Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2010-11-16:
Igjen takk til interpellanten og takk for en god debatt. Jeg synes det er en interesse og en nysgjerrighet rundt det som nå skjer i Norden, i denne sal, som er viktig og lovende. Kort til dette med skipstrafikk: Jeg er helt enig i at det er et sentralt tema. Det er også et tema vi må forfølge for fullt i Arktisk Råd, som nå utarbeider bindende rettslige områder for søk og redning, bl.a. Så er det, for å si det litt spisst, en glede å kunne skuffe representanten Tetzschner. Han får ikke den avklaringen på talerstolen som han ba om, nemlig om hvorvidt utenriksministeren legger forslag nr. 13 dødt. Det han derimot får, er en utdypning av behovet for å fortsette samtalen om hva som ligger i dette, og hva som kan være felles interesser. Og det er ikke før de fem nordiske landene føler at dette er en trygg plattform, at man vil gå videre med det. Jeg synes at det politisk interessante med denne debatten er hvordan Høyre har tilnærmet seg den problemstillingen – som det eneste parti i denne salen, med det perspektivet at dette løser vi hvis alle blir medlem av EU, og alle blir medlem av NATO. Det kan man ha som holdning. Jeg deler personlig det synet for ett av landene når det gjelder en av organisasjonene. Men som tilnærming til sikkerhetspolitikk her og nå synes jeg det er statisk, og hvis det er tolkningen av konservativ politikk, synes jeg det er tilbakeskuende og ikke fremadskuende. Andre konservative politikere i Norden, nemlig utenriksministrene i Sverige, Finland og Danmark, har gudskjelov et litt mer søkende forhold. Når det gjelder den svenske utenriksminister, legger han vekt på de store endringene som har skjedd i Sverige. Den formuleringen svenskene nå bruker, går i retning av at Sverige ikke kan være likegyldig eller nøytral hvis et av de andre europeiske eller nordiske land angripes. Noen vil hevde at det er en slags selvfølgelighet at man ikke vil være uberørt av det. Jeg vil si at i all vår diskusjon fra norsk side omkring denne solidaritetserklæringen ligger artikkel 5 fast. Det er en bunnbjelke i norsk sikkerhetspolitikk, og det kommer til å bli gjentatt og forsterket ved Lisboa-møtet i NATO nå til helgen. Men det er jo interessant at våre svenske og finske venner er ganske avansert integrert i NATO-operasjoner allerede, slik Norge er i EU-operasjoner. På finsk side opplever jeg også en interesse knyttet til dette, men også der et ønske om å diskutere det videre, slik at vi har en forankring og kan treffe riktig den dagen vi kan utvikle det videre. For danskenes del er forholdet at de har forbehold om EUs sikkerhetssamarbeid på dansk side, noe som setter spesielle rammer rundt danskenes situasjon. Når det gjelder Islands reaksjon, deler jeg ikke representanten Eriksen Søreides syn om at den er negativ til alt nordisk. Tvert imot møter vi der en interesse for å gå videre med det. I sum: Vi skal arbeide videre med dette spørsmålet, ha debatt om det, ikke forhaste oss, søke forankring. Til representanten Høybråtens spørsmål om et eget organ for utenriks- og sikkerhetspolitikk: Det synes jeg Nordisk Råd skal komme tilbake til og ha meninger om. Som jeg sa på Island, har vi allerede en god kontakt med Presidiet som sikrer en forankring – men gjerne nye tanker om også det.