Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-12-11:
Et mer urolig verdensbilde både geopolitisk og finansielt har på flere måter konkretisert norsk næringslivs behov for omstilling og økt konkurransekraft. Dette vises tydelig i debattene om markedsadgang – både i forbindelse med urolighetene i Europa, USAs forhandlinger om handelsavtaler med EU og land i Asia og undersøkelser der vi på rammevilkår måles mot konkurrentland. Konkurransekraft er et stikkord i alle disse debattene. Man ser det også på oljeindustriens kostnadsbilde om dagen på grunn av lav oljepris, man ser det på leverandørindustriens utvikling mot mer standardisering for å senke prosjektkostnadene, eller på annen eksportutsatt næring som kommer i bakleksa fordi et høyt kostnadsnivå eller rigide reguleringer gjør oss altfor sårbare i en globalisert handel og økonomi. Disse beskrivelsene gir oss rett når vi fra siste valgkamp og videre har terpet på konkurransekraft, rammevilkår og innovasjon som prioriterte områder for å løfte norsk næringsliv. Derfor er dette budsjettet et godt budsjett for å ta norsk næringsliv videre – konkurransedyktig og innovativt, klart til å ta Norge inn i framtida. Regjeringen løser viktige oppgaver i dag, og ruster Norge for framtida. Her har flere av debattantene i dag omtalt oljeavhengigheten. Den er reell og en målbar faktor, men kanskje ikke bare negativ. Vi skal samtidig som vi diskuterer et oljeavhengig Norge, også holde på clustertanken. Vi skal tenke på at den ledige kompetansen og de ressursene vi nå får fra olje- og energisektoren, vil være tilgjengelige for et løft og en omstilling innenfor andre sektorer som f.eks. sjømat, bioteknologi, som har vært nevnt, og mineraler vet vi kommer. Her åpnes det for muligheter. Vi har også diskutert aktiv og inaktiv – eller passiv – næringspolitikk. Det er forskjell på de rød-grønnes politikk og politikken som føres av regjeringen, den politikken som er framforhandlet i Stortinget nå. Når Arbeiderpartiet fremmer forskjellige programmer og pakker med trange nåløyer som inngangsparti, mener vi at norsk næringsliv selv ser løsningene. I våre budsjetter er det en betydelig satsing på SkatteFUNN, og det er en betydelig satsing på Brukerstyrt innovasjonsarena, BIA. Dette er ordninger hvor næringslivet selv sitter ved roret. Det gir innovasjon, og det gir omstillingskraft. Et av de viktigste løftene for å nå vårt mål om et konkurransedyktig næringsliv er å lykkes med å kommersialisere forskning. Da må mer av forskningsinnsatsen skje i næringslivet. Dette løser vi ved å bruke ordninger som SkatteFUNN og BIA. Da skjer forskningen i mye større grad på næringslivets egne premisser og i konstruktivt samarbeid med forskningsinstitusjonene. Dette gir det forskningsløftet vi trenger i næringslivet, og et næringsliv som forsker mer, er dagens løsning for å ta Norge inn i framtida. Så noen ord om havbruk. Når det for havbruk utvikles bærekraftindikatorer, er det med noen viktige næringspolitiske mål for øye. Regjeringen vil legge til rette for en bærekraftig, forutsigbar og langsiktig vekst der strenge krav gjør at det er de beste som får vokse, at det er de beste som går videre. Kun de som oppfyller kravene til framtidas havbruk – store som små – belønnes med vekst og utvikling. Det er den riktige måten å ta næringen inn i framtida på, i motsetning til de rød-grønnes såkalte aktive næringspolitikk, der rettsapparatet ennå er opptatt med både den siste konsesjonstildelingen og tildelingen før. Vi har hatt mange diskusjoner både på overordnet nivå og på detaljnivå når det gjelder næringslivet. Arbeiderpartiet foreslår i sitt alternative budsjett en egen hvitfiskpakke på 10 mill. kr. Her må jeg minne om at i den siste valgkampen kom man med den samme pakken, men da var den på flere titalls millioner. Det var ikke behov for noen hvitfiskpakke de åtte årene de rød-grønne satt i regjering, men i valgkampen forrige høst ble det plutselig et akutt behov for flere titalls millioner til det. I år er altså det behovet målt til 10 mill. kr. Sannheten er at regjeringen selv har innfridd de aller fleste av de gode ønskene som var i ønskeposen i valgkampen sist. Når det gjelder det mye omtalte egnetilskuddet som skulle løfte linefanget kvalitetsfisk på land og var den eneste muligheten for å få til det, har industrien løst dette selv ved at de har sagt at de båtene som leverer torsk av god kvalitet, får dekket lineegningen av industrien. Nå bruker man markedsmekanismer for å få kvalitet på råstoffet man får på land, helt uten at noen politikerskapte pakker har pusha det, og det funker. Å legge til rette for næringsutøvelse, konkurransekraft og verdiskaping er aktiv næringspolitikk, og det er det det er lagt opp til i det budsjettet vi behandler i dag.