Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2003-03-27:
Torsdag den 20. februar i år var ein stor merkedag i Telemark. Da gjekk nemleg over 6 000 menneske i fakkeltog for å krevje gass til Grenland. Demonstrasjonen gjekk under plakaten «Tenn ei flamme for Grenland». Lat meg seie det slik at det blei eit brennande og flammande engasjement. Over 6 000 menneske ville vise energi- og miljøkomiteen på Stortinget og heile landet at dei var opptekne av arbeidsplassar og av å utvikle industrien i Grenland og i Noreg. Det er sjeldan at det skjer ei slik storstilt mønstring av folk i dag. I tillegg blir gasskravet støtta av alle ordførarane i Telemark og fleire organisasjonar utanfor industrien. Maken til offensivt engasjement skal ein leite lenge etter. Utfordringa for norsk industri, og særskilt Grenland-området, er stor. Dagens mangel på industripolitikk resulterer i oppseiingar og stor arbeidsløyse. Det er på mange måtar eit paradoks at samfunnet brukar over 8 milliardar kr i året til dagpengar og venteløn i staden for til ei offensiv industrisatsing. Derfor er det så viktig å ta gassen i bruk i industriell samanheng for å leggje grunnlag for langsiktige industriarbeidsplassar. Dette skal sjølvsagt skje innanfor våre internasjonale klimaforpliktingar og andre internasjonale miljøavtaler. Gass er eit råstoff som er lite bruka innanlands. Derfor må det vere eit mål for alle å ta i bruk meir av denne skatten som ligg ute på sokkelen – ikkje berre i industrielle prosessar, men også til energiformål og som råstoff i nye produkt. Derfor er det så viktig å etablere eit innovasjonsselskap så fort som råd er for å forske på innanlands bruk av naturgass og finne løysingar for hydrogen som energiberar. I Grenland-området har me mange store bedrifter som er heilt avhengige av at ein får til ny og lønsam verksemd dersom bedriftene skal utvikle seg og vere konkurransedyktige. I tillegg står kanskje Grenland for det mest kompetente fagmiljøet i Noreg når det gjeld prosessindustrien. Grenland har infrastruktur, erfaring og folk som passar perfekt til ei satsing på å utnytte gassressursane i havet. Landet treng gass, og det ville vere heilt feil å ikkje ta vare på og bruke dei gåvene som naturen har gitt oss. Det norske folk har ein stor eigarskap i desse naturressursane. For desse eigardelane ønskjer me arbeidsplassar, me ønskjer utviklingsmoglegheiter og framtidsoptimisme no. Dette handlar ikkje berre om å ta vare på arbeidsplassane, sjølv om det er viktig. Like mykje handlar dette om å utvikle kompetanse og produksjon som kan sikre landet også etter at oljeressursane tek slutt. Eg vil minne om at det også er store miljøgevinstar å hente ved å utvikle gassteknologien. Dei tre store hovudpunkta for Telemark er etablering av eit innovasjonsselskap for miljøvenleg energiteknologiat staten gjennom eit statleg selskap bidreg med finansiering av infrastruktur for transport av gassbygging av gassrør til Grenland Sjølv om det er eit stort fleirtal for desse prinsippa i Stortinget, kan eg ikkje sjå at denne saka er tent med fleire utgreiingar no før vedtak kan bli fatta. Dette er å skrive frå seg ansvaret for framtida til norsk industri og stillingsvegring i ei vanskeleg politisk sak. Regjeringspartia, SV og Senterpartiet viser nok ein gong at dei ikkje tek dette ansvaret. Ei utsetjing no vil innebere eit tilbakeslag i arbeidet med å skape ein ny industriell epoke basert på bruk av naturgass. Derfor meiner Arbeidarpartiet at det er avgjerande å gjere desse prinsippvedtaka i dag. Eg registrerte at representanten Rahm sa i sitt innlegg at han ville ta Grenlands utfordringar på alvor. Ja, han har moglegheit til å gjere det – han har moglegheita til å gjere det i dag. Innlegget hans var gjennomsyra av mange fine ord, men svært lite handling. Dersom Kristeleg Folkeparti verkeleg ville ta utfordringa på alvor, kunne dei ha funne løysinga saman med Arbeidarpartiet i dag.