Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-02-11:
Det er svært viktig å føre en aktiv kamp mot skatteomgåelse og skatteunngåelse, både nasjonalt og internasjonalt. Det er viktig for å sikre finansieringen av velferdsstaten i framtiden, for å sikre en rettferdig beskatning og for å sikre konkurransedyktige vilkår for norske bedrifter, ikke minst mange små og mellomstore bedrifter, som ikke har den muligheten som store internasjonale konsern har til å lage kompliserte selskapsstrukturer for å unngå eller omgå skatt. Det temaet vi tar opp i dag, og som interpellanten fortjenestefullt har reist, er på ingen måte noe nytt tema for Stortinget. Dette er et tema som Stortinget gjentatte ganger har fått seg forelagt. Det er et tema som Senterpartiet har vært engasjert i både i regjering og i opposisjon. Vi har vært med på å fremme forslag om dette, som da vi fremmet forslag om å innføre rentebegrensningsregelen. Det er et svært viktig tiltak, men som dessverre har blitt hindret, både av regjeringen – gjennom sendrektighet i forbindelse med utvidelse av den – og ved at søkelyset har blitt satt på den av EØS-avtalens voktere, ESA. Vi har gjentatte ganger i denne salen måttet stramme opp forslag fra regjeringen, ikke minst gjennom det arbeidet vi i fellesskap gjorde med skatteforliket i 2015, der det var opposisjonen på Stortinget som måtte sørge for at det kom tydeligere tiltak i kampen mot skatteunndragelse og skatteomgåelse. I ettertid av det forliket har vi gjentatte ganger måttet etterspørre de tiltakene det var enighet om, framdriften på dem og hva som skjer. Det er, slik jeg opplever det, stor grad av enighet i Stortinget om at vi skal være aktive i internasjonalt samarbeid og ikke minst delta innenfor det samarbeidet som OECD har lagt til rette for, og det viktige arbeidet som har skjedd der over tid. Det er selvsagt å håpe at det nå blir en rask gjennomføring av de tiltakene som ligger på bordet fra OECDs side. Samtidig er det ikke tvil om – og det erkjenner OECD selv også – at dette ikke er tiltak som går langt nok. Det er behov for å komme videre både i det internasjonale samarbeidet og når det gjelder nasjonale tiltak. Det holder ikke bare å være opptatt av internasjonale tiltak. Vi må også se på hvordan vi utformer vår egen politikk. Når det gjelder skattlegging av digitale selskaper, er én ting å se at det er endringer i økonomien, med nye plattformer og nye områder som gjør at vi trenger nye løsninger, men vel så viktig er det å se hvordan en skal skattlegge for å sikre en rettferdig beskatning og gode konkurransevilkår innenfor eksisterende næringer, noe som f.eks. har blitt avdekket av TV 2 når det gjelder beskatning av vindkraftbransjen. Der viste de til at Tellenes vindpark i Rogaland hadde en inntjening i 2018 på 240 mill. kr uten å betale en eneste krone i selskapsskatt i Norge. Og når det gjelder beskatning av vindkraft i dag, er det, utover at en betaler noen kroner i eiendomsskatt, ingen skatt som tilfaller verken lokalsamfunnene eller – i dette tilfellet – nasjonen. Senterpartiet har fremmet forslag om at vi både skal få en endring av beskatningen av vindkraft gjennom en naturressursskatt – heimfall for vindkraft – og må tette hullene når det gjelder selskapsbeskatning nasjonalt, slik at en ikke har en diskusjon om hvorvidt en skal ha 24, 23 eller 22 pst. selskapsskatt. Det er en viktig nok diskusjon, men den største utfordringen er jo at en del selskaper som har aktivitet og bedriver verdiskaping i Norge, betaler null i selskapsskatt. Derfor er det behov for nye tiltak. Dette er et viktig tema som trenger en ny og forsterket innsats.