Stefan Heggelund (Høyre), 2014-10-14:
Først vil jeg gjerne takke interpellanten for en viktig debatt. Jeg tror det er viktig å huske på hvor lite vi har å tjene på at denne debatten blir polarisert. Jeg vil i den sammenheng også minne om viktigheten av at de som skal jobbe med disse tingene – altså de som skal praktisere satsingen man skal ha mot arbeidslivskriminalitet, som bl.a. sosial dumping er en konsekvens av – legger vekt på at vi faktisk er enige om utfordringen og enige om hva vi skal gå etter. Det tror jeg vi er, men så klarer altså Arbeiderpartiet og SV i denne debatten å gjøre det kunststykke at man skal lage poeng, som f.eks. når representanten Lise Christoffersen viser til et av de svært få forslagene Arbeiderpartiet har fremmet på arbeidslivsfeltet, og deretter snakker om at man ser ingenting til regjeringens satsing. Men i alle dager, er en egen handlingsplan mot økonomisk kriminalitet det samme som ingenting? Eller tredobling av innsatsen for mer koordinerte tilsyn av skatteetat, arbeidstilsyn og politi, er det ingenting? Nei, snarere tvert imot er det viktige tiltak. Jeg har også lyst til å understreke den konsensus og enighet som faktisk har rådet i dette spørsmålet. Det er jo grunnen til at både posisjon og opposisjon i de to foregående periodene var enige om veldig mange av tiltakene. Jeg forventer ikke at vi skal være enige om alt, men vi må i hvert fall, når vi snakker om dette spørsmålet, diskuterer dette spørsmålet, på en eller annen måte anerkjenne relevansen av at vi sammen drar i samme retning. Jeg vet at opposisjonen er kritisk til en del av de endringene som foreslås i arbeidsmiljøloven. Jeg regner med at opposisjonen er enig i det som handler om straffenivå for brudd på arbeidsmiljøloven. Det er noe denne regjeringen ønsker å sørge for. Men jeg tror det er veldig viktig å huske på at når vi ønsker å få flere inn i det som i det store og hele er et godt, anstendig og seriøst arbeidsliv, så er det viktig å kunne senke tersklene inn til det arbeidslivet. Så må man gjerne være uenig i at senkede terskler inn til arbeidslivet er viktig, men å bringe det inn som om vi ikke tar arbeidslivskriminalitet og sosial dumping på alvor, synes jeg rett og slett ikke har noe for seg. Jeg kan respektere at opposisjonen er uenig med oss i at lokale avtaler som gjøres mellom lokale tillitsvalgte og lokale arbeidsgivere, bør respekteres mer, slik vi mener, men da synes jeg det er rart at man i neste åndedrag sier at man nå har en regjering som ikke respekterer tillitsvalgte i fagbevegelsen. Jeg synes også det er pussig at det bringes inn i en debatt om arbeidslivskriminalitet og sosial dumping. Til slutt har jeg lyst til å si litt om fagbevegelsens rolle. Akkurat det jeg skal ta opp nå, er ikke noe man kan løse med politiske vedtak, men det er en debatt som fortjener å løftes. Det dreier seg om det man kunne lese av det forrige arbeidslivsbarometeret fra YS, som sier at det er færre som ønsker å være tillitsvalgt. Rekruttering av tillitsvalgte i fagbevegelsen er en utfordring. Jeg tror i hvert fall ikke at man bistår fagbevegelsen i å drive slik rekruttering ved å fortelle folk at det å være tillitsvalgt ikke vil ha noe å si under denne regjeringen fordi den foreslår endringer i arbeidsmiljøloven, når vi faktisk ønsker å gi lokale tillitsvalgte mer makt. Jeg synes vi skal holde oss til det temaet vi diskuterer. Jeg synes vi skal gjøre det vi kan for å dra i samme retning, anerkjenne hva vi er enige om, for slik å kunne anerkjenne viktigheten av denne problemstillingen.