Bent Høie (Høyre), 2017-06-01:
Riksrevisjonens undersøkelse om medisinsk kodepraksis i helseforetakene omfatter et viktig område. Kvaliteten på den medisinske kodingen har betydning for hvor presist slik informasjon kan brukes i arbeidet med å utvikle tjenestene. Funnene i undersøkelsen understøtter at det er viktig å ha oppmerksomhet på medisinsk kodepraksis. Alle aktører med ansvar for medisinsk koding må bidra til å sikre god kvalitet på statistikken. Riksrevisjonen har bl.a. belyst hvordan de regionale helseforetakene, Helsedirektoratet og Direktoratet for e-helse ivaretar sitt ansvar for å bidra til god kodekvalitet. Det er positivt at Riksrevisjonens undersøkelse, som utgjør grunnlaget for anbefalingene, er innrettet slik at den kan danne grunnlag for læring og erfaringsoverføring. Blant annet er det gjennomført en dybdestudie i enkelte avdelinger i sykehus med formål om å identifisere kjennetegn og eksempler på god medisinsk kodepraksis som avdelinger og helseforetak kan lære av. Riksrevisjonen peker bl.a. på at et viktig tiltak for å forbedre kodekvaliteten i helseforetakene er å øke kunnskapen om koding hos helsepersonell som koder. Jeg er enig i at dette er viktig. Personell i helsetjenesten som registrerer koder, må ha god kjennskap til kodeverkene og de ulike reglene for bruk av kodeverkene, slik at de velger riktig når de skal registrere koder. Direktoratet for e-helse har ansvaret for å forvalte nasjonale helsefaglige kodeverk. Som Riksrevisjonen peker på, arbeider Direktoratet for e-helse med prosjekter og tiltak som bl.a. skal bidra til standardiserte kodeverk og terminologier. En forventet gevinst er bedre kvalitet på den medisinske kodingen. Jeg er kjent med at Direktoratet for e-helse for kort tid siden lanserte et nytt e-læringskurs i koding. Målet er bl.a. å bedre kodeferdighetene til helsepersonell. Helseforetakene har ansvaret for å sende inn opplysninger som er korrekte og relevante for den behandlingen pasientene får, til Norsk pasientregister. De regionale helseforetakene har det overordnede ansvaret for at egne helseforetak rapporterer aktivitet i tråd med forutsetningene. Dette omfatter bl.a. ansvaret for at medisinsk koding gjøres i tråd med den nasjonale kodeveiledningen og bestemmelsene i regelverket. Jeg vil – som jeg også har skrevet tidligere, og som komiteen peker på i sin innstilling – følge opp Riksrevisjonens undersøkelser og anbefalinger i styringsdialogen med de regionale helseforetakene. Den medisinske kodingen er helt nødvendig av flere årsaker. Det er viktig å ha oversikt over aktiviteten i sykehusene. Det er viktig å ha oversikt over hvilke typer behandlinger som gis i sykehusene, også for å kunne planlegge og utvikle tjenestene i tråd med det som er pasientens behov. Den utgjør også et grunnlag for den innsatsstyrte finansieringen. DRG-ordningen, som har vært oppe i debatten, og dens påvirkning på den innsatsstyrte finansieringen er ikke ment å finansiere en enkelt sykehusavdeling. Der er det enkelte DRG-koder på et nivå som gjør at det er større enheter som kan finansieres på den måten. Dette er også noe som hele veien kommuniseres, både fra departementet og fra Helsedirektoratet, mot tjenesten. Det er også sånn at jeg har satt i gang et ganske stort utviklingsarbeid på dette området for å utvikle det som kalles kostnad-per-pasient-systemer i helsetjenesten, sånn at en får en mer reell oversikt over hva det er et pasientforløp faktisk koster. DRG-systemet er, som sagt, på et overordnet nivå. Det andre er å se på måten en kan finansiere mer sammenhengende helsetjenester og ikke f.eks. det enkelte inngrep som en pasient opplever – dette for også å forbedre dette systemet. Det er et arbeid som Helsedirektoratet og helseregionene nå holder på med.