Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-06-15:
Det er i kommunene velferden produseres. Det er i kommunene barn og unge får sin barnehageplass og sine første skoleår. Det er i kommunene våre barn og unge får sine første kulturtilbud. Det er i kommunene alle våre frivillige lag og foreninger holder til, og det er i kommunene hjemmehjelp, sykehjemsplasser og andre velferdstilbud til våre eldre finnes. Det betyr at kommunene har mange krav og mye å leve opp til. Dette vet kommunepolitikerne og ansatte i våre kommuner utmerket godt. By- og kommunestyrepolitikere legger ned mange timers jobb for at egen kommune skal gi riktige og gode tilbud til innbyggerne. De ansatte i kommunenes skoler, sykehjem, teknisk etat og administrasjon gjør en god jobb, og mange av de ansatte i kommunene har et arbeid som gjør at de må gå på jobb mandag som lørdag og til alle døgnets tider. Sykehjemmet stenger ikke, brannvesenet må bemannes og vaktordninger på vann og kloakk må være på plass, for å nevne noe. Arbeiderpartiet har, som det har vært sagt tidligere her, store ambisjoner på vegne av norske kommuner, men vi kan ikke bare ha ambisjoner, vi må følge opp med en økonomi som gjør at kommunene har mulighet til å levere. Vi må gi våre lokalpolitikere og kommunalt ansatte reelle muligheter til å kunne gi gode og trygge velferdstilbud, slik jeg hører mange her etterlyser og sier er viktig og riktig å ha. Men da blir det altså feil vei å gå når man nå reelt sett svekker kommunenes økonomi og setter i verk et inntektssystem som ikke svarer til de utfordringene som ligger der. Veksten i kommuneøkonomien for 2017 som regjeringen har foreslått, er ikke det en kan forbinde med satsing. Det er heller en reell fare for at kommunesektoren kan ende opp med et negativt handlingsrom for 2017, når man legger inn føringer som befolkningsvekst, pensjon og alt dette i regnestykket. Så legger regjeringen inn et effektiviseringskrav på om lag 1,2 mrd. kr. Det er vel ingen av oss som har noe imot effektivisering, men min og mange andres erfaring fra feltet drift av en kommune er at det drives effektiviseringstenkning hver eneste dag der ute i kommunene. Det kan nesten virke som om regjeringen har sittet og tenkt: Hva om vi foreslår effektivisering? Det er det nok ingen som har tenkt på der ute i kommunene før. Jeg vet ikke hvordan det var med representanten Njåstad, som er tidligere ordfører, og for så vidt også representanten Lødemel, som har vært ordfører i mange år. Jeg var selv også det i noen år. Det er mulig at Njåstad og Lødemel som ordførere hadde masse penger og bare kunne sløse rundt med dem. Det var ikke min hverdag som ordfører – langt derifra. Hver eneste dag jeg var ordfører, var det diskusjoner i administrasjonen og blant politikerne om hvordan vi kunne effektivisere, jobbe smartere, få mer igjen for hver eneste krone. Men nå dukker altså regjeringen opp, ved Sanner, og har tenkt at «effektivisering» er det lureste vi kan gjøre, der henter vi inn 1,2 mrd. kr. Det er et håpløst forslag. Nå er det slik at det handler ikke lenger om «effektivisering» i en rekke kommuner; nå handler det heller om å ta reelle kutt, og det handler om å øke gebyrer og eiendomsskatt i høyt tempo. Det er det som er realiteten, og det er også det som er resultatet av kommuneøkonomien som har vært ført de siste par årene. Vi er nødt til å gi kommunene bedre muligheter til å styrke hjemmehjelp, skoler, barnehager, sykehjem og kulturtilbud. Arbeiderpartiet har forslag som vil bidra godt til det. De som sitter i kommunestyrene, de som sitter i utvalgene, de som jobber i kommunene, de vet hvor skoen trykker, og de fortjener et bedre økonomisk opplegg enn det som vi ser regjeringen foreslår her i dag. 3 mrd. kr mer til fylkene og kommunene, slik Arbeiderpartiet foreslår, ville gitt en god håndsrekning til dem som står i dette hver dag. Det ville ikke løst alle problemer, men det ville i det minste vært et godt steg i riktig retning.