Leif Frode Onarheim (Høyre), 2004-12-09:
Jeg takker også statsråden for redegjørelsen. Utviklingen i Snøhvit-prosjektet har dessverre ikke utviklet seg slik vi forutsatte med hensyn til investeringsramme. Prosjektet har nå blitt vesentlig dyrere enn Stortinget baserte sin innstilling på. Slike overskridelser er dårlig nytt, ikke minst for oss som sørget for at det ble flertall her på Stortinget for å gi tillatelse til dette prosjektet. Likevel må vi konstatere at den redegjørelse vi i dag har fått, ikke inneholder overraskende nye momenter. I redegjørelsen til Stortinget i juni, som daværende statsråd Einar Steensnæs gav, ble det antydet overskridelser i størrelsesorden 4–6 milliarder kr i andre runde, slik at den totale overskridelse fra opprinnelig kostnadsramme ville bli i underkant av 12 milliarder kr. Samtidig ble det antydet en forsinkelse på opp til et år. Meldingen denne gang er at overskridelsen blir opp til det maksimale, mens forsinkelsen ikke blir så stor som antydet. Jeg har tidligere fra denne talerstol påpekt viktigheten av at Statoil holder seg innenfor de anslag for investeringskostnader som ligger til grunn for et prosjekt. Dette er det grunn til å gjenta. Jeg vil oppfordre Statoils nye ledelse til å gå gjennom alle rutiner og kalkylesystemer for å sikre at fremtidige prosjekter vedtas på basis av kvalitetssikrede investeringskalkyler. Det må være slik at departement og storting kan stole på de investeringsbeløp som oppgis i søknader om utbygging. Jeg er for øvrig helt enig med konsernsjef Helge Lund i at langsiktig partnerskap med en del utvalgte leverandører antakelig er en bedre idé enn bare pris-shopping. Når det er sagt – og det var nødvendig å få sagt det – vil jeg også gi klart uttrykk for at vi gleder oss over, og er imponert over, det fantastiske prosjekt som er under oppbygging på Melkøya. Et prosjekt med så mye ny teknologi, så mye ingeniørkunst og så mye god planlegging gir grunn til optimisme. Det er også betryggende å få forsikringer om at prosjektet på tross av overskridelsene er lønnsomt med de priser man oppnår, og at den reviderte kalkylen blir omtalt som robust. Snøhvit-prosjektet har vist hvordan nordområdene kan få ta del i vår petroleumsvirksomhet. En hektisk oppbyggingsfase har gitt store ringvirkninger, ikke bare til Hammerfest, men også til Finnmark. Optimisme, økte tjenestetilbud, ungdom som flytter tilbake til jobber i nord, og stor byggeaktivitet gir grunn til å glede seg. Det lover også godt for fremtiden at mange nordnorske bedrifter har ervervet ny kompetanse som kan gjøre dem konkurransedyktige for videre utvikling i Barentshavet. I den korte debatten som antakelig nå følger etter statsrådens orientering, vil enkelte partier sikkert kjøre frem massiv kritikk både av Statoil, departementet og de partier som ønsker verdiskaping på vår sokkel. På tross av de kjedelige overskridelsene jeg kommenterte i starten av mitt innlegg, er Høyre svært glad for, og imponert over, at norske oljeselskap, norske leverandører, som står for store deler av leveransene, og det norske samfunn har blitt ledende i verden på offshoreteknologi, med stor fokusering på helse, miljø og sikkerhet. Et spenningsmoment i denne sak er hvordan den rød-grønne allianse håndterer Barentshavet generelt og Snøhvit-prosjektet spesielt. Det er ofte i den debatt vi har, ikke mye som peker mot et idyllisk samarbeid om petroleumsvirksomheten.