Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2015-11-12:
En rekke EØS-saker blir vedtatt i Stortinget mer rutinemessig. I noen tilfeller er det helt greit, i andre tilfeller er det større grunn til bekymring. Saken vi har til behandling i dag, er i siste kategori. Jeg har kommet til at det forslaget til løsning som regjeringen fremmer, og som flertallet i komiteen slutter seg til, er lite hensiktsmessig. For det første er det fordi de forholdene som forslaget er ment å bøte på, ligger tilbake i tid. For det andre kan det synes som om regjeringen her er litt ivrig etter å være verdensmester i EU-tilpasning, og det på fylkeskommunenes bekostning. Jeg vil gjerne benytte anledningen til å understreke at Norge ikke har en forpliktelse til å innføre et lovbruddsgebyr av den typen regjeringen foreslår. Norske myndigheter skal sørge for at brudd på EØS-reglene rettes, men det burde kunne gjøres på andre og mer lempelige måter enn det regjeringen foreslår. Jeg skulle gjerne ha sett at regjeringen hadde brukt mer tid på å undersøke andre virkemidler enn nettopp dette gebyret. Det er særlig bekymringsfullt at forslaget innebærer at regjeringen kan ilegge gebyr ved ensidig innrømmelse fra norske myndigheter etter behandling i EFTAs overvåkningsorgan. Særlig med tanke på at gebyret kan være av en betydelig størrelse, er det grunn til å legge vekt på rettssikkerhetsprinsipper. Det er tross alt snakk om en potensielt alvorlig sanksjon for den virksomhet som blir rammet. La meg minne om at LO advarer mot forslaget fordi det vil «forringe vår nasjonale selvbestemmelsesrett». LO minner om at man av erfaring fra tid til annen vil komme i «situasjoner der nasjonale interesser vil være i konflikt med EUs overordnede mål, og da vil det virke begrensende for utvikling av tjenestene at man allerede som utgangspunkt har et lovverk som gir adgang til å ilegge store gebyrer dersom EØS-retten ikke følges». Og like interessant: LO ville akseptert forslaget om å gi departementet hjemmel til å ilegge slikt gebyr for brudd på EØS-retten «dersom det kun var en norsk rettsavgjørelse som var lagt til grunn for departementets myndighet til å ilegge gebyr». Jeg har også gått gjennom uttalelsene fra Akershus fylkeskommune og Ruter: «Det fremgår av punkt 4.6 i forslaget at innrømmelsen fra norske myndigheter kan skje på ethvert trinn av saksbehandlingen i ESA og at det ikke er nødvendig at ESA har tatt formelle skritt i saken før slik innrømmelse finner sted.» Akershus fylkeskommune og Ruter mener at det er «en høyst reell risiko for situasjoner hvor departementet mener det er begått et regelbrudd, mens oppdragsgiver(administrasjonsselskapet) mener at det ikke er det», og at det heller ikke er gitt at departementet og administrasjonsselskapet vurderer gråsonetilfeller likt. (administrasjonsselskapet) KS Bedrift har også levert en høringsuttalelse hvor de kritiserer forslaget. Særlig er organisasjonen opptatt av at det er problematisk med «sterkt avvikende sanksjonssystemer innenfor de forskjellige delene av anskaffelsesretten». KS Bedrift er særlig kritisk til muligheten for at regjeringen ensidig kan innrømme lovbrudd og som følge av dette ilegge gebyr. Organisasjonen argumenterer slik: «At departementet skal stå fritt til å innrømme ansvar med virkning for konsesjonsutsteder, kun basert på en dialog mellom ESA og departementet, er vanskelig å akseptere. Ikke bare er ordningen problematisk i forhold til grunnleggende rettssikkerhetsgarantier som kontradiksjon. Forslaget er også problematisk i forhold til den private autonomi.» Alt dette gjør at jeg ikke kan støtte komiteens tilråding i denne saken, og jeg kommer til å anbefale Senterpartiet å stemme mot.