trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2017-04-04:
Først vil eg takke interpellanten for å ta opp ei viktig og aktuell problemstilling. Eg vil òg takke justisministeren for det svaret han har gjeve. Dette med å ha sikkerheit rundt val er noko som mange synest å vere opptekne av både i Noreg og i andre land. Bakgrunnen er særleg dei hendingane under presidentvalet i USA som interpellanten trekte fram i spørsmålet sitt. Nederland har hatt fleire tiltak i forbindelse med valet i mars. Blant anna vart det bestemt at stemmeoppteljinga skulle gjennomførast manuelt og ikkje digitalt, i frykt for hacking. I Frankrike er dei òg bekymra i forbindelse med presidentvalet som pågår no. Den siste tida har det vorte stadig større merksemd rundt korleis cyberangrep kan brukast til å påverke valresultat eller til å hente inn informasjon som kan brukast til å påverke valet direkte. I den forbindelsen vil eg trekkje fram at vi politikarar, som gjerne kan vere eit mål for hacking-aktivitet, må vere bevisste på bruken av teknologien og sikre oss så godt vi kan. Noreg er i dag verdsleiande innan bruk av teknologi og digitale løysingar, og det er stor tillit i dette rommet. Vi har opplevd ei teknologiutvikling som har hatt med seg mange fordelar, men som òg viser sårbarheiter som vi må vere bevisste på. Dette er ikkje noko som vi skal gå rundt og frykte, men vi må vere vakne. Angrepet i det digitale rommet er ei veksande utfordring. Mange av våre viktige samfunnsfunksjonar er avhengige av ein digital infrastruktur, eit velfungerande internett og ikkje minst elektrisitet. Senterpartiet meiner at Noreg i framtida skal verte eit av dei sikraste digitaliserte landa i verda. Vi må satse på eit sterkt og innovativt cyberforsvar som både førebyggjer og avslører cyberkriminalitet. Vi treng meir kunnskap om årsaka til hendingane, i tillegg til behovet for effekten av dei konkrete tiltaka som vert sette i verk. Sikkerheitsbehov, ytringsfridom og personvern – alle er viktige samfunnsverdiar. Det kan vere ei krevjande øving å finne balansen mellom desse verdiane i kampen mot cyberkriminalitet, som er eit krevjande og komplekst område, men det er òg eit av dei viktigaste ansvara vi har.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
: Presidentskapet legger i dag fram innstilling om reguleringen av godtgjørelsen for stortingsrepresentantene og regjeringens medlemmer. Presidentskapet fremmer et enstemmig forslag om at Stortinget fastsetter godtgjørelsen i tråd med det Stortingets lønnskommisjon har foreslått i sin innstilling. Kommisjonen har innhentet opplysninger fra flere hold for å kartlegge lønnsutviklingen i norsk arbeidsliv, både fra privat og offentlig virksomhet. Kommisjonen viser til den enighet det har vært om nivået på årets oppgjør. Som i tidligere år har lønnskommisjonen lagt vekt på den forventede årslønnsvekst ved årets oppgjør. Lønnskommisjonens innstilling innebærer en årslønnsvekst i 2017 for stortingsrepresentantene og regjeringens medlemmer på 2,4 pst. Det er med utgangspunkt i beregnet årslønnsvekst i så vel statlig og kommunal som privat sektor. Presidentskapet viser til at lønnskommisjonen vil framheve at utviklingen de siste år, med bl.a. høyere arbeidsledighet og lavere oljepriser, har bidratt til moderate lønnsoppgjør. Presidentskapet merker seg videre at selv om det er kommisjonens oppfatning at godtgjørelsen til regjeringens medlemmer over noe tid bør oppjusteres for å komme bedre i samsvar med sammenlignbare lederlønninger i staten, anser kommisjonen at 2017 ikke er det rette tidspunktet for å heve godtgjørelsen utover den gjennomsnittlige rammen for årets oppgjør. Dette er presidentskapet enig i. På denne bakgrunn anbefales presidentskapets tilråding.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Jeg tror vi alle føler en form for maktesløshet overfor at det ikke synes mulig å få bevegelse i bestrebelsene på å løse konflikten mellom Israel og Palestina etter optimismen som Oslo-avtalen skapte. Flere amerikanske presidenter har siden satt seg fore å løse denne konflikten, få til en fredsavtale og opprettelse av en palestinsk stat – men forgjeves. Slik sett er nye tanker, ideer og initiativ for å snu enda flere steiner i disse bestrebelsene velkommen. Det er i dette bildet jeg forstår representantforslaget fra SV. Da utenrikskomiteen besøkte Palestina og Israel i forrige periode, møtte vi den palestinske presidenten, Abbas. Han fortalte hvor nær de har vært en avtale. Det var egentlig enighet om alle stridsspørsmål, flyktninger, grenser, Jerusalem. Men noen snubletråder gjensto, og muligheten gikk tapt. Norge har hatt en helt spesiell rolle i forsøkene på å legge grunnlaget for en fredsavtale som leder av giverlandsgruppen. Det har gjort det nødvendig for skiftende regjeringer å gå gjennom vår politikk overfor partene i denne konflikten. Men samtidig har det lagt føringer og rammer for vår politiske handlefrihet i denne saken. Vi har også måttet ivareta hensynet denne rollen krever, bl.a. for å bevare nødvendig tillit hos begge parter. Derfor mener vi det er mer hensiktsmessig å følge opp den praksis som har vært fulgt, en mer løpende gjennomgang av vår politikk overfor Israel og Palestina, både med tanke på våre utviklingsbidrag og med tanke på partene og giverlandsgruppen. Men 50 år etter seksdagerskrigen, som la rammene for den konflikten partene fortsatt er fanget i, må vi erkjenne at det synes umulig å finne virkemidler som presser partene til en løsning utenifra. Det er partene selv som må finne en vei til å løse opp den gordiske knuten. Jeg tror at man på den veien må stanse ekspansjonen av bosettingene på palestinsk land, få slutt på okkupasjonen og få slutt på truslene mot Israel fra Gaza.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
En av de gjentatte problemstillingene knyttet til å få i gang forhandlinger og finne løsninger er jo bosettingene og ekspansjon av bosettingene. En ting er at man konfiskerer palestinsk land, men man foretar også en gjennomhulling av det som skal bli grunnlaget for en egen palestinsk stat. Mange av presidentene i USA som har satt seg fore å løse konflikten, har også pekt på og forventet en stans i bosettingsaktiviteten fra israelsk side, ja til og med Trumps administrasjon har gjort det. Så spørsmålet er: I hvilken grad er den problemstillingen drøftet og gjentatt i giverlandsgruppens møter, og hva er reaksjonen fra israelsk side på det?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-15:
Jeg har brukt opp min taletid, så det blir med en kort merknad. Jeg vil takke for debatten. Det er ikke så mange som har deltatt, men jeg synes den har vært opplysende, nettopp i kraft av det. Derfor vil jeg gi honnør til Høyre, som tar ordet og forklarer hvorfor de mener den foreslåtte økningen i godtgjørelsen for Stortingets representanter er riktig. Det står det respekt av, det er et helt fair standpunkt. Det jeg stusser over, er at resten av partiene i Stortinget later som om det er automatikk i at godtgjørelsen for stortingsrepresentanter skal øke med 21 000 kr, for det er det ikke. Hele grunnlaget for saken er lønnskommisjonens subjektive vurdering av lønnsutviklingen i det norske samfunnet og hva som er å anse som riktig. Kommisjonen sier at de kunne tenkt seg en større økning, men det er ikke tilrådelig på grunn av den økonomiske situasjonen. Derfor er vi moderate og bevilger oss selv 21 000 kr. Det betyr at man må anta at partiene i Stortinget i dag, når de vedtar denne økningen av godtgjørelsen, selv har vurdert om de mener det er riktig, og kommet til at det er riktig at en stortingsrepresentant får(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-15:
Jeg har bare et lite behov for en oppklaring: Jeg må nesten spørre utenriksministeren om han tolker forslaget om en uavhengig evaluering av Norges innsats overfor Israel og Palestina som et aktivt ønske om å forlate tostatssporet, for utenriksministerens innlegg kunne nesten bære preg av det.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-15:
Det var godt å høre utenriksministeren tenke høyt. Han landet ganske riktig også, med tanke på vår hensikt med forslaget. Men da er spørsmålet i forlengelsen av dette følgende: Flere her i salen, inkludert utenriksministeren selv, har understreket at vi har gjennomført en rekke revisjoner og evalueringer av de ulike komponentene i vår Midtøsten-innsats. Men det dette forslaget går ut på, er jo en bredere, større og faglig uavhengig gjennomgang av hvorvidt vår samlede politikk har fungert etter hensikten etter så mange år. Føler utenriksministeren seg trygg på at de overordnede linjene i norsk Midtøsten-politikk bygger på så gode faglige råd og vurderinger som mulig?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-15:
Vel, men i en situasjon der man på den ene siden har en palestinsk statsdannelse som institusjonsmessig sett etter hvert nok er i stand til å bære en stat, men som demokratisk etter hvert har stadig mer å gå på, og der man på israelsk side har en politisk utvikling som nærmest umuliggjør en realistisk fredsløsning – og nettopp siden dette er et politisk spørsmål: Føler utenriksministeren seg trygg på at den politikken vi fører og vi tar til orde for som leder av giverlandsgruppen, faktisk legger til rette for en forbedring i situasjonen? Eller finnes det en mulighet for at vår tilnærming i dag bidrar til å sementere nettopp den gordiske knuten som representanten Svein Roald Hansen nevnte så godt i sitt innlegg?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-15:
Et medlem av presidentskapet så på meg i stad og pekte på klokka. Jeg skal ta det hintet og bare komme med et kort apropos på slutten. Jeg vil takke for en god debatt, men føler behov for å påpeke en ting. Det er flere representanter i salen som sikkert med de aller beste hensikter har vist til antisemittisme i Europa og terrorangrep rettet mot europeiske jøder. Jeg vil bare advare litt mot å sette europeisk antisemittisme, voldshandlinger og terrorisme mot jøder i Europa i sammenheng med den pågående konflikten i Midtøsten. Det kan ikke settes i sammenheng. Det er ikke sånn at antisemittismen i Europa har opphav i Israels okkupasjon av Palestina. Antisemittismen i Europa har langt dypere røtter og et helt annet opphav. Vi bør være svært varsomme med indirekte – og kanskje til og med uten å mene det – å gi næring til ideen om at en stats handlinger i Midtøsten rettferdiggjør et hvilket som helst sett med holdninger mot det som primært er en norsk minoritet, en fransk minoritet, en belgisk minoritet og en dansk minoritet. Det var bare det jeg ville si.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-15:
Med tanke på debattene vi har hatt tidligere i dag, må jeg berømme presidenten for å slippe meg til med fri taletid, men jeg skal fatte meg i korthet! Bare noen korte bemerkninger fra SVs side. Vi støtter innstillingen, men det er verdt å dvele litt ved det faktum at vi tidligere har gjort store investeringer i Forsvaret, som f.eks. i fregattene, som har vist seg å bli mye dyrere enn planlagt og ikke fungert som det skal. Nå er det veldig gode grunner til å kjøpe ubåter, og SV støtter det, men det bør manes til årvåkenhet og tettere oppfølging og rapportering til Stortinget om status i både ubåtprosjektet og andre investeringer for å unngå lignende situasjoner. Det er også verdt å nevne at den andre store investeringen vi nylig har gjort, nemlig P8-fly – til en fortsatt ukjent totalkostnad, men jeg vil anta i hvert fall over 10 mrd. kr – ikke har blitt behandlet i denne proposisjonen, som den jo strengt tatt burde. Den ble behandlet i forbindelse med salderingen av statsbudsjettet, som vi husker. Da ble det heller ikke gjennomført ekstern kvalitetssikring, som det egentlig skal på alle prosjekter over 750 mill. kr. Det påhviler oss et stort ansvar å gjøre så store investeringer som vi gjør, både i ubåter, i fly og i overvåkingsfly, og historien viser at når det gjelder forsvarsinvesteringer, har verken etatene eller Stortinget alltid håndtert det på en god nok måte, og Stortinget har i for liten grad blitt holdt informert om feilene når de oppstår. Så er det sånn at vi som kjent er for å redusere antall kampfly, og at det at vi støtter nye hangarer, ikke er noe uttrykk for en endret posisjon der, men snarere at vi er enig i at når flyene først er der, bør vi ha infrastrukturen på plass for å ta dem imot. Til slutt: Jeg merker meg at i en tid der Stortinget ellers maner til innsparing, effektivisering og moderasjon i de fleste sektorer i samfunnet, er det et ganske overveldende flertall i Stortinget som slutter opp om NATOs 2 pst.-mål. Det innebærer en økning for Norges del på 20 mrd. kr fra dagens nivå. Det må i så fall bety mer kontroll, oppfølging og årvåkenhet. Altså: Mer pengebruk betyr ikke større slepphendthet, det betyr tvert imot at det ansvaret som påhviler Stortinget og statsråden, blir større i årene som kommer.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-15:
Takk til representanten Astrup som tok ordet i saken. Først en kommentar til synet på pensjonsreformen. For her er det et spørsmål der høyre- og venstresiden ofte skiller lag, nemlig om vi har råd til framtidens velferd, om vi har råd til en trygghet som skal sikre alle også i framtiden, og også om vi i en tid der flere blir eldre, har råd til framtidens velferd. Tidligere Unge Høyre-ledere har vel også vært med på å skrive bøker som «Velferd etter velferdsstaten», og både Unge Høyre og Høyre har vært aktive debattanter for nettopp å fremme det synet at velferd er noe framtiden ikke har råd til, og at man skal vise solidaritet med kommende generasjoner. Men i et sånt budskap og i en sånn politikk er man også usolidarisk på tvers av klasse og på tvers av kjønn. Og det er jo nettopp framtidens generasjoner som taper på pensjonsreformen, som taper på at premisset er kutt i framtidens pensjon…(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-15:
Min respekt for Stortinget kan ikke trekkes i tvil, og absolutt ikke min respekt for forretningsordenen, men jeg vil allikevel bruke muligheten til å snakke om det som er vår tids største utfordring, nemlig de økende forskjellene, og en del av det vi diskuterer i dag, nemlig vår egen godtgjørelse, er et skritt i retning av økte forskjeller fordi vi i dag skal bevilge oss selv ti ganger så mye som en gjennomsnittlig pensjonist har fått i økning gjennom trygdeoppgjøret, og da er det naturlig å forvente et forsvar for det. Da er det naturlig å ønske at noen faktisk tar til orde og forteller hvorfor det er riktig at vi skal ta det grepet i dag, hvorfor det er sånn at vi skal bevilge oss selv midler som andre mennesker ikke har mulighet til å få, gjennom aktive politiske grep, og det mener jeg er en debatt som hører hjemme fra landets viktigste talerstol. Og det er en utfordring som jeg håper at de partiene som støtter denne lønnsutviklingen, også skal forsvare. Det er også sånn at virkningen skjer fra samme dato som når pensjonistene blir avspist med et av tidenes dårligste trygdeoppgjør, et oppgjør man ikke trodde var mulig skulle finne sted da pensjonsreformen i sin tid ble diskutert, fordi det ble sett på som rent teoretisk at man kunne ende opp med redusert kjøpekraft. Fra samme dato som pensjonistene skal avspises med tidenes dårligste trygdeoppgjør, etter flere år på rad med dårlige oppgjør, skal vi berike oss selv, og det mener jeg er et politisk veivalg, det er et samfunnsvalg, og det er også et valg om hvorvidt man ønsker en politikk for økte forskjeller og økte avstander eller om man faktisk ønsker å ta grep for å tette gapet. Så er det sånn at vi har hatt pensjonspolitisk gjemsel i dette stortinget etter at den nye regjeringen kom. Det er en debatt vi har forsøkt å reise gang på gang, nettopp fordi trygdeoppgjøret avgjør hva man har å leve av. Men jeg registrerer at det er større interesse for å la sin egen godtgjørelse øke i stillhet enn for å diskutere de økende økonomiske forskjellene mellom folk i dette landet.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-15:
Jeg vil takke for debatten. Jeg vil takke Høyre, som tar ordet i debatten, selv om jeg fremdeles savner et klart forsvar for dagens vedtak. Jeg har et par kommentarer til foregående taler, representanten Jegstad. Jeg tror veldig få i Norge synes synd på stortingsrepresentanter om vi skulle tape kjøpekraft. Vi befinner oss på en helt annen lønnsskala enn det store flertallet, og det er utgangspunktet SV har i dagens debatt. Jeg vet også veldig godt hva lønn er. Jeg vet at da jeg som nyutdannet sosialarbeider skulle klare å betjene boliglån, var det en krevende situasjon. Jeg har flere ganger stått i butikken og ikke hatt dekning på kortet idet matvarene skulle betales. Heldigvis har det vært en kjenning bak i køen som kunne legge ut, men det er jo den typen opplevelser som vi som er her, er forskånet for, fordi vi er på en helt annen lønnsskala, og da blir det også en helt annen debatt. Man kan si at det er gjort vurderinger av hvor mye godtgjørelsen skal økes, osv. Det vi ikke kan akseptere, er den passive holdningen som ligger her, den talende stillheten som er i saken, som er i salen. Det er det vi har prøvd å røre ved – og vise at det faktisk er aktive valg vi tar. Vi vedtar vår egen godtgjørelse i dag med aktive stemmer og med aktive stemmer imot, og vi er invitert til å ta stilling til nettopp spørsmålet rundt økning av godtgjørelsen. Vi har i dag fremmet tre ulike alternativer for å vise at det er andre måter å gjøre det på, at det finnes andre vurderinger rundt denne saken. Så vil jeg helt til slutt spørre representanten Jegstad hva han tror virkelig øker politikerforakten. Er det at vi øker vår egen godtgjørelse i stillhet, eller at vi faktisk tar en diskusjon rundt hvor stor avstand det skal være mellom en vanlig lønning og vår egen godtgjørelse? Er det at vi har en diskusjon rundt utviklingen av folks økonomiske situasjon, eller er det at vi bare banker igjennom – på behagelig vis – vår egen økning i godtgjørelse? Hva som øker politikerforakten, kan virkelig diskuteres, men det er neppe innenfor forretningsordenen i dag.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-15:
Eg vil takke representanten Jegstad for å delta i debatten og presentere det som etter hans meining er eit forsvar for vedtaket i dag. Eg meiner det er viktig, og eg har respekt for det. Det er veldig viktig å få fram at det er ulike meiningar i denne saka, for tenk om denne saka berre skulle blitt forbigått i stillheit, og at ingen i denne salen, ingen av dei 169 folkevalde, vågde å ta det opp, og at ein ikkje trong å forsvare det forslaget som ligg her om ein moderat prosentvis auke av løna, men med eit varsel om at ein skal få ei vesentleg betre lønsutvikling seinare. Nokre kommentarar til det Jegstad sa: Det er ingen som lever av prosentar, ein lever av kroner og øre. Det hjelper ikkje med prosentar når ein skal gå i butikken, eller når ein skal kjøpe sko til ungane sine. Det er ingen som får hjelp av det. Har ein låg løn og får den same prosentvise auken som oss i dag, er det vesentleg mindre. Vi har ein identisk diskusjon gåande akkurat no, som skal sluttførast i morgon i Stortinget, som gjeld bøndene. Dei krev lik lønsutvikling – målt i kroner – som andre grupper i samfunnet. Dei krev altså ikkje prosentar, for da veit vi at lønsgapet ville vere stort. Dei krev lik lønsutvikling målt i kroner. Rundt halvparten i denne salen er einig i at dei skal ha lik lønsutvikling målt i kroner. Senterpartiet er heilt einig med SV i det. Kristeleg Folkeparti er heilt einig med SV i det. Arbeidarpartiet er nesten heilt einig med SV i det. Men i denne saka, som gjeld lønsutviklinga for stortingsrepresentantane, er det ingen av dei som tar ordet. Det vil eg råde dei til å gjere. Eg har vore gründer, og eg har jobba både i det private næringslivet og i det offentlege. Eg kjenner alle sider av denne saka. Politikarforakt blir ikkje skapt av å diskutere dette. Politikarforakt blir skapt viss ein ikkje tar tak i desse spørsmåla. Det ville vore under Stortingets verdigheit ikkje å diskutere det. Ubehag må ikkje forvekslast med at det er feil å ta opp denne saka. Det må aldri forvekslast. Når det gjeld å snakke opp og ned stortingsvervet: Eg meiner det er ein ekstremt viktig jobb og eit privilegium å få lov til å representere folket på Stortinget. Men det er ikkje gjennom løna vi snakkar opp den jobben folk gjer. Det betyr i så fall at dei som tener minst i dette samfunnet, ikkje gjer ein viktig jobb, mens dei som tener aller mest i dette samfunnet, gjer det viktigaste – at det er løn som er uttrykk for kor viktig jobben er. Dette er ikkje ein diskusjon om å snakke opp eller ned stortingsvervet. Det kan eg snakke opp i ein annan debatt, utanfor § 55 i Stortingets forretningsorden. Dette handlar om løn, om å kunne sjå seg sjølv i spegelen og om å vise kvar lojaliteten ligg – om han ligg her, blant oss, eller om han ligg hos andre grupper i dette samfunnet, i eit år da vi ber om moderasjon.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-15:
Eg har forståing for at ein, når ein først har bestemt seg for ei landmaktutgreiing, ventar med alle avgjerdene, all bruk av nye kapasitetar osv. til ein har fått utgreiinga og kan ta stilling til ho, slik statsråden tar til orde for både i svarinnlegg og i innlegget sitt. Korleis heng det på greip med at ein i forslaget til langtidsplanen førehandskonkluderte på mange område innanfor Hæren?
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2017-06-15:
Det er tydeligvis mange saker man kan ta opp i en debatt, og jeg synes den debatten vi har hatt i dag, vel egentlig har vært en demonstrasjon som nesten grenser til å øke politikerforakten. Det er noe med at vi i Stortinget har en dagsorden, vi skal jobbe sammen om prosjekter, vi har mange vedtak vi skal fatte, og vi skal i utgangspunktet selvfølgelig ende opp med et resultat. Denne debatten har egentlig et litt feil utgangspunkt, for vi har nå fått en lønnskommisjon som anbefaler et lønnstillegg på 2,4 pst. Vi blir også underkastet konsumprisindeksens bestemmelser. Konsumprisindeksen er nå på 3,6 pst. Det betyr faktisk at også Stortingets medlemmer må tåle en reallønnsnedgang når vi har en moderat økning. Det er jo ikke helt uvanlig i samfunnet at man bruker prosentvise tillegg, det er en god tradisjon for det, og derfor ser jeg ikke helt poenget med at vi i Stortinget skulle fravike et prosenttillegg slik som det er oppstilt her. Så må jeg si at jeg kjenner meg ikke helt igjen i den beskrivelsen som vi etter hvert har fått av oss – hvor usosiale og helt umulige vi er, vi som står for det som er innstillingen. Vi har faktisk, tror jeg – de fleste av oss – en bakgrunn fra arbeidslivet, vi er næringsdrivende en del av oss, vi vet hva lønn er, og det er ikke alle som har hatt høy lønn. I det hele tatt er vi vanlige mennesker. Vi har også hjerte for det som skjer i samfunnet for øvrig, men vi har forskjellige måter å møte utfordringene på, og det mener jeg vi må respektere hverandre for. Jeg synes dette er passe taletid. Vi har faktisk en reallønnsvekstnedgang, vi også, sett i relasjon til konsumprisutviklingen, som nå er større enn den lønnsveksten vi tillater oss å ta.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2017-06-15:
Jeg tror i hvert fall ikke at politikerforakten blir større om vi bevilger oss et tillegg som er på linje med det alle andre bevilger seg. Hele grunnlaget for denne debatten har vært at man har framstilt det som at vi får en reallønnsvekst som er større enn alle andres, men det gjør vi ikke. Vår vekst er på 2,4 pst. Prisveksten er på 3,6 pst. Dette er derfor ikke en reallønnsvekstbevilgning. Vi holder oss til det som alle andre gjør. Dette er et system som det norske samfunnet er bygd på. Man har ulik lønn for den jobben man gjør, avhengig av utdanning og ansvar. Det å være stortingsrepresentant innebærer et mye større samfunnsansvar enn jeg har som bonde, f.eks. Jeg er gårdbruker, jeg har tjent mine penger på gården i alle år. Men jeg har også vært politiker, og jeg oppfatter at det å påta seg det samfunnsansvaret det er å være politiker, er en verdi i seg selv. Og jeg tror de aller fleste setter pris på den jobben som politikerne gjør. Det som SV har gjort her, er å uthule noe av – jeg holdt på å si – Stortingets verdighet. Man skal snakke om det saken gjelder, og de har gått langt utover det som ligger i § 55. Vi har sittet her og hørt og hørt. Det er skapt et bilde som jeg som stortingsrepresentant – og jeg tror det gjelder alle de andre stortingsrepresentantene også – ikke vil ta innover meg. Vi er her og gjør en jobb. Vi får en lønnsvekst som er på linje med andres. Jeg mener det skal være slik, for man skal verdsette den jobben vi gjør, og ikke snakke den ned. Det er utrolig mange dyktige folk i Stortinget, og de legger ned mye arbeid. De er flinke til å sette seg inn i saker og gjøre jobben på vegne av samfunnet. Jeg tror folk der ute – de aller fleste – skjønner og verdsetter den jobben vi gjør. Det er ingen skam om vi skulle få et lønnstillegg på linje med alle andre.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Jeg er enig med statsråden i at det er viktig at Avinor beholder og får sine inntekter. Det er hele grunnstammen i Avinor-modellen at inntektene går til å drifte hele nettet vårt – og i tillegg såpass at det er utbytte til staten. Jeg er enig i det som blir sagt her om taxfree. Det er ikke noe poeng å gjøre noe med det hvis man ikke gjør noe med kvotene, men det betyr ikke at man ikke kan se på hvem som skal stå for salget. Det er for så vidt en annen bit, og derfor er det litt pussig at statsråden og departementet er veldig opptatt av at på andre områder skal Avinor ikke få utnytte inntektsmulighetene. Det er den begrensningen som er satt i meldingen Stortinget ikke er enig i. Med hensyn til å utnytte arealene som Avinor har, og som er der fordi Avinor har bygd opp en flyplass, mener man at man skal slutte å videreutvikle eiendommer som ligger i nær tilknytning – man skal bare ha eiendomsutvikling. Hvorfor har man et annet syn på det? Det vil jo også ha betydning for inntektene til Avinor i framtida.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Takk for svaret. Det er bra – og for så vidt skulle det bare mangle at man ikke følger opp Stortingets signaler. Men det er én ting der Stortinget er litt uenig og kan virke litt utydelig, men samtidig – mener jeg – er klar, og det gjelder flysikringstjenesten. Regjeringen ønsker å konkurranseutsette den. Det ønsker for så vidt også – ser det ut til – et flertall på Stortinget, men man er litt usikker på når man bør gjøre det. Nå skal man i gang med en stor prosess innenfor tårntjenesten for å se på om man kan gjøre noe med kostnadene der, og satse på fjernstyrte tårn. Kunne det ikke være fornuftig at man hadde konsentrert seg om det, og ikke samtidig fokuserte så mye på å konkurranseutsette og å legge til rette for det? Det kan nesten virke som om man egentlig er mer opptatt av det enn av at Avinor skal få lov til å gjøre jobben sin, slik at dette skal bli best mulig, både økonomisk og på andre måter.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Jeg skulle egentlig ikke ta flere replikker, men jeg måtte nesten det for å presisere at hvis det ble oppfattet det slik, var det kanskje litt misoppfattet. Det er ikke noen tvil om at vi mener man bør vente med konkurranseutsettingen. Man bør fokusere på det som nå skjer når det gjelder fjernstyrte tårn, og få erfaringer med det. Det var min – og vår – intensjon knyttet til det. Jeg registrerer at det er en uenighet, at noen vil gå for en konkurranseutsetting kjappere. Så skal vi ikke glemme at Avinor har en egendrift i dag på bare 11 pst. – det er ikke slik at de driver alle virksomhetene selv. Den andre tjenesten er det som jeg kaller for kritiske funksjoner, som er viktig for at en flyplass skal være operativ. Alt er for så vidt det, men det som går på bakketjeneste – brann, redning og de bitene der – bør man se på. Når man har satt i gang en prøveordning i Bodø, bør man evaluere erfaringene fra den før man går videre. Det er Stortinget tydelig på. Jeg regner med at statsråden også vil følge opp det.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Først til en tredje rullebane: Når vi sier ja til den videre utredningen, er det fordi vi skal se framover. Og grunnen til at det ikke er en del av NTP, er at en ikke ser at dette er en investering som nødvendigvis skal tas i denne tolvårsperioden. Det er også sånn at når vi sier det er sett i forhold til å avsette areal, er det like viktig å frigjøre areal, for i dag båndlegger en faktisk areal på begge sidene av Gardermoen, altså både østre og vestre alternativ. Derfor er det riktig og viktig at Stortinget er tydelig på hva man ønsker i framtida. Det er greit å være tydelig på at man ikke ønsker en tredje rullebane, for det er også en avklaring for arealene. Men det er like viktig at man klarer å bestemme seg for det ene alternativet. Det er det jeg føler at flertallet er tydelig på, og man sier noe om det man ønsker skal utredes før denne saken ender opp med en reell behandling. Så til taxfree og inntekter til Avinor. Det overordnede viktige med Avinor-modellen er at de inntektene som kommer inn, brukes til å drifte et godt nett i hele landet vårt. Det er ingen tvil om at hadde vi ikke hatt denne modellen, er det ikke sikkert vi hadde hatt et like godt tilbud. I alle fall hadde det da vært avhengig av de årlige bevilgningene i statsbudsjettet og kanskje en diskusjon som hadde vært mindre forutsigbar. Jeg vet i alle fall veldig godt for min egen landsdel at dette tilbudet er utrolig viktig. På mange plasser er det faktisk ikke noe særlig alternativt tilbud for å kunne reise når man skal et stykke av gårde. Så til konkurranseutsetting og privatisering. Det er ikke tvil om at der er det et skille i denne salen. Vi har en regjering som ønsker å konkurranseutsette og privatisere mest mulig. Jeg er veldig glad for at man er enige om at man skal stå på Avinor-modellen. Men det er ingen tvil om at det også undergraver den dess mer man konkurranseutsetter og eventuelt legger til rette for privatisering. Jeg er i hvert fall veldig glad for at det som står i programforslaget til Fremskrittspartiet, ikke er lagt til grunn i denne meldingen. Derfor er jeg litt opptatt av det. Så til statsråden som var litt i tvil om hva Stortinget egentlig mener. Jeg mener at den merknaden som står på side 5 under Flysikringstjenesten, er veldig tydelig på det som går på konkurranseutsetting. Det er et flertall her i salen for at vi skal konkurranseutsette flysikringstjenestene, men jeg mener også det er et flertall i denne salen for at man skal avvente den prosessen til man har gjennomført erfaringene fra fjernstyrte tårn. Det er i alle fall en helt tydelig tolkning fra min side.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Jeg skal prøve å svare på det som statsråden utfordret på, sett fra mitt ståsted som saksordfører. Først det som går på salg av kompetanse. Det som meldingen sier, er at man ikke skal få lov til å drive med noen ting. En skal drive med kjernevirksomheten og ikke få utnytte den kompetansen man har. Jeg oppfattet at vi syntes det var en snever holdning. Slik jeg tolker komiteen når det gjelder salg av kompetansen til Avinor, skal man ikke drive med stordrift utenlands, men man kan gjerne bruke kompetansen sin til å bistå utenlands med konsulenttjenester. Jeg tror det er en grei presisering. Så jeg føler meg rimelig trygg på oppfatningen i komiteen. Når det gjelder flysikringstjenesten, er i hvert fall oppfatningen til saksordføreren – det punktet står under avsnittet Flysikringstjenesten, Kristelig Folkeparti må for så vidt presisere det selv – at man prinsipielt er for at man kan konkurranseutsette flysikringstjenesten, men at man vil avvente det, sånn som det står her. Det er i hvert fall min oppfatning av den biten.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Det er ingen tvil om at luftfarten er i stor endring, og det skjer mye, ikke minst når det gjelder arbeidsforhold og den biten der. Derfor mener vi at det er overordnet viktig at man får laget en helhetlig luftfartsstrategi. Ja, vi er klar over at vi ikke kan gjøre det uten å ta inn over oss at vi er en del av noe større, som forrige representant sa. Det betyr ikke at vi ikke likevel både kan ta en ledende rolle og ikke minst se på hva vi likevel kan gjøre. Det er jo ikke alt som må klareres av andre i forholdet. Jeg registrerer at man er fornøyd med at det er i gang en slik prosess, men jeg registrerer også at man legger opp til å bruke veldig mye tid før man har som mål å komme tilbake til Stortinget. Det er også vår bekymring. Derfor vil vi opprettholde det opprinnelige forslaget vårt om at vi vil ha en slik melding. Med det tar jeg opp mindretallsforslaget, fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-06-15:
Det er ikke noen tvil om at alle har den intensjonen at man ønsker det beste. Men maken til selvskryt er det lenge siden jeg har hørt, og retorikken går igjen og igjen. Det er i hvert fall tydelig at man er samkjørt før man går på denne talerstolen. La meg først si at også jeg er glad for at vi igjen har fått på plass en industrimelding. I kjent stil forsøker regjeringen å ta all æren for den. Vi som sitter i salen her, vet at slik er det ikke, men det er bra at den er på bordet i dag. Det er nå engang slik at i hvert fall vi i Arbeiderpartiet ønsker å bygge dette landet, og vi ønsker selvfølgelig ikke å selge det ut. Jeg ser at det harseleres med det også. Men det er bare nettopp på grunn av at vi beskriver den politikken som har vært ført disse fire årene, at vi sier det og er bekymret for det. Det er viktig at vi har sterke og gode bedrifter i Norge, og ikke minst er det viktig med hensyn til arbeidsplassene. Jeg må bare si at jeg er bekymret hvis denne regjeringen skal fortsette, med tanke på en del av de tingene som skal skje. Man kan i hvert fall ikke slå seg på brystet og si at man har lyktes med den strategien man har lagt til grunn så langt – som har vært skattekutt. Da skulle en tro at det hadde blomstret ute i landet, selv om vi har hatt en krise. Men slik er det ikke. Man står på denne talerstolen i dag og prøver å fortelle at alt går veldig bra ute, og at det nesten er slik at det er lav arbeidsledighet. Ja, den er litt lavere, men det er fortsatt en rekordhøy arbeidsledighet, og det er ikke sysselsettingsvekst. Hvis man ikke tar det inn over seg, har man en kjempeutfordring. Det skapes nesten ikke arbeidsplasser under denne regjeringen. Det ble skapt fem ganger flere arbeidsplasser under den rød-grønne regjeringen – det er fakta – og to tredjedeler av dem var i privat sektor. Så kan man hovere og finne dårlige eksempler på at regionale utviklingsmidler ikke slår bra til, og bruke det mot ordningen. Men vi som har sittet ute i kommunene og sett at det kan brukes til veldig mye bra, også for å legge til rette for arbeidsplasser, vet hvor viktig slike midler kan være. Så til hovedpoenget mitt, CO2-kompensasjonsordningen. Vi husker alle hva som skjedde høsten 2013, da man var i ferd med å rasere kraftkrevende industri. Jeg må bare si at jeg ikke er imponert over den jobben som er gjort så langt. Når man også er så lite framoverlent i denne meldingen når det gjelder ordningen framover, bekymrer det meg at man ikke klarer å komme på plass og være mye tydeligere på hva dette betyr. Det betyr noe for 11 000 arbeidsplasser ute i landet at vi får en god ordning for CO2-kompensasjon i framtida.
Torill Eidsheim (Høyre), 2017-06-15:
Først takk til saksordføraren for ei god utgreiing om komitéinnstillinga i saka. Avinor har ei viktig rolle i utviklinga av ei konkurransekraftig norsk luftfartsnæring. Selskapet har i dag tilnærma monopol på lufthamn- og flysikringsverksemd, og det er Samferdselsdepartementet som utøver eigarskap og økonomisk regulering av selskapet. Det er Avinor-modellen som ligg til grunn. Det er viktig å sjå til at Avinor utøver sitt definerte samfunnsoppdrag effektivt. Departementet forventar at Avinor legg opp til å starte arbeidet med å innføre konkurranse om tårn- og innflygingstenester i 2017. Selskapet ønskjer å etablere fjernstyrte tårn ved lufthamner der det er meir kostnadseffektivt enn å konkurranseutsetje tradisjonell flysikringsteknologi. Samferdselsdepartementet meiner at kostnadseffektivitet må prioriterast, og eg er einig i Avinor sine vurderingar om å prioritere og ta i bruk fjernstyrte tårn. Det er òg positivt at det er sett i gang ein prosess med sikte på å flytte eigarskapen til Avinor Flysikring AS ut av Avinor-konsernet. Flystøy er svært belastande for dei som blir ramma av det, og frå tid til anna er det nokon som vender seg til oss om det. Komiteen legg til grunn at ein vidarefører arbeidet med å minimere dei ulempene flytrafikken faktisk skaper med omsyn til støyplaga, og spesielt med tanke på dei nye typane helikopter som har vist seg å gje ekstra store støyplager i enkelte område. Det er gledeleg at dei nye terminalane ved Oslo lufthamn og Bergen lufthamn no endeleg står ferdige i 2017. Lufthamnstrukturen i Noreg med mange småflyplassar er avhengig av effektive storflyplassar, med Gardermoen som det viktigaste navet. Avinor har vist seg visjonær både i arbeidet som selskapet gjer for å leggje til rette for bruk av biojetdrivstoff, og i sitt langsiktige prosjekt, som er å leggje til rette for elektriske passasjerfly og at dei skal kunne bruke lufthamnene til Avinor i framtida. Utviklinga har ofte vist seg å gå langt raskare enn det ein først ser føre seg. Ta f.eks. elbilar og autonome køyretøy, som begge for ikkje så lenge sidan blei sett på som svevande framtidsvyar. Luftfart er ein viktig berebjelke i norsk transport, og el- og hybridfly kan revolusjonere flytrafikken på korte distansar. Det norske kortbanenettet kan kome til å vise seg å vere ein viktig del av denne utviklinga, ei utvikling som vil kunne ha stor betydning for dei som driv lufthamnene, og gje eit endå betre flytilbod til oss alle. Det er viktig at vi som styresmakt følgjer denne utviklinga tett, og at vi legg forholda til rette for å kunne dra best mogleg nytte av teknologimoglegheitene som finst til kvar tid.
Torill Eidsheim (Høyre), 2017-06-15:
Vi i Høgre er heilt einige i at ein må sjå på alle gode tiltak for å motarbeide alvorleg kriminalitet, spesielt overgrep mot barn. Men frå vår ståstad blir ei slik hastebehandling – la meg driste meg til å kalle det det – av ei så alvorleg sak som dette, gjennom eit Dokument 8-forslag som konkluderer med éi løysing, ein feil innfallsvinkel. Fleirtalet peikar på at det er mange ulike problemstillingar som må avdekkjast for å motarbeide kriminalitet i sin heilskap. Ikkje minst må desse tiltaka vere målretta. Det gjeld òg i aller høgste grad tiltak knytte til IP-adresser. Vi meiner at ei utgreiing vil vere viktig for å sikre at ei eventuell lovendring vil vere innanfor rammene av dei internasjonale forpliktingar Noreg har, og at ein òg varetek personvernet. Vi viser i merknadene til at dagens bruk av internett fører med seg at brukarane si åtferd på nettet som regel alltid blir spora i ei eller anna form. Men vi veit òg at utviklinga frå direktivet blei behandla og fram til i dag, har vist at stadig fleire brukarar faktisk vel å skjule IP-adressa si av heilt legitime grunnar, men òg av andre grunnar. Dette utfordrar. Eg er veldig glad for å høyre statsråden peike på at arbeidet alt er i gang. Det lovar godt. Ein ser alvoret i situasjonen, og ser på kva for moglegheiter som faktisk finst for å finne det som er den gode tilnærminga og dei målretta tiltaka. Det er viktig at vi får på plass nødvendige verkemiddel i kampen mot all kriminalitet. Når det gjeld IP-adresser, vil det ikkje vere slik at ein kan skilje mellom det som er knytt til overgrep av barn, og det som er knytt til annan relevant kriminalitet. Som sagt er eg glad for å høyre at arbeidet er i gang, og eg reknar med at det vidare arbeidet òg vil ta opp i seg gode vurderingar av målretta tiltak, som varetek både heilskap, langsiktige verknader og personvern.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Først en kommentar til representanten Elvestuen angående konkurransedyktighet på strekninger. Han nevnte i sitt innlegg København. Hvordan i all verden skal København–Oslo bli en konkurransedyktig strekning for tog kontra fly? Det er ikke mulig. Så er det også sånn at folk flest ikke bare skal fra Oslo til Arlanda. De skal kanskje fra Oslo til Arlanda og videre til Riga. Skal man da først ta toget til Stockholm, så omstigning: komme seg ut til flyplassen? Det sier seg selv at dette ikke er et alternativ. Jeg skal gi representanten Elvestuen rett på ett område, og det er at det nok finnes noen enkeltstrekninger som etter hvert vil være konkurransedyktig med hensyn til annet kollektivtilbud enn fly. Men i dag, og også de neste årene, er vi ikke der. Så til representanten Juvik. Han nevnte i sitt innlegg privatisering. Nei, konkurranseutsetting er ikke privatisering. Hvis det er noe som undergraver Avinors mulighet til – og husk at Avinor er fullt ut statlig eid – å kunne kryssubsidiere flyplasser som ikke er lønnsomme, er det nettopp å fjerne det effektiviseringspotensialet som ligger der. Jeg har 30 år som bakkepersonell på fem ulike flyplasser. Det er voldsomt mye å hente med hensyn til effektiviseringspotensialet der. Så til representanten Sjelmo Nordås. Vi kunne sikkert alle ønske oss direkteflyvninger fra vår regionale flyplass – veldig gjerne fra Sandane til New York. Men det er markedet som regulerer dette. Det er selskapet som velger å fly der markedet er. Og det markedet finnes faktisk ikke der. Så vi må ikke undergrave Oslo lufthavn. Vi må sikre at Oslo lufthavn får vokse, sånn at vi sikrer disse flyforbindelsene og enda flere flyforbindelser enn det vi har i dag. Og det gjør vi kun ved å legge til rette for veksten. Så her er det sånn at Avinor må ha en ramme som gir vekstmuligheter, som gir mulighet til å kunne satse rett. Der ligger selvfølgelig også den tredje rullebanen, som en av de viktigste sakene for å kunne lykkes med dette i framtiden.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Det er en samlet komité som er enig om at en helhetlig luftfartsstrategi må komme. Noe komiteen også viser til i merknadene sine, er at statsråden allerede er i gang med forarbeidet til en helhetlig luftfartsstrategi. Videre har man også merket seg at dette arbeidet er en oppfølging av det notatet som ble laget om globalisering og økt konkurranse i sivil luftfart. Det som vil skje, er at det blir satt ned et representativt utvalg som skal bistå departementet i utformingen av denne strategien, og uten tvil er et sentralt tema der betydningen av å ha en norsk luftfartsnæring. Det vil bli tatt opp problemstillinger som flyselskapenes forretningsmodell, ansattes vilkår samt sikkerhet og miljø. Dette er helt i tråd med det en enstemmig komité er opptatt av. Det som skiller komiteen derimot, er kanskje tidsaspektet for når man kan få en slik strategi på plass. Dette er en strategi som man ikke bare kan lage på det norske kammerset, for å si det sånn. Vi er fullstendig avhengig av at Norge er i dialog med Europa om internasjonale avtaler, og at dette er mulig å bake inn i en slik strategi, for å få kvaliteten opp å stå. Hadde det bare vært opp til Norge, departementet og det politiske lederskapet her, er jeg helt overbevist om at denne strategien allerede hadde vært behandlet her hos oss. Men igjen: Vi vet at ting tar tid. Ikke minst tar ting enda lenger tid i utlandet, og vi er altså veldig avhengig av at dette henger på greip, for Norge er ikke en øy uti havet. Vi er avhengig av andre land for at dette skal fungere.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Saksordføreren redegjorde veldig godt for hva trafikkdata er, og hva datatrafikk er. Jeg er sikkert ikke den eneste som bruker disse to begrepene litt i hytt og pine, men det er i denne saken vesentlig forskjell på de to, og det er veldig viktig. Teknologi, nye metoder, debatten om datalagring i 2011 – den debatten er faktisk nesten steinalderen. Vi må nå se på helheten og ta inn over oss de endringene som går fortere og fortere. Utfordringen er å finne det rette nivået mellom behovet for informasjon for å forebygge kriminalitet og behovet for personvern. Å finne det rette nivået er krevende for alle partier. Da denne saken ble fremmet av Kristelig Folkeparti, var vi i Fremskrittspartiet veldig positive til originalforslaget som Kristelig Folkeparti fremmet. Men så skjedde det et eller annet rart etter at komiteen fikk dette til behandling, for Kristelig Folkeparti trakk sitt forslag og fremmet et nytt et med et helt annet innhold. Det var rart. Jeg regner med at representanten for Kristelig Folkeparti som sitter i salen, og som skal uttale seg i saken, vil redegjøre for hvorfor de snudde og trakk forslaget sitt. I den saken vi behandler nå, dreier det seg altså kun om IP-adresser. Datatilsynet uttalte i høringssvaret i forbindelse med debatten om datalagring som fant sted i 2011, at når det gjaldt IP-adresser, var de villige til å vurdere lagringsplikt. Jeg tenker at det er dette vi skal debattere og diskutere nå. Bjørn Erik Thon uttalte følgende til Aftenposten: «Det er en vesensforskjell mellom det å identifisere hvem som står bak en IP-adresse og det å ha en total kartlegging av hvem som snakker med hvem, når og hvor den enkelte borger fysisk befinner seg til enhver tid.» Det er helt vesentlig. Derfor ønsker vi i Fremskrittspartiet å møte dette behovet med en fleksibel tilnærming, for akkurat nå, mens vi debatterer denne saken, begås det alvorlig kriminalitet og overgrep mot barn. Det legges igjen spor, men de vil bli slettet innen politiet eventuelt får tatt beslag i pc-en. De slipper unna igjen. Og i morgen er det på han igjen – nye barn, nye overgrep. Det er derfor Fremskrittspartiet vil komme behovet i møte og tar opp et forslag om at vi ønsker å lagre IP-adresser i minst seks måneder, med en fleksibel tilnærming. Derfor tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag i saken.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-15:
Nå har jo jeg hatt ordet, så jeg vil egentlig kommentere litt det som har kommet fram i debatten. Representanten Nybø tar i replikkrunden med statsråden opp dette med utredning/ikke utredning. Der skal vi være klar over at det forslaget som Fremskrittspartiet her fremmer, originalt ble fremmet av Kristelig Folkeparti. Som en ser i Dokument 8:126 og i innstillingen til oss, Innst. 407 S, er det det forslaget som vi fremmer, som Kristelig Folkeparti fremmet opprinnelig. Det var det jeg etterlyste i stad – jeg ønsker å vite hva som har skjedd i Kristelig Folkeparti, når de ikke holder oppe sitt eget forslag slik det var i utgangspunktet. Representanten Nybø var også innom hvorfor Fremskrittspartiet fremmer et forslag som sier «minst seks måneder». Det er et landsmøtevedtak for Fremskrittspartiet, jeg er representant for Fremskrittspartiet, og selvfølgelig fremmer jeg forslag som er i tråd med vår politikk. Men statsråden representerer en regjering, og det er en vesensforskjell. Det trodde jeg kanskje at representanten Nybø visste at det var forskjell på. Videre ser en også at Fremskrittspartiet både i merknads form og i forslaget til I støtter den utredningen som må gjøres, spesielt når det gjelder relevante trafikkdata, om det bør utvides, og det er klart at det støtter vi. For oss er det viktigste å få dette til å fungere, og ønsket fra politiet på dette området er nettopp at dette må på plass. Minst seks måneder må på plass, og politiet ønsker to år, så hvorfor ikke? Så har jeg stor tillit til at statsråden vil komme tilbake til høsten, når statsråden er statsråd på nytt, med tydelige føringer på hvor vi lander, hvor mange måneder, og hva som er aktuelt. Det er viktig for oss i Fremskrittspartiet at vi er fleksible, og at vi har et lovverk som er tilpasset det behovet som er der ute. Vi vet jo selv hvor lang tid en lovendring tar i denne forsamlingen. Slik som teknologien utvikler seg, klarer vi ikke å følge med, vi klarer ikke å lage et lovverk som er tilpasset de utfordringene som er ute i samfunnet i dag på dette området. Ergo er vi nødt til å være litt fleksible, og jeg vil tro, med et godt hjerte, at det er vi alle her i salen enige om.