Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-17:
Det er sjelden man får mulighet til å diskutere et tema som er så bredt og samtidig så dypt, og egentlig dypest sett et grunnleggende ideologisk spørsmål, som det vi snakker om i dag. Det er ganske sjelden som konservativ politiker at man får en naturlig anledning til å sitere Edmund Burke fra talerstolen, så jeg skal gjøre det. Et av mine favorittsitater fra Edmund Burke er: Samfunnet er en kontrakt ikke bare mellom de som lever, men mellom de som er levende, de som er døde, og de som ennå er ufødte. Det er et viktig grunnlag for denne regjeringen at vi bygger på forvalteransvaret og føre-var-prinsippet. Vi har overtatt en klode, og vi skal overlate den til våre barn i minst like god stand som vi overtok den fra de som gikk foran oss. Det dreier seg i veldig stor grad om å styrke miljøvernet og styrke klimainnsatsen, men det dreier seg også om å gjøre det på en måte som tar vare på det økonomiske grunnlaget og det velferdsgrunnlaget som vi har arvet. Derfor må vi ikke bruke virkemidler i miljøkampen som undergraver vår langsiktige evne til å bygge et bærekraftig samfunn, og derfor er dette en viktig debatt. Det kan ikke bestrides – alle er enige om det – at presset på klodens ressurser ikke er bærekraftig. Vi må legge om til en mer ressurseffektiv økonomi. Vi vet at globale klima- og miljøutfordringer krever et grønt skifte i verden og i Norge. Norge skal være et lavutslippssamfunn i 2050, og det vil medføre vesentlige endringer, også i innretningen av det materielle forbruket. Hovedutfordringen er å avbøte uønskede konsekvenser av forbruket og redusere miljøbelastningen av kritiske biologiske ressurser og økosystemtjenester. Jeg synes at både komiteens gode arbeid med saken og debatten her i dag viser stor enighet om målet, men det er også klare forskjeller i synet på hva som skal til for å komme til målet. Jeg og regjeringen er overbevist om at vi må ta markedet i bruk i miljøets tjeneste, vi må ta teknologi og teknologiutvikling i bruk, og vi må stimulere den teknologiutviklingen i miljøets tjeneste. Det er ikke regjeringens politikk verken å kritisere eller redusere omfanget av forbruk i seg selv, slik Miljøpartiet De Grønne tar til orde for. Lavutslippssamfunnet handler ikke om å avstå fra å forbruke varer og tjenester, men å dekke behovene på smartere og mindre miljøbelastende måter. Komiteen foreslår årlig publisering av statistikk over det norske forbrukets globale fotavtrykk. Fotavtrykk er et kraftfullt kommunikasjonsverktøy som kan vise hvordan norsk forbruk påvirker andre deler av verden. Det er krevende å beregne slike indikatorer. Det kreves gode nasjonale data for produksjon, import og miljøvirkninger. I tillegg kreves det data fra produksjon i andre land som igjen er påvirket av omfattende handelsstrømmer innenfor den internasjonale arbeidsdelingen. Fotavtrykkene egner seg derfor foreløpig best til bevisstgjøring og illustrasjon, rett og slett fordi datagrunnlaget ikke er godt nok i dag. Det er nødvendig med mer internasjonalt samarbeid og utviklingsarbeid for å etablere slik datatilgang og gode metoder. Slikt arbeid foregår i bl.a. OECD, EU og Nordisk ministerråd. Vi tar sikte på å følge opp Stortingets vedtak i samarbeid med Statistisk sentralbyrå ved å beregne og offentliggjøre fotavtrykkindikatorer der hvor det er mulig og forsvarlig. Målsettingen vil være å utvikle indikatorer i takt med metodeutviklingen internasjonalt. Komiteen foreslår også å styrke reklamasjonsretten etter forbrukerkjøpsloven ved at flere varegrupper gis fem års reklamasjonsfrist. Komiteen forutsetter at bestemte varekategorier har fem års reklamasjonsfrist, men forbrukerkjøpsloven – som for øvrig ligger til justisministerens ansvarsområde – gir ikke bestemte varekategorier en bestemt reklamasjonsfrist. Reklamasjonsfristen har som formål å ivareta forbrukerens klagerett, ikke å regulere varens holdbarhet. Men i den grad produsenter tilpasser seg reklamasjonsfristen, er det viktig at varer som er ment å vare vesentlig lenger enn to år, opprettholder fem års reklamasjonsfrist. Regjeringen arbeider overfor EU for å påvirke forslaget til nye fjernsalgsregler for å ivareta dette hensynet. Vi deler målet om å halvere matkastingen, og vi er godt i gang i arbeidet – i samarbeid med bransjeorganisasjoner – for å redusere svinn av mat. Det ble signert en intensjonsavtale i mai 2015 som legger rammene for arbeidet med en mer konkret avtale, hvor vi ønsker å sette reduksjonsmål, finne effektive tiltak, identifisere kilder og utvikle indikatorer for hele matkjeden. Vi har ikke i dag tilstrekkelig grunnlag for å fastsette et mål, men det er en del av det brede arbeidet som vi er godt i gang med.