Erna Solberg (Høyre), 2009-02-13:
Verden er inne i en voldsomt vanskelig økonomisk situasjon. Hvordan vi kommer oss ut av den, tror jeg i dag ingen har det klare bildet av. Rundt oss opplever vi betydelige og store forandringer for øyeblikket. Det er dramatiske situasjoner i enkelte land – Island i vårt nærområde. Men også mange land i Asia og andre steder opplever uro. Det er faktisk steder der det er opptøyer knyttet til den økonomiske situasjonen. Derfor er det selvfølgelig flott at vi i Norge både har en økonomisk ryggrad og et arbeids- og samfunnsliv som kan bære og avlaste, og handlingsrom til å gjøre noe når krisen slår inn. Men for hvert enkeltmenneske som måtte rammes av arbeidsledighet, håpløshet, opplevelse av at lokalsamfunnet sliter og kanskje må se for seg flytting og barn som må bytte skole, og annet, skal man ikke minimalisere hva dette oppleves som også i vårt land. Derfor er det uhyre viktig at vi nå sørger for to ting i Norge. Det ene er å gi god trygghet. Det andre er å sørge for mer optimisme. For noe av det som kan skje i en økonomisk vanskelig situasjon, er at alle de som skal investere, de som skaper arbeidsplasser, de som gjør at man faktisk opplever trygghet for jobben, de som er villig til å investere, blir truffet av pessimisme. Da blir det så mye verre for alle dem som er avhengig av at noen vil skape nye jobber eller videreføre jobbene. Jeg mener at en av de største utfordringene med Regjeringens politikk er at den ikke bringer optimisme til mange av de små og mellomstore bedriftene som i dag sliter. Summen av politikken deres er at de bare bruker halve verktøykassen, at de har et hovedfokus på enkelte virkemidler, men at de samtidig strammer til for mange av de små og mellomstore bedriftene, for det er de som kommer til å bidra til mer optimisme, skape nye arbeidsplasser og trygge de arbeidsplassene som er. De som hver eneste dag møter sine ansatte i kantinen, som møter en i idrettslaget, som ser en over frysedisken i butikken, er de som føler medansvar, og som må ha optimisme til å tørre å investere og videreutvikle. Derfor mener jeg at noe av utfordringen er at Regjeringen ikke sender signaler til de mange beslutningstakere om at det er optimisme, at man går lysere tider i møte, og at Regjeringen har forstått utfordringene for de mange små og mellomstore bedrifter. Derfor er det slik at det noen ganger er feil å skattlegge arbeidsplasser og pålegge formuesskatt, og så er det andre ganger voldsomt feil. Nå er det voldsomt feil, for nå fratar det mange av dem som skulle bidra til nyinvesteringer og endringer og sørge for trygghet for arbeidsplassene, den bit av optimisme som de hadde trengt. Derfor er det mange som føler seg provosert når de hører politikere fra den rød-grønne regjeringen snakke om alle pakkene og hvor mye de gjør, og så ikke ser i hverdagen sin at ting faktisk skjer. Tvert imot opplever de at de i 2009 skal betale betydelig mer i skatt, som de må hente ut fra utbyttet i bedriftene, og dermed gjøre arbeidsplassene mer usikre, fordi Regjeringen holder ideologien høyere i hevd enn å skape optimisme og trygghet rundt arbeidsplassene. Det er mye bra i Regjeringens politikk. Mye er jo innrømmelse av at ting de tidligere fjernet, faktisk var gode tiltak. Jeg registrerer at de rød-grønne partiene nå har tatt inn igjen avskrivningssatsene for maskiner, som de tok ut høsten 2005. Jeg registrerer at de nå har reversert innstramningene på SkatteFUNN-ordningen og kommer tilbake om ikke med alt, så med mye, og sier at dette er viktige tiltak på langt sikt for å bidra til investeringer i fremtiden, og sørger for at verden går videre, og at jobbene blir tryggere. Det er bare så dumt at vi i tre år ikke har kunnet bruke de virkemidlene som nå er gode, fordi denne regjeringen valgte å fjerne dem tidligere. Men jeg mener det er helt fint når også rød-grønne politikere ser at god Høyre-politikk faktisk er det beste for å skape trygghet og skape utvikling i vårt samfunn. Så er det kjempeviktig at vi nå også ser at vi i den situasjonen vi er i, skal være åpne for nye tiltak. En debatt her i salen som dreier seg om det er 2, 3, 4 eller 5 milliarder kr mer som nå er brekkpunktet, blir litt spesielt. Jeg er ganske sikker på at når revidert nasjonalbudsjett kommer, vil noen av de rød-grønne måtte spise noen av ordene sine fra denne debatten, for det er ikke sikkert at denne krisen er over. Det kan godt tenkes at vi trenger å stimulere mer. Det er ikke her brekkpunktet i norsk debatt går nå.