Svein Flåtten (Høyre), 2002-11-07:
Finanskomiteen har behandlet Dokument nr. 8:150 for 2001–2002 fra representantene Karin S. Woldseth, Kenneth Svendsen, Gjermund Hagesæter og Ulf Erik Knudsen om å forby offentliggjøring av skattelister. Offentliggjøring av skattelister er hjemlet i ligningsloven § 8-8 og har vært praktisert i Norge i hvert fall fra midten av 1800-tallet. Enkelte medier hevder at det har vært en praksis fra vikingtiden. Bakgrunnen for det forslaget Stortinget i dag behandler, er at forslagsstillerne mener at dagens bruk er en annen enn den opprinnelig tilsiktede, som var å sikre et alminnelig innsyn for å gi mulighet til riktig ligning og at skattyterne ble likt behandlet. Forslagsstillerne henviser også til at offentliggjøringen har vært gjenstand for sterk kritikk fra juridisk hold og fra Datatilsynet. Et flertall i komiteen peker på at offentliggjøringen av skattelister hadde sitt utspring i helt andre samfunnsforhold og ble etablert i en tid hvor både kontrollmuligheter, rapporteringsrutiner og skatteregler var mangelfulle, og hvor skattegrunnlaget faktisk ofte kunne bero på hva den enkelte borger selv ønsket å oppgi, og hvor hensikten med de åpne lister var å gi anledning til å utøve kontroll med sin egen skatteberegning, men faktisk også en justis i forhold til andres, f.eks. naboens, skattenivå. Flertallet i komiteen er enig om at i vårt moderne kommunikasjonssamfunn er neppe de historiske tradisjoner ved ordningen noe selvstendig grunnlag for å beholde den fullt ut i sin nåværende form. Opplysninger om andres inntekts- og formuesforhold, uansett hvor interessante de måtte være, er i dagens samfunn med detaljerte skatte- og ligningsregler neppe til noen hjelp i vurderingen av om man selv er korrekt lignet – sannsynligvis snarere tvert imot. Kontrollen med egen ligning må i dag skje i forhold til et omfattende og detaljert regelverk. Det er også et faktum at alle skattytere får detaljerte opplysninger om ligningen i forbindelse med sin egen avregning og gjennom dette har sin fremste kontrollmulighet. Det er videre et faktum at en god del av de tall som offentliggjøres, ikke er endelige eller korrekte og kan bli endret under klagebehandlingen. En del av tallene vil derfor ha svært begrenset verdi som sammenligningsgrunnlag, og informasjonsverdien er veldig liten for utenforstående. I dagens elektroniske samfunn reiser offentliggjøring av skattelistene etter flertallets oppfatning stadig nye og til dels alvorlige problemstillinger. Elektronikkens muligheter med landsdekkende utlegging på Internett gir offentliggjøringen en helt annen kraft enn i tidligere tider. Spredningen er massiv og til dels ukontrollert med hensyn til hva listene brukes til, og det har også vært hevdet at moderne koblingsmuligheter kan føre til bruk i forbindelse med planlegging av kriminelle handlinger. I en slik situasjon er det derfor viktig at hensynet til den åpenhet man fortsatt ønsker i ligningsforvaltningen og mulighetene til innsyn på den ene side, avveies mot sentrale personvernhensyn på den annen side. Temaet om offentliggjøring av skattelister er ikke nytt for Stortinget. Det har vært behandlet flere ganger, men uten at det har vært foretatt noen gjennomgang av gjeldende regelverk eller hvordan regelverket nå står seg i forhold til vårt moderne elektroniske kommunikasjonssamfunn. Det synes derfor naturlig at en del av de nye problemstillinger som det er pekt på i merknadene, samt f.eks. pressens konkrete behov for informasjon, ses på i en totalvurdering. Dette er synspunkter som i enkeltmerknader også i noen grad deles av mindretallet i komiteen, dog uten at man deler flertallets konklusjon og innstilling i saken. Jeg regner med at mindretallet vil gjøre nærmere rede for sine standpunkter og forslag. Flertallet i komiteen er av den oppfatning at det arbeid som allerede er igangsatt av Regjeringen på dette området, og som også finansministeren har henvist til i sitt brev til komiteen av 9. oktober i år, vil kunne danne et godt grunnlag for en balansert vurdering av de eventuelle endringer som en måtte finne nødvendig, inkludert det å ta hensyn til behovene til de ulike interessenter. Innstillingen fra flertallet om å be Regjeringen gjennomføre den evaluering som er igangsatt av gjeldende regelverk, anbefales derfor.