Børge Brende (Høyre), 2007-02-02:
Ett av de virkelig gjenværende miljøproblemer i Norge er det som er knyttet til støy. En halv million nordmenn plages til daglig med støy. Det er en stor utfordring for Norge å gjennomføre tiltak i årene fremover som kan redusere denne plagen. Det er også slik at uønsket lyd går på helsa løs. Det gjelder alt fra støy ved boligen, støy fra biler, fly og tog til støy fra skytefelt, ventiler og skjenkesteder. Det er også slik at mer enn 200 000 har problemer med å få sove på grunn av støy. Mer enn 300 000 opplever støy fra veitrafikken som plagsom. Støy utgjør et alvorlig helseproblem. Skadevirkningene begrenser seg ikke til stress, irritasjon og selvskader. Støyplager øker risikoen for ulykker, høyt blodtrykk og utvikling av hjertesykdom. Om lag 300 nordmenn dør hvert år for tidlig som følge av støy. Dansk og tysk forskning på støyplager tyder på tall i en slik størrelsesorden. Hadde vi hatt navn og bilde på disse støyofrene, ville nok dette kanskje sett annerledes ut. Stortinget fastslo i 1990 et mål om at man skal redusere støyplagene i Norge med 25 pst. innen 2010. Mange regjeringer må faktisk ta et ansvar for at vi ikke er der i dag, også den regjering som jeg satt vi. Vi har hatt en Bondevik I-regjering, vi har hatt en Stoltenberg I-regjering, og vi har hatt en Bondevik II-regjering. Det har vært krevende å få gjennomslag for de nødvendige tiltak. Det er faktisk slik at man også møter en del motkrefter fra ulike direktorater og interessegrupper, så det er ingen enkel jobb i det hele tatt å gå i riktig retning på dette området. Men det er også andre miljømål som vi har satt oss, som er krevende. I forbindelse med stortingsmeldingen om rikets miljøtilstand har Stortinget fastslått at vi skal ha en politikk som bidrar til at vi ikke taper biologisk mangfold innen 2010. Det er også slik at vi skal nå Kyoto-forpliktelsene våre både nasjonalt og internasjonalt – det er også et krevende mål. Det er slik at det faktisk foreligger forslag om en rekke tiltak som det er mulig å gjennomføre på støyområdet. På grunn av at dette er et så krevende område – jeg kjenner det jo også selv – var jeg, da Soria Moria-erklæringen kom høsten 2005, overrasket over at selv i en situasjon hvor støyplagene i Norge hadde økt med 2 pst. siden 1990, valgte de rød-grønne regjeringspartiene i sin regjeringsplattform å slå fast at innen 2010 skulle man redusere støyplagene i Norge med 25 pst. Jeg vet hvor komplisert dette er, så jeg var veldig overrasket over at det ble fastslått. Jeg antar at man etter at man behandlet meldingen om rikets miljøtilstand våren 2005, har gått grundig igjennom hvilke muligheter som ligger der for å oppnå den type reduksjoner. Jeg synes det er viktig at statsråden i dag deler med oss hvilke vurderinger som lå til grunn da man på Soria Moria faktisk valgte å gjenta denne målsettingen. I Soria Moria-erklæringen står det også at man skal komme med en egen strategisk plan for å nå denne målsettingen. Den strategiske planen har vi foreløpig ikke sett noe til, og jeg synes det er viktig at statsråden i dag også redegjør for når denne planen kommer. Tord Lien fra Fremskrittspartiet stilte statsråd Bjørnøy et spørsmål gjennom Stortinget i fjor vår. Statsråden stod da fast på målsettingen fra Soria Moria, og at Stortinget ville få en redegjørelse om tiltakene allerede i statsbudsjettet sist høst. Det ble ingen gjennomgang av de tiltakene i statsbudsjettet sist høst. Tvert imot var det fint lite om det, og det er nå henvist til neste melding om rikets miljøtilstand. Men etter dette, etter at man i Soria Moria-erklæringen hadde valgt å gjenta løftet om 25 pst. reduksjon – som er svært ambisiøst og svært krevende – har det oppstått en diskusjon om man i det hele tatt skal forholde seg til dette miljømålet. Det pågår nå en diskusjon, som vi har sett i avisene, om at Regjeringen faktisk vurderer å redusere ambisjonsnivået som er fastlagt i Soria Moria-erklæringen. Jeg håper at dette ikke ender med at når man strever med et miljømål, endrer man bare miljømålet. Når Norge nå har utslipp som er 8–10 pst. høyere enn det som er lagt til grunn i vårt folkerettslig forpliktende ansvar i henhold til Kyotoprotokollen, er det ikke slik at vi bare kan fjerne miljømålet i rikets miljøtilstand. Da må vi sette inn ekstra tiltak. Når det gjelder støymålet, håper jeg det ikke blir fjernet. Jeg håper at man står fast ved det og jobber videre med det. Men det vil selvsagt være bred forståelse for at man ikke kan gjennomføre tiltak i løpet av tre og et halvt år som gjør at man når målet fullt ut. Det tror jeg vi må erkjenne. Men jeg synes at målet bør ligge der, og så må vi nå få en tiltaksplan på bordet, som Regjeringen har lovt, og som man må ta opp en diskusjon om. Når kan man sette inn disse strakstiltakene for de mest støyutsatte? Det går på fasadeisolering, støyskjermer og miljøtunneler. Det er et bevilgningsspørsmål. Når vil man satse mer på ny teknologi, støysvake veidekker, kjøretøy, bildekk og teknologiutvikling? Her har man også muligheter innenfor samferdselspolitikken og avgiftspolitikken. Det hadde gått an å bruke dette til å harselere over at Regjeringen nå ikke følger opp sitt eget løfte fra Soria Moria-erklæringen. Det er jo 1 1/2 år siden det ble gitt, og ingen ting har skjedd. Det synes jeg ikke dette er anledningen til, men jeg synes at vi i Stortinget faktisk bør diskutere hvordan vi kan sette inn effektive tiltak for å hjelpe dem som står overfor disse støyutfordringene. Regjeringen kan i alle fall ikke gjøre det til et hovedpoeng at det ikke er gjort noe tidligere, og at den derfor heller ikke vil gjøre noe. Den var kjent med utviklingen før Soria Moria-erklæringen ble vedtatt. Det hadde vært en liten økning i støyplagene og ikke noen reduksjon etter at målet ble satt. Likevel vedtok man det. Hvilke vurderinger foretok man, og hvilke tiltak skal man gjennomføre? Nå har det gått 1 1/2 år uten at det er gjort noe nevneverdig for å følge opp dette. Vi i Høyre er i alle fall villige til å bidra i en idédugnad knyttet til det som er strakstiltak: å satse mer på forskning, og også en ny satsing på teknologi. Det gjelder støysvake bildekk, og det gjelder annen type asfaltdekk o.l. Det kan virkelig innebære en forskjell for dem som er utsatt for støy. Det vi er avhengige av nå, er svar fra statsråden på det som er spørsmålet i interpellasjonen: Er det slik at Regjeringen står fast ved Soria Moria-erklæringens mål om at man skal redusere med 25 pst. innen 2010, eller vurderer man å endre støymålet? Er det slik at man vil framlegge en tiltakspakke, og når vil den eventuelt komme? Er det slik at også Regjeringen kan tenke seg å gå sammen med energi- og miljøkomiteen og Stortinget for at vi i fellesskap skal prøve å nå fram til tiltak som kan være effektive? Det har vi ikke fått til så langt. Og som jeg sa: Det er det mange av oss som har et ansvar for, meg selv innbefattet. Men det at man ikke har lyktes fullt ut med disse målsettingene, betyr ikke at man skal abdisere fra denne debatten. Jeg var faktisk blant dem som trodde at da man skrev inn denne støymålsettingen i Soria Moria-erklæringen, hadde man tenkt igjennom hvordan den skulle nås, og at man ikke bare skulle toe sine hender.