Anne Brit Stråtveit (Kristelig Folkeparti), 2001-06-13:
Kristelig Folkeparti vil ha et forsvar som gir oss trygghet, slik at vi kan forsvare oss mot militære angrep og ulike andre trusler til alliert hjelp kan forventes ved større trusler og angrep. Et slikt forsvar mener vi arbeiderpartiregjeringen ikke har lagt opp til i tilstrekkelig grad i St.prp. nr. 45. Kysten og havområdene våre, med de ressurser vi der rår over, er uhyre viktige å verne om og kunne forsvare. Sjøforsvaret ble ikke gitt den plass i Forsvaret som et bredt flertall her i salen nå mener det bør ha. Det er ganske underlig at Regjeringen foreslo å legge ned alle kystfortene, og ikke ville prioritere MTB-er, verken videreføring av Hauk-klassen i tilstrekkelig grad eller bygging og drift av fartøy i den nye Skjold-klassen. Hvordan skulle vi forsvare oss om vi ikke var i stand til å stille opp med mer enn det Regjeringen har foreslått, og den reduksjon i antall fartøyer som da ville være resultatet? Tidligere hadde vi en flåte på omkring hundre fartøy. I dag har vi ca. 50, og med Regjeringens forslag ville vi komme ned i en militær flåte på ca. 20 fartøy. Det kan ikke være tilstrekkelig. I pakt med sentrumspartienes forslag er missiltorpedobåtene igjen på plass som strukturelement i Sjøforsvaret. Vi går inn for at det skal bygges i alt seks MTB-er av Skjold-klassen. FOs talsmann, Grandhagen, sa til Aftenposten i går at han var overrasket over den kraftige styrkingen av Sjøforsvaret som Stortinget nå går inn for. Det burde han ikke være. Her tar Stortinget i langt sterkere grad enn Regjeringen konsekvensen av de trusler vi kan stilles overfor på grunn av vår langstrakte kyst, våre store havområder og de ressurser vi skal ta vare på der. Jeg er svært, svært glad for MTB-bygging på Mandals vegne, men det aller viktigste for Kristelig Folkeparti i denne sammenheng er at det, slik vi ser det, er et stort behov for et fartøy og våpen av Skjold-klassen. Nettopp disse båtene kan gi oss en rask tilstedeværelse og den sikkerhet som ligger i det. Sentrumspartiene ønsker å styrke militær tilstedeværelse i nord. MTB-er vil her være et svært godt element. Sentrumspartiene sikrer også ivaretagelse av kystartillerianleggene, slik at de kan opprustes og tas i bruk igjen om nødvendig. Her er det investert flere milliarder kroner de siste årene. Selvsagt har en gjort det fordi en har ment at de har en forsvarsmessig verdi. Det mener vi fortsatt. Det er nødvendig å peke på at Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre sammen også har villet utvide kystjegerutdanningen og etablere en kystjeger sør-utdanning på Karljohansvern, Horten. Utdanningen skulle fokusere på utfordringene i kyst- og maritimt miljø, som oljeinstallasjoner, rørledninger, landanlegg og transport. Vårt forslag innebærer at Sjøforsvaret vil bli styrket ved at 14 missiltorpedobåter i Hauk-klassen videreføres ny Skjold-klasse MTB-er med 6 fartøyer innfases gradvis og erstatter gradvis Hauk-klassen KNM «Tyr» beholdes 9 kystfort og 6 undervannsanlegg beholdes i mobiliseringsstatus 3 landgangsfartøyer beholdes, med ett av dem i operativ drift Dette mener sentrum er nødvendig for en nasjon som Norge med vår beliggenhet og våre ressurser. Vi er glade for at det meste av dette er det nå bred enighet om i Stortinget, selv om Regjeringen ønsket en atskillig mindre satsing på Sjøforsvaret. Så over til noe helt annet. Det er meg uforståelig at Stortinget i dag ser ut til å legge ned i hvert fall to av Forsvarets musikkorps – iallfall helt til forslagene lå på bordet i dag morges. Sentrumspartiene ønsker å opprettholde alle sju korps som er i virksomhet i dag. Neppe noen av Forsvarets tjenester kan skape et engasjement og tenne en slik glød som nettopp korpsmusikk. At et slikt engasjement også kan være en stor motiveringsfaktor for å skape og opprettholde forsvarsvilje i folket, er jeg overbevist om. Dette handler om at Forsvaret er synlig og hørlig, og inspirerer til engasjement. Her, kjære storting, må vi se verdien av å føre korpsene videre. Kristelig Folkeparti og sentrumspartiene har foreslått at korpsene på sikt kan overføres til Kulturdepartementets budsjett, og at det kan vurderes et samarbeid med fylkeskommunene. Den musikktradisjon og den musikkulturelle verdi f.eks. Divisjonsmusikken i Kristiansand har for hele Sørlandet, er det nesten utrolig at flertallet ikke vil se verdien av og verne om. I proposisjonen står det – i forbindelse med omtale av de fem gjenværende korps: «På denne måten vil landet totalt sett være godt dekket med musikktjenester.» Det er sørgelig å si, men det føyer seg glatt inn i rekken av de nedskjæringer som finner sted på Sørlandet. Ennå har jeg et håp om at stortingsflertallet vil stemme for å beholde alle sju korps, eller i det minste støtte forslag om å flytte budsjettansvaret for de nedleggingstruede korps fra Forsvarsdepartementet til Kulturdepartementets budsjettramme. Dette er i samme ånd som det vi har skrevet i innstillingen, og slik det nå ser ut, gjelder det kun budsjettansvar for to korps. Vi vil stemme for forslag i dag som fører til bevaring av korpsene, og jeg håper inderlig at flertallet er med på det. Dette er en gledelig vri fra Arbeiderpartiets side helt på tampen av denne diskusjonen om musikkorpsene. Det kan umulig sprenge Kulturdepartementets budsjett å overta ansvaret for de to korpsene som flertallet ikke ser at Forsvaret har bruk for. Kristelig Folkeparti og sentrum vil primært videreføre alle sju korps. Sentrumspartiene foreslår derfor i innstillingen det som jeg tidligere har referert. Kristelig Folkeparti går inn for at Evjemoen skal bestå. Sentrumspartiene og Høyre fremmer sammen forslag om at Evjemoen opprettholdes med utdanning av soldater til Hans Majestet Kongens Garde. Sentrum har i tillegg ønsket å bruke Evjemoen til jegerutdanning, slik at en på sikt ville utnytte den kapasitet som leiren har. I tillegg har vi i merknads form også åpnet for å bruke leiren til heimevernsutdanning når det med økt utdanning vil presse seg fram et større behov for steder å utdanne folk til Heimevernet. Dette gjør vi ikke bare for å oppfylle gamle løfter. Ingen har ennå imøtegått at Evjemoen er landets mest kosteffektive utdanningsgarnison, og den har utmerkede skytefelt. Det er derfor uforståelig at nettopp denne leiren velges bort i en tid da innsparinger er et av hovedmotivene for omlegging. Det viktigste ankepunktet for oss er likevel at Stortinget nå velger å la Sørvestlandet være fullstendig uten landmilitær tilstedeværelse. Hva det kan komme til å bety i framtiden med tanke på både forsvarsvilje og beredskap, er jeg redd flertallet ikke ser. At Regjeringen i St.prp. nr. 45 helt har utelatt å nevne både kvinners plass i Forsvaret og Forsvarets ansvar for en god familiepolitikk for sine egne, er oppsiktsvekkende. Jeg er glad for at en hel komite er med på å peke på at Forsvaret må se til at familiære hensyn blir tatt på alvor, særlig i den omstillingsperioden en nå går inn i. Det er også viktig at omstillingen ikke blir et tilbakeslag for den kvinnepolitikk som Forsvaret har i sine handlingsplaner. Kristelig Folkeparti ønsker også at en tredje kategori tjeneste kan bli utredet. Vi står overfor et utvidet trusselbilde, som kan tvinge fram ulike behov for tjenester. Videre kan behandlingen av Sårbarhetsutvalgets innstilling føre til behov for mange og ulike måter å løse beredskapsoppgaver på. Dette kan, sammen med tjeneste for hjelpeorganisasjoner og sivile, humanitære oppgaver, være grunnlag for en tredje kategori tjeneste og en annen form for militær verneplikt og siviltjeneste enn vi har i dag. Til slutt er jeg glad for at Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre nærmest har fått fullt gjennomslag for våre forslag til ny struktur for Forsvaret. Det er nå viktig at omstillingen foregår i hurtigst mulig tempo, men i et forsvarlig tempo, så vi så fort som mulig får det mer effektive Forsvaret som alle partier ønsker. Jeg har litt tid igjen. Jeg har lyst å si litt til Kristin Halvorsen fra SV, som snakket om at vi absolutt skulle ha halvparten av ungdomskullene inn til meningsfylt tjeneste. Vi har sagt at vi ønsker denne tredje kategori tjeneste, og jeg trodde det var noe som kanskje kunne være i en ånd som SV ville like, dette med at alle på en måte har ansvar for hverandre, at vi opparbeider en ansvarsfølelse, at vi er med og deltar i samfunnet der det trengs. Jeg får eventuelt komme tilbake med litt mer om det senere.