Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
For en måned siden laget Meteorologisk Institutt en tenkt værmelding for en desemberdag i 2050. På Vestlandet ville det komme opp mot 200 mm nedbør på ett døgn, og det var ikke et uvanlig døgn. I Sør-Norge kunne en handle julegaver i T-skjorte, og puddersnøen ble erstattet med regn og sludd i lavere strøk stort sett over hele landet. I 2014 har vi hatt flere uvanlige værfenomener. I august hadde vi hagl på størrelse med golfballer og massive oversvømmelser på Østlandet. Og i oktober førte 300 mm nedbør til 200-årsflom på Vestlandet. Klimaendringene vil gi villere, våtere og varmere vær. Det vil forekomme økt hyppighet av og større intensitet på flom og skred. Enkelte områder er og har allerede blitt hardt rammet. I tiden framover er det grunn til å anta at også andre områder enn dem som i dag rammes, vil rammes. Framskrivninger viser at det blir varmere i alle landsdeler, og at den gjennomsnittlige årlige nedbøren vil øke. Flom og skred vil forekomme med ujevne mellomrom, og selv om vi prøver å unngå ny bebyggelse og infrastruktur i områder med stor sannsynlighet for denne typen hendelser og sikrer områder hvor infrastruktur og bosetting var etablert før faren var kjent, vil det alltid være en risiko for uønskede hendelser. Dette kan føre til at liv går tapt, store skader på bygninger, miljøskader og brudd i kritisk infrastruktur knyttet til transport og energitilgang, som igjen kan føre til store tap for næringslivet og samfunnet ellers. NVEs flomsonekart viser at om lag 22 000 mennesker bor i områder som er utsatt for 200-årsflom. Og den siste rapporten fra FNs klimapanel viste at dagens ekstremvær koster ti ganger så mye som det gjorde på 1950-tallet. Flommen på Vestlandet i høst gjorde skader for 400 mill. kr. Virkeligheten som mange kommuner har opplevd de siste tre årene, vil antagelig være mer normalen enn unntaket. Statlig politikk, herunder bevilgninger, må legge dette til grunn. Enkelte områder og enkelte kommuner er mer utsatt for flom, ras og skred enn andre, og disse har derfor fått og vil få langt større belastning enn gjennomsnittet. Mange av disse kommunene har ikke ressurser og økonomi til å bygge opp igjen etter en naturskade eller forebygge framtidige katastrofer. Systemet med distriktsandel og skjønnsmidler er ikke tilpasset en ny virkelighet. Større, flere og ofte gjentatte skader stemmer ikke overens med 20 pst. distriktsandel og graden av avkortning av skjønnsmidler. Det er behov for å definere etterslepet på sikringstiltak og etterslepet på utarbeidelse av detaljerte faresonekart. Det må utarbeides et forslag til en ny modell for distriktsandel, og det må legges til rette for systematisk kartlegging av vassdrag og dreneringssystemer for overflatevann og definering av behovet for forebyggende tiltak. Derfor foreslår vi i Arbeiderpartiet å øke bevilgningen til NVE og fremmer flere forslag – sammen med Senterpartiet, SV og Miljøpartiet De Grønne – om bl.a. en opptrappingsplan i NVE, en gjennomgang av kompensasjonsordningen til kommuner som rammes av naturskade, forsering av faresonekartlegging i de 120 mest utsatte kommunene og en tidsplan for ajourføring av faresonekartlegging og gjenoppbygging av rammede områder. Disse forslagene vil neppe føre til at vi i 2050 må kle på oss boblejakke på julegaveshopping, men det vil føre til at mennesker rammet av flom, skred og ras som følge av klimaendringer, ivaretas, og at vi hindrer framtidige katastrofer i enkelte områder av landet.