Carsten Dybevig (Høyre), 2004-03-12:
Vil en kvitteringsordning for politiet styrke rettssikkerheten til den enkelte samfunnsborger i møte med politiet? Vil det hindre og forsinke politiet i arbeidet med å føre en tilfredsstillende kontroll i det åpne rom? Jeg tror en kvitteringsordning i all hovedsak vil være fordyrende og byråkratiserende og et lite hensiktsmessig verktøy for å måle rettssikkerheten i et samfunn. Rettssikkerhet dreier seg om ikke å få kvittering i møte med politiet, men om hvordan politiet velger å møte publikum. Rettssikkerhet måles ikke med metermål eller etter hvor mange kvitteringer en person tilfeldigvis har fått i løpet av en viss tid. Politiet har bl.a. som sin fremste oppgave å bekjempe kriminalitet. Mange mennesker føler utrygghet i hverdagen – ikke bare i helger og ved nattetid, men faktisk på lyse dagen midt i menneskemylderet i det åpne rom. SV og Arbeiderpartiet har brukt et par outrerte eksempler på hvorfor det er nødvendig for politiet å gi en kvittering til visiterte personer, med type kontroll, dato for kontrollen, tid, sted og tjenestenummer. Det kan virke på utenforstående besværlig at personer får konfiskert kameraer av politiet fordi vedkommende har fotografert en visitasjon, at en person med utenlandsk utseende hevder å ha blitt stoppet hele 17 ganger av politiet fordi vedkommende hadde en dyr sykkel. Er løsningen å innføre en kvitteringsordning som vil hemme politiet i hektiske situasjoner med mange visitasjoner? Rettsikkerheten for allmennheten økes ikke ved at politiets arbeid hemmes av byråkratiserende rutiner. Kan det under sære omstendigheter tenkes at enkelte der ute vil være samlere av kvitteringer for deretter å konfrontere politiet med urimelig mange visitasjoner? Hvem skal ivareta rettsikkerheten til polititjenestemennene om dette skulle inntreffe? Politiet avviser ikke at det finnes utfordringer i forholdet mellom minoriteter og politiet, men anbefaler at andre tiltak bør prioriteres fremfor kvitteringsordningen. Det har vært gjort evalueringer av lignende kvitteringsordninger i Storbritannia. Der fikk publikum mindre tillit, og ikke mer, som SV og Arbeiderpartiet øyensynlig hevder, til politiet etter at kvitteringsordningen ble innført. Forklaringen er at ordningen bl.a. krevde mye tid, noe som gjorde at politiet trakk seg fra publikumskontakt. Tilliten til politiet fra publikums side økes ikke ved å formalisere kontakten mellom publikum og politi, viste det seg. Kun forbedrede holdninger og fagkompetanse og ikke omstendelige visitasjonsprosedyrer vil styrke personvernet og rettsikkerheten. At SV i sin tid karakteriserte kvitteringsordningen som en stor politisk seier, er ingen overraskelse. Under Odelstingets behandling av Ot.prp. nr. 58 for 2001-2002 om endringer i straffeloven og politiloven, tiltak mot ulovlig bruk av våpen og kniv, den 12. juni 2002 mente Fremskrittspartiet at en kvitteringsordning var unødvendig byråkratisk og tungt håndterlig for politiet. Ved votering i Stortinget en uke senere støttet Fremskrittspartiet til stor overraskelse for de tilstedeværende i salen det stikk motsatte syn – og det etter at Fremskrittspartiet den 12. juni mente at reglene for visitasjon var for defensive. Jeg siterer Jan Arild Ellingsen: «Vi finner det underlig at visitasjon primært skal foregå på steder hvor straffbare handlinger vanligvis finner sted» – altså fra et ønske om utvidet visitasjon den ene uken til en byråkratisk kvitteringsordning den neste uken. Forstå det den som kan. I det samme møtet gav flertallet politiet utvidet adgang til visitasjon av kjøretøyer og personer og utvidede etterforskningsmetoder for å avdekke bakmenn og organisert kriminalitet, og strafferammen ble hevet fra seks til ti år under skjerpende omstendigheter for befatning med eller bæring av kniv og skytevåpen. At politiet ble gitt utvidede muligheter til visitasjon etter våpen, og at strafferammen for å bære kniv og gripe til kniv under slagsmål ble økt, gav og gir allmennheten bedre beskyttelse mot de kriminelle. Politiet har tidligere vært uten nødvendige fullmakter til å ransake både personer og biler på offentlige steder i den hensikt å avverge bl.a. bruk av kniv og skytevåpen. Politiet er nå gitt mulighet til ikke bare å ransake personer, men faktisk også mulighet til å varetektsfengsle personer om nødvendig. Dette er en nødvendighet på grunn av den uprovoserte volden og de stadig lavere tersklene som enkelte nå har for å bruke kniv og våpen under slagsmål. Utvidede fullmakter til politiet og skjerpede straffereaksjoner har gitt kriminelle en klar og entydig beskjed om hvor tålegrensen går. Det skal være nulltoleranse for bruk og oppbevaring av kniver og skytevåpen i det offentlige rom, både på kroppen og plassert lett tilgjengelig i biler. Hensynet til å ha et effektivt og raskt reagerende politi nødvendiggjør at beslutningskompetansen blir enklere. Det vil i mange situasjoner, særlig om natten og i helgene, når ransakinger og overtredelser ofte skjer, være upraktisk for politiet med omstendelige formalprosedyrer for å visitere personer og kjøretøy. En kvitteringsordning vil faktisk være direkte ødeleggende for effektivt politiarbeide.