Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-03-26:
Regjeringen legger stor vekt på tiltak som kan styrke fastlandsøkonomien, stimulere til verdiskaping og sikre framtidige norske arbeidsplasser. Bionæringene, med primærproduksjon og tilhørende industri, er en helt sentral del av dette. En bioøkonomistrategi vil være et viktig tiltak for å styrke bionæringenes rolle i norsk økonomi. På samme måte som kunnskap har vært avgjørende for produktivitetsvekst og videreutvikling av primærnæringene, er kunnskap bærebjelken i bioøkonomien. Kunnskap om biologiske sammenhenger og teknologiutvikling vil legge et viktig grunnlag for bedrifter som baserer sin virksomhet på utnyttelse og videreforedling av fornybar biomasse fra hav, skog og landbruk. Om Norge skal lykkes innenfor bioøkonomien, kreves det imidlertid et tett samarbeid mellom forskningsmiljøer, næringsliv og bransjeorganisasjoner – og et næringsliv som griper sjansen. Regjeringens satsing på kommersialisering og styrking av de virkemidler og arenaer som omvandler kunnskap til gode innovasjoner, er et viktig grep for videreutvikling og forståelse av bioøkonomien. Regjeringens satsing på denne typen virkemidler gir resultater, også innen de biobaserte næringene. Vi ser bl.a. en rekordsøking til SkatteFUNN, en ordning som lar bedrifter trekke kostnader til forskning og utvikling fra på skatten – ca. 20 pst. økning sammenliknet med 2013. I 2014 hadde SkatteFUNN over 4 800 aktive prosjekter. Budsjetterte prosjektkostnader var på totalt 16,2 mrd. kr, med et budsjettert skattefradrag på 2,7 mrd. kr. Bionæringene viser en økende interesse for å utnytte denne muligheten. I 2014 var det nærmere 900 aktive prosjekter innen områdene hav, jordbruk og skog. Blant prosjekter som får eller har fått midler fra SkatteFUNN, finnes det flere prosjekter som bidrar til utvikling av bioøkonomien i Norge. Den lille Toten-bedriften Selmer Utvikling AS har benyttet seg av SkatteFUNN til å videreutvikle sin virksomhet. Gjennom videreforedling av annensorteringsvarer og restråstoff fra grøntsektoren nyttiggjør bedriften råstoff som ofte blir kastet. De gjør avfall om til salgbare produkter. Dette betyr høyere utnyttelse av råvaren, mindre produksjonsavfall og bedre lønnsomhet for bedriften. Samtidig blir miljøpåvirkningene redusert som følge av at behov for kostbar destruksjon og/eller deponering bortfaller. Kretsløpstankegangen og bedre ressursutnyttelse, bl.a. det å redusere matsvinn, er en viktig del av bioøkonomien. Selskapet Kebony AS er et annet godt eksempel på at virkemidler som fremmer innovasjon, gir resultater. Med støtte fra SkatteFUNN-ordningen og Forskningsrådets BIA-program har selskapet utviklet en patentert metode som gjør det mulig å benytte planteavfall fra jordbruket i impregneringsvæske for trevirke. Metoden gjør at nordisk tre er like robust som tropiske tresorter, uten bruk av miljø- og helseskadelige midler. Kebonys trevirke blir benyttet i alt fra fasader, båtdekk og terrasser til storstilte prosjekter som Kragerø Spa & Resort og Farris Bad og rene designprosjekter som paviljonggruppen KREOD i London. Selskapet har mottatt en rekke priser for sin virksomhet og har i dag 60 ansatte og en årlig omsetning på i overkant av 100 mill. kr. Fiskeriministeren nevnte betydningen av satsingen på Campus Ås for bioøkonomien i Norge. Det miljøet som bygges opp på Ås, med Norges miljø- og biovitenskapelige universitet, Norsk institutt for bioøkonomi, Nofima og Veterinærinstituttet, vil være attraktivt for både studier, forskning og arbeid med innovasjon. Et slikt ledende miljø vil gi et løft for bionæringens omdømme, økt rekruttering av dyktige fagfolk og mer innovasjon i næringene. Miljøet på Ås vil på denne måten være en sentral driver for norsk bioøkonomi. Fiskeriministeren nevnte også det nye senteret for forskningsdrevet innovasjon på Ås. De problemstillingene som skal løses ved dette senteret, vil være viktige for både blå og grønn sektor. Under navnet Foods of Norway skal dyktige forskere i tett samarbeid med sine bedriftspartnere utvikle nye fôrprodukter basert på biomasse fra skog, landbruk og hav – biomasse som i seg selv er uegnet til mat. Både globalt og nasjonalt er det et stort behov for protein av god kvalitet til bruk i husdyr- og fiskefôr. I Norge dekkes behovet for proteinråvarer i stor grad av soyaprotein, hovedsakelig gjennom import av soyabønner fra Brasil. Foods of Norway vil gi et viktig bidrag til at Norge i større grad kan basere sin matproduksjon på nasjonale ressurser. Samtidig vil dette senteret kunne legge grunnlaget for en ny type industri og nye lønnsomme næringer innenfor bioøkonomien. Bioøkonomien er et godt utgangspunkt for en videreutvikling av skog- og trenæringen. I dag går en langt større andel av norsk tømmer til eksport enn for bare et par år siden. Eksport kan være viktig og riktig for å sikre avsetning av alle sortiment, men vi er ikke tjent med at skognæringen ender opp som en ren råvareeksportør. Vi har en ressursbasis som gjør at vi har gode muligheter til å utvikle skog- og trenæringen. Vi har dessuten kunnskap og kompetanse til å utnytte de ressursene vi har. Borregaard, som både fiskeriministeren og interpellanten var inne på, er et godt eksempel på hva innovative bedrifter kan få til. Så mye som 18 pst. av selskapets omsetning kommer fra produkter som ikke fantes for fem år siden. SKOG22-rapporten er et godt og gjennomarbeidet innspill fra skog- og trenæringen og vil være en viktig premissleverandør både for regjeringens arbeid med bioøkonomistrategi og for utarbeidelsen av en melding om landbruket og en melding om skognæringen. Det er naturlig at disse arbeidene ses i sammenheng.