Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-06-02:
Jeg har tidligere gitt uttrykk for fra denne talerstolen – og jeg skal gjøre det igjen – at jeg mener at det arbeidet som er gjort gjennom mange år for å begrense reintallet, har vært absolutt nødvendig. Jeg sier ikke det fordi jeg har et eller annet slags horn i siden til det samiske folk eller reindriften som sådan – snarere tvert imot. Hvis vi skal klare å opprettholde den økologiske og ikke minst den kulturelle bærekraften som er knyttet til denne typen samisk virksomhet, altså reindriften, så var den utviklingen vi så for bare kort tid siden, overhodet ikke bærekraftig. Jeg finner grunn til å understreke det veldig tydelig, fordi det utfordrer oss på mange måter hvordan man skal gripe dette an. Men jeg er noe overrasket over motforestillingene til denne typen regelverk – det har jeg lyst til å gi uttrykk for – særlig ut fra to ståsted. Hvis man virkelig skal ta vare på det kulturelle knyttet til samisk liv og næringsliv, er vi helt avgjort avhengige av å kunne få virkemidler som fungerer. Jeg noterer meg også at SV ved denne runden velger å foreslå å sende saken tilbake for nye evalueringer. Jeg har lyst til å gi uttrykk for, på vegne av Arbeiderpartiet, at det syns jeg er en dristig strategi, for vi har ikke mer tid til rådighet når det gjelder dette spørsmålet. For det første er vi ikke kommet helt i mål, etter min mening. Det andre er at det er risiko for at man kan få tilpasninger og økning i reintallet igjen som vil ødelegge veldig mye av den oppsparte gevinsten man allerede har. Dette er ikke bare en kulturell utfordring, men det er i høyeste grad en økologisk utfordring, og derfor stusser jeg noe over at SV har valgt å legge seg på den linjen som de har gjort. For Arbeiderpartiet har det vært veldig viktig at man også gir mulighet for fylkesmannsembetet til å kunne gripe inn overfor disse siidaandelene, ikke bare ut fra et økologisk og kulturelt perspektiv, men også ut fra et rettferdighetsperspektiv. Det er liten tvil om at noe av nedbyggingen av reintallet ikke bare har rammet rettferdig, og at det er noen som faktisk benytter sjansen til å prøve å bygge seg opp på bekostning av de som er små. Så jeg mener at dette forslaget er godt, at det er såpass rammet inn – det er altså kun i særlige tilfeller dette skal nyttiggjøres – men at et av de grunnlagene som kan være en begrunnelse for «særlige grunner», etter min og Arbeiderpartiets mening er at man vurderer det ut fra også rettferdsbetraktninger innad i siidaen. Derfor syns jeg det er særlig konstruktivt at man nå kan vedta en slik adgang, hvor man ikke bare ser på siidaen som et hele, men at man går inn og ser og vurderer siidaandelene i særskilte tilfeller. Dette er bakgrunnen for at Arbeiderpartiet har valgt å støtte dette forslaget fullt og helt. Så vil jeg også si at fra Arbeiderpartiets side ville det alltid når det gjelder konsultasjoner og samspillet med den samiske befolkning, vært flott om man kunne klare å komme til enighet, men jeg vil samtidig gi uttrykk for at det er altså ikke slik at konsultasjonsforpliktelsen innebærer at man skal bli enig – da ville den vært en umulighet å praktisere. Men det betyr ikke at det ikke finnes, for det gjør det sikkert, både i Stortinget og i særdeleshet overfor regjeringen når man konsulterer, metoder og måter å gjøre det på som gjør at vi alltid vil ha et forbedringspotensial. I denne saken har jeg registrert at det har vært fem konsultasjoner og en høring, og i så måte synes det å være langt på vei tilstrekkelig. Det er bakgrunnen for at Arbeiderpartiet støtter forslaget.