trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
Dagen i dag representerer en milepæl: Det er første gang en melding om prinsipper for prioritering for hele helse- og omsorgstjenesten drøftes og behandles i Stortinget. Dette er et skritt i retning av en mer helhetlig og sammenhengende helse- og omsorgstjeneste. Vi har lang tradisjon for å jobbe systematisk med prioriteringsspørsmål i Norge. Det første prioriteringsutvalget leverte sin utredning i 1987. Siden den gang har flere offentlige utvalg, ekspertgrupper og meldinger utredet og drøftet spørsmål om prioritering i helsetjenesten. Felles for disse er at de i all hovedsak har drøftet kriterier og prinsipper for prioritering i spesialisthelsetjenesten. Men behovet for systematisk tenkning rundt prioritering er like stort i den kommunale helse- og omsorgstjenesten og tannhelsetjenesten. En grunnleggende utfordring i helse- og omsorgstjenesten er at mulighetene og ønskene overstiger de ressursene vi har til rådighet. Vi kan derfor ikke velge om det skal prioriteres – prioriteringer skjer uansett hvilke intensjoner vi har. Det vi derimot kan velge, er hvilket verdigrunnlag og hvilke prinsipper som skal legges til grunn for de beslutningene som tas. Det er bred politisk enighet om verdigrunnlaget for helse- og omsorgstjenesten. Det er dette grunnlaget prinsippene for prioritering i spesialisthelsetjenesten har vært tuftet på. Mange pasienter og brukere mottar tjenester fra alle nivåer, og god koordinering mellom tjenestene er helt grunnleggende for å kunne tilby helhetlige pasientforløp. Det tilsier at kriteriene for prioritering bør være de samme både i den kommunale helse- og omsorgstjenesten, i tannhelsetjenesten og i spesialisthelsetjenesten. Gjennomgående kriterier kan også bidra til å løse prioriteringsutfordringer mellom tjenestenivåene og bidra til økt samhandling. I meldingen foreslås det at kriteriene vi i dag kjenner fra spesialisthelsetjenesten – nytte, ressurs og alvorlighet – også skal gjelde for den kommunale helse- og omsorgstjenesten og for offentlig finansierte tannhelsetjenester. I tillegg foreslås det å føye til mestring som en del av nytte- og alvorlighetskriteriet. Jeg mener dette er en riktig tilføyelse. Mestring handler om at hver enkelt pasient og bruker blir sett og møtt i helse- og omsorgstjenesten på en respektfull og verdig måte. Regjeringen vil sikre at alle innbyggere har tilgang til likeverdige og gode offentlige helse- og omsorgstjenester. Det betyr at vi må sørge for å bruke ressursene på en måte som kommer fellesskapet til gode. Tydelige prinsipper for prioritering i hele helse- og omsorgstjenesten vil bidra til at ressursene brukes der de gir størst nytte, og på dem som trenger dem aller mest.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
Det er viktig at vi greier å øke forskningsinnsatsen i kommunehelsetjenesten. Hvis man sammenligner med spesialisthelsetjenesten, er kunnskapsgrunnlaget vidt forskjellig. Kompetanseløft 2025 går som planlagt, men det er behov for mer kunnskap for å kunne ta beslutninger i tråd med prioriteringskriteriene vi debatterer i dag, også i kommunehelsetjenesten. Det foreslås å utvikle et kunnskapsstøttesystem for å oppnå dette og se det i sammenheng med arbeidet med Kommunenes strategiske forskningsorgan, KSF. Denne regjeringen har varslet en nasjonal helse- og samhandlingsplan, og vurderinger knyttet til en sånn type kunnskapsstøttesystem vil inngå som en del av det arbeidet. Jeg deler representantens syn på at vi må få opp kunnskapsgrunnlaget i de kommunale helsetjenestene. Det er en viktig prioritering.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
Det var regjeringen Solberg som annonserte en stortingsmelding mens det allerede lå anmodningsvedtak i Stortinget om en utredning av tannhelsefeltet, som – hvis jeg ikke husker feil – Solberg-regjeringens partier ikke sto bak. Det kan hende jeg tar feil på det, så jeg tar et lite forbehold. Det har regjeringen tenkt å følge opp, så det blir et utredningsarbeid i tillegg til at vi har vist retning i tilleggsbrevet til inneværende års budsjett, hvor man prioriterer de gruppene som har størst utfordringer med å kunne finansiere en god tannhelse for seg selv. Vi gjør dette i en rekkefølge hvor de ulike utredningsarbeidene på tannhelsefeltet, for det er flere under arbeid akkurat nå, ses i sammenheng.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
Nå har jeg stått ganske mange ganger i denne salen og fortalt om den planlagte opptrappingsplanen på psykisk helse-feltet, og den vil jo handle om alt fra lavterskel psykisk helsetilbud i kommunene til dem som trenger langvarig døgnbehandling. Så denne regjeringen mener jo at det er behov for å øke både kapasitet og kvalitet innenfor psykisk helsehjelp og innenfor de ulike delene av den psykiske helsehjelpen vi tilbyr, både i barne- og ungdomspsykiatrien. Der har heldigvis kapasiteten økt gjennom de to siste årene, men vi vet at antall henvisninger øker mer – en økning på 30 pst. siden 2019 – så her jobber vi med å øke kapasiteten. Så er det viktig at man likevel, fra Stortingets side, har en grundig debatt og klare prioriteringskriterier for å støtte de fagfolkene som står i en prioriteringssituasjon hver dag de går på jobb.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
Kommunene trenger tilgang på fagfolk. Der er vi nødt til å utdanne flere. Det har vi en prosess på, både gjennom økt antall studieplasser og ikke minst ved at vi har satt ned en helsepersonellkommisjon, som skal gi oss en bedre analyse for hvordan vi utdanner, rekrutterer og beholder. Så har jo denne regjeringen økt kommunenes inntekter med 2,5 mrd. kr. Vi må finansiere tjenesten godt, og så må vi også bidra til at kommunehelsetjenesten får tilgang på de fagfolkene de trenger for å løse oppgavene i dag og i morgen og i framtiden.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
Jeg er litt usikker på om jeg oppfattet spørsmålet, men spørsmålet om å inkorporere CRPD i norsk lov står det i Hurdalsplattformen at skal utredes. Det er en annen statsråds konstitusjonelle ansvar, det ligger i Kultur- og likestillingsdepartementet. Jeg mener at vi har gode rettigheter i norsk lov for alle som trenger helse- og omsorgstjenester i Norge, at det ikke skal være noe man opplever at man ikke får. Så er det også viktig at vi har klageadgang, og det har vi, og at det behandles på forsvarlig måte når man mener at man ikke har fått de tjenestene man har krav på.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
Vi behandler en stortingsmelding om prioritering i hele helse- og omsorgstjenesten. Sørge-for-ansvaret for både å tildele og yte gode helse- og omsorgstjenester ligger både hos kommunene, for deres ansvarsområde, og hos de regionale helseforetakene. Det denne stortingsmeldingen sikrer, er at kriteriene for prioritering, prinsippene og verdigrunnlaget, er de samme i hele helsetjenesten. Så er det viktig at vi setter kommunene i stand til å levere gode tjenester, og det gjør vi på mange måter. Én ting er hvordan vi finansierer kommunene, det andre er hvilke lover og rettigheter vi gir den enkelte innbygger, og det tredje er hvordan vi sørger for at de får tilgang på kompetansen og fagfolkene de trenger. Og så må det være gode klagemuligheter, og det opplever jeg også at det er.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
Jeg tenker at den tilføyelsen understreker den sammenhengende helse- og omsorgstjenesten vår, for det er der kommunehelsetjenesten og spesialisthelsetjenesten egentlig møtes. Kommunene har veldig god kompetanse i det å legge til rette for at folk kan mestre sitt liv, mens spesialisthelsetjenesten i mye større grad tar imot pasienten og skal hjelpe dem med et problem og sende dem tilbake til kommunene. Så jeg mener at det å mestre livet sitt, med det funksjonsnivået man har, med den sykdommen man har, er et veldig viktig og godt kriterium, og det vil styrke vår ramme for prioritering, som fagfolkene står i hver eneste dag på en veldig god – og ikke minst bærekraftig – måte, for helsetjenesten vår.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
Personer med ME har ofte et sammensatt sykdomsbilde. Hvordan sykdommen arter seg, og hva som hjelper pasienten, varierer også fra person til person. Tjenestetilbud, forskning, fagutvikling og politikk må henge sammen I mitt innlegg sa jeg hvordan vi jobber med å få et pasientforløp for denne pasientgruppen. Det gjør vi gjennom en underliggende etat, Helsedirektoratet. Det er det oppdraget Helsedirektoratet har fått av regjeringen, av Helse- og omsorgsdepartementet. Jeg både startet og sluttet mitt innlegg med å si at i møte med den enkelte er det helt avgjørende at tjenestene involverer pasient og pårørende aktivt i behandling og oppfølging. For veldig mange ME-pasienter handler det også om at man taper den sosiale rammen for hele livet sitt. For de unge ME-pasientene handler det om at man taper skolegang. Her er skolen en viktig samarbeidspartner for å legge til rette for at man kan klare å motta den undervisningen og opplæringen som er mulig, gitt den tilstanden pasientene er i. Det jobbes kontinuerlig for å bedre kunnskapsgrunnlaget, sånn at vi lenger fram også kan tilby virksom behandling og virksomme terapier for personer med utmattelseslidelser og ME. Dette arbeidet skjer i samarbeid med fagmiljø, pasientorganisasjoner og kunnskapsressurser som er knyttet til det nasjonale nettverket og også miljøet ved St. Olavs hospital og her ved Oslo universitetssykehus. Vi trenger både kunnskapsspisser som kan være i front for å utprøve nye behandlingsmåter, men også en styrket grunnforskning for å forstå mer av årsakene til ME og utmattelseslidelser. Så trenger vi større kunnskap i de tjenestene som møter den enkelte pasient, og det kan også variere veldig. Det varierer hvor mye ME-pasienter møter spesialisthelsetjenesten, men de fleste av dem er i jevnlig kontakt med sin fastlege og de kommunale helsetjenestene. Vi har mye å jobbe med for denne pasientgruppen. Det er viktig at vi går kunnskapsbasert til verks og møter hver enkelt med forståelse, involverer de pårørende og tilrettelegger så godt som råd er, når man har blitt satt ut av livet, sånn disse pasientene ofte blir.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
ME-pasienter opplever å bli satt ut av sitt eget liv. Det er en stor belastning for pårørende, og man lever med en frustrasjon knyttet til det at det ikke finnes noen gode behandlingsmåter. Det finnes heller ikke kunnskap som kan si oss noe eksakt om årsakene. Jeg vil berømme interpellanten for å reise spørsmålet og oppmerksomheten mot ME-pasientene. Det er viktig at man blir møtt med respekt og forståelse uansett hvilke behov man har for helsehjelp, og om man kan dokumentere hva årsaken er til de helseplagene man opplever i en så omfattende grad som det gjør for utmattelseslidelser og ME. Det er viktig at vi fortsetter kunnskapsutviklingen, og at det forskes mer. Helse- og omsorgsdepartementet har prioritert forskning på ME gjennom særskilte føringer til Norges forskningsråd. I årets budsjett er det framhevet at mer kunnskap skal prioriteres. Forskningsaktiviteten har heldigvis økt de siste årene, men det er fortsatt stort behov for bedre kunnskap om CFS og ME. Det er viktig at forskerne benytter seg av de mulighetene som finnes når det utlyses forskningsmidler på dette området. Det har vært mange studier, bl.a. ved Haukeland om bruk av rituximab. Den ble avsluttet i 2018, og de av oss som har vært i denne salen i flere år og har diskutert situasjonen for ME-pasientene før, vet at den var forbundet med mye håp og forventning og skuffelse over at den ikke ga ønskede resultater. Norges forskningsråd opplyser at de fra 2012 til 2024, fordi de også ser fram i tid, finansierer 12 prosjekter med i underkant av 70 mill. kr, og at dette er et bredt felt av ulike forskningsprosjekt, temaer som strekker seg fra kartlegging av immunsystemet, energisvikt hos CFS/ME-pasienter til prosjekter med mer samfunnsvitenskapelig innretning, der sykdomsforekomst og demografisk, og sosioøkonomiske kjennetegn hos disse pasientene også underlegges forskning. Vi må ha en bred inngang for å knekke disse nøttene og løse disse gåtene, sånn at vi i framtiden kan møte ME-pasientene, ikke bare med forståelse – det skal de selvsagt få – men også med virksom behandling.
Solveig Vitanza (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
President, jeg fikk ikke stemt.
Tove Elise Madland (Arbeiderpartiet), 2022-04-05:
Ikke jeg heller.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-02-01:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentantene Sylvi Listhaug, Hans Andreas Limi, Silje Hjemdal, Bengt Rune Strifeldt, Carl I. Hagen og meg selv fremsette et forslag om å nedsette en uavhengig bistandskommisjon.
Ingrid Fiskaa (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-01:
På vegner av stortingsrepresentantane Christian Torset, Torgeir Knag Fylkesnes og meg sjølv har eg gleda av å fremja eit representantforslag om å stramma inn praktiseringa av anskaffingsregelverket når det gjeld korleis næringslivet skal overhalda folkeretten.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2022-02-01:
På vegne av representanten Kjell Ingolf Ropstad og meg selv ønsker jeg å framsette et representantforslag om en bedre barselomsorg.
Olve Grotle (Høyre), 2022-02-01:
På vegner av representantane Linda Hofstad Helleland, Lene Westgaard-Halle og meg sjølv vil eg fremje eit representantforslag om ein visjon om at ingen fiskarar skal omkome på havet i framtida.
Geir Jørgensen (Rødt), 2022-02-01:
På vegne av representanten Marie Sneve Martinussen og meg selv vil jeg framsette et forslag om at regjeringen tar i bruk § 2-4 i hovedavtalen for jordbruket og snarest åpner tilleggsforhandlinger.
Peter Frølich (Høyre), 2022-02-01:
Arbeidet med statsrådets protokoller er en rutinemessig, men viktig del av Stortingets kontroll med regjeringen. I dette dokumentet ettergår vi benådningssaker og gjennomgår forskrifter og embetsutnevnelser. Det har ikke vært dissenser i regjeringen i første halvår i 2021. Det ble kun gjort én benådning i perioden, og de aller fleste søknader er blitt avvist. Komiteen har ikke hatt noen merknader til benådningshåndteringen. Min forgjenger, Dag Terje Andersen, sa en gang at vi skal være veldig glade for at disse benådningssakene ikke er politiske, slik de er i en del andre land. Det er en betraktning jeg kan slutte meg helhjertet til. Forskriftsgjennomgangen er en sentral del av statsrådets protokoller. Vi har nå tilbakelagt et år med korona, og rapporten vi har nå, omtaler første halvår i 2021, og den bærer åpenbart preg av at det er utstedt mange forskrifter. Der har en samlet komité vist til at flere av forskriftene utformes basert på såkalt delegert fullmakt. Jeg tror det er veldig viktig å understreke hva komiteen ønsker for framtiden, og det er at det tydelig framgår i statsrådsprotokollene hvilke av forskriftene dette gjelder, og hvem fullmakten til å utforme disse, er blitt delegert til. Det ville lette arbeidet til komiteen betydelig. Så nevnte jeg at komiteen står samlet om størstedelen av innstillingen, men det er en uenighet knyttet til noen punkter. Det er særmerknader fra SV, Rødt og Fremskrittspartiet om resolusjonen om norske personellbidrag til Mali. Den resolusjonen er gradert begrenset, den er unntatt offentlighet i tråd med sikkerhetsloven og offentlighetsloven. Det er framsatt to mindretallsforslag i saken. Det ene er fremmet av Fremskrittspartiet, og det går ut på at resolusjonen legges fram for den utvidete utenriks- og forsvarskomité. Det andre forslaget, fra Rødt, går ut på at Stortinget ber regjeringen offentliggjøre resolusjonen. Høyre kommer ikke til å støtte noen av disse forslagene. Det følger langvarig gjeldende praksis for Stortingets håndtering av slike spørsmål. Om Stortinget skal endre kurs i behandlingen, bør det gjøres med en grundig og prinsipiell forutgående debatt om hvordan Stortingets kontroll med utenrikspolitikken skal være. Det har vi en ypperlig anledning til å diskutere i forbindelse med Harberg-utvalget og dets kapittel 9, som komiteen nå har til diskusjon. Der skal vi også ta stilling til grunnlovsforslaget om endringer i § 25. Så varsler jeg ikke av den grunn at Høyre kommer til å ta til orde for noe kursskifte der heller. Men det som er riktig rekkefølge, mener jeg, er først å behandle denne typen prinsipielle spørsmål.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-02-01:
Det er riktig, som komitélederen sa, at vi kommer tilbake til denne problemstillingen – der det er en del merknader i komitéinnstillingen – om i hvilken grad Stortinget skal involveres i forbindelse med at vi sender militære styrker til andre land. Det gjelder oppfølgingen av kapittel 9 i Harberg-utvalgets innstilling og behandlingen av et forslag om å endre Grunnloven § 25. Jeg vil allikevel referere til at vi har tatt opp en konkret sak i merknads form i denne innstillingen. Det er en kongelig resolusjon av 18. juni 2021, om Norske personellbidrag til Takuba-styrken i Mali, som er gradert BEGRENSET, unntatt offentlighet i henhold til sikkerhetsloven §§ 5-3 og 5-4, jf. offentlighetsloven § 13. Der har Fremskrittspartiet og Rødt vist til en flertallsmerknad fra alle partier i utenriks- og forsvarskomiteen, unntatt SV, i forbindelse med behandlingen av Rødts representantforslag om Libya-krigen og om bruk av norsk forsvarsmakt i utlandet i Innst. 227 S for 2018–2019. Da sa komiteen, alle unntatt SV: «Kongelige resolusjoner som omhandler norske styrkebidrag til internasjonale operasjoner, bør etter flertallets syn som hovedregel offentliggjøres for å bidra til større tillit til regjeringens beslutningsgrunnlag.» Det er denne oppfølgingen som vi mener har vært mangelfull, og som vi må komme tilbake til mer grundig når det gjelder behandlingen av kapittel 9 i Harberg-utvalget. Men akkurat denne kongelige resolusjonen er jeg kommet til at i hvert fall den utvidete utenriks- og forsvarskomité bør få seg forelagt. Når den er merket BEGRENSET, kan den etter min mening ikke offentliggjøres, slik som Rødt foreslår – jeg respekterer det. Men komiteen bør i aller høyeste grad kunne få den kongelige resolusjonen i sin helhet. Jeg tar derfor opp vårt forslag, som står på side 5, første spalte, i innstillingen.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-02-01:
Det er en samlet komité som viser til at undersøkelsen slår fast at pasienters tilgang til kliniske behandlingsstudier ikke er god nok. Studiene er ikke tilstrekkelig integrert i pasientbehandlingen. Helseforetakene har lite oppmerksomhet rettet mot forskning, og det er mulig å øke antall kliniske behandlingsstudier. Vi viser også til at Riksrevisjonen mener det er kritikkverdig at mange styrer i helseforetakene har lite oppmerksomhet rettet mot forskning, og dette er i lys av at forskning er en av fire hovedoppgaver i sykehusene og Stortingets målsettinger om å øke antall kliniske behandlingssteder. Komiteen stiller seg bak Riksrevisjonens kritikk. Det er statsråden som kan gi instrukser til de regionale helseforetak, som igjen kan gi instrukser til helseforetakene under de regionale. Jeg håper at statsråden vil bekrefte at hun og departementet vil instruere styrene i de regionale helseforetakene om nettopp å gjennomføre det som Riksrevisjonen, med komiteens fulle støtte, anbefaler i innstillingen. Jeg ber statsråden bekrefte, når hun får ordet, at hun aktivt vil følge opp de regionale helseforetakenes styrer, slik at de også blir instruert om å ta kontakt, altså med helseforetakene. Så har jeg merket meg at det er en samlet komité som ber Riksrevisjonen følge utviklingen for flere og mer likeverdige og integrerte kliniske behandlingsstudier, og om helseforetakene har mer oppmerksomhet rettet mot forskning. Det betyr selvsagt at Riksrevisjonen da vil påse og merke seg om statsråden aktivt følger opp de regionale helseforetakenes styrer, slik som jeg nå nettopp anmodet om.
Christian Torset (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-01:
Jeg skal bare kort gjøre rede for SVs merknader. Det er rart at vi må behandle en sak om hvorvidt det skal være hemmelig hvorfor vi sender norske soldater til krig i utlandet. Det er rart, for det er knapt mulig å tenke seg en viktigere avgjørelse enn hvorvidt unge mennesker i uniform skal risikere å ta et liv eller miste sitt eget. Og det er rart fordi det er full åpenhet når Stortinget budsjetterer folkets penger, når vi disponerer folkets naturressurser, og når vi vedtar lover som skal ivareta folket, men det er altså hemmelig når regjeringen tar avgjørelser som i siste instans handler om liv eller død for dem som skal stå med våpen i hånd og forsvare landet vårt. Soldater tilhører også folket, og vi skylder dem den respekt at avgjørelser om bruk av forsvarsmakten tas i åpenhet. Da Libya-rapporten ble lagt fram i 2018, foreslo SV at all deltakelse i internasjonale operasjoner skal begrunnes til Stortinget. Det skulle bare mangle. SV har også flere ganger, inkludert denne perioden, lagt inn forslag om å endre Grunnloven på dette punktet, for å sikre at landet ikke går til krig uten at Stortinget har debattert og vedtatt det i full offentlighet. Krig er for alvorlig til å stenge inne i lukkede rom. Det norske folket har krav på å få vite hvorfor landet eventuelt skal gå til krig. SVs grunnlovsforslag om endring av Grunnloven § 25 skal behandles av Stortinget i denne perioden, og det samme skal den delen av Harberg-utvalgets rapport som omhandler Stortingets medvirkning og kontroll i utenriks- og sikkerhetspolitikken. Sistnevnte peker på en del uklarheter rundt kravene til Stortingets samtykke for å bruke norske styrker i utlandet. SV mener at det må være åpenhet rundt spørsmålet om deltakelse i krig, og at sånne avgjørelser skal tas i Stortinget. Hvordan vi forholder oss til internasjonale operasjoner, bør avgjøres på prinsipiell basis, i forbindelse med forannevnte grunnlovsforslag og behandlingen av Harberg-utvalgets rapport. SV støtter derfor ikke forslaget fra Rødt om at Stortinget skal be regjeringen offentliggjøre kongelig resolusjon om deltakelse i Takuba-styrken i Mali. Vi støtter heller ikke forslag nr. 1, fra Fremskrittspartiet. Vi støtter derimot det løse forslaget fra Rødt, forslag nr. 3.
Seher Aydar (Rødt), 2022-02-01:
Jeg lurer på om statsråden kan informere oss om det har blitt tatt hensyn til eller gjort betraktninger om at Frankrike, som har invitert Norge til Mali, nå er i konflikt med kuppmakerne i Mali, og om hvordan Norge forholder seg til at Danmark, vårt naboland, er uønsket der og trekker seg ut.
Seher Aydar (Rødt), 2022-02-01:
Tusen takk for svaret. Det er betryggende at soldatene ikke blir sendt ennå. Jeg lurer på om statsråden helt til slutt også kan si noe om hva som skal til for at Norge trekker tilbake vedtaket om ikke å sende soldater dit, eller i det hele tatt hva som skal til for at Norge faktisk går inn i Mali. Er det noe vi kan bli informert om?
Seher Aydar (Rødt), 2022-02-01:
Denne rapporten peker på viktige svakheter ved måten sykehusene driftes på. Leger og ledere i helseforetakene opplever at stramme budsjetter gjør det nødvendig å gjøre prioriteringer som får driften til å gå rundt, og som leverer på områder helseforetakene måles på, bl.a. ventetider og pakkeforløp. Nå har vi en rapport som viser en av de mange konsekvensene av at bedriftsøkonomisk tenkning er det som ligger til grunn i sykehusene våre. Når det ligger til grunn, ser vi bl.a. at langsiktige investeringer, som f.eks. forskning, havner litt på siden, og som saksordføreren så godt påpekte, handler dette om at det faktisk kan redde liv. Derfor er denne saken så viktig. Riksrevisjonen har levert flere viktige og ganske nedslående rapporter. Dette er en av flere der Riksrevisjonen har funnet et gap mellom politisk formulerte mål og faktisk praksis i helseforetakene. Vi er nødt til også å kunne se det i en større sammenheng, som da Riksrevisjonens undersøkelser av psykiske helsetjenester fant det sterkt kritikkverdig at helseforetakene ikke hadde innfridd Helse- og omsorgsdepartementets mål om den gylne regel, som handler om veksten innen psykisk helsevern, eller da Riksrevisjonens undersøkelser av helseforetakenes investeringer i bygg og medisinsk-teknisk utstyr viste at helseforetakene ikke har fulgt opp kravene departementet stilte, etter at Stortinget allerede i 2011 slo fast at tilstanden mange steder ikke tilfredsstilte gjeldende krav. Den rapporten som vi behandler nå, og alle disse rapportene, peker på det samme. Disse rapportene viser til sammen de folkevalgtes manglende innflytelse på driften av helseforetakene. Det mener vi i Rødt at er et demokratisk problem, og vi er nødt til å se det i den store sammenhengen. Derfor ser jeg også fram til at regjeringen etter hvert skal levere på det helhetlige når det gjelder helseforetaksmodellen.
Seher Aydar (Rødt), 2022-02-01:
Dette handler om de ti milliarder kronene som regjeringen ga næringslivet i 2020, og om de kom fram slik de skulle. Gikk de til å bevare levedyktige arbeidsplasser eller i lommen på eiere som hadde mer enn nok fra før? Det første som slår meg i Riksrevisjonens rapport, er hvor mye greiere støtte eierne fikk, enn dem som gjør arbeidet. Arbeidere som blir ledige, må annenhver uke levere meldekort og bekrefte at de fortsatt er arbeidsledige, at de deltar på arbeidssøkerkurs, og at de er villige til å ta en hvilken som helst jobb. Kan de dokumentere dette og kanskje mer til, kan de få en viss prosent av inntekten sin i dagpenger. Bedriftseierne, derimot, kunne si opp så mange ansatte de bare ville, og fortsatt kvalifisere til full støtte. De kunne også betale seg selv så mye av skattebetalernes kroner de ønsket, i form av utbytter, bonuser og lederlønninger – ingen meldekort der i gården. Vi i Rødt prøvde flere ganger å rette opp denne urettferdigheten, men vi ble ikke hørt. Vi stilte forslag for å unngå misbruk av kriseordningene, unngå skjev fordeling av offentlige midler og hindre at pandemien og håndteringen av den skulle bidra til økte forskjeller. Det som skjedde, var at bedriftseierne samlet tok 11 pst. større utbytte i kriseåret 2020 enn i året før. Også innad blant bedriftene utviklet det seg store skjevheter. Riksrevisjonen påpeker at kompensasjonsordningene var gunstigere for konsern med datterselskap, typisk store bedrifter, enn for foretak med avdelinger, altså typisk mindre bedrifter. Mange små bedrifter, frivillige organisasjoner og idrettslag, havnet under minstegrensen for tapte inntekter, og dermed fikk de ingen støtte. Små aktører har ikke massevis av advokater til å skrive søknader for seg, og mange slet i flere tilfeller med å få støtte. Derfor var det også ganske mange som ikke fikk det. Det ble heller aldri stilt noen krav til banker og eiendomsselskaper om å bidra til dugnaden. Vi sikret ikke de kontrollmekanismene vi burde hatt, tidlig nok. Det er det denne rapporten peker på. Vi bør ta lærdom av det, for det er uakseptabelt at milliarder av kroner blir delt ut gjennom ordninger som beriker noen store eiere, mens andre grupper i samfunnet faller utenfor. Nå forventer vi at den nye regjeringen benytter sjansen til å sikre at våre felles ressurser går til å redde arbeidsplasser i stedet for bankkontoene til de mektigste eierne. Det er tross alt det som er hensikten bak disse støtteordningene – eller som burde være hensikten bak disse støtteordningene.
Lubna Boby Jaffery (Arbeiderpartiet), 2022-02-01:
Representanten Frølich, komiteens leder, sa i sitt innlegg det meste som er å si om debatten knyttet til å sende internasjonale styrker til utenlandske operasjoner. Det blir sagt at folket må være opplyst, og vi som sitter på Stortinget, er jo folkets representanter. Det er derfor vi har statsrådsprotokollene til behandling. Det gjør at komiteens medlemmer har anledning til å lese den kongelige resolusjonen og se hva som står i den kongelige resolusjonen. Så tenker jeg – når det er blitt sagt at vi skal behandle både Harberg-utvalgets kapittel 9 og etter hvert også grunnlovsforslagene – at det er det riktige tidspunktet for å diskutere hvordan Norge behandler og vurderer det å sende til og delta i utenlandske operasjoner. Jeg synes ikke det er riktig at man endrer kurs i en sak om statsrådsprotokollene. Det er sendt pressemelding knyttet til dette, og Forsvaret svarer også på spørsmål knyttet til hva situasjonen er i Mali i dag, og hvilke vurderinger man gjør. Så en stemmeforklaring: Arbeiderpartiet kommer ikke til å stemme for mindretallsforslagene nr. 1 og 2 og heller ikke for Rødts løse forslag til saken.
Grunde Almeland (Venstre), 2022-02-01:
Jeg følte for å forklare hvorfor heller ikke Venstre kommer til å stemme for noen av forslagene som er fremmet i dag. Mye er jo sagt om den overordnede prinsipielle diskusjonen, men jeg må få understreke at vi for Venstres del er enig i det prinsipielle utgangspunktet som flere av forslagsstillerne har om at man skal sikre mest mulig offentlighet og åpenhet rundt beslutningene som tas. Jeg mener absolutt ikke at beslutninger om å gå i krig er noe vi skal ta lett på, noe jeg opplever at insinueres litt mellom linjene fra talerstolen. Grunnen til at vi ikke er med på disse forslagene, er nettopp at vi mener dette er veldig alvorlige beslutninger. Det som blir referert fra talerstolen, er en liten del av det som var flertallets mening i innstillingen fra behandlingen av Libya-rapporten. Men der både Fremskrittspartiets representant og Rødts representant stopper, er jo like før de neste sitatene som er med på å nyansere dette bildet betraktelig, mener jeg. Jeg refererer til det som igjen er referert i den innstillingen, altså Forsvarsdepartementets uttalelse til Dokument 8:68 S for 2018–2019, der de sier at det f.eks. ikke vil være aktuelt å offentliggjøre informasjon som utfordrer operasjonssikkerhet, sikkerheten til personell eller forholdet til allierte. Jeg mener dette er veldig relevant å belyse i denne debatten, for det er et særlig viktig perspektiv når vi diskuterer hva og hvor mye som skal offentliggjøres. Selv om jeg er helt klar på at hovedregelen er så mye åpenhet og offentliggjøring som mulig, må man også tenke på sikkerheten til dem som faktisk skal utføre disse oppdragene, når man tar disse beslutningene. Jeg mener behandlingen av Libya-rapporten ga oss viktige spilleregler for hvordan disse kongelige resolusjonene skal utformes, hvordan behandlingen skal være. Venstre er med på en videre diskusjon om det blir aktuelt, og det blir det bl.a. i oppfølgingen av den mye nevnte Harberg-rapporten. Men å vedta en offentliggjøring her i dag mener jeg bryter med mange av de prinsippene som flertallet også den gangen viste til. Så vil jeg bare kort kommentere forslaget fra Fremskrittspartiet, som heller ikke Venstre kommer til å støtte. Jeg mener det stiller seg litt annerledes enn det andre forslaget. Grunnen til at vi heller ikke er med på dette forslaget, er at det også er et underliggende prinsipielt spørsmål om hvor makt og ansvar skal ligge, hvordan regjeringen skal konsultere den utvidete utenriks- og forsvarskomité. Jeg mener det ikke er riktig å vedta et enkeltvedtak her. Det får heller være en prinsipiell diskusjon om hvordan den konsultasjonen skal være.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2022-02-01:
Det er argumentert godt fra flere representanter for hvorfor offentliggjøring ikke bør finne sted. Jeg vil derfor bare ta opp noen få punkter i denne sammenheng. Deltakelse i Takuba ble besluttet av den forrige regjeringen etter en konsultasjon med den utvidete utenriks- og forsvarskomité på ordinær måte den 18. juni i fjor, før saken ble behandlet i statsråd senere samme dag. Det er også gitt oppdateringer til den utvidete utenriks- og forsvarskomité, både 16. desember i fjor og senest nå, 14. januar 2022. Det ble av ulike grunner ikke aktuelt å sende soldater til Takuba, bl.a. fordi det ikke var mulig å oppnå et tilstrekkelig rettslig rammeverk med Mali som ville ivareta sikkerheten til våre soldater. De ble derfor ikke sendt til Mali og har ikke deltatt i Takuba. La meg understreke at dersom det på noen måte skulle bli aktuelt å gjøre dette på et tidspunkt, vil Stortinget bli konsultert på ordinær måte, slik at det blir ivaretatt i henhold til ordinære prosedyrer. Per i dag er det ikke aktuelt å sende norske styrker til Takuba. På den måten har jeg vel svart ut forslag nr. 3, fra Rødt. Når det gjelder de to andre forslagene, har det fra flere av stortingsrepresentantene vært argumentert godt for hvorfor man ikke vil stemme for dem, så det ser jeg ingen grunn til å gå nærmere inn på.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2022-02-01:
Ja, det er selvsagt en del av den vurderingen som var gjort. Jeg har jevnlig kontakt med både min danske kollega og min franske kollega og har drøftet den spente situasjonen som er i Mali, ganske ofte med dem. Og som jeg også sa fra Stortingets talerstol, har det ikke være mulig for oss å få et rettslig rammeverk som ivaretar sikkerheten til våre soldater på en måte som gjør at vi har sett det forsvarlig å gå inn i Mali. Så svaret er ja, det er vurdert.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2022-02-01:
Ja, Stortinget vil bli orientert på egnet måte. Dersom det på noen måte skulle bli aktuelt å sende soldater til Mali, vil det både bli drøftet grundig i regjeringen, i lys av den sikkerhetspolitiske situasjonen vi ser, og Stortinget vil bli orientert. Per nå er det ikke aktuelt å sende soldater til Mali.
Even Eriksen (Arbeiderpartiet), 2022-02-01:
Der håpet jeg å få ubegrenset taletid, men da forholder jeg meg til at presidenten har kontroll! Aller først vil jeg takke komiteens medlemmer for godt samarbeid. Med unntak av et par mindre særmerknader fra henholdsvis Høyre og Venstre samt Rødt er kontroll- og konstitusjonskomiteen samstemt i denne saken. Kliniske studier er det viktigste virkemidlet vi har for å få sikker kunnskap om effekten og sikkerheten av den behandlingen som gis til pasienter. Derfor er det viktig at det tas tak i de funnene som Riksrevisjonen har kommet med i undersøkelsen, der målet har vært å vurdere hvordan de regionale helseforetakene ivaretar sitt ansvar for nettopp kliniske behandlingsstudier. Undersøkelsen slår fast at pasienters tilgang til kliniske behandlingsstudier ikke er god nok, studiene er ikke tilstrekkelig integrert i pasientbehandlingen, helseforetakene har lite oppmerksomhet rettet mot forskning, og det er mulig å øke antall kliniske behandlingsstudier. Riksrevisjonens grad av kritikk i denne rapporten er «kritikkverdig». For vi vet at behandlingsstudier kan redde liv, slik livet til Jan Erik ble reddet. Høsten 2011 fikk han tilbud om immunterapi ved Radiumhospitalet i Oslo etter å ha prøvd utallige behandlinger for å bekjempe føflekkreft med spredning. Jan Erik lever i dag i beste velgående. Det er slike historier denne saken til sjuende og sist handler om. Takk til Kreftforeningen for formidling av Jan Eriks historie og for gode innspill på vegen videre. Kontroll- og konstitusjonskomiteen mener, med bakgrunn i det jeg har sagt, at det er behov for flere og mer likeverdige og integrerte kliniske behandlingsstudier, og ønsker at helseforetakene har mer oppmerksomhet rettet mot forskning. Stortinget har tidligere satt seg tydelige mål om å øke antall behandlingsstudier i helseforetakene, og at flere pasienter skal få tilbud om å delta i disse. Den manglende resultatoppnåelsen i helseforetakene er, som jeg har sagt, kritikkverdig. Denne saken har vært og er viktig for både den forrige og den nåværende regjering. I tråd med Nasjonal handlingsplan for kliniske studier for 2021–2025 skal antall behandlingsstudier dobles i løpet av fire år. Det krever systematisk jobbing og er noe regjeringen og helse- og omsorgsminister Ingvild Kjerkol ønsker å gjennomføre. Kontroll- og konstitusjonskomiteen kommer til å følge denne saken videre. Til slutt vil jeg nok en gang takke komiteens medlemmer for et godt samarbeid i denne viktige saken, og jeg ser fram til å følge den videre diskusjonen.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2022-02-01:
Helseføretakslova fortel kva sjukehusa er til for. Dei skal gje helsetenester til alle som treng det, og dei skal leggja til rette for forsking og undervisning. Denne rapporten fortel at sjukehusa i for liten grad har lagt til rette for forsking gjennom kliniske studium. Eg er samd i Riksrevisjonens kritikk av mange styre i helseføretaka som ikkje har nok merksemd retta mot forsking. Desse styra skal vekta merksemda si mellom dei ulike oppgåvene sjukehusa har. I handsaminga av saka har heile komiteen sett pris på at den førre regjeringa sette i verk den fyrste nasjonale handlingsplanen om kliniske studium, i januar 2021. Eg legg òg merke til at den avgåtte statsråden i svar til Riksrevisjonen ser det naudsynt å peika på at departementet ikkje styrer på helseføretaksnivå. Kan hende hadde statsråden fått meir merksemd om forskinga i styra i helseføretaka om han hadde styrt dette sjølv, framfor å laga ein handlingsplan. Difor er eg glad for at den nye regjeringa no vil sjå på korleis me styrer sjukehusa, for å sikra sterk politisk og demokratisk styring.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2022-05-10:
På vegner av representanten Kathy Lie og meg sjølv vil eg setje fram eit representantforslag om eit nasjonalt løft for kreative næringar.
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2022-05-10:
Først vil eg takke komiteen for det gode samarbeidet som vi har hatt gjennom denne prosessen, for innspel som har kome, og for den gode dialogen som har vore. Dette er ei sak som er viktig for byutvikling i Ålesund kommune. Eg vil vise til departementet si vurdering av representantforslaget, der det kjem fram at departementet ikkje finn grunn til å føreslå endringar i Bypakke Ålesund no. Når det gjeld det statlege prosjektet E136 Breivika–Lerstad, viser departementet til at det gjennom behandling av St.meld. 20 for 2020–2021, jf. Innst. 653 S for 2020–2021, er lagt til grunn ei delfinansiering med bompengar. Dette betyr mykje for lokalbefolkninga og dei som bur i området. E136 Breivika–Lerstad har vore avgjerande for å få gjennomført Bypakke Ålesund. Vegen blir lagt i ein tunnell utanfor Lerstad. Dette er ei stor forbetring av bukvaliteten og livskvaliteten for dei som bur i området. Det har eg sjølv sett med eigne auge og òg høyrt frå medlemer av kommunestyret i Ålesund, som kan fortelje om det engasjementet og ønsket som ligg bak å få til dette. Det er ei svært stor betring i bukvaliteten for dei som bur der. Å få vekk trafikken som no går opent forbi, betyr mykje. Det betyr mykje for livskvaliteten deira å få vekk støyen frå trafikken, med den tunnellen som kjem der, og det skjønar eg godt. Prosjektet har vore etterspurt i lang tid, nettopp fordi det gjev så mange fordelar for lokalbefolkninga. Ikkje minst vil bypakka gje ei stor forbetring i kollektivtrafikktilbodet. Det vil betre framkoma for buss og gje fleire kollektivtilknytingspunkt, som at bussar no kan stoppe smartare, og folk får moglegheit til å parkere i nærområdet av byen, i Spjelkavik, og ta buss vidare. Bypakka inneber òg ei rekkje forbetringar for syklande og gåande. Dette er viktige trafikksikkerheitstiltak som vert tekne godt imot. Vi ønskjer å stå fast på det vi har gjort, og gjennomføre bypakka slik ho ligg føre i dag.
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2022-05-10:
Det er interessant å følgje debatten og historia om det som har skjedd. Når representanten Sve seier at det som skjer no, er landevegsrøveri, må eg berre seie at Framstegspartiet stod for ein stor del av det, dei var med på landevegsrøveriet sjølve i si tid. I perioden deira var det ikkje bygt så mykje europaveg – eller vegar i Møre og Romsdal i alle fall. Rett nok betalte dei ein del bompengar, men det vart ikkje bygt vegar der. Det som er gledeleg i denne saka, er at no skal vi bruke store summar på trafikksikring, på kollektivtiltak og sykkelvegar. Blant dei store prosjekta er nytt kollektivknutepunkt ved Ålesund sjukehus. No flytter vi inngangspartiet frå nedsida til oversida, det vil vere revolusjonerande for sjukehuset, for dei som skal bruke det og for tilgjenget: ny bru over Brosundet og ikkje minst miljøgate og tiltak rundt campus. Då eg var i Ålesund i lag med statsråden, kunne ordføraren og fleire representantar frå kommunestyret frå vindauget i rådhuset i Ålesund stolt vise fram kva som skulle skje rundt Sørsida, det prosjektet som vil falle godt inn, og som er eit samarbeid mellom fylkeskommunen og kommunen. Det er utruleg viktig for utviklinga når det gjeld vidaregåande opplæring og ikkje minst byutvikling. Så det er mykje her, som eg sa i innlegget mitt før, som vil føre til at Ålesund no vil få eit utruleg lyft. Det er ein by i vekst, dette treng Ålesund. Vi får stå på, det er eit breitt, solid og godt fleirtal for å lytte til folket og ønska deira. No må vi få prosjektet opp og fram.
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2022-05-10:
Rv. 15 Strynefjellet er ein utruleg viktig veg for næringslivet og for dei reisande. Senterpartiet ser på dette som eit veldig viktig prosjekt og har difor vore ein del av det breie fleirtalet her når det gjeld å vere einige om at dette må vi få til. Det handlar om å sikre dei reisande ein trygg og rassikker veg over fjellet, og det handlar ikkje minst om å redusere ulempa som næringslivet har. Dei opplever no særleg dårleg vegstandard, og vi har i fleire møte med dei næringsdrivande og lastebiltransportørar fått høyre om kvardagen, korleis det er å stå og vente på å få kome seg over på grunn av ras og rasproblematikk. Det må på plass ein lang tunnel, det er det ikkje tvil om, og vi ser òg at dette med ein arm til Geiranger er viktig. Geiranger er, som det har vore sagt her i salen, ein viktig turistdestinasjon for nasjonen. Det er utruleg mange reisande også sjøvegen, og her har vi moglegheit til å kunne få på plass ein god og trygg rassikker veg, heilårleg, til Geiranger. Både fylka Møre og Romsdal og tidlegare Sogn og Fjordane, Vestland, er veldig opptekne av at vi skal få dette på plass. Ein aust–vest-forbindelse vil bety mykje. Næringslivet i heile Søre Sunnmøre og i nordre Vestland er veldig oppteke av denne vegen, og det kan eg godt forstå.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Ålesund har ventet lenge på en bypakke og har endelig fått den – riktignok en nedskalert pakke. Nullvekstmålet ble lagt til grunn i Stortinget i klimaforliket allerede i 2012, og det innebærer at veksten i persontransport i byområdene skal tas med kollektivtransport, sykkel og gange. Vi trenger ulike virkemidler for å nå målene og for å bedre framkommeligheten og redusere kø rundt byene våre. Nå snakker Fremskrittspartiet i saken her om folkets vilje, men det er ingen tvil om at flertallet i bystyret i Ålesund har gått inn for den pakken som Stortinget nå har vedtatt – og de må representere folkets vilje. Nå er bompenger også en del av forutsetningen for å bedre framkommeligheten og redusere kø. En annen forutsetning for utvikling og gode boforhold er et godt kollektivtilbud og trafikksikkerhet for syklende og gående. Fremskrittspartiet vil med dette forslaget stanse den utviklingen Ålesund og regionen ønsker seg. Vi har lyttet til regionens prioriteringer, det gjorde vi også da vi jobbet med NTP. Vi venter nå på tilbakemelding på andre typer prosjekt, fordi den nasjonale transportplanen ble lagt ved protokollen.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Vi var på komitéreise på Vestlandet, og da fikk vi godt innblikk i tilstanden på rv. 15 over Strynefjellet og ikke minst betydningen av en arm til Geiranger for denne regionen. Tunnelene er overmodne for utskifting og skaper store problemer for næringsliv og reisende. Fremskrittspartiet valgte å ikke forhandle med Solberg-regjeringen om Nasjonal transportplan sist den ble behandlet, og den ble lagt ved protokollen i stedet for at det ble noe flertallsvedtak. Den forrige nasjonale transportplanen, fra 2017, ble lagt fram av en Fremskrittsparti-statsråd, så det skulle vært mange muligheter for Fremskrittspartiet til å få framskyndet dette viktige prosjektet. Det hadde blitt en underlig situasjon om Stortinget skulle behandlet ett og ett samferdselsprosjekt, som Fremskrittspartiet her og i flere andre saker legger opp til. Nasjonal transportplan har den hensikt at den skal være en forutsigbar plan for transportetatene og innbyggerne våre, og må følges opp gjennom de årlige budsjettene vi på Stortinget vedtar. Siden NTP nå kun er lagt ved protokollen, er det helt nødvendig å gå gjennom hele porteføljen, som komiteen har bedt statsråden om. Det er et bredt flertall for å starte opp dette arbeidet i første seksårsperiode. Statens vegvesen har, som komitéleder og sakens ordfører sa, lagt inn midler til planlegging av dette veianlegget i 2024. Vi støtter derfor ikke forslaget fra Fremskrittspartiet, selv om vi riktignok er like utålmodige som dem.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Først og fremst: Strynefjellet ønsker vi å prioritere. Det er gjort godt rede for hvordan det skal skje, og når planlegging skal starte opp. Men det som gjorde at jeg tok ordet nå, er følelsen av at det er lite samsvar mellom det som skjer utenfor Stortinget, og det som blir sagt fra talerstolen. En kan stille seg spørsmålet om Høyre og Fremskrittspartiet ønsker å kreve en helhetlig og forutsigbar plan også fra Nye Veier. Vi har en krig som gir stor usikkerhet, vi har mangel på entreprenører, og vi har store kostnader som gjør at Nye Veier sier de vil ta en fot i bakken. Fire gedigne veiprosjekt er stanset på grunn av de økte kostnadene. I tillegg har vi E6 gjennom Trøndelag, der det virkelig kunne gått ille, der det har gått ras, og der man trenger en skikkelig sikkerhetsgjennomgang. Det er Nye Veier i gang med. Så har jeg lyst til å gi et eksempel på stor usikkerhet. Forrige regjering lovet at Sotrasambandet skulle starte opp i 2015. Det skulle koste 5 mrd. kr. Nå koster det 20 mrd. kr. Dette må også finansieres. Det er budsjettene våre som viser hvordan vi prioriterer samferdsel. Hvert år de siste åtte årene har Arbeiderpartiets budsjett hatt større satsing på samferdsel, også på fylkesveger og ikke minst på rassikring.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Det er bra at det kommer forslag som gjør det mulig å diskutere hydrogen som energibærer. Etter at Stortinget i forrige periode behandlet klimameldingen, er det godt at Hurdalsplattformen sier at vi skal bidra til å bygge opp en sammenhengende verdikjede innen hydrogen. Dette er viktig i den omstillingen vi skal gjøre. Vi behandler også i disse dager en energimelding med tillegg, her i Stortinget. Den diskuterer hvor mye kraft vi har, hvordan vi skal bruke den, og hvor mye vi trenger. Så alt henger sammen med alt, også her. Hydrogen kan være et godt alternativ på våre gjenstående dieselstrekninger når vi skal få dem utslippsfrie, men vi ønsker å la Jernbanedirektoratet gjøre ferdig oppdraget med å vurdere de ulike alternativene som gir utslippsfri jernbane, før vi endelig konkluderer. Ja, det haster med å kutte utslipp, og jernbanen skal være en del av det og har et betydelig potensial for både personbefordring og godstransport. Vi har en stor jobb foran oss med infrastrukturen på jernbanen og ikke minst med det dette forslaget handler om: å få jernbanen utslippsfri. Hjemmefra vil jeg nevne elektrifisering av Trønder- og Meråkerbanen, som var pri én fra Trøndelag i de tre seneste nasjonale transportplanene. I år ble den første stolpen satt på halve strekningen. Svenskene har følt seg meget «besvikne», men nå gleder vi oss til å kunne kjøre elektriske tog fra Trondheim til Stockholm. Dette blir et godt tilbud, men vi må altså finansierer det først. Vi vil altså at Jernbanedirektoratet skal gjøre seg ferdig med oppdraget, før vi konkluderer om hvilken løsning vi skal velge for de gjenstående strekningene.