Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-06-17:
Senterpartiet er av den oppfatning at det er et fornuftig vedtak en i dag kommer til å fatte, gjennom at et enstemmig storting ber om at det inngås forhandlinger med sikte på at Østre Bolærne kan være i offentlig eie og bli benyttet til samfunnsnyttige formål. Ikke minst er det bra at en ber om en plan for hvordan avhending av eiendommer skal skje, og for hvordan en skal forholde seg med hensyn til allmennhetens muligheter til friluftsliv, kulturhistorie eller andre viktige formål. Det vi egentlig gjør i dag, er å foreta en fornuftig korrigering av de tidligere vedtak Stortinget har gjort, bl.a. om avhending av Forsvarets eiendommer. Slik som forhistorien i denne saken har vært, er det ingen tvil om at en her har valgt å praktisere regelverket både for firkantet og for byråkratisk. Det har også vært uklare ansvarsforhold departementene imellom når det gjelder å ta initiativ til å sikre bl.a. denne eiendommen. Den skylden kan en ikke uten videre legge på én etat eller ett departement. Ministeren kunne ha brukt mer skjønn, og Regjeringen, samlet, kunne også ha sett på dette med litt mer skjønn. Det er også miljøvernministerens ansvar å gjøre det. Men jeg må si at jeg også synes det er uheldig at Stortinget her, i slutten av mai, tar opp til behandling en sak som en så behandler i Stortinget i løpet av to uker, basert på et enkeltstående eksempel som får stor medieoppmerksomhet. Dette spørsmålet fortjener en langt bredere vurdering enn det en har fått gjennom det Dokument nr. 8-forslaget som er lagt fram her. Derfor synes jeg at II-vedtaket i dag er det aller viktigste, nemlig at en får en gjennomgang av alle eiendommer som kan være berørt av denne typen problemstillinger knyttet til allmennhetens interesser og friluftsliv, og at en får nettopp den brede vurderingen som må tvinge seg fram i kjølvannet av denne saken. For det kan komme til å gjelde mange. Vi har allerede fått henvendelser angående Årøyholmen i Lyngenfjorden i Troms, der det lokalt er store ønsker om at dette skal tilbakeføres til allmennheten. Fra mitt eget område vil jeg peke på en av Forsvarets eiendommer langs kysten av Trondheimsfjorden, i Malvik, som er en strandperle uten like. Hva som også skal skje med den, er et spørsmål som har store parallelliteter til dagens sak, sjøl om en kanskje ikke er kommet så langt som en i dagens sak er kommet. Men i alle fall: Jeg synes nettopp derfor at den planen som en her har bedt om når det gjelder samtlige eiendommer, kanskje er det viktigste vedtaket Stortinget i kveld kommer til å fatte. Ellers har jeg nok et par merknader. Den ene er at jeg synes det er viktig at man nå i gjennomføringen av forhandlingene ikke rusher inn i dette på en slik måte at det igjen skaper løsninger som kan vekke sterk motstand eller store interessemotsetninger. Jeg tror det er viktig at man her gir seg den tiden som trengs til å finne en løsning som vil bli akseptert av alle parter lokalt, og som ikke fører til nye konflikter. Jeg tror også at man i kjølvannet av denne saken burde gå igjennom ansvarsforholdet mellom Forsvarsdepartementet og Miljøverndepartementet når det gjelder sikring av denne typen eiendommer. Her må jo Miljøverndepartementet ha forholdt seg nokså passivt i forhold til hele spørsmålet. Det er et forhold som jeg synes fortjener en viss oppmerksomhet departementene imellom. Senterpartiet er til en viss grad enig i det som er sagt fra enkelte talere her, at eiendom ikke nødvendigvis trenger å være offentlig for at allemannsretten og friluftsliv skal sikres. I det spørsmålet tror jeg det er grunn til å utvise et visst skjønn. Men i en del tilfeller vil offentlig eierskap være et tydeligere og klarere signal om tilgang for allmennheten, og friluftslivets interesser. Det er likevel ikke slik at allmennhetens interesser kun sikres gjennom offentlig eierskap. Senterpartiet står også sammen med SV om et forslag som angår vederlagsfrie overføringer mellom statsinstitusjoner. Forsvarsbygg har etter omorganiseringen plutselig kommet ut av gruppen av etater som ble omtalt som statsinstitusjoner, sett i forhold til denne instruksen. Det er uheldig, all den tid vi vet at mange av de avgjørelsene som vi står overfor, nettopp er knyttet til Forsvarsbygg, og der ikke minst forholdet mellom Forsvarsbygg og andre statsinstitusjoner, bl.a. Miljøverndepartementet, må være klarere enn i dag.