Geir Pollestad (Senterpartiet), 2011-10-27:
Takk til interpellanten for å stille et enkelt og godt spørsmål – og takk til statsministeren som ga oss disse ordene som er utgangspunktet for debatten i dag. Han ga oss dem da vi trengte dem som mest. Jeg er også veldig glad for at statsministeren har en så bred tilnærming til demokratibegrepet. Demokrati er mye mer enn det som skjer i denne sal, som skjer i fylkesting og i kommunestyrer. Ut fra det vil jeg også advare mot å bruke valgdeltakelse som det eneste målet på hva som er tilstanden til demokratiet vårt. Senterpartiet deler mye tankegods med Venstre på dette feltet. Derfor er jeg svært enig i mye av det som representanten Skei Grande tar opp. Da statsministeren snakket om sikkerhetstiltak, sa han at det var viktig at det var troverdige tiltak. Jeg mener også at det gjelder når vi snakker om demokratiutviklingen – tiltakene må være troverdige. Ut fra en sånn tilnærming er jeg uenig med interpellanten på noen områder som jeg kjapt skal komme innom. Hun løfter retten til å stryke. Jeg mener at det bygger på en litt teoretisk tilnærming til problemstillingen. Vi må først se på om nominasjonsprosessen er reell – dette henger sammen med partienes muligheter til å bruke forhåndskumulering. I sum vil det gi mer eller mindre demokrati om en gjeninnførte retten til å stryke – eller retten til å stryke damer, som det ble praktisert i deler av landet. Representanten Skei Grande tar også til orde for åpne komitémøter. Vil det gi mer åpenhet, eller vil det flytte debatten og diskusjonene ut i korridorene, inn på kontorene? Jeg mener det er grunn til å stille spørsmålet. Representanten Skei Grande tar også opp forslag om et lobbyregister. Det første året jeg var på Stortinget, førte jeg mitt eget private lobbyregister over alle møter jeg hadde. Da det året var gått, foretok jeg i god departemental stil en evaluering av tiltaket og konkluderte med at det ga et feilaktig inntrykk av den samlede lobbypåvirkningen som jeg var blitt utsatt for i det året som var gått. Jeg mener at det ikke var et troverdig tiltak. På ett område vil jeg rose interpellanten, og det var at hun løftet fram partienes ansvar. Der har vi en stor jobb å gjøre både når det gjelder å utvikle de politiske verkstedene i partiene, og når det gjelder å ha politiske partier som er åpne og inkluderende, og kanskje er forbedringspotensialet særlig stort når det gjelder nominasjonsprosessene og rekrutteringen av personer som stiller til valg. Åpenhet er nok kanskje den vanskeligste siden ved demokratiutviklingen. Statsministeren har sagt at sikkerhetstiltakene skulle være troverdige. I det forstår jeg at de skal være effektive, og de skal være nødvendige. Når vi er på flyplassene, når vi er på kaiene og ser terrorgjerder, når vi får med oss den registrering og kontroll som skjer i samfunnet, er det grunn til å stille spørsmålet: Har vi glemt å sjekke om alle tiltakene er troverdige, om de er effektive, om de er nødvendige? I vår hadde vi en debatt om datalagringsdirektivet i Stortinget. Det var en god debatt. Jeg var uenig i konklusjonen, men ett element fra den debatten må vi ta med oss, og det var at tiltak i seg selv kan være gode, men at summen av dem blir feil. Summen av dem blir mindre åpenhet. Det gjelder enten man skal bekjempe trygdemisbruk eller om man skal ha en mer effektiv bompengeinnkreving, eller andre tiltak som en ønsker å gjennomføre – vi må hver og en av oss ta ansvar for summen av det vi gjør. Så tenker jeg at begreper som mer frihet og mer demokrati handler ikke bare om lover, om vedtak, om bevilgninger. Det handler også om holdninger, og jeg var derfor veldig glad for at representanten Tenden tok opp forholdet rundt den såkalte 1968-generasjonen. Jeg har snakket med mange av dem som utgjorde majoriteten av 1968-generasjonen – de som hadde de gale meningene, og som opplevde meningssensuren som enkelte i den generasjonen sto for. Det er all grunn til å skyte ned myten om 1968-generasjonens fortreffelighet. Vår generasjons ansvar er å ta et ansvar for de meningene som vi enten liker eller ikke liker. Det er dem det er viktig at vi forsvarer, og det er dem vi skal argumentere mot.