trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-03-31:
Drosje står på mange måter i en mellomstilling mellom det vi tradisjonelt definerer som kollektivtransport, og individuell transport. Drosjer kjennetegnes først og fremst ved at de skal dekke individuelle reisebehov, der kunden bestemmer tid og reisestrekning, i motsetning til rutegående transport, hvor private aktører eller offentlige myndigheter kollektivt samordner felles reisebehov, men der ingen enkeltbruker bestemmer tid og reisestrekning. Den enkelte må her tilpasse seg det kunngjorte tilbudet. Ofte likebehandles drosjene med rutegående transportmidler i trafikken, f.eks. ved at de gis anledning til å bruke kollektivfelt. Jeg mener dette er helt riktig sett ut fra drosjenes funksjon, og vil holde fast ved disse prinsippene i forbindelse med fastsetting av ny skiltforskrift for vegtrafikken, som nå er på høring. Regjeringens politikk for å bedre framkommeligheten for kollektivtrafikk i byene vil derfor også komme nettopp drosjenæringen til gode. I den grad drosjenæringen deltar i skole- og vanlig rutekjøring, enten som undertransportør for ruteselskaper eller i egen regi, har jeg ingen vansker med å se drosjene som et nyttig og nødvendig supplement til den tradisjonelle kollektivtransporten. Drosjene har ellers viktige oppgaver når det gjelder syketransport og transport av bevegelseshemmede, TT-transport, og gjør behovet for rutegående transport mindre.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-03-31:
Når det gjelder akkurat hvilken funksjon drosjene skal ha i forhold til annen kollektivtransport, har det gjennom de senere år vært gjort forsøk, og det har vært innført forskjellige bestillingsordninger knyttet nettopp til det at kundegrunnlaget har vært for lavt til å ha store rutegående busser. Fritak for bompengebetaling er jo et ønske som dukker opp hver gang det er et konkret bompengeprosjekt som vurderes. Da ser man på om det er konkrete brukergrupper som skal unntas. Hvis man først velger å se på den utfordringen, synes jeg det bør gjøres i en prinsipiell runde, hvor man ser på om det er større grunn til å unnta drosjer enn andre brukergrupper. Det er klart at drosjene vil ha forskjellig funksjon, om man ser på dem som et kollektivtilbud eller ikke. Når jeg som enkeltperson velger å ta en drosje, er det jo et spørsmål om den drosjeturen skal unntas bompenger.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-03-31:
Jeg har forståelse for spørsmålsstillingen, men det er et vanskelig spørsmål å si noe om på generell basis. I Sverige har man ikke så veldig mange bompengeprosjekter. De har ikke den store tradisjonen akkurat på det der, så jeg vet ikke om det er Sverige man bør se til for å lære. Vi opplever vel mer at svenskene kommer til oss for å se hvordan vi har utformet våre bompengeprosjekter. Spørsmål knyttet til dette vil jo være avhengig av hva det er vi ønsker å oppnå med å frita enkelte grupper for bompengebetaling. Jeg vil ikke på generell basis si at vi skal frita drosjer for bompengebetaling, men det er et spørsmål vi med jevne mellomrom bør sette oss ned og vurdere, og kanskje spesielt i forbindelse med enkelte prosjekter.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-03-31:
Svaret er ja. På bakgrunn av tilbakemeldinger den siste tiden om utlevering av passeringsinformasjon vil Vegdirektoratet nå presisere overfor bompengeselskapene hvilke krav som gjelder for utlevering av slik type informasjon. Det er kun saldo på brikken man skal kunne få over telefon. Bileierne kan imidlertid ha interesse av å vite når kjøretøyet har passert eller er registrert i bomstasjonen, for å kunne kontrollere at riktig antall passeringer er belastet kontoen. For å få passeringsopplysninger må vedkommende enten møte opp hos bompengeselskapet og legitimere seg eller sende et brev hvor man ber om passeringsopplysninger, som vil bli besvart. Disse rutinene sikrer at vi ikke vil oppleve flere slike uheldige episoder som dem representanten Svendsen peker på. Vegdirektoratet vil sende brev til alle bompengeselskapene om kort tid med disse presiseringene. Jeg vil også be Vegdirektoratet følge opp saken for å forsikre om at disse rutinene følges av alle bompengeselskaper.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-03-31:
Hvis Fremskrittspartiet støtter Regjeringen i framlegget av NTP, så skulle dette gå veldig bra.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2004-03-31:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Innenfor den totale kollektivtransportsektoren utfører drosjenæringen en betydelig del av transportarbeidet. Drosjenæringen er en viktig del av kollektivtilbudet. Særlig for funksjonshemmede har drosjenæringen stor betydning på bakgrunn av drosjenes fleksibilitet og brukervennlighet. I Hedmark benyttes drosjer i stor grad i forbindelse med skolebarntransport. Er statsråden enig i at drosjer skal defineres som kollektivtransport?»
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2004-03-31:
Jeg takker statsråden for svaret. Bakgrunnen for spørsmålet mitt er at det i Distrikts-Norge ikke er mulig å ha rutegående transport som tilfredsstiller beboerne, og vi ønsker jo at folk skal få bo der de vil. Da må det være fleksibilitet. Drosjer er da det alternativet som Distrikts-Norge har størst glede av. Da mener jeg det følger med noen forpliktelser, også fra statens side, til at man gir drosjene de samme mulighetene som kollektivtransporten får. For eksempel bør drosjer som kjører funksjonshemmede, som har TT-kjøring eller skolebarnkjøring, absolutt slippe bompenger i den forbindelse. Kan statsråden bekrefte at drosjene er kollektivtransport og trenger å ha de samme rammebetingelsene, nemlig å slippe bompenger?
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2004-03-31:
Jeg tolker statsråden slik at hun er villig til å se på dette, for det er faktisk veldig variert hvordan drosjene blir behandlet ved eventuelle søknader om fritak fra bompenger. Hvis statsråden vil se på hva de har gjort i Sverige, har de altså der gått inn for at drosjene skal unntas bompenger. Jeg ber derfor statsråden se hen til sine kolleger i Sverige og lære litt av dem. Da kan vi kanskje løse dette, for jeg tror at mye av problemet ligger nettopp i definisjonen av hva en drosje er. Statsråden sa selv at det var en mellomstatus. Det skjønner jeg veldig godt. Men i det store og det hele er alternativet privatbil. Da synes jeg faktisk at drosjer rager mye høyere enn privatbilisme, og derfor bør drosjene ha status som kollektivtransport og dermed også ha de samme rammebetingelser som kollektivtransporten i byene og i distriktene.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2004-03-31:
Jeg har følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «Akershus vil i årene fremover få en stor økning i ungdomskullet mellom 16 og 19 år som skal ha plass i videregående skole. Mener statsråden at inntektssystemet gir et tilfredsstillende grunnlag for Akershus til å møte denne veksten og investeringsbehovet og gi et likeverdig tilbud for elevene i forhold til landet for øvrig?»
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2004-03-31:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg forstod det slik at statsråden er generelt tilfreds med stoda i dag, men at hun har løfter om en lysere framtid. Jeg vil påpeke at det umiddelbare behovet i Akershus fylke knyttet til den kraftige økningen i elevtallet i videregående skole, langt over landsgjennomsnittet, altså vil kreve rundt 1 000 nye plasser pr. år de nærmeste årene. Det er i en situasjon der Akershus har lavest inntekt pr. innbygger i forhold til landet for øvrig. Akershus vil ifølge prognosen og oppleggene få en vesentlig mindre økning i frie inntekter enn i utgifter knyttet til videregående opplæring, og da tar jeg med både drifts- og kapitalkostnader. Uten en bedring i inntektsgrunnlaget vil dette – som er tydeliggjort overfor meg i hvert fall – bety store kutt i øvrige tjenester, eller påvirke tilbud og omfang i den videregående skolen i en negativ retning. Er statsråden i påvente av endringer i inntektssystemet villig til bruk av skjønnsmidler i forhold til en situasjon som Akershus’? Det må være rimelig at fylker med lave totale midler pr. innbygger bør vurderes spesielt ved tildeling av skjønnsmidler, og særlig når vi ser dette i kombinasjon med store vekstutfordringer.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2004-03-31:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Jeg har selvsagt en positiv holdning til opplegget som betyr at et vekstområde som Akershus vil komme positivt ut i årene framover. Men, som sagt, det umiddelbare behovet er knyttet til elevtallsveksten i videregående opplæring, og jeg tolker også statsråden positivt i den forstand. Når hun viser til økningen i skjønnsmidler i 2004, så var det et lite beløp, og da sier jeg «et lite beløp» også fordi Akershus har fått en veldig liten del av disse skjønnsmidlene i tidligere år. Jeg tolker også statsråden positivt i den forstand at hun også vil ha med seg vurderinger av elevtallsvekstøkningen i fylkene knyttet til vurderingen av bruken av skjønnsmidler videre framover. Så får vi ha forhåpninger til gjennomgangen av inntektssystemet. Som sagt, det er positivt at vekstområder kommer høyere på dagsordenen.
Erna Solberg (Høyre), 2004-03-31:
Det er ikke grunnlag for å konkludere med at man generelt er tilfreds med et inntektssystem, når Regjeringen nettopp har nedsatt et nytt inntektsutvalg. Man nedsetter ikke offentlige utvalg fordi man er tilfreds med situasjonen. Det er ikke nødvendig å sysselsette mennesker og bruke penger på den type ting hvis man ikke mener at det er grunnlag for å se ting på nytt. I 2004 fikk Akershus fylkeskommune 10 mill. kr i ekstra skjønnsmidler begrunnet med økte kapitalkostnader som følge av en sterk elevtallsutvikling. Det er klart at vi i Kommunaldepartementet har et fokus på nettopp det spørsmålet også i forhold til skjønnsfordelingen, men det er altså den totale summen av penger og fordelingen mellom primærkommuner og fylkeskommuner og veksten i de frie inntektene som på en måte er de to mest avgjørende tingene for Akershus fylkeskommune, ikke fordelingen gjennom inntektssystemet. Når vi er ferdige med den omfordelingen som skjer etter sykehusreformen, er det altså Akershus fylkeskommune som vil fremstå som den som får mest glede av det som har skjedd i forhold til omfordeling av midlene som fylkeskommunen har. Det samme gjelder, forutsatt at Stortinget ikke fatter urealistiske vedtak om hvordan man skal ta ut trekket, rus og barnevern. Jeg minner om at Stortinget to ganger har instruert meg til å ha individuelle forhandlinger med fylkeskommunene om uttrekket. Hvis vi skulle gjort det, og lagt til grunn det de fylkeskommunene som er misfornøyde, gjør, så ville det rammet Akershus fylkeskommune.
Erna Solberg (Høyre), 2004-03-31:
Det har vært Regjeringens ambisjon at vekstområder skal komme bedre ut. Derfor gjorde vi en endring i inntektssystemet som iallfall hos meg går under slagordet «De sa det ikke var mulig, men det var mulig hvis man bare ville» – siden det var et forslag som var fremmet to ganger før og Stortinget og tidligere regjeringer mente det var umulig å gjøre det. Nå teller vi ungdommene i videregående skole fra samme tidspunkt som pengene kommer, altså fra samme inntektsår, og har ikke en to års forsinkelse som det har vært på det verste. Det gjør at man fra 2003 altså får uttelling for driftsmidlene innenfor den totale pakken av frie midler. Så er det viktig å understreke at nettopp på grunn av elevtallsutviklingen ble veksten i de frie inntektene i fylkeskommunene betydelig høyere enn veksten i de frie inntektene til primærkommunene, fordi vi i opplegget fra Regjeringen, og enda mer etter budsjettforliket med Arbeiderpartiet, har en stor vekst i frie inntekter som går langt ut over det de demografiske endringene krever for å opprettholde et tilbud i takt med bl.a. elevtallsutviklingen for 2004. 2005 kommer vi tilbake til.
Erna Solberg (Høyre), 2004-03-31:
Stortinget vedtok i 1999 å opprette Regionfelt Østlandet. Anleggsarbeidene ble startet opp 31. oktober 2002 med Forsvarsbygg Utbyggingsprosjektet Østerdalen som ansvarlig for planlegging og gjennomføring av prosjektet. I henhold til Stortingets vedtak ved behandlingen av gjennomføringsproposisjonen i 2002 skal deler av feltet være klare til bruk i 2005 og i hovedsak være fullt utbygd i 2008. Ferdigstillelse og oppstart av bruk av feltet er for øvrig en forutsetning for en tilsvarende avvikling av Hjerkinn skytefelt. Det har ikke skjedd endringer i de operative behov som tilsier at det skulle være noen grunn til å endre på fremdriften i utbyggingen eller planene ellers for feltet. I den forbindelse vil jeg vise til at Regjeringen nylig fremla en stortingsproposisjon om den videre modernisering av Forsvaret. Det understrekes her at Base Østerdalen i fremtiden fortsatt vil være det ene av de to geografiske tyngdepunktene som Hærens lokalisering vil være sentrert rundt. Folkeaksjonen Stopp Regionfelt Østlandet og Natur og Ungdom hadde også i fjor aksjoner lik den som nylig ble avholdt, men uten at aksjonistene ble fjernet. For at ikke stadig nye aksjoner skal forsinke fremdriften og dermed rokke ved Stortingets forutsetninger, kan imidlertid ikke aksjonister få dirigere tempoet i byggearbeidene. Det er politiets ansvar å påse at ulovlige aksjoner ikke hindrer at lovlige vedtak blir gjennomført. Politimesteren i Hedmark har derfor utstedt et ferdselsforbud for allmennheten i regionfeltet «for å sikre gjennomføringen av den planlagte og vedtatte anleggsvirksomheten i RØ». Som et resultat av forbudet, gav lensmannen i Åmot ordre om at alle som oppholdt seg i forbudssonen, skulle fjerne seg innen kl. 14.00 den 23. mars, som var dagen for aksjonen. Dette skjedde ikke, og et titalls aksjonister ble derfor fjernet av politiet dagen etter, slik at entreprenørens lovlige virksomhet i feltet kunne fortsette. Forsvarsbygg og Åmot kommune har nå god fremdrift og en god prosess i planleggingen av Forsvarets aktiviteter i og rundt etableringen av regionfeltet. Konklusjonen på dette er at prosjektet er i rute, og at Forsvarsbygg, med bakgrunn i Stortingets vedtak fra 1999 og senere, vil holde seg til tidsplanen for utbyggingen, slik at Forsvaret kan begynne å ta i bruk deler av dette viktige og moderne skyte- og øvingsfeltet fra 2005 som forutsatt.
Erna Solberg (Høyre), 2004-03-31:
Jeg vil bare understreke at det er slik at man mener at man er i rute nå, men at man ikke har god tid til å gjennomføre prosjektet. Det betyr at det er avgjørende at man får gjennomført dette uten tidsforsinkelser nå, for å kunne nå 2005. Den forsinkelsen som kom etter fjorårets protestaksjoner, som ikke var så stor fordi de stort sett skjedde samtidig med fellesferien, har man tatt inn igjen. Man jobber altså på spreng for å bli klar.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-03-31:
Jeg ønsker å stille forsvarsministeren følgende spørsmål, som vil bli besvart av kommunal- og regionalministeren: «I avisen Østlendingen av 24. mars 2004 kan vi bl.a. lese om en aksjon mot Regionfelt Østlandet. Dette er på femårsdagen for Stortingets vedtak om utbygging av feltet. Kan statsråden bekrefte at utbyggingen vil gå sin gang, og at vi får et skyte- og øvingsfelt, slik som intensjonen hele tiden har vært?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-03-31:
Jeg takker statsråden for svaret, som var slik jeg håpet og ikke minst forventet at det skulle være. Spørsmålet munner egentlig ut i å få en bekreftelse fra statsråden på at arbeidet går som planlagt, og at ferdigstillelsesdatoen er som før. På grunn av at kommunal- og regionalministeren kanskje ikke er 100 pst. kjent med alle detaljer, skal jeg ikke spørre noe særlig mer. Jeg er godt fornøyd med svaret, og det var akkurat det svaret jeg forventet å få.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-04-27:
Jeg foreslår Ranveig Frøiland.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-27:
På vegne av representantene Heidi Grande Røys, Magnar Lund Bergo, Kjetil Bjørklund og meg selv vil jeg sette fram forslag om tiltak for å hindre en ny gjeldskrise.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2004-04-27:
Det var et par punkt i debatten som det er behov for å kommentere noe. Det første går på økonomi, som er blitt relativt sentralt. Jeg vil gjerne understreke at den bekymring som også flertallet gir uttrykk for i innstillingen når det gjelder økonomi innenfor kap. 243, er reell. Jeg vil for så vidt bare følge opp det statsråden selv sa, at det er viktig å følge denne utviklingen nøye. Det er klart det er mange aspekter ved dette, og mye kan sikkert tas ut i forhold til effektivisering. Men de tilbakemeldinger som bl.a. jeg har fått ganske mange av, gjør meg urolig, og jeg vil be om at statsråden tar disse meldingene som nå er kommet fra et bredt spekter i Stortinget, på alvor. Det gjelder også punktet om opptak til kompetansesenterskolene, som har skapt uro blant foreldre. Hvis det er slik at den meldingen som gikk ut fra Statped i begynnelsen av mars, kom på bakgrunn av den meldingen som vi nå behandler – og der resultatet er blitt noe annerledes – ber jeg om at det må settes i verk tiltak slik at skolene kan ta opp elever, som Stortinget nå legger opp til. Så til brukermedvirkning: Brukerne var tungt inne i forhold til sektorstyret for hørsel. Nå er dette lagt ned og fjernet. Det er veldig viktig at denne brukermedvirkningen blir ivaretatt på en god måte. Jeg tror det er veldig viktig at det innenfor dette området er god dialog og god kontakt mellom Statped, institusjonene og brukerne. Det har vist seg å være svært positivt. Det har fungert bra. Brukerne er gode medspillere. Ikke minst viser det som har skjedd i prosessen i komiteen i forbindelse med denne innstillingen, at en ikke bare bør høre på brukerne, men at de er vel verdt å høre på. Så det regner jeg med vil bli fulgt opp og videreført. Så en liten kommentar til opplæring av søsken. Komiteen sier at det er viktig at det er veiledning og opplæring av foreldre, søsken, lærere på hjemmeskolen og andre som kommer i kontakt med elevene. Foreldreopplæringen i tegnspråk fungerer utrolig bra, og som jeg sa, er Norge faktisk pioner i verdenssammenheng på dette området. Når det gjelder søskenopplæring, fungerer ikke den like bra. Det er ikke nok bare å videreutvikle den opplæringen av søsken vi har nå. Den må også forbedres og forsterkes i stor grad, slik at også søsken kan få det redskapet som må til for å få en god kommunikasjon med sine hørselshemmede søstre og brødre.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2004-04-27:
Jeg regner ikke med at statsråden verken kan eller vil si noe om hvorvidt det vil ligge penger til driftsutgifter for kompetansesentrene i revidert nasjonalbudsjett. Men det er jo ingen tvil om at det har kommet sterke reaksjoner på det kuttet som begge våre partier var med på å innføre. Og i forhold til det Stortinget i dag vedtar, som representanten Skjælaaen også meget kraftfullt var inne på i sitt innlegg, tror jeg nok at vi må være ærlige, også de partiene som har inngått et forlik, og kunne gi uttrykk for det om det er behov for en viss oppjustering av dette feltet i nærmeste framtid. Selv om en følger denne situasjonen svært nøye og tar et ansvar for å gi en god tilbakemelding til Stortinget på dette, blir vel situasjonen slik at en er nødt til å diskutere økonomi når en snakker om nettopp dette feltet. Så jeg lurer på om statsråden – på en litt elegant måte, uten at hun knytter seg for mye opp til revidert nasjonalbudsjett – har muligheten til å gi Stortinget et kjærkomment signal.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-04-27:
To ting – det ene gjelder St.meld. nr. 30, Kultur for læring. Jeg siterer fra flertallets budsjettinnstilling for budsjettet for 2003, der man ønsker «en bred gjennomgang av spesialundervisningens plass i norsk skole». Når statsråden henviser til vedlegg og litteraturliste, er ikke det bare arrogant, men det er også et dårlig svar. Så til statens rolle som garantist. Her er komiteen enstemmig og veldig tydelig. Staten skal ha rolle som garantist for at de hørselshemmede skal være sikret et godt opplæringstilbud. Under punktet økonomi er også komiteen tydelig i sin fremvisning av bekymringer, med noe avvik mellom flertall og mindretall i forhold til hvor langt man vil gå. Men bekymringen er tydelig fremvist. Det er den også fra foreldre. Med utgangspunkt i at staten skal være garantist, og at man fra komiteens flertall også ber om en tilbakemelding, går vi ut fra at det følges opp på en seriøs måte, når det nå trues med kutt i tilbudet.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-04-27:
En kort «hale» til statsråden når hun gjentatte ganger, også i et svar tidligere på spørsmål knyttet til dette i spørretimen, spesielt viser til antallet elever: Her er det nettopp slik at man ikke kan likestille elevene. Her er det snakk om store ulikheter blant hørselshemmede elever, noe som gjør at det ikke uten videre er enkelt å stille opp en tabell og si at i år har vi så mange elever, og tidligere hadde vi så mange. Her kreves det stor grad av individuell behandling. Nettopp ved kompetansesentrene er det bygd opp kompetanse over lang tid. Den er lett å bli kvitt. Det tar lengre tid å bygge den opp igjen. Det hører også med i dette bildet.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-04-27:
Det er rett at det er færre elever ved Hunstad skole, og det er rett at det er færre elever ved Bjørkåsen videregående skole, men det er fordi noen elevene da velger å gå på en annen skole, eventuelt hjemmeskole. Det er jo nettopp i denne sammenhengen at kompetansesentrene er utrolig viktige. Det er derfor jeg vil utfordre statsråden. Mener statsråden at det er forsvarlig å kutte 32 årsverk, når det totale antallet elever og familier som trenger støtte, råd og hjelp fra kompetansesentrene, for så vidt er uendret? Det er rett at det er færre ved Hunstad skole, færre ved Bjørkåsen videregående skole, men det totale antallet elever som trenger spesialpedagogisk hjelp, er jo ikke mindre innenfor denne gruppen. Men de går på hjemmeskole, og kompetansesentrene er utrolig viktige i denne sammenhengen.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-04-27:
Vi vil alltid melde tilbake, og den politikken som er vedtatt av Stortinget, skal følges opp også økonomisk. Vi følger utviklingen, og vi vil melde tilbake på ulike områder i de årlige budsjetter, også i revidert nasjonalbudsjett om det er naturlig. Men jeg må understreke at vårt inntrykk til nå har vært at dette kuttet stort sett kan tas gjennom effektiviseringstiltak, og at den endring man ser i bemanning, bl.a., i all hovedsak har sammenheng med endringer i elevtall. La meg ta et eksempel, siden Vestlandet Kompetansesenter ble nevnt: Hunstad skole hadde for bare tre–fire år siden 53 elever, og er nå nede i 30–35 elever. Bjørkåsen hadde for få år siden 62 elever, og er nå nede i 20 elever, hvorav ni søker plass på internatet. Den bemanningen det nå er planlagt skal være fra 1. januar 2005 ved Vestlandet Kompetansesenter, er vel 107 årsverk, og det er en reduksjon på ca. 32 årsverk. Det må ses i sammenheng med at man ikke har tatt ut effektiviseringsgevinsten, for å bruke et slikt uttrykk, av denne gradvise nedgangen i elevtallet tidligere, men den tas ut nå. Da mener jeg at det er forsvarlig. Men jeg kan bekrefte at jeg selvfølgelig følger utviklingen nøye, og skal gjøre det, og skal rapportere tilbake til Stortinget ved de anledninger som foreligger for det.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-04-27:
Etter min mening sa jeg ikke noe så veldig oppsiktsvekkende. Jeg oppfatter det slik at man vil ile noe forsiktigere frem. Jeg tar selvfølgelig til etterretning at man vil opprettholde skoletilbudene og det man uttrykker om det, bl.a. når det gjelder Skådalen kompetansesenter og generelt når det gjelder skole- og kompetansesentrene, men jeg går ut fra som en selvfølge at det komiteen mener når man også uttrykker ønsker om fleksibilitet og tilpasning av tilbudet, er vel ikke at man dersom man en dag er i en situasjon der foreldre og elever ikke ønsker et slikt tilbud, eller alle er overbevist om at tilbudet da blir dårlig eller ikke godt nok, skal opprettholde det for enhver pris. Jeg nevnte i mitt innlegg at jeg ville søke å legge til rette for valgfrihet for foreldre og elever, ved at man selvfølgelig opprettholder grunnskolen ved Skådalen kompetansesenter, men at det også kanskje kan bli mulig å søke plass ved Vetland skole, dersom man ønsker det, samtidig som man opprettholder sitt botilbud ved Skådalen kompetansesenter. Hvis man er opptatt av foreldre og elevers ønsker, må vel det være en hensiktsmessig måte å løse dette på, også ut fra hva Stortinget har ønsket. Jeg vil selvfølgelig følge opp Stortingets ønsker.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-04-27:
Vi har skrevet en melding på ca. 120 sider. Den kunne naturligvis ha vært på 300 sider eller 500 sider eller 600 sider. Men å si at det er arrogant, og henvise til at vi har brukt ett kapittel på dette temaet spesielt, og at det er en gjennomgangsmelodi i hele meldingen, synes jeg er veldig spesielt. Det å henvise til en litteraturliste synes jeg ikke er arrogant, hvis man vil fordype seg i det faglige grunnlagsmaterialet for det som tross alt er en ganske komprimert fremstilling i en melding. Det er vel ikke så veldig uvanlig. At staten er garantist, har jeg merket meg. Jeg oppfatter det vel egentlig slik at staten på mange måter er en garantist for alle elever i Norge, for at de skal få et opplæringstilbud i henhold til lov og forskrifter. Slik bør det også være når det dreier seg om hørselshemmede. Jeg har merket meg komiteens og Stortingets bekymringer når det gjelder økonomi. Jeg mener at jeg har svart på det. Vi følger utviklingen. Jeg er ikke like bekymret, fordi jeg mener å vite at mye av dette tas ved effektiviseringstiltak og skyldes naturlig endring i elevtallet. Men vi melder tilbake i de dokumentene hvor vi vanligvis gjør det.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-04-27:
Jeg har ikke detaljkunnskap om hver enkelt ansatt innenfor dette feltet, men det man må se for seg har skjedd de senere år, med den ganske kraftige utviklingen som har vært i retning av veldig konsentrerte tilbud, til at kommuner og fylkeskommuner tar større ansvar gjennom forsterkede kommunale tilbud og gjennom knutepunktskoler når en er på videregående, er naturligvis også at den samlede kompetansen i Norge, som vi vet har økt, hvis man ser dette over noen år, vil spre seg utover landet, slik at de som har denne spesielle kompetansen, vil være knyttet til andre og mer spredte tilbud enn det var før, da elevene ikke var spredt på samme måte. Det er en veldig vekst i antallet elever ved forsterkede kommunale tilbud, og det har vært en reduksjon i de mer sentrale tilbudene. Det vil gjøre at det også finnes mer kompetanse desentralt.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-04-27:
Jeg ber om forståelse for at jeg ikke er helt kjent med akkurat hvorledes meldinger har gått ut, og når, men jeg kan bekrefte at Stortingets vilje skal følges opp. Hvorledes det praktisk skjer, ber jeg om forståelse for at Statped kan ta seg av. Jeg er altså ikke kjent med akkurat når det er gått ut meldinger, og på hvilken måte, men jeg er sikker på at de vet hvordan de skal greie å følge opp Stortingets vilje.
Kristin Clemet (Høyre), 2004-04-27:
Jeg var litt i tvil om jeg nå skulle be om ordet. Normalt er det jo høflig å besvare et spørsmål, men sannheten er at jeg ikke vet svaret på det gjenstående spørsmålet jeg har fått. Jeg har merket meg et par spørsmål. Det ene gjelder hensynet til brukerne. Jeg vil bare minne om at etableringen av Utdanningsdirektoratet – det skal etableres 15. juni – er en meget god prosess vis-à-vis Statped, men jeg har også forstått det slik at det er en god prosess vis-à-vis brukerne og den organisering man skal ha med hensyn til dialogen og samhandlingen med brukerne. Så med den informasjonen jeg har, føler jeg at hele den prosessen er i trygge hender. Men det spørsmålet jeg ikke kan besvare, og som jeg må få lov til å komme tilbake til, er hva Regjeringen gjør når det gjelder opplysningsarbeid og forebyggende arbeid med tanke på støy og støyforurensning, og de problemene det kan føre til, bl.a. permanent øresus, som vi vet er et økende problem. Dette må jeg få bringe videre til statsråder som står dette problemet nærmere enn det jeg gjør, slik at man gir tilbakemeldinger på annen egnet måte.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-27:
Jeg var litt overrasket over statsrådens formulering i forhold til Stortingets innstilling, at forskjellen går i retning av at Stortinget vil ile forsiktig fram, mens noen andre åpenbart vil løpe veldig fort fram. Vi er grunnleggende uenig med Regjeringen når det gjelder kompetansesentrene. De skal ha et skoletilbud og et internattilbud. Der er vi grunnleggende uenig i det som er lagt fram. Dette har ikke noe med å ile eller å løpe å gjøre. Vi sier at dette skal opprettholdes, og det skal være et tilbud til foreldrene, at en skal få et skoletilbud også ved kompetansesentrene. Det må være klinkende klart, og ikke noen tvil om, og det kan ikke gjøres endringer i dette uten at Stortinget eventuelt vedtar å gjøre disse endringene. Men mitt spørsmål til statsråden er: I og med at Stortinget sier dette nå, at det skal være et utdanningstilbud, et skoletilbud ved kompetansentrene, og det har gått ut melding om at det ikke vil bli foretatt opptak til høsten til disse sentrene, vil statsråden korrigere dette ganske kjapt, slik at de barna som nå søker til kompetansesentrene, er klar over at dette tilbudet blir opprettholdt til høsten, og at det vil bli foretatt inntak ved Skådalen kompetansesenter og de andre skolene på ordinær måte, som i tidligere år?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-27:
Jeg er nødt til å be om ordet en gang til, for jeg er litt usikker på om statsråden helt svarte på mitt spørsmål. Det er litt viktig å få det avklart. Det går på opptaket til skolene til høsten, siden Stortinget nå vedtar at skoletilbudet skal opprettholdes ved kompetansesentrene. Så har det gått ut en melding fra Statped – og jeg går ut fra at det er på basis av stortingsmeldingen – om at en skal forskuttere det som ligger i meldingen. Det har gått ut melding om at det ikke vil bli tatt opp elever til høsten ved de statlige spesialskolene. Nå vedtar Stortinget at de skal fortsette, de skal opprettholdes, og da er det veldig viktig at de foreldre og unge som har søkt disse skolene, har trygghet for at opptaket vil gå som planlagt. Jeg undres om statsråden kan bekrefte det, i og med at Stortinget nå har sagt at dette skal opprettholdes og være et tilbud blant mange. Det er ikke en plikt å gå der, langt derifra. De kan velge hva de vil, men det skal være et tilbud, og det skal være et reelt tilbud. Det er viktig at statsråden bekrefter det.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-27:
Først vil jeg si takk til statsråden for svaret. Jeg føler meg rimelig trygg på at denne saken kommer til å bli behandlet på en god måte, slik at de foreldre og de barna som har søkt om opptak til høsten ved en av skolene ved kompetansesentrene, vil bli tatt inn, hvis de ønsker og foretrekker det tilbudet framfor det andre tilbudet. Så det føler jeg meg beroliget i forhold til. Så er jeg enig med Jan Olav Olsen når han uttrykker bekymring for økonomien. Det er jo en økonomisk situasjon han selv har vært med på å sette kompetansesentrene i, men jeg synes det er grunn til å uttrykke bekymring, og at statsråden bør være obs på dette. Å hente ut store effektiviseringsgevinster – det blir jo ofte et slagord – tror jeg er vanskelig innenfor denne sektoren, spesielt etter at vi nå har sagt at innenfor hørselssektoren skal skoletilbudet opprettholdes. Det betyr at det man eventuelt ønsker og håper å ta ut i forhold til effektivisering, kan en ikke hente ut, fordi Stortinget har sagt at tilbudet skal opprettholdes. Derfor tror jeg at det kan bli vanskelig. Vi har flere typer kompetansesentre. Vi har sentre som arbeider i forhold til sammensatte lærevansker osv. – når det gjelder hørselssektoren, har vi valgt en annen struktur og annen organisering enn for resten av kompetansesentrene, det er det viktig å ha med seg. Vi har her valgt en struktur der kompetansesentrene, i tillegg til å være en ressurs ut mot de kommunale skolene, skal ha dette utdanningstilbudet. Nettopp fordi denne gruppen er spesiell, er det viktig at disse sentrene fortsatt har dette utdanningstilbudet, i motsetning til andre kompetansesentre, som hovedsakelig skal jobbe systemorientert mot skolene, altså i liten grad være opptatt av enkelteleven – nå snakker jeg ikke om hørselssektoren. De skal først og fremst jobbe i forhold til systemet – legge til rette slik at elevene kan funke på den lokale skolen. Men når det gjelder denne sektoren, sier vi at den er så spesiell at her trenger vi ulike tilbud, og staten må også gå inn og ta et ansvar. Derfor er vi veldig klare og sterke på at utdanningstilbudet skal opprettholdes. Vi ser at det er nære bånd mellom kompetansesentrenes kompetanse og sentrenes utdanningstilbud. Vi sier ikke at alle skal gå der, men vi sier at det skal være et alternativ for de foreldre og barn som synes at dette er et bedre alternativ enn det å gå på hjemmeskolen, som vi primært ønsker. Vi ønsker at de fleste skal gå på hjemmeskolen. Kompetansesentrene skal jobbe systemrettet mot hjemmeskolen, slik at barna kan funke best mulig der, men der det ikke går, der hvor foreldre og barn tror at de vil få et bedre utdanningstilbud ved et kompetansesenter, sier vi at der skal tilbudet opprettholdes. Det er det viktig å understreke sterkt.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2004-04-27:
Det er et veldig godt og bra arbeid som er gjort i komiteen, og dette er en veldig god dag for de hørselshemmede. Jeg har nylig møtt Hørselshemmedes Landsforbunds avdeling i Oppland, som fullroste innholdet i innstillingen. Derfor har jeg bare noen merknader og noen utfordringer til statsråden. Men først vil jeg spesielt rose komiteen for omtalen av Briskeby skole. At den opprettholdes, er jeg veldig glad for. Utfordring nr. 1 til statsråden er: Gjennom sektorstyret for hørsel ble brukerne av de ulike opplæringstilbudene hørt. Sektorstyret er nå nedlagt, og et annet organ, eventuelt direktorat, skal håndtere brukermedvirkningen og innflytelsen. Men dette er ennå ikke på plass. Brukerne føler at de pr. i dag ikke har noen å forholde seg til for å ha en reell påvirkningsmulighet framover. Dette ber jeg statsråden merke seg og sjekke nærmere, slik at brukerne har et sted, en etat eller et organ de kan kommunisere med om ulike opplæringstilbud og om innholdet. Hvis dette bare skyldes mangel på penger, må det ses nærmere på i forbindelse med revidert budsjett og høstens budsjett. Men dialogen må ikke bli borte på grunn av mangel på penger. Det andre som jeg vil utfordre statsråden på, er: Flere og flere mennesker får plager med tinnitus, altså øresus. Det er ca. 600 000 mennesker i dag som har det. Flere og flere unge mennesker blir rammet, mange så hardt at de blir arbeidsuføre, og mange, mange flere blir hørselshemmede. At så mange blir rammet, har sammenheng med støyforurensningen vi blir utsatt for hver dag. Særlig høy musikk, som ekstremt høy musikk på diskotek og konserter osv., er en av årsakene. Jeg tror ikke det er lett, og kanskje ikke lurt heller, å forsøke å regulere dette. Men ser statsråden behov for å få til bedre forebyggende arbeid og opplysningsarbeid om hva støy kan gjøre med folks livskvalitet? Selv om dette kanskje hører mer inn under både helseministerens og miljøvernministerens ansvarsområde, vil jeg likevel utfordre statsråd Clemet på hva Regjeringen har tenkt å foreta seg på den forebyggende siden.
Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2004-04-27:
I meldingen fra departementet pekes det på at det er en ulikhet i betalingen for tjenester i og utenfor institusjon, og, som statsråden også varslet, at en vil gjennomgå finansieringsformen med tanke på større grad av harmonisering. Men en sier ingenting om i hvilken retning en tenker seg å gå. En sier heller ingenting om hvorvidt slike endringer skal foregå i en kostnadsnøytral ramme, eller om en her tenker seg å legge opp til et system der man tar sikte på å øke egenbetalingsfinansieringen av disse tjenestene generelt. Jeg regner med at statsråden har registrert hva flertallet sier i innstillingen, hvor en advarer mot en utvikling av høyere egenandelsbetaling i systemet totalt sett.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-04-27:
Tilbudet i eldreomsorgen i dag er et offentlig monopol. Pasientene har få eller ingen valgmuligheter, når man tenker på hjemmetjenester og institusjonstjenester. Valgfrihet er noe som er mye omtalt i samfunnsdebatten i dag, og alle mener at det er noe positivt. Men de eldre syke har altså ikke fått den valgfriheten som syke for øvrig har fått i forhold til pasientrettighetsloven. Mitt spørsmål til statsråden er: Med hensyn til å legge om finansieringen i eldreomsorgen vil det i forbindelse med det arbeidet som skal gjøres av departementet med egenbetaling og priser på ulike tjenester, bli vurdert en ordning der pengene følger pasientene etter de behov pasientene måtte ha for hjelp, og at dette omregnes i kroner og øre? Hvis det skjer, vil vi få valgfrihet også for de eldre syke. Det er det på høy tid at vi nå får.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-04-27:
Først en kort replikk til representanten Sigbjørn Molvik. Min erfaring er at det er de fattigste kommunene som gjennomgående har den beste eldreomsorgen, så det er ikke alltid mangel på penger i kommunene, men det er mangel på prioriteringer. Flere og flere norske statsborgere flytter ut for kortere eller lengre tid til varme strøk i Europa, eksempelvis Spania. Det er usikkert hvor mange det eksempelvis er i Spania. Det finnes heller ikke pålitelige tall for hvor mange som er tilflyttet Spania, eller som bare er der midlertidig. Stiftelsene Det norske Diakonhjem, Diakonissehuset Lovisenberg og Solgården har gjennomført en prosjektstudie på Costa Blanca hvor man har klarlagt hjelpebehovene i den norske befolkningen, med særlig vektlegging på omsorg og pleie for eldre og syke. Det fremgår av studien at de fleste nordmenn har flyttet til Spania av helsemessige årsaker, og at de aller fleste lever på pensjon eller uføretrygd. En vet at eldreomsorgen i Spania er relativt dårlig utbygd, og etter hvert som alderen øker, får mange norske borgere store problemer i forhold til pleie og omsorg. Fremskrittspartiet mener at det bør legges frem for Stortinget en evalueringsrapport med drøfting av innføring av tiltak, særlig når det gjelder helse og omsorg og pleie ved livets slutt, i budsjettfremleggelsen til høsten. Flere kommuner har etablert sykehjemsdrift i Spania. Kostnadene i Spania ligger 20 pst. lavere enn for sykehjemsdrift i Norge. Ved innføring av en finansieringsordning av eldreomsorgen der pengene følger pasientene, vil det bli langt lettere administrativt å gi slike tilbud i utlandet fra det offentlige i Norge.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-04-27:
Det er helt rørende å høre hvor varmt representanten Olav Gunnar Ballo taler for sin egen stand. Ingen, heller ikke Olav Gunnar Ballo, har vært særlig opptatt av hva som er bemanningsproblemet i sykehjemmene. Det er ikke først og fremst legedekningen, men det er mangel på omsorgspersonell. Det er så langt i det hele tatt ikke nevnt i innleggene deres. Men dere har skrevet en merknad sammen med Fremskrittspartiet som burde ha som konklusjon at dere vil gå inn for normer. Det gjør dere heller ikke. Så det er mange her som må tenke seg litt om med hensyn til hvordan man gjør dette rent taktisk-politisk. Jeg er fornøyd med hva sosialministeren har sagt, også fra denne talerstolen i dag, nemlig at det skal settes i gang et arbeid med å kartlegge legemangelen ved våre offentlige sykehjem. Det er jeg foreløpig fornøyd med. Men jeg skulle gjerne sett at vi fikk flertall for det forslaget vi har, som er et konkret forslag og et pålegg. Forslaget fra SV og Arbeiderpartiet er ikke noe pålegg til Regjeringen om å komme tilbake til Stortinget. Man skal vurdere dette, og den vurderingen trodde jeg også at representantene Bjarne Håkon Hanssen og Olav Gunnar Ballo for lengst var ferdig med.
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-27:
Mange rapporter viser at eldre og syke både i omsorgsboliger og i sykehjem får et til dels svært mangelfullt helsetilbud, og det har jo også vært en del av denne debatten i dag. Komiteen har nylig fått et brev fra Den norske lægeforening, som også representanten Bjarne Håkon Hanssen refererte til, som på nytt bekrefter dette. Mindretallet, Arbeiderpartiet og SV, fremmer her i dag et forslag om å vurdere innføring av en minstenorm for legedekning ved norske sykehjem. Nå ser det ut som om dette forslaget blir nedstemt, dessverre, men jeg vil likevel spørre statsråden: Er en type normering likevel en del av statsrådens løpende vurderinger av legesituasjonen i sykehjemmene? Eventuelt: Hvilke andre tiltak vurderer Regjeringa å sette i verk for å sikre en bedre legedekning og dermed et bedre helsetilbud i sykehjemmene?
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-27:
Mitt enkle, men – slik jeg ser det – svært viktige poeng i forhold til Fremskrittspartiet er den manglende konsekvensen jeg syns å se. Fremskrittspartiet beskriver helt riktig mange av de manglene vi ser i pleie- og omsorgstjenesten, og vi i SV er enig i det. Fremskrittspartiet er også med på å understreke at en kvalitetsheving, som vi er opptatt av, ikke er mulig uten en betydelig styrking av bemanninga og av kompetansen. Der er SV og Fremskrittspartiet, og også Arbeiderpartiet og Senterpartiet, enige. Men så syns jeg det blir ganske pussig når bare vi andre opposisjonspartiene går videre i å beskrive at dette vil koste betydelige ressurser, og at vi ikke finner at de ressursene er til stede i kommunene i den grad det er nødvendig. Men nå hører jeg jo at representanten Alvheim sier at det er i de fattigste kommunene den beste omsorgen foregår, så da er vi antakelig grunnleggende uenige om at det trengs mer midler til dette i kommunene. Jeg vil også litt innom betalingsordningene, som også har vært et tema her i dag. Vi i SV er positive til at Regjeringa nå vil se på en samordning av disse betalingsordningene for kommunale tjenester, for vi ser det urimelige i at disse ordningene i så stor grad er knyttet til bl.a. boform. Men jeg har allerede nå lyst til, på vegne av SV, å gi uttrykk for at det samlede nivået for egenbetalingen ikke må heves. Det vil ikke SV kunne gå med på.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2004-04-27:
Jeg vil også spørre sosialministeren om dette med legedekningen i pleie- og omsorgssektoren. Vi tar på alvor at Sosialdepartementet og Helsedepartementet nå gjennomfører en kartlegging og en bedre tilrettelegging av legetjenesten i forhold til brukere innenfor pleie- og omsorgstjenesten, og mener at den bør dekke både sykehjemsbeboere og folk i omsorgsboliger. Men jeg har lyst til å høre litt mer om framdriften her, for jeg føler meg ikke helt trygg på den. Når kommer Regjeringens opplegg når det gjelder legedekningen i pleie- og omsorgssektoren, både i sykehjem og i omsorgsboliger? Vil staten dekke kostnadene ved økt legedekning i pleie- og omsorgssektoren? Er det behov for spesielle tiltak, som økt bemanning, ikke minst faglig, og bedre teknisk tilrettelegging i sykehjemmene i forhold til utskrivningspraksisen hos helseforetakene? Vil det f.eks. være behov for sykestuesenger i sykehjemmene? Er det noe samarbeid her mellom Helsedepartementet og Sosialdepartementet? Og er det slik at man har beregnet behovet for økt antall sykehjemsplasser i denne sammenhengen?
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2004-04-27:
La meg først få kommentere at jeg synes det var lite konkrete opplysninger i svaret fra sosialministeren når det gjelder sykehjemmenes nye oppgaver i forhold til at de nå får overført flere syke pasienter fra helseforetakene. Så har jeg lyst til å ta opp noen punkter som står i meldingen og i innstillingen, men som jeg ikke fikk tid til i det korte innlegget jeg hadde innledningsvis. Jeg er glad for at et flertall nå støtter dette med å styrke brukerstyrt personlig assistanse, BPA-ordningen. Senterpartiet har ved de siste statsbudsjettene gått inn og prøvd å styrke denne ordningen budsjettmessig, og jeg håper nå at det blir realiteten etter det som sies i dagens innstilling. Så til Regjeringens forslag, der man i hvert fall vurderer å samordne hjelpestønadsordningen og omsorgslønnsordningen. Omsorgslønnsordningen er en viktig ordning for Senterpartiet i forhold til en god pleie- og omsorgstjeneste og en mulighet for å være lengst mulig i eget hjem. Men vi er veldig skeptiske til å samordne hjelpestønadsordning og omsorgslønnsordning. Hjelpestønaden skal gå til den enkelte bruker for å dekke hjelpebehov, mens omsorgslønn er en ordning for å sikre dem som yter omsorgen. I forhold til egenbetaling og økonomi har jeg lyst til å kommentere noe der. Det er riktig og viktig at vi får en gjennomgang av egenbetalingsordningene og en harmonisering av brukerbetalingen innenfor pleie- og omsorgstjenestene. Men dette må ikke føre til en generell økning av egenbetalingen. Vi har hatt en debatt gående om egenandelstak 2, og om hva som skal hjemles innenfor det. Jeg minner om den, og om at Senterpartiet ønsket at flere ordninger skulle inn. Så lenge det ikke var tilfellet, burde egenandelsordningen egentlig ha et lavere innslagspunkt, 3 500 kr i stedet for 4 500 kr. Jeg er også glad for at ombudsordningen for å sikre brukerne av offentlige tjenester og dem som har behov for hjelp og støtte, her omtales av et flertall, slik at man nå kan få til brede ombudsordninger basert på brukerkontorer i kommunal eller interkommunal regi. Jeg håper at Regjeringen følger opp dette, bl.a. fordi regjeringspartiene nå er med i innstillingen og støtter dette verbalt. Jeg er skuffet over at ikke flere kunne være med og støtte forslaget fra SV og Senterpartiet når det gjelder det konkrete brukerkontoret på Hamar, men jeg håper at vi likevel kan se positive resultater ut fra det som står i teksten i innstillingen. Det er viktig at lovverket blir samordnet for å sikre brukerne best mulig i deres behov og i den omsorgen som trengs. Kvalitetsforskriftene må gjennomgås, slik at de dekker behovene. Men like viktig er det at bevisstheten med hensyn til disse bestemmelsene og behovene blir bedre. Det setter krav til ledelsen, at den har kompetanse og ansvarsholdning både i det faglige og i det administrative når det gjelder pleie og omsorg i kommunal sammenheng. Til slutt: Økonomi er alfa og omega. De gode målsettingene nås ikke uten at man også dekker dette økonomisk. Det synes flertallet å svikte også i dag.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2004-04-27:
Jeg skal prøve å ta det til etterretning! Jeg synes det var ganske oppsiktsvekkende, det Alvheim sa, men samtidig var det vel et argument fra Fremskrittspartiet for Fremskrittspartiets holdning til sultefôring av kommunene. Han sa nemlig at den beste omsorgen foregår i de fattigste kommunene! Jeg synes det blir et håpløst argument for at økonomien ikke er viktig. Økonomien er alfa og omega, og hvis vi skal nå de gode målsettingene vi snakker om, må vi ha økonomien på plass. Dette gjelder også bemanningsnormer – uten at de økonomiske ressursene er framskaffet for å få bemanningen på plass, blir det et spill for galleriet. Det er derfor jeg har tiltro til at fagutvikling og vurdering av de økonomiske konsekvensene ved ulike løsninger skal komme på plass ganske snart nå, slik også Regjeringen mener. Men det må være helt klart at jeg er utålmodig i forhold til at Regjeringen skal levere noe i denne sammenhengen og vise til hvordan fagutviklingen/dekningen skal være, og hvordan økonomien skal være for å få dette på plass. Det må snart være på plass!
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2004-04-27:
Jeg følte ikke at statsråden svarte på spørsmålet fra representanten Molvik, og derfor vil jeg benytte anledningen til å gjenta spørsmålet, slik som jeg oppfattet det. En viktig sak i meldingen og i debatten i dag har vært spørsmålet om bemanningsnormer. Statsråden må kunne svare på hvorvidt det overhodet er aktuelt for statsråden og Regjeringen å vurdere å bruke virkemiddelet bemanningsnormer, i alle fall for legedekningen i sykehjem. Er det overhodet aktuelt for Regjeringen å vurdere det virkemiddelet for legedekningen ved norske sykehjem?