trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-05-08:
Regjeringen sier gjerne at faste ansettelser er hovedregelen i Norge, men i praksis undergraver de den regelen ved å åpne for mer midlertidighet og ved å verne om bemanningsbransjen. Fra 1. januar ble regelverket for bemanningsbransjen strammet inn, men hva skjer? Jo, nå sier tillitsvalgte i fagbevegelsen at bemanningsbyråene tilbyr arbeidsfolk stillinger på ned mot 3 og 5 pst. Hvis man er heldig, får man en stilling på 20 pst. Det siste er anbefalingen fra NHO Service og Handel – de såkalt seriøse bemanningsbyråene. Da vil man få jobb én dag i uken eller de ti første ukene i året. Det er naturligvis helt useriøst, og det skjer selv om det er behov for ansatte i heltidsstillinger. Denne bransjen undergraver den norske modellen, som er basert på hele og faste stillinger. Bransjen preges av at få er organisert, at det er mangel på tillitsvalgte, og at det er null medbestemmelse. Solberg har sagt flere ganger at vi alle må jobbe mer for å ha råd til å opprettholde velferden. Da er det rart at regjeringen verner om en bransje som ansetter folk ned i 3–5 prosentstillinger. Alt tyder på at bemanningsbyråene i beste fall vil tilby de ansatte faste deltidskontrakter. Mener Solberg at ufrivillig deltid på 5, 20 eller 50 pst. skal være den nye normalarbeidsdagen, eller trengs det krav om at selskapene må ansette i hele og faste stillinger?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-05-08:
Den ene parten, arbeidstakersiden, vil ha vekk byråene. Den andre parten tilbyr standardkontrakter på 20 pst., som er særdeles lite for å kunne leve av det og for å ha forutsigbarhet for inntekt gjennom et helt år. Statsråd Hauglie påstår at innleie er lite utbredt, men hun innrømmer at det er ekstra utfordringer innenfor bygg- og anleggsbransjen i deler av landet. Statsbyggs egne tall viser at andelen innleie er 20 pst. på deres byggeplasser, og det er langt over tallene som Anniken Hauglie opererer med. Hvis regjeringen virkelig vil rydde opp i de useriøse forholdene bemanningsbransjen har skapt, vil regjeringen vurdere et forbud mot bemanningsbyråer på byggeplasser i Oslofjord-området hvis de nye reglene som er innført, verken gjør at innleieandelen går ned, eller fører til at bransjen ansetter folk i faktiske, reelle stillingsomfang?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-05-08:
Frislippet kom i år 2000. Etter krigen og fram til år 2000 var det jo ikke noe frislipp av disse byråene, og vi bygde jo åpenbart landet på den tiden også – til og med med norske selskaper. Så vi har klart det før, uten at det har vært fritt fram for disse bemanningsbyråene. For over ett år siden fikk Rødt med seg stortingsflertallet på et vedtak med en klar beskjed til regjeringen: Kom til Stortinget med tiltak for å få flere organiserte i arbeidslivet. Det har statsråd Hauglie fulgt opp ved å holde et seminar. Det er vel og bra, men et seminar er ikke nok for å kvittere ut det stortingsvedtaket. Vi lurer på hva regjeringen helt konkret vil komme med av tiltak for å sørge for at flere organiserer seg i norsk arbeidsliv, og når de tiltakene vil komme til Stortinget.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-05-08:
Jeg vil bare ha et svar på spørsmålet som jeg stilte: Når kommer regjeringen med tiltak som gjør at flere organiserer seg, som Stortinget har vedtatt og bedt regjeringen komme med? Når får vi det, og hva er tiltakene som regjeringen ser for seg for å sørge for dette?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2019-05-08:
Statsministeren sa i fjor at oppryddingen i innleieregelverket var regjeringens største nederlag. Det er sikkert derfor regjeringen ikke bryr seg om hvorvidt reglene blir fulgt og innfører et tilsyn, sånn som stortingsflertallet har bedt om. Samtidig har regjeringen fjernet kollektiv søksmålsrett og gjort det dyrere å være medlem i en fagforening. Som følge av dette ser vi økende forskjeller i arbeidslivet, mellom dem som har hele, faste stillinger, og dem som er innleid, mellom dem som har gode avtaler og tillitsvalgte rundt seg, og dem som er på uorganiserte arbeidsplasser. Mange nordmenn opplever å ha mindre penger å betale regningene sine med under dagens regjering, mens de som har de høyeste lønningene, stikker fra – godt hjulpet av regjeringens skattepolitikk. Nå ser vi også at antallet arbeidsforhold øker mer enn antall lønnsmottakere, noe som viser at det har blitt vanligere med flere jobber for å få endene til å møtes. Er statsministeren fornøyd med at regjeringens politikk øker forskjellene?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-05-08:
Det er ikke bare fødetilbudet som skaper engasjement i distriktet for tida. Forslaget om å endre strukturen ved Nord universitet har skapt sterke reaksjoner lokalt, særlig på Helgeland og i Trøndelag. Bekymringen er at viktige utdanninger som sørger for at man får fagfolk til yrker som er viktige for velferden vår, bygges ned. Vi ser allerede mangel på sykepleiere, mangel på lærere, og det ser man ikke minst i Helgeland og i nordlige Trøndelag. Spørsmålet er hva regjeringa vil foreta seg i denne situasjonen. Det var regjeringa som tok initiativ til sammenslåingen av Universitetet i Nordland, Høgskolen i Nesna og Høgskolen i Nord-Trøndelag, og det er også regjeringa som har bedt Nord universitet om å endre strukturen sin. Det gjorde de i tildelingsbrevet som ble sendt i desember 2018. Det er regjeringas styringssignaler til universitetet. Nå får jo regjeringa det de har bedt om, og når reaksjonene på forslaget fra styret i Nord universitet kommer, forsøker egentlig regjeringa å si to ting på én gang. På den ene sida har de gitt beskjed om at strukturen må endres, og statsministeren har også sagt at prosessen må få gå, og at hun ikke vil instruere styret. Det sa hun senest til Namdalsavisa i går. På den andre sida har forsknings- og høyere utdanningsministeren sendt et brev til styret i universitetet der hun har bedt dem ta hensyn til regionale behov. Regjeringa sender dermed ganske forvirrende signaler både til universitetet og til regionen. Man sier én ting i tildelingsbrevet og nå noe annet til lokalmedia. Det skaper usikkerhet både i regionen og i høyere utdanningssektoren om hvordan man skal styre universiteter og høyskoler framover. Derfor vil jeg spørre statsministeren om hun kan være med og oppklare den usikkerheten som er skapt, om hun kan være tydelig på hvilke av signalene regjeringa har sendt, hun mener styret i Nord universitet nå skal følge opp.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-05-08:
Dersom regjeringa hadde vært så opptatt av behovet for utdanning som oppfylte regionenes behov, eller at Nord universitet skulle ha en viktig rolle i kompetansereformen og tilby kortere etter- og videreutdanninger, hadde man skrevet det tydelig i tildelingsbrevet i desember. Sannheten er at vi hører andre signaler nå enn det Nord universitet har fått beskjed om å styre etter, det siste året. Grovt sagt kan man si at universitetene har to føtter å stå på, to oppdrag: Det ene er å sørge for god forskning, førstekompetanse og å oppfylle kravene om doktorgradsprogrammer, som regjeringa har stilt, og det andre er god utdanning som også treffer distriktene. Beskjeden fra regjeringa til Nord universitet har jo vært at man lener seg for mye på den ene foten, på distriktsfoten – ikke bare gjennom tildelingsbrevet, høyere utdanningsministeren dro til og med ubedt til Nord universitet og ga den beskjeden. Nå hører jeg at statsministeren er opptatt av behovet i regionen, og da har jeg rett og slett lyst til å spørre statsministeren om det er sånn at det behovet man har i regionen, er så viktig at regjeringa vil overprøve styret i Nord universitet dersom det kommer fram til en konklusjon som opprører i regionen.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-05-08:
Når jeg hører på denne spørretimen, er det som slår meg, at jeg står igjen med litt større usikkerhet om hvordan regjeringa egentlig vil styre Nord universitet og universitets- og høyskolesektoren, for de signalene som sendes ut, er mildt sagt forvirrende. I tildelingsbrevet sier man én ting og gir egentlig oppdrag til Nord universitet om å se på strukturen. Samtidig har man ikke gitt nok økonomisk handlingsrom til Nord universitet – ikke nok stipendiater, ikke nok studieplasser, som Arbeiderpartiet bl.a. har foreslått, nettopp for at Nord universitet skal få bedre mulighet til å oppfylle de kravene som er for å være universitet. Jeg har lyst til å spørre: Senest i dag i spørretimen har statsministeren egentlig antydet at hun ikke vil instruere styret i den styringsmodellen vi har i dag – det får hun korrigere meg på hvis hun ønsker. Men denne regjeringa har jo ønsket å ha større avstand mellom politisk ledelse i departementet og universitetsstyrene gjennom bl.a. å utrede en foretaksmodell. Så dersom regjeringa har sagt fra seg muligheten til å instruere eller overprøve, hvordan er det da statsministeren og regjeringa har tenkt å sørge for at de nye signalene som de har kommet med etter desember 2018, faktisk følges opp av Nord universitet?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-05-08:
Nå hører jeg statsministeren si at det er et sterkt signal at statsråden har sendt et brev. Hvis man leser det brevet, sier brevet flere forskjellige ting på én gang. Men det var også et sterkt signal da regjeringa sendte over tildelingsbrevet. Det var et ganske sterkt signal da høyere utdanningsministeren – ubedt – dro til Nord universitet og ba om å få møte styret for å si at man måtte se på strukturen, få opp kvaliteten og sørge for å oppfylle kravene til å være universitet. Der var ikke den distriktsfoten som universitetet også skal stå på, særlig betont. Det er ikke et klart signal – det er tilpasset politisk kommunikasjon. Etter denne runden har jeg behov for å be om en avklaring fra statsministeren. Nå pågår det en lokal prosess, men er det sånn at statsministeren holder muligheten åpen for at dersom styret kommer fram til en konklusjon som er i tråd med det rektor har lagt fram, eller som vil skape reaksjoner – i Namsos hvis sykepleierutdanningen legges ned, eller i Nesna hvis lærerutdanningen legges ned – vil regjeringa foreta noen andre grep som bryter med den styringsmodellen vi har hatt til nå i høyere utdanningssektoren?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-08:
«I Politisk kvarter 21. mars omtaler stortingsrepresentant for Fremskrittspartiet, Jon Engen-Helgheim, budskapet om klimaendringene som «skremselspropaganda» og «hysteri». Engen-Helgheim uttaler også at klimaendringene ikke er livsfarlige, at hetebølgen under fjorårets sommer var noe vi burde «nyte», og at «det er sjeldent» vi får slike somre. Engen-Helgheim avviser at hetebølgen i fjor av en del av en større tendens. Er statsråden enig med Helgheim, eller er statsråden enig med forskerne som slår fast at sommeren var en del av en større tendens?»
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-08:
Det er klart at hva representanter fra et regjeringsparti mener om klimaendringene, har noe å si. På landsmøtet til Fremskrittspartiet ble representanten Tybring-Gjedde valgt inn i partiledelsen i Fremskrittspartiet med budskapet: Jeg er klimaskeptiker – til applaus fra landsmøtet. Representanten Carl I. Hagen uttalte at CO 2 har ingenting med klima å gjøre. Statsråd Sylvi Listhaug, medlem av regjeringen, svarte i et intervju i Dagbladet i helgen på spørsmål om hun mener at det er menneskelig aktivitet som står bak klimaendringene, at dette er en pågående diskusjon. Hva synes finansministeren om disse uttalelsene, og vil finansministeren garantere at disse toneangivende medlemmene – også i ledelsen – i regjeringspartiet Fremskrittspartiet ikke får gjennomslag i regjeringen for sin tro på at klimaendringene ikke er menneskeskapt?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-08:
Vi får overlate diskusjonen om virkemidler til en annen gang. Den har vi ofte i denne salen. Nå er jeg interessert i regjeringspartiet Fremskrittspartiets syn på om klimaendringene er menneskeskapt. Vi vet at vi de siste 150 årene har økt CO 2 -innholdet i atmosfæren. Forskerne er enige om at det er en direkte sammenheng mellom det økte innholdet av CO 2 i atmosfæren og den økte gjennomsnittstemperaturen, og at man med økt temperatur har fått mer nedbør, mer ekstremvær og flere episoder med ekstreme temperaturer, sånn som hetebølgen i fjor. Vi vet også fra fjoråret at hetebølger har ganske dramatiske konsekvenser, særlig økonomisk, som landbruket vårt fikk erfare, men også at det i andre land kan være direkte livsfarlig. Det har tatt mange liv i Europa de siste 18 årene. Dette er viktig fordi Fremskrittspartiet styrer Samferdselsdepartementet, Olje- og energidepartementet og Finansdepartementet – departementer med ansvar for store klimagassutslipp i Norge. Derfor er spørsmålet om det er et selvstendig mål for Fremskrittspartiet å få ned utslippene når en styrer disse departementene.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-05-08:
Parisavtalen har mål om å begrense den globale oppvarmingen til godt under 2 grader sammenlignet med førindustrielt nivå og tilstrebe å begrense temperaturøkningen til 1,5 grader, fordi dette vil redusere risikoen og konsekvensene knyttet til klimaendringene betydelig. Norge har sluttet seg til Parisavtalen. Regjeringens ambisiøse klimapolitikk virker. Utslippene går ned, særlig fra veitrafikk, der utslippene ble redusert med 9,5 pst. i 2017. Norske utslipp har ikke vært lavere siden 1995. Klarest ser vi dette i utskiftingen av bilparken. For å stimulere til en bilpark med lavere utslipp er engangsavgiften lagt om i miljøvennlig retning. Miljødifferensiering av bilavgiftene og fordeler for elbilene har bidratt til at mer enn halvparten av nye personbiler nå kan kjøre helt eller delvis på elektrisitet. Norge er verdensledende på elbiler. Det ruller over 200 000 elbiler på norske veier. Temperaturen kan endres betydelig fra ett år til det neste. Den varme sommeren i fjor illustrerer dette. Verdens middeltemperatur har økt med om lag 1 grad siden førindustriell tid. I hvor stor grad denne underliggende temperaturstigningen påvirket den høye sommertemperaturen i fjor, er usikkert.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-05-08:
Finansministeren stiller seg naturlig nok helt bak regjeringens politikk både på dette området og på alle andre områder som regjeringen baserer sin politikk på. Så kan jeg opplyse representanten Kaski om at Fremskrittspartiets program slår veldig tydelig fast at man skal basere seg på føre-var-prinsippet i klimapolitikken, at vi skal legge internasjonale avtaler til grunn, at vi skal være opptatt av å gjennomføre fornuftige tiltak for å kutte klimagassutslipp, og at vi generelt er opptatt av å legge til rette for tiltak som stimulerer folk til å endre atferd på en positiv måte. Da er det mange måter man kan gjøre det på. Man kan velge pisk, eller man kan velge gulrot. Mange av de gulrøttene denne regjeringen har brukt i klimapolitikken, virker. Utslippene går ned.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-05-08:
Representanten Kaski innledet med å si at vi fikk ta debatten om virkemidlene senere. Det er jeg helt uenig i. Det er jo det vi gjør, som er utslagsgivende, ikke ordbruken i det politiske ordskiftet. Jeg mener at vi skal måle oss på det vi faktisk gjør, og denne regjeringen får altså utslippene ned. Det gjør vi gjennom de grepene vi tar i samferdselspolitikken, gjennom de bevilgningene vi har gjennom klimavirkemidlene, gjennom måten vi har lagt om avgiftene på. Summen av de tiltakene denne regjeringen har iverksatt, virker. Utslippene går ned. Det er fordi denne regjeringen har og kommer til å fortsette å ha en ambisiøs klimapolitikk. Men vi ønsker å bruke andre virkemidler enn SV og andre partier i Stortinget, som, etter min oppfatning, ville gått betydelig hardere ut over norsk næringsliv og arbeidsplasser i Norge.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2019-05-08:
«HUNT-undersøkelsen viser at 60–70 pst. av befolkningen er overvektige, og at én av fem nordmenn har fedme. Mellom 30 og 40 pst. av de som har en BMI over 27, og som søker hjelp for sitt overvektsproblem, har egentlig en overspisingslidelse, slik at konvensjonell behandling som ernæring og fysisk aktivitet ikke løser problemet. Behandlingstilbudet for mennesker med overspisingslidelse er svært begrenset. Hva vil statsråden gjøre for å bedre behandlingstilbudet til mennesker som har denne vanligste formen for spiseforstyrrelse?»
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2019-05-08:
Takk for svaret. Utfordringene knyttet til denne lidelsen som omfatter veldig mange, er både det med stigma og det å trå over terskelen og oppsøke hjelpeapparatet. Selv om det har blitt bedre organisert når man er kommet innenfor, mangler det allikevel ressurser og status knyttet til å jobbe innenfor behandlingsapparatet for denne gruppen. Samtidig har vi veiledning som sier hva man skal gjøre. Fra min tid i helsekomiteen husker jeg én ting: Det tok i snitt 17 år fra man hadde retningslinjer på plass, til man fikk dem implementert. Når det er så omfattende, og når man vet hvilke hindringer som finnes – selv om man har gjort noe midt imellom – hva vil ministeren foreta seg for å sikre at man får nok ressurser, og at dette blir prioritert, med tanke på hvor mange som er rammet av denne lidelsen?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2019-05-08:
En måte å senke den terskelen på er kanskje gjennom samarbeid med frivillige organisasjoner. I Norge er det bygd opp en organisasjon som heter ROS, Rådgivning om spiseforstyrrelser, som var den eneste som fikk midler fra frivillig-potten som var på 1 mill. kr. Nå er det plutselig to organisasjoner – en ny har kommet inn – og beløpet blir delt i to. Det skaper vanskelige utfordringer og uforutsigbarhet for organisasjoner som nå har bygd seg opp. Antallet brukere som tar kontakt, har økt. Det viser seg også at man kan forebygge ganske mye ved den første terskelen, ved å sortere mellom dem som virkelig trenger behandling, og dem som trenger mindre bistand. Hvordan vil man sikre at man styrker nettopp den kompetansen som er bygd opp i frivillige organisasjoner, og som er rettet inn mot denne målgruppen?
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Spiseforstyrrelser er en alvorlig lidelse. Dette inkluderer overspising, selv om dette ennå ikke er en diagnose i henhold til diagnosesystemet som brukes i Norge i dag, det såkalte ICD-10-systemet. Vi vet at en stor andel med fedme lider av overspising og depresjon. Nasjonal faglig retningslinje for spiseforstyrrelser kom i 2017. Denne inkluderer overspisingslidelse. Retningslinjen omtaler utredning, behandling og oppfølging av personer med spiseforstyrrelser i primær- og spesialisthelsetjenesten. Psykoterapi er en sterkt anbefalt behandling for lidelsen. I tillegg er diett, fysisk aktivitet og operasjon aktuelle behandlingstiltak. Alle klinikker innen psykisk helsevern for barn og unge og voksne over hele landet gir tilbud til mennesker med spiseforstyrrelser. Alle helseregioner har etablert regionale enheter for behandling av særlig alvorlige spiseforstyrrelser. Fastlege og kommunale helsetjenester har viktige oppgaver i forbindelse med behandling, henvisning og oppfølging. Gode rutiner for samarbeid mellom somatiske og psykiske helsetjenester er viktig. De første pakkeforløpene for psykisk helse og rusområdet er implementert, slik at alle pasienter med psykiske lidelser nå henvises til pakkeforløp. De første pakkeforløpene som kom, var generelle, i den forstand at de omfatter alle pasienter som henvises, uavhengig av type psykisk lidelse. Nå er også pakkeforløp for utredning og behandling av alvorlige spiseforstyrrelser for barn og unge implementert. Dette forløpet gjelder for alle typer spiseforstyrrelser. Formålet er større forutsigbarhet, bedre samhandling, kortere ventetider, bedre rutiner for utredning og behandling og større pasientinnflytelse. Det er også planlagt flere pakkeforløp på området. Departementet er kjent med at overspising ble tatt med ved oppdateringen av diagnosesystemet som WHO presenterte i 2018, ICD-11. Erfaringsmessig tar det noe tid før nye versjoner av diagnosesystemet blir implementert i Norge, da dette er et ganske oppfattende arbeid med oversettelse og revisjon av kodeverk, m.m. Det er antatt at dette kan innebære større oppmerksomhet på den psykiske siden av overvekt og fedme, men det er for tidlig å si hvilke praktiske konsekvenser dette får. Jeg forstår bekymringen bak spørsmålet fra representanten Grung, da det ikke alltid har vært lett å få god behandling for overspisingslidelser. Jeg legger imidlertid til grunn at bl.a. pakkeforløpene vil være et viktig redskap for å sikre at alle pasienter får god utredning og behandling for spiseforstyrrelsene.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Jeg er, på samme måte som representanten Grung, bekymret for tiden det tar før nye retningslinjer og ny kunnskap implementeres i helsetjenesten. Ny nasjonal faglig retningslinje for spiseforstyrrelser kom i 2017. Denne inkluderer overspisingslidelser. Jeg mener at nettopp pakkeforløpstenkningen – den metodikken – bidrar til raskere implementering av ny kunnskap og nye behandlingsmetoder i tjenesten, fordi en jobber mer systematisk med dette. Generelt sett jobber vi for og gjennomfører styrking av behandlingstilbudet innenfor psykisk helse. Vi er nok alle sammen enige om at det er knyttet stigma til overspising og overvektsproblem som en spiseforstyrrelse, og det er en terskel som vi er nødt til å senke.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Ja, jeg er kjent med den problemstillingen. Når en del av arbeidet på dette området gjøres av frivillige organisasjoner, må det også være mulig for andre å etablere organisasjoner. Da må vi ha en rettferdig håndtering av tildelingen av midlene til organisasjonene som tilfredsstiller kriteriene. Så får vi komme tilbake til en vurdering av om det er behov for å øke denne potten på et senere tidspunkt.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Den kraftige sentraliseringen av fødetilbudet som foregikk da fylkespolitikerne styrte sykehusene, som er den modellen Senterpartiet ønsker å gå tilbake til, har heldigvis stoppet opp. Representanten Mossleth spør hvordan jeg kan la Helgelandssykehuset utrede framtidig sykehusstruktur. Svaret er at det er Helgelandssykehuset, og ikke minst kommunene på Helgeland, som selv tok initiativ til hva som skulle være det framtidige sykehustilbudet på Helgeland. De ba meg om lov til å sette i gang dette utredningsarbeidet. I den forbindelse besøkte jeg sykehusene på Helgeland, Brønnøysund kommune og andre berørte kommuner høsten 2015. Det la grunnlaget for å se at det var stor enighet om at det var behov for endring, selv om en på det tidspunktet ikke var klar til å konkludere om hvor de ulike tilbudene skulle være. Jeg avholdt deretter et foretaksmøte i 2015, som innebar at Helse Nord fikk mandatet for det videre utredningsarbeidet. Helgelandssykehuset har et stort geografisk opptaksområde. Jeg har forståelse for at det er stort engasjement og oppmerksomhet rundt diskusjonen om endring i organiseringen av tjenestetilbudet, spesielt fødetilbudet, men det er ingen beslutninger som er fattet. Det skal være gode prosesser framover. Jeg viser til at det framtidige fødetilbudet ved Helgelandssykehuset var tema også på styreseminaret i forrige uke, der utfordringer med avstander ble belyst i helseforetakets styre. Neste milepæl er styremøtet i Helgelandssykehuset i oktober/november. Saken skal deretter behandles i styret i Helse Nord, før den sannsynligvis ender på mitt bord til slutt. Det pågår ingen aktiv sentralisering av fødeinstitusjoner i dag, som representanten Mossleth prøver å skape et inntrykk av. I Nasjonal helse- og sykehusplan har vi sagt at fordelingen av mindre fødeavdelinger og fødestuer må sikre at vi har nærhet til fødetilbudene også utenom de store kvinneklinikkene. I den nasjonale helse- og sykehusplanen har vi i realiteten tegnet opp et sykehuskart for Norge som sikrer en desentralisert sykehusstruktur, slik at folk ikke lenger trenger våkne opp til avisoppslag om at deres lokale sykehus skal legges ned, slik det bl.a. var da Senterpartiet satt i regjering. Det var to områder som ikke var ferdig utredet. Det var Innlandet, og det var Helgeland. I begge områdene er det lokale initiativ for å diskutere sykehusstrukturen, som på det tidspunktet ikke hadde kommet langt nok til at vi kunne trekke konklusjonene. De prosessene pågår nå. Konklusjoner vil bli trukket på et senere tidspunkt, men det er viktig å ha et desentralisert sykehustilbud i Norge. Det kommer til å bli mer aktivitet i de mindre sykehusene, ikke mindre aktivitet.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Hvis Senterpartiet mener at det vedtaket innebærer at det ikke kan være noen endringer i strukturen i de to områdene som vi i Nasjonal helse- og sykehusplan påpekte at det pågår lokale prosesser i, Innlandet og Helgeland, er det et ganske oppsiktsvekkende standpunkt. Da må jeg be om at representanten tar kontakt med Senterpartiet i Innlandet og gir dem beskjed om at all deres deltakelse i prosessen i Innlandet må stoppe opp, for Senterpartiet i Innlandet er også med på og er premissleverandører for de endringene som diskuteres der. Så det vil være et svært oppsiktsvekkende standpunkt å ta.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Dette vil være et helt sentralt tema i det arbeidet som nå foregår i Helgelandssykehuset. Som jeg også sa i mitt første svar til representanten: Det var bl.a. tema for styret nylig å ha en diskusjon om disse forholdene. Så dette vil være viktig i diskusjonene framover om hvordan strukturen skal se ut på Helgeland. Strukturen knyttet til føde- og akuttilbud er selvfølgelig noe av det mest sentrale en diskuterer i forbindelse med bestemmelsen rundt hvordan sykehusstrukturen skal være. Så det å prøve å framstille det som om dette ikke er et tema, er direkte feil. Det foregår en betydelig styrking av det samlede tilbudet i Norge. Kvinner som føder, er mer fornøyd nå enn det de var i 2011. Vi har en kraftig oppbygging av antall jordmødre i kommunene. Trusselen om en solid eller en kontinuerlig sentralisering av sykehustilbudet som var under Senterpartiet i regjering, er ikke lenger til stede på samme måte.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Helse- og omsorgstjenesten er helt avhengig av at universitets- og høyskolesektoren utdanner tilstrekkelig personell med den kompetansen tjenesten har behov for. Jeg er kjent med et forslag fra administrasjonen ved Nord universitet om færre studiesteder og å legge ned sykepleierutdanningen i Namsos, som har skapt mye motstand lokalt. Det er ikke overraskende. Vi vet at sykehus og kommuner som ligger nær studiesteder som utdanner helsepersonell, har lettere tilgang på personell. Det gjelder både etter fullført studium og underveis i studiet, da studentene ofte bidrar med vakter i helger og ferier. Styret ved Nord universitet skal behandle den aktuelle saken som representanten Kjerkol tar utgangspunkt i, i juni. Forsknings- og høyere utdanningsministeren har i et brev til universitetet skrevet at hun legger til grunn at styret grundig vurderer de synspunktene som ulike aktører nå gir uttrykk for. De må særlig vurdere hvordan behovet til helseforetakene kan dekkes. Statsråd Nybø anser det som viktig at studiestrukturen ved Nord universitet legger til rette for at alle deler av regionen har tilgang til god kompetanse og arbeidskraft, og at det i den forbindelse er viktig at styret vurderer hvilke konsekvenser studiestrukturen kan få for andre deler av arbeids- og samfunnslivet, og hvordan behovet kan ivaretas på steder som kan få de største endringene. Jeg legger til grunn at det sørges for god dialog mellom universitetet og helse- og omsorgstjenesten i området. Helse- og omsorgstjenesten jobber både med å tiltrekke seg og utdanne helsepersonell og for at disse skal forbli i tjenesten. Vi vet at det å tilby faste stillinger, godt fagmiljø og mulighet for etter- og videreutdanning bidrar positivt til attraktive arbeidsplasser for helsepersonell. Vi trenger god tilgang på sykepleiere og annet helsepersonell i hele landet, og vi er avhengig av at universitets- og høyskolesektoren utdanner nok helsepersonell med riktig kompetanse i godt samarbeid med helsetjenesten. Samtidig må helse- og omsorgstjenesten fortsette arbeidet for å beholde personell, bl.a. gjennom kompetanseutvikling. Kompetanse vil også være et av hovedtemaene i den nye nasjonale helse- og sykehusplanen for perioden 2020–2023, som vi har planer om å legge fram til høsten.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Nå er det jo slik at administrasjonen ved Nord universitet har kommet med et forslag. Det er ute på høring. Jeg tror alle har fått med seg de viktige og vesentlige innvendingene som har kommet mot dette forslaget. Neste steg i denne saken er at styret ved Nord universitet skal behandle saken, og jeg har stor tiltro til at de har evnen til både å se, høre og få med seg de argumentene som framføres. For min del er det viktig – og det er en generell beskjed som vi gir både til universitets- og høyskolesektoren og til helsesektoren – at de to sektorene er nødt til å ha en kontinuerlig dialog, slik at en jobber sammen og løser de felles behovene som en har. Jeg synes representanten trekker fram viktige og vesentlige momenter i denne saken.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Representanten har helt rett i at gjennom behandlingen av Nasjonal helse- og sykehusplan har vi fjernet den tvilen som har vært tidligere om at Sykehuset Namsos fortsatt skal være et akuttsykehus framover – det skal det også være. Derfor er det viktig for meg at min statsrådkollega Nybø i sitt brev til Nord universitet nettopp framholder betydningen av at deres beslutninger underbygger det som er andre sektorers behov. Denne diskusjonen – uavhengig av utfall – skal ikke så tvil om at vi fortsatt skal ha et akuttsykehus i Namsos, det har vi behov for. Så jobber vi nå kontinuerlig opp mot helseregionene for å sikre at de jobber etter det som også er regjeringens politikk, nemlig at de store sykehusene er avhengig av de små sykehusene. Det betyr at de store sykehusene også må være villig til å gi fra seg oppgaver for å underbygge de mindre sykehusenes eksistens og grunnlag framover.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Planlegging og utredning av ny sykehusstruktur på Helgeland har pågått i mange år, og jeg refererte i et tidligere spørsmål til bakgrunnen og oppstarten av prosessen. For å få en ekstern vurdering og innspill vedtok styret for Helgelandssykehuset å opprette en ekstern ressursgruppe i 2018. Styret ved Helgelandssykehuset vedtok et mandat og var delaktig i prosessen ved sammensettingen av ressursgruppen. I styret sitter det fire ansattrepresentanter. Den eksterne ressursgruppen skulle bruke sine erfaringer, faglig kunnskap og kompetanse og gi råd basert på relevant informasjon fra tidligere faser i prosjektet, fra andre relevante prosjekter og fra Nasjonal helse- og sykehusplan. Helse Nord opplyser at det har vært avholdt møte mellom den eksterne ressursgruppen og Helgelandssykehuset, men innholdet i ressursgruppens arbeid har ikke vært tema i møtene. Helse Nord opplyser at Helgelandssykehuset ikke har hatt innblikk i eller mulighet til å påvirke ressursgruppens arbeid eller konklusjoner før disse ble presentert i den foreløpige rapporten den 3. desember 2018. Ressursgruppens arbeid har vært ute på høring i perioden fra 3. desember 2018 til 1. mars 2019. Langt over 100 svar kom inn fra ulike høringsinstanser. Den 19. mars 2019 leverte ressursgruppen sin endelige innstilling etter å ha gjennomgått høringssvarene. Den opprettholdt tidligere anbefaling om å bygge et felles akuttsykehus for Helgeland, lokalisert til den største byen – Mo i Rana. Det er dissens fra ett av medlemmene i gruppen, som i stedet anbefaler lokalisering i Sandnessjøen. Tilrådingen fra ekstern ressursgruppe er et av flere element som inngår i beslutningsgrunnlaget for administrerende direktørs tilråding til styret i Helgelandssykehuset. Ingen beslutninger er fattet. Det skal være gode prosesser framover. Neste milepæl er styremøtet i Helgelandssykehuset i oktober/november. Saken skal deretter behandles i styret i Helse Nord, og deretter eventuelt på mitt bord. Det er ennå ikke fattet noe vedtak om framtidig sykehusstruktur på Helgeland. Arbeidet for å sikre et godt og bredt beslutningsgrunnlag går inn i en fase hvor det skal gjennomføres en samfunnsanalyse av endret sykehusstruktur i et langsiktig perspektiv. Regjeringen følger selvfølgelig nøye med på diskusjonene og er opptatt av at det skal bli en løsning som er til det beste for Helgeland.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
For det første kan ikke representanten tillegge meg meninger som jeg ikke har gitt uttrykk for. Jeg refererte til opplysninger fra Helse Nord. Jeg ga ikke uttrykk for mine vurderinger av dette. For det andre er det sånn at de varslene som representanten viser til, håndteres i tråd med regelverket av Helse Nord. For det tredje er det sånn at ansatte er representert i styret i Helgelandssykehuset med fire ansattrepresentanter. Det er nå styret i Helgelandssykehuset som leder denne prosessen fram til styremøtet som skal være i månedsskiftet oktober/november. Det er derfra denne prosessen nå må ledes, og så må jeg ta stilling til konklusjonene og vurdere kvaliteten på disse på et senere tidspunkt.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Grunnen til at jeg reagerte, var at representanten sa at «statsråden meiner» – og det har jeg ikke gitt uttrykk for. Jeg refererte rett og slett til det som Helse Nord har opplyst oss om, og jeg er bekymret hvis representanten begynner å gjenta at det jeg sa på det området, var min mening – for det er ikke tilfellet. Min vurdering av prosessen kommer når det er trukket en konklusjon – om grunnlaget for konklusjonen er god nok. Der er vi ikke ennå. Det betyr at det ikke er forhåndskonkludert i denne saken, for konkluderer styrene i Helgelandssykehuset og Helse Nord her med å anbefale vesentlige endringer i sykehusstrukturen på Helgeland, vil det være en sak for foretaksmøtet. Jeg har ingen konklusjon i denne saken. Så definitivt nei, her er det ikke trukket noen forhåndskonklusjon.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Det er utfordrende å finne den best mulige sykehusstrukturen for Helgeland, som har en liten befolkning spredt over et stort område. Helgeland har i dag tre akuttsykehus, men det er ikke noe akuttsykehus i Brønnøysund. Et sentralt tema i alle de alternativene som diskuteres, er nettopp å bygge opp et distriktsmedisinsk senter i Brønnøysund, slik at befolkningen i Brønnøysund får større nærhet til spesialiserte helsetjenester enn det de har i dag. Formålet med arbeidet med ny sykehusstruktur på Helgeland er å utvikle et trygt og likeverdig sykehustilbud til innbyggerne også i framtiden, med god kvalitet på tjenesten. Tilrådningen fra den eksterne ressursgruppen er bare ett av flere elementer som inngår i saksgrunnlaget fra administrerende direktør når hun skal utarbeide en tilrådning til styret i Helgelandssykehuset. Styret har også bedt om ytterligere vurdering av en rekke ulike forhold som er belyst gjennom styreseminar og utredninger vinteren og våren 2019. I tillegg er det besluttet at det skal gjennomføres en samfunnsanalyse av endret sykehusstruktur i et mer langsiktig perspektiv, og dette arbeidet gir bred mulighet til påvirkning og til å sikre best mulig beslutningsgrunnlag. Kommunene og fylkeskommunene inviteres til å komme med innspill til temaer som samfunnsanalysen bør belyse. Helse Nord opplyser at et samlet fagmiljø vil ha ett sykehus på Helgeland, men i mandatet fra Helse Nord er det besluttet at også en tosykehusmodell skal utredes, i tillegg til 0-alternativet, som er en videreføring av dagens struktur. For alle alternativenes del er det vedtatt utbygd distriktsmedisinsk senter nettopp i Brønnøysund, på bakgrunn av de avstandene til spesialisthelsetjenester som er der i dag. Det vil være god anledning til videre involvering fra lokalsamfunnet, ansatte, tillitsvalgte og politikere i det videre arbeidet med å legge en framtidig sykehusstruktur for Helgeland. Det er ikke fattet noen konklusjoner, verken av styret i Helgelandssykehuset, av styret i Helse Nord eller av meg som foretaksmøte.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Nå er begrepet «fullverdig sykehus» et begrep som eventuelt må være representanten Lundteigens. Det er ikke et offisielt begrep for et sykehus. Og tosykehusmodell er noe som også skal utredes, i tillegg til 0-alternativet, og da må en selvfølgelig forholde seg til de ulike modellene for sykehus som også er beskrevet i Nasjonal helse- og sykehusplan, som er vedtatt av Stortinget. Derfor vil nettopp en tosykehusmodell også bli utredet, i tillegg til 0-alternativet og det å ha ett stort, samlet akuttsykehus på Helgeland, kombinert med et mer desentralisert spesialisthelsetilbud enn det en har i dag, bl.a. i Brønnøysund.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Ja, «akuttsykehus» og «stort akuttsykehus» er begreper etter Nasjonal helse- og sykehusplan, og begge de typene sykehus er fullverdige sykehus. Det er helt åpenbart ikke et befolkningsgrunnlag på Helgeland for to store akuttsykehus, og derfor er det heller ikke det på Helgeland i dag. Det det er behov for å utrede, er de tre alternativene som nå utredes. I tillegg vil alle disse tre alternativene innebære et mer desentralisert spesialisthelsetjenestetilbud, bl.a. gjennom et distriktsmedisinsk senter i Brønnøysund.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
På vegne av arbeids- og sosialministeren vil jeg svare at Norge allerede på 1990-tallet valgte å gi bosniere som gruppe opphold etter en kollektiv vurdering fordi det var krigshandlinger i deres hjemland. Imidlertid ble den enkelte da informert om at oppholdsgrunnlaget virket inn på trygderettighetene. Den enkelte ble derfor også informert om muligheten til å søke om opphold på individuelt grunnlag, som kunne gi en mer fordelaktig stilling hva gjelder trygdeytelser. Det er likevel grunn til å minne om at disse særskilte bestemmelsene kun sikrer rett til fullt minste pensjonsnivå uten avkorting for manglende trygdetid. De som kom til Norge fra Bosnia-Hercegovina, har allerede vært her tilstrekkelig lenge til at de nå oppfyller inngangsvilkårene om tre års trygdetid, og de vil ha en betydelig egen opptjening av trygdetid, hvilket sikrer opptjening av andel av minste pensjonsnivå – 1/40-del for hvert år de har vært medlem av folketrygden. Jeg vil nevne at bosniske innvandrere og deres norskfødte barn i en rapport fra SSB 2016 er beskrevet som integreringsvinnerne. De deltar aktivt i arbeidslivet uavhengig av kjønn, og andelen med høy utdanning er faktisk noe større enn andelen i hele den norske befolkningen. Dette betyr at de som gruppe har vært og er i stand til å opparbeide pensjonsrettigheter utover det minste pensjonsnivået som gis til personer med flyktningstatus. Dersom en person som har fått kollektiv beskyttelse, ikke har opptjent rett til fullt minste pensjonsnivå på grunn av manglende trygdetid, står vedkommende i samme rettslige stilling som andre innvandringsgrupper, og også norske statsborgere som har oppholdt seg lenge i utlandet. Jeg vil benytte anledningen til å nevne at det i forarbeidet ved innføringen av særskilte bestemmelser i folketrygden i 1971 ble uttalt at flyktninger ikke utgjør noen homogen gruppe. Det ble nevnt at enkelte ville eller kunne få trygderettigheter også i andre land. De som har opptjent pensjon i hjemlandet, kan få den utbetalt i Norge i medhold av bilaterale avtaler. De som ikke har opptjent rett som tilsvarer ytelser fra minste pensjonsnivå, vil uansett kunne få supplerende stønad som sikrer en samlet ytelse på nivå med minste pensjon.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Nå kan ikke jeg svare for om den ansvarlige statsråden har hatt eller har planer om å ha møter om dette temaet med de berørte, men det svaret viser, er at dette var et forhold som den enkelte ble gjort oppmerksom på den gangen man hadde muligheten til å få kollektiv beskyttelse. Man kunne også på det tidspunktet velge om man ønsket en individuell vurdering, og man ble opplyst om at dette kunne ha betydning for trygderettighetene. Vi har denne spesielle ordningen for dem med flyktningstatus. Det er en ordning vi har etablert. Å justere f.eks. denne gruppens rettigheter vil utløse diskusjon om andre, som vil oppleve det som urettferdig, f.eks. norske statsborgere som har oppholdt seg lenge i utlandet, som ikke vil få de samme rettighetene.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-08:
Jeg har hatt samtaler med den ansvarlige statsråden om dette temaet i forkant av spørretimen, og hun er veldig oppmerksom på problemstillingen. Selv om jeg svarer, betyr ikke det at den ansvarlige statsråden ikke har fått med seg spørsmålet og problemstillingen, men jeg kan ikke nå, fra Stortingets talerstol, på hennes vegne svare om den videre oppfølgingen av dette.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2019-05-08:
«Sentralisering har ikke gjort fødsler tryggere. Det er avstand til fødested som er avgjørende faktor for overlevelse for mor og barn, en fødsel er aldri uten risiko. Stortinget har satt foten ned for flere nedleggelser gjennom et vedtak i mai i fjor om å sikre dagens fødeinstitusjoner, så en ytterligere nedskjæring av fødetilbud vil være mot politikernes vilje. Hvordan kan statsråden la Helgelandssykehuset utrede en sykehusstruktur som vil gi fødende kvinner lengre vei til et fødetilbud?»
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2019-05-08:
Statsråden må forholde seg til det vedtaket som Stortinget fattet i mai i fjor, om at fødetilbud ikke skal legges ned. Den ressursgruppa som kom med anbefaling om sykehusstrukturen på Helgeland, består av åtte medlemmer. Seks av dem er menn – og ingen av dem er fra bunadsgeriljaen. I det første forslaget var fødende kvinner ikke engang nevnt, det fikk ikke plass mellom vurderinger av urbanitet og boligpriser i rapporten. Jeg må spørre på nytt. Med det vedtaket som Stortinget gjorde i mai, om at det ikke skulle være flere nedleggelser, i minnet: Hvordan kan statsråden, som øverste myndighet, la et helseforetak utrede endringer uten å sikre fødeinstitusjoner, når vi vet at kvinner får opptil fire timers kjøretid med det forslaget som ressursgruppa har lagt fram?
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2019-05-08:
Jeg registrerer at statsråden ikke sier noe som helst om hva han synes om at fødende kvinner med det forslaget som foreligger, får fire timers kjøretid til fødeinstitusjon. Samtidig er vi veldig klar over at jordmorleder Schjelderup-Eriksen har vært veldig tydelig på at det er tre ganger høyere dødsrisiko å føde utenfor fødeinstitusjon enn innenfor. Å føde under transport eller på badegolvet fører til større risiko for at noe kan gå galt, og det er fysisk umulig å tilby god fødselsomsorg i en bil. Hva synes statsråden om fire timers vei til fødestedet?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-05-08:
«Spesialisthelsetjenesteloven § 1 fastslår at befolkningen skal ha likeverdige helsetjenester. I prosessen med å planlegge fremtidig sykehusstruktur på Helgelandskysten har den eksterne ressursgruppa anbefalt en struktur som innebærer at befolkningen i Brønnøysund får fire timers reisevei til sykehuset på sommerføre. Dette gir ikke likeverdige tjenester i praksis. Vil statsråden endre mandatet fra Helse Nord RHF, så det kan utredes en sykehusstruktur med to fullverdige sykehus på Helgelandskysten?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-05-08:
Statsråden svarer ikke på spørsmålet. Statsråden vet veldig godt at styret i Helse Nord i september 2016 ba om å få utredet følgende sykehusstrukturer på helgelandskysten: Det ene er 0-alternativet, som har vært med hele tida. Det andre er ett stort akuttsykehus. Det tredje er ett stort akuttsykehus og ett akuttsykehus. Ingen av de tre alternativene innebærer at en skal se på to fullverdige sykehus. Et fullverdig sykehus krever akuttmedisin, akuttkirurgi, røntgen, laboratorium, anestesi og fødeavdeling. Jeg gjentar spørsmålet: Vil statsråden, slik statsministeren nettopp snakket om i den muntlige spørretimen, gå videre med to fullverdige sykehus i det videre arbeidet – altså endre mandatet som Helse Nord har gitt til sykehuset?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-05-08:
Jeg er enig i at begrepene her etter hvert er blitt kompliserte, men jeg har lært meg dem. Det som står i mandatet, er ett stort akuttsykehus og ett akuttsykehus. Statsråden vet veldig godt at det er forskjell på et stort akuttsykehus og et akuttsykehus. Det jeg snakker om, er et stort akuttsykehus og et annet stort akuttsykehus, som altså innebærer akuttmedisin, akuttkirurgi, røntgen, laboratorium, anestesi og fødeavdeling. Vil statsråden utrede det? Alternativet er at her vil f.eks. fødende kunne få fire timers fødeveiavstand, som er lenger enn det representanten Slagsvold Vedum sa tidligere i dag. Han sa fra Oslo til Otta. Nei, det er ikke fra Oslo til Otta – det er fra Oslo til Dombås, det som nå kan skje dersom statsråden ikke griper inn og gir mandatet slik at man får to store akuttsykehus utredet, sammen med det 0-alternativet som skal utredes etter loven.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-05-08:
«Bosniere som var over 27 år da de kom til Norge i 1993, har andre pensjonsrettigheter enn andre asylsøkere/flyktninger i Norge. De fikk opphold på kollektivt grunnlag, ikke på individuelt. Det medførte at de ikke fikk de samme pensjonsrettighetene som andre asylsøkere/flyktninger, noe som i dag rammer flere bosniere når de pensjoneres. Vil statsråden ta tak i denne urettferdigheten og vurdere tiltak som sikrer at bosniere dette gjelder, får en rettferdig pensjon?»
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-05-08:
Jeg vil takke for svaret. På Agder bor det mange bosniere. Dette er et forhold som har opptatt mange, og flere har kontaktet Arbeiderparti-lag, både i Lyngdal og i Kvinesdal. De har engasjert seg i dette spørsmålet, fordi det oppleves som en urettferdighet at det rammer spesielt den eldre gruppen av bosniere. Som statsråden sier, er dette en gruppe som i hovedsak er godt integrert, og som har vært store bidragsytere til det norske samfunnet. Jeg vil likevel spørre om statsråden med sitt svar, slik jeg opplever det, bekrefter at regjeringa ikke vil ta noe initiativ overfor de bosniske gruppene. Nasiha Haramba fra den bosniske kvinneforeningen har tatt dette opp i Utrop i 2019, og Refika Suvalic tok det opp i Dagbladet i fjor. Vil ikke regjeringa ta noe initiativ overfor den bosniske gruppen til å ha en samtale om dette?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-05-08:
Takk for det. Det er riktig at det ble gitt opplysninger om at det var individuell vurdering. Mange bosniere rapporterer tilbake at i den informasjonsflommen som kom, var det mange som ikke fikk med seg dette. Mitt spørsmål er likevel om statsråden vil bringe beskjed videre til den statsråden som har ansvar for dette, og be om at det tas et initiativ overfor den bosniske foreningen, slik at det blir samtalt om disse forholdene, og at det kommer informasjon om dette spørsmålet som de får ta del i. Det er riktig som statsråden sier, at det kan få andre konsekvenser, men jeg tenker det er viktig at staten og regjeringa tar et initiativ til å samtale om det, slik at det blir en omforent forståelse av hva som faktisk gjelder, hvordan det eventuelt kan løses, og hvilke kostnader eller omkostninger det har for andre grupper i samfunnet.
Eirik Faret Sakariassen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-08:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til forsknings- og høyere utdanningsministeren: ««At Universitetet i Stavanger skal bli likebehandlet med de andre universitetene når det gjelder finansiering. Det hører ingen plass hjemme at UiS blir forskjellsbehandlet.» Dette sa nåværende forsknings- og høyere utdanningsminister i Stavanger Aftenblad i 2013. Kan statsråden bekrefte at hun vil sørge for at UiS skal bli likebehandlet med de andre universitetene når det gjelder finansiering, og hva har blitt gjort?»
Eirik Faret Sakariassen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-08:
Jeg er helt sikker på at statsråden og jeg gleder oss like mye over de gode resultatene ved vårt begges lokale universitet. Men kjernen her er at statsråden har kommet med noen løfter, og ikke engang vært alene om det. Bent Høie, Solveig Horne, Olaug V. Bollestad og Iselin Nybø lovet i 2013 at de ville «endre finansieringssystemet for universitets- og høyskolesektoren slik at Universitetet i Stavanger får en likeverdig finansiering med de andre universitetene.» Disse fire har alle vært eller er statsråder, med en flertallsregjering. Man har altså hatt muligheten til å gjøre akkurat det man lovet. Da er det enkle spørsmålet: Hvorfor har det ikke blitt gjort?