Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Vi er nå helt i starten av en ny fireårsperiode, der det er mange utfordringer som ligger og venter på oss, men det er like mange muligheter. En av våre aller største utfordringer som krever at en ser muligheten og tar muligheten, handler om den globale oppvarmingen og de klimaendringene som vi ser. Utslipp av klimagasser er den viktigste miljøsaken, og global oppvarming er uløselig knyttet til kampen mot fattigdom. I Regjeringens politiske plattform er klimaet løftet fram som ett av hovedområdene. Hele plattformen er gjennomsyret av det. Norge skal være et foregangsland når det gjelder miljøpolitikk. Vi skal sikre at framtidige generasjoner har tilgang til et godt miljø, stabilt klima og rikt naturmangfold. Derfor må hensynet til miljøet være gjennomgripende i alt det vi foretar oss. Norge skal bygge sin politikk på prinsippet om en bærekraftig utvikling og en forsvarlig forvaltning av naturressursene. Klimaendringene rammer urettferdig. Det er urettferdig på tvers av både generasjoner og landegrenser. De aller største problemene rammer de fattigste landene, mens de historisk er skapt av den rike delen av verden, og de rammer oss her og nå. Derfor la Regjeringen i vår fram både en utviklingsmelding og en melding om norsk utenrikspolitikk, som begge setter klimaet sentralt på dagsordenen. Her framheves sammenhengen mellom klimautfordringene og utenrikspolitikken. Vi viser hvordan klimaet og energipolitiske interesser inngår som en integrert del av norsk utenrikspolitikk. Løser vi ikke klimakrisen, vil den over tid forsterke verdens fattigdomsproblem i en slik grad at de blir uoverkommelige. Gjør vi ikke betydelige framskritt for å løse verdens fattigdomsproblem, vil veldig mange utviklingsland verken kunne eller ville være med på den globale klimadugnaden vi nå trenger. Den eneste måten vi i den rike verden kan få verdens fattige land med på en forpliktende klimaavtale på, er at vi tar store deler av regningen selv. Den fattige verden kommer ikke til å bli med på en ny Kyoto-avtale hvis det innebærer at den forsinker deres vei ut av fattigdommen. For dem er kampen mot sult, fattigdom og nød i dag viktigere enn kampen mot global oppvarming i morgen. Derfor må vi ta store deler av de regningene som kommer. Derfor bør også de rike landene investere i miljø og renseteknologi i fattige land, slik at det også bidrar til å løfte folk ut av fattigdommen. Det vil kreve massiv overføring av kapital, kunnskap og teknologi fra de rike landene til de fattige landene. For første gang vil utviklingslandene settes i en posisjon der de kan stille makt bak kravene om en mer rettferdig økonomisk verdensorden. For å unngå at temperaturen på jorden øker med over 2 grader i forhold til førindustriell tid, må de globale utslippene reduseres med 50–85 pst. innen 2050. I 2020 må industrilandene redusere utslippene med 25–40 pst., mens utslippsveksten i utviklingslandene må begrenses. Derfor skal Norge arbeide for en mer omfattende og ambisiøs internasjonal klimaavtale som skal etterfølge Kyoto-avtalen. Da er det helt avgjørende at en får på plass store kutt raskt, samtidig som vi må utvikle ny teknologi som kan gi utslippsreduksjon på lengre sikt. Vi skal overoppfylle Kyoto-avtalen med 10 pst. Vi skal skjerpe Norges klimamål slik at de tilsvarer kutt i utslippene på 40 pst. innen 2020. At Norge viser så tydelig at en faktisk mener det og ikke bare sier det, høstet en jubel for i Bangkok i helgen. Regjeringen skal også legge fram en strategi for en vurdering av klimapolitikken og behov for endrede virkemidler, herunder de sektorvise klimaforhandlingsplanene. En ny internasjonal klimaavtale nødvendiggjør en revisjon av nasjonale mål og virkemidler og en ny vurdering av hvordan Norges samlede innsats bør innrettes. Det skal også lages en konkret handlingsplan for alle sektorer med hensyn til hvordan det norske samfunnet må forberede seg på å leve med klimaendringer, og hvordan en skal klare å løse dette. I alle fall, når jeg hører på debatten i dag, og da kanskje spesielt på innlegg fra representanter for Venstre og Kristelig Folkeparti – som har et stort engasjement både i klimaspørsmål og når det gjelder fattigdomsbekjempelse – lover det godt for hvordan vi skal klare å bruke muligheten som ligger der, for sammen å oppnå de felles målene. Hvis vi ikke gjør det som er rett i dag, vil vi bli dømt når historien skal skrives, og da vil vi bli dømt for at vi gjorde det rette i dag til det beste for i morgen.