Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2006-05-30:
Akkurat nå er jeg glad for at jeg ikke er jente med langt hår. Da hadde det lugget godt i flettene mine! Fremskrittspartiet er for et godt miljø, til representanten Klunglands orientering. Vi er for rent vann. Vi er for ren luft. Vi er for tiltak som sikrer dette, og vi er også for tvungen renovasjon – ja, tenk det! Men vi er imot en ren symbolpolitikk som kun ødelegger for norsk næringsliv, uten å ha særlig effekt på miljøet. Det er en slik symbolpolitikk vi tar opp i forslaget. Vi ser ikke på om det har konkret effekt lokalt. Godt miljø er i alles interesse. Uenigheten går på hvor strenge særnorske krav man skal ha på en del områder i forhold til utlandet. Internasjonale miljøutfordringer må løses internasjonalt, ikke kun gjennom smale norske tiltak som ikke har noen reell effekt på det internasjonale miljøet. Forslaget vårt har bakgrunn i Hydro Årdal-saken. Det var faktisk regjeringspartienes egen opptreden i den saken som gjorde at vi fremmet dette forslaget. For det er miljøregler som tvinger fram nedstengingen av Søderberganlegget tidligere enn Hydro hadde ønsket. Jeg har ingen interesse av å ta opp en debatt om det er fornuftig eller ikke. Jeg konstaterer at det skjer, og at det sannsynligvis har en del positive effekter på miljøet lokalt. Det er bra. Men Regjeringen satte seg selv i en vanskelig situasjon ved at de i valgkampen lovet at de skulle redde Hydro Årdal. Gjennom den kaotiske oppførselen mange i regjeringspartiene hadde da Hydro bestemte seg for nedleggelse av Årdal, skapte de usikkerhet og tvetydighet om hva de lovte, og om hva de skulle gjøre. Representanten Heidi Sørensen fra SV sa i Dagsavisen at det var umulig for Regjeringen å endre noe på dette, for dette var internasjonale forpliktelser som vi ikke kunne komme oss vekk fra, mens næringsminister Eriksen og statsminister Stoltenberg ønsket at Hydro ville søke om dispensasjon for å kunne forlenge driften. Var det da internasjonale krav som stoppet Hydro fra å kunne gjøre det, eller ikke? Det er slike ting vi ønsker å ta opp her. Hva er det som gjelder? Det er høyst usikkert hva som er Regjeringens politikk. Det er nok å sitere Tor Steinum, informasjonsdirektør i Norsk Hydro, som sa til Dagsavisen den 23. februar: «Man kan få inntrykk av at miljøpolitikken prioriteres den ene dagen, og arbeidslivspolitikken den neste.(…) Det er flere sider ved politikken rundt dette som vi synes ikke akkurat er ryddig i forhold til langsiktig avklarte rammebetingelser og styringssignaler.» (…) Det er dette Fremskrittspartiet her ønsker å ta opp, ikke gå tilbake til en tid da man sprang rundt med bøtter for å tømme doen, slik representanten Klungland indikerte. Så registrerer jeg at innstillingen, istedenfor å ta opp den reelle problemstillingen, kun går på festtaler om at Norge skal være et foregangsland, alt er positivt med særnorske krav. Likevel sier en at stort sett alle miljøregler i Norge kommer fra EU, så det er ikke noe å bekymre seg over at de skal være særnorske. Så er det en hyllest til gasskraftverk og CO2-rensing. Men problemstillingen som Hydro Årdal-saken viste, er høyst reell. Jeg skal bruke to eksempler for å illustrere det. Særnorske miljøkrav – ja, vi har undertegnet Kyoto-avtalen. Den tilsier at vi skal regulere CO2-utslippene globalt. En kan kjøpe og selge kvoter, og en kan foreta investeringer i andre land. Likevel vil den rød-grønne regjeringen at vi skal ha særnorske krav for CO2-rensing. Det er ikke et krav som er pålagt oss i Kyoto-avtalen. Det er ikke et krav som noen andre land har. Effekten er at en får ikke nye konsesjoner for rensing på plass. Så er det noen som sier at Kårstø-anlegget er bygd, men Kollsnes og Skogn er ikke lønnsomme – ergo vil ingen andre heller være lønnsomme. Det er mulig, men så lenge en ikke tillater konsesjoner på samme vilkår som Kårstø har, har en en forskjellsbehandling. Lyse Energi har sagt i Stavanger Aftenblad at så lenge det er krav om CO2-rensing, vil de ikke engang vurdere å sende inn en søknad. Mongstad har sagt at de kan finne lønnsomhet i et gasskraftverk, men ikke hvis det er krav om CO2-rensing. Tjeldbergodden sier de kan få til lønnsomhet i gasskraftverk, men de forlanger at staten skal dekke kostnadene for CO2-rensing. Sist nå har Industrikraft Møre sagt at de kan få på plass gasskraftverk som er lønnsomt innen 2008, men uten CO2-rensing. Regjeringens særnorske rammevilkår vil ikke tillate at det skjer. På samme måte så vi at særnorske rammevilkår for treforedlingsindustrien gjorde at Norske Skog gikk ut i Dagens Næringsliv den 3. mars i fjor og sa at hvis de ikke får like rammevilkår i Norge som i EU, vil de måtte vurdere sin tilstedeværelse i Norge. Da var det ingen som reagerte. Da Norske Skog senere flyttet ut fabrikken Union, var alt på plass, men da var det allerede for sent. Det skjedde på grunn av særnorske rammevilkår. Fremskrittspartiets forslag er bra. Det tar opp gode miljøregler. Vi legger oss på linje med EU og andre vestlige land vi konkurrerer med. Forslagene er gode. Alle kan stemme for dem hvis de vil gi et signal til Regjeringen. Vi svekker ikke norsk miljøvernpolitikk, men vi tar vekk symbolpolitikken, som kun er til hinder for norsk næringsliv. Jeg tar herved opp forslagene.