Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2007-06-06:
Det var en viktig påpekning representanten Lønning kom med i sitt første innlegg da han trakk fram at sammenhengene er langt mer kompliserte enn det en enkel framstilling av data om helseforskjeller kan vise. Men jeg er ikke enig i det neste trinnet Lønning hadde i sin argumentasjon, hvor han trakk inn genetiske forhold og annet, og konkluderte med at vi må skru ambisjonsnivået ned med hensyn til hva vi kan oppnå med politiske tiltak. Jeg tror det viktigste er å fokusere på hvordan vi kan skape gode nok tiltak. Da blir den diskusjonen som nå har oppstått her om målrettede ordninger viktig. Diskusjonen om frukt og grønt i skolen er illustrerende. Jeg kan bare trekke fram hvordan jeg opplever det i hverdagen til ungene. Det er en stor forskjell på når det er slik at alle ungene kan sitte sammen og spise skolefrokost på akkurat samme basis, og når det er slik at det er noen som har betalt og noen som ikke har betalt – at man har samme grunnlag når det gjelder frukt og grønt. Det er det samme når det – forhåpentligvis – etter hvert gjelder varme måltider i en utvidet skoletid osv. Det er med på å skape folkehelse og skape den felles følelsen av at her er vi i samme båt, her lever vi det samme livet, når vi har slike universelle ordninger når det gjelder frukt og grønt. Jeg håper Regjeringen fort vil kunne komme videre når det gjelder å innføre den ordningen, og utvide den til de delene av skolen som gjenstår. Jeg er enig med representanten Nesvik i – og det ligger også i forlengelsen av det jeg trakk fram fra Lønnings innlegg – at vi trenger å gå nærmere inn i sammenhengene bak statistikkene. Vi trenger mer forskning. Det er jo det arbeidet som Regjeringen varsler skal komme i tiden framover, når det gjelder en rekke av de sakene som jeg også gikk gjennom i mitt hovedinnlegg. Det er jo der den grundige gjennomgangen av disse problemstillingene og tiltakene vil komme. Men når det gjelder det å gå bak sammenhengene, vil jeg i forhold til grupper som har lav inntekt, og kort utdanning, nevne bomiljøet. Når vi nå skal satse på en opptrapping av miljøpolitikken her i landet, er det viktig også å legge vekt på lokal forurensning. For eksempel i Oslo-området er det et par hundre tusen mennesker som er plaget av veistøv. Det er støyplager knyttet til veitrafikken. Det er kreftfremkallende stoffer knyttet til veitrafikken. Så tiltak som vil redusere disse forurensningene, i forhold til bilfrie sentrum, i forhold til overgangen til miljøvennlige biler, satsing på kollektivtrafikk, sykkelveier osv., er grunnleggende helsepolitiske tiltak som vi kanskje ikke har lagt nok vekt på i debatten her i dag. Jeg vil også understreke at det at mennesker i Norge skal vite at vi har et offentlig fellesfinansiert helsevesen som er i verdenstoppen, der man ikke skal sitte og søke desperat på Internett og vrenge sin egen lommebok for å reise til et eller annet tilbud i utlandet, men kunne stole på vårt felles offentlige helsevesen, det er kanskje det aller mest grunnleggende med hensyn til å jevne ut sosiale helseforskjeller og føle trygghet for helse. Jeg gleder meg til de årlige rapporteringene Regjeringen skal komme med i statsbudsjettene, om hvordan dette går.