Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
La meg først få takke saksordføreren, som også er komitéleder, for et veldig godt stykke arbeid som vanlig. Så vil jeg si innledningsvis at vi sitter med to dokumenter. Kontroll- og konstitusjonskomiteen har behandlet Dokument 3:7 for 2010–2011, men jeg vil understreke at vi også har hatt til rådighet i store deler av den tiden vi har behandlet Dokument 3:7, også Meld. St. 18, Læring og fellesskap, fra Kunnskapsdepartementet. Og jeg vil vel mene at de viktigste temaene som er tatt opp i Riksrevisjonens dokument, etter hvert er omtalt og behandlet i Meld. St. 18. Så vidt jeg forstår, men det vil sikkert representanter for kirke-, utdannings- og forskningskomiteen understreke etterpå, er det slik at kirke-, utdannings- og forskningskomiteen har behandlet, og lagt fram i salen i dag, en liten del av Meld. St. 18, mens det som i stor grad berører de temaene som er tatt opp i kontroll- og konstitusjonskomiteen, vel skal behandles til høsten. Grunnlaget for vår skolepolitikk er prinsippene om fellesskolen, dvs. alles rett til en tilpasset opplæring i et samordnet felles skolesystem basert på nasjonale standarder og jevn fordeling av ressurser, med lokale variasjoner og ivaretakelse av elevenes individuelle og tilpassede behov. Fellesskolen er også en møteplass for barn fra ulike miljøer, etniske grupper og sosiale lag. Dette er helt vesentlig i et stadig mer mangfoldig samfunn – eller for å sitere de aller første setningene i Meld. St. 18, Læring og fellesskap, fra statsråd Halvorsen: «Det norske utdanningssystemet er felles for alle og binder oss sammen. Det er forankret i tradisjoner og felles verdier og skal ruste oss for fremtiden.» Tilpasset opplæring er de tiltak skolen setter inn for å sikre at elevene får best mulig utbytte av opplæringen. Tilpasset opplæring handler om å skape god balanse mellom evnene og forutsetningene til den enkelte elev og fellesskapet. Så er det slik at elever som ikke har – eller ikke kan få – tilfredsstillende utbytte av opplæringen, som også saksordføreren understreket, har rett til spesialundervisning etter opplæringsloven § 5-1. I inneværende skoleår har nærmere 5 000 elever enkeltvedtak om spesialundervisning. Det er en del unger, det. Det er 8,4 pst. av alle elever. Før kommunene fatter vedtak, skal det foreligge en sakkyndig vurdering av elevenes særskilte behov. Det skal gjøres av den lokale PP-tjenesten. Utdanningsdirektoratet mener at saksbehandlingstid over tre måneder er for lang tid. Dette sier en samlet komité seg enig i. Departementet deler også det synspunktet i sine merknader til Riksrevisjonens rapport. Det kommer for så vidt også klart fram i Meld. St. 18 at regjeringen vil sette i verk tiltak mot lang saksbehandlingstid. Komiteen ber for øvrig i merknadene departementet vurdere lovfesting av maksimal behandlingstid. La meg så understreke at det heller ikke i dag er fritt fram for kommunene til å bruke så lang tid de vil. Loven gir elever rett til spesialundervisning, noe som må etableres i løpet av rimelig tid. Det må naturligvis også få konsekvenser for saksbehandlingen. Dette er altså en rett som er gitt elevene, og jeg vil understreke det som saksordføreren sa, at de som har fått denne retten, må naturligvis få den hjelpen de trenger. Det må ikke være slik at de sakker akterut, og det må ikke være slik at de faller ut igjen, slik at foreldrene må streve på nytt for å komme inn i et vanskelig system. Det skyldes ikke minst at det er veldig viktig at de samme elever etter at de har vært i spesialundervisning en stund, blir integrert i den ordinære, tilpassede undervisningen. Det vil jeg understreke så sterkt jeg kan. En god del av de svakheter som Riksrevisjonens rapport peker på, er tatt opp i Meld. St. 18. Og som jeg sa innledningsvis, vil størsteparten av den meldingen bli behandlet av fagkomiteen til høsten. I meldingen foreslås det en rekke tiltak for å styrke tiltakskjeden. Kunnskapsdepartementet vil også iverksette programmet Vi sprenger grenser, et tiltak for å øke forventningene, bevisstheten og kompetansen om læring og utvikling til elever med større sammensatte lærevansker og utviklingshemninger. Som jeg sa, siden meldingen og dokumentet kom nesten samtidig, vil de viktigste temaene knyttet til dokumenter fra Riksrevisjonen bli behandlet av fagkomiteen. Det er kirke-, utdannings- og forskningskomiteen som må foreslå de konkrete tiltakene og legge fram konkrete forslag. Det er ikke kontroll- og konstitusjonskomiteens ansvar eller oppgave. Helt til slutt: Målet må fortsatt være at flest mulig elever skal tilbys undervisning innenfor den ordinære, tilpassede opplæringen. Å møte alle elever med respekt innebærer å legge til rette for at alle elever opplever skolehverdagen som meningsfull. Det vil si at opplæringen skal være tilpasset den enkelte elev. Meld. St. 18 er et viktig dokument i så måte og en god oppfølging av Riksrevisjonens dokument.