trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-05-29:
Saksordføreren sa i sitt innlegg at man hadde tatt grep i formuesskatten for å gjøre den enda mer rettferdig. Min påstand er at de grepene man har tatt – altså gjennom å heve minstefradraget, ta bort aksjerabatter og alle de grepene – er et direkte angrep på norsk, privat eierskap. Saksordføreren kommer selv fra et fylke som nærmest er filialisert. Vi har ikke eierskap, og vi har svært få bedrifter som eies lokalt. Mitt spørsmål er: Synes saksordføreren at det er fornuftig at Distrikts-Norge tappes for mulig risikokapital gjennom en skatt som beskatter norske arbeidsplasser eid av nordmenn som er bosatt i Norge?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-05-29:
Det har jeg nettopp forsøkt å forklare, for vi ønsker et sterkt, mangfoldig, privat eierskap i Norge. Men vi er veldig opptatt av at alle skal bidra til velferdssamfunnet. Det har vi klare formuleringer på, og det skal vi nok klare å finne løsninger på. Vi erkjenner at nullskatteyterproblematikken er der, men vi vet også at formuesskatten er en svært skadelig måte å løse denne utfordringen på. Nå kjenner jeg også tilfeldigvis til giverne som står bak – i hvert fall en del – og det er rett og slett et bredt folkelig engasjement for å styrke Høyre. Det er ikke sånn at det er store givere som står bak, det er privatpersoner som velger å gi småbeløp til Høyre, og det ser jeg på som svært gledelig. Det gir et godt rotfeste i det norske demokratiet.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-05-29:
Vi har gjennom hele debatten hørt at det er rimelig klare fronter i stortingssalen, men det er det ikke ute. Senterpartiet har på mange måter perfeksjonert dobbeltkommunikasjonen når det gjelder særlig formuesskatt på arbeidende kapital. Lundteigens partileder har flere ganger vært ute og sagt at det er flertall på Stortinget for å fjerne formuesskatten på arbeidende kapital, men i dag kommer Senterpartiet til å stemme imot å fjerne formuesskatten på arbeidende kapital. Så mitt spørsmål er: Hvor blir det av det flertallet som Senterpartiet flyr land og strand rundt og snakker om finnes på Stortinget, og som er for å fjerne formuesskatten på arbeidende kapital?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-05-29:
Vi kan nok komme til å forfølge eierskapet og norsk privat eierskap framover mot valget, og det er vi særdeles godt fornøyd med. Over til en litt annen side av formuesskatten, og det er rett og slett beskatningen av privat sparing. Vi har akkurat hatt høring med sentralbanksjefen i dag, hvor han uttrykker ganske stor bekymring over norske private husholdningers gjeldsutvikling, noe andre representanter også har vært inne på. I den sammenheng, siden statsråden nevnte OECD, har OECD også gjort regnestykker om hva formuesskatten betyr for vanlig sparing for en vanlig nordmann – da har man over 100 pst. beskatning. I lys av at private husholdningers gjeldsbelastning øker kraftig, hvordan kan statsråden mene at det er så fornuftig å beholde en beskatning som rett og slett virker destruktiv på privat sparing?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-05-29:
Det var i og for seg representanten Lundteigens iherdige forsøk på å få til at det må bli et bytteforhold mellom formuesskatt og eiendomsskatt, som gjorde at jeg ville ta ordet. Det var også et replikkordskifte med Venstre her, hvor man prøvde å gjøre den koblingen. Jeg vet at det ikke er et parlamentarisk uttrykk, men det nærmer seg nærmest frekkhetens nådegave når man også bruker utviklingen internasjonalt. Vi har svar fra Finansdepartementet på nettopp dette. I Sverige har man fjernet formuesskatten. Der har også eiendomsskattens andel av BNP gått ned fra 0,53 pst. til 0,33 pst. fra 2005 til 2010. I Norge har den gått opp fra 0,22 pst. til 0,28 pst., samtidig med at den rød-grønne regjeringen har fordoblet beskatningen på arbeidende kapital. Når Lundteigen og hans kamerater i Senterpartiet flyr land og strand rundt og sier at det er flertall på Stortinget for å fjerne formuesskatt på arbeidende kapital, får de slutte med å skape et inntrykk av andres politikk som går ut på at man må ha et bytteforhold med eiendomsskatt. Det behøves ikke. Jeg synes Senterpartiet skal være åpen og ærlig på at man stemmer for at vi skal ha formuesskatt på arbeidende kapital, og slutte å skape inntrykket ute om at det er et flertall på Stortinget for det motsatte.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-05-29:
Nei da, vi representerer ikke først og fremst finanskapitalen; vi representerer det private, mangfoldige eierskap rundt omkring i landet som sliter med en formuesskatt. Representanten Kambe hadde et utmerket eksempel i replikkordskiftet. Det er en realitet at inflasjon er i samfunnet. Prisstigning må man faktisk regne med. Formuesskatten, sammen med kapitalbeskatning og inflasjon, gjør at man har en reell beskatning på over 100 pst. på vanlige bankkontoer i Norge. Til Lundteigen: Vi kan godt sette oss ned og gjøre regnestykket, men OECD gjorde det for oss og beskrev det som en bekymring også til departementet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Bare noen stutte merknader: Som saksordføreren og flere andre var inne på, har mange år med høy lønnsvekst gitt oss et høyt kostnadsnivå i Norge. En styrking av kronen har økt kostnadene ytterligere. Mange bedrifter har vært heldige, ved at priser på norsk eksport har steget de siste årene og dermed òg dempet presset på lønnsomheten. Det er en utvikling som kan snu. Utsiktene til lavere økonomisk vekst og lavere etterspørsel fra handlingspartnerne våre gjør situasjonen mer krevende for eksportrettede virksomheter i Norge. Å koble sammen skattepolitikk og lønnsoppgjør er ikke noe godt svar på denne utfordringen. Til representanten Tybring-Gjedde: Dette har vi prøvd før. Erfaringene var ikke helt gode, for å si det på den måten. En hadde såkalte kombinerte lønnsoppgjør midt på 1970-tallet. De som kjenner historien godt, vet at mot slutten av 1970-tallet var prisveksten så høy at en faktisk måtte gå til lønns- og prisstopp. Hensikten bak de endringer som skjedde når det gjelder skatter og andre budsjettiltak, som ble brukt tidlig på 1970-tallet, var å bidra til økt kjøpekraft og bedre konkurranseevne. Likevel så vi i ettertid at lønnsveksten gikk i været, og samtidig ble både statsfinanser og utenriksøkonomien kraftig svekket. Som saksordføreren òg var inne på, vil en slik inntektspolitikk basert på skattelettelser undergrave det ansvaret som partene har for å få til ansvarlige inntektsoppgjør. I tillegg ville en slik politikk òg innebære en mer ekspansiv finanspolitikk, dersom skattelettelsen ikke ble dekket inn gjennom andre tiltak i budsjettet. Allerede i oljemeldingen fra 1973 ble det pekt på at en for ekspansiv budsjettpolitikk kunne innebære store utfordringer for det konkurranseutsatte næringslivet. Jeg tror det er viktig å ha denne erkjennelsen med seg når en ser på rammeverket som er etablert rundt den økonomiske politikken. Nå skal ikke jeg ta det kjente innlegget om handlingsregelen – det er godt kjent i salen her. Men det rammeverket vi har rundt den økonomiske politikken, er riktig og fornuftig. Så er det slik at den offentlige utredningen fra Det tekniske beregningsutvalget for inntektsoppgjørene – som er interessant lesning både faktisk og når det gjelder de tall og tabeller som er i den – skal legge til rette for den felles forståelse av tallgrunnlaget for inntektsoppgjørene. Det skal òg legge til rette for en felles forståelse av hva slags utfordringer norsk økonomi står framfor. Den norske lønnsforhandlingsmodellen – frontfagsmodellen – som sprang ut av Aukrust-utvalget i 1966, bygger på at lønnsveksten over tid må holdes innenfor rammer som konkurranseutsatt næringsliv kan leve med. Det er viktig nå å støtte opp om denne modellen. Da må vi òg holde fast ved at gjennomføringen av lønnsoppgjøret er partenes ansvar, slik at de fullt ut tar hensyn til den økonomiske situasjonen. Det beste bidraget regjeringen og flertallet i Stortinget kan gi i så måte, er å føre en forsvarlig økonomisk politikk som er tilpasset den økonomiske situasjonen, og som er en politikk i tråd med det regjeringen har lagt fram i revidert nasjonalbudsjett.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Jeg tror det er viktig å holde fast ved og bygge på erfaringer fra tidligere. Det at staten gjennom skattelettelser skal prøve å påvirke at det blir mindre lønnstillegg i lønnsforhandlinger, er en modell som vi har prøvd tidligere, og som i ettertid viste seg ikke fikk de virkningene som en skulle ha. Det kan faktisk skje på den måten at i en lønnsforhandling der en først har fått se et kort som betyr skattelette, er det ikke dermed sagt at en holder tilbake på lønnskravene. Så en kan faktisk få en sterkere virkning enn den en har sett for seg. Mens en tidlig på 1970-tallet så for seg at en skulle ha en reallønnsvekst i området rundt 3 pst., som på en måte var en målsetting, viste ettertiden at en faktisk fikk en reallønnsvekst på mellom 5 og 6 pst. Så uansett oppgjør bør en holde seg til de rene forhandlingsmessige forholdene, og så kan det hende at det er spesielle næringsmessige forhold som blir tatt opp i forbindelse med inntektsoppgjør, f.eks. i forbindelse med jordbruksforhandlinger.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Nå er det allerede i dag slik at virksomheter – i samråd med departementet – kan velge å føre regnskapene sine i henhold til periodisering, i tråd med statlige regnskapsregler. Det er mange statlige virksomheter som gjør det. Det er et godt styringsredskap, fordi det gir større muligheter for virksomheter til å planlegge sin virksomhet. Samtidig er det slik at når vi utformer statsbudsjettet, tar vi hensyn til de ønsker og behov som etater har, innenfor de rammer som det er forsvarlig å legge fram. Utgangspunktet for denne diskusjonen er et ønske om å få gratis penger inn i statsbudsjettet. Mitt syn er at det ikke finnes slike penger, men jeg har tidligere sagt til representanten Svendsen at Fremskrittspartiet har noen gratis penger hvis de vil bruke dem – og det er å avstå fra store skattelettelser.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Jeg ble litt oppglødd da jeg gikk nedover til Stortinget i dag og så den store ansamlingen og tenkte at det kanskje er finansministeren de venter på, men der tok jeg altså styggelig feil. Jeg tenkte med meg selv at jeg kanskje hadde stått der jeg også, hvis det var Elvis som hadde kommet på besøk til Oslo, men nok om det. Det som jeg hørte representanten Lundteigen var innom, er for så vidt en diskusjon om prioriteringer i statsbudsjettet – om prioriteringer mellom investeringer og drift, og gråsonen mellom investeringer og drift, altså hvordan man skal bruke pengene i statsbudsjettet. Jeg har registrert at vi, undertegnede og representanten Lundteigen, i all hovedsak er enig om de hovedveivalg som er gjort for å bygge landet – selv om vi i noen saker kan ha ulike oppfatninger. Derfor oppfatter jeg det ikke som en stor eller grunnleggende uenighet, men det er en diskusjon som vi bør ha med både partifeller og alle andre, om hvilke veivalg vi skal gjøre for å få dette landet videre fram.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Det er alltid viktig å lytte til gode innlegg og gode forslag, og i ulike debatter i dag har vi allerede vært innom to, det ene er livskvalitetsindeksen – for å bruke det uttrykket – og det andre er det forslaget som vi diskuterer nå. Men det å utstede en slags blankofullmakt for framtiden er jeg litt forsiktig med, og etter sigende skal en av mine forgjengere ha sagt ved en anledning at jeg lover ingenting, men det skal jeg holde. Men her er det tilslutning til det som ligger i forslaget. Det synes jeg er bra – som flere har vært inne på. Jeg skal bare komme med et par kommentarer vedrørende selve framdriften i arbeidet. Det er viktig som det også blir påpekt i innstillingen, at en nå gjør en utredning i samråd med næringen. Skattedirektoratet vil ha en sentral rolle i dette, og de vil i en rapport som departementet senere skal få, ha møter med næringen, slik at en får et best mulig beslutningsgrunnlag og får gode innspill til det høringsnotatet som departementet kommer til å lage i saken. Videre er det slik at når det gjelder neste runde i Stortinget, tar jeg sikte på at en skal kunne legge fram lovendringer i forbindelse med budsjettet for 2014, dvs. at en må bruke noe tid på høring og forberedelse, men da vil dette eventuelt bli lagt på bordet høsten 2013 i forbindelse med 2014-budsjettet. Så er det også innspill fra forslagsstillerne vedrørende hva slags opplysninger i merverdiregistreringen som bør legges ut på nettsiden til Brønnøysundregistrene. Det skal jeg også ta med meg i det videre arbeidet. Noe av poenget er å gjøre dette enklere, samtidig som en også skal ivareta kontrollhensyn. Men jeg tar sikte på – så raskt og så godt som mulig – å følge opp det forslaget som Stortinget nå behandler.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Det er for så vidt greit å bli minnet på hvem en er, fra tid til annen, men jeg har ingen problemer med å vite hva jeg driver på med som finansminister. En finansminister skal evne å ha flere tanker i hodet samtidig. To viktige tanker å ha er hensynet til rettferdig fordeling og hensynet til å ha et skattesystem som er effektivt og godt, og som også selvsagt bidrar til verdiskapingen i Norge. Det er ikke første gang spørsmålet om arbeidende kapital er oppe. Jeg hadde gleden av å ha mange diskusjoner om det i min forrige periode som finansminister. Jeg fikk til og med laget utredninger av disse ekspertene som representanten Tybring-Gjedde nå viser til. Noe av konklusjonen på de utredningene var at dette er komplisert, og at avgrensningsmulighetene er vanskelige. Derfor synes jeg det er et mye mer redelig standpunkt å si at man vil fjerne hele formuesskatten. Da slipper man i hvert fall avgrensningsproblemene.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Jeg er for både kvinnelige og mannlige gründere, at de skal ha gode vilkår for å starte bedrifter, for å drive bedrifter og for å kunne jobbe for å øke produksjonen i Norge. Derfor har vi et virkemiddelapparat, derfor fører vi en økonomisk politikk som er forutsigbar, som gjør at det er grunnlag for gründere til å starte virksomheter i Norge. Det er mitt svar. For øvrig tror jeg ikke det er finansministerens rolle å drive verken som skatterådgiver eller som økonomisk rådgiver for enkeltpersoner fra Stortingets talerstol.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Jeg tror generelt sett at en kommer lengst med å være saklig i de fleste sammenhenger, selv om det kan være behov for å sparke litt i skjækene, som det heter, når det er nødvendig. For å gi et lite innblikk i en finansministers hverdag når det gjelder bl.a. skattespørsmål, er det en avveining mellom å ha et skattesystem som bygger opp under gode og fornuftige investeringer, og fordelingshensyn. Det er i grunnen det vanskelige punktet med formuesskatten. Generelt sett får jeg henvise til forslag til statsbudsjettet, men generelt sett er finansministeren en tilhenger av bredest mulig skattegrunnlag som gir som resultat – som det gjorde i skattereformen i 1991 – muligheter for å justere satser på et generelt grunnlag, og så får vi komme tilbake til hva som skjer med formuesskatten framover.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Jeg har ingen umiddelbare planer om å ta et slikt initiativ. Derimot vil jeg vise til den evalueringen som var av skattereformen fra 2005/2006, og den brede debatten som vi hadde om det i Stortinget for ikke lenge siden. Der var det også en vurdering av formuesskatten. For tiden har jeg ingen planer om å ta et slikt initiativ som representanten Tenden spør om.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Ja, virkningen på sparing er en av de uheldige sider ved formuesskatten som det er vel verdt å se på, og som regjeringen har sett på bl.a. gjennom å øke bunnfradraget, som gjør at man relativt sett kan skjerme små og mellomstore formuer. Det synes jeg er et viktig poeng. Ellers er det interessant å lese en rapport som et firma som heter Menon Business Economics, har laget for bl.a. NHO og Rederiforbundet, der de har undersøkt næringsoppgaver for 2007–2010 blant 190 000 eiere. Det er ca. 100 000 som har positive likningsverdier, det er ca. 80 000 som betaler mindre enn 50 000 kr i formuesskatt, det er 1,5 pst. som betaler mer i utbytte og formuesskatt enn årsresultatet. Den undersøkelsen er interessant, for den bidrar litt til å nyansere bildet av formuesskattens virkning.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-29:
Flere av talerne, bl.a. saksordføreren fra Arbeiderpartiet, Høyres Gunnar Gundersen, Lundteigen og nå sist finansministeren, sa at man ikke skal blande skatter og avgifter sammen med lønnsoppgjøret. I jordbruksoppgjøret – som foregår i disse dager, og som i stor grad er bøndenes lønnsoppgjør – har man ved flere anledninger blandet skatter, avgifter og avskrivningsregler som en del av lønnsoppgjøret. Gjelder ikke de samme reglene her?
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Me handsamar her eit representantforslag om periodiseringsprinsippet som grunnlag for statleg budsjettering og rekneskapsføring. Periodiseringsprinsippet som grunnlag for statleg budsjettering vart utgreidd i NOU 2003:6, Hva koster det? Regjeringa Bondevik II og eit breitt fleirtal i Stortingets finanskomité gjekk den gongen imot å erstatta kontantprinsippet. Det same gjer eit breitt fleirtal i dagens finanskomité. Eg lurer litt på kvifor forslagsstillarane er opptekne av dette. Er det for å få betre styring med pengane, eller er det for å få meir motorveg, som dei brukar som døme i forslaget? Trur dei at det vert meir pengar av å endra budsjetteringsprinsippet, eller er det kanskje for lettare å konkurranseutsetja statlege oppgåver? Ein overgang til periodiserte budsjett vil gje eit svakare grunnlag for politisk styring, både av statleg verksemd og av den norske økonomien. Det er òg slik at berre fire av dei 34 landa i OECD har fullt ut periodiserte budsjett, og det har vorte stilt spørsmål ved om dette faktisk gjev god nok styring med statsfinansane. I representantforslaget vert det peika på at «Norge er nå det eneste nordiske landet som ikke har statsregnskap avlagt etter periodiseringsprinsippet». Men det er slik at fleirtalet av OECD-landa heile tida har hatt og har framleis kontantbaserte statsbudsjett og statsrekneskap. Her er det Finland og Sverige som skil seg ut, ikkje Noreg. Danmark følgjer kontantprinsippet for sentrale delar av statens utgifter, men ikkje for investeringar i infrastruktur. Når denne regjeringa allereie har opna for at statlege verksemder som ønsker det, kan ta periodiseringsprinsippet i bruk for sine internrekneskap, har det vore ein føresetnad at dette ikkje skal medføra nokon endringar i verksemdas økonomiske fullmakter. Det er gjort for å sikra den politiske styringa. Motorveg er nemnd som eit døme i forslaget. Då kan me byggja meir om me har periodiserte budsjett, meiner Framstegspartiet. Det første året vil det gje litt lågare kostnader, men deretter vil ein måtta auka løyva til avskrivingar, noko som i neste omgang vil gje mindre økonomisk handlefridom. Det er òg slik at representantforslaget inneber at verksemdene i staten skal få tilgang til å ta opp lån mot framtidige løyvingar for å dekkja avskrivingar. Eg er glad for at fleirtalet er samd med Arbeidarpartiet når me meiner at det ikkje er behov for at staten lånefinansierer investeringar eller andre utgifter som i dag vert førte over streken. Det er lett å ønska seg meir pengar til enkeltpostar, men det vert ikkje meir pengar av å endra budsjettføringa. Det handlar om å prioritera, om å bruka dei store pengane på dei store sakene. Dersom Framstegspartiet ønsker meir pengar til veg og jernbane, kan dei f.eks. annullera alle skattekuttforslaga, slik at dei kan skaffa seg eit større handlingsrom. Fleirtalet innstiller på å avvisa forslaget.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Me har no høyrt at Framstegspartiet ønskjer å fjerna heile formuesskatten, noko som vil gje ei mindre inntekt på 13–14 mrd. kr. Framstegspartiet seier også at dei ønskjer å satsa veldig på samferdsel, og spesielt på veg. Så ønskjer dei å regjera med Høgre, som igjen seier at dei vil halda fram med å bruka handlingsregelen. Dersom, i eit hypotetisk tilfelle, Framstegspartiet skulle bli nøydt til å prioritera mellom å bruka 13 mrd. kr meir på samferdsel og å bruka det same på å fjerna formuesskatten, kva ville Framstegspartiet ha prioritert?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2012-05-29:
Vi ser at Revisorforeningen støtter Fremskrittspartiets forslag, med begrunnelse i at et periodiseringsprinsipp i større grad vil gi et transparent system, som enklere kan følge opp både investeringer og ikke minst vedlikeholdssiden. Forholdet mellom avskrivningsverdien og balanse er her særdeles viktig. Kontantprinsippet fanger ikke opp forfallet innenfor vår infrastruktur. Mener virkelig finansministeren at han kan stå og forsvare et system hvor vi har 400–500 mrd. kr i etterslep bare på veisiden? Vi har det innenfor skole, bane og innenfor mange andre offentlige bygninger. Systemet har bevist at det har slått feil, fordi det ikke er gjennomsiktig og kan ikke kontrolleres. Det vil det derimot gjøre med et periodiseringssystem.
Arve Kambe (Høyre), 2012-05-29:
Om vi skulle ha periodiseringsprinsippet i staten, som vi har delvis i privat næringsliv, delvis i statlige etater og for så vidt også i en del kommuner, er det for Høyres del en rimelig tung sak. Grunnen til at vi i dag stemmer mot forslaget, er at vi mener at skal man endre statens regnskapsprinsipper, bør man gjøre det etter en helhetlig vurdering av saken framfor på bakgrunn av et representantforslag, iallfall når departementet er rimelig skeptisk. Selv om man ikke lykkes med å få penger til de formålene man vil, er det ikke så enkelt at bare man endrer regnskapssystemet, kommer plutselig pengene, enten det er til vei, til fengsel, til sykehus eller til andre ting. Det må fortsatt gjøres beinharde prioriteringer, i alle fall dersom man mener handlingsregelen skal gjelde, og det mener som kjent Høyre. Jeg vil minne om at under Bondevik II-regjeringen, under Per-Kristian Foss’ tid som finansminister – Høyre satt altså der – ble denne saken utredet og lagt fram for Stortinget, med et rimelig tilsvarende flertall som i dag, ser det ut som, når det gjelder at man ikke skulle endre dette. På den annen side ser vi jo at det er en del fordeler med å tenke nytt, som flere representanter fra Fremskrittspartiet har lansert i dag. Det er det heller ingen andre som er uenig i. Man ser det i kommunene, man ser det i ulike statlige enheter, man ser det ikke minst i de statlige aksjeselskapene. Men jeg tror at vi er tjent med en videre faglig debatt, som etter hvert også kan bli en del av en større politisk debatt. Derfor har Høyre lagt inn merknader om at vi ønsker en debatt om dette velkommen. Det er en del av en modningsprosess, men også en prioriteringsprosess. Det er ikke sånn at gresset alltid er grønnere på den andre siden, for alltid vil man skylde på systemet når man eventuelt ikke får penger til det man ønsker. Det er ikke så enkelt. Det er rett og slett beinharde politiske prioriteringer som avgjør om man får midler til det man ønsker, ikke hvilke regnskapsmodeller man bruker. Vi har også merket oss de innspillene som kommer fra fagmiljøet Revisorforeningen. Vi mener fra Høyres side på denne bakgrunn at regjeringen med jevne mellomrom bør diskutere problemstillingen med fagfolk, men også i større grad ta Stortinget med på den diskusjonen. En bør også involvere KS, sånn at standpunkt og beslutninger blir bedre forankret enn de er i dag. På denne bakgrunn tar jeg opp forslaget fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre om at representantforslaget vedlegges protokollen.
Arve Kambe (Høyre), 2012-05-29:
Jeg velger å referere til en blogger i denne replikken, nemlig Silje Vallestad, som har startet opp Bipper, et norsk teknologiselskap. Hun skriver under overskriften «Hjelp – jeg er rik!» at hun har investert alt både av tid og fri kapital. Hun tar ut moderat lønn og gikk lenge uten. Hun har ikke fet økonomi, men tre barn og var førstegangs boligeier i 2006. Utbytte tas ikke ut, for et selskap som Bipper eksisterer ikke det. Alt som kommer inn, investeres i videre drift og vekst. Bipper har fortsatt røde tall, det er helt normalt for et selskap som hennes. Men formue har hun visstnok, hundrevis av tusen skal hun betale i formuesskatt. Hun har flere muligheter: Ta opp privatlån med pant i bolig – men det går jo ikke, det koster penger. Ta ut utbytte – men hun har jo ikke overskudd. Hvor skal hun ta utbytte fra? Selge aksjene sine – som gründer i en bedrift som allerede har solgt seg ned? Hva slags alternativ ville Per Olaf Lundteigen anbefale en slik gründer?
Arve Kambe (Høyre), 2012-05-29:
Silje Vallestad fortsetter i bloggen sin: «Jeg blir forbannet over formuesskatten. I min naivitet trodde jeg at formueskatt kun ble pålagt de som har formue, og jeg har også selv irritert meg over rikingenes sutring over formueskatten(som om det er synd på dem liksom….) (som om det er synd på dem liksom….) Hun har fire alternativer som norsk kvinnelig gründer i en veldig kostnadsintensiv næring. Hun står med fire valgmuligheter for å betale formuesskatt på en formue som hun ikke har tilgjengelig disponibelt som mindretallsaksjonær. Vil finansministeren råde henne til å ta opp mer boliglån for å øke sikkerheten, øke lønna, som hun ikke har mulighet til, ta ut utbytte – selskapet kan ikke ta ut utbytte – eller synes han kvinnelige aksjonærer i Norge som har startet bedrifter, skal selge aksjene sine for å betale formuesskatt?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-05-29:
Vi greier vel ikke helt å matche Justin Bieber akkurat nå, når det gjelder interesse for kontant- og periodiseringsprinsippene i statlig regnskapsføring, men det er viktig like fullt. Jeg er i stor grad enig med finansministeren når han sier at det ikke finnes noen gratis penger, og at alt skal betales til sin tid, tross alt. Men det er interessant å høre en av de fremste finanspolitikerne fra rød-grønn side, Lundteigen, som sier at vi i dag har en systemfeil, hvor det å bygge landet taper sammenliknet med mer løpende lønns- og driftsutgifter. Dette er noe vi må gjøre noe med snarest. Jeg vil gjerne spørre finansministeren om denne systemfeilen som representanten Lundteigen henviser til, er noe finansministeren er enig i, og hva han i så tilfelle vil gjøre med det.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-05-29:
Jeg kan i stor grad slutte meg til saksordførerens innlegg og bare komme med noen få kommentarer i tillegg. Når det gjelder forslag nr. 2, om å be regjeringen «gjennomgå premissene for konkurranse i bensinstasjonsbransjen», har jo komiteen, som det har vært nevnt, langt på vei gitt sin tilslutning til at det er all mulig grunn til å se på det. Dermed har Fremskrittspartiet i stor grad fått gjennomslag for forslag nr. 2. Når det gjelder forslag nr. 1, om å sette ned avgiftene på drivstoff, er det vel ikke noen stor overraskelse for Fremskrittspartiet at det er litt lenger mellom støtten. Den kommer heller ikke fra Kristelig Folkeparti, hvis noen trodde det. Jeg viser også til det klimaforliket som er vedtatt her i huset, og som forutsatte at miljøet krever at vi faktisk har incitamenter som går på at man ikke skal bruke bil så mye som man ellers ville gjort. Det trekker jo i en helt annen retning enn det forslaget her representerer. La meg også si at siden innstillingen ble skrevet, har markedet virket, og prisen på bensin har vel gått ned rundt kr 1,50, så vidt jeg vet – i hvert fall ut fra de pumpeprisene jeg har sett. Så markedet virker i forhold til oljeprisen, som jo tross alt er utgangspunktet for hvilken pris vi har på drivstoff. Så til representanten Kambe. Det var litt interessant å høre Høyre snakke om hvorfor man ikke vil sette ned avgifter – da lytter man jo litt ekstra – og så var vel summen av det hele at det var «så mye annet gøy å bruke pengene på». Nå er det faktisk slik at det er mye livskvalitet i å ha det gøy. Nå skal jo finansministeren, etter vedtak herfra og etter Kristelig Folkepartis initiativ, komme med parametre for livskvalitet, så her er det egentlig et fint oppspill til hvordan vi kan få fram dette til kommende statsbudsjett. Til slutt vil jeg bare peke på et element man må ha med seg når man eventuelt vil gå inn for å nedjustere avgiftene: Hva er det som har gjort at vi har fått mer gjerrige biler når det gjelder drivstoff? Det tror jeg nettopp er at vi har avgifter som har bidratt til at fremveksten av mer drivstoffgjerrige alternativ for bilparken har kommet etter hvert. Dermed er det ikke slik at man nødvendigvis bruker så mye mer penger på drivstoff enn man gjorde tidligere, da man hadde bensinslukere av rang. Så forslag nr. 2 har man jo delvis fått gjennomslag for. Vi kan ikke støtte forslag nr. 1.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-05-29:
Det var jo ikke ukjente toner fra Arbeiderpartiet i Storbergets innlegg. Jeg vil i grunnen utfordre Storberget og Arbeiderpartiet litt på at det er forskjell på å fjerne hele formuesskatten og å fjerne formuesskatten på arbeidende kapital. Jeg er klar over at opposisjonen ikke gjør det store inntrykket på representanten Storberget eller på den rød-grønne alliansen, men LO-leder Roar Flåthen sa sist høst at man måtte se på formuesbeskatningen når det gjelder den arbeidende kapital, fordi det kunne være grunn til å tro at den nå truet norsk industriutvikling og norske arbeidsplasser. Med LO-lederens kjennskap til norsk næringsliv og norske arbeidsplasser, mener representanten Storberget at det er tatt helt ut av løse luften?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-05-29:
Det er vel her vi skiller lag. Jeg kan faktisk ikke se at det å fjerne formuesbeskatningen på arbeidsplasser i realiteten er et problem fordelingsmessig. Tvert imot, jeg synes det er et godt fordelingsmessig grep å sørge for en formuesbeskatning som beskatter dem som tar ut formue til eget forbruk, men ikke beskatter de kronene som ligger i bedriften, og som skaper arbeidsplasser. Det er derfor jeg tror at flere også innenfor rød-grønn leir, inkludert LO-lederen, ser at selv om det er mye retorikk knyttet til formuesbeskatningen, og at det blir et nå skal vi ta de rike-opplegg, er det faktisk enda viktigere med et skattesystem som sørger for at man har et godt næringsliv som kan sikre norske arbeidsplasser. Det trenger vi i møte med den fremtiden som vi har foran oss, og som jeg og representanten Gerd Janne Kristoffersen er enige om at vi trenger norsk næringsliv for å møte.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-05-29:
Da finansministeren var ferdig med sitt innlegg, repliserte min nestensidemann, Tore Nordtun, at det var et saklig innlegg fra finansministeren, og tidligere skattepolitiske talsmenn fra Arbeiderpartiet bør man lytte til. Jeg er i grunnen stort sett enig med Tore Nordtun her – det var et saklig innlegg, for det var i hvert fall tendenser til å si noe om at innretningen i dag ikke er problemfri. Så vidt jeg forsto finansministeren, er utfordringen at man med dagens system kan risikere at man setter pengene sine i andre objekter enn i dem som skaper arbeidsplasser. Mitt spørsmål er da: Ser finansministeren for seg en utveksling mellom boligbeskatning og formuesbeskatning for å komme i tu med de utfordringer han selv snakket om?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Jeg var jo nettopp inne på arbeidende kapital i slutten av mitt innlegg, jeg kan gjerne gjenta det. Det er altså bl.a. ut fra kontrollomgåelseshensyn at vi mener det er en uhensiktsmessig måte å dele inn dette på. Det er også sånn at fundamentet for hele formuesbeskatningen vil bli svekket. De pengene man får inn også som formuesskatt på arbeidende kapital, er like verdifulle kroner som dem man ville få inn på andre objekter. Hvis man mener og tror at det norske skattesystemet, og dermed formuesbeskatningen, er såpass uheldig for norsk næringsliv, bør man lese Aftenposten fra forrige fredag en gang til, hvor man altså over to hele sider beskriver den gode veksten man har i privat sektor, hvor man altså har firedoblet veksten og økt betydelig antallet arbeidsplasser i mange næringsgrener, noe som nettopp viser at det er gode vilkår i Norge.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Nå blir jeg fristet til å beskrive noe av situasjonen i vårt hjemdistrikt, siden representanten Gundersen var inne på den. Det er ikke slik at man der ikke har eierskap. Visstnok sliter man på mange områder, men så ille er det ikke. Det er der våre veier skilles. Vi mener altså ikke det som representanten Gundersen nå forfekter, at å heve bunnfradraget nærmest var et angrep på det private eierskapet. Det viser veldig tydelig hva slags linje Høyre har, både i næringspolitikken og også i velferdspolitikken og fordelingspolitikken. Hvis det – gjennom tydelige grep – å skåne over 600 000 nordmenn som har lavere inntekt og lavere formue enn de øvrige, for å betale formuesskatt i seg sjøl skulle være et angrep på privat eierskap, sier det mer om Høyres politikk enn om regjeringas politikk, etter min mening. Det er et viktig fordelingsgrep som er tatt, og som jeg forsvarer fullt ut.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Aller først: Det er helt åpenbart at det ikke blir servert ukjente toner i denne debatten. Den har vært oppe mange ganger, og det er en av de debattene hvor det kanskje er klarest fronter og klarest argumenter. Vi får respektere hverandre for forskjellene, men jeg er ikke av den oppfatning at formuesbeskatningen på arbeidende kapital i dag er det store og vesentlige hinderet for utviklingen av norsk industri og norsk næringsliv. Jeg mener at de tallene jeg refererte i stad, er et veldig godt bevis på det. I løpet av det siste året, hvor hele Europa har stått i krise, har Norge altså etablert 48 000 nye arbeidsplasser i privat sektor. Det er en firedobling. Måler man ut fra siste tiårsperspektiv, er det en dobling. Jeg er enig med NHO-direktøren, som i Aftenposten uttaler at norsk næringsliv jobber under gode vilkår. Også jeg ser at all skatt man betaler, vil være en ulempe i forhold til egenkapitalsituasjonen, men da kommer det også andre hensyn inn, bl.a. fordeling og finansiering av velferdsstaten.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Det har vært fokus på forholdet mellom LO og Arbeiderpartiet i det siste – om LOs økonomiske støtte og påstander om stor innflytelse på Arbeiderpartiets politikk. Men i dag kunne vi lese at Høyre har mottatt 31 mill. kr, fra 2008 til 2010, fra rike givere. Høyres bidragsytere kan spare millioner i skatt – og flere vil til og med kunne ha null i skatt – dersom Høyre får avviklet formuesskatten. Mer enn halvparten av formuesskatten betales av 2,5 pst. av landets rikeste mennesker. Da blir spørsmålet mitt: Hvorfor er Høyres viktigste prioritering å gi milliarder av kroner i skattelettelse til landets rikeste – er det det som er «gøy» å bruke penger på?
Borghild Tenden (Venstre), 2012-05-29:
Det er, som vi har hørt i hele debatten i dag, ulike meninger om fordelingseffekten av å fjerne formuesskatten på sikt. Jeg har her med meg et oppslag. OECD overleverte i februar sine anbefalinger for norsk økonomi. De skriver for det første at det er en meningsløs skatt, og for det andre at det er fullt mulig å avvikle formuesskatten uten at det gjør de rike rikere og de fattige fattigere. De skriver videre: «Flere land som ikke har formuesskatt, har skattesystemer som virker mer omfordelende enn det norske.» Så det er ulike meninger, ulike partier. Vi – som jeg sa i mitt innlegg – skulle ønske at denne regjeringen kunne se på det Bondevik II lanserte i sin tid, nemlig å fjerne formuesskatten som en motpost til innføring av utbyttebeskatning.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-05-29:
Som jeg sa til forrige replikant, ønsker vi å fortsette den skattepolitikken som Bondevik II lanserte, nemlig å fjerne formuesskatten som en motpost og innføre en utbyttebeskatning, en gradvis økning av bunnfradraget og lavere verdsettelse av aksjer. Det synes vi i Venstre er en god modell. Så har vi ikke diskutert eiendomsskatt i Venstre ennå.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-05-29:
Slik som jeg oppfatter replikanten nå, er det en smule frustrasjon over at man ikke vinner fram i egen regjering. Jeg vet at Senterpartiet har programfestet at man vil fjerne formuesskatten på arbeidende kapital, som jeg sa fra talerstolen. Så jeg skulle ønske at man kunne gjøre arbeidet litt bedre innad i regjeringen, slik at man på sikt fikk fjernet denne skatten som gjør at norsk industri flytter utenlands, og at man investerer mer i eiendom og aksjer utenlands. Vi ønsker at man heller sparer i norske bedrifter og hjelper gründere i en vanskelig investeringsfase.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-05-29:
I mitt innlegg tok jeg til orde for et bredt kompromiss om å fjerne deler av formuesskatten innenfor en provenynøytral ramme. Det finnes mange måter å gjøre det på, som jeg også nevnte i innlegget mitt, f.eks. gjennom å øke utbyttebeskatningen eller å øke den generelle skattesatsen noe. Andre har pekt på økt beskatning av eiendom som et alternativ, som ble sagt i replikkordskiftet her i stad. Venstre deltar gjerne i et slikt arbeid og gjør det med et åpent sinn. For oss er det viktigst å legge til rette for at flere skal finne det interessant og lønnsomt å investere i norske bedrifter og arbeidsplasser. Er dette noe finansministeren finner interessant og vil ta initiativ til?
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2012-05-29:
Skatteopplegget i Norge skal ha fordelingseffekter, etter min mening. En eventuell fjerning av formuesskatten, ikke bare deler av den, men hele – slik som Venstre vil – vil skape en veldig skjev fordeling, der de med høyest inntekt og formue vil komme langt bedre ut enn dem med lave og midlere inntekter. Mener representanten at et omfordelende skattesystem er viktig? Eller slår Venstre nå følge med Fremskrittspartiet og Høyre i skattepolitikken, slik at en nærmest skal se fullstendig vekk fra fordelingsvirkningene som formuesskatten har?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-03-08:
Jeg har gleden av å framsette et forslag på vegne av representantene Christian Tybring-Gjedde, Kenneth Svendsen, Jørund Rytman og meg selv om fjerning av formuesskatt på arbeidende kapital. Jeg har gleden av å framsette et forslag på vegne av representantene Christian Tybring-Gjedde, Kenneth Svendsen, Jørund Rytman og meg selv om fjerning av formuesskatt på formue som ikke er arbeidende kapital. Jeg fremmer representantforslag på vegne av representantene Kenneth Svendsen, Christian Tybring-Gjedde, Jørund Rytman og meg selv om merverdiavgift på bygg.
Ola Elvestuen (Venstre), 2012-03-08:
Jeg har gleden av å legge fram et representantforslag på vegne av meg selv om en kapitalreform for å øke innovasjon og entreprenørskap.
Ola Elvestuen (Venstre), 2012-03-08:
Forsvaret og politiet skal og må ha helt ulike, klart definerte roller. I et lite land som Norge er det samtidig en felles beredskap mot terror som ligger i forsvar og politi. Forsvarets sikkerhetskommando sammen med beredskapstroppen trener og er anlagt for å bekjempe terror. Jeg er glad for at statsråden går inn og vil se på hvordan bistandsinstruksen fungerer. Det er viktig at den benyttes raskt ved behov, men det er også viktig at den har en politisk forankring, for det å benytte Forsvaret, selv ved disse hendelsene, er alvorlig. Vil statsråden også se på den politiske forankringen av bistandsinstruksen, at den ikke virker forsinkende når det er behov for å få til en rask koordinering?
Ola Elvestuen (Venstre), 2012-03-08:
Forsvaret har, som mange har påpekt, et selvstendig ansvar for å være i beredskap ved alvorlige hendelser. Det er også påpekt at det kreves at man politisk er enig om at man skal be om bistand for å benytte de kapasitetene som Forsvaret har. Det som er interessant med tanke på 22. juli, er selvfølgelig hvilke politiske vurderinger som ble gjort i forhold til å be om slik bistand fra Forsvaret, altså fra Forsvarets spesialenheter. Det kan statsråden velge om han vil svare på. I Øvelse Oslo 2006 ble det for øvrig også reist kritikk om at bistand fra Forsvaret kom for sent. Da lurer jeg på hva som er gjort fra 2006 til i dag. Har man gjennomgått samhandlingen mellom politi og forsvar? Er det foretatt forbedringer, slik at bistand fra Forsvaret, til vakt og sikring spesielt, kan skje raskere?
Ola Elvestuen (Venstre), 2012-03-08:
Den 22. juli ble vi utsatt for et terrorangrep med en grusomhet som sjokkerte en hel verden. Men vi må også ta inn over oss at denne grusomheten ble begått av én terrorist. Og vi må ha trent på at enkeltpersoner kan utøve terroraksjoner. Det som er det mest ekstreme med den 22. juli, er resultatet av denne terroraksjonen, med 77 drepte og langt flere ofre – en terroraksjon landet må leve med historisk sett. Den 22. juli viste fram alle svakheter ved den norske beredskapen. Systemene sviktet, enkeltpersoner handlet. Det vi som samfunn må møte dette med, er først og fremst å ivareta ofrene og deres pårørende på en god måte, og vi må gjøre det over lang tid. Vi må drive forebyggende arbeid. Vi må også bygge opp en beredskap som er så god at vi kan forebygge og reagere ved anslag der også flere enn denne ene kan være involvert, og anslag med større og bedre organisering. Vi er nødt til å se på hvordan politiet bruker sine kapasiteter, hvordan de er trent, hvordan nødetatene fungerer, og om PSTs arbeid er godt nok. Vi er som samfunn nødt til å ha en gjennomgang av bistand og hvordan samarbeidet mellom politiet og Forsvaret fungerer – ikke for at vi skal endre prinsippene mellom forsvar og politi, men for at vi bedre kan ivareta sikkerheten for befolkningen i et fritt, åpent, demokratisk samfunn.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-03-08:
Jeg har gleden av å fremme et representantforslag på vegne av representantene Hanne Thürmer, Laila Dåvøy og meg selv om å sikre at alle former for syntetiske cannabinoider og syntetiske opioider automatisk faller inn under narkotikalovgivningen.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-03-08:
Eg vil takke statsråden for innlegget, som eg opplever er ei god oppfølging av det som komiteen ber om gjennom vedtaka. Eit av forslaga til vedtak frå komiteen er å be regjeringa leggje fram for Stortinget ein vidareutvikla og forsterka overordna plan for å førebyggje og handtere moglege terrorangrep i Noreg. Statsråden sa òg i sitt innlegg at slett ikkje alt fungerte som det skulle. Komiteen har vore særleg oppteken av det som går på koordinering, samordning, og derfor har me òg vore opptekne av det overordna perspektivet. Mitt spørsmål til statsråden er: Kan statsråden bekrefte at det overordna perspektivet vil vere med i det vidare arbeidet? Og: Når ser ho moglegheit for at dette arbeidet kjem til Stortinget?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2012-03-08:
Eg er veldig glad for statsrådens ord om måten komiteens arbeid vil bli følgt opp på. Eg er òg veldig einig i det statsråden seier nettopp om ansvars- og oppgåvefordelinga mellom politiet og Forsvaret. Komiteen peiker òg på eit veldig godt eksempel på det gode samarbeidet me har mellom politi og forsvar, når me peiker på samarbeidet mellom FSK og beredskapstroppen. Noreg har to spesialstyrkar, både FSK og Marinejegerkommandoen. Marinejegerkommandoen har hovudbase i Bergen, men han har òg base i Ramsund. Komiteen ber òg regjeringa vurdere kva for ein strategisk ressurs Marinejegerkommandoen eventuelt kan vere ved ei nasjonal krisehandtering. Me veit at Marinejegerkommandoen har ei anna oppgåve enn FSK. FSK er nærare beredskapstroppen i tilnærming. Mitt spørsmål er: Korleis vurderer statsråden dette spørsmålet?
André Oktay Dahl (Høyre), 2012-03-08:
Det er nettopp det spørsmålet handler om fra Høyres side, om lokalt arbeid for å forebygge terrorisme. Da henleder jeg oppmerksomheten på komiteens forslag til vedtak I og II om evaluering av politirådene og SLT-samarbeid. Kan statsråden anslå et noenlunde tidsperspektiv for når vi kan forvente disse evalueringene ferdigstilt?
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-03-08:
Dagens system for å håndtere kriser, ulykker og andre alvorlige situasjoner bygger på prinsippene likhet, nærhet og ansvar. Med andre ord: De som har ansvaret for en situasjon i det daglige, vil også ha det om noe ekstraordinært inntrer. Det er viktig for oss å ta en grundig diskusjon om hvordan vi skal håndtere kriser – store og små. Jeg vil invitere Stortinget til en diskusjon om dette i den forestående samfunnssikkerhetsmeldingen. Når vi ser hvordan de ulike krisene har vært gjennom 2011 – det har vært flom, det har vært orkan, og det har vært terror – er det også viktig å ta med seg den verdien som ligger i tung lokal kunnskap om noe skjer.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-03-08:
Vi jobber nå med planen for hvordan vi skal sikre en best mulig oppfølging av forslagene som vedtas her i dag. De vil være helt sentrale premisser for det arbeidet som vi allerede har på gang når det gjelder f.eks. politiets resultatreform. Det er naturlig å vurdere om vi best kan følge det opp gjennom den meldingen. Tiltak både før og i etterkant av Bech Gjørv-kommisjonens framstilling og etterfølgende behandling av den i Stortinget kan også være aktuelt.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-03-08:
Jeg ser dette som en helt sentral ufordring som vi må finne måter å løse, om mulig, på en bedre måte enn vi gjør i dag – både gjennom, som jeg nevnte i mitt innlegg, en ny instruks og også gjennom hvordan vi øver og forbereder oss på å takle ulike krisesituasjoner. Jeg tror alt fra det trusselbildet og den scenariotenkningen som nå utvikles i DSB, til PSTs trusselbilde kan være med på å sikre at vi står bedre forberedt gjennom det daglige arbeidet, samt hvordan vi øver sammen med Forsvaret.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-03-08:
Jeg er sikker på at forsvarsministeren vil komme nærmere tilbake til bistandsinstruksen og hvordan den selvsagt er forankret i dagens lovverk og Grunnloven. Det er sentralt at vi har trygge rammer for hvordan politiet kan trekke på bistand fra Forsvaret, og de ulike formene for bistand er det derfor knyttet tydelige fullmaktsforhold til – f.eks. kan ikke håndhevelsesbistand gis fra Forsvaret uten at det er gitt ettertrykkelig politisk tillatelse til det. Har man trygge former rundt hvordan man kan trekke på bistand, tror jeg vi sammen kan jobbe for å få fram mer effektive samarbeidsløsninger. Det er bl.a. derfor vi også tar sikte på å se på f.eks. liaison-ordningen, som er viktig for det.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2012-03-08:
I Forsvaret skjer den operative ledelsen fra Forsvarets operative hovedkvarter, FOH, som er det norske forsvarets fellesoperative overkommando, og som har ansvaret for å lede og samordne alle nasjonale og internasjonale militære operasjoner. Politiet har ikke et sentralt, nasjonalt operativt ledelsesapparat, kun 27 selvstendige politidistrikt med sine respektive uavhengige politimestre. Noen vil påstå at Politidirektoratet vil kunne utøve denne funksjonen, men det vil i så fall – til dels – være under ledelse av byråkrater, kanskje uten den nødvendige operative ledelseserfaringen. General Eisenhower sa: «Plans are nothing; planning is everything». Det var også statsråden opptatt av i sitt innlegg. Vil statsråden vurdere en mer samordnet operativ ledelsesstruktur for politiet?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2012-03-08:
I et nasjonalt antiterrorkonsept er Forsvaret nødt til å bidra med mer enn FSK som mulig innsatsstyrke. Terrorhandling kan finne sted hvor som helst i landet, og også flere steder samtidig. Landet vårt er langstrakt og med til dels spredt bebyggelse. For eksempel kan værforhold gjøre det umulig med en rask overføring av FSK til relevante operasjonssteder. Politiet må i antiterrorsammenheng ha rask tilgang på støtte fra Forsvaret. Det er vi jo helt enige om. I den sammenhengen er et godt utbygd HV som møter slike operative krav, en viktig brikke i framtiden. Mange har berørt HV-16s rolle også i det framtidige bildet. Jeg er også sikker på at statsråden er enig med meg i dette, men hvorfor blir da ikke HV styrket? Vi ser over det ganske land at HV heller blir bygd ned.