Guri Melby (Venstre), 2021-05-18:
Skolen har både et danningsoppdrag og et utdanningsoppdrag. Den samlede opplæringen og fagenes sammensetning skal bidra til at elevene får et bredt grunnlag for livslang læring. Vi debatterer nå tre representantforslag som har det til felles at de handler om at elevene skal ha en variert og praktisk skolehverdag – et mål jeg tror vi alle er enige om. En kunnskapsskole betyr slett ikke en stillesittende skole. Mer variasjon og tilpasning til hver enkelt elev betyr også mer læring og mer kunnskap. Men for regjeringen er det samtidig viktig å gi lærerne det nødvendige pedagogiske handlingsrommet for å tilpasse opplæringen til elevene sine. Vi har nettopp innført nye læreplaner. Flere fag har fått en mer utforskende og praktisk dreining, og det legges bedre til rette for en utforskende praksis i undervisningen. Jeg mener det nå er grunn til å la skolen bli kjent med og ta de nye læreplanene i bruk før vi eventuelt gjør nye endringer. Fagfornyelsen evalueres, og kunnskapen skal både kunne brukes til å justere kursen underveis og legge grunnlag for framtidig politikkutvikling. Men det kunnskapsgrunnlaget har vi ikke ennå. Jeg mener flere av forslagene fra representantene legger opp til en uheldig detaljstyring av skolen. Kommunene har f.eks. allerede ansvar for å ha hensiktsmessige skoleanlegg og nødvendig utstyr, inventar og læremidler. Det å innføre en nasjonal forskrift for å «sikre at alle grunnskoler har sløydsal, musikkrom, naturfagrom, skolekjøkken, gymsal og egnede rom for kunst og håndverk», legger derimot opp til en statlig detaljregulering som jeg mener vi bør være tilbakeholden med. En måte å sikre elevene mer variasjon og praktiske fag i skolehverdagen på er å gi dem mer valgfrihet. Jeg er i likhet med representantene opptatt av at elevene skal ha ulike valgmuligheter på ungdomstrinnet, og at de skal få arbeidslivserfaring. Jeg mener at elevene har flere muligheter til det i dag. For det første skal alle elever på ungdomstrinnet ha faget utdanningsvalg. Her er det mulig å kombinere undervisning på skolen med utprøving og praksis på en arbeidsplass. Med fagfornyelsen innførte regjeringen også praktisk håndverksfag som valgfag. Jeg kan også nevne at skoleeier har anledning til å tilpasse opplæringen ytterligere gjennom ulike former for fleksibilitet i fag- og timefordelingen. En potensielt utilsiktet konsekvens av å gjøre arbeidslivsfaget obligatorisk å tilby kan være at noen skoler f.eks. må tilby færre fremmedspråk. Jeg mener en sånn type styring vil være uheldig, og det reduserer det lokale handlingsrommet. Jeg har tillit til at skolene har elevenes beste som utgangspunkt når de foretar avveininger av hvilke alternativer de kan tilby. Det samme gjelder krav til innhold i lærerutdanningene. Rammeplanene er overordnet, og styringen av lærerutdanningsinstitusjonene er nøye balansert for å ivareta det profesjonelle handlingsrommet og statens behov for styring av lærerutdanningen. Jeg er også opptatt av at grunnskoleopplæringen bidrar til god rekruttering til yrkesfag. Nettopp derfor skal de nye læreplanene bidra til at elevene i grunnskolen får det grunnlaget de trenger for å gå videre på alle de ulike retningene og mulighetene i videregående opplæring. I representantenes forslag til et yrkesfagløft for verdiskaping viser representantene til en positiv utvikling innenfor fag- og yrkesopplæringen de siste årene. Det er flere som søker seg til yrkesfag. Flere får læreplass, og flere fullfører og tar fagbrev. Det er veldig bra. Dette er en beskrivelse som jeg deler, og jeg er veldig glad for at vi nå ser resultater av regjeringens satsinger på fag- og yrkesopplæringen. Men fortsatt er det for mange som faller fra på yrkesfag, og vi trenger fortsatt flere læreplasser og flere tilpassede opplæringsløp. Med den foreslåtte fullføringsreformen skal unge sikres rett til opplæring fram til de har fullført og bestått. Meldingen styrker dermed satsingen regjeringen allerede gjør på yrkesfag. Regjeringen er som komiteen også opptatt av høyere yrkesfagutdanning, og derfor legger vi fram en egen strategi for fagskolesektoren før sommeren. Yrkesfagene er avhengig av oppdatert utstyr for at opplæringen skal være relevant og av god kvalitet. Jeg tror ikke at bransjestandard og minimumskrav er veien å gå. Regjeringen er nå i gang med et prosjekt med partene i arbeidslivet der det skal utvikles og forskes på modeller for finansiering av utstyr i skolene. Hensikten er å finne de modellene som gir en bærekraftig og langsiktig finansiering av utstyr på yrkesfag. Jeg vil mot slutten påpeke at flere av representantenes forslag er kostnadskrevende, og de bør utredes nøye før de eventuelt tas som en del av den ordinære budsjettprosessen. Det vil også være viktig å høre dem som berøres av disse forslagene. Jeg vil likevel avslutte med å understreke at jeg opplever at representantene og jeg har samme mål, så jeg vil bare advare mot at vi i vår iver etter å nå disse målene fratar lærerne, skolene og skoleeierne nødvendig handlingsrom. Vi bør ha tillit til at de bruker dette handlingsrommet til det beste for elevene og til å ivareta sitt brede samfunnsoppdrag.