Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Da Stoltenberg-regjeringen la fram sitt forslag til statsbudsjett i 2013, var statsminister Solbergs kommentar til dem som hadde fått penger i budsjettet, at de ikke måtte glede seg for tidlig. Med andre ord: Her blir det endringer! Og det skulle bare mangle med en ny regjering, men de færreste hadde vel sett for seg at statsministerens ord skulle gjelde på så mange områder og for de aller fleste i Norge. Regjeringens hovedprosjekt, skattelettelser, har selvfølgelig gledet de få som er omfattet av dem, men for de aller fleste, som kun har fått en hundrelapp i skattelettelse i måneden, var anbefalingen om ikke å glede seg for tidlig helt riktig. For hundrelappen i skattelettelse går raskt ut igjen til å dekke økte utgifter til barnehage, økte egenandeler og økt elavgift. Forskjellene mellom dem som har mye, og dem som har lite, øker med dette budsjettet, ikke bare på grunn av skattelettelsene til dem som har mest fra før, men også fordi regjeringen ikke prioriterer brede tiltak mot den økende arbeidsledigheten eller økt innsats for bosetting og integrering av flyktninger. Å miste jobben og bli arbeidsledig er ikke bare alvorlig for dem som rammes, men det er også alvorlig for samfunnsutviklingen. Arbeid er viktig både for økonomisk vekst og bærekraft og for å unngå fattigdom og sosial ekskludering. Når arbeidsledigheten øker, blir også forskjellene mellom dem som har jobb, og dem som ikke har jobb, større. Det blir færre som bidrar til fellesskapet, og det blir press på velferdsordningene. Det økte antallet asylsøkere til Norge forsterker disse utfordringene. Det er behov for større innsats for bosetting og integrering. Før høstens asylsøkertilstrømming var det 5 000 asylsøkere på mottak som har fått opphold, og som venter på bosetting. Nå blir dette tallet enda høyere. Vi må derfor øke bosettingstakten og sette kommunene i stand til å ta imot og følge opp sine nye innbyggere. Samtidig må vi gi den enkelte mulighet til å bidra i det norske samfunnet gjennom utdanning og arbeid. Dette er utfordringer det ikke er tatt tilstrekkelig tak i, verken i regjeringens budsjett eller gjennom budsjettforliket. Så skulle man tro at støttepartiene Venstre og Kristelig Folkeparti ville bidra med å spre litt glede gjennom det forliket som er framforhandlet, og ved et raskt gjennomsyn av det sju siders lange forliket finner vi små og store saker som kan spre glede blant enkelte, bl.a. innenfor kultur, utdanning, miljø og bistand, som vi også vil støtte. Likevel overskygges disse sakene av at regjeringen gjennom statsbudsjettet så tydelig viser at de ikke evner å ta tak i de utfordringene Norge står overfor. De kaller det «et budsjett for arbeid, omstilling og aktivitet», men innholdet bidrar dessverre ikke til dette. Isteden er det et budsjett der det brukes rekordmye oljepenger på små og store tiltak som hver for seg og samlet peker i alle retninger. Det er profilen på dette budsjettet, og det er profilen på dette samarbeidet og denne regjeringen. I tillegg foretar de fire partiene igjen inndekninger som de ikke har ant konsekvensene av, og som ingen av dem i ettertid vil ta ansvar for. I fjor var det poseavgiften, som ble reversert i ettertid. I år er det flyseteavgiften, en avgift som har skapt sterke reaksjoner landet rundt. Det pekes på at flyruter kommer til å bli lagt ned, og at arbeidsplasser kommer til å bli rammet av nedleggelser. Det avvises at avgiften har noen miljøeffekt. I Østfold sier NHO og Moss lufthavn Rygge i en felles pressemelding at avgiften truer både Sandefjord lufthavn Torp og Moss lufthavn Rygge med konkurs og nedleggelse, som konsekvens av den nye avgiften. 500 som har sin arbeidsplass på flyplassen, vil bli direkte berørt. Miljøaspektet karakteriserer de som «tull». Jeg skal ikke gå god for alle disse påstandene. Det som imidlertid er alvorlig, er at denne tilfeldige budsjetteringen som regjeringen bedriver, uten konsekvensutredninger, skaper usikkerhet og utrygghet om grunnlaget for viktig infrastruktur, for arbeidsplasser og næringer, når vi isteden trenger det motsatte. Arbeiderpartiet støtter ikke regjeringens skattelettelser. Vi støtter heller ikke den voldsomme økningen i oljepengebruk som regjeringen og støttepartiene er enige om i sitt forlik for å finansiere skattelettelser og smøre forliket. Vi vil ikke risikere økt kronekurs, med de konsekvensene det kan ha for norsk konkurranseutsatt industri og næringer og arbeidsplasser. Vi vil heller ikke være med på å overlate regningen for en slik oljepengebruk til framtidige generasjoner. Arbeiderpartiets budsjett er et budsjett der arbeid til alle er den gjennomgående prioriteringen. Vi må ta tak i de utfordringene vi har i arbeidsmarkedet, innen miljø og klima og med flyktningtilstrømmingen. Vi prioriterer derfor tiltak og virkemidler for å få til vekst i hele landet. Vi prioriterer tiltak for utdanning og kompetanseheving. Vi prioriterer tiltak for å fremme folkehelsen og for omlegging av transport, industri og næringsliv i en klimavennlig retning. Vi prioriterer gode velferdstjenester i kommunene og økt innsats for integrering og bosetting av flyktninger – et budsjett for å bygge for framtiden!