Anders B. Werp (Høyre), 2017-05-15:
«Innen nyttår skulle alle statsrådene ha meldt inn en oversikt til Nasjonal sikkerhetsmyndighet(NSM) over hvilke bygninger, anlegg, områder og transportmidler som kan trenge terrorbeskyttelse og sikkerhetstiltak. Denne oversikten er viktig for at både politiet og forsvaret kan planlegge behovet, og vite hvor det er nødvendig å sette inn sikringsstyrker ved et terroranslag.» (NSM) Pålegget ble gitt i 2001. Tre departementer hadde i 2013 brutt det pålegget. «Dette er ikke akseptabelt», sier Nasjonal sikkerhetsmyndighet. Det kan bety forsinkelser for viktige terrortiltak. «Statsråder bryter sikkerhetsloven.» Dette er alle sitat hentet fra Aftenposten 20. mars 2013. De tre nevnte departementene har ikke fulgt dette pålegget – olje- og energiminister Ola Borten Moe har ikke fulgt pålegget, nærings- og handelsminister Trond Giske har ikke fulgt pålegget, og helse- og omsorgsminister Jonas Gahr Støre har ikke fulgt pålegget. Så jeg er glad for at interpellanten reiser debatten. Dette er tema som er kjent for vedkommende. Det etterlyses en åpen debatt om temaet. Det er jeg glad for at interpellanten etterlyser. For jeg har ikke klart å spore en eneste kommentar fra interpellanten til den saken han var ansvarlig for, siden det oppslaget. Det eneste jeg har klart å spore opp, er fra en debatt i denne salen, som jeg selv husker godt, for det var en etterlysning jeg selv kom med, og det er fra daværende justisminister Grete Faremo, som måtte si i en debatt noen tid senere: «Det aktive ansvaret som representanten Werp refererer til, betinger selvsagt både ressurser og også en avklaring av konstitusjonelle ansvarsrammer.» Det er det eneste svaret jeg har klart å finne fra daværende regjering på et veldig parallelt problemområde som denne interpellasjonen inviterer til. Og det jeg nå viser til, skjedde halvannet år etter 22. juli. Noen uker etter regjeringsskiftet i 2013 foreligger det en tilsynsrapport om arbeidet med samfunnssikkerhet og beredskap i Justisdepartementet. Det er alvorlige brudd på styring og organisering av departementet, og det er alvorlige brudd på samordningsrollen til Justisdepartementet. Det har vært pinlige forsøk fra Arbeiderpartiet på å hekte den tilsynsrapporten til nåværende regjering, men den ble avsluttet noen uker etter regjeringsskiftet, så det er forrige regjerings arv vi snakker om. Poenget mitt med å se tilbake er at det var et betydelig etterslep – et betydelig etterslep – som lå og ventet på nåværende regjering i 2013. Og er det noe denne regjeringen har jobbet med, som statsministeren har redegjort for fra talerstolen i denne saken, og i mange tidligere saker, er det dette – det er ingen tvil om det – i tillegg til de 1 049 tiltakene som politidirektøren selv peker på er aktive, offensive og gode tiltak i politiet. Ingen politiske temaer er fredet for en politisk debatt – det skulle bare mangle. Men for dem av oss som var med, den forferdelige tiden i 2011 og de neste årene – fra opposisjonens side kan jeg bare si at det manglet ikke på muligheter for oss til å spille politisk mynt eller reise en politisk debatt ut fra den forferdelige situasjonen, men vi gjorde det ikke, i forståelse for at vi skulle løfte i flokk og stå sammen i sorgen. Men jeg etterlyser, når Arbeiderpartiet nå løfter denne saken på den måten som gjøres i denne debatten, også svar fra Arbeiderpartiet. De har ikke kommet med et eneste selvstendig politisk svar på den problemstillingen vi debatterer. Det eneste vi ser spor av i deres program, er gjenbruk av regjeringens allerede gjennomførte justispolitikk.