsingen vår på etter- og videreutdanning av lærere. Vi har sagt det før – og gjentar det igjen – det er læreren som er den viktigste ressursen i den norske skolen. En god lærer er helt avgjørende for elevenes læring, og Stortinget vedtok også nylig nye kompetansekrav for lærere. Høyre mener at vi må stille de samme kravene for nye lærere og for lærere som allerede underviser i skolen. Høyre foreslår derfor 150 mill. kr mer til etter- og videreutdanning. Med vårt opplegg for en kostnadsdeling mellom stat/kommune og den enkelte lærer vil det gi langt flere lærere mulighet for å ta etter- og videreutdanning. Mange elever på yrkesfag får ikke tilbud om lærlingplass. Det er urovekkende, for det øker risikoen for at de må avbryte utdanningen. En offensiv for flere lærlingplasser er derfor viktig for å forebygge frafall på yrkesfag. Vi mener at et tilstrekkelig antall lærlingplasser er en helt nødvendig forutsetning for at fag- og yrkesopplæringen skal fungere. Derfor foreslår vi å øke lærlingtilskuddet fra høsten 2012 for bedrifter som tar inn nye lærlinger. Høyre har langt større ambisjoner for forskning enn det regjeringen har, og det viser også våre prioriteringer. Vi foreslår flere stipendiat- og postdokstillinger, flere nærings-ph.d.-er, og vi foreslår også å gjeninnføre gaveforsterkningsordningen, som regjeringen har fjernet. Høyre prioriterer altså kompetanse og kunnskap, og det vil vi også gjøre i tiden framover.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-15:
Det går godt i norsk økonomi, men vi har ei utfordring: Det kan sjå ut som om vi er i ferd med å få ei todeling i norsk økonomi. I det oljerelaterte næringslivet går det svært godt, men i andre delar av næringslivet er det ein del utfordringar. Mellom anna kan det vere krevjande for ein del av den landbaserte industrien å skaffe seg kompetent arbeidskraft. Difor er det veldig viktig å tenkje på tiltak som gjev ei styrking av den landbaserte industrien, sånn at vi får ein mangfaldig og robust næringsstruktur i landet. SV er difor oppteke av at vi må satse sterkt på innovasjon og nyskaping. Det bidreg til å skape bedrifter og mangfald som kan gje perspektiv utover oljealderen, men også eit balansert og mangfaldig næringsliv i dagens situasjon med ein tung oljesektor. Ein viktig føresetnad for innovasjon og nyskaping er risikovillig kapital. Vi har sett at dei private kapitaleigarane i Noreg ikkje er flinke til å ta risiko. Det er for gode pengar å tene på dei etablerte offshorenæringane. Difor er SV veldig glad for at regjeringa no melder at vi skal etablere inntil seks såkornfond. No er det viktig at vi får gode prosessar på å etablere såkornfonda. Vi veit at dei forskjellige regionane i Noreg har ulik næringsstruktur, og dei har ulik kompetanse. Ved å byggje på det som finst av styrke i dei ulike regionane, kan vi få spissa tydelege, faglege profilar på dei ulike såkornfonda, som samla sett, fordi dei alle saman er landsdekkjande, dekkjer eit breitt spekter av det norske næringslivet og det norske kompetansebehovet, samtidig som dei kvar for seg har ein tydeleg profil og difor kan gjere ein god jobb. No har regjeringa vore tydeleg på at vi skal ta sikte på å etablere fond i alle landsdelar. Det har ikkje Høgre sagt noko om i innstillinga si, trass i at dei på Sørlandet går ut og lover eit fond til Sørlandet. Eg har ikkje sett dette nokon plass i innstillinga som ligg til behandling i dag, så eg har ei viss kjensle av at Høgre driv eit lite dobbeltspel her.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Når vi i dag har behandlet revidert nasjonalbudsjett, kan vi etter vår egen mening ta en velfortjent pust i bakken før vi til høsten tar fatt på siste del av denne stortingsperioden. Tre nye år har gått med rød-grønt flertall, en regjering og et stortingsflertall som gjennom sju år har styrt landet trygt gjennom urent farvann med stø kurs mot et enda bedre samfunn med lav arbeidsledighet, høy sysselsetting, god konkurransekraft og ikke minst velferdstjenester som samtidig har blitt bedre for oss som enkeltmennesker. Helse- og omsorgssektoren er ikke noe unntak i denne sammenhengen – en sektor som er i rivende utvikling, og hvor ansatte hver eneste dag bidrar med sin kunnskap, kompetanse og arbeidskraft til å gjøre våre helsetjenester enda tryggere med fokus på pasientsikkerhet og kvalitet i alle ledd. Norge gjør det stadig bedre på internasjonale målinger når det gjelder kvalitet i helsetjenesten. Derfor er det ekstra gledelig at en i revidert nasjonalbudsjett har satt av 50 mill. kr til å starte opp den nasjonale dugnaden for brystrekonstruksjon for brystkreftopererte. Bevilgningen foreslås fordelt på de regionale helseforetakene, slik at kvinner over hele landet som venter på slik behandling, nå får et godt og nødvendig tilbud. Den rød-grønne regjeringen følger også opp de økte pensjonskostnadene i helsesektoren. Samlet sett bevilger regjeringen over 2,1 mrd. kr til de regionale helseforetakene. 200 mill. kr av dette går til å håndtere økte pensjonskostnader for private helseinstitusjoner med avtale. Dette støttes også av opposisjonen i deres merknader, og skaper en forutsigbarhet for finansiering og drift for våre helseinstitusjoner både i offentlig, privat og ideell sektor. Oslo universitetssykehus er i gang med å utvikle Aker sykehus som samhandlingsarena, et ledd i arbeidet med Samhandlingsreformen, som trådte i kraft 1. januar 2012. Det er derfor meget positivt at Helse Sør-Øst gis muligheter til å disponere hele 75 mill. kr til samhandlingstiltak i 2012 innenfor den gitte lånerammen, og at en også kan bruke inntil 50 mill. kr i 2013. Gode samhandlingstiltak som gir bedre helsegevinst, kommer alle pasienter til gode. Helt til slutt vil jeg også uttrykke stor tilfredshet med at regjeringen har satt av 18,5 mill. kr til oppfølging etter 22. juli. Dette er svært viktig for å kunne følge opp dem som ble rammet av terroranslagene mot regjeringskvartalet og Utøya. En slik bevilgning vil kunne styrke behandlingstilbudet til barn og unge som er utsatt for traumatiserende hendelser – hendelser som for mange dessverre vil kunne vare lang, lang tid.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Det har langt på veg vore svært god oppslutning om revidert nasjonalbudsjett frå dei store organisasjonane, som NHO, LO, Norsk Industri, Virke og KS. Det er bra. Eg vil dra fram nokre næringsretta satsingar som ligg i revidert. Først til såkornfond, eller såkalla tidlegkapital. Dagens situasjon er at dei eksisterande såkornfonda er nesten fullfinansierte, og det er gledeleg at vi no får på plass to nye. Fonda skal vera landsdekkjande, og i Meld. St. 22 for 2011–2012 Verktøy for vekst varsla regjeringa at vi ville koma med inntil seks nye landsdekkjande fond. Innretninga på dei nye fonda kan ikkje utan vidare samanliknast med dei eksisterande såkornfonda, slik enkelte frå Høgre prøver å gje uttrykk for. Vi kan ikkje seia at risikoavlastninga er redusert frå 25 pst. til 15 pst. utan å ta med at i dei nye fonda skal desse 15 pst. gå berre til dei private investorane, i motsetning til i dagens ordning, der det er ei deling mellom staten og det private. Denne delinga er slik at først dekkjer staten inn sine tap, så får dei private dekt sine. Det er òg ei endring ved at staten i dei nye fonda berre går inn med eigenkapital og ikkje lån. Ei anna varsla satsing i Verktøy for vekst er forretningsenglar, der Innovasjon Norge no startar arbeidet med å få på plass eit nettverk. Då vil vi ha heile kapitalkjeda, som er så viktig for gründerar som skal starta opp. Eg er glad for at ein har fått på plass eit klimatiltaksfond. I den samanheng vil eg poengtera at det er viktig at regjeringa kontinuerleg forsikrar seg om at fondet oppnår hensikta og har tilstrekkeleg føreseielegheit, slik at det vert eit godt verkemiddel for industrien vår. Eg er òg fornøgd med at det vert etablert fleire inkubatorar under SIVA. Dette er eit veldig godt verkemiddel for industrisatsinga. Når vi no har fått rigga tre nye inkubatorar, er det viktig at vi også vurderer styrken i dei, slik at dei vert den muskelen vi vil dei skal vera. I revidert kom ein etterlengta lovnad om at regjeringa vil etablera ei kompensasjonsordning for CO2-påslaget. Dette er ei fin sommargåve til den kraftforedlande industrien vår og vil medverka til at vi hindrar karbonlekkasje. Noreg skårar høgt på dei aller fleste kåringar når det gjeld å etablera og å driva næringsverksemd, dette i skarp kontrast til høgresida si svartmåling av situasjonen for norske bedrifter og det å starta bedrifter. Sjølv med det gode lønnsnivået i Noreg og den strenge arbeidsmiljølova skårar vi høgt på konkurransekraft. Vi har krabba frå 17. plass til 8. plass. Det er positivt og bra. Det er òg nok å minna om at det er etablert nesten 320 000 nye arbeidsplassar i Noreg sidan vi kom til makta. Over 200 000 av desse er i privat sektor. Dette er ti gonger så mange nye bedrifter i forhold til då Høgre regjerte.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
I budsjettet for 2012 ble det anslått at det i gjennomsnitt ville være 41 500 mottakere av alderspensjon under 67 år. I revidert nasjonalbudsjett er dette anslaget kraftig oppjustert, til 51 800. Utgiftene til alderspensjon i 2012 er anslått til å øke med 1 750 mill. kr sammenlignet med anslaget i budsjettet for 2012, i hovedsak som følge av flere pensjonister under 67 år. Fleksibelt uttak av alderspensjon fra fylte 62 år gjør altså at flere tar ut pensjon tidligere enn før, og det påvirker de årlige budsjettene. Over tid har det imidlertid liten betydning om pensjon tas ut før eller etter 67 år. Reglene for uttak av alderspensjon er nemlig slik utformet at tidlig uttak av pensjon gir lavere årlig pensjon. Men det faktum at den enkelte nå kan fortsette i arbeid mens vedkommende hever pensjon, påvirker i høy grad verdiskapingen i samfunnet og dermed også vår felles velferd. Ved utgangen av 2011 var nesten to tredjedeler av alderspensjonistene under 67 år fortsatt i arbeid. Jeg vil tro at eldre arbeidstakeres økte bidrag til norsk økonomi langt overgår økningen i pensjonsutgiftene, rent bortsett fra at eldre arbeidstakere er en arbeidskraftressurs som vi har, og vil få bruk for i åra framover. Pensjonsreformen virker, med andre ord, og jeg skal ta mye feil om ikke den utviklingen fortsetter de neste åra. Det lønner seg nemlig å arbeide lenger, og den enkelte kan selv velge når han eller hun helt eller delvis ønsker å tre ut av arbeidslivet. Så må jeg legge til at dette først og fremst gjelder privat sektor, og at pensjonsordningen i offentlig sektor dessversre ikke drar i samme retning, snarere tvert imot. Organisasjonene i offentlig sektor har selv ønsket å beholde bruttopensjonsordningen, og det skal vi selvfølgelig ha respekt for. Jeg har imidlertid merket meg at også organisasjonene i offentlig sektor ser at det er sider ved dagens pensjonsordning som bør og kan endres, og som nok også vil kunne få tilslutning fra partene. Jeg tenker ikke minst på deltidsarbeidende – først og fremst kvinner – som betaler til pensjonsordningen, uten å få noe igjen, og samordningsreglene, som faktisk motvirker en fornuftig seniorpolitikk.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Det går bra i Norge, og ikke minst med næringslivet. Mange nye arbeidsplasser har også i år blitt etablert. Likevel er det stor uro, ikke minst med tanke på utfordringene til det eksportrettede næringslivet, som opererer i land med større utfordringer enn det som vi her hjemme har sett noe til. Det samme næringslivet opplevde at regjeringen i dialog med dem under finanskrisen kom med en tiltakspakke til utstyrsleverandører og verksteder. Det er jo viktig å være med og bidra til å holde hjulene i gang og smøre det virkemiddelapparatet vi har. Nå har utfordringen meldt seg, spesielt innenfor treindustrien, og etter dialog med denne næringen kan vi nå i dag vedta en tiltakspakke på 100 mill. kr til næringen. Her er det fokus på økt forsknings- og utviklingsaktivitet i treforedlingsindustrien og bedre forsyning av trevirke til norske bedrifter. Disse tiltakene er fordelt innenfor Innovasjon Norge, SIVA, Norges forskningsråd og – ikke minst – Landbruksdepartementet. Mye har i dag vært sagt når det gjelder næringsutvikling, men jeg tenker at det er viktig å se på skogbruket og den utfordringen som ligger i den delen av verdikjeden. For kysten spesielt er det viktig å ta i bruk sjøveien. Det er ikke alltid like lett å få tømmeret ned til veien i det hele tatt. Men det som det nå blir satset på, er tømmerhavner, og man legger inn 25 mill. kr ekstra i revidert for å få fart på dette. Kystskogbruket jubler for denne satsingen, og de har også fått utredet en repport gjennom SINTEF som viser en viktig prioritering av hva som skal til for å løfte disse havnene og få utrettet det man ønsker. Det er viktig, og jeg tror også at Landbruksdepartementet, med det tempoet de bruker på denne saken, vil sørge for at man får se gode resultater av dette allerede i år. Så blir det spennende å se hvordan man på lang sikt også kan se på de prioriterte havnene. Det er vel 14 havner man har sett, totalt, så det blir spennende framover.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Høyre har forstått én ting, og det er at sosialdemokratiske verdier er det folk vil ha. Vi ser veldig tydelig i arbeidslivspolitikken at Høyre og Fremskrittspartiet forsøker å pakke inn sin retorikk med fellesskapsbegreper og fellesskapsord. Men sannheten er at høyrepartiene, med Høyre og Fremskrittspartiet i spissen, holder på med den gammeldagse politikken de alltid har hatt – privatisering og skattelette. Det er ganske uklart hva de egentlig vil. De snakker om moderate løsninger, om moderate endringer, i arbeidslivspolitikken. Men det som er helt essensielt, er at de vil et annet sted enn oss. Det har de helt klart slått fast. Det gjelder også i arbeidslivspolitikken. Fellesskapsløsninger vil ikke Høyre ha. De vil ha skattelette, de vil ha en omfordelingspolitikk som er annerledes enn den vi i Arbeiderpartiet vil ha. De vil ha skattelette for dem som har lønnsinntekt og kapital, og kutt i velferdsordninger. Jeg sto og hørte på innlegg fra Fremskrittspartiets representanter her om at de satser på ungdomsgrupper og på spesielle grupper – de har altså dobbelt så store kutt på velferdsområdene som de har på påplussinger! Det er sånn at en nesten kunne tro at Fremskrittspartiet tror at unge funksjonshemmede bare tilhører gruppen unge funksjonshemmede og ikke fungerer i noe som helst annet system i samfunnet. De er faktisk også i jobb, de er syke og noen er eneforsørgere. På alle disse områdene har Fremskrittspartiet kuttet i sine budsjetter. Vi blir også kritisert for at vi ikke kommer med noe nytt. Opposisjonen sier at det ikke er noe nytt. Det er ikke noen ny politikk, sier Høyre. Dere kommer ikke med noe nytt, sier Fremskrittspartiet. Vi leverer nye ting hele veien. Vi har levert mange reformer, og nå i revidert signaliserer vi en ny reform – yrkesskadereformen. Det er tilslutning til mange av disse reformene, men de har startet et sted. Så er det ikke alltid så lett å få eierskap til gode saker. Representanten Myraune var her oppe og snakket om OPS-satsingen på Sørlandet. Da kan jeg fortelle en historie fra valgkampen. Jeg var – fordi representanten Peter Skovholt Gitmark hadde skrytt av at det var Høyre som hadde gjort dette – ute og skrøt av at dette var det Arbeiderpartiet som hadde fått til. Så kom Dagrun Eriksen på banen og sa at, nei, det var det Kristelig Folkeparti som hadde gjort. Så her har vi i hvert fall delte gevinster av å ha fått på plass det veiprosjektet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-06-15:
Det var representanten Alf Egil Holmelid som fikk meg til å forlenge arbeidsåret med 3 minutter. Han fabulerte litt om Høyres dobbeltkommunikasjon. Det er forholdsvis enkelt å oppklare den åpenbare misforståelsen. Holmelid var inne på såkornfondene – og de vedtatte såkornfondene. I går hadde vi en lang og grundig debatt om virkemiddelmeldingen Verktøy for vekst, som såkornfondene var en del av. Der har Høyre og de aller fleste partiene skrevet seg sammen. Man er enig om det. Høyre er altså for såkornfond. Vi har i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett tre såkornfond – ett mer enn det regjeringen har oppkapitalisert. For å oppklare misforståelsen der Holmelid beskyldte Høyre for å dobbeltkommunisere: Det er sånn at det siste såkornfondet har Peter Skovholt Gitmark geografisk solgt til Agder, noe Høyre står bak. Så her har vi altså ikke dobbeltkommunisert, vi har ikke lovet det til noen andre. Vi mener det er en fantastisk region, som vil ta godt imot et sånt verktøy.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-04-24:
På vegne av representanten Borghild Tenden og meg sjøl vil jeg framsette to representantforslag, et om en stipendordning for unge kulturtalenter og et om likebehandling av kompetansesentre for rytmisk musikk.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2012-04-24:
Som jeg sa i min innledning, er det ikke ønskelig å fjerne alle norske grensehindre. Grensehindrene er der for at vi skal hindre bl.a. eksport av trygdeytelser. Det mener jeg er riktig. Dessuten er det også en del andre grensehindre som det er ønskelig – ut fra de politiske beslutninger som er tatt i Norge – å opprettholde. Men så er jeg enig i at vi skal jobbe for å fjerne så mange grensehindre som mulig der det er mer praktiske konsekvenser som legges til grunn for det. Jeg tror vi må erkjenne at det er forskjellige politiske grunnsyn i de nordiske regjeringene og hos flertallet i de nordiske parlamentene. Det vil også prege noen av de holdningene og svarene vi måtte gi når det gjelder de enkelte grensehindrene.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2012-04-24:
Jeg er enig med representanten Foss i at enkelte vedtak som gjøres i Norge, bidrar til at vi får forskjellige løsninger i de nordiske landene. Jeg tror ikke det hadde vært mulig å få til en felles nordisk holdning til datalagringsdirektivet. Til det var de politiske uenighetene for store. Det synes jeg er et godt eksempel på hvorfor vi får forskjellig regelverk i de forskjellige nordiske landene. Det var en krevende sak. Vi hadde – og har fortsatt – diskusjoner omkring dette i Norge, og jeg opplever at debatten og interessen for problemstillingene som er knyttet til datalagringsdirektivet, er forskjellig i de nordiske landene. Det samme antar jeg gjelder – uten at jeg har så god kjennskap til det – kjernekapitalproblematikken i norske banker. Så dette er gode eksempler på at grensehindre kan oppstå fordi vi har politisk forskjellig ståsted.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2012-04-24:
Jeg tror det står mye ugjort når det gjelder å systematisere arbeidet og få ryddet i grensehindrene. Derfor tror jeg – som jeg sa i min redegjørelse – at det er viktig å lage en handlingsplan der vi både blir enige om noen definisjoner og lager et system for hvordan vi skal følge opp de enkelte grensehindrene. Så tror jeg det grepet vi har gjort i Norge nå – at vi i tillegg til å ha det grensehinderforumet som Bjarne Mørk-Eidem er medlem av, og som gjør en utmerket pådriverjobb med å få på plass en embetsgruppe som kan være samarbeidspartner der – vil bidra til at det vil være lettere å både identifisere og finne forslag til løsninger. Til slutt vil jeg, som jeg sa i min redegjørelse, vurdere om det er hensiktsmessig å sette ned tilsvarende ekspertgrupper som det vi nå har fått på sosial- og trygdeområdet – og som vi skal følge opp – på andre områder der det er flere grensehindre. Den arbeidsmåten kan være hensiktsmessig i tiden framover. Så: Ja, det er fortsatt igjen noen ubrukte muligheter.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2012-04-24:
Representanten Giltun stiller meg ganske detaljerte spørsmål. Når det gjelder homofile og lesbiske som lever i parforhold, mener jeg vi har sikret et godt permisjonsregelverk i Norge også for dem. Detaljerte regler for hvordan det er hvis en svensk arbeidstaker arbeider i Norge, er omfattet av norsk trygdelovgivning og har en ektefelle som bor i et annet land, klarer jeg ikke å svare på over bordet. Men det grunnleggende i den saken er jo at vi ikke ønsker å ha den type eksport av trygdeordninger. Disse ordningene gjelder altså innenfor hele EØS-området, og det var jo en grunnleggende forutsetning for at regler ble fjernet og er sånn som de er. Jeg trodde Fremskrittspartiet var blant dem som sto i bresjen for å støtte opp under det. Så, ja, jeg mener reglene er riktige, men de detaljerte spørsmålene får vi eventuelt komme tilbake til.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2012-04-24:
Spørsmålet representanten Trældal stiller, dreier seg vel ikke om et grensehinder på den måten vi definerer det, men regjeringen er klar over at det er utfordringer knyttet til åpningstider og bygningsmasse på en del av grensestasjonene våre. Så det har vi med oss og vil selvsagt jobbe med det i tiden framover. Når det eventuelt kan komme konkrete løsninger for den aktuelle grensestasjonen, må vi sjekke ut med Finansdepartementet, som vel har ansvar for tollspørsmål. Men det er en relevant spørsmålsstilling, og regjeringen er oppmerksom på problemstillingen. Jeg skal love at jeg tar det med meg også i det videre arbeidet.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2012-04-24:
Jeg mener at det som er et grensehinder, er der hvor vi har et regelverk som skaper utfordringer. Spørsmålet om hvor lang åpningstid man skal ha, er vel i større grad et bevilgningsspørsmål. Så er jeg enig i at det kan være problematisk for næringslivet at man ikke får passert tollstasjoner på det tidspunktet man trenger å passere, for det kan hindre framflyt av varer inn i Norge. Ikke minst er det viktig for fiskeindustrien at fersk fisk kommer på markedet så raskt som mulig. Så jeg forstår at det er en utfordring, og jeg mener at det må løses gjennom eventuelle endringer i bevilgninger. Jeg er også kjent med at det er en del bygningsmessige utfordringer på noen av grensestasjonene våre som vi jobber med å finne gode løsninger på.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2012-04-24:
Jeg har oppfattet at debatten begynner å gå mot slutten og har lyst til å takke for mange gode innspill. Debatten her har vist at det er stort engasjement for nordiske spørsmål og da i særdeleshet knyttet til grensehindre. Jeg skal bare kommentere veldig kort noen av de forslagene som har kommet opp. Når det gjelder utfordringene knyttet til merverdiavgift ved innføring av forskjellige typer maskiner og andre ting, jobbes det nå i Sverige med å se på hvordan man kan forenkle ordningen. Fra norsk side følges arbeidet tett, og det gjøres også tilsvarende vurderinger i Norge. Men som det ble sagt her, er det et arbeid som er krevende, for man må sørge for at kontrollordningene er gode. Det har også vært mange spørsmål knyttet til Bjørnfjell her i dag, og jeg har nå sjekket det opp og fått beskjed om at det har vært møter mellom departement, næring, fylkeskommune og etat med sikte på å få til utvidet åpningstid i høytidene neste år. Det er andre saker som også har vært nevnt. Jeg tror mange av de grensehindrene som har vært i fokus i dag, dreier seg om trygd og sosiale forhold. Det er en nordisk konvensjon om trygd som er reforhandlet nå, og som man tar sikte på å underskrive i et møte mellom de nordiske sosialministrene i juni 2012. Det er også en konvensjon om bistand, der det ble laget et utkast i 2006, som det nok, på bakgrunn av den rapporten vi har nå, er grunn til å se på igjen og sørge for at blir videreført. Ellers har jeg bare lyst til å nevne noen få andre poeng. Jeg ble spurt om å kommentere de forslagene som ble reist av Per-Kristian Foss. Bendiks H. Arnesen kommenterte dem, men jeg vil bare se litt på ordlyden i forslag nr. 6. Det er ingen ordlyd der hvor det står at man skal vurdere: «Det henstilles til regjeringen(…) å harmonisere reglene.» Det er et forslag som jeg på stående fot ikke er i stand til å se konsekvensen av. Da må man kunne reglene, hvordan de er i de enkelte landene. Jeg vil anbefale at man i alle fall bruker noe tid på å utrede dette før man bestemmer seg for at man skal henstille. (…) Så har jeg helt til slutt bare lyst til å si at arbeidet med grensehindre er spennende og krevende. Det begynner etter hvert å bli ganske mange forskjellige instanser som jobber med grensehindre, og jeg mener at det initiativet vi tar nå, både til en utarbeidelse av en handlingsplan og for å se på organiseringen, er et viktig arbeid. Jeg tror det er viktig at vi tar med oss det også i det videre arbeidet, slik at det ikke blir så mange instanser at vi til slutt går oss litt vill i alle som skal drive innefor det feltet.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2012-04-24:
Statsråden avsluttet med det som kan oppfattes som regjeringens ambisjonsnivå innenfor dette arbeidet – en fullstendig nedbygging av grensehindre er ikke ønskelig. Hun sa også at vi er nødt til å avskrive en rekke grensehindre fordi det fra norsk side ikke er ønskelig at de skal oppfylles. Det er avgjørende at våre naboer, også i dette samarbeidet, er enig i at disse ikke skal anses som grensehindre. Det har vært en debatt i de andre nordiske parlamentene i den senere tid rundt dette temaet. I Danmark sa den danske samarbeidsministeren at grensehindre ikke hører hjemme i det nordiske samarbeidet. Det er ikke tvil om at de skal fjernes en for en. Er det også statsrådens ambisjonsnivå?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2012-04-24:
Konklusjonen etter denne debatten, med et godt antall talere, er at dette er en problemstilling som vi er enige om at vi skal løse. Jeg må likevel si at jeg er overrasket over det fokuset som mange talere har hatt på at her må det finnes et ganske stort antall unntak, på grunn av særnorsk politikk. Hvis alle land skulle innta en slik holdning, ville vi aldri kunne få et grensefritt Norden, vi ville alltid få nye og betydelige grensehindre. For om lag et år siden hadde Aftenposten et intervju med den svenske handelsministeren. Der gikk hun igjennom en rekke handelspolitiske hindringer som hun mente Norge hadde overfor Sverige. På en forbilledlig måte pekte hun på galskapen i mange av disse hindringene. Jeg kunne godt tenke meg at samarbeidsministeren benyttet noe tid til å redegjøre for hva norske myndigheter har gjort med tanke på de punktene som Sveriges handelsminister pekte på i den artikkelen. Til slutt vil jeg si at Fremskrittspartiet støtter de tre forslagene som Høyre har fremmet i debatten.