Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2010-10-22:
Om man går inn på SSBs hjemmesider og klikker på befolkningsvekst, vil man finne fargeillustrasjoner som viser en befolkningsøkning i landet som helhet, og hvor veksten vil komme. Statsråd Meltveit Kleppa, som har en fortid i Kommunal- og regionaldepartementet, vet svaret bedre enn mange: i og rundt de store byene. De største, røde pilene peker mot Oslo-området. Akershus med sine 530 000 innbyggere og Oslo med sine 580 000 innbyggere vil oppleve ytterligere vekst i årene som kommer, selv om sentraliseringen avtar. Det er hevet over enhver tvil at disse to fylkene utgjør samme arbeidskraftregion. I tillegg er det mange som pendler inn til hovedstaden fra Buskerud, Oppland, Hedmark, Østfold og Vestfold. Pendling gjør dette mulig. Bare i Akershus er det 123 000 personer som daglig pendler til og fra arbeid. Det er svært mange familier som er berørt av pendling. Området i og rundt hovedstaden vil kunne oppleve en vekst på 30 pst. i biltrafikken de neste 20 årene som følge av denne befolkningsøkningen. Prognosene er ikke tatt ut av løse luften. Årsaken er at Akershus er det fylket i landet med høyest bilbestand, 330 000 biler, og er på topp i bilhold per 1 000 innbyggere. Dessuten er kjørelengden per bil lengst i Akershus av alle fylker. Det er dessuten verdt å merke seg at ferske halvårstall fra Ruter for 2010 viser at bilkjøringen i Akershus øker. Det kan være mange årsaker til dette, mest sannsynlig skyldes det problemene i togtrafikken sist vinter, men også nye bussruter på Romerike kan spille inn. Hele kollektivtilbudet påvirker biltrafikken ganske tydelig. Uansett er dette motsatt av ønsket utvikling. Målet for de fleste politikere i denne regionen nå, i fylkestinget, byrådet i Oslo, i regjering og storting, er jo at flere og ikke færre reiser kollektivt, og at mest mulig av trafikkveksten skjer kollektivt. Akershus er togfylket framfor noe. Særlig fra kommunene et stykke unna bygrensen til Oslo er tog det viktigste kollektive transportmiddelet. Denne regjeringen har satset og fortsetter å satse på infrastruktur på jernbanen. Jeg vil minne om at jernbaneinvesteringene nå er tre ganger høyere enn da vi tok over etter den forrige regjeringen. Togpassasjerene vil merke kraftige forbedringer. Neste år er hele strekket med dobbeltspor mellom Lysaker og Asker ferdig. Dobbeltsporet på Follobanen er vedtatt, og Gardermobanen nord for Oslo er også i svært god stand. I Akershus er det få byer. Vi har fire steder med bystatus så vidt jeg har kunnet finne ut av Wikipedia: Drøbak, Ski, Sandvika og Lillestrøm. Akershus er et landbruksfylke, hvor folk bor godt med god plass, men de bor spredt. Selv bor jeg i Asker, en bygd på drøye 55 000 innbyggere som vi insisterer på er en bygd, hvor det lukter gjødsel på stasjonen når det er vår og vi står og venter på vei til jobb i Oslo. Mange har flyttet ut til mer landlige omgivelser, hvor det er bedre plass og mer bolig for pengene, men det gir større utfordringer miljø- og transportmessig sett enn om vi klumpet oss sammen i større byer og bodde i høyhus alle sammen. Samferdselsforskning viser at folk gjerne velger kollektivtransport om det gir smidig, komfortabel transport som oppleves som effektiv, og er i rute. Men overgangene må være sømløse. De må ikke oppleves som kompliserte eller for tidkrevende. De store toginvesteringene i Oslo-regionen krever at vi fokuserer mer enn hittil på å få folk så effektivt som mulig til trafikknutepunktene, særlig de store togstasjonene. Sagt på en annen måte: Skal vi få maksimalt ut av disse tunge investeringene, må det være lett tilgjengelighet til toget. I dag er pendlerparkeringsplassene trolig det som i størst grad hindrer flere i å ta toget. Vi har som mål å øke antall togpassasjerer. Da må parkeringsplassene på plass for at pendlerne får den forutsetningen som må til for at passasjertallene skal øke. I dag er dette tilbudet mangelfullt. Før denne dagens debatt ba jeg kommunepartiene i mitt fylkesparti, Akershus, om å fortelle meg hvordan hverdagen er for deres pendlende medlemmer og sympatisører. Jeg fikk svært utfyllende svar fra nesten alle kommunepartiene. La meg ta en kort gjennomgang, som ikke omfatter alle kommuner engang: I Asker har man 17 000 pendlere som forflytter seg ut av kommunen på jobb hver eneste dag. Det er totalt 719 parkeringsplasser på små og store stasjoner. Det er overfylt på alle disse parkeringsplassene. I parkeringshusene, som krever egne månedskort og egenbetaling, er det ledige plasser. I tillegg bruker pendlere fra Lier, Drammen, Hurum og Røyken i Buskerud parkeringsplassene i Asker. Det er sammensatte årsaker til det, bl.a. at det har vært mye problemer i Drammen – jeg tror representanten Lise Christoffersen kommer tilbake til det senere i debatten – men også fordi pendlere fra Buskerud får et bedre togtilbud og billigere månedskort siden de dermed er nærmere Oslo. Dette vil trolig forsterkes etter at det innføres et nytt sone- og prissystem hos Ruter fra september 2011. I Bærum er det også få parkeringsplasser, særlig i Sandvika, som er et viktig trafikknutepunkt. Lysaker vil framover ha behov for langt flere plasser. Den nye stasjonen der fortjener å bli brukt av flest mulig. Stabekk, Bærums Verk og Høvik har dårlig utnyttede parkeringsplasser. Der er det tomt. Det er ikke så mange som parkerer. Vestby har for liten kapasitet, men har mange nok plasser på Son stasjon. Ski har tilstrekkelig antall plasser, men i planarbeidet med ny stasjon bør det tas hensyn til befolkningsveksten som kommer, og legges til rette for parkeringsplasser. Ås har behov for innfartsparkering fire steder i kommunen. Nesoddtangen trenger flere plasser på vestsiden for at busspassasjerer som fraktes til båtene, skal kunne parkere. Nittedal trenger flere plasser enn de parkeringsplassene de har i kommunens sentre. Der er det alltid fullt. Lørenskog har behov for flere parkeringsplasser ved Fjellhamar. Fet sliter med kø på Fetsund bru. Derfor er det viktig med pendlerparkering ved stasjonene på Kongsvingerbanen før man krysser Glomma. Svingen stasjon har f.eks. for få plasser i dag. Ullensaker har sprengt kapasitet. For ordens skyld, til slutt: Eidsvoll kan melde om at de ikke har problemer med dette i det hele tatt. Så det varierer selvfølgelig. Tidligere denne måneden offentliggjorde Ruter sin innfartsparkeringsstrategi. Der er analysen langt grundigere, naturlig nok, enn et sånt sveip i Arbeiderpartiets partiorganisasjon. De ser for seg en økning på 10 000 plasser. I dag er det 8 000. Totalt er det behov for 18 000 plasser de neste 20 årene. Det mest interessante med rapporten er at det endelig ligger en grundig analyse til grunn for denne problematikken i et helhetlig perspektiv. Det har manglet, muligens fordi ansvaret, oppgaven, gevinstene og fordelene er spredt mellom svært mange ulike aktører. Jernbaneverket har hovedansvaret for pendlerparkering til tog. For buss og bane i Oslo og Akershus er det Ruter. Det er Ruter og NSB som tjener på flere reisende og økte billettinntekter. Selskapet Rom Eiendom er eiendomsbesitter mange steder sammen med en rekke andre private og offentlige eiere. Kommunene er reguleringsmyndighet. Ofte ønsker hver og en kommune en helhetlig parkeringspolitikk lokalt, men de sitter ikke alltid i posisjon til å få det til med tanke på dem som pendler med Ruter eller NSB. Fylkeskommunene har det overordnede ansvaret for kollektivtrafikken. I Akershus’ tilfelle skjer det i et selskap som eies av to fylker, som noen ganger har like interesser, andre ganger helt ulike interesser. Resultatet blir en lite helhetlig politikk, uten en overordnet plan. På vegne av mange pendlere er det en etterlengtet rapport Ruter nå lager. Men utfordringen blir også denne gangen å koordinere alle disse aktørene. Hvordan organiseringen, driften og finansieringen skal være, konkluderes det ikke med i rapporten, annet enn at det i Oslopakke 3 skal være satt av penger nettopp til innfartsparkering. Alle vi som følger med på Oslopakke 3, og hva som skjer rundt den, vet at kostnadsoverslagene på de store, tunge investeringene har økt betydelig. Konsekvensene av dette er det ingen som så langt har klart å konkretisere, men det er betydelig fare for at det dermed vil bli mindre penger enn planlagt også til pendlerparkering. Et av de mer interessante forslagene i rapporten er å gjøre Statens vegvesen ansvarlig for all pendlerparkering. Jernbaneverket bør konsentrere seg om utvikling av drift av jernbanen, argumenteres det for, og ikke denne typen oppgaver. I tillegg drøftes dette med brukerbetaling. Når dette er sagt, vil jeg understreke at å gå eller sykle til stasjonen bør oppmuntres, også av helsemessige grunner. Parkeringsplasser genererer bilkjøring, og mange lokale veier i Akershus er også overbelastet fordi mange bruker bilen på korte turer. Men også sykkelparkeringen på min lokale stasjon i Asker er full i sommerhalvåret. Det er dog en enklere oppgave å løse. Jeg tar denne saken opp i Stortinget for å synliggjøre det politiske engasjementet som jeg opplever i denne saken. Det er viktig at samferdselsministeren og Stortinget gir signaler om at dette arbeidet bør prioriteres. Vi investerer tungt i jernbane for tiden. Jeg er overbevist om at tiden er inne for også å ta et mer helhetlig grep når det gjelder innfartsparkering. Rapporten fra Ruter danner et godt grunnlag for å komme videre. Jeg ser fram til å høre statsrådens svar på disse viktige utfordringene i og omkring Oslo.