Trond Helleland (Høyre), 2018-10-03:
Norge er et fantastisk land – ikke bare er det verdens beste land å bo i, det er også blant de tryggeste. Etter et par fredfulle tiår opplever nå mange verden igjen som urolig. Vi har blitt rystet av okkuperingen av Krim, hybridkrigføring, terror, brexit og tegn til en global handelskrig. Hendelser utenfor Norge påvirker hverdagen her hjemme – for virksomheter, for arbeidstakere, for myndigheter, ja for hele landet. Et trygt Norge er grunnmuren for velferdssamfunnet. Derfor har denne regjeringen hatt som høyeste prioritet å styrke Norges forsvarsevne og beredskap. Forsvaret har vært en vinner i budsjettet, og Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre har stilt seg bak. De neste tyve årene skal vi bruke mer enn 1 000 mrd. kr på å styrke Forsvaret. Vi kjøper nye kampfly, ubåter, artilleri, luftvern, overvåkingsfly og mye annet som styrker Norges sikkerhet. Høyre i regjering prioriterer tiltak for å bekjempe kriminalitet og styrke beredskapen i Norge. Siden 2013 er det bevilget mer enn 7 mrd. kr til den sivile beredskapen i Norge og 10 mrd. kr til ulike beredskapstiltak i forsvarssektoren. Vi har besatt 2 300 flere stillinger i politiet. Beredskapstroppen er styrket med 50 pst., og dette skjerper beredskapen, særlig mot store og alvorlige hendelser. Det er mer i vente. I august la Erna Solberg ned grunnsteinen for politiets nye beredskapssenter. Her skal bl.a. politiets nye helikoptre, beredskapstroppen, bombegruppen og krise- og gisselforhandlere være stasjonert fra år 2020. Beredskapssenteret blir et stort løft for den nasjonale beredskapen og et viktig bidrag til nordmenns trygghet. Etter noen krevende år med oljeprisfall og flyktningkrise er det godt å kunne stå her og si at det går godt i Norge. Den økonomiske veksten er solid samtidig som klimagassutslippene går ned. Bedriftene investerer mer, og stadig flere kommer i arbeid – over hele landet. Den registrerte ledigheten har ikke vært lavere siden 2009. Mange bedrifter etterspør nå arbeidskraft. Vår oppgave er å bruke de gode tidene til å inkludere flere som står utenfor, og å styrke integreringen av innvandrere i arbeidslivet. Derfor har Høyre–Fremskrittsparti–Venstre-regjeringen lansert en inkluderingsdugnad. Partiene har også varslet at en ny integreringsstrategi kommer i desember. Konkurransekraften til norske bedrifter må fortsatt styrkes ved at næringslivet blir grønnere, smartere og mer nyskapende. Vi må legge til rette for at størstedelen av de nye jobbene kommer i private bedrifter – arbeidsplasser som er lønnsomme, slik at de klarer det norske kostnadsnivået samtidig som de bidrar til statsbudsjettet. Regjeringen tilrettelegger for vekst gjennom investeringer i forskning, kompetanse og samferdsel. Når man reiser rundt på veiene i landet, møter man nå stadig vekk anleggsmaskiner som forbereder nye og forbedrede veier som skal knytte by og land tettere sammen. Reisetidene til innbyggerne vil gå ned, og konkurransekraften til norske virksomheter vil gå opp. Dette er et direkte resultat av de ambisiøse planene som Kristelig Folkeparti, Venstre, Fremskrittspartiet og Høyre har blitt enige om i Nasjonal transportplan, og som regjeringen har fulgt opp i sine budsjetter. Selv om det er mye som går bra i dette landet, blir et konservativt parti naturligvis aldri helt fornøyd. Det står nye utfordringer i kø. Den største utfordringen er å bygge et bærekraftig velferdssamfunn. Det handler om at vi har et viktig forvalteransvar for framtidige generasjoner. Vi ønsker at barna som fødes og vokser opp i dag, skal få oppleve et Norge hvor det er trygghet for pensjon og velferd, og hvor vi overleverer kloden i bedre stand til neste generasjon. Det er nettopp dette generasjonsperspektivet Jeløya-erklæringen bygger på, og som Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre stiller seg helhjertet bak. Vi vil sikre at Norge også i framtiden er verdens beste land å bo i. Det innebærer at vi får flere i jobb, inkluderer alle i samfunnet og innfrir klimamålene. For å bygge et bærekraftig velferdssamfunn må vi takle flere store utfordringer. For det første vil vi bli dobbelt så mange eldre over 80 år fram mot 2040. Det innebærer at det vil stå langt færre yrkesaktive bak hver pensjonist, og at behovene for tjenester rettet mot eldre vil øke. For det andre må vi belage oss på at olje- og gassinntektene blir mindre i framtiden. Vi må skape nye og grønnere jobber som erstatter dem vi mister innen olje og gass. For det tredje vil digitaliseringen gjøre at framtidens jobber vil kreve en annen type kompetanse enn gårsdagens. Derfor har regjeringen sagt at den vil gjennomføre en kompetansereform. Målet er at ingen skal gå ut på dato. For det fjerde blir Norge mer flerkulturelt. Vi vet at flere innvandrere må i jobb for at det ikke skal gå ut over bærekraften, og for at de som får opphold i Norge, skal bli integrert i samfunnet. For det femte må vi bekjempe klimaendringer og miljøutfordringer før det er for sent. Utslippene skal ned med ca. 40 pst. innen 2030. Dette er fem store utfordringer for bærekraften til det norske velferdssamfunnet. Når man løfter blikket, er det disse store utfordringene som dette stortinget bør ta tak i og forsøke å løse. Høyres utgangspunkt er at vi skal bevare Norge som verdens beste land å bo i. Derfor må vi skape flere jobber og kvalifisere folk for de jobbene. Særlig trenger vi å skape flere jobber i privat sektor. Det er ikke noe galt med jobbene eller de som arbeider i offentlig sektor. De er helt avgjørende. Men det er bare arbeidsplassene i privat sektor som finansierer offentlig sektor, og som betaler for den velferden vi ønsker at alle nordmenn skal ha glede av. Partier som ønsker en stor og generøs offentlig sektor, må også forvente og tilrettelegge for høy verdiskaping i privat sektor. Derfor overrasker det meg at en samlet venstreside i 2019 går til valg på kun å ta halve landet i bruk. Privat sektor er ikke lenger verdsatt av venstresiden. De betegnes på mange områder som uønsket og som velferdsprofitører. Det siste er et mistenkeliggjørende, usmakelig og polariserende begrep, som jeg mener venstresiden bør slutte med. Når logoen på klærne til de som arbeider i barnehagen eller på sykehjemmet, blir viktigere enn tjenesten som utføres, har debatten sporet av. Når Arbeiderpartiet dilter etter Rødt og SV og ønsker å bruke milliarder av kroner på rekommunalisering av gode private tilbud, er det å sette systemet foran enkeltmennesket. Vårt utgangspunkt er enkelt. Vi ønsker gode tjenester til innbyggerne. Om det er private, ideelle eller kommunale aktører som leverer tjenesten, er underordnet. Kommunen skal fortsatt ha ansvaret, stille kvalitetskrav og føre kontroll med tjenesten. Men Høyre er sterk i troen på at et mangfold av tilbydere og tjenester gir mer kvalitet, mer nyskaping og mer valgfrihet enn monopoler. Derfor sier Høyre nei til ideologisk nedleggelse av private barnehager og nei til kommunal vetorett for friskoler. Høyre går inn i den nye stortingssesjonen med forsterket tro på de verdier og prinsipper vi bygger politikken vår på. Vi har et tydelig politisk prosjekt for Norge. Vi har en dyktig statsminister, Erna, som leder Norge på en måte vi kan være stolte av. Og vi har gjennom flere år hatt et godt og fruktbart samarbeid med Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti – et samarbeid hvor alle partier har fått gjennomslag for saker som ligger nær deres hjerte. Sammen har vi gjort Norge bedre. Det er med oss utslippene og helsekøene endelig har begynt å gå ned, og at resultatene i skolen har gått opp. Vi har fått på plass en offensiv satsing i kampen mot barnefattigdom. Det er med oss vi har fått i stand en opptrappingsplan for rus og psykisk helse. Vi har snudd Forsvaret fra å være en budsjettaper til å bli en budsjettvinner. Og det er vi som bygger landet sammen, med gode vei- og jernbaneforbindelser. Vi er ikke i mål, men vi skal bruke den nye stortingssesjonen på å forsøke å gjøre Norge tryggere og mer bærekraftig – fordi vi tror på framtiden. Vi tror på Norge.