Marit Arnstad (Senterpartiet), 1999-02-02:
La meg først få lov til å si at jeg er glad for at Stortinget i dag gir sitt samtykke til den framlagte beslutningen om disponeringen av utrangerte offshoreinstallasjoner. Beslutningen etablerer en hovedregel om forbud mot disponering av den type installasjoner til sjøs. Det er positivt, både fordi det er forutsigbart for selskapene og fordi det legger premisser for en bedre beskyttelse av havmiljøet. De unntakene som oppstilles, burde ivareta norske interesser, og unntakene innebærer at installasjonene må vurderes fra sak til sak. Regjeringen legger også i proposisjonen fram utbyggingsplanene for Huldra-feltet. For vår del er det lagt vekt på at utbyggingen av Huldra er et viktig bidrag for å fylle de langsiktige gassalgsforpliktelsene som Norge har påtatt seg i årene framover. Ved at gassen fra Huldra føres til Heimdal sikrer også Heimdal-plattformen sin virksomhet i et langsiktig perspektiv. Regjeringen har lagt fram spørsmålet om SDØE-deltakelse i Vestprosess. Jeg har merket meg at det har kommet en del merknader, bl.a. fra Høyre, omkring spørsmålet om SDØE-deltakelse i den typen prosjekt. Jeg er enig i at dette er et nytt fenomen. Det har i departementet og i Regjeringen vært gjenstand for nøye avveininger om det er ønskelig eller ikke. I likhet med Høyres medlemmer vil jeg imidlertid vise til at den teknologiske utviklingen kan gjøre det mer kostnadseffektivt å flytte deler av utvinnings- og prosessingsfunksjonene inn til land. Det medfører at grensene for SDØEs virksomhetsområde blir mindre entydige enn tidligere. Når en vurderer SDØE-deltakelse, bør en ta hensyn til hva slags funksjoner som blir utført, og ikke minst prinsippet om balanserte eier- og skiperandeler, som jeg tror vil bli viktig. Det har vært viktig i transportsystemer, og er også viktig i dette tilfellet. La meg få lov til å knytte noen kommentarer til spørsmålet om kostnadsoverskridelser og kostnadsutviklingen ved Åsgard. Vi har i proposisjonen redegjort for den kostnadsutviklingen som har vært siden Åsgard-feltet ble besluttet utbygd i 1996. Det er svært bekymringsfullt at et utbyggingsprosjekt øker sine kostnader så vesentlig som det Åsgard-utbyggingen har gjort. Utviklingen på dette feltet var en av flere årsaker til at Regjeringen i fjor høst vedtok å nedsette Investeringsutvalget, som har gransket kostnadsøkningene som har vært i en del prosjekt mellom 1994 til 1998. Investeringsutvalget legger fram sin rapport i morgen, og jeg finner det naturlig at Stortinget blir orientert om resultatene og hvilke tiltak som er aktuelle å gjennomføre i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett til våren. I likhet med saksordføreren er jeg av den oppfatning at debatten i oppfølgingen av utvalgets innstilling, blir meget vesentlig. Jeg tror at det skal ikke mye gjetning til for å skjønne at utvalgets konklusjoner nok blir at det er sammensatte årsaker til kostnadsoverskridelsene. Det er ikke utenkelig at det høye aktivitetsnivået som en la opp til i årene mellom 1994 og 1998, har bidratt vesentlig til kostnadsøkningen, sammen med at en har hatt veldig raske utbyggingsløsninger, der det har vært kort tid fra beslutningen ble tatt, til utbyggingene ble gjennomført. Dette har hatt sitt å si for de sterke kostnadsøkningene. Det tror jeg også vi ser litt igjen i Åsgard-feltet. En god del av kostnadsøkningene er knyttet til borekostnader, som er typiske kostnader som øker desto høyere aktivitetsnivå man har. Der er det nok en sammenheng som jeg tror Investeringsutvalget vil komme tilbake til. Representanten Langeland var inne på de mer generelle delene av oljepolitikken og spørsmålet om oljeutvinning og oljetempo. La meg minne om at de partiene som i dag sitter i regjering, i den aktuelle perioden da vi hadde de største kostnadsøkningene, var blant de partiene som advarte mot et for høyt og oppdrevet tempo i oljeutvinningen. I dag er vi på det punkt at vi ser toppen av oljeproduksjonen i år 2001 og 2002. Å nedsette et tempoutvalg som skal vurdere utviklingen to år fram i tid, synes jeg er lite hensiktsmessig. Jeg syntes det var mer viktig å få nedsatt Investeringsutvalget for å se på det høye aktivitetsnivået og investeringene, og vi må også gjøre en del meget nøye avveininger med hensyn til gassproduksjonen for årene framover. Ellers har jeg også lyst til å nevne at 1998 var det første året da oljeproduksjonen, altså utvinningstempoet, gikk litt ned i forhold til tidligere år. Det er et av de første årene det har skjedd. Det er vel også et tegn på at man tar seg mer tid, at man avventer mer, og at man ikke tar slike mer raske beslutninger som man har sett en del av de siste fem årene. For øvrig tror jeg vi står overfor utfordringer på norsk sokkel i årene framover for å kunne opprettholde fornuftig aktivitet, både på olje- og gassiden.