Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-14:
Forslagsstillerne ønsker en klargjøring av hvilken rett til pleiepenger som gjelder for familier som ønsker trening etter utenlandske metoder. Det er bedt om at regjeringen sørger for at Arbeids- og velferdsetaten følger fortolkningen av 2003 i forhold til folketrygdloven § 9-10, og tilstår pleiepenger til foreldrene i disse tilfellene. La meg innledningsvis slå fast at det fortsatt gis pleiepenger etter folketrygdloven § 9-10 når barnet er innlagt i helseinstitusjon. Dette gjelder opphold ved Doman-instituttet og andre treningssentre i utlandet, der det ytes støtte fra folketrygden til reise og opphold. Spørsmål om det kan gis pleiepenger til foreldre som utfører intensiv trening og behandling i hjemmet, må vurderes i forhold til bestemmelsen i folketrygdloven § 9-11, hvor et vilkår er at barnet «har en livstruende eller annen svært alvorlig sykdom eller skade» som ikke er varig. Når tilstanden er varig, er forutsetningen at tjenestebehovet kan ivaretas ved tilpassede kommunale tjenester i samarbeid med foreldrene, slik at foreldrene kan delta i yrkeslivet. Helse- og omsorgskomiteen viser til at det er stilt spørsmål rundt tilsynelatende varierende praktisering av pleiepengeordningen, og peker på et mulig behov for avklaring knyttet til fortolkningen av alvorlighetskravet og vurderingen av om sykdommen er varig. Komiteen stiller seg undrende til at Arbeids- og velferdsetaten avslår pleiepenger med begrunnelsen at sykdommen eller skaden er varig, mens primær- og spesialisthelsetjenesten har fastlått at skaden ikke er varig. Arbeids- og velferdsetaten er tillagt avgjørelsesmyndighet i den enkelte sak. Medisinsk sakkyndigs vurdering ligger til grunn for avgjørelsen, men den konkrete vurderingen med hensyn til sykdommens alvor og varighet, skal etaten foreta. Det er ikke tilstrekkelig at det kan skje eller har skjedd en bedring av tilstanden. Har barnet fortsatt et omfattende omsorgs- og pleiebehov, anses sykdommen eller skaden som varig. Avgjørelser i saker hvor foreldrene utfører intensiv trening og behandling i hjemmet, kan derfor få ulikt utfall. Jeg ønsker ikke at de foreldre som har fått støtte til intensiv opptrening etter utenlandske metoder, skal særbehandles sammenlignet med andre, ved at det i alle slike saker kan tilstås pleiepenger. Jeg kan vise til at på bakgrunn av merknad fra sosialkomiteen i Budsjett-innst. S. nr. 11 for 2003–2004 er det i Bestillerdokument 2005 til de regionale helseforetakene bl.a. anført at de regionale helseforetakene i samarbeid med kommunen skal vurdere økonomisk og praktisk støtte til familier med funksjonshemmede barn for å kunne muliggjøre valg av treningsmetoder, herunder Doman-metoden. Mange familier får økonomisk støtte fra regionale helseforetak til gjennomføring av trening i hjemmet. De fleste hjerneskadde barn får behandling innenfor det norske behandlingssystemet og habiliteringstjenesten i spesialisthelsetjenesten og tjenester fra kommunen. Foreldrene vil i de fleste tilfeller ikke ha rett til pleiepenger fordi sykdommen anses for varig, med mindre barna skal på sykehus i en periode. Aktuelle ytelser til foreldre som ønsker å være hjemme hos sine barn, er da hjelpestønad fra folketrygden og omsorgslønn fra kommunen. Regjeringen er opptatt av å sikre et godt samspill mellom offentlig og privat omsorg og har oppnevnt et offentlig utvalg som skal vurdere ytelser for pårørende som yter omsorg som erstatter kommunale tjenester. Utvalget skal bl.a. vurdere hvilke utfordringer omsorgslønnsordningen står overfor. Utvalget er godt i gang med sitt arbeid, men har sett behov for noe mer tid enn opprinnelig forutsatt og har derfor bedt om, og fått, utsatt fristen. Jeg er glad for at komiteens flertall går inn for å avvente dette utvalgets forslag.