Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-01:
Hva skal vi med en allmennkringkaster? Hva skal vi med et mediemangfold, og hvordan definerer vi mediemangfold? Er det det at vi bruker 4–5 mrd. offentlige kroner på å finansiere NRK, som ble konstruert for 75 år siden med monopol på radiosendinger? Er mediemangfold at NRK øker antallet tv-kanaler fra tre og oppover, slik de ønsker? Eller er det at NRK også øker antallet radiokanaler utover 14 kanaler som de har i dag? Er det det som er mediemangfold? Er det det som er allmennkringkasting? Der er svaret mitt nei. Media og mediepolitikken har forandret seg kraftig de siste ti årene, sier mange. Jeg vil si mediepolitikken og media har forandret seg kraftig det siste året. Det skjer så mye fra dag til dag. For et år siden snakket vi om lineær tv, og noen snakket om strømming. I dag snakker ungdommen i hvert fall, som er framtiden, om å strømme hele tiden. Med det utgangspunktet har utviklingen og reguleringen av institusjonenes Internett-tjeneste vært preget av lite prinsipielle løsninger fra Stortinget. Ikke det at vi har kunnskap til det, men vi kan heller ikke se inn i framtiden, og derfor må vi skape en mediepolitikk som gjør at det blir et spillerom der ute, uten at vi går inn og styrer. NRK har f.eks. hatt relativt fritt spillerom til å eksperimentere og utvikle seg uten at Stortinget har hatt kunnskap om hva som skjer. Allmennkringkasterens lisensfinansierte nettilbud har altså skjedd på den måten – i konkurranse med private aktører eller også som et supplement til radio og tv, som fungerer veldig bra, sett fra NRKs side, men det gjør at det kan bli vanskelig for nye aktører å hevde seg. Med en slik mediepolitikk mener jeg det er vanskelig å se den samfunnsmessige verdien av allmennkringkasters mangfoldige Internett-tjenester – altså en utfordring. Hvordan kan disse institusjonene bedre oppfylle sine samfunnsoppdrag på Internett, er det flere som spør seg. Heller enn bare å tenke på nett som et supplement til radio og tv bør allmennkringkasterne utnytte muligheten for nye typer tjenester som kan gi selvstendig bidrag til samfunnsoppdraget. Det er en spennende utfordring som jeg mener denne salen ikke har kunnskap til å utfordre. Fremskrittspartiet mener det er duket for store endringer for NRKs rolle som allmennkringkaster. De har en dominerende rolle, som jeg har vært inne på, på flere områder. Jeg er ikke så opptatt av selve stortingsmeldingen, men av hva de to utvalgene som er satt ned, kommer med, og ikke minst av de mandatene vi har gitt dem. Det er viktig at vi nå tar oss tid til å se hva som kommer fra dem 1. mars 2017. Ut av mandatene leser jeg store endringer for framtiden for allmennkringkasterne, og det er noe vi bør se på. Dette har flertallet ikke tid til å vente på, et flertall som har spikret en avtale for framtiden uten å vente på ekspertene. Det virker noe forunderlig på meg, ikke minst når vi ser at avtalen som er spikret mellom alle de andre partiene, er veldig dominert av hva som skal skje med NRK, og ikke av hva som skal skje med andre aktører. Det er godt vi har kunnskapsrike politikere som kan se inn i glasskulen, som ikke har tid til å vente. Det er ikke ironisk, men jeg tror vi burde ha satt oss ned og ventet. Det skjer mye innenfor media. Det skjer mye innenfor tv. Det skjer mye innenfor aviser. Det skjer mye innenfor lineær tv, eller er det på stedet hvil? Ikke minst skjer det mye innenfor strømming. Da regjeringen la fram kringkastingsmeldingen, lanserte den at den skulle sette ned et utvalg for å gjennomgå finansieringen av NRK, og at den ville få en offentlig utredning om mediemangfoldet, som jeg har vært inne på. Begge de to utvalgene vil ha betydning for norsk mediepolitikk. Hvordan NRK finansieres, har mye å si for konkurransesituasjonen mot de kommersielle. Hvilke konsekvenser har det? Jeg er spent på hvilke alternativer til lisens utvalget vil legge fram. Ny skatt er jo lansert i denne avtalen, som er inngått mellom alle de andre partiene. Der ønsker man nå å gå bort fra fargefjernsynsfinansiering til å beskatte folk som bor i en husstand – en finsk modell, en personavgift. En bred offentlig utredning av mediemangfoldet vil også få konsekvenser for dagens NRK. Nå kunne vi fått en grundig debatt om vi hadde hatt tid og mulighet til å vente på utvalgene, men det gjør vi altså ikke, og vi begrenser vår egen mulighet. Fremskrittspartiet er ikke overbevist om at NRK er den eneste som kan drive med allmennkringkasting. Mange var skeptisk da TV 2 fikk sende fra OL. Hvem kunne vel lage gode OL-sendinger utenom NRK? Faktisk kunne TV 2 det, selv med reklame. Alle så at det hadde en positiv virkning, og at også andre kunne løse oppgaven. Det går an å løfte blikket og se framover. Eller at TV 2 er den eneste som kan sende nyheter fra Bergen – hvorfor låser vi oss til det? En stor statlig aktør har vi sett at påvirker de øvrige medienes – muligens også de kommersielle aktørenes – mulighet til å vise seg fram. For Fremskrittspartiet er det samlede medietilbudet til befolkningen viktigere enn at dagens NRK vernes som statskringkasting. Det er faktisk mangfoldet ut til innbyggerne som er viktig. Jeg er glad for at regjeringen strammer inn NRKs mulighet til å drive kommersiell aktivitet, og at man også ser på den effektiviseringen som det er mulig å gjøre i NRK. Arbeiderpartiet er villig til å se på lisensen, og de sier at den er utdatert. Jeg er glad for at man setter den ned, men man har også mulighet til å gå lenger. Jeg skjønner at dette er en tapt sak for Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet har sagt tydelig at vi ønsker å fjerne lisensen; vi ønsker nye måter å finansiere allmennkringkastingen på. Der har flertallet nå konkludert med at finsk modell er den beste, slik jeg kan lese avtalen. Flertallet har også garantert for inntekten til NRK. Flertallet, som består av Venstre, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti, SV, Miljøpartiet De Grønne, Høyre og Arbeiderpartiet, har sagt at hvert fjerde år vil de se på hvordan man skal løse finansieringen for NRK; man skal ha forutsigbarhet for fire år. Det skal kompenseres for pris- og lønnsvekst, altså en garanti, noe de ikke garanterer for noen andre allmennkringkastere, og det synes jeg er merkelig. Det er det å se inn i glasskulen. Det er ikke noen tvil om at TV 2 er og har vært en kvalitet i Medie-Norge, i TV-Norge, og har vært et tilskudd til den medieutviklingen vi har i dag, sammen med mange andre private aktører som er finansiert av reklame. Hvorfor er ikke Fremskrittspartiet med i avtalen som er skrevet under? Det er fordi vi vil vente på arbeidet til de nedsatte utvalgene som skal se på mediemangfoldet. Vi vil vente og se på hvordan man ønsker å finansiere alle allmennkringkastere, ikke bare NRK, og garantere de løsningene framover. Vi vil lytte til ekspertene når det gjelder hvordan vi skal løse dette. Vi er selvfølgelig med på åtte av tolv forslag til vedtak i saken, men vi vil ikke binde oss. Vi ønsker ikke å binde oss for tidlig. Vi ønsker å se hva ekspertene kommer med. Vi har tid til å vente til 1. mars 2017 for å vurdere dette.