Siri A. Meling (Høyre), 2010-06-11:
Tidligere denne uken kunne NRK melde om en rapport fra Det internasjonale energibyrået, IEA, som plasserte Norge på tilnærmet jumboplass på en rangering over stater i Europa og deres satsing for å få frem ny fornybar energi. På denne oversikten var altså Norge det nest dårligste landet i Europa. Dette er en plassering som energinasjonen Norge ikke kan si seg fornøyd med, og som i hvert fall ikke Høyre er fornøyd med. Vi har ambisjoner innenfor energiområdet og ønsker at vi i større grad skal kunne ta ut det potensialet vannkraftressursene representerer for landet vårt. Det er ingen tvil om at småkraft er en viktig kilde til inntekt for den enkelte grunneier eller gårdbruker rundt omkring i Distrikts-Norge. Dette bidrar til å styrke næringsgrunnlaget og inntektene til kommunene og derigjennom at man kan opprettholde et godt tilbud til kommunens innbyggere. Småkraftpotensialet har selvfølgelig også en dimensjon når det gjelder kraftbalansen som sådan. Selv om dette er mindre kraftutbygginger, utgjør som kjent mange bekker små en stor å. Norges vassdrags- og energidirektorat, NVE, anslår at det gjenværende potensialet for utbygging av småkraft i Norge er ca. 18 TWh. Dermed vil småkraft samlet sett også utgjøre et viktig bidrag inn i det totale kraftforsyningsbildet. Videre er vannkraft, som det er sagt fra talerstolen tidligere i dag, en utmerket energikilde i et klimaperspektiv. Vassdragene våre representerer også viktige naturverdier, og flere vassdrag inngår av den grunn i verneplaner. Dermed er vi avskåret fra småkraftutbygging i disse vassdragene dersom installert effekt ikke overstiger 1 MW – med noen unntak. I Bjerkreimsvassdraget og Vefsna er denne konsesjonsgrensen inntil 3 MW, og Høyre ønsker at dette blir regelen for alle vassdrag innenfor verneplanen. Det er to viktige elementer som bør ligge til grunn for hvordan vi tilnærmer oss vernespørsmål. Det ene er selvfølgelig å klart kunne definere hva som er formålet med vernet. Hvilke verdier er det vi ønsker å ta vare på? Dernest bør utfordringen være å stille spørsmålet om hvordan vi finner gode, balanserte løsninger mellom bruk og vern i det enkelte området. Høyre stiller seg bak ønsket om å ta vare på viktige naturverdier langs våre vassdrag. Samtidig ser vi at utforming av og løsninger på dagens småkraftutbygginger kan gjøres på måter som gjør at vi ikke kommer i konflikt med verneverdiene og formålet med vernet. Høyre mener at vi må kunne ha en pragmatisk tilnærming til disse spørsmålene, hvor vi sikrer en bedre balansegang mellom bruk og vern. Ved å følge et slikt spor tror jeg også at det enkelte lokalsamfunn i større grad kan se positivt på vern av områder og vassdrag som båndlegger mulighetene for næringsaktivitet eller andre typer inngrep. Når det gjelder Bjerkreimsvassdraget, har det på tross av åpningen som har vært gitt på inntil 3 MW installert effekt, ikke blitt gitt noen konsesjoner i dette vassdraget. Flere ligger til behandling i NVE, og saksbehandlingstiden er dessverre kritikkverdig lang. Det er viktig at regjeringen nå synliggjør at de faktisk følger Stortingets ønske om å åpne for småkraftutbygging inntil 3 MW i dette vassdraget. Det gjenstår som sagt å se. Det er positivt at også Vefsna fikk samme type unntaksbestemmelse, men fra Høyres ståsted trenger vi ingen utsettelse av beslutningen om å åpne for utbygginger på inntil 3 MW i vernede vassdrag. Hver søknad vil uansett bli vurdert på selvstendig grunnlag i forhold til om tiltaket på noen saklig måte må sies å være i konflikt med de verneverdier verneplanen har omtalt for det enkelte vassdrag.