Torbjørn Hansen (Høyre), 2004-11-26:
For en liten, åpen og globalisert økonomi som Norge er det viktig å tilpasse seg utviklingen internasjonalt. Særlig viktig er dette for næringslivet, hvor aktiviteten mot utenlandske aktører er meget omfattende gjennom eksport, import, investeringer, drift av datterselskaper utenlands, oppkjøp av bedrifter over landegrensene, opptak av lån i utenlandske finansinstitusjoner, innhenting av egenkapital i det internasjonale kapitalmarkedet og mye mer. I mange av de ovennevnte aktiviteter blir det gjort vurderinger av selskapenes regnskap, drift og soliditet. Da bør den informasjonen man mottar, være pålitelig, forståelig og sammenlignbar. Og det er minst like viktig at den informasjonen norske selskaper gir fra seg, har disse egenskapene. Praktiseringen av ulike regnskapsprinsipper landene imellom skaper betydelige problemer og ekstraarbeid, og derfor er arbeidet med å harmonisere regnskapslovgivningen internasjonalt positivt for norsk næringsliv. Regjeringen fremmer i proposisjonen endringer i regnskapsloven som sikrer internasjonalt sammenlignbar regnskapsinformasjon av høy kvalitet med særlig vekt på de børsnoterte foretakenes rapportering. Forslagene gjennomfører EØS-regler og europeiske anbefalinger på området og medfører at så godt som samtlige børsnoterte foretak tar i bruk den internasjonale regnskapsstandarden IFRS fra 2005. For de børsnoterte foretakene er gjennomføringen av IFRS obligatorisk. For de fleste selskaper notert på Oslo Børs er gjennomføringen av IFRS en ubetinget fordel, fordi innslaget av utenlandsk eierskap er høyt i Norge. Nærmere en tredjedel av selskapene på Oslo Børs er eid av utenlandske aksjonærer, og det er sentralt for kapitaltilgangen at norske bedrifter oppfattes som å ha god regnskapsinformasjon. Regjeringen foreslår i tillegg at Norge benytter seg av adgangen til å tillate IFRS brukt i konsernregnskap også i ikke-børsnoterte foretak, og i selskapsregnskapene. Denne valgfriheten er viktig, fordi Norge har mange bedrifter som ikke er børsnotert, men som har utstrakt virksomhet rettet mot utlandet. Disse har også behov for at utenlandske aktører kan oppfatte regnskapsinformasjonen som tilgjengelig og pålitelig. At dette er valgfritt og ikke obligatorisk, er også fornuftig av hensyn til de bedrifter som ikke har det samme behovet for IFRS, og som ikke bør påføres den ekstrakostnaden dette innebærer nå. De høringsinstanser som representerer næringslivet, brukerne, produsentene og kontrollørene av norsk regnskapsinformasjon, har uttalt seg klart positivt til hovedlinjene i Regjeringens forslag til gjennomføring av IFRS i Norge. Jeg er derfor glad for at flertallet i finanskomiteen, alle bortsett fra Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, støtter en bredere anvendelse av IFRS i Norge enn det som er minimumskravet. Regnskapsregler er viktig i kampen mot økonomisk kriminalitet og for å unngå såkalte finansskandaler. Markedet må kunne ha tillit til at reglene blir fulgt. Regjeringen foreslår at det etableres et særskilt håndhevingsorgan for børsnoterte foretaks finansielle rapportering, og legger dette til Kredittilsynet. Det etableres samtidig en særskilt klagenemnd for behandling av klager i enkeltvedtak. Mange av høringsinstansene i saken har pekt på at eventuelle vedtak om brudd på IFRS-regelverket vil kunne ha konsekvenser for verdien på børsnoterte selskaper og være markedssensitivt. Derfor har mange bedt om et eget, faglig selvstendig og uavhengig ekspertutvalg for å kvalitetssikre gjennomføringen av IFRS i Norge. En samlet finanskomite deler denne oppfatningen og legger til grunn at det nedsettes et slikt rådgivende ekspertutvalg etter de prinsipper som departementet skisserer i brev til komiteen 8. november. Komiteen legger til grunn at det er Finansdepartementet som står for utnevnelsen av utvalget. Forholdene bør også ligge til rette for at utvalget kan være rådgivende organ i IFRS-relaterte spørsmål for prospektkontrollen ved Oslo Børs. Aksjebasert betaling kan i mange tilfeller være et utmerket tiltak, men denne formen for betaling innebærer også en økt kostnad gjennom utvanning av aksjonærenes eierandeler i selskapene. Praktiseringen i norsk næringsliv er varierende. Regjeringen foreslår på denne bakgrunn at kravet til kostnadsføring av aksjebasert betaling skal skje til virkelig verdi, og at dette blir presisert i regnskapsloven. Regjeringen foreslår videre å heve terskelverdiene for små foretak, som innebærer at flere bedrifter får anledning til å anvende forenklingsreglene. Flertallet i komiteen, også denne gang med unntak av Sosialistisk Venstreparti, slutter seg til denne forenklingen for norske bedrifter. For øvrig inneholder proposisjonen forslag til en endring av regelverket for sammensetning av forstanderskapet i sparebankene. Forslaget innebærer bl.a. at minst tre fjerdedeler av medlemmene skal være personer som ikke er ansatt i foretaket. Flertallet, bestående av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, går i tillegg inn for at dagens krav i sparebankloven om at ett av styremedlemmene skal være offentlig oppnevnt, blir opphevet. Modernisering av det norske regnskapsregelverket er et positivt tiltak som bedrer konkurranseevnen til norsk næringsliv. Måten dette gjennomføres på, øker kvaliteten på norske regnskap og gjør samtidig regelverket mer fleksibelt overfor ulike typer bedrifter og hindrer unødvendig ressursbruk. Jeg vil hermed anbefale komiteens innstilling.