Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-14:
Regjeringen har lagt fram Ot.prp. nr. 70 for 2001-2002, med store og prinsipielle endringer i sysselsettingsloven. Departementet vil fjerne den lovfestede organiseringen av Aetat og flytte fullmakten til organisering av arbeidsmarkedsapparatet fra departementet til Aetat Arbeidsdirektoratet. De foreslår at klage- og ankesaker skal flyttes fra fylke til arbeidsdirektorat, og de skisserer i forslaget en organisasjonsmodell med et Aetat lokal hovedkontor i hvert fylke. Flertallet i komiteen støtter Regjeringen og går inn for at sysselsettingsloven endres, og at det nå er helt opp til etaten sjøl å organisere seg. Mindretallet – Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet – ønsker ikke å gi denne fullmakten nå. I prinsippet ser vi at det kan være behov for og et stort ønske om at etaten kan få lov til å organisere seg friere, men vi er sterkt bekymret fordi statsråden og flertallet nå foreskriver medisinen som skal til for å rette opp problemene i Aetat, før de har stilt diagnosen. Proposisjonen tar på ingen måte fatt i de store problemene som Aetat har, og heller ikke årsakene til dem. Ledigheten øker, og flere går passive og venter på avklaring. Det er store problemer av intern karakter i Aetat, og det er helt i det blå om statsråden har til hensikt å finansiere Aetat på en slik måte at de kan fullføre de store oppgavene de har. «Hva er galt med Aetat?», stod det i en stor kronikk i Aftenposten den 16. april i år. To tidligere ansatte i Aetat, Tor Larsen og Torkell Skollevoll, stilte dette spørsmålet. De beskrev Aetat slik at det var altfor stor fokus på kontrollorientering. Det tror jeg er riktig. Blant annet har man nå innført et datasystem der hovedpoenget er at ikke én krone skal gå feil, uansett hvor mye tid man bruker på å kontrollere hvor denne krona går. Så sier de også at det er manglende serviceinnstilling. Det kan godt hende, men jeg har i hvert fall fått det budskapet både fra ansatte og brukere at det er mangel på folk som er hovedproblemet. De som trenger hjelp av Aetat, trenger å møte et menneske, ikke en dataskjerm, og de ønsker ikke å få et ark stukket i hånda, som de skal fylle ut sjøl. De trenger individuell behandling og individuell service og kompetanse både når det gjelder formidling og attføring. Så peker de to på at det muligens er noe med ledelseskulturen i Aetat, og de tar til orde for en kulturrevolusjon. Ja, det kan godt tenkes at det er riktig, men jeg er ikke sikker på om dagens regjering og den sittende statsråd er dem jeg ville hatt i spissen for en kulturrevolusjon i Aetat. Det begrunner jeg med at de konkrete forslagene vi har sett hittil, har vært av en slik karakter at de har gjort Aetats oppgaver vanskeligere. Det er foretatt kutt i det apparatet som skulle gjøre det mulig for folk å komme i arbeid og komme over i attføring. I tillegg er det slik at vi under behandlingen av saken har fått forståelsen av at den modellen med hovedkontor som ble sendt ut på høring fra departementet, og som også er referert i proposisjonen, ikke er noen føring for den organisasjonsmodellen som man har tenkt seg framover. Det betyr at man egentlig ikke har noen formening om hvordan dette skal være, og at de høringsuttalelsene som har kommet inn, refererer til det, og derfor har litt liten relevans til den beslutning vi skal ta i dag. Derfor er det med litt forundring jeg registrerer at man nå refererer til den modellen som om den på en måte skulle være den som vi skal gå videre med. Fra flertallets side mener vi at forslaget som blir framlagt i dag, tåkelegger de egentlige problemene i Aetat, og gjør det vanskeligere for Stortinget å få den oversikten vi trenger for å kunne stille den rette diagnosen og forskrive den rette medisinen. Hadde vi fått disse tingene på plass før, er jeg helt overbevist om at flertallet ville vært enig i at Aetat har et stort behov for å kunne organisere seg friere. Så vil jeg bare på vegne av en enstemmig komite si at det er enighet om at klageadgangen bør flyttes til direktoratet, og det er gledelig at vi under behandlingen også har fått inn et forslag om at brukermedvirkningen skal inn i lovverket og sikres i Aetat.