trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Victor Norman (Høyre), 2003-04-30:
La meg først presisere at de opplysningene jeg har fått fra Aetat Hedmark, er at man vil sette i gang et tredje AMO-kurs i inneværende år. Og som jeg presiserte: Vi føler et veldig ansvar for å hjelpe ledige tilbake i jobb, men jeg vil også presisere at det ikke må være et middel som bedrifter kan ha til å unndra seg sin egen plikt til å dekke etablerings- og opplæringskostnader. Når det gjelder satsing i det indre østlandsområdet generelt, og i det angjeldende området spesielt, har Regjeringen allerede gått inn med ekstraordinære tiltak, bl.a. har jeg selv åpnet for at dagpenger kan brukes til å finansiere utdanning i inntil ett skoleår i et prosjekt i regi av Hedmark og Oppland fylkeskommune. Så vi gjør en særskilt innsats i området. Jeg vil også presisere at den prioriteringen som Aetat Hedmark har valgt når det gjelder kurs nettopp i tilknytning til 1880 Nummeropplysning på Flisa, er et eksempel på en ekstraordinær satsing fra etatens side.
Victor Norman (Høyre), 2003-04-30:
Vi har løpende oppmerksomhet, og jeg tar den oppfordringen med meg videre.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2003-04-30:
«Høyteknologiske kabler er lagt tvers gjennom landskapet i mange kommuner uten at lokalsamfunnene får glede av dette. Telenor og BaneTele har bredbåndskabler gjennom flere kommuner i Sør-Trøndelag, eksempelvis mellom Støren og Røros, men har ingen noder på strekningen. Det betyr heller ingen tilgang til kabelens teknologi og hastighet, et økende dilemma for offentlig forvaltning, lokale bedrifter o.l. som møter høyere krav når det gjelder IT-teknologi og ytelser mot Internett. Hvordan vurderer statsråden situasjonen?»
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2003-04-30:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg tolker positivt. Som kjent er bredbåndstilknytning i dag nærmest alfa og omega for at bedrifter i Utkant-Norge kan være konkurransedyktige i forhold til mer sentralt beliggende virksomheter og bedrifter. For offentlig forvaltning, skoler, biblioteker osv. i distriktene er slik tilknytning svært viktig. Men så opplever vi at de digitale motorveiene som bredbånd er, ikke har noen avkjørsel – eller noder, som det heter – og man kan ikke benytte disse veiene. Dette er situasjonen i en langstrakt landkommune som Holtålen, og det er sikkert bare ett av mange eksempler. Til tross for at kablene beslaglegger jord og grunn i lokalsamfunnet, får de ingenting igjen. Jeg er glad for at statsråden viser til arbeidet med stortingsmeldingen om bredbånd, hvor Regjeringen vil vurdere spesielt tiltak innrettet mot områder som står svakt overfor markedet. Det gir jo et visst håp. Men mitt spørsmål er da til statsråden: Kan han bekrefte at nettopp distriktskommunene og utkantproblematikken vil bli særlig vektlagt i den stortingsmeldingen som han bebuder?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2003-04-30:
Jeg takker for det. Det høres bra ut. Spørsmålet om tilgang og samtrafikk på bredbåndsnettet er i stor grad et spørsmål om pris og kostnad. Som også statsråden var inne på i sitt første svar, er prisene på vei nedover, og han sa også at Telenors priser er til vurdering i Post- og teletilsynet. Det kan kanskje være vel og bra. Men det er ikke tvil om at virksomheter, offentlige så vel som private, i landdistriktene sliter med store avstandsulemper. Og når de, som statsråden nå bekrefter, i tillegg også stenges ute fra disse høyhastighetskablene, forsterker det bare disse problemene. Det har vært sagt at IT-teknologien skal utjevne distriktsulempene, det skal ikke bety noe hvor man bor. Men dette holder ikke stikk. Distriktene taper i kampen om arbeidsplassene. Jeg har da et par tilleggsspørsmål: Ser statsråden en mulighet for å legge press på Telenor og de andre aktørene og forplikte dem til å opprette såkalte noder, slik at lokalsamfunnene kan benytte denne teknologien? Og kan det være aktuelt å se på økonomiske virkemidler for å bedre tilgangen til bredbånd i distriktene?
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-04-30:
Representanten Lånkes spørsmål berører flere politikkområder, herunder telepolitikk, IT-politikk og statens eierskapspolitikk. Gjeldende strategi for bredbåndsutbyggingen er at det er markedsaktørene som finansierer og bygger selve infrastrukturen. Myndighetene skal legge til rette for konkurranse, stimulere offentlig etterspørsel samt stimulere utvikling av elektronisk innhold og kompetanse. I tråd med tele- og bredbåndspolitikken er det i utgangspunktet aktørenes egne forretningsmessige vurderinger som avgjør hvor det tilbys knutepunkter og prisene for tilknytning. Gjeldende teleregulering stiller imidlertid krav om at tilbyder med sterk markedsstilling skal tilby tilgang og samtrafikk til kostnadsorienterte priser. Slik prisregulering har vært et sentralt virkemiddel for å korrigere for manglede konkurranse. Både BaneTele og børsnoterte Telenor er rene forretningsmessige selskap, som ikke er satt til å ivareta sektorpolitiske hensyn. Det betyr at staten må legge til grunn alminnelig aksepterte prinsipper for god eierskapsutøvelse. Selskapene må derfor foreta sine disposisjoner på et forretningsmessig grunnlag innenfor de teleregulatoriske rammer. Representanten Lånke er opptatt av hvordan ulike brukere skal få tilgang til elektronisk kommunikasjonsinfrastruktur. I tillegg til selve tilgangen er også samtrafikk mellom og i overføringsnettet avgjørende for at sluttbrukere kan kommunisere. Regulering av tilgang og samtrafikk har vært av de viktigste elementene for å få til en overgang fra monopol til konkurranse i telesektoren etter 1. januar 1998. Plikten til å gi tilgang har vært en forutsetning for at nye tilbydere har kunnet etablere seg i markedet i konkurranse med Telenor. Konkurrerende tilbydere har pr. i dag tilgang til eksisterende infrastruktur via tilgang til det faste aksessnettet, samtrafikk, spesiell nettilknytning, mobilkommunikasjonsnett og overføringskapasitet. Et viktig bidrag for å øke bredbåndsutbredelsen er også at lokalsamfunn går sammen om å aggregere etterspørsel. Prisene for overføringskapasitet har gått betydelig ned siden 1996. Telenor har også mistet andeler av dette markedet. Telenor endret sin prisstruktur på leide samband fra 1. juni 2002. Post- og teletilsynet vurderer nå om Telenors priser er i samsvar med kravet om kostnadsorientering. Leide linjer er en avgjørende innsatsfaktor i anskaffelsen av bredbånd. Regjeringen ser det derfor som viktig at ikke prisene for tilgang skal medføre betydelige kostnadsulemper for bredbåndsbruk i distriktene, og vil løpende vurdere behovet for tiltak på dette området. I forbindelse med det pågående arbeidet med den kommende stortingsmeldingen om bredbånd vurderer Regjeringen også spørsmålet om behovet for særskilte tiltak innrettet mot områder der markedet ikke sørger for et bredbåndstilbud.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-04-30:
For det første er det helt rett som representanten Lånke sier i sin beskrivelse, det er med den elektroniske motorveien som det er med den andre motorveien, den går forbi mange områder som oppleves å være tett befolket, men hvor man likevel ikke får lov til å huke seg på. Det har å gjøre med kostnader knyttet til det i forhold til den bruken som det forventes å bli. Det er et problem på dette området, for en viktig forutsetning for å ha konkurransedyktige bedrifter i Distrikts-Norge er at man har tilgang på denne høyteknologibiten som det å ha bredbånd betyr. Jeg kan bekrefte at dette definitivt er en av de absolutte hovedproblemstillingene vi ser på nå i forbindelse med bredbåndmeldingen. Hvilke tiltak kan vi gjøre fra myndighetenes side, som gjør at det også i de distriktene representanten Lånke viser til, skal være mulig å få aksess til dette nettet. Jeg tror det vil være avgjørende for næringsutvikling, for å få lønnsomme arbeidsplasser og for bosetting i disse distriktene. Som sagt, vi har basert oss på en politikk som Stortinget har sluttet seg til, men vi har nå til vurdering om vi skal justere den.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-04-30:
For det første er det klart at det er helt riktig at dette har med pris å gjøre, kostnaden med å lage et planfritt motorveikryss, så å si, er bundet opp i forhold til bruken. Det er klart at det i en del distrikt er frustrerende å se på at den elektroniske motorveien går forbi, men kostnaden er for høy. Derfor er det langs flere linjer vi angriper dette, bl.a. i forhold til det med konkurranse, og det er kanskje noe av det viktigste. Men teknologiutviklingen gjør det også faktisk slik at en del områder som før var avskåret, nå, ved å ta i bruk ny teknologi, greier dette på en annen måte. Representanten nevner to måter å angripe dette på i slutten av spørsmålet. Det ene er å legge press på Telenor. Hvis representanten med det mener at jeg skal gjøre noe som er i motstrid til det vi har sagt vi skal gjøre når det gjelder eierskapsutøvelse, så kommer jeg ikke til å gjøre det. Når det gjelder økonomiske virkemidler, er det en del av den stortingsmeldingen som nå kommer, om vi må sette inn midler fra statens hånd for å kompensere i de mest grissgrendte strøk av landet.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-04-30:
«NSB AS har siden september 2002 varslet at de ikke vil drive persontrafikken på Ofotbanen etter ruteskifte i juni 2003. Samferdselskomiteen har i en flertallsmerknad presisert at dersom forholdene ligger til rette for det, bør trafikkeringsretten overføres fra NSB til Ofotbanen AS. Hva vil statsråden gjøre for å følge opp innstillingen fra samferdselskomiteen, og hva vil statsråden gjøre for å sikre persontrafikken etter juni 2003?»
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-04-30:
Jeg takker for svaret. Jeg konstaterer at det som var intensjonen i flertallsmerknaden fra samferdselskomiteen om at dersom forholdene lå til rette for det, kunne Ofotbanen AS overta trafikkeringsretten på Ofotbanen, ikke er blitt fulgt opp, ved at man nå forlenger avtalen med NSB. I dagens Fremover er det et stort oppslag om at det er fare for togstopp om seks uker – det er altså seks uker til disse avtalene går ut – og at NSB er i forhandlinger både med Ofotbanen AS og Connex AS om trafikkeringsrett og videre persontrafikk på Ofotbanen. Ofotbanen AS har lagt opp til å etablere et regionalt togtilbud mellom Nord-Sverige og Nord-Norge. Ofotbanen AS er et nordnorsk selskap som er i etableringsfasen. Vil statsråden se det som positivt om NSB nå får til en avtale med Ofotbanen AS om å overta trafikkeringsretten på Ofotbanen og ivareta de sikkerhetsmessige forholdene på Ofotbanen som NSB i dag har?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-04-30:
Jeg takket for svaret, og ser fram til at det blir etablert en avtale med Ofotbanen AS om togtrafikk/persontrafikk på Ofotbanen fra og med juni 2003.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-04-30:
Persontrafikken på Ofotbanen inngår i avtalen mellom Samferdselsdepartementet og NSB om kjøp av persontrafikk for 2003 og i rammeavtalen for perioden 2003-2006. Samferdselsdepartementet og NSB er enige om at denne avtalen opprettholdes, da det ikke er lagt opp til å konkurranseutsette kjøp av persontrafikken på Ofotbanen før 2006. NSB har i dag en avtale med Tågkompaniet AB, som driver persontrafikken på Ofotbanen som underleverandør for NSB. Denne avtalen utløper den 15. juni i år i forbindelse med at Connex AB overtar persontrafikken fra Tågkompaniet på svensk side. Persontrafikken på Ofotbanen inngår i dag som en del av den internasjonale trafikken med tog mellom Narvik og henholdsvis Stockholm og Göteborg. Jeg ønsker å sikre at persontrafikken kan opprettholdes etter juni 2003, når Connex overtar togtrafikken fra Tågkompaniet på svensk side. Med bakgrunn i inngått kjøpsavtale for perioden 2003-2006 har Samferdselsdepartementet og NSB derfor blitt enige om at NSB opptar forhandlinger med Connex for å få videreført den grenseoverskridende togtrafikken mellom Narvik og Sverige. For å kunne ivareta sikkerheten på en tilfredsstillende måte er det en forutsetning at Connex får nødvendig tillatelse/sikkerhetssertifikat til å drive jernbanevirksomhet på Ofotbanen fra Statens Jernbanetilsyn. Når det gjelder forholdet til Ofotbanen AS, har Samferdselsdepartementet samtidig bedt NSB om å ta kontakt med selskapet og drøfte mulighetene for at NSB sammen med Ofotbanen kan utvikle et regionalt togtilbud innenfor rammen av kjøpsavtalen som er inngått mellom Samferdselsdepartementet og NSB for perioden 2003–2006. Dette betinger at Ofotbanen AS får de nødvendige tillatelser til å drive jernbanevirksomhet på Ofotbanen fra Statens Jernbanetilsyn. Jeg kan opplyse om at både Connex Tog AS og Ofotbanen AS nå har søkt Statens Jernbanetilsyn om tillatelse til å drive trafikkvirksomhet på Ofotbanen. I tillegg har Connex AB søkt om sikkerhetssertifikat for kjøring Narvik–riksgrensen. Connex kan etablere en internasjonal sammenslutning som kan utøve grenseoverskridende trafikk på banen. Søknadene er til behandling, og tilsynet regner med at saksbehandlingen vil kunne avsluttes relativt raskt. For begge selskapene gjelder at de må disponere godkjent rullende materiell for å kunne starte trafikk på Ofotbanen.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-04-30:
Mitt svar er veldig enkelt: Ja, jeg ser på det som veldig positivt. Jeg synes det er veldig positivt at det etableres et norsk jernbaneselskap som er villig til å gå inn på det norske nettet. Og som jeg sa i svaret mitt i stad, har vi bedt NSB om å ta kontakt med Ofotbanen AS for å se om det er mulig å få etablert en slik type regional trafikk. Men la meg gå tilbake til den flertallsmerknaden det var vist til, der samferdselskomiteen har presisert at dersom forholdene ligger til rette for det, bør trafikkeringsretten overføres fra NSB til Ofotbanen. Denne trafikkeringsretten ligger det ikke til rette for nå. Dette vil vi, vi ønsker at det skal være mulig å ha en åpning for at andre skal kunne trafikkere. Det er derfor vi har vært veldig opptatt av å ha konkurranseutsetting, men det har vi egentlig ikke lov til før i 2006. Da har vi sagt at vi vil åpne for det. Men det er meget positivt at det etableres en slik løsning, at det etableres et selskap, og at de er interessert i å trafikkere i dag.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-04-30:
Rapporten som representanten Signe Øye viser til, er utarbeidet av forsikringsselskapet Gjensidige NOR og ble presentert bl.a. for pressen i Østfold den 25. mars i år. Trafikkulykker er et av våre alvorligste samfunnsproblem, og trafikksikkerhet prioriteres derfor meget høyt av Regjeringen. Jeg er enig med representanten Øye i at ulykkestallet på vegene i Østfold er høyt og gir grunn til bekymring. Selv om den foreløpige årsrapporten for vegtrafikkulykker for 2002 i Østfold, basert på politirapporterte ulykker, viser en nedgang i antall drepte og alvorlig skadde på 4 pst. fra 2001 til 2002, har antall omkomne økt fra 20 personer i 2001 til 26 personer i 2002. En av mine viktigste og kanskje vanskeligste utfordringer som samferdselsminister er nettopp å arbeide for en reduksjon av de alvorligste ulykkene. I Østfold har spesielt mange omkommet i møteulykker på stamvegene, særlig på E6. Trafikksikkerhet er en viktig årsak til at jeg har engasjert meg sterkt for å få til en framskynding av byggingen av en firefelts veg med midtdelere. Fra 2005 vil det være firefelts motorveg fra Akershus’ grense til Åsgård i Råde, mens hele E6 gjennom Østfold vil være ferdig utbygd med firefelts veg i 2009. Jeg forventer at møteulykkene vil reduseres betraktelig som følge av disse utbyggingene. Så er det slik at fart uomtvistelig er svært avgjørende for omfanget av og alvorlighetsgraden ved ulykker. På grunn av den høye ulykkesrisikoen ble derfor fartsgrensene på E6 gjennom Østfold redusert fra 90 km/t til 80 km/t i 2002, samtidig som det er planer om å utvide bruken av automatisk trafikkontroll, ATK. Også på E18 er ulykkessituasjonen alvorlig. For tiden utredes bl.a. oppstart av parsellen forbi Askim. Det er ellers blitt etablert ATK på flere delstrekninger. Dette, kombinert med redusert fartsgrense, har gitt gode resultater i form av redusert alvorlighetsgrad ved ulykkene på E18. Det vurderes også her å utvide bruken av automatisk trafikkontroll. Det utføres ellers mindre – men effektive – trafikksikkerhetstiltak på hele riksvegnettet, herunder bygging av under-/overganger, kanalisering av kryss og siktrydding. For å redusere antall ulykker på riksvegene har Statens vegvesen i samråd med Østfold fylkeskommune prioritert utbedring av ulykkespunkter og bygging av gang- og sykkelveger ved fordeling av den fylkesfordelte investeringsrammen for perioden 2002-2005.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-04-30:
Det er nesten slik at jeg er forundret over spørsmålet, for jeg vet ikke hvor mange ganger jeg har stått i denne sal og sagt nettopp at vi er veldig opptatt av sikkerhet når vi skal prioritere prosjekter. Det er nettopp derfor vi har lagt så stor vekt på å framskynde byggingen av E6 i Østfold, og samtidig legge opp til at vi samlet sett kan få en stor bedring av vegsituasjonen og ulykkessituasjonen i Østfold. Så jeg vil gjerne igjen få lov til å gjenta: Ja, fordi Regjeringen legger så stor vekt på trafikksikkerhet, har vi valgt å prioritere slik som vi har gjort. Så er det slik at både offentlige myndigheter og ulike private organisasjoner utfører viktige oppgaver når det gjelder å forbedre trafikksikkerheten. Det er viktig at vi drar sammen. Vi kan ikke sitte og vente på at vegene skal bli ferdige for at vi skal kunne slå oss til ro med at trafikksikkerhetsutfordringene er løst. Vi er nødt til å dra sammen, og det gjøres en meget god innsats i en rekke kommuner i Østfold. Det setter jeg veldig stor pris på, for det tror jeg innbyggerne i fylket er tjent med.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-04-30:
Jeg vil minne om at denne regjeringen valgte å prioritere høyt satsingen på vegutbygging i Østfold, noe regjeringen Stoltenberg ikke gjorde. Det var det første vi grep fatt i da vi tok over regjeringsmakten. Jeg minner med glede om den innsatsen som denne regjeringen har gjort på dette området nettopp for å forbedre vegutbyggingen i Østfold. Så mitt klare svar er: Ja, denne regjeringen prioriterer trafikksikkerheten meget høyt. Vi ser også at Østfold er et fylke vi må prioritere, og det har vi gjort. Det har vi valgt å gjøre, på tross av at den forrige regjeringen ikke valgte det.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-04-30:
Under samferdselskomiteens behandling av Dokument nr. 8:77 for 2001-2002 ble Regjeringen i tillegg til å vurdere en ordning med maksimalsatser for bompengeprosjekter bedt om å foreta en generell gjennomgang og vurdering av ordningen med bompengefinansiering, jf. Innst. S. nr. 134 for 2001-2002. I St.prp. nr. 1 for 2002-2003 gav Samferdselsdepartementet en vurdering av maksimaltakster for bompengeprosjekter, som konkluderte med at departementet ikke fant det riktig å gå inn for noen vesentlige endringer av dagens bompengeordning, bl.a. fordi dette vil kunne hindre gjennomføring av ferjeavløsningsprosjekter som det er lokal enighet om. Samferdselskomiteens flertall bad ved behandlingen av budsjettproposisjonen Regjeringen komme tilbake til Stortinget i forbindelse med Nasjonal transportplan med en gjennomgang av finansieringsordningen for bompengefinansierte vegprosjekter. Jeg kan forsikre representanten Thore A. Nistad om at departementet har satt i gang nødvendig arbeid for å kunne foreta en grundig gjennomgang og vurdering av ulike prinsipper knyttet til bruk av ordningen med bompengefinansiering i forbindelse med Nasjonal transportplan 2006-2015, som legges fram tidlig i 2004.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-04-30:
Dette er et prosjekt som ble vedtatt her i Stortinget før min tid, og disse satsene ble lagt til grunn for det vedtaket som ble gjort den gang. Jeg medgir gjerne at satsene er høye. Men nå er det slik at vi har en lang rekke ferjer langs kysten her i landet, hvor man i praksis betaler en slags bompengeavgift. Så det å få gjennomført ferjeavløsningsprosjekter hvor man på sikt kan slippe å betale – når prosjektet er nedbetalt, slipper man å betale – er et veldig viktig element for meg.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-04-30:
Jeg er enig i at utbedringer på Rv 3 gjennom Østerdalen er viktig, bl.a. ut fra hensynet til de høye ulykkestallene på strekningen. I St.meld. nr. 46 for 1999-2000 om Nasjonal transportplan 2002-2011 har Samferdselsdepartementet prioritert utbedringer av eksisterende Rv 3 mellom Elverum og Sør-Trøndelag grense i første fireårsperiode. Dette er fulgt opp i Vegdirektoratets handlingsprogram for strekningsvise investeringer med 50 mill. kr til utbedringer på denne strekningen i perioden 2002-2005. I de to første årene av perioden er det ikke bevilget investeringsmidler til denne strekningen, verken av Regjeringen eller av Stortinget i forbindelse med Fremskrittspartiets budsjettavtale med regjeringspartiene. Når det gjelder arbeidet med forberedelser av 2004-budsjettet, pågår dette fortsatt i vegetaten. Derfor har jeg foreløpig ikke tatt noen stilling til hvilke prioriteringer som skal gjøres mellom ulike strekninger, og selvsagt heller ikke til endelig budsjettramme. Dette vil jeg på ordinært vis gjøre i budsjettproposisjonen for 2004, som legges fram i oktober.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-04-30:
Det medfører ikke riktighet at disse 50 mill. kr er tatt vekk. Den perioden som vi nå er inne i, er den perioden planen handler om, så vi har flere år på oss før perioden er over, og det er fortsatt muligheter for å legge inn penger til forbedringer her. Avslutningsvis vil jeg si at jeg er opptatt av trafikksikkerheten, og jeg vet at det er en ulykkesbelastet veg. Derfor er jeg opptatt av at vi skal få gjennomført tiltak på vegen som bedrer trafikksikkerheten.
Torild Skogsholm (Venstre), 2003-04-30:
Jeg regner med at vi får rikelig anledning til å komme tilbake til dette når vi skal diskutere budsjettet til høsten. Jeg vil fortsatt minne om at den planperioden da disse 50 mill. kr var planlagt brukt, ennå ikke er over, og vi har fortsatt mulighet til å komme tilbake til dette.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2003-04-30:
Jeg skal få lov til å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «I forbindelse med Dokument nr. 8:77 for 2001-2002 og Innst. S. nr. 134 for 2001-2002 om reduserte bompengesatser på riksvei 5, Fjærlandsveien, bad et flertall av medlemmene i samferdselskomiteen om en vurdering av å innføre maksimalsatser for bompengeprosjekter. Når har statsråden tenkt å komme med konkrete løsninger i denne saken?»
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2003-04-30:
Nå er det vel slik at det er mange som har kommet med hentydninger om at den eksisterende Nasjonal transportplan er moden for papirkurven. Det har vært uttalelser som at slike planer er vel ikke akkurat så mye verdt, når de overhodet ikke blir fulgt. Men det er jo gledelig at statsråden har begynt på en gjennomgang, og at man da skal komme tilbake til saken. Jeg vil bare komme med et lite tilleggsspørsmål. Bompengesatsene er uvanlig høye, spesielt gjelder det Fjærlandsbommen. Det er 150 kr for en bil, 65 kr for en motorsykkel og 700 kr for et vogntog. Dette gjelder én vei. Synes statsråden at dette er rimelige satser for å passere en bom i dag?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2003-04-30:
Jeg ønsker å stille samferdselsministeren følgende spørsmål: «Riksvei 3 i Østerdalen hadde i henhold til planer 50 mill. kr til opprusting, men i det første budsjettforslaget til Region Øst er de nå borte. For en vei som er så viktig ikke bare for Hedmark, men også for andre som bruker den, er dette nærmest en katastrofe. Hvordan ser statsråden på dette, og vil statsråden gjøre noe for at riksvei 3 får de midler den trenger for å komme opp på et akseptabelt nivå?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2003-04-30:
Jeg takker for svaret, som kanskje ikke direkte var det svaret jeg hadde tenkt meg, for det er jo slik at statsråden er innforstått med at det var ført opp 50 mill. kr. De er nå tatt bort, og det er veldig beklagelig. Når man ser på Rv 3, er ikke det en hvilken som helst veistrekning. Rundt 90 pst. av vogntogene velger Østerdalen framfor Gudbrandsdalen, fordi det er kortere og dermed mer lønnsomt både økonomisk og miljømessig. Rv 3 er av Stortinget utpekt som stamvei, men bare 9 pst. av Rv 3 holder i dag vedtatt stamveinorm, 8,5 m bredde. Veidekket er ujevnt, det er slitt, og det er ikke gjort noen større investerringer på en årrekke. Det blir selvfølgelig mange ulykker av dette, slik statsråden sa. Fra 1990 til 2000 omkom faktisk 38 mennesker på Rv 3, og myke trafikanter har dårlig sikkerhet langs den trange veien.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2003-04-30:
Jeg takker nok en gang for svaret. Det som er litt merkelig, er, som sagt, at det var ført opp 50 mill. kr, men i Hedmark legges det ikke opp til noen store investeringer, mens det i de andre fire fylker i regionen legges opp til det. Da er mitt konkrete spørsmål: Hvor viktig er Rv 3 for statsråden? Hvor viktig er Rv 3? For dem som bor der og for dem som bruker den som transitt ferdsel, eller for dem som på en eller annen måte er avhengig av den, er Rv 3 veldig viktig. Ordet «distriktspolitikk» kan brukes her, og jeg kan også trekke inn andre ord. Rv 3 er viktig, og vi må gjøre noe med den. Det er så mange år siden det er gjort noe, og trafikken øker, ulykkene øker, og usikkerheten øker. Hva vil statsråden konkret gjøre?
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-04-30:
Et av de mest sentrale prinsippene som ligger til grunn for den omorganiseringen vi har i Forsvaret, besluttet av Stortinget, er konsentrerte strukturer, samling av virksomheter og 5 000 færre ansatte. Det er grunnlaget for å nå målet om et moderne og fleksibelt forsvar. Forsvarssjefen har etter drøftinger med arbeidstakerorganisasjonene besluttet samkjøring av regnskapsarbeidet i én sentral funksjon, og forsvarssjefen har besluttet det lagt til Bergen. Å effektivisere disse regnskapsfunksjonene i Forsvaret til én regnskapsenhet er en viktig del av leveranseprosjekt 1 i program Golf. Program Golf er en viktig del av grunnlaget for de overordnede målsettingene med forsvarsomleggingen. I dag er det 90 ulike enheter som utfører regnskap for Forsvaret, og det gir dårlig ressursutnyttelse. Regnskapsenheten skal i framtiden sikre at Forsvaret kan tilfredsstille funksjonelle krav i økonomireglementet innenfor gitte frister. Jeg er ikke uten videre enig med spørreren i at konsentrasjon av Forsvarets virksomhet generelt vil føre til økt pendling. Geografisk konsentrasjon av Forsvarets aktiviteter gjør også at Forsvarets personell kan få en mer variert tjeneste innenfor ett og samme geografiske område. Jeg er imidlertid opptatt av at som hovedregel skal personellet kunne bo der de tjenestegjør, og derfor gjennomfører vi en rekke tiltak for dette. Vi har for det første iverksatt familieprosjektet i Indre Troms, som gir støtte til etablering av arbeidsplasser og økonomisk støtte til videreutdanning for medflyttere. Vi har også et prøveprosjekt med barnepassreiser. I områder der Forsvaret skal øke sin aktivitet, er det under bygging og planlegging nye boliger for personellet. Tiltakene har som mål å gjøre det lettere for forsvarsfamiliene å flytte samlet til et nytt tjenestested. Målet er et moderne, fleksibelt og effektivt forsvar som tar vare på den viktigste ressursen, nemlig de ansatte. Da må vi legge til rette for at de som ønsker det, slipper å pendle, ved å ha et mest mulig fleksibelt tilbud der Forsvaret satser videre, og det gjelder i høyeste grad Indre Troms.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-04-30:
For det første vil jeg gjerne bekrefte at Indre Troms er satsingsområde. Det er jo ett av de to stedene der Forsvaret satser når det gjelder Hæren. Det betyr at i en situasjon der Forsvaret skal nedbemanne med 5 000 personer, vil Indre Troms være av de regionene og områdene som kommer klart best ut. Og det er gjort med hensikt, for Indre Troms er et viktig område. Når det gjelder regnskapsenheten, er hovedpoenget at vi ikke nedlegger en konkret aktivitet eller virksomhet ett sted, vi tar en masse enkeltstillinger og lokaliserer det til et nytt sted. Fordi det er forsvarssjefen som er ansvarlig for gjennomføringen og omstillingen, og fordi det er forsvarssjefen som er ansvarlig for at leveranseprosjekt 1 i program Golf blir sluttført i henhold til tidsfristene, er det også viktig at forsvarssjefen fikk ansvaret for å samkjøre regnskapsarbeidet. Da er det altså forsvarssjefens beslutning, sammen med organisasjonene, at det skal skje i Bergen, og det har ikke vært naturlig å ta det opp på politisk nivå.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-04-30:
Jeg betviler ikke at både regnskapsenheten og andre enheter kan lokaliseres til ulike steder i Norge. Og jeg er helt enig med representanten Enoksen i at mange av de lokaliseringene som har funnet sted i Nord-Norge, både Brønnøysundregistrene og for så vidt også den virksomhet som nå legges til Harstad, er gode eksempler på at man klarer å finne kvalifisert personell i Nord-Norge. Men i dette tilfellet er det altså delegert til forsvarssjefen, i samråd med organisasjonene, å velge det stedet de synes det ligger best til rette for å samle den nye regnskapsenheten. Og jeg har ingen innvendinger til den beslutningen som forsvarssjefen har tatt. Men jeg vil også minne om at Indre Troms er et satsingsområde som vel overgår det meste av det vi har i Norge knyttet til Forsvaret. Det er ikke bare Hæren som er der. I nærområdet har man Kystjegerne i Harstad, man har Marinejegerne i Ramsund, og man har alliert trening i nord, så dette er et vekstområde som gir økte muligheter for arbeidsplasser. Så når det gjelder Indre Troms, tror jeg man skal satse på det som allerede er der og videreutvikle det, for det er kanskje den regionen som kommer best ut samlet sett.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2003-05-27:
Jeg foreslår Sigvald Oppebøen Hansen og Grethe Fossli.
Trine Skei Grande (Venstre), 2003-05-27:
Det trykket vi har utenfra, går vel kanskje på at vi har den mest gammeldagse sosialdemokratiske loven av i hvert fall våre naboland på dette området, at vi henger ganske mye etter i skoleutviklingen, og vi begynner også å få et ganske stort trykk når det gjelder både læreres og foreldres ønske om å prøve andre ting. Venstres utgangspunkt her er ikke konkurranse. Vi har et annet utgangspunkt. Argumentasjonen vår er at vi har tro på at ved å slippe løs folk med nye ideer, nye arbeidsmåter og nye måter å tenke på, så får vi bedre produkter. Høyre og Venstre er to forskjellige partier, og vi har ulik argumentasjon knyttet til standpunktene våre. Men for å dra linjene i dag, så er f.eks. foreldres rett til å starte friskole knyttet til en grendeskole som blir nedlagt, en av de viktigste grunnene for Venstre for å gå inn for en ny friskolelov.
Trine Skei Grande (Venstre), 2003-05-27:
Nå ble jeg skikkelig glad for at Fremskrittspartiet kan vise romslighet når det gjelder § 3-5. Jeg skjønner ikke primærstandpunktet deres, men § 3-5 sikrer en veldig viktig rettighet for veldig mange barn. Så til dette med foreldretilsyn. Vi i Venstre ønsker sjølstyrte skoler. Vi gjennomførte det i Oslo, men gav ingen av partene flertall alene. Vi mener at når lærere, foreldre, elever og kommunen sammen skal sette seg ned, så kan ingen av dem ha vetorett. De gode løsningene finner man når disse gruppene setter seg ned sammen. Jeg mener at erfaringer i Danmark og til dels også i Sverige har vist oss at foreldretilsyn ikke nødvendigvis er en god løsning. Vi, som representerer fellesskapet, har også noen ønsker om hva utdanning skal gi – ikke bare foreldrene. Det er i samarbeidet mellom foreldre og fellesskapet at man finner de gode løsningene for barna. Når det gjelder noen av de erfaringene vi har fra f.eks. etniske minoriteter som bygger opp skoler, syns jeg at foreldretilsyn ikke viser at vi får gode løsninger for de barna.
Trine Skei Grande (Venstre), 2003-05-27:
Jeg vet ikke hvem av oss som er merkelig, for Rolf Reikvam har begynt alle sine replikker i dag med at det innlegget han tar replikk på, er merkelig. Så jeg vet ikke hvem som til slutt blir merkelig. Poenget med å styrke den offentlige skolen er at den må utvikles. Det må prøves ut nye ting. Innenfor rammene for den offentlige skolen får man ikke alltid prøvd ut nye ting. Når Mosse Jørgensen har en drøm om en klasseløs skole, er ikke den mulig å gjennomføre innenfor det offentliges rammer. Jeg har prøvd! Og det er de kravene vi har møtt – som kanskje ikke SV har møtt. Vi har hatt telefoner fra Mosse Jørgensen. Jeg har snakket med foreldregruppene, med dem på Skagerak og med dem på Kongsberg. Der har de en drøm om å få til en skole som er internasjonal, som gjør at de kan tiltrekke seg kompetanse, slik at Kongsberg kan utvikle seg som industriby. Det syns jeg de skal få lov til.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2003-05-27:
Fra flertallet opphøyes frislepp av privatskoler med henvisning til menneskerettigheter og internasjonale konvensjoner. Kan representanten Skei Grande vise til sterkt internasjonalt påtrykk med krav om endring av dagens privatskolelov, som Arbeiderpartiet mener sikrer foreldreretten til alternativ undervisning og religionsfrihet? Et sterkt og gjennomgripende argument framført av den politiske ledelsen i departementet og av Høyre er at konkurranse vil bedre kvaliteten i den offentlige skolen. Konkurranse er sunt, heter det. Representanten Skei Grande uttaler i et intervju med bladet Utdanning at hun har liten tro på Høyres argumenter om mer konkurranse. Det er jo litt oppsiktsvekkende i seg selv. Men hva er i så fall begrunnelsen som gjør at Venstre har kvittert ut et forslag som Arbeiderpartiet oppfatter som utelukkende privatisering av den offentlige fellesskolen, uten engang krav om at det skal være et alternativt undervisningsopplegg?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-05-27:
Det gjelder to ting: Jeg kan utløse spenningen rundt § 3-5. Fremskrittspartiet ønsker å opptre romslig. Vi støtter subsidiært § 3-5, slik at frittstående skoler får de samme rammevilkår som offentlige skoler. Innlegget fra representanten Skei Grande er også et innlegg fra Venstre. Hun refererer til at kontroll er viktig, og fokuserer på at vi må se på ordninger både i Danmark og i Sverige. Fra Fremskrittspartiets side er vi opptatt av å kunne gjøre flere ting samtidig. Vi ønsker også et offentlig tilsyn, vi er tydelige på at vi ønsker det på en spesiell måte, men vi foreslår også å gi foreldretilsyn til valgte representanter, slik det gjennom mange år har vært praktisert i Danmark, altså en både–og-løsning. Venstre uttaler i sitt program at de ønsker at skolene skal være selvstyrt «i samspill mellom lærere, foreldre, elever og folkevalgte». Hvorfor vil ikke Venstre være med på å prøve ut en ordning som gir foreldrene mer innflytelse i skolen også på den måten at de får tilsynsfullmakt?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-05-27:
Arbeiderpartiet er overtydelig i sin avvisning av at foreldre og barn skal få styrket sin rett til fritt å velge skole. Arbeiderpartiet begrunner sine angrep med redselsbeskrivelser fra situasjonen i Sverige, og bruker angivelig svensk LO som kildemateriale. Det svenske skoleverkets undersøkelser blant 4 700 svenske foreldre viser at 90 pst. mener at foreldre og barn selv må kunne velge skole. Selv sosialdemokratene i Sverige sier: «Vi tyckar at alla elever skall få välja skola». Tar de feil? Tar de feil de svenske foreldrene som er så opptatt av å kunne velge skole? Tar svenske sosialdemokrater feil, som også er opptatt av at foreldre og elever skal få velge skole fritt?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Hovedinnlegget til saksordføreren var merkelig. For det første sa vedkommende at privatskolene vil styrke den offentlige skolen. En må ha ganske mye fantasi for å kunne si at de vil styrke den offentlige skolen, når vi vet at de skal finansieres ved uttrekk fra de kommunale skolene. Saksordføreren sa at hun ikke tror dette vil skje i så veldig stort omfang. Men deretter sa hun at denne loven må iverksettes fra 1. oktober, slik at en rekke skoler kan etableres fra 1. august 2004. Så sa hun videre – i svar på en replikk fra Vidar Bjørnstad – at dette er drevet fram av foreldrene og lærerne. Hvor har hun det fra? Under høringer er det er ingen av oss som har fått den oppfatning at det er lærere og foreldre som har drevet dette fram, snarere tvert imot. Hovedinnlegget bestod altså av en masse merkelige påstander, og mitt spørsmål er: På hvilken måte vil privatskoleloven kunne styrke den offentlige skolen? Hvilke argumenter finnes for dette? Jeg vet jo at hun ser dem – og man må ha masse fantasi for å kunne det.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2003-05-27:
Det er mulig at Høyre ikke liker det, men sannheten er at Arbeiderpartiet har vært for dagens privatskolelov, som faktisk innebærer at foreldrene har mulighet til å gjøre et valg. Situasjonen er jo den at så lenge flertallet på Stortinget ikke er villig til å legge inn mer penger i den totale potten, er vi nødt til å velge. Og gjennom de disponeringene som er gjort i den tiden regjeringen Bondevik II har sittet, ser vi at det er gjort et veldig klart valg – man velger bort å gi mer til kommunene, som skal satse på den offentlige grunnskolen, og man velger å legge mer penger inn i potten til de private skolene med den begrunnelse at dette må vi fordi det er lovpålagt. I valget mellom hva vi skal satse på i framtiden, mener Arbeiderpartiet at det er viktig å gi de nesten 600 000 barna som går i en offentlig skole, en bedre skolehverdag. Vi er da nødt til å gjøre en vridning til fordel for denne gruppen. Det er på mange måter forskjellen mellom Høyre og Arbeiderpartiet. Arbeiderpartiet er opptatt av foreldreretten til alle de foreldrene som har barn i den offentlige skolen, i motsetning til Høyre, som kun er opptatt av foreldreretten til foreldre som har barn i den private skolen.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2003-05-27:
Først: Kanskje jeg skal ta det som en kompliment fra representanten Sortevik hvis han mener at Arbeiderpartiet er overtydelig i sitt syn på de private skolene. Men så til spørsmålet: Det er ulike undersøkelser om de erfaringene som er gjort i Sverige. Vi har sett veldig tydelig og klart at flertallet i komiteen velger å ikke se på de erfaringene. Om det er sosialdemokrater eller konservative som mener det, er knekkende likegyldig for meg hvis det betyr at vi ikke klarer å lage løsninger som er til beste for det store flertallet. Da må vi kunne endre og korrigere kursen. Jeg synes at departementet, men også flertallet i komiteen, som har instruert statsråden på punkt etter punkt – det ser vi jo av forslagene – faktisk har latt være å gå inn i en del av de realitetene som svenske myndigheter og forskere etter hvert kan vise til.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2003-05-27:
Først har jeg lyst til å si at det er ingen omvendelse fra Arbeiderpartiets side. Tvert imot har jeg lyst til å si at i den grad noe parti har stått for en omvendelse, må det være Kristelig Folkeparti. Det er mulig at representanten Lyngstad ikke husker sitt eget landsmøte for få uker siden, men jeg tror at veldig mange fikk med seg de oppsiktsvekkende uttalelsene som kom fram i media, og også de klare resolusjonene som ble vedtatt på hans eget landsmøte. Dette handler om at hans eget landsmøte ville ha en sterk politikk for den offentlige skolen. Da er det oppsiktsvekkende at Arne Lyngstad i behandlingen av denne saken faktisk har gått lenger enn Kristin Clemet selv har gjort. Jeg tror at den virkeligheten etter hvert vil melde seg med full tyngde i forhold til Kristelig Folkepartis egen grunnorganisasjon.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2003-05-27:
Jeg kunne ikke unngå å legge merke til representanten Bekkemellem Orheims forkynnelse av at ressurssituasjonen i skolen nå er vesentlig annerledes enn den har vært tidligere. Det har vært en stabil ressurssituasjon i skolen de siste fem åra, og jeg lurer på hvor tallmaterialet hennes kommer fra. Det andre og mer prinsipielle spørsmålet er hvorfor Arbeiderpartiet nå plutselig har blitt en varm forkjemper for den eksisterende privatskoleloven, som gir valgfrihet kun til dem som har en spesiell religiøs eller pedagogisk oppfatning. Hvorfor kan man ikke åpne for at også andre skal ha mulighet til å velge andre skoler enn den offentlige skolen? Og hvorfor foreslo Arbeiderpartiet nå seinest ved behandlinga av budsjettet for 2003 å kutte over 400 mill. kr i overføringer til privatskoler hvis man er for den loven som er, når de pengene rett og slett var nødvendige for å oppfylle loven?
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2003-05-27:
Noe overraskende presenterer Arbeiderpartiet seg som en tilhenger av dagens privatskolelov. Det er på mange måter bra. Troverdigheten i denne omvendelsen kan det imidlertid settes spørsmålstegn ved. Historisk har Arbeiderpartiet gått mot loven. Arbeiderpartiet har også nektet å godkjenne flere skoler. Økonomiske tilskudd har en måttet dra ut av ulike arbeiderpartistatsråder. Og i sin argumentasjon her i dag viser Arbeiderpartiet tydelig sin skepsis til prinsippene i dagens privatskolelov ved å bruke begreper som: Mangfoldet er en trussel, ikke etablere flere friskoler, fare for inndeling i A- og B-skoler. Dette er også mulige farer ved dagens privatskolelov. Tror dermed Arbeiderpartiet på sin egen argumentasjon? Arbeiderpartiet vil nå godkjenne skoler basert på alternativ pedagogikk. Er Arbeiderpartiet rede til å godkjenne nye skoler, som bygger på Freinet-pedagogikk, på Reggio Emilia-pedagogikk og på Waldorf-pedagogikk?
Bjørgulv Froyn (Arbeiderpartiet), 2003-05-27:
På vegne av representantene Sylvia Brustad, Grethe Fossli og meg selv vil jeg fremme et privat forslag om nasjonalt eierskap i energimarkedet og forlengelse av fristen for Statskrafts pålagte salg.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2003-05-27:
Det forbauser meg noe at skole og skolefritidsordningen her blandes sammen som om det nær sagt skulle være samme lapskaus. Skolen er på en måte hovedretten og skolefritidsordningen da desserten for dem som måtte ønske det. Skolefritidsordningen ble innført bl.a. i den hensikt å kunne slippe til ulike organisasjoner med sitt aktivitetstilbud. Her bør det være en naturlig plass for menigheter, organisasjoner, livssynsorganisasjoner og andre som ønsker å gi et fritidstilbud til barn. Jeg må innrømme at jeg ser ingen inkonsekvens i at vi har tatt dette ut av skolen og gitt det plass i skolefritidsordningen. Tvert imot, det er etter min mening en helt naturlig sak at også menighetene og livssynsorganisasjonene kan få slippe til innenfor skolefritidsordningen, som altså er et frivillig tilbud til de mange barn som ønsker å benytte det.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2003-05-27:
I mange saker kan det nok være viktig å vektlegge ideologiske forskjeller mellom sosialistiske og ikke-sosialistiske partier. I denne saken tror jeg faktisk det er viktig å trekke fram andre ideologiske aspekter enn akkurat de som går på sosialisme, konservatisme, liberalisme eller hva det måtte være. Her har det vært et felles ønske fra alle partiene i komiteen om å si noe som støtter opp om Regjeringen i forhold til visjoner og målsettinger. Men når det gjelder de konkrete punktene for å få dette arbeidet i gang, for å få satt reformen i sving, og utruste Kirken og andre menigheter slik at arbeidet virkelig kan starte opp, har det altså vært lettere å komme til enighet med SV og Arbeiderpartiet. Jeg kan ikke se at vi på noen måte har endret plattform her, bortsett fra at vi har kommet til enighet både i forhold til hvordan prosjektet skal organiseres og den vektlegging som vi ønsker å ha på den lokale forankring og fleksibiliteten. Jeg tror at dette som nå blir vedtatt, og denne innstillingen, vil gjøre at Kirken blir i stand til virkelig å sette i gang dette arbeidet.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2003-05-27:
Jeg vil nok stå på at Regjeringen her har fått støtte for hovedsaken og hovedtendensen i sin melding, og det gjelder altså de store visjonene og målsettingene. Samtidig er det helt riktig, som representanten Reikvam sa, at på enkelte områder har komiteen i sin innstilling en noe annen vektlegging. Jeg vil ikke gå så langt som til å si at vi har snudd noe på hodet, men jeg skal innrømme at vi har flyttet tyngdepunktet noe. Nå har jeg alltid hatt problemer med å stå på hodet, så jeg er glad for at vi har sluppet den øvelsen, men at det her kan være en annen vektlegging i forhold til enkelte ting, det er jeg uten videre med på. Men det forhindrer ikke etter mitt syn at når det gjelder intensjonen, visjonen og ønsket om å styrke og fornye dåpsopplæringen, er det ikke bare flertallet i komiteen, men en samlet komite som støtter det. Etter min mening er det det aller viktigste, og det er også det viktigste signalet til Kirken, at det her er en samlet komite som støtter det. Så må jeg bare si at det er riktig, som representanten Reikvam sier, at vi har en noe annen vektlegging på enkelte områder, men å si at man snur det på hodet, har jeg ikke lyst til å være med på.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2003-05-27:
Jeg har to spørsmål til Fremskrittspartiet. Representanten Sortevik har vært svært nøye med å understreke at dåpsopplæringen må skje utenfor skolen, uavhengig av skolen. Det skal ikke være en del av undervisningen. Det mener jeg faktisk at alle er enig i – hvis en leser både meldingen og innstillingen. Og da vil jeg gjerne spørre: Har representanten Sortevik lest noe som jeg ikke har greid å lese, nemlig at det er noen som i denne saken har kommet inn på eller ment at dette skulle være en del av skolen, en del av undervisningen eller foregå innenfor skoletida? Det var det ene spørsmålet. Det andre jeg gjerne vil spørre om, er hva representanten Sortevik og Fremskrittspartiet legger i begrepet «særoppgave». De skriver i innstillingen: «Disse medlemmer legger videre til grunn at oppgaven vurderes som en særoppgave.» For meg er en særoppgave noe som på en måte kommer som tillegg til det som er hovedoppgaven og altså ikke er så viktig. For meg er det slik at dette er Kirkens viktigste oppgave. Hva er Fremskrittspartiets definisjon av en særoppgave?
Jan Olav Olsen (Høyre), 2003-05-27:
Siden SV og regjeringspartiene er enig i de fleste ting i denne innstillingen, hadde det kanskje vært unødvendig å ta replikk. Men jeg har lyst til å takke representanten Reikvam og SV for gode innspill og gode bidrag for å få til denne brede enighet. Jeg har også lyst til å stille et spørsmål i forhold til SFO-tid. SV er jo med i flertallet som sier at dette ikke skal gjennomføres i åpningstida for skolefridtidsordningen. Med den forhistorie som er når det gjelder SFO-tid og det som lå i vedtaket i 1992, overrasker det meg noe at dette da skulle gi den store bredden av aktivitetstilbud. Og særlig når vi fra Eva Nielsen fikk en argumentasjon i forhold til hvorfor ikke SFO-tid kan brukes, og at dette nærmest ble sett på som en del av den ordinære skolen, er det grunn til å spørre: Er dette også SVs begrunnelse? Eller ser SV at det tross alt er noe forskjell på SFO og ordinær skole?