Are Helseth (Arbeiderpartiet), 2010-03-02:
Lov om pasientrettigheter har som formål å bidra til å sikre befolkningen lik tilgang på helsehjelp av god kvalitet, ved å gi pasienter rettigheter overfor helsetjenesten. Lovens bestemmelser skal bidra til å fremme tillitsforholdet mellom pasient og helsetjeneste og ivareta respekten for den enkelte pasients liv, integritet og menneskeverd. Dagens interpellasjon reiser en viktig prinsipiell debatt om hvor godt vi i praksis klarer å følge opp lovens formål, og et mer spesifikt spørsmål, om det er avdekket praksis som tyder på svikt. De aktuelle saker behandles av tilsynsmyndighet og etterforskes av politiet. Dette borger for at nødvendig etterforskningskompetanse er satt på sakene, og for uavhengig faktagjennomgang og konklusjon. Så lenge sakene etterforskes av politiet, vil jeg ikke gi kommentarer om disse, men vi bør minnes at de vanlige rettsprinsipper gjelder også i saker av denne karakter. Sykehusene er store organisasjoner, og bare et fåtall personer har roller og arbeidsoppgaver inn mot de problemstillinger som er belyst i de omtalte saker. Arbeidsdagen i et sykehus er fysisk og psykisk krevende. Jeg vil gi honnør til alle de ansatte som holder humøret oppe, og som gir inspirasjon, til beste for sine pasienter og sine kolleger, selv om krevende og alvorlige problemstillinger ligger uavklart over organisasjonen. Bakgrunnen for retten til nødvendig helsehjelp er at tilstander og sykdommer har forskjellige naturlige forløp. De gamle huslegene brukte observasjon som et aktivt virkemiddel, fordi noen sykdommer best går over av seg selv. På den annen side er det viktig å komme til med moderne behandling av mange sykdommer mens de ennå er i tidlig fase, slik at sjanse for helbredelse er god. Derfor har vi laget et system som tar utgangspunkt i en medisinsk-faglig vurdering alene, for å bestemme hastegrad. Hvis ansvarlig lege setter fristen til f.eks. to uker, så er dette juridisk bindende for sykehuset. Overskrides fristen, vil pasienten på forespørsel få anvist fra HELFO Pasientformidling behandling annet sted, og dette må betales av sykehuset som har oversittet fristen. Gjeldende lov reflekterer den faglige etikk som etter mine erfaringer er grunnfestet i sektoren. Det forekommer fristbrudd, men bare et fåtall fristbruddspasienter henvender seg til HELFO for å få behandling annet sted, offentlig eller privat, betalt av sykehuset som står bak bruddet. Vi har ikke tilstrekkelig kunnskap om hvorfor dette skjer. Vi antar at en del pasienter likevel foretrekker behandling så nær hjemstedet som mulig. Fullgod informasjon om konsekvens og alternativer ved fristbrudd er en nødvendig del av kvaliteten i behandlingen. Fristen ble satt ut fra de beste medisinsk-faglige vurderinger, basert på foreliggende informasjon. Det kan derfor være å fraråde at pasienten selv velger å oversitte fristen. Det er også viktig at informasjonen gjør pasientene trygge på at behandlingen ved annet sykehus er faglig likeverdig med det lokale tilbudet. Det er viktig at Helsedirektoratet nå har laget prioriteringsveiledere og brevmaler for innkalling og informasjon om pasientrettighetene. Alle ledd i denne kjeden må kvalitetssikres. Et banalt poeng er at en stor gruppe pasienter har nedsatt syn, så f.eks. skriftstørrelse i brev og informasjonsmateriell er viktig. Vi skal avvente utfallet av politiets etterforskning i den aktuelle sak. Men i en kompleks tjeneste er det viktig å ha gode internkontrollrutiner, ha en åpen kultur for melding om feil og ha evne til å lære av feil, slik at de ikke skjer igjen.