Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2012-12-12:
Det er en glede for meg å anbefale flertallsinnstillingene i de sakene vi nå har til behandling. Stabilitet og forutsigbarhet er avgjørende viktig for næringslivet. Perioden 2005–2012 er den sterkeste vekstperioden i norsk næringsliv noensinne. Ja, noensinne – en har aldri tidligere opplevd en slik vekst som vi har vært vitne til de siste sju og et halvt årene. Det er ingen selvfølge. Vi foretar kontinuerlig grundige vurderinger av næringspolitikken og næringspolitikkens innretninger og imøtekommer det som vi ser av behov, gjennom de budsjettene som vi legger fram det enkelte år. Det er noe vi har gjentatt, og det er noe vi kommer til å gjenta, og det gir seg utslag i de næringsrelaterte forhold som vi nå har til behandling i de ulike proposisjoner og vedtak som er foreslått. De fleste ordningene for norsk næringsliv fungerer godt, ja særdeles godt. Ordninger som fungerer, bør ikke endres, de bør eventuelt forsterkes og justeres noe. Men det viser seg altså med all tydelighet at de ordningene som er etablert, de etterspør næringslivet kanskje i noe sterkere grad, og derfor er det et veldig klart eksempel på at den retningen vi har i næringspolitiske sammenhenger, er riktig og den er god. Et annet trekk i denne perioden vi nå vært igjennom, fra 2005 og fram til i dag, er at en har en regjering med en handlekraft for næringslivet som er positiv. Ikke minst gjennom de utfordringene vi har sett globalt, gjennom en finanskrise, en eurokrise, handler regjeringen slik at en underbygger det som er behovet i næringslivet. Statsbudsjettet samlet sett har et overordnet mål: trygg økonomisk styring, og derigjennom sikre den konkurranseutsatte eksportrettede delen av norsk næringsliv, og underbygge høy sysselsetting og lav ledighet. For ikke å bli for selvgod og skryte for mye, har jeg bare lyst til å lese noen overskrifter fra Aftenposten den siste tiden. Den 2. november står det: «Enda færre ledige i Norge. Mens arbeidsledigheten i Europa bare stiger og nådde 11,6 prosent i september, opplever Norge igjen nedgang i allerede svært lave ledighetstall.» Den 29. november kunne vi lese i Aftenposten: «Norske byer kjemper om arbeidskraften. Bergensregionen kjører nå i gang en storkampanje for å fylle 32 000 ubesatte stillinger. De satser over 10 mill. kroner for å lokke til seg nye arbeidstagere.» Vi kan også lese at Norge trosser resten av verden. Det går veldig godt. Det er ikke bare de rød-grønne partiene som har den oppfatningen. Den oppfatningen har man også ute i media. I det bildet har vi også lagt fram et statsbudsjett hvor 50 000 flere slipper formuesskatt. Overskriftene som jeg nå refererte, er ingen selvfølge. Det handler om politiske prioriteringer, det handler om politiske retninger, og det understreker en kraftfull satsing på norsk næringsliv. I saldert budsjett 2005 hadde Innovasjon Norge en utlånspost på 30,5 mrd. kr. I dag, i saldert budsjett 2012, var det 43,6 mrd. kr. Den næringsrettede forskningen er fra 2005 og fram til i dag økt med godt og vel 1 mrd. kr. Vi ser garantirammene innenfor GIEK, som i 2005 var på 44 mrd. kr, er i dag på 148 mrd. kr. Det forteller om veksten i norsk næringsliv. Vi underbygger og opprettholder viktige ordninger som nettolønn for sjøfolk, slik at en bidrar til sysselsetting av norske sjøfolk, vi forsterker SIVA, vi har satset sterkere på BIA, slik at en i 2013 kan utlyse totalt 400 mill. kr til forskningsrelaterte oppgaver ute i næringslivet. Vi har på en rekke andre budsjettområder også tiltak som er viktige for å understøtte norsk næringsliv, ikke minst de regionale utviklingsmidlene og Enova, hvor vi i november kunne lese at Enova gir 350 mill. kr i støtte til energigjenvinning av spillvarme ved Elkem Salten. I tillegg forenkler vi, og vi er den regjeringen som faktisk gjennomfører forenklingstiltak for næringslivet. I tillegg til det sørger vi for at kapital kommer til næringslivet. Vi har varslet inntil seks nye såkornfond. Vi måtte kapitalisere to av dem i forbindelse med det statsbudsjettet vi nå behandler. Det er særdeles godt og viktig at vi underbygger disse forholdene. Dette er politiske handlinger. Det er politiske veivalg som ligger i dette. Siden 2005 har Norge utviklet seg i riktig retning. Det vi kan lese i budsjettinnstillingene som vi nå har til behandling, er at opposisjonen, Fremskrittspartiet og Høyre, viser til den bekymring mange i næringslivet nå viser knyttet til bl.a. den nedgangen vi nå ser i antall industriarbeidsplasser. Men leser en SSB, er det over 5 000 flere sysselsatte i industri og bergverk i tredje kvartal. Det er nå over 257 000 sysselsatte i industri og bergverk. Den bekymringen mange i næringslivet burde ha, er ikke for veksten i sysselsettingen, men for hva de partiene som uttaler denne bekymringen, faktisk mener. Formuesskatten har vært Høyres og Fremskrittspartiets mantra i sju og et halvt år, og i tre og et halvt år har jeg hørt representanten Flåtten snakke om hva formuesskatten skal bidra til av næringsutvikling i Norge bare de får fjernet den. Men i disse dager opplever vi en særdeles diffus inngang til formuesskatten fra Høyre og Fremskrittspartiet. Hva er det som er igjen av det mantra de har hatt nå i tre og et halvt år? Jo, det er en høyst usikker inngang til formuesskatten, som har vært det virkemidlet som virkelig skulle gi forløsninger for norsk næringsliv. Det var ikke bare norsk næringsliv, men hele landbruket skulle også nyte godt av den formuesskatteletten som Høyre skulle gjøre. Hva er det vi opplever nå? Er formuesskattedebatten og formuesskattefjerningen avblåst, eller er den utsatt. Den er i hvert fall nå så diffus at selv næringslivet ikke en gang vet hva Høyre mener om det. Så er det forundringsverdig at et parti som velger å framstå som ansvarlig rent økonomisk, som Høyre gjør, faktisk vedkjenner seg mye av det som Fremskrittspartiet gjør i sitt budsjett, hvor de kutter administrativt flatt på alle administrative poster. Jeg har ikke summert alle tallene helt nøyaktig, men det utgjør godt over 300 mill. kr. For å ta et eksempel: For Fiskeridirektoratet foreslår de kutt på 39 mill. kr. Da er det 50–60 stillinger som skal fjernes fra 1. januar 2013, hvis det er Fremskrittspartiets forslag som blir vedtatt. Jeg mener bestemt at det på ingen måte er ansvarlig budsjettføring. Det er ikke ansvarlig politikk, og det er ikke en ansvarlig holdning overfor norsk næringsliv, for det er faktisk sånn at de menneskene som er der, gjør en oppgave – ikke minst for norsk næringsliv. Det er egentlig å betrakte som lekepenger. Egentlig er det en falsk budsjettering når de ikke kan vise til mer reelle forhold enn de faktisk gjør. Da burde de heller sagt at det er 50–60 stillinger som skal ut av Fiskeridirektoratet, enn å lekebudsjettere med falske penger, som de faktisk gjør. Og Høyre legitimerer det ved å erkjenne at de langt på vei støtter den økonomiske politikken som Fremskrittspartiet legger opp til. Jeg har lyst til å avslutte med å si at Norge går godt. 340 000 flere arbeidsplasser er skapt i Norge. Den desidert største andelen av dette er i privat sektor. Det er den beste indikatoren vi har på vekstkraften i norsk økonomi og næringsliv. Tall fra SSB viser nå at antall sysselsatte fra juni til september økte med 17 000 mens befolkningsveksten var 12 000 – altså nok en forsterkning av sysselsettingsgraden. Perioden 2005–2012 er den sterkeste vekstperioden, som jeg sa, i norsk næringsliv noensinne. Dette til tross for finanskrise og eurokrise. Det er ingen tvil om at de faktiske tallene viser at Norge er mulighetenes arena for norsk næringsliv. Vi tror trygge mennesker skaper mer. Det er menneskene som etablerer bedriftene, og det er menneskene som får bedriftene til å være lønnsomme. Da må vi satse på menneskene. Det gjør denne regjeringen. Vi tror også at små forskjeller og en flat lederstruktur er gunstig for produktiviteten. Det gjør at mennesker tar mer ansvar, føler identitet og medeierskap til sine bedrifter og er en viktig årsak til vår produktivitet, som fremdeles er godt over 50 pst. av gjennomsnittet i EU. Stabilitet, forutsigbarhet og trygg økonomisk styring er det aller viktigste grunnlaget for næringsutvikling. Så langt, og spesielt denne morgenen, vitner opposisjonen om at den er veldig utydelig, veldig diffus og ikke aner hva den vil med norsk næringsliv eller norsk næringspolitikk.