Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2001-04-26:
Det er en spesiell dag på Stortinget i dag. I formiddagsmøtet hadde vi en ganske stor og etter min oppfatning god debatt om de store olje- og gassrikdommene våre, som vi siden i kveld skal gjøre prinsipielle, meget viktige, fremtidsrettede vedtak om, og nå vi behandler vi den andre viktige ressursen for industrinasjonen Norge som har brakt oss fremover i årtier, nemlig vannkraftressursene våre. Vi er på mange måter eiere av alle disse ressursene, både de to vi behandlet i formiddagsmøtet, og den vi behandler nå i kveldsmøtet. Vi har i Stortinget tidligere sagt noe om hva vi vil som eiere av Statkraft, hva vi vil bruke Statkraft til. Flertallet har sagt ja til formålsparagrafen for Statkraft, og så har vi i etterkant behandlet Statkraft på den måten at vi har ført en utbyttepolitikk – det har jeg selv også vært med på – som har gjort at Statkraft har veldig få muskler igjen i den retningen. Nå er det en stor debatt om hvordan vi vil at Statkraft skal utvikle seg i det norske markedet slik som situasjonen er der. Og hva er situasjonen? Den er nesten så uoversiktlig som det går an! Det er en mengde selskaper som ønsker å selge, som ønsker å fusjonere etc. – en veldig uoversiktlig, ustrukturert eier- og produksjonssituasjon på kraftmarkedssiden. Og så fremstiller enkelte her Statkraft som den store, stygge ulven! Men det er jo ingen her i Stortinget som pålegger kommunene eller fylkene å selge til Statkraft. Det er ingen som pålegger dem det. Vi har gitt Statkraft den rollen vi har, for å møte konkurransen, for å sikre norsk, offentlig eierskap, for å opprettholde vannkraftkompetansen vår og for å ivareta forpliktelser overfor kraftkrevende industri. Statkraft skal være en aktiv aktør på det norske marked. Det har vi ønsket, og det må vi stå ved. Så snakker man om monopol eller ikke monopol. Vi vet jo at eierskapet nå i stor grad ligger i det offentliges hender – ca. 80 pst. Men det er et stort problem i fylkene og i kommunene når de skal gå til sine eiere og spørre om kapital. Ja, tenk på situasjonen i kommunestyret! Da blir den kapitalinnsprøytningen satt opp mot et sykehjem etc. De offentlige eierne er i dag ikke sterke nok til å gjøre den nødvendige oppryddingen på kraftproduksjonsmarkedet som jeg mener er helt nødvendig for å møte utfordringene i fremtiden. Det må vi òg ha med oss, og derfor er det viktig at vi gir Statkraft de musklene som skal til. Markedet må og skal fungere. Vi seier òg nei til et monopol, og dette skal både Stortinget og Konkurransetilsynet være voktere for. Fra Arbeiderpartiets side ønsker vi et offentlig eierskap, og vi sier helt klart fra at hjemfalls- og konsesjonslovgivningen vår skal ligge fast. Så blir det sagt at kraftprisen svinger. Ja, kraftprisen svinger alvorlig og har gjort det den siste tiden. Jeg vil understreke at kraftprisen svingte før vi bestemte oss for å gjøre disse vedtakene i dag. Hva var situasjonen på spotprismarkedet i 2000? Jo, gjennomsnittlig var den 10,3 øre pr. kWh. I 2001 er gjennomsnittet ca. 20 øre pr. kWh. Så sier representanten Vaksdal at vi lever i «et bakvendtland». Ja, det er kanskje slik å forstå for Fremskrittspartiet. De har jo påstått dette i mange år. Det er vel kanskje en del av grunnlaget for deres eksistens. Men jeg vil understreke at disse kraftprisene er et resultat som påvirkes både av tilsig og temperatur og ikke minst av de variable kostnadene i de omkringliggende produksjonslandene som vi er en del av. Dette må vi òg ta innover oss. Jeg tror egentlig at representanten Kvassheim skal ha problemer med å si at kraftprisen vil gå betydelig ned dersom vi i dag stopper kapitaltilførselen til Statkraft.