Sveinung Stensland (Høyre), 2014-04-10:
«Mye prat» – det er stort sett det vi driver med her i huset. Det partiet jeg representerer, vil bygge samfunnet på tillit til enkeltmennesket. Hver enkelt skal ha størst mulig frihet til og ansvar for å forme sitt eget liv og sin egen fremtid basert på respekt for andre og for fellesskapet. Dersom det skal være statens ansvar hvordan vi velger å føre vårt liv, kan det fort bære av sted i feil retning. Statens rolle må være å legge til rette for sunne valg og bedre livsstil. Det er jo sånn at noen ganger er vi lykkelige – kanskje på vårt mest lykkelige – når vi gjør noe som vi vet kanskje ikke er så sunt. Å unne seg noe ekstra er vanlig når man skal feire små og store begivenheter eller hygge seg sammen med venner og familie. Det må fortsatt være lov, selv om det må gå an å kose seg uten å innta friterte potetprodukter. Befolkningen sitter mer i ro enn noen gang. En slik stillesittende livsstil antas å være like helseskadelig som å røyke. Barns lek er radikalt endret på bare én generasjon. En av dagens utfordringer er at tilgangen på mat, både sunn og usunn, aldri har vært større. Flertallet av det norske folk lever sammenlignet med andre kulturer et liv i overflod. Samtidig som tilgangen på mat, snacks og andre nærings- og nytelsesmidler aldri har vært større, ser vi at det er mer og mer oppmerksomhet rundt trening og helsestudio og økende kroppsfokusering. Vi ser en økende polarisering: Noen er svært opptatt av kropp, helse og kosthold, andre forholder seg likegyldig, da de uansett ikke klarer å leve opp til stadig høyere idealer og dagens mønster for det perfekte liv. Midt i denne problemstillingen mener jeg forbud og formynderi fratar oss både frihet og ansvar. Statens pisk er unødvendig for dem som allerede er kjernesunne, og biter dårlig på dem som uansett ikke bryr seg. Før var smittsomme sykdommer den store fare for befolkningens helse. I dag seiler livsstilssykdommer opp som helseutfordring nr. én. Målene for folkehelsepolitikken er derfor klare: Folk bør spise sunnere, trene mer, røyke mindre og begrense alkoholforbruket. Som de sier i Ryfylke: «Viss du ikkje sluttar med uvanane, gjer dei det slutt på deg.» Nøkkelen til bedre folkehelse og bekjempelse av ikke smittsomme sykdommer er at hver og en av oss tar større ansvar for egen helse. Skal vi lykkes, må likevel politikken spille en rolle. Spørsmålet er hvilken og hvordan. I debatten om virkemidler har vi sett tilløp til overformynderi. Gjennom tvang, snarere enn tilrettelegging og råd, har man i flere saker forsøkt å få folk inn på den «sunne» vei. Vi er enige om målet. Likevel er dette en uheldig utvikling som skyldes en kombinasjon av målorienterte fagfolk og reguleringsivrige politikere som ikke setter grenser for politikk. I verste fall virker det hele mot sin hensikt. Vi har nå debatter i Norge om det offentliges ansvar når folk er overvektige. Debatten burde heller dreie seg om den enkeltes ansvar for egen helse. Vi må få hele folket til å drive med mer fysisk aktivitet og friluftsliv. Det hjelper ikke at eliten går Birken når resten av landet sitter i sofaen og ser på. Når vi planlegger samfunnet, må det være med tanke på nettopp dette. Nærhet til natur og gode gang- og sykkelveier stimulerer til økt aktivitet. Vi må sørge for at det lønner seg å gå og sykle til jobb. Næringsforeningen i Stavanger har satt i gang Sykkelløftet, både for å få mindre kø i trafikken og – ikke minst – for å få flere til å holde seg i form. Flere bedrifter, som Aker Solutions i Jåttåvågen, har en egen sykkelkoordinator som arbeider for at flere skal sykle til jobben. Slikt må vi få mer av. Vi må også legge enda bedre til rette for breddeidrett og andre aktive miljøer som speider, hjelpekorps og turlag. Vi må legge til rette for økt fysisk aktivitet i skolen, noe regjeringen har forpliktet seg til i regjeringserklæringen. Tidsånden har kastet mange gamle kostvaner på dynga. Kjappe løsninger og mange tomme kalorier har tatt over for den nøysomme kosten som preget vår kultur for et par generasjoner siden. Kombinasjonen av mer næringstett kost og mindre hverdagsmosjon bidrar kraftig til oppblomstringen av ikke smittsomme sykdommer. Jeg vil oppfordre helseministeren til å øke presset mot næringsmiddelindustrien, slik at de kjappe måltidene også blir sunne måltider. Forbudet mot det svært helseskadelige transfettet som ble startet av den forrige regjeringen, er nå innført. Det er veldig bra. Industrien har tatt en del skritt i riktig retning selv, men det er fortsatt et stykke igjen før vi kan si at kiosk- og ferdigmat er gjennomgående sunne valg. For det er det det handler om: å legge til rette for sunne valg. Høyre vil i lys av dette se velvillig og med et åpent sinn på dagens forslag fra Venstre om bedre merking av palmeoljeholdige produkter. Så får vi komme tilbake til den saken når den kommer i komiteen. Når alt kommer til alt, er det den enkelte borger som bestemmer over eget liv, som tar egne valg for sin egen helse. Jeg sier som Sebastian Kneipp: «Den som ikke hver dag gjør noe for helsen sin, må en dag ofre mye tid for sykdommen.»