Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2012-05-24:
Takk til saksordføreren for et grundig arbeid. Bare noen kommentarer til enkelte temaer fra min side. – Riksrevisjonen har i Dokument 3:2 gått gjennom statens eierskapspolitikk og sier innledningsvis at eierskapet skal utøves innenfor de rammene som følger av ansvarsfordelingen mellom selskapenes styre og eiere. Riksrevisjonen understreker at innenfor disse rammene er aktivt eierskap en sentral forutsetning i regjeringens eierskapspolitikk. Som saksordføreren sa, har Riksrevisjonens kontroll omfattet ni utvidede kontroller. En del av Riksrevisjonens dokument dreier seg om å ha en aktiv eierskapspolitikk innenfor rammer som er vedtatt av Stortinget. Jeg vil vise til at statsråd Trond Giske i komiteens høring understreket at det innenfor rammene av fordelingen mellom selskap og eier er både rom og praksis for bred kontakt. Jeg vil understreke viktigheten av at staten som eier benytter de nødvendige virkemidlene som skal til for eierstyring, oppfølging og kontroll, på en aktiv måte. Jeg vil også vise til det statsråd Giske sa i høringen om å være en aktiv dialogpartner. En annen problemstilling – som for så vidt gjelder en annen statsråd – dreier seg om problemstillinger knyttet til bl.a. petroleumssektoren. Det kan kanskje sies at det bør utvises varsomhet, med tanke på å stille en fast, langsiktig utbytteforvaltning, målt i kroner per aksje, i den typen bransje som f.eks. Statoil opererer innenfor. Der er det mange andre viktige indikatorer, bl.a. fordi oljeprisen varierer. Kanskje bør et internasjonalt selskap i energisektoren – eller andre sektorer som er krevende internasjonalt – styres på en annen måte. Kanskje må vi ha andre måter for å forsikre oss om at selskaper som Statoil driver godt og gjør jobben på en god og forsvarlig måte. Jeg kan også ta opp en annen side som er særlig relevant for selskaper, som Statoil og andre store norske konsern som opererer i utlandet. Riksrevisjonen har satt søkelyset – eller fingeren – på selskapenes samfunnsansvar. Stortinget behandlet i forrige periode en stortingsmelding om samfunnsansvar og etiske kjøreregler for etableringer i utlandet. For meg er det viktig at når f.eks. Statoil går inn i land som Iran og Nigeria – det finnes andre mer nærliggende eksempler, f.eks. Aserbajdsjan – må selskapet ta opp menneskerettighetsbrudd eller korrupsjon. Jeg er glad for at statsråd Ola Borten Moe i komiteens høring understreket at de strategiene som er valgt, er godt forankret i det politiske miljøet. Samtidig deler komiteen Riksrevisjonens syn på at Statoil på flere sentrale områder innenfor samfunnsansvar ikke rapporterer fullstendig. Komiteen finner grunn til å presisere at dette er alvorlig. La meg legge til at Stortinget har lagt til grunn at samfunnsansvar handler om det bedriftene gjør på frivillig basis – i tillegg til å overholde lover og regler og for så vidt også internasjonale standarder. Her vil enkelte land være vanskeligere enn andre. Vi bør kanskje av og til, også på politisk grunnlag, stille oss spørsmålet om det er land våre store konsern ikke bør etablere seg i, og hvis de gjør det, hva slags forhold de i så fall skal ha til brudd på menneskerettigheter og andre tilsvarende grove overgrep som vi ser i enkelte land. Iran er et veldig godt eksempel. La meg også trekke fram at det er fire–fem land utenfor OECD hvor Statoil ikke har utarbeidet planer for samfunnsansvar. Det er viktig at Olje- og energidepartementet følger dette nøye opp. Dette er et dokument som omhandler flere temaer, og da kan det lett bli litt springende. Men dokumentet tar også opp lønnsveksten i helseforetakene. Jeg understreker dette også fra Stortingets talerstol fordi helseministeren er i salen. Komiteen finner det urovekkende at lønnsøkningen for lederne i helseforetakene i perioden 2003–2010 var sterkere enn for ansatte generelt. For min egen del vil jeg si at det faktisk er uakseptabelt. Det er altså ikke bare urovekkende, det er uakseptabelt. Dette har vi hatt oppe før. Vi har behandlet det tidligere, og jeg vil vise til de tidligere debattene som kontroll- og konstitusjonskomiteen har hatt i denne salen, inkludert høring om lederlønninger i offentlige selskaper og selskaper delvis eid av staten. Vi sa det vel den gangen, men det ser nesten ut som om styrer for offentlige selskaper – eller for den saks skyld foretak – oppfatter lønnsøkning for ledere som noe som skjer innenfor en egen sfære, helt uavhengig av lønnsutviklingen i resten av samfunnet. Når vi står midt oppe i diverse lønnsoppgjør, kan det være greit å huske på at også lederlønninger er noe som må ses på i forhold til lønnsutviklingen generelt i samfunnet. Det må ikke oppfattes som noe som skjer innenfor en liten gruppe mennesker som mener at dette ikke har noe med den øvrige delen av samfunnet å gjøre. Til slutt: På et par punkter deler komiteen seg når det kommer til merknadene. Jeg vil vise til saksordførerens innlegg når det gjelder Telenor-/TV 2-saken. Det er riktig som representanten Foss sa, at Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet mener – det er ikke bare noe vi mener, det er et faktum – at dette er en sak som Dokument 3:2 ikke omtaler eller omhandler. For øvrig ble vel saken ganske grundig redegjort for i høringen den 9. mars, der den ble tatt opp av opposisjonen og besvart av statsråd Trond Giske. Et annet sted har Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet en egen merknad om det tredje postdirektivet. Det må tas grep, slik at vi kan styre postpolitikken, uavhengig av framtidige EU-direktiver. Heller ikke dette mener Arbeiderpartiet og de øvrige partiene i komiteen – altså komiteens flertall – hører hjemme i komitéinnstillingen.