trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-11-23:
Jeg blir nå en møteplager, men jeg skal slutte nå – hvis det ikke kommer noe mer. Jeg får jo bare 1 minutt til. Det var et lite angrep også på våre venner i Kristelig Folkeparti da man snakket om gjenbruk og å kaste seg på bølger. Da må jeg si at jeg synes statsråden er en ekspert i så måte. Når det blir vist til vinningskriminalitet, må jeg si at det er jo varslet at vinningskriminalitet er noe man skal nedprioritere, slik at man kan prioritere noe annet opp. Det ble varslet i et bredt anlagt NTB-intervju i sommer. Det må bety at den positive effekt man har hatt, som statsråden viser til, er noe statsråden har tenkt å bygge ned. Så har vi fått avklart en veldig viktig ting i løpet av debatten. I løpet av fem år har regjeringen ikke økt politidekningen. Den har stått stille. Det er erkjent av statsråden. Den er på 1,6 per 1000 innbyggere, slik det var i 2005. Selv om vi har fått flere politiårsverk, er det altså ikke blitt mer politi i forhold til befolkningen. Da har vi et faktagrunnlag på plass. Så har ikke statsråden respondert på hvorfor man fra 2001 til 2005 ikke hadde et eneste forslag om å øke antall plasser på Politihøgskolen. Hvorfor ventet man til 2007 med å videreføre den opptrappingen som ble påbegynt i 2003? Man tok seg en pause, på samme måte som med forskningen. Jeg synes det er litt greit, når vi skal diskutere dette, at historieskrivingen er rett. Vi har felles interesse av at det skal bli flere politifolk, flere politiårsverk, og at vi skal nå målene i «Politiet mot 2020». Høyre vil helst nå dem innen 2015. Derfor foreslår vi i vårt alternative budsjett ekstra midler for å kompensere for IKT. Vi kommer ikke utenom de tallene vi er enige om, at vi skal ha 720 politihøyskolestudenter. Hvis vi ikke greier å løse den situasjonen som disse kullene er i slik at de faktisk får en jobb og ikke søker seg til private istedenfor å bli i politiet, får vi dem ikke inn i politiet og når ikke de målene som vi, ifølge Statistisk sentralbyrås egne tall, ligger på etterskudd med. Når politidekningen er på 1,6 per 1 000 når vi snart skriver 2011, ligger vi etter målene i bemanningsrapporten, og vi ligger etter målene alle i denne salen har sluttet seg til. Da synes jeg vi skal erkjenne at vi har et problem. Så kan vi fortsette i brevs form å diskutere hvor mange stillinger de kan søke på, osv., men det er ikke veldig mange av de 200 stillingene det vises til, som de kan søke på. Og når man sier at man bare kan flytte litt på seg, så er det jo slik at det også er en del voksne politistudenter, med familie, med barn. Det er ikke nødvendigvis slik at de bare kan flytte til Nord-Norge, f.eks., hvor det uansett ikke er stillinger å søke på. Utfordringen er at det ikke er stillinger å søke på i de største politidistriktene, som jo skulle tatt av for de økte kullene. Og den utviklingen kommer til å fortsette også neste år, hvis man ikke kompenserer for de kostnadene som en sentralisert IKT-investering kommer til å trekke ut av disse budsjettene.
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-11-23:
Først kan jeg fjerne den eventuelle usikkerheten som statsråden har i forhold til Høyres sosiale sinnelag. Hadde statsråden lyttet til mitt innlegg, og ikke minst fulgt Høyre når det gjelder kriminalisering av sexkjøp, som jeg vet at statsråden egentlig var mot, men partiet tvang ham til å støtte noe han egentlig var mot, hadde han visst at Høyre er for en sosial politikk som ikke rammer ofre. Spørsmålet mitt er: Hvordan forklarer statsråden at såpass mange kommuner virker som å bli tatt helt på senga og er veldig usikre på hvordan regelverket skal forstås, og hvilke muligheter det gir, mens regjeringspartiene mener at regelverket er veldig klart og brukes veldig ofte?
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-11-23:
Jeg stilte også et spørsmål i mitt åpningsinnlegg. Handlingsplanen i forhold til menneskehandel er utsatt. Når forventes den å bli ferdigstilt? Hvordan vil Stortinget bli orientert? Kan statsråden varsle noen konkrete tiltak, litt i forkant, som vil komme i handlingsplanen, og som vil virke godt i forhold til de problemstillingene vi tar opp i vårt forslag?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2010-11-23:
Framleggsstillarane ønskjer ein nasjonal strategi for å auke og betre bruken av sivil kompetanse i politiet. Eg deler målet om at sivil kompetanse skal kunne brukast meir, for det er ingen tvil om at sivilt tilsette i etaten bidreg positivt med å frigjere politiutdanna nettopp til oppgåver som den siste gruppa er utdanna til å utføre. Sivilt tilsette kan bidra endå meir på ulike felt. Dessutan vil sivil kompetanse kunne trekkjast inn utanfrå til ymse oppgåver. I fjorårets tiltakspakke frå den raud-grøne regjeringa vart 460 sivile årsverk fordelte i politiet. 280 politiårsverk vart såleis frigjorte frå ulike sivile oppgåver. Eg dristar meg i denne samanhengen til å sitere noko som vi politikarar bør leggje oss på minnet, nemleg dette: «Godt gjort er betre enn godt sagt.» Uansett kva vi seier og lover at vi skal gjere, eller kva strategiar vi vedtek, er det handlingane våre som tel. Regjeringa har handla for å auke bruken av sivil kompetanse, og kjem til å halde fram innsatsen med dette framover.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2010-11-23:
Heile justiskomiteen står attom målet om størst mogleg politidekning, uansett om det vil vere meiningsforskjellar om kva dette inneber og korleis ein skal nå målet. I denne saka blir det fremja fem ulike framlegg til vedtak frå representantane frå Høgre. Eg skal som saksordførar kort referere og kommentere nokre av desse ut frå det komiteen er einig om. Sidan vil eg gå inn på kommentarar til representantframlegget på vegner av regjeringspartia og Senterpartiet. I representantframlegget blir det peika på eit behov for ein breitt utforma politistudie, der målet er at politiet skal bli i stand til å handtere utviklinga i kriminaliteten framover. Vidare ber framleggsstillarane om at det blir lagt fram ei sak om den såkalla resultatreforma, at politidekninga blir styrkt fram mot 2020, og at det blir teke ein kritisk gjennomgang av Politidirektoratet si rolle for å kunne styrkje den faglege styringa av politietaten. Det er opplagt viktig at ressursbruken i politiet blir nøye gjennomgått. Dei midlane ein til kvar tid har tilgjengeleg, må brukast på best mogleg vis for å oppnå at folk i heile landet skal kunne kjenne seg trygge og vite at politiet er der når det trengst. Derfor vil gjennomgangar av ressursbruken vere viktige. Og nettopp derfor har Politidirektoratet allereie gjennomført ein grundig driftsanalyse og ei utgreiing av bemanninga i politietaten. POD har nyleg levert ulike rapportar til Justisdepartementet som m.a. omhandlar distriktsstrukturen i politi- og lensmannsetaten, interne administrative funksjonar og auka bruk av sivilt tilsette. Spørsmålet no er om det er fleire analysar som trengst, eller om tida er inne for å handle. Eg meiner det er det siste. Allereie utførte analysar vil vere ein del av grunnlaget for den varsla resultatreforma. Det er eit langsiktig og målretta arbeid som må gjerast for å sikre ei god politidekning. Innsatsen den raud-grøne regjeringa har gjort dei siste fem åra, har vore nettopp langsiktig og målretta. Vi har lagt grunnlaget for ein vesentleg auke i talet på uteksaminerte politistudentar – over ei dobling sidan førre regjering rådde over justispolitikken, noko som er ein føresetnad for å kunne tilsetje fleire i etaten. Vidare har vi auka løyvingane til politiet med 3,3 mrd. kr i regjeringsperioden. Så skal ein ikkje påstå at dette er nok. Innsatsen må halde fram. Målet vi alle deler, er betre bruk av ressursane i politi- og lensmannsetaten. Til slutt ein kommentar til framlegget om at det skal gjerast ein kritisk gjennomgang av POD si rolle, deira mandat og fullmakter. I Senterpartiet er vi generelt positive til at ein ser på dei ulike statlege direktorata si rolle og deira funksjon med eit kritisk blikk. Framleggsstillarane peikar på at gjennomgangen skal ta sikte på auka fagleg styring av politietaten, noko som jo opplagt er viktig. Men eg vil understreke at det for oss i Senterpartiet er eit mål at det som det ligg politikk i, skal ha størst mogleg grad av politisk styring, og at dette òg er eit ønskt resultat av dei gjennomgangane som måtte kome av dei ulike direktorata si rolle. Komiteen går inn for at representantframlegget blir lagt ved protokollen.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2010-11-23:
Representantforslaget om korleis ein kan kjempe mot aggressiv tigging, er i tråd med det eg trur er ei allmenn oppfatning, at fenomenet tigging har utvikla seg mykje dei siste åra, og at ulike tiltak mot dette bør vurderast. Den såkalla lausgjengarparagrafen, der det var eit forbod mot tigging, vart oppheva i 2005, før tilstrøyminga av tiggarar frå EØS-landa i Aust-Europa tok til. No held vi oss altså til eit lovverk der tigging er lovleg. Dette kan det vere ulike meiningar om. Uansett er det viktig å understreke at tigging har komplekse årsaker, og at det i høgste grad er sosialpolitiske verkemiddel meir enn kriminalpolitiske som vil kunne bidra til å redusere tigginga. Dette gjeld både for norske og for utanlandske tiggarar, men dei siste er det ikkje staten Noreg som kan hjelpe, anna enn ved å støtte prosjekt i andre land som kan minske fattigdom. Samtidig kan ein ikkje stikke under stol at ein del av tiggarane ser ut til å tilhøyre nettverk av organiserte kriminelle. Straffelova har no heimel for at straffeforfølginga kan rettast mot bakmenn i staden for mot tiggaren. Det er det gode grunnar til. Når det gjeld framlegget til representantane frå Høgre, om lovendringar for at kommunane i politivedtektene kan innføre skjerpa reglar mot aggressiv eller sjenerande tigging og sal, meiner fleirtalet at regelverket i dag gir tilstrekkeleg høve til å vise bort tiggarar som utgjer eit ordensproblem eller er til såkalla kvalifisert sjenanse. Vidare er det allereie høve til å innføre meldeplikt for sal, pengeinnsamling og tigging gjennom lokale politivedtekter. Dette vil kunne fungere for å redusere tigginga, saman med andre lokale tiltak. Eg vil elles vise til svarbrevet frå justisministeren, der det blir vist til at dei erfaringane som kommunane og lokalt politi gjer, vil brukast for å vurdere om det er behov for lovendringar. Komiteen rår til at representantframlegget blir lagt ved protokollen.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2010-11-23:
Hovudmålet med forbrukarpolitikken er å ivareta forbrukarane sine rettar, interesser og sikkerheit. Desse rettane skal ivaretakast gjennom gode klageordningar, innsyn og offentlegheit. Det er viktig for forbrukarane at det offentlege regulerer konkurransen der marknadslover basert på tilbod og etterspørsel ikkje fungerer. Forbrukarpolitikken rører ved ei rekkje ulike område, deriblant bustadkjøp. Det å kjøpe bustad er ei av dei største investeringane ein gjer som forbrukar, og eg syntest at saksordførar Lillehovde beskreiv det godt i sitt innlegg. Målet må vere at risikoen ved slike kjøp blir minst mogleg, noko som forlenginga av garantitida frå to til fem år bidreg til. Forbrukarane sine rettar blir vidare styrkte av at storleiken på garantiane blir auka. Reguleringane i marknaden må også ta omsyn til dei næringsdrivande. Eg er glad for at lovendringane ser ut til å balansere godt mellom byggenæringa sine behov og meir føreseielege reglar, som kjem forbrukarane til gode. Det er velkjent at ikkje alle aktørar i næringa leverer like god kvalitet, dessverre. Og det er særs frustrerande for bustadkjøparar å få både praktiske og økonomiske problem av feil som blir gjorde av entreprenørane. Forhåpentlegvis vil desse lovendringane, i tillegg til å sikre bustadkjøparane betre, stimulere til ein betre kvalitet og til at dei seriøse aktørane i byggenæringa klarer seg betre enn dei useriøse. Eg viser elles til innlegget frå saksordføraren.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2010-11-23:
For Kristeleg Folkeparti er det viktig å redusere saksbehandlingstida til asylsøkjarar. Dette er jo eigentleg menneske som har livet sitt på vent. Derfor ønskjer Kristeleg Folkeparti å sikre at dei menneska som ikkje veit korleis skjebnen deira blir avgjort, skal få kortast mogleg tid å vente. Me ønskjer at det arbeidet som ein gjer med å effektivisere rutinane for særleg å sikre at barn og barnefamiliar raskare kan få beskjed om det er grunnlag for opphald i Noreg, eller om dei skal bli sende heim, må førast vidare. Sånn sett deler me Høgres syn om at politiet framleis skal ha ansvaret for avklaring av identiteten til asylsøkjarar og sikre den informasjonen som dei har i dag. Me meiner at det er riktig at politiet skal bruke meir ressursar på politiarbeid og mindre på saksbehandling. Men ut frå det òg representanten Bøhler og for så vidt representanten Werp var inne på – men særleg Bøhler – oppfattar me det som at intensjonen bak Høgre sitt forslag allereie er ivareteken. Så me deler ikkje den same bekymringa, men eg er glad for representanten Bøhler sitt innlegg og hans imøtekomande haldning. For Kristeleg Folkeparti er det viktig at ein får teke vare på begge behova – både for å få til ei betre saksbehandling og for å sikre at politiet får den informasjonen som dei treng. Det er òg vår oppfatning at ei ny arbeidsdeling mellom politiet og UDI må evaluerast. I ei slik evaluering er det spesielt viktig at både saksbehandlingstid og politiets moglegheit til å kjempe mot kriminell verksemd som undergrev asylinstituttet, må vektleggjast. Det er jo òg slik at asylinstituttet blir misbrukt i visse tilfelle. Tidlegare debattar i denne salen, bl.a. om organisert kriminalitet, har òg belyst behovet for å sikre at ein ser på den delen, slik at ein held oppe det truverdet asylinstituttet skal ha. Men eg oppfattar det slik, som eg sa, at det meste av behova er ivaretekne allereie, så for Kristeleg Folkeparti sin del har me ikkje noko behov for å stemme for forslaget, og me støttar innstillinga frå komiteen om at det blir lagt ved protokollen.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2010-11-23:
Ut frå debatten har eg ønske om å stille eit spørsmål. Som fleire har vore inne på, ser ein jo at biletet av tigginga har forandra seg. Sidan den gongen det var fleire rusmisbrukarar og ein var einig om at ein trong meir sosiale tiltak, ser ein no at det er mykje meir organisert kriminalitet. Replikkvekslinga med Åse Michaelsen viste at her er det snakk om barn som blir misbrukte, men det er òg snakk om menneske som blir henta inn for kynisk utnytting av bakmenn. I førre replikkveksling var ein inne på prostitusjon, og eg er veldig glad for at statsråden innførte den loven han gjorde. Men ein ser òg at det er fleire prostituerte som går rundt i gatene, og dei aller fleste er av utanlandsk opphav, som ein veit blir misbrukte av kyniske bakmenn. Så totalen er eit nytt bilete. Derfor undrar det meg litt at ikkje statsråden er litt meir «på hugget» med å setje i gang nye verkemiddel. Kan statsråden kommentere om han er villig til å ta i bruk nye verkemiddel når han ser at biletet har forandra seg så mykje?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Det er jo slik at de mest sentrale oppgavene norsk politi har, er faktisk å drive etterforskning. Jeg har umiddelbart ganske store problemer med å se for meg at vi skal overlate etterforskningen totalt – i enkelte saker – til bare sivile. Jeg tror det vil være behov for politimessig kompetanse og politimessig – skal jeg si – myndighet inn i etterforskningen. Jeg vet at Fremskrittspartiet har vært veldig opptatt av dette – og kommer sikkert tilbake til det når det gjelder utlendingssakene. Det er veldig viktig at politiet er på, for å kunne bruke tvangsmidler osv. Det vil være det i de fleste sakene. Men som jeg sa i innlegget mitt, er det oppgaver innenfor etterforskning som man kan overlate til sivile i større grad enn det man gjør i dag. Det er det vi nå ser på, særlig opp mot resultatreformen, hvor vi nettopp ser på hva slags type oppgaver politifaglige gjør i dag, og hvordan vi kan gjøre det mer effektivt. Jeg er overbevist om at der kan sivile spille en viktig rolle.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Når det gjelder de bemanningsrapportene vi har fått, og den bemanningssatsingen vi har, er det åpenbart at det man trenger, er mer politikraft ut. Og regjeringa har sagt det sånn at vi først og fremst trenger mer politifaglig utdannede folk. De standarder og mål som har ligget i rapportene, knytter seg først og fremst til politifaglig utdannede. I rapporten Politiet mot 2020 anbefalte man – så vidt jeg erindrer – å legge seg på et opptak på 550. Vi har jo sett at utviklingen når det gjelder antall mennesker som bor i dette landet, og hvordan dette utvikler seg, kanskje går raskere enn det som lå til grunn i rapporten. Det er også en av grunnene til at jeg har ment at det har vært særs viktig at vi ikke legger oss på 550, men at vi får til et opptak på Politihøgskolen på 720.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Jeg synes nok tre–fire dagers kurs er vel knapt hvis man skal begi seg inn i de oppgaver som vi peker på, og som vi ønsker sivilt ansatte skal gjøre. Jeg har registrert at kursene, i hvert fall de jeg har vært borti, har vært av noe lengre varighet, de har vært på opptil to uker, og noen har også gått over lengre tid. Men det er åpenbart at hvis vi nå skal begi oss inn på, og det skal vi, en fordeling av oppgaver som går på at man i større grad kan gripe inn i forhold til etterforskningsmessige oppgaver, publikumsmessige oppgaver og ordensmessige oppgaver, får det konsekvenser for den opplæring som sivilt ansatte må ha, og det betyr at da vil tre–fire dager ikke være tilstrekkelig.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Nå satt jo jeg her og hørte på representanten Bøhler og oppfattet egentlig hans innlegg ganske annerledes, for å være helt ærlig, nettopp sett opp mot at i og med at man nå har så stort opptak på Politihøgskolen – et opptak som er tre ganger større enn hva Høyre klarte å få til da man satt i regjering, og en ansettelse av 460 sivile, som er langt mer enn det vi så under den forrige regjering – har vi en mulighet til ikke bare å tenke oss at de sivilt ansatte skal bidra til å holde fortet i forhold til politikraft, men også til å kunne få enda mer politikraft enn det vi hadde bare for noen år siden. Det er en fin ambisjon, og jeg mener at regjeringas håndtering av de sivilt ansatte, når vi har fått videreført det også i de framtidige budsjettene, etter at denne krisepakken kom, viser at det har et veldig lite skjær av midlertidighet over seg.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
En av grunnene til at vi faktisk har gått inn i dette – å skape reform og at vi legger om systemet – er jo mye den beskrivelsen som Per Sandberg siterer fra komitéinnstillingen. Det at man har hatt veldig mange enheter i politiet som behandler disse sakene, og ulik praksis, skaper en rettssikkerhetsutfordring, men det skaper ikke minst en utfordring med hensyn til det å kunne få avgjort sakene raskt. Det er jo derfor jeg mener at det må være bra at man faktisk gjør det grepet man nå gjør i forhold til asylsaksbehandling, som alle er enige om, til og med organisasjonene. Da er det mitt håp – når vi har såpass bred enighet også om det – at reformen blir vellykket, slik at vi klarer å få ned saksbehandlingstida i asylsakene, noe vi allerede ser at vi er i ferd med å kunne klare.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Jeg får gjenta det: Jeg syns at beskrivelsen fra komiteen er dekkende, først og fremst fordi man ser at saksbehandlingstida er for lang, og at man får forskjellige resultater. Samtidig betyr ikke det at verken Justisdepartementet eller daværende Arbeidsdepartementet, da man hadde ansvaret for disse sakene i 2007 og 2008, ikke tok grep for å gjøre noe med dette. Hele bakgrunnsarbeidet for førstelinjeprosjektet og også asylsaksbehandlingen startet opp med grundige utredninger og grundig arbeid for å kunne gjøre reform i 2007. Og det er også kvalitetssikret etter Finansdepartementets regimer om kvalitetssikring, noe som har bidratt til at vi i dag er ved et tidspunkt hvor man kan fatte beslutning, og det er det vi er i ferd med å gjøre.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Så vidt jeg erindrer – men nå skal jeg gå tilbake i dokumentene – står det klart definert i bemanningsrapporten og bemanningsplanen fram mot 2020 hva man ønsker å utvikle når det gjelder antall politiutdannede, og hva man ønsker når det gjelder antall sivile. Så er det jo sånn at hvis man med «operativt politi» mener politifolk som er ute i gatene, har man ikke definert det i den rapporten, og jeg mener at det ville være en farlig utvikling å begi seg inn på. Vi vet at mye av det arbeidet som politiutdannede gjør for å bekjempe kriminalitet, kan skje på skoler, det kan skje i forbindelse med en familievoldssak, det kan være etterforskning og det kan være analyse osv. Jeg må bare vise til den rapporten, men siden jeg ikke har den hånden her, skal jeg være varsom med nå å ta på sparket hva som er det konkrete sitatet. Men jeg mener det er knyttet til antall politiutdannede og antall sivile. Så må jeg bare si at jeg gleder meg over at vi nå er i ferd med å få ansatt så mange av de nyutdannede, i motsetning til hva Fremskrittspartiet har gitt uttrykk for gjennom hele sommeren.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
De tallene Dahl bruker når det gjelder politihøyskolestudenter, er brukt av representanten gjennom hele sommeren og i høst. Hvis man skulle lagt dem til grunn, altså at det bare er elleve ledige stillinger for politihøyskolestudentene, er det jo underlig at per i dag er altså 311 ansatt i politiet. Hvordan kan det ha seg at 311 politihøyskolestudenter har fått seg jobb når bl.a. representanten Oktay Dahl har markert at det bare er ti–elleve og opp mot 20 ledige stillinger? Slik vi har fått rapporter om, og det tror jeg må være riktig, er det i dag 207 ledige politistillinger i Norge. Vi har også ansatt 311 av de 371 som har bestått eksamen. Her er det altså godt rom for at vi også skal klare å ansette dem som nå gjenstår.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Jeg må bare gjenta mitt svar. Når det gjelder Statistisk sentralbyrå, har jeg ingen grunn til å tvile på deres beskrivelse, og det er jo derfor det er så viktig at vi øker opptaket utover det som står i rapporten Politiet mot 2020. Når det gjelder spørsmålet om antall ledige politistillinger, må jeg bare vise til det jeg sier. Jeg har også hørt at politihøyskolestudenter har sagt at det bare er ti–elleve stillinger ledig til enhver tid. Jeg registrerer at 311 har fått seg jobb. Så skjønner jo jeg at en del av de 200 ledige stillingene ikke vil passe for politihøyskolestudenter. Men da er det sånn at når en som har lang erfaring rykker opp, får vi nye ledige stillinger i bunnen. Det er det som er årsaken til at man syns det er relevant å bringe fram det totale antallet ledige politistillinger i Politi-Norge når man vurderer muligheten for å få seg jobb. Jeg vil stille spørsmålet tilbake: Bestrider representanten André Oktay Dahl at 311 av 371 politihøyskolestudenter har fått seg jobb?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Uansett er det vel sånn at Høyre etter hvert har innsett at det har blitt flere politifolk, det skulle bare mangle når vi har hatt så høye opptak. Når man måler det per capita, eller per antall innbyggere, mener jeg at der må man legge Statistisk sentralbyrås analyse til grunn, men at man har økt opptaket for å få flere politifolk ut. Dette er jo da en utvikling som også bare vil bli bedre, i den forstand at når vi har så store opptak og kjører 720 studenter, tre ganger mer enn det Høyre tok opp, er det gode muligheter for at dekningen vil bli enda bedre. Men så må jeg bare si at jeg syns alle har et ansvar, også overfor politihøyskolestudentene, med å forklare at når det er 207 ledige stillinger – ikke alle passer for dem – vil det også bli stillinger som er egnet som start- og innrekrutteringsstillinger, når man får et opprykk. Det vil kanskje ta noe tid. Men det er jo gledelig at 311 av 371 studenter nå er i arbeid.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Jeg deler spørrerens bekymring for barna. Når det gjelder spørsmålet om kriminalisering, om man der skulle tenke seg en aldersgrense, er jeg noe betenkt. Vi ønsker jo ikke å kriminalisere barna. Da måtte det i så fall være de voksne, og inn mot den bestemmelsen vi har, og organiseringen. Men så er det slik at det å stå bak organiseringa er definert som menneskehandel. Jeg mener at når man har den hjemmelen, særlig i de tilfellene hvor barn er med i bussen eller med på flyet, er det absolutt grunn for politiet til å gripe inn, sjøl om det kan være vanskelige saker å håndtere. Folk kommer på turistvisum. Vi vet ikke hva de skal når de står på flyplassen, men vi ser fort hva de gjør når de havner i byens gater. Jeg har tro på den gjennomgangen vi nå har i forbindelse med muligheten for å bortvise, til også å kunne få til noen returopplegg, særlig der hvor barn er inne i bildet. Vi er helt avhengige av at vi har en dialog om det, bl.a. med rumenske myndigheter. Det er jo bakgrunnen for at vi har hatt såpass hyppige reiser til Bucuresti. Så jeg håper jo at bl.a. bruk av EØS-midler kan bidra til å lette situasjonen for barna.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Det kan jeg ikke gi svar på nå, for vi har en gjennomgang av disse reglene. Det er komplisert med bortvisning av EØS-borgere i utgangspunktet, men jeg syns det er nærliggende å se på mulighetene for å få til ordninger der det er barn inne i bildet. Det er jo slik at mange av disse reiser fram og tilbake innenfor helt legale rammer – visumfriheten gjelder, og de reiser nærmest som turister og har lov til å være her i en periode. Men da er vi helt avhengige av at vi har god kommunikasjon med hjemlandets myndigheter. Jeg må få lov til å komme tilbake til avklaringen rundt EØS-situasjonen når det gjelder disse, men vi skal ta med oss innspillene når det gjelder barna.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Jeg har sagt at jeg oppfatter regelverket for å være klart. Men at det brukes veldig ofte, særlig når det gjelder meldeplikt, tror jeg ikke jeg skal tas til inntekt for. Det var jo en av grunnene til at vi valgte å informere politidistriktene om dette. Så tror jeg også det er viktig å ha med seg at denne type aktivitet – altså tigging – har noe varierende omfang utover landet. Vi har sett noen utenlandske tiggere i andre kommuner også, men det er først og fremst i Oslo, Bergen og de største byene det har vært noe volum på dette. Vi går nå forhåpentligvis snart en ny sommer i møte, når vi er gjennom en kald vinter, og jeg håper jo at vår avklaring om regelverket, særlig når det gjelder EØS-situasjonen, men også det arbeidet vi gjør innenfor politirådene, kan bidra til at det til neste sommer ikke hersker uklarhet om hva som er regeltilstanden.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Jeg kan ikke varsle noen tiltak. Handlingsplanen er ikke behandlet i regjeringa ennå, men vi tar sikte på at den skal fremmes i løpet av våren 2011.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-23:
Vi har ikke satt i gang det arbeidet bl.a. med bortvisningsadgang og det å se på regelverket rundt tigging generelt som vi har gjort, uten å ha ambisjoner om å se på om det er mer vi kan gjøre opp mot det. Samtidig har jeg lyst til å si når det påstås også nå fra spørreren at det er en stor sammenheng mellom tigging og organisert kriminalitet, at jeg avviser ikke, og det står også i brevet til komiteen, at det i noen av tilfellene kan være en slik sammenheng, men vi har liten dekning for å si at det gjelder generelt for alle tiggere, selv når de kommer fra utlandet. Slik sett kan en kvinne fra Romania som sitter i Oslos gater og tigger med en kopp nå i kalde førjulsdager, ha like stort behov for sosial bistand som en norsk rusmisbruker – som Kristelig Folkeparti ofte slår armene rundt, heldigvis. Mennesker som kommer, lever ofte i bunnløs fattigdom, og noen av dem er også utenom organisert virksomhet. Tilknytningen til organisert kriminalitet kan jeg ikke si er så tydelig som mange påpeker.
Anders B. Werp (Høyre), 2010-11-23:
Høyre er veldig tilfreds med at en samlet justiskomité stiller seg bak prinsippet om at politiutdannelsen skal være basert på en bachelorutdanning, en høyskoleutdanning, og at vi skal utdanne generalister til å tjenestegjøre i politiet, fordi man, som det står i innstillingen, skal fylle «ulike roller til ulik tid». Samfunnsutviklingen og dermed også kriminalitetsutviklingen står naturligvis ikke stille, og for å møte dette på kriminalitetsområdet må vi ha tjenestemenn og -kvinner i politiet som kan møte et bredt og stadig bredere spekter av utfordringer. Justiskomiteen har hatt god anledning til å se betydningen av de sivilt tilsatte på justisfeltet, bl.a. ved våre besøk og befaringer ved grensekontrollen på Gardermoen, ved besøk hos Kripos og i Oslo politidistrikt. Her ser vi et godt samspill mellom de politifaglige og de sivilt tilsatte. Det er nettopp det som er bakgrunnen for Høyres forslag som vi behandler nå, nemlig å møte utviklingen slik at vi kan utnytte disse ressursene i et bedre samspill. Flertallet viser til bemanningsplaner når vi skal behandle denne saken her i dag. Det er en underliggende tone basert på at status quo er bra, og at alt dermed er bra. Høyre etterlyser mer dynamikk i denne utviklingen. Bemanningsplaner er vel og bra, men vi hører veldig lite om ansvarsfordeling. Det er det som er viktig for oss. Det vi savner, er en overordnet visjon – på fagspråket heter det strategi – som gjør at vi kan unngå og forebygge profesjonsstrid på justisfeltet, slik at vi i fellesskap kan bruke alle de samlede gode ressursene vi har på justisområdet, for å hindre kriminalitet, for å være enda bedre på forebygging, og for også å legge til rette for enda bedre rehabilitering og bedre tilbakeføring for ferdigsonede. Det er det store bildet vi ser på her, og da er bemanningsplaner vel og bra, men det er også oppgavefordelingen som ligger til grunn som vi ønsker å se i en større sammenheng.
Anders B. Werp (Høyre), 2010-11-23:
Etter Høyres mening er det viktig at vi fra Stortingets side har et kontinuerlig fokus på utlendingsforvaltningen, for det er et felt som berører veldig mange områder som denne sal, og representantene her, jobber med. Førstelinjeprosjektet har Høyres støtte i den sammenheng, for det har som mål å gi økt effektivitet i utlendingsforvaltningen: raskere saksbehandling, bedre service med tilfredsstillende kvalitet – ikke minst at det skal ivareta rettssikkerhetsaspektet som jo naturligvis er helt avgjørende i et demokrati og en rettsstat. Høyres hensikt med å fremme dette representantforslaget er altså å støtte førstelinjeprosjektet, være positiv til den prosessen. Men vi mener altså at det er elementer i dette som fortsatt trenger, og har rom for, forbedringer. Jeg vil også understreke at det med rask og god saksbehandling av asylsaker i aller høyeste grad har en human dimensjon, for det er viktig at vi behandler dem som ønsker å komme til Norge og bosette seg her, på en slik måte at de føler seg både ivaretatt og behandlet på en fair måte. I disse prosessene har politiet etter Høyres mening en viktig rolle, derfor har vi fremmet dette forslaget. Etter vår mening er det viktig å verne om asylinstituttet som ordning. Politiet sitter på erfaring, fullmakter og kompetanse om ID-registrering, visitering – ikke minst må politiet sikres nødvendig informasjon på dette feltet. Vi ser en utvikling med grenseoverskridende kriminalitet som vokser, hvor ikke minst dette med menneskesmugling får en stadig større plass, dessverre. Derfor mener Høyre at politiet fortsatt har en viktig rolle i dette bildet. Den 19. oktober ble justiskomiteen invitert til en orientering fra UDI og politiets side – en veldig god orientering som ga mange nyttige avklaringer. En av avklaringene var at politiet fortsatt skulle ha viktige oppgaver på asylfeltet. Det var det betydningsfullt for Høyre å få klarlagt, for det var nemlig ikke slik tidligere i prosessen, slik foregående taler refererte til. Da var det skapt usikkerhet, og den usikkerheten ønsket Høyre å få klarhet i – ikke bare det, men også få gitt et signal om at vi ønsker, og understreker, at politiet skal ha en oppgave knyttet til asylsakene. Men redegjørelsen den 19. oktober ga altså viktige avklaringer, så vi er tilfreds med det vi fikk høre der. Vi ønsker fortsatt fokus på dette området – som jeg sa innledningsvis. Vi ønsker på ingen måte fra Høyres side å detaljstyre forvaltningen, det tilligger ikke denne sal å gjøre det. Men det tilligger denne sal å gi tydelige politiske signaler. Det er det Høyre gjør, nemlig at vi ønsker å understreke politiets oppgaver og ansvar. Jeg merker meg representanten Bøhlers – det jeg opplever som en – invitasjon til Høyre om å oversende vårt forslag til videre behandling. Jeg skal ta en rask konsultasjon med fraksjonen, og så kommer jeg tilbake med et svar på det spørsmålet, men inntil videre tar jeg opp Høyres forslag.
Anders B. Werp (Høyre), 2010-11-23:
Jeg skal være veldig kort: Høyre gjør om sitt forslag til et oversendelsesforslag.
Anders B. Werp (Høyre), 2010-11-23:
Jeg vil særlig berøre vårt forslag nr. 1, om en bredt anlagt politistudie. I løpet av denne høsten har Stortinget behandlet en ganske lang rekke av representantforslag fra Høyre. Jeg nevner forebyggende tiltak for å hindre unges inngang i kriminalitet, kampen mot organisert kriminalitet og saken vi har debattert tidligere i dag knyttet til sivilt ansatte i politiet. Jeg nevner også politiets arbeid med asylsaker. Dette er enkeltsaker som hver for seg er veldig viktige. Vi kan på mange måter si at disse forslagene er en del av oppbyggingen til akkurat det vi skal debattere nå, politistudien. Her etterlyser Høyre et grunnleggende dokument som beskriver hva slags politi vi skal ha, som vil kunne danne grunnlag for nettopp det å nærme seg alle de enkeltsakene som hver for seg er viktige – som jeg har nevnt – men som også gir en mer grunnleggende strategisk tilnærming, slik at man fra politisk side, og også fra Stortingets side, kan samle seg om hvilken innsats, hvilke ressurser, hvilken ansvarsfordeling og hvilke tiltak politiet og justisvesenet har behov for i framtiden. Det er det forslaget om en politistudie dreier seg om. Svaret også i denne saken og på dette forslaget knytter regjeringspartiene i all hovedsak til enkelttiltak, enkeltprosjekter, driftsanalyse og resultatreform. Høyre anerkjenner at alt som skjer, og som nevnes av regjeringspartiene, hver for seg er viktige punkter for å bekjempe kriminalitet. Det deler vi, det er vi sammen om. Det vi ønsker i tillegg, er noe å bygge alt dette arbeidet på, slik at vi fra Stortingets side i større grad kan diskutere overordnede justispolitiske prioriteringer på justisfeltet. Vi skal også bruke tid på enkelttilfeller, det er en viktig del av det politiske håndverket, men det at vi fra Stortingets side i større grad kan diskutere overordnede temaer, ligger i dette.
Anders B. Werp (Høyre), 2010-11-23:
Det er behov for å styrke beskyttelsen av forbrukere ved salg av bolig under oppføring. Forslagene fra regjeringen er en god start. Dessverre har forslagene noen svakheter. Ved salg fra næringsdrivende til privatpersoner er det privatpersonen som avtalerettslig er den svake part i forholdet. Reglene for salg av bolig under oppføring må derfor utformes slik at de tar hensyn til dette. Høyre mener at regjeringens forslag ikke i tilstrekkelig grad er tilpasset de utfordringene som private møter. Reklamasjonstiden er for kort og kravene til sikkerhetsstillelse ikke gode nok. Det er helt sentralt at de som blir utsatt for feil eller mangler ved sin nyoppførte bolig, har mulighet til å få dekket sitt økonomiske tap. Et viktig hensyn for Stortinget når vi behandler regler om boligsalg, må være behovet for å redusere antallet rettstvister. Dette gjelder ved salg av både nye og brukte boliger. Høyre mener vi må tørre å tenke nytt for å redusere konfliktnivået i slike saker. Derfor har Høyre fremmet et eget representantforslag om nettopp dette. Denne debatten kommer vi tilbake til. En liten kommentar til saksordføreren, som hadde ordet før meg i sakens anledning, som karakteriserte Høyre negativt. Mitt svar til saksordføreren er at vedkommende representant følger med på de forslag som blir fremmet i denne sal. Ett av de forslagene er altså nettopp det som representanten etterlyste.
Anders B. Werp (Høyre), 2010-11-23:
Denne saken dreier seg om endringsforslag i tre lover, for det første i panteloven, knyttet til panterett i egne kunders innskudd. For det andre er det forslag om endring i luftfartsloven som tilpasser loven til internasjonale konvensjoner. Og for det tredje dreier det seg om et forslag til endringer i inkassoloven som gir en forskriftshjemmel knyttet til utveksling av informasjon innen EØS-området. Det er særlig forslaget knyttet til endringer i panteloven som har engasjert høringsinstansene. Justiskomiteen har gått grundig inn i disse og kommer i en enstemmig innstilling til at departementets forslag på en god måte balanserer de innspill som har kommet fra høringsinstansene i det tilfellet. Videre er det en enstemmig justiskomité som slutter seg til endringene både i luftfartsloven og i inkassoloven, så hele innstillingen er da enstemmig.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-11-23:
I hvert fall foreløpig. Jeg registrerer at statsråden igjen avviser hva representanten Sandberg sier i sitt innlegg. Men jeg kan gjerne sitere fra innstillingen. Det er en enstemmig komité som uttaler følgende: «Man ser at dette fagfeltet har vært preget av utvikling uten noen form for effektivitets- og strukturtanke som basis.» Komiteen, samlet, sier videre: «Dette har medført et sendrektig system med enkeltpersoner som tapere i form av lang saksbehandlingstid. Også det faktum at man har saksbehandlet fra hvert lensmannskontor og hver politistasjon rundt i landet, har sannsynligvis ført til ulik saksbehandling, noe som i sin tur skader rettssikkerheten.» Det er en samlet komité som står bak dette, og da er mitt spørsmål: Er statsråden fortsatt uenig?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-11-23:
Det var et ganske enkelt spørsmål. Jeg reagerte litt på det at statsråden i sitt innlegg tok avstand fra undertegnedes innlegg der jeg siterte fra innstillingen. Og jeg prøver igjen: Er statsråden enig i det en samlet komité sier i sin innstilling og den beskrivelsen som er gitt – uavhengig av hva undertegnede, altså representanten Sandberg, sa på talerstolen?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-11-23:
En representant – eller flere, faktisk – har vært inne på spørsmålet om hvorvidt dette er en debatt til å bli klok av. Jeg satt i familiekomiteen på Stortinget fra 1997 til 2001, og jeg hører akkurat det samme bli sagt i dag som det ble sagt i 1997. Og da tror jeg at man ikke bare skal være ydmyk, men man bør kanskje gå inn i sin egen ideologi og se på hva som er feil. Da må man stille seg spørsmålet: Har barnevernet som institusjon overlevd seg selv – i forhold til de utfordringene som vi står overfor? Har det blitt bedre de siste 15 årene? Er praten om ressurser og penger den eneste løsningen? Trenger vi å evaluere? Trenger vi flere handlingsplaner? Hvilke nye alternativer finnes det for disse barna? Har det en sammenheng med moderne familiestruktur? Det er det vi bør gå inn og se på. Når vi har en situasjon der nærmere 30 pst. av barn under 25 år – for å si det slik – er i berøring med psykiatrien, så er det et grunnleggende problem. Kanskje er det et problem i barnehagene, kanskje er det et større problem i skolen, osv. Det finnes mange alternativer rundt oss. I 1997–1998 fremmet Fremskrittspartiet en rekke forslag knyttet til det som gikk på surrogatoppfølging, noe denne regjeringen i hvert fall ikke er interessert i, fordi da handler det om det private igjen, som kanskje har alternativer som greier å få disse barna på rett kjøl. Denne regjeringen har ingenting å skryte av – 2 000 barn under kriminell lavalder satt på glattcelle i 2009. Det er et alvorlig problem, men man gir uttrykk for at man har løsningen på alle områdene. Et svar til representanten Karin Andersen: Jeg har hatt møter med utrolig mange barnevernsbarn, særlig i perioden fra 1997 til 2001, men også nå som leder av justiskomiteen. Mange av disse kriminelle barn og unge kommer fra barnevernet. Da må vi gå inn og se på barnevernet og hvordan man jobber der. Hvorfor er det slik at man går inn i barnevernet som liten eller mellomstor og kommer ut som kriminell? Er det kanskje slik at noen her – skjønner jeg – kimser av den biologiske knytningen som finnes? Den skal man ikke leke med, for det er akkurat det disse barna peker på. Jeg skal ikke legge opp til noen større ideologisk debatt, men når jeg lytter til representanten Andersen, hører jeg en avsky for private og for profitt, og det har faktisk større vekt og større interesse for denne regjeringen enn riktig omsorg og riktig tilbud for barn.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-11-23:
Først: Jeg blir ikke med til Åfjord. Så er det avklart. Hvis det går an å be representantene om å tenke over hvordan man prater – også representanten Karin Andersen: Man skal sette barnevernet i fokus, institusjonene skal settes i fokus, kollektivet skal settes i fokus. Enn om vi kunne bryte det ned og snakke om barnet, enkeltindividet. Jeg vet at det er utrolig vanskelig for SV å snakke om enkeltindividets rettigheter, og man ønsker heller å snakke om kollektivet. Men hvis man virkelig er opptatt av disse barna, må man ha fokus på barna, hver for seg. Dette er ikke noen gruppe som skal behandles likt. Regjeringen, det statlige barnevernet, bruker altså 5 mrd. kr. Jeg vet ikke summen i kommunene, men det brukes milliardbeløp der også. Jeg har hørt at et barnevernsbarn koster ca. 1 mill. kr i året. Ja, jeg tror at det finnes mange mennesker der ute i privat næringsliv, i kulturlivet, i offentlig sektor – ja, private mennesker, som gjennom surrogatansvar kunne ha fått til utrolig mye med 1 mill. kr. Det er akkurat det det er – hvis vi greier å kanalisere disse midlene mot barnet. Hva er det disse barna trenger? De trenger omsorg, ja. Men de trenger utløp for kreativitet og interesser, de trenger oppmerksomhet, de trenger noen som lytter til seg. Det tror jeg det er mange små enkeltinstitusjoner rundt omkring i det ganske land som kan ta seg av, slik man faktisk har gjort i Danmark i 30 år, som ikke har noe barnevern, men som har noe som man har jobbet med i dette storting i 1997, 1998 og 1999. Man har interessegrupper, enkeltindivider som ønsker å ta ansvar, en næringsdrivende som kan ta ansvar for et barnevernsbarn, slik at barnet får utløp for kreativitet og først og fremst få jobbe med det som barnet er interessert i. Det er den måten man må angripe det på. Det finnes dessverre ikke i institusjon. Det finnes ikke i fosterhjem, men det finnes overalt der som jeg har nevnt nå. Det er akkurat det Fremskrittspartiet gjør: Vi kutter ikke, men vi legger opp til 300 mill. kr bl.a. som kan brukes til den type tiltak. Det synes jeg statsråden skal ta med seg ved de lengre vurderingene om hva vi skal gjøre for barna, ikke for barnevernet.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-11-23:
Hvis det er slik at statsråden oppfattet meg dit hen at jeg kritiserte eller mistrodde statsrådens engasjement for barn, tror jeg statsråden begynner å bli veldig hårsår. Det jeg sa i mitt innlegg, og det tror jeg er helt presist, er at Fremskrittspartiet er mer opptatt av enkeltindividet enn SV er, at SV er mer opptatt av å tenke i kollektiv enn det Fremskrittspartiet er, og det tror jeg jeg har rett i. Jeg registrerer at statsråden fikk tre minutter til å avslutte debatten, men han tok ikke opp noen av de signalene, de spørsmålene jeg stilte i mitt innlegg, om hvorvidt det er en tanke for denne statsråden og denne regjeringen å tenke i andre baner om hvem som kan ta omsorg for barnevernsbarn, annet enn institusjon og fosterhjem.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-11-23:
Representantforslaget fra representantene Eriksson, Høie, Skei Grande og Sandberg er jo en omfattende sak. Det er for så vidt greit at det er foreslått sendt til justiskomiteen, men jeg ber også om at det sendes til arbeids- og sosialkomiteen og helse- og omsorgskomiteen til uttalelse.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2010-11-23:
Jeg har tidligere fra denne talerstolen framført at det finnes bortimot 42 millioner mennesker rundt omkring i verden som søker en trygg havn. De er forfulgte mennesker, de er mennesker på søk etter trygghet fra tortur, fra voldtekt osv. – 42 millioner mennesker. De aller fleste av dem søker nødhavn enten i sitt eget land eller i naboland. Det er veldig få av dem som klarer å komme og banke på vår dør, og da mener vi – både regjeringen og SV – at de skal behandles med respekt og verdighet. I det ligger det at vi skal gjøre alt vi kan for at det blir en rask, effektiv og grundig behandling av deres søknader. De som har krav på beskyttelse, skal få det raskest mulig, og de som ikke har det, skal også få et klart og raskt svar, slik at de kan forlate landet fortest mulig – igjen for å gi verdighet og plass til dem som trenger beskyttelse. Den reformen som regjeringen nå jobber med, er nettopp tiltenkt dette: å bruke minst mulig tid, bruke færrest mulig hender, færrest mulig pulter, til å gå gjennom én og samme sak. Vi husker at vi for en tid tilbake – under den forrige regjering, mener jeg å huske – hadde en såkalt 15-månedersregel. Det betydde at kapasiteten var så liten at folk satt lenge og ventet på svar på sine søknader, og de som ikke fikk svar innen 15 måneder, fikk bli. Det er ikke sikkert at de hadde krav på det, men siden vi ikke hadde kapasitet, fikk de simpelthen bli fordi de ikke fikk behandlet sakene sine. Neste poeng som opposisjonen tar opp, er et legitimt poeng. Der tror jeg det er tverrpolitisk enighet i hele Stortinget. Identiteten til dem som kommer til landet, må bli avklart, og være sikker, slik at vi vet hvem som befinner seg på norsk jord, og hvordan vi skal behandle vedkommende. Det kan ikke utelukkes at det kommer folk med urent mel i posen. Der har regjeringen forsikret oss om at den jobben skal gjøres på en minst like god måte som i dag. Politiet skal ha tilgang til opplysninger om alle som kommer til landet. All nødvendig informasjon skal tilflytes politiet, slik at de får gjort jobben sin på en skikkelig og god måte. Da mener jeg at vi i utgangpunktet er enige i intensjonene. Men vi ser at regjeringen allerede gjør den jobben på en god måte, og vi har tillit til den jobben som gjøres. Stortinget har bedt om å bli løpende orientert, og det er jeg sikker på vi kommer til å bli.