Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2010-03-26:
På tre minutter noen korte observasjoner. Jeg tror alvoret i situasjonen bak finanskrisen, eller det som finanskrisen har avledet, ligger i mye av det Martin Kolberg sa i sitt innlegg, nemlig at den treffer nå fundamentalt i strukturene i de vestlige økonomiene, og den betydningen det kan ha for politisk makt. Det var min hensikt med redegjørelsen – en viktig hensikt med redegjørelsen. Så vil jeg kommentere noen innlegg. Først til representanten Gustavsen: Det er veldig viktig å løfte fram perspektivet om det folkelige engasjement. Jeg var inne på det i forbindelse med nedrustning. Når hun nevner ulike dyr som er oppkalt et eller annet, kan jeg jo si at jeg har fått en vær oppkalt etter meg hos den nye fylkesmannen i Hordaland. Så om det kan bidra til fred i Hordaland, er jeg tilfreds med det. Til representanten Myhre vil jeg bare si når han sa at han var glad han ikke sitter i regjeringskvartalet, at det er en glede det norske folk deler med ham, for hans analyse av bistand, hans analyse av det politiske systemet – og jeg slutter meg til Martin Kolbergs innlegg – trekker ikke i retning av stabilitet og trygghet verken for Norge eller for andre. Representanten Karin Andersen var inne på «anstendig arbeid». Det er en prioritet for Regjeringen. Der har vi lagt fram en plan for hvordan vi skal forfølge det hjemme og ute, noe vi bl.a. samarbeider tett med fagbevegelsen om. Hun har helt rett når hun viser til WTO. Det er organisasjonen med tenner som har tilsynsmuligheter og sanksjonsmuligheter. Det har ikke ILO. Dette er en agenda Norge ønsker å sette sentralt i den internasjonale debatten, men vi får ikke det til før Doha-runden er i mål. Det er en observasjon. Disse Doha-forhandlingene, som har pågått i ti år, må sluttføres på anstendig vis før vi kan gå videre med andre viktige dagsordener. Så til representanten Ropstad, som stiller betimelige og gode spørsmål om Tsjad. La meg si det. Vi deler dette engasjementet. La oss bruke det som en inngang. I operasjonen i Tsjad er det første gang på 16 år at Norge er tilbake på bakkenivå på en så omfattende måte. Jeg tror forsvarsministeren og jeg har sett hvor krevende det er, for det handler om å trene opp systemer og folk til å bidra i denne type operasjoner, som i noen sammenhenger kan være mer komplisert enn regulære hærenheter. FN har en slags intensjonsavtale med Nigeria om forlengelse av et sykehus. Dette er nå til drøftelse. Nigerianerne skal på rekognosering. Vi må la FN ha styringen med dette. Men vi kommer selvfølgelig til å være fleksible og innrettet på å bidra og støtte så langt vi kan, og se på om det er ting Norge kan gjøre på den ene eller andre måten som kan sikre et fornuftig helsetilbud til dem som er til stede der. Men uttrekket går som planlagt. Det er egentlig planlagt fra det ble satt inn, og det må gå på sin måte. Men vi skal vise all grad av fleksibilitet. Så vil jeg også slutte meg til og gi ros til representanten Knutson Barstad for å ta opp kvinners stilling, resolusjon 1325 og oppfølgingen av den. Jeg kan også si at FNs nye representant for seksualisert vold, Margot Wahlström, var i Oslo tidligere i uken. Hun har fått bred norsk støtte, og besøkte Norge som første land i sin nye kapasitet.