Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-04-09:
Det er 70 år siden Stortinget første gang vedtok en lov som skulle regulere målbruken i offentlig sektor. Mye har skjedd siden den gang. I 1980 ble det vedtatt at Regjeringen minst hvert fjerde år skulle legge fram en stortingsmelding med temaet: Målbruk i offentlig sektor. Dette er meget viktig for at Stortinget hele tiden skal være oppdatert på situasjonen når det gjelder bruk av nynorsk og bokmål i offentlig sektor. Målet er å hindre en utvikling mot bare ett skriftspråk her i landet. Nynorsken må fortsatt være et levende bruksspråk og et offisielt skriftspråk ved siden av bokmål. Det er gledelig at både Noregs Mållag og Løvebakken Mållag er enige om at den stortingsmeldingen vi behandler i dag, inneholder mye god lesing. Allikevel må vi si at målloven fremdeles har en del svakheter. Dette er nok et resultat av utviklingen generelt i samfunnet, der også den teknologiske utviklingen og all internasjonaliseringen påvirker oss hver eneste dag. Språket vårt er vår nasjonale identitet og er meget sårbart for ytre påvirkninger. Nylig var komiteen i Spania, og der var bekymringen for det spanske språket stor, så dette er ikke et fenomen bare i Norge. Faktisk er problemene større nedover i Europa enn hos oss. Men vi må være føre var, for skal språket holdes i hevd, må det brukes aktivt. All mobiltelefonbruken og det skriftspråket som er utviklet gjennom SMS-meldinger, bekymrer meg: enkeltvise bokstaver, bilder, forkortinger og bruk av engelske ord er med på å forringe det norske språk. Både bokmål og nynorsk må vernes og styrkes. Jeg er glad for at Høyre – Fremskrittspartiet forventer jeg jo ikke drahjelp fra – nå er med på flertallsmerknaden, sammen med Arbeiderpartiet, SV, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, der det understrekes hvor viktig det er å styrke det norske språk, slik at både nynorsk og bokmål kan bestå som fullverdige bruksspråk i alle deler av samfunnet. Det var ikke like klart fra Høyres side under arbeidet med Innst. S. nr. 174 for 1997-1998. Det er mye som endrer seg, også for Høyre, i en koalisjonsregjering. Gledelig er det også at hele komiteen, utenom Fremskrittspartiet er enig om at den obligatoriske sidemålsundervisningen i skolen er av avgjørende betydning for i det hele tatt å kunne gjennomføre målbruksreglene i statsforvaltningen. Jeg mener det er riktig at vi nå bruker 3 mill. kr i de tre neste årene til å forbedre holdningene til språk generelt i statsforvaltningen. Forhåpentligvis vil dette gi et bredere syn på viktigheten av også nynorsk som språk, og at dette må brukes aktivt hvis vi skal få framgang i bruken av nynorsk i statsorganene. En viktig ting i forhold til å få opp interessen for nynorsk er aktiv bruk i media. Her spiller NRKs distriktskontorer en viktig rolle. Her får vi fram både nynorsk og dialekter. Dette virker på folks holdninger, og vi får et mer naturlig forhold til språk og dialekter. Avsnittet i innstillingen om at dataprogram som skal kjøpes inn av staten, skal inneholde begge målformene, fikk dessverre ikke flertall. Dette beklager Arbeiderpartiet, da vi mener det er av stor betydning for nynorsk språk at det enorme IT-feltet er med på stimulere til utvikling av nynorske versjoner av dataprogram. Når det gjelder språkbruken i tidligere forvaltningsbedrifter som nå er fristilt, ønsker Arbeiderpartiet å vente med å ta stilling til dette til departementet kommer tilbake til denne saken i forbindelse med arbeidet som et utvalg har gjort angående problemstillingen. Det samme gjelder spørsmålet om målbruken i våre nye helseforetak. Til slutt vil jeg påpeke at vi ikke må bli så snevre i vår iver etter å skille mellom nynorsk og bokmål at vi ikke evner å godta bruken av ord og uttrykk på ulike måter. Eksempel på dette er ordet fjes, der en også kan bruke ordene ansikt, andlet, åsyn og tryne. – Alle disse måtene å uttrykke seg på har vi bruk for i ulike sammenhenger, der de selvsagt får sin egen mening.