Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-06-18:
Debatten om årets jordbruksoppgjer stadfestar partia sine etter kvart velkjende standpunkt. Regjeringas landbrukspolitikk er stort sett ei vidareføring av regjeringa Bondevik II sin politikk. Kristeleg Folkeparti støttar difor hovudtrekka i Regjeringa sin landbrukspolitikk, og me er tilfredse med at det lét seg gjera å koma fram til eit oppgjer som landbruket sine organisasjonar har akseptert. Kristeleg Folkeparti er generelt tilfreds med storleiken på den samla ramma på 1,9 milliardar kr, men me er urolege for fordelinga av desse nesten 2 milliardane. Etter vår vurdering er altfor mykje lagt på prisauke. Det toler nok dei fleste av oss, men av strukturmessige grunnar burde likevel meir vore gjeve i form av budsjettmidlar. Dette ville hatt fleire fordelar. For det første ville det ha kome mindre bruk til gode og dermed gjort det lettare å nå det viktige målet om å stimulera til ein variert bruksstruktur. For det andre ville det gjeve mindre kostnader for vanlege forbrukarar og for norsk økonomi samla sett. For det tredje ville større budsjettløyvingar vore meir i tråd med den utviklinga me etter alt å dømma må gjennomføra for å etterleva framtidige WTO-forpliktingar. Kristeleg Folkeparti er urolege over kostnadsutviklinga i jordbruket. Det er framleis naudsynt med ei opptrapping i overføringane til bøndene, med vekt på større budsjettløyvingar enn det som er tilfellet i dette oppgjeret. Det er òg grunn til å peika på at det framleis er eit stort kapitalbehov i norsk jordbruk. Det er avgjerande å få på plass betre investeringsordningar for å sikra at jordbruket si evne til å investera i langsiktig drift vert ivareteken, og at viktige miljøtiltak og nødvendige dyrevelferdstiltak kan verta gjennomførte. Det er enno eit godt stykke att når det gjeld å sikra bøndene gode og ordna forhold for ferie og fritid. Òg dei som driv husdyr- og mjølkeproduksjon, må kunna ta del i ulike aktivitetar utanom arbeidet, og dei må kunna ta seg ein skikkeleg ferie på linje med andre i samfunnet. Ein samla opposisjon meiner at Noreg må samordna verkemidla for auka nisjeproduksjon. Forholda ligg godt til rette for at Noreg kan verta eit føregangsland for rein og sikker kvalitetsmat. Bondevik II-regjeringa gjorde mykje for å framheva norsk mat og norske nisjeprodukt som gode merkevarer og kvalitetsprodukt. Det er òg semje i opposisjonspartia om å føreslå at Regjeringa i neste jordbruksoppgjer sørgjer for at òg samdrifter skal få leiga mjølkekvotar opp til kvotetaket. Til slutt vil eg nemna Høgre sitt representantforslag om å fjerna marknadsordningane for svin. Som saksordførar for den saka kan eg ikkje unngå å nemna det. Partane i årets jordbruksoppgjer vart samde om å setja ned ei breitt samansett arbeidsgruppe som skal sjå nærare på moglege endringar i marknadsordningane for kjøtt og egg. Den norske kostnadsutviklinga gjer at det no er naudsynt med visse endringar i pris- og marknadsordningane for å leggja til rette for prisaukingar, samstundes som Noreg sine forpliktingar i WTO-avtala vert følgde. Eg set pris på at ein samla komite er samd om ikkje å gjera endringar når det gjeld marknadsordningane for svin, før den varsla, breitt samansette arbeidsgruppa har kome med sin rapport. Det er difor semje om at representantforslaget vert lagt ved møteboka. Heilt til slutt: Behandlinga av både reindriftslova i fjor og reindriftsavtala i år viser at det er brei politisk semje om at me skal ha ei oppegåande reindriftsnæring i Noreg. Det er bra! Trass i enkelte lyspunkt for denne næringa er det likevel mange utfordringar. Det er no 16 år sidan Stortinget gjennom ei stortingsmelding hadde høve til ei samla drøfting av næringa sine utfordringar. Kristeleg Folkeparti står difor saman med dei andre opposisjonspartia i forslaget om å be Regjeringa leggja fram ei eiga stortingsmelding om reindrift innan våren 2009.