Monica Mæland (Høyre), 2015-02-05:
Mangfoldige, velutviklede og kompetente eiermiljøer er en forutsetning for samfunnets konkurransekraft og verdiskaping. Et godt eierskap – privat og offentlig – skaper trygge arbeidsplasser og finansierer våre viktige velferdsordninger. De aller fleste selskaper i Norge er privateide, og privat eierskap er hovedregelen i norsk næringsliv. Noen grunnleggende forhold gjør privat eierskap godt egnet til å bidra til verdiskaping og til å styrke norsk konkurransekraft. Privat eierskap av norske bedrifter er viktig, og det er bra. Vi vet at privat initiativ og privat investeringsvilje er en drivkraft for utviklingen i økonomien. Og derfor mener vi at det å redusere statens eierskap vil føre til økt mangfold ved at innflytelse i næringslivet fordeles på flere aktører. Samtidig er det gode grunner til at staten skal være hel- eller deleier i et utvalg selskaper. Begrunnelsen varierer fra selskap til selskap og tar utgangspunkt i at statlig eierskap gir langsiktighet og stabilitet og bidrar til at samfunnsmessige hensyn ivaretas. I eierskapsmeldingen begrunner vi det statlige eierskapet. Vi forklarer hvorfor og hva staten bør eie, hvor mye staten bør eie, og hvordan vi skal forvalte eierskapet. Regjeringens eierskapsmelding videreutvikler den statlige eierskapspolitikken. Vi forsterker forventningene staten har på samfunnsansvarsområdet generelt, og forventninger til klima og miljø og arbeidet mot korrupsjon og for åpenhet spesielt. Vi tar samtidig vare på bærebjelkene i eierskapspolitikken, som har ligget fast gjennom mange år: Det handler om at det statlige eierskapet skal utøves profesjonelt og forutsigbart. Det handler om en klar rolledeling mellom staten som eier og styrene. Det handler om at staten ikke er representert direkte i styrene og tar del i de forretningsmessige beslutningene. Det handler om at eierbeslutninger og vedtak skal foregå på generalforsamling. Og det handler om at selskaper med statlig eierandel må kunne konkurrere på samme vilkår som andre selskaper. Det er gledelig at en samlet næringskomité stiller seg bak disse grunnleggende rammene. Det gir forutsigbarhet og legitimitet til det statlige eierskapet. Så registrerer jeg at enkelte medlemmer har fremmet forslag som kan utfordre disse rammene, og som kan gå på bekostning av den etablerte ansvarsdelingen vi har, mellom styre og eier. Statens hovedoppgave overfor næringslivet er å legge til rette for all verdiskaping, offentlig og privat, gjennom gode rammebetingelser. Når staten har rollen som både eier og regulator, gir det staten stor makt – og det krever at man er svært tydelig i utøvelsen av sine ulike roller. Staten bør derfor ikke eie i selskaper, med mindre det er veldig gode grunner for det. Det er få land i verden som har et større statlig eierskap enn Norge. Regjeringen ønsker maktspredning og økt eiermangfold. Med bakgrunn i dette ønsker regjeringen å redusere statens direkte eierskap over tid. Vi mener staten ikke bør ha som langsiktig mål å eie i selskaper hvor målet med eierskapet kun er å maksimere verdien av statens investeringer. Derfor ber vi om fullmakt til å kunne redusere statens eierskap i selskaper som er plassert i kategori 1. Vi ønsker i tillegg fleksibilitet til å kunne redusere statens eierskap ned mot 34 pst. i to av selskapene i kategori 2. Jeg er veldig fornøyd med at flertallet i næringskomiteen støtter denne tilnærmingen, og at de har sluttet seg til nesten alle fullmakter regjeringen har bedt om. For to av selskapene ønsker Stortinget å utsette vurderingen av fullmakter fram til viktige avklaringer er gjort. Det har jeg forståelse for, og det er noe regjeringen uansett ville ha avklart før eventuelle reduksjoner i statens eierskap hadde blitt gjennomført. Det arbeidet er allerede igangsatt.