Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-11-12:
I Nordland og på Helgeland er det et stort behov for lærere og sykepleiere, og det er viktig for meg å understreke at i innstillingen fra komiteen står de rød-grønne partiene samlet i en kritikk av regjeringen. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet er også forent om å videreføre lærerutdanningen på Nesna. Vi foreslår litt ulike modeller for hvordan dette kan gjøres. Vi i Arbeiderpartiet vil legge mer penger på bordet for å kunne opprettholde lærerutdanningen på Nesna, og vi vil at regjeringen legger en helhetlig plan for desentralisert utdanning og regional vekst i hele landet. Dette er den måten Stortinget vanligvis styrer på. Sammen med Senterpartiet ber vi regjeringen om å sikre lærerutdanningen på Nesna, bl.a. ved å sikre økonomisk handlingsrom for utdanningen gjennom studieplasser, rekrutteringsstillinger og styrket budsjett. Sammen med Senterpartiet og SV foreslår vi også at regjeringen skal utarbeide en plan for hvordan man styrker studiestedenes regionale rolle. Framtidig høyere utdanning på Nesna skal være med i planen. For Arbeiderpartiet er det avgjørende å sikre regional utvikling og de viktige profesjonsutdanningene. Dessverre kommer regjeringspartiene til å stemme ned forslaget. Norge trenger utdanning og verdiskaping i hele landet. Arbeiderpartiet avviser høyreregjeringens nedbygging av utdanningssystemet. Vi har alltid jobbet for å sikre utdanning til flest mulig. Arbeiderpartiet vil ta i bruk kompetansen og lokalene på Nesna og ha mer desentralisert utdanning. Derfor setter vi av midler og studieplasser i vårt alternative budsjett. Et helhetlig, mangfoldig høyere utdanningstilbud i hele landet er regjeringens ansvar. Regjeringen har det overordnede ansvaret for profesjonsutdanningene på Helgeland. I denne saken har regjeringen tatt initiativ til fusjonen, og regjeringen har pålagt styret ved Nord universitet å endre studiestrukturen. Men regjeringen har ikke stilt opp med tilstrekkelig tid, økonomi og studieplasser til at Nord universitet skal kunne komme styrket ut av fusjonen og levere på samfunnsoppdraget sitt. I stedet har regjeringen skjøvet universitetsstyret foran seg og drevet en litt underlig, tvetydig innblanding i styrets arbeid. De hadde ikke trengt en ny stortingsmelding for å utrede at dette ikke er måten å styre sektoren på. For en som er opptatt av god styring av universitetene og høyskolene, av at høyere utdanning skal være mulig å ta i hele landet, og av den store mangelen på lærere, sykepleiere og andre viktige profesjoner i velferdsstaten, er det deprimerende å høre på regjeringspartiene i denne debatten. Vi hører at den politiske viljen og evnen til å ivareta disse viktige hensynene er til dels fraværende og i hvert fall altfor sent aktivert. Representanten Emblemsvåg framstiller høyreregjeringen som garantisten for autonomi i sektoren. Da må jeg minne Emblemsvåg på at det har vært selsomt å registrere i denne prosessen at statsråden tropper opp i møter og sender brev – vi leser at det er sendt sms-er, vi hører at andre aktører er nektet å blande seg inn for å redde Nesna. Regjeringen burde tatt det overordnede ansvaret lenge før. Når statsråden nå i siste time av prosessen varsler en stortingsmelding om styringen av sektoren, mener vi i Arbeiderpartiet at dette er til dels et litt ubehjelpelig, men i hvert fall et typisk eksempel på hvordan denne regjeringen styrer: De skyver ansvaret nedover på institusjonene i sektoren og lanserer en stortingsmelding for ethvert problem som de ikke her og nå har politikk for å løse.