Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2004-12-15:
Jeg stiller meg fullt og helt bak Regjeringens forslag om tilbakeføring av deler av selskapsskatten til kommunene fra budsjettåret 2005. Fra Høyres side er det både riktig og viktig å understreke at siktemålet med denne omleggingen er å styrke kommunenes incentiver til å drive næringsutvikling, slik at de dermed selv i sterkere grad kan sikre næringsetableringer lokalt. Et slikt syn støttes også av Kommunenes Sentralforbund, som under høringen i kommunalkomiteen gav klart uttrykk for at de prinsipielt er for en tilbakeføring av selskapsskatten gjennom skattefondsmodellen for å skape incentiver for næringsutvikling. Tilsvarende synspunkter er også kommet fra et antall kommuner som faktisk representerer et flertall av landets befolkning. Jeg har mye av min politiske oppdragelse og læring fra en kommune som visste hvilken verdi selskapsskatten hadde for å stimulere lokal næringsutvikling. Både kommunen og de enkelte bedrifter hadde en sterk og gjensidig interesse av at de lokale betingelsene for god og lønnsom næringsutvikling var best mulig. Det stimulerte til et dynamisk næringsliv, samtidig som lokalpolitikerne måtte fokusere på de forhold de selv som lokalpolitikere kunne påvirke, og som skapte et best mulig klima for de lokale bedriftene. Følelsen av at en del av den lokale verdiskapingen også ble igjen lokalt, var viktig og meget positivt både for bedriftene og for lokale myndigheter. Man stod sammen om å utvikle lokalsamfunnet. Det var lønnsomt å satse på å legge forholdene til rette for å etablere lokale og lønnsomme bedrifter. Det betød nye arbeidsplasser og penger i kassen. Jeg er helt enig i Regjeringens vurdering av at det er modell 1 som samlet sett best ivaretar både incentivvirkningene og omfordelingsvirkningene. Modellen styrker incentivvirkningene til lokal næringsutvikling vesentlig, uten at inntektsforskjellene mellom kommunene påvirkes i større grad enn at kommunene kan håndtere disse endringene fra ett år til neste. Jeg er enig i at de øvrige modellene enten vil svekke incentivvirkningene eller øke inntektsomfordelingen i forhold til Regjeringens forslag. Dette har vært en lang kamp for å rette opp en tidligere feil. Jeg er derfor svært glad for at vi i dag reverserer det som skjedde ved statliggjøringen av selskapsskatten i 1999. Et poeng i denne sammenheng er også at det heller ikke da ble etablert en overgangsordning. Det var brutalt nok for oss som satt med ansvaret i de kommunene som tapte mest på omleggingen. Det var svært lite sympati å hente fra dem som tjente stort på omleggingen og omfordelingen. Men det som samtidig skjedde, var langt mer alvorlig. Fokuseringen på næringsutvikling ble i mange kommuner svekket til fordel for ren boligfokusering. Nå handlet det meste i kommunal planlegging om å skaffe seg flere innbyggere. Det var kun det som økte kommunenes egne inntekter. Samtidig vet alle vi som sitter her, at flere innbyggere også øker utgiftene. Næringsutvikling var derimot bare blitt en utgiftspost i enkelte kommuner, kanskje særlig i vekstkommunene. Utviklingen i en rekke av landets kommuner forteller om dette, noe debatten om f.eks. utbyggingsavtaler klart illustrerer. Jeg er som sagt svært glad for at vi i dag kan behandle spørsmålet om tilbakeføring av en andel av selskapsskatten til kommunene. Det er på dette grunnlaget at partiene Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre vil stemme mot komiteflertallets forslag til vedtak under I og II.