Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-01-14:
Dokument nr. 8:6 om rekrutteringsmønstre i viktige distriktsnæringer, med tanke på at Regjeringen skal fremme forslag til politiske løsninger, er meget sammensatt. Det er ikke enkelt å vurdere et Dokument nr. 8-forslag som er så omfattende, og som pr. dags dato kanskje er mer aktuelt enn noensinne. Arbeidsledigheten er økende, næringer flagger ut, industri legges ned. Og det er stort sett ute i distriktene at det er problemer. Hva forslagsstillerne egentlig søker, finner jeg noe uklart, men hvis jeg skal våge meg ut på banen: Med bakgrunn i at alle forslagsstillerne er fra Sosialistisk Venstreparti, er det grunn til å anta at man søker ytterligere subsidier eller støtteordninger. Hele komiteen – det sies enten i flertallsmerknader eller i mindretallsmerknader – er enig om at samspillet mellom utdanningsinstitusjoner og næringsliv må styrkes. Vi har hatt en positiv utvikling her, men komiteen er enstemmig om at det fortsatt er mye å gå på. Men det forutsetter selvfølgelig at det også finnes et næringsliv. Det komiteen her peker på, er at man må ha et allsidig og mangfoldig utdanningsløp, og at vi må ha et allsidig næringsliv. Komiteen peker også på de store utfordringene som vi står overfor når det gjelder rekruttering innenfor omsorg og pleie. Det er en samlet komite som peker på at disse utfordringene bør vi ta innover oss, og vi må legge til rette for at rekrutteringen skal skje. Komiteen går imidlertid ikke detaljert inn og peker på hvilke tiltak som er nødvendig, men vi vet at det statlige virkemiddelapparatet skal opp til vurdering senere i år. Vi vet også at Skattekommisjonen er på gang, så det blir en rekke muligheter på et senere tidspunkt for Stortinget til å komme inn og vedta tiltak som er langsiktige, og som er treffsikre i forhold til de utfordringene vi står overfor. Men jeg vil peke på at det skulle ikke være noen grunn til at verken storting eller regjering er defensive i forhold til de utfordringene som Dokument nr. 8-forslaget peker på. Det finnes store muligheter. Det finnes muligheter: innenfor infrastruktur – vei, bredbåndsutbygging – ta i bruk gass innenlands, ytterligere kraftutbygging, opprusting av skoler, ta tak i offentlig forfall, turisme, fritid. Alle disse mulighetene er til stede. Det er bare et spørsmål om hvorvidt storting og regjering er villige til å ta dem i bruk. Beklageligvis er det slik at et stort flertall har lagt seg på den såkalte handlingsregelen, som hindrer denne nasjonen i å ta de takene som er nødvendig. Det er også slik, frykter jeg, at det er et stort flertall i denne salen – så vidt jeg forstår også i regjeringen – for å verne mest mulig av dette landet. Det er klart at alle de frednings- og vernetiltakene som kommer nå, selvfølgelig er et hinder for å skape næringsutvikling. Jeg tenker ikke minst på laksefjorder, nasjonalparker osv. Det er interessant å merke seg at en av forslagsstillerne er fra Nord-Trøndelag, og da synes jeg det er artig å nevne at 85 pst. av Nord-Trøndelag nå står i fare for å bli vernet og fredet. Da blir det ikke mange muligheter igjen til å drive innovasjon og entreprenørskap. Da legges det hindringer bl.a. i forhold til oppdrettssiden, som alle sammen er opptatt av skal bli vår framtidige næring. Nord-Trøndelag er et av de fylkene der potensialet er stort. Så går vi altså inn og skal frede det. Men vi har også andre virkemidler. Da er det interessant å se på de virkemidlene som har vært i bruk til nå – SND, BU-midler, osv. Det er mange som har uttalt seg om det. Jeg skal sitere fra «Bygdeutvikling – til nytte for hvem?»: «Schumpeter(1934) gir en interessant beskrivelse av entreprenøren. Det er den som skaper noe nytt. Entreprenørene er de personene som i større grad enn andre skaffer seg god informasjon, tar risikofylte beslutninger og gjennom prøving og feiling utvikler nye produkter, nye produksjonsmetoder, og organiserer ressursbruken bedre.Nystrøm(1996) fremholder at: Byråkrater og politikere har problemer med å utforme en næringspolitikk som hjelper entreprenøren.» (1934) (1996) De synspunktene deler jeg fullt ut. Det kan ikke være slik at vi som politikere skal vedta arbeidsplasser. De må skapes. Da må vi fortrinnsvis være med og skape arbeidsplasser som har verdiskaping, som igjen skaper nye arbeidsplasser gjennom ringvirkninger. Og da er jeg inne på skatte- og avgiftspolitikken. Nå kan vi se at det går i riktig retning. Vi har delvis fått skatte- og avgiftslettelser de to siste årene, men fortsatt er det betydelige midler å gå på. Jeg ser fram til at vi får hele virkemiddelapparatet til behandling og samtidig får en ny runde om skatter og avgifter i forhold til rammevilkår for næring, men også for folk flest, for å se om vi kan legge nye føringer i forhold til hvordan framtiden skal se ut, med nye arbeidsplasser, ny innovasjon og ny positivitet ute i distriktene – rett og slett en revitalisering av lokalsamfunnene våre. Jeg vil til slutt anbefale komiteens forslag til vedtak.