André Oktay Dahl (Høyre), 2010-12-06:
Norge er et godt land å bo i for de fleste. Dessverre er det også et for godt land å bo i for en del kriminelle. Mange føler sterk utrygghet på grunn av en stadig bedre organisert og også råere form for kriminalitet, selv om de færreste opplever den – heldigvis. Trygghet handler mye om følelser, og de er ikke alltid basert på faktisk forekomst eller risiko for å bli utsatt for kriminalitet. Høyre er opptatt av at vi ikke underkjenner verken det reelle kriminalitetsbildet eller den subjektive trygghetsfølelsen. For den avgjør jo i hvilken grad mange av oss føler at vi kan utfolde oss som vi vil, uten å risikere å bli utsatt for vold, trusler eller overgrep. Høyre har gjennom lengre tid etterlyst en langt bedre innsats for å koordinere innsatsen mot organisert kriminalitet. Vi har etterlyst en bredere tilnærming. Vi har pekt på at politiet – selv om politiet gjør en kjempejobb – ikke kan stå alene om å møte dette. Vi kan ikke ha status quo som strategi. Vi ser at i store deler av de kriminelle miljøene etableres det – i hvert fall ser vi antydninger til det – skyggesamfunn på siden av demokratiet, som lever etter egne regler, som man setter over demokratiske spilleregler. Vi hører fra politiet at den organiserte kriminaliteten vokser seg inn i det legitime forretningslivet i Norge. Derfor fremmet Høyre dette året egne forslag om å skjerpe innsatsen mot organisert kriminalitet. Høyre har foreslått en egen bredt anlagt politistudie for å se ting mye mer i en sammenheng. Høyre har utarbeidet en egen krimplan. Høyre har foreslått etablering av et eget CEOP-senter etter mønster fra England for å styrke og koordinere arbeidet mot overgrep mot barn via nettet, som også kan være organisert. Vi har foreslått en lang rekke tiltak for å bekjempe og forebygge ungdomskriminalitet. Vi har foreslått en kraftig styrking av barnevernet, både på regelverkssiden, kvalitetssiden og organisatorisk. Vi har foreslått en mengde tiltak for å redusere køene innen rus og psykiatri. Høyre er rett og slett mer opptatt av enkeltmennesker, at de skal få respekt og ikke minst hjelp når de trenger det, fremfor å være systemreaksjonære. Derfor har vi også mer enn doblet tildelingen til frivillige, private organisasjoner, som jobber med tilbakeføring av innsatte i norske fengsler, og følger opp i vårt alternative budsjett også i år. Slik Høyre oppfatter det, driver det rød-grønne regimet regelrett seigpining og legger ned gode nisjetilbud når det gjelder det frivillige Norge, basert på ideologi, mens køene for hjelp samtidig øker. Det er det motsatte av å forebygge bedre. Ikke minst foreslår Høyre ca. 300 mill. kr mer til politiet for neste års budsjett – 200 mill. kr i fjor. Vi mener at det må handles nå, slik at vi ikke skal miste alle de nyutdannede politifolkene, samtidig som politifolk kanskje slutter eller pensjonerer seg for tidlig. Vi vil ha 2 000 flere politifolk innen 2015, rett og slett fordi det er nå vi har muligheten til å nå mål om økt bemanning i forhold til befolkningstall, befolkningsvekst og kriminalitetsbildet. I 2003 begynte opptakene å øke på Politihøgskolen, som ja, var for lave, fordi statsrådens eget parti bommet på anslagene for hva som skulle komme ut av Politireformen. De erfaringene er vi nødt til å trekke med oss når vi eventuelt nå skal omorganisere politidistriktene. I regjeringspartienes merknader ser det ut som om man ikke har lest budsjettene mellom 2003 og 2005, da de borgerlige partiene startet en opptrapping. Det ser heller ikke ut til at de samme partiene har lest at man selv tok en pause etter at man kom i regjeringskontorene i 2005, og først fra 2007 fortsatte den opptrappingen som var startet. Så jeg synes alle skal ta inn over seg at man har visse deler av historien bak seg. Opptaket i dag er heldigvis dobbelt så høyt. Spørsmålet nå er jo hvordan man sikrer at disse får jobb i politiet og ikke utenfor, og at de blir i politiet lengst mulig. I det perspektivet er ikke Høyre tilfreds med at Stortingets partier må bedrive en slags spørrekonkurranse uten fasit for å få vite hva som skal gå til IKT, og som vil sørge for at politidistriktene nok får bedre utstyr, men at man må finansiere dette ved ikke å ansette nyutdannede eller reelt sett kutte i bemanning i forhold til befolkningstall. Statsråden har erkjent på Stortingets talerstol at politidekningen er på 1,6 per 1 000 innbyggere, det samme som i 2005. TV 2-saken i helgen om kvinnen som ble utsatt for overgrep av legen sin og som nå opplever at ressursmangel gjør at saken ikke får en avklaring etter uanstendig lang tid, viser noen av de prioriteringsutfordringene som politiet kommer til å møte mer av. Befolkningen kommer ikke til å forstå det, når man samtidig fra regjeringens side sier at her har man gjennomgått tidenes løft. Det er derfor skuffende å se at statsråden leverer en kvart sides ikke-svar til komiteen i forhold til det forslaget Høyre har fremmet om en egen sak om IKT til behandling i Stortinget, slik at det ikke forblir en halvveis hemmelighet for det som tross alt er den bevilgende myndighet. Alle Høyres forslag ville ha skapt et bedre, varmere og tryggere samfunn. Dessverre har alle gjennom årene nærmest rutinemessig blitt nedstemt. Det blir de sikkert her i dag også. Men jeg håper av erfaring at statsråden begår litt egen politisk vinningskriminalitet og stjeler litt politikk fra andre og igjen fremmer gode forslag, basert på andres forslag, f.eks. som man gjør når man nå åpner for å kjøpe fengselsplasser i utlandet, noe Høyre har foreslått i flere år, men som regjeringen inntil nylig har hatt kjempestore prinsipielle motforestillinger mot. Uansett: Velkommen etter og sett i gang! Høyre forventer også at det umiddelbart settes i gang et arbeid med å etablere egne avdelinger eller fengsler for utenlandske kriminelle, og ikke minst at vold mot offentlig tjenestemann forfølges på den måten det fortjener, også innen kriminalomsorgen. Det er positivt at regjeringen gjør det Høyre foreslo i fjor, nemlig å øke opptaket på KRUS. Vi ser imidlertid at kriminalomsorgens ansatte fortsatt føler at de er glemt. Da statsråden var opposisjonspolitiker, var balanse i straffesakskjeden et av glansnumrene. Det så ut til å bli litt glemt da man før valget i fjor måtte avblåse en politikrise, og man kom på etterskudd. Vi ser nå at soningskøene igjen er på vei opp. Høyre stiller spørsmål ved justissektorens evne til å planlegge helhetlig og ikke bare stykkevis og delt. Da viser jeg til at Høyre gjennom lengre tid har lagt frem forslag om en langt bedre samordning og planlegging i hele justissektoren, og å se ting i en langt større sammenheng enn i dag. Det er stort behov for å se på evnen til å planlegge, gjennomføre innkjøp, gjennomføre rammeavtaler på tvers av de ulike delene av justissektoren. Også på vårt felt burde man bruke folk som kan noe, til det de kan, ikke bare skryte av f.eks. hvor flinke kvinnelige gründere er, men samtidig avvise bruk av den flinke kvinnelige gründeren fordi hun tilfeldigvis har private med seg. Jeg snakker da selvfølgelig igjen om GENA i Stavanger. Det er ikke greit at flere politidistrikter melder om altfor sen analysetid, og at kvaliteten ikke med sikkerhet er på nivå med land vi burde sammenlikne oss med. Høyre er mer opptatt av voldtektsofrene enn av å ri prinsipper i forholdet offentlig/privat. Da statsråden plutselig i Dagbladet ble veldig bekymret for situasjonen ved RMI, var det nesten så man ikke kunne tro at det var mulig, etter at den samme regjering i fem år ikke har lagt to pinner i kors for å rydde opp. Kollega statsråd Aaslands svar i spørretimen nylig gir grunn til bekymring i forhold til gjennomføringen av DNA-reformen, all den tid det kun inneholdt kjente toner om å stole på Universitetet i Oslo osv. Det er jo nettopp det faktum at man har latt enkeltpersoner ved RMI diktere seg selv og landets parlament, som har skapt problemene. Det problemet må tas ved roten, og det skjer bare ved at miljøet utsettes for konkurranse om kvalitet og rettssikkerhet og ikke får lov til å monopolisere sakkyndighet, og man bør begynne å se at det er noen egeninteresser ute og går som langt overstiger det man indirekte legger til grunn versus GENA. I den sammenheng: Forslag nr. 23, fra Fremskrittspartiet, har Høyre tenkt å støtte. Det var ikke slik formulert da vi avga saken, men det har fått en form som nå korresponderer med de to bredt anlagte representantforslagene som Høyre har fremmet tidligere, i 2006 og i fjor. I tillegg ønsker vi å støtte forslag nr. 14. Jeg tar opp Høyres forslag, nr. 25. Og så vil jeg gjøre oppmerksom på en inkurie i innstillingen. Fra de siste sju linjene på side 21 til og med hele side 22 er Høyre med på merknadene. Grunnen til at jeg sier det, er at de merknadene er det opprinnelig jeg selv som har skrevet, og som saksforfatter vil man selvfølgelig være med på egne merknader. Der har det skjedd en inkurie, så da er det Høyre og Fremskrittspartiet som står sammen fra de siste sju linjene på side 21 til og med hele side 22.