trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Seher Aydar (Rødt), 2022-04-06:
«Forsvarsbygg averterer på finn.no Mågerø leir, en stor strandsoneeiendom på Tjøme i Færder kommune, til salgs. Teksten som reklamerer med 91 mål selveiertomt, står i grell kontrast til Hurdalsplattformen, som understreker vernet av strandsonen og allmennhetens interesse i pressområder som spesielt viktig. Har regjeringen noen plan for hvordan man skal forvalte offentlig eide strandsoneeiendommer opp mot denne målsettingen i regjeringsplattformen, og hvordan faller det å legge Mågerø leir ut for salg på denne måten innenfor den planen?»
Seher Aydar (Rødt), 2022-04-06:
Jeg holder meg i det videre til sikring av allemannsretten og den strenge politikken Hurdalsplattformen lover i strandsoneforvaltningen. For eksempel avsatte Rødt 75 mill. kr ekstra til offentlig oppkjøp av strandsonearealer i vårt alternative budsjett, mens potten til statlig sikring av friluftsarealer i regjeringens budsjett er på litt over 30 mill. kr. For eksempel i Herøy kommune ligger en hel skjærgård til salgs til høystbydende. Det synes ifølge eiendomsmeglere å være en trend å legge øyer ut på det åpne markedet. Dette er kostbare eiendommer, men de er også veldig verdifulle for både lokalbefolkningen og turister. Synes statsråden ordningen med statlig å sikre friluftsområder er viktig? Det leser jeg det som om han synes, ut fra svaret hans, og det takker jeg for, men ser han også muligheten til å styrke den, slik at flere områder i strandsonen kan komme allmennheten til gode?
Seher Aydar (Rødt), 2022-04-06:
Jeg er veldig enig i det statsråden sier om at det er en god anledning til å øke allmennhetens tilgang til strandsoner. Det er paradoksalt når eiendommer som har vært i statlig eie, ikke tilbakeføres til allmennheten, men legges ut til salg i det private markedet. Privatisering og nedbygging av strandsonen er et stort problem. For eksempel i indre Oslofjord er 70 pst. av strandsonen utilgjengelig for allmennheten, og min hjemby, Oslo, her vi er, er den byen der færrest kvadratmeter strandsone er tilgjengelig per innbygger. Så dette er et stort problem også utover hovedspørsmålet mitt, og for alle de tusenvis av innbyggere f.eks. i Oslo og resten av Norge som ikke har råd til å kjøpe sin egen private strandlinje, er offentlig tilgjengelige arealer essensielt og utrolig viktig. Når vi ser at flere legges ut på det åpne markedet, lurer jeg på om statsråden er enig i at staten burde ha som mål å sikre flere tilgang på fritidsområder framfor å realisere eiendomsgevinster på det private markedet?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2022-04-06:
På vegner av Framstegsparti-representantane Sylvi Listhaug, Frank Edvard Sve, Morten Stordalen, Silje Hjemdal og meg sjølv har eg gleda av å setja fram eit forslag om å byggja heile E39 Ringvei øst i Bergen.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2022-04-06:
Vårt spørsmål er som følger: «Heile landet slit med høge drivstoffprisar, og dessverre har ikkje fleirtalet i denne sal sett ned avgiftene. Fiskerinæringa er i dag lønnsam, og dei slit også veldig med drivstoffprisar grunna energikrise, krig i Europa og eit stortingsfleirtal som gir dei ei CO 2 -avgift på toppen. Eit tiltak som kan vurderast i denne situasjonen, er auka bruk av rederikvote- og samfiskeordningar. Er dette noko statsråden vil vurdere?»
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2022-04-06:
Svaret var eigentleg todelt. På dei tinga som fiskeriministeren har ansvaret for, seier han at han ikkje ønskjer å gjera noko, og så viser han til at finansministeren sannsynlegvis ikkje vil gjera noko han heller. Eg opplevde kanskje at han hadde eit ønske om å setja ned avgiftene frå fiskeriministeren si side, men at finansministeren har sagt nei. Fiskerinæringa treng hjelp, og det aller beste er jo å leggja til rette for at dei kan klara seg sjølv, at me har lønsame arbeidsplassar, at me klarar å sørgja for at næringslivet kan operera. Det siste me då treng, er ei regjering som sit og ventar og ser og ikkje føretek seg noko. Den openberre løysinga er at ein set ned avgiftene. Så mitt oppfølgingsspørsmål vil då vera: Vil fiskeriministeren ta ein ny runde med finansministeren for å få sett ned avgiftene, enten CO 2 -avgifta eller generelle drivstoffavgifter, som vil treffa både denne næringa og andre næringar som slit veldig om dagen?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2022-04-06:
Eg skal sjølvsagt holda mi eiga tolking av svaret for meg sjølv. Eg berre tenkte eg skulle gje fiskeriministeren ei lissepasning i at han ønskjer betre rammevilkår for si næring. At han då bekrefta at han er like lite villig til å setja ned avgiftene som finansministeren, tek me til etterretning, både næringa og representanten. Det me ser etter at ein har auka CO 2 -avgifta, er at fleire og fleire fartøy, spesielt dei som er i sør, vel å gå til Danmark for å bunkra. Der slepp dei avgifter og dei får billegare bunkers, og klimautsleppa på grunn av ein lang segledistanse er stor. I tillegg ser me at verdiskapinga når det gjeld annan infrastruktur då hamnar i eit anna land enn i Noreg. Er det på fiskeriministeren sitt bord å sjå på og gjera noko for å styrkja norsk konkurranseevne opp mot Danmark, når ein ser – heilt openbart – effekten av dei avgiftsaukane som har skjedd dei seinare åra i fiskerinæringa?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-06:
Jeg vil fremme et forslag på vegne av representantene Kirsti Bergstø, Grete Wold, Mona Fagerås og meg selv om økt kvalitet i SFO.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-06:
Spørsmålet mitt går til kunnskapsministeren. I budsjettavtalen med regjeringen sørget SV for at det fra skolestart nå i høst blir gratis halvdagsplass i SFO for alle førsteklassinger i Norge, slik at alle barn kan være med på leken og familier over hele landet spare store summer – totalt over 111 mill. kr i året. Vi står med andre ord midt i utrullingen av en stor SFO-reform, og Kommune-Norge må i løpet av de neste månedene ta stilling til hvordan de skal løse utrullingen av gratis SFO lokalt. Da må også regjeringen sørge for at kommunene får det opplegget som trengs i retningslinjer og informasjon osv., og som skal til for at ordningen når ut til landets foreldre og holder høy kvalitet. Jeg har bedrevet litt superenkel forskning. Jeg har tatt stikkprøver i fem forskjellige kommuner: Narvik, Rælingen, Bergen, Lillestrøm og Arendal. Ingen av de kommunene opplyser på sine hjemmesider om at tilbudet blir gratis fra skolestart. Det er ikke rart, for forskriften om gratis SFO fra regjeringen ble sendt ut på høring av regjeringen først nå nylig og vil ikke tre i kraft før opp mot sommeren. Med tanke på at vi vet at foreldrebetaling er en av de viktigste årsakene til at foreldre ikke sender barna på SFO, lurer jeg på om statsråden synes det er viktig at foresatte i disse kommunene og andre vet at de har krav på gratis SFO-plass fra høsten av? Når regjeringen har kommet såpass sent ut, hva kan statsråden da gjøre for at tilbudet når ut til landets foreldre?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-06:
Jeg takker for svaret. Selvfølgelig vet kommunene at pengene kommer, men problemet er at mange foreldre ikke vet at tilbudet kommer allerede fra høsten av, fordi regjeringen har kommet så sent i gang med å klargjøre hvordan forskriften skal se ut. Men først og fremst er gratis SFO åpenbart en gladsak som også åpner store muligheter for å gjøre innholdet i SFO-tilbudet enda bedre. Når alle barna etter hvert får gratis tilgang, blir det også enda mer riktig rundt omkring å satse på innholdet i det tilbudet, som å gjøre mer av det Innlandet skole, med 125 elever i Kristiansund, gjør. Der har korpsene og Kulturskolen fått innpass i SFO, med stor suksess, eller som på Tøyen i Oslo, hvor idretten har fått komme inn. Men hittil har ikke regjeringen sendt ut noen veiledning, en ressursbank med erfaringer eller på noen annen måte lagt til rette for å ta inn mer lokal kultur og idrett eller annen frivillighet – hjelpe kommunene med det. Er det noe regjeringen vil vurdere nå?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-06:
Det er bra, for det er en fordel om nasjonale myndigheter legger til rette for og deler de gode erfaringene som mange kommuner har med dette, med andre kommuner, for nå er det et helt annet SFO-tilbud. Selv om det kun er pris som har blitt endret, åpner det for store muligheter. Men det er ikke bare det lokale samarbeidet med kultur og idrett som blir mer aktuelt. Det blir også mer aktuelt for kommunene å investere i bemanning – som ved Jåtten SFO – og kompetanse i tilbudet når alle barn får deltatt. Da melder mange spørsmål seg rundt mulige retningslinjer for ansattetetthet, rett kompetanse eller tilsyn – mange spørsmål som Stortinget må vurdere i tiden framover. Har regjeringen hittil gjort noe med det?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-06:
Ja, behovet for virkelig å jobbe med kvaliteten i SFO-tilbudet vil være stort – det er jeg helt enig med statsråden i. Utover dette med bemanning og kompetanse kan vi i hvert fall være sikre på at gratis SFO og økt deltakelse, som vi får regne med at blir resultatet, kan gi behov for å investere i både bedre areal og bedre utstyr for barna – behov for mer plass, flere leker, mer utstyr. Tidligere har storting og regjering innført rentekompensasjonsordninger for kommunene, slik at det blir billigere for dem å investere i f.eks. nye svømmehaller for skolene. Hvordan vurderer regjeringen det behovet som nå kommer for oppgradering av arealer i tilknytning til SFO-ene våre, og hvordan vil statsråden og regjeringen hjelpe kommunene med det?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-06:
Jeg takker for svaret, men det er likevel litt skuffende, for når vi står midt i utrullingen av en ganske stor velferdsreform – ja, kanskje den største utvidelsen av velferden siden full barnehagedekning – blir den der «kan hende det kommer nede i veien»-holdningen noe sent. For det virker ikke som at regjeringen akkurat har noen veldig klare planer for denne store, viktige reformen – som på den ene siden ser de store mulighetene som åpner seg for å øke kvaliteten på innholdet i SFO, og på den andre siden tar inn over seg de store konsekvensene for kommunene et sånt tilbud kan føre til. Det jeg lurer på da, i sum, er hvorfor ikke regjeringen er mer frampå når vi først står overfor en sånn stor velferdsutvidelse, som virkelig åpner mulighetene for å øke kvaliteten på et tilbud som ungene våre brukere mange timer på i løpet av en vanlig uke.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2022-04-06:
På vegne av SV-representantene Kathy Lie, Grete Wold, Marian Hussein, Kari Elisabeth Kaski og meg selv fremmer jeg et forslag om å rette opp i regelverket for uføre og stenge uførefella.
Margret Hagerup (Høyre), 2022-04-06:
Eksamen er en viktig del av vurderingssystemet i den norske skolen, og det gir elevene mulighet til å vise hva de har lært i løpet av skoleåret uten at tidligere resultat påvirker karakteren. Eksamen gir elevene viktig kvalitetssikring ved at de får en ekstern vurdering av sin fagkompetanse. De sentralt gitte eksamenene har identiske oppavesett for alle som kommer opp i faget, og de gir elevene et mer likeverdig vitnemål. De rettes også anonymt, og eksmensresultatene bidrar til at lærere og skolen kan kontrollere og utvikle sitt eget arbeid med vurderinger. Høyre mener det er viktig at tilliten til vitnemålene og eksamen opprettholdes, og pandemien har aktualisert utfordringen med at karaktersettingen er ulik på eksamen og ved standpunktkarakter. Da NTB meldte om at Utdanningsdirektoratet vurderte om eksamen skulle skrotes for godt, ble både vi og en rekke andre aktører i sektoren bekymret. Nå trenger vi en avklaring om regjeringen faktisk har bedt Utdanningsdirektoratet om å vurdere å skrote eksamen, og om dette er noe regjeringen ønsker seg på sikt, for i Hurdalsplattformen skriver regjering – i motsetning – at det fremdeles skal være eksamen i ungdomsskolen og i videregående opplæring. Spørsmålet er dermed: Kan statsråden avklare om eksamen skal bestå i skolen, noe en også har stadfestet i regjeringsplattformen?
Margret Hagerup (Høyre), 2022-04-06:
Jeg takker for svaret. Det er godt å høre at de ikke skal skrote eksamen som det var meldt. Vi er enige om at det er viktig å se på systemet, og vi er åpne for at eksamen skal ha noen endringer. Målet med fagfornyelsen er nettopp at elevene skal vise fram både bredden og dybden av sin kompetanse, og da må eksamen gi elevene den muligheten. Høyre er også opptatt av å utvikle, ikke avvikle, men et viktig formål med eksamen er å sikre at karakterene som gis, er like på tvers av lærere og skoler. Spørsmålet er: Kan statsråden bekrefte at eksamen skal bestå som en del av det nasjonale kvalitetsvurderingssystemet?
Margret Hagerup (Høyre), 2022-04-06:
Da takker jeg for svaret. I det videre arbeidet er det en del viktige prinsipper med eksamen som må avklares. Det er som statsråden sa, en nøytral ekstern vurdering, men det er også en likebehandling av elevene på tvers av landet, sånn at elever i Lillesand og Vadsø skal få den samme muligheten. Kvalitetssikring av standpunktkarakteren var et viktig verktøy for lærere og skoleeiere. Er dette prinsipper som statsråden også melder videre til Utdanningsdirektoratet i det videre arbeidet?
Margret Hagerup (Høyre), 2022-04-06:
Jeg takker for svaret og synes det er bra at statsråden kan bekrefte at eksamen er viktig. Jeg håper det blir med i det videre systemet. Det er viktig både for rettssikkerheten og for likebehandling. Jeg vil også benytte anledningen til å stille et spørsmål om utvalget som er satt ned for å se på de nasjonale prøvene, der et klart mål er å redusere antall prøver. Min bekymring er at dette er et skritt i retning av å fjerne kunnskap om skolen og åpenhet om resultatene i skolen. I mandatet sier man at systemet for kvalitetsutvikling ikke bør bidra til rangering og konkurranse eller til å snevre inn skolens pedagogiske praksis til det som er målbart. Det kan høres fint ut, og vi er enige om at prøver ikke skal brukes ukritisk til forenklede rangeringer, men det må være mulig å sammenlikne på tvers av skoler. Dette kan tolkes som en måte å redusere åpenhet om resultater og status i skolen på. Spørsmålet mitt er: Er statsråden enig i at det er viktig å beholde en stor grad av åpenhet om resultatene og utviklingen i den norske skolen?
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Regjeringen har ikke bedt Utdanningsdirektoratet om å skrote eksamen, og har ikke plan om å avvikle eksamen som institutt. Allikevel er det sånn at norsk skole har endret seg mye de siste årene uten at måten en gjennomfører eksamen på, nødvendigvis har gjort det samme. Det er naturlig i lys av fullføringsreformen og fagfornyelsen å se på om ikke det finnes andre måter å gjennomføre eksamen på som både er til nytte for elevene, og som henger bedre sammen med måten vi organiserer opplæringen på. Jeg er enig med representanten i at det er viktig at vi har en objektiv vurdering av hva den enkelte elev kan ved årets slutt, men akkurat hvordan den vurderingen skal foretas – om det er med en annen trekkordning enn vi har i dag, om det er med tverrfaglig eksamen, om det er med mer bruk av praktiske eksamener og prøver – mener jeg er absolutt verdt å undersøke. Skal eksamensinstituttet ha tillit også i framtiden, er vi nødt til å oppdatere måten vi gjennomfører eksamen på, i tråd med at norsk skole og samfunn endrer seg.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Det kan statsråden.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Jeg er ikke helt sikker på om jeg oppfattet substansen i spørsmålet, men hvis jeg forstår det riktig, var spørsmålet om vi i øvrig arbeid som foregår på dette feltet, uttrykker tydelig at vi er opptatt av å beholde eksamen. Det er et signal vi er helt tydelige på. Hele spørsmålet her er hvordan vi utvikler eksamen som institutt med mål om å sørge for at den er i tråd med måten vi driver opplæring på, og at det er nyttig informasjon for den enkelte elev å få i vurderingen av hva vedkommende kan. Det er en nyttig måte for skolene å følge med på hvorvidt elevene har lært det de skal. Hvis jeg ikke oppfattet spørsmålet riktig, beklager jeg det, men jeg forsto det slik at det var det representanten Hagerup spurte om.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Grunnen til at vi måler hvordan det går med norske elever og norske skoler, er at vi skal bruke informasjonen vi får, til å utvikle skolene til det bedre – både i det enkelte profesjonsfellesskapet og i den enkelte skole, men også når vi politikere utformer politikk og tar beslutninger om og på vegne av skolen. Jeg er opptatt av at de prøvene vi gjennomfører, både gir oss nyttig informasjon og at de resultatene vi får, brukes godt. Men jeg tror ikke vi skal late som noe annet enn at hva vi måler, og på hvilken måte vi måler det på, bidrar til å trekke ressurser i retning av det vi måler. Et eksempel er at matematikk og regning kartlegges gjennom fire forskjellige prøver i løpet av grunnskolen, mens samfunnsfag og mer praktiske fag knapt nok kartlegges. Det betyr at også ressursene dras i den retning. Det kan være positivt at det skjer, men vi må altså vite hva vi gjør, og derfor er jeg opptatt av at vi får oversikt over hvilke prøver vi gjennomfører, hvilken nytte de har for den enkelte elev og skole, og hvordan vi kan gjøre dette bedre i framtiden.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Jeg antar at også den tidligere kunnskapsministeren er opptatt av at vi har kunnskap før vi fatter viktige beslutninger om måten norsk skole skal organiseres på. Derfor er jeg opptatt av at dette gjøres på en god og grundig måte. De siste årene har diskusjonene om prøver og kartlegginger i skolen stort sett bare handlet om volum og hvorvidt det volumet vi har, er nyttig, mens jeg også er opptatt av måten det innrettes på, og måten det utvikles på. Derfor mener jeg det er riktig å ha et utvalg som ser på helheten av dette, for det kan være gode grunner til at hvert enkelt element er innført som et verktøy for å kartlegge noe, men det er også på tide å spørre seg om ikke vi som politikere har besluttet for mange enkeltelementer som til sammen gir en urimelig belastning både på den enkelte elev og på skolen, og hvorvidt den kartleggingen vi gjør, bidrar til at vi utvikler skolen i en positiv retning som bidrar til mer læring, samtidig som vi har nok informasjon om hvordan det egentlig står til i norsk skole. Det mener ikke jeg er å ikke avklare ting raskt. Det er tvert imot å jobbe på en hensiktsmessig og kunnskapsbasert måte.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Jeg var elev i norsk skole på 1990-tallet og lærte å lese, skrive og regne der, så med forbehold om at dette er rett, siden det er en stund siden, mener jeg å kunne regne meg fram til at representanten Melby satt som kunnskapsminister omtrent fire ganger så lenge som det jeg har gjort til nå, og fullt ut kunne sørget for å gjøre dette selv hvis det var så viktig. Jeg mener at noe av det som er grunnen til at vi må se helhetlig på dette, er at det har skjedd i for mange år at politikere har besluttet nettopp på den måten som Melby legger opp til – at vi legger til en ny prøve og ikke bestemmer hva vi tar ut når vi velger å innføre et nytt element i norsk skole. Det har bidratt til at veldig mange bruker mye tid på annet enn det å drive opplæring. Det binder opp mye tid for elevene, det binder opp mye tid for skolene, og jeg er ikke helt sikker på at disse tingene nødvendigvis bidrar til at vi får mer informasjon om det vi har mest behov for å ha informasjon om i norsk skole. Derfor mener jeg det er riktig å se på dette helhetlig, sørge for at de tingene vi måler, er til nytte for skolen og fjerne det som eventuelt er overflødig.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Det gjør statsråden absolutt. Barnehage er en enormt viktig del av det å sikre alle barn en trygg og god oppvekst og det å sørge for utvikling, læring og sosiale fellesskap. Jeg tror at i alle fall to hovedgrep som denne regjeringen legger opp til, er enormt viktig i denne sammenheng. Det første er en god kommuneøkonomi, som gjør at kommunene er i stand til å tilby barnehageplass til alle barn som trenger det. Vi vet jo at det er slik en del steder at hvor raskt man får barnehageplass er veldig avhengig av når på året barnet er født, og det er selvfølgelig krevende for de familiene som har fått barn på såkalt feil tid. Men det er det ene, å sørge for god kommuneøkonomi slik at kommunene har rom for flere barn. Det andre, som vi kommer til å gjøre om kort tid, er å legge fram forslag til innstramminger i regelverket for de private barnehagene. En del av de reglene vi ser på der, er om ikke kommunene kan få større mulighet til å styre også den private delen av barnehagesektoren vår, rett og slett fordi det er en viktig del av det velferdstilbudet som tilbys til barn i norske kommuner, og dermed en viktig del av likestillingspolitikken.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Pengene som bevilges til gratis halvdagsplass i SFO, er allerede formidlet via statsbudsjettet, og kommunene vet godt om at de pengene kommer, så jeg er ikke bekymret for at kommunene ikke vet at dette blir en mulighet i deres kommune. Det er to ting jeg har lyst til å understreke i forbindelse med forskriften. Det ene er at jeg mener det er bra at vi har høringer om dette temaet – om alle temaer, men dette spesielt, for dette er ikke gjort før. Det andre er, og det henger sammen med det første, at det er en del dilemmaer knyttet til hvordan de tolv timene skal brukes rundt omkring. Jeg mener at en del av det SFO er en viktig bidragsyter til veldig mange steder, er å gi barn et tilbud i skoleferier eller på planleggingsdager, eller det at det er mulig å være på SFO når det ikke er ordinær skoledag. Og det er forskjellige måter man kan tolke hvilke regler som skal gjelde for disse tolv gratistimene. Kan man f.eks. velge å samle dem sammen på vanlige skolehverdager, eller kan de også tas ut når det er planleggingsdag? Skal de brukes mandag til fredag i skolens åpningstid, eller kan man ta ut deler av det også i ferien? Jeg mener det er veldig viktig både at kommunene engasjerer seg i disse spørsmålene, og at vi politisk tenker nøye gjennom det, for målet må være at pengene for det første brukes riktig, for det andre at det ikke blir slik at de barna som er avhengige av å få gratis SFO, bare får det når det er vanlig skolehverdag, og for det tredje har SFO en større rolle i veldig mange kommuner ved at de tilbyr aktiviteter også når det er skoleferie. Så jeg er egentlig veldig fornøyd med at vi har klart begge deler: å signalisere overfor kommunene at pengene kommer, samtidig som vi inviterer til å høre hvordan vi sørger for at pengene brukes på en måte som gjør at flere barn kan inkluderes også de dagene hvor det ikke er vanlig skole.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Den største forskjellen på SFO før august 2022 og etter er hvor mye den enkelte familie betaler for en plass. Kommunene er veldig godt vant med å organisere SFO-tilbudet og har gjort det gjennom veldig mange år. Det er veldig mange kommuner som gjør mye bra med tanke på samarbeid med idrett, frivillighet, korps og den typen ting, og sørger for å få disse tilbudene til å henge sammen. Allikevel er det veldig mange som kan gjøre betydelig mer for at dette tilbudet skal bli fylt av innhold på en meningsfylt og god måte. Jeg var selv på Jåtten skole i Rogaland i forrige uke, hvor de har et kjempespennende tilbud, med bare faglærte ansatte i SFO, mener jeg å huske, mange barne- og ungdomsarbeidere som aktiviserer elevene på en veldig god måte, hvor man kobler SFO og skoleliv opp mot det øvrige barnelivet. Det tror jeg er en veldig klok måte å jobbe på. Jeg tror at vi skal ha tillit til at kommunene kan organisere dette på en god måte. Skulle det komme opp alternativer til det, som gjør at vi kan dele noen tips på kryss og tvers av kommunegrenser, er selvfølgelig regjeringen åpen for det.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Jeg er enig i det representanten Øvstegård er inne på, nemlig at SFO på mange måter nok har vært litt stemoderlig behandlet i det store utdanningssystemet vårt gjennom mange år, og at SFO er et vel så viktig sted for veldig mange barn som det skolen er. Men SFO er et frivillig tilbud. Det er noe litt annet enn skolen, og det har vært og er fortsatt til dels ganske annerledes regulert enn det skolen har vært. Men jeg mener at det å diskutere SFO i sammenheng med skole er en viktig del av arbeidet regjeringen skal gjøre i forbindelse med tillitsreformen – det å få dette til å henge bedre sammen og lytte til hva man mener lokalt skal til for å få dette til å fungere bedre. Jeg mener også at det å satse på kompetanse, som representanten også var inne på, er veldig viktig. Vi har til nå doblet summen vi bevilger til kompetanseutvikling i SFO. Det mener jeg er et viktig grep, sammen med at SFO for første gang har fått sin aller første rammeplan. Men at det gjenstår et større arbeid for å få bedre kvalitet i SFO i årene som kommer, er ikke jeg i tvil om.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
De aller fleste SFO-er driver i de samme lokalene som skolene våre gjør. Det er noe av det som gjør SFO til et sted hvor veldig mange barn trives, rett og slett fordi man føler seg hjemme der, og det oppleves som et sted hvor man er godt kjent fra før. Samtidig er det også den samdriften som peker på det noe banale i hele ordningen, nemlig at det som skjer før lunsj, er gratis, og det som skjer etter lunsj, koster penger. Dermed er det ganske kunstig for veldig mange barn – en del barn går hjem, mens de andre blir værende. Jeg tror at vi nedi veien kan få behov for å oppgradere utstyr og arealer, som en konsekvens av at flere barn bruker SFO, men jeg er ikke helt sikker på det. Og i den grad vi skal diskutere en rentekompensasjonsordning, så ligger det til finansministeren, og representanten må rette spørsmål om det dit.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Hvis vi spoler ytterligere noen kapitler tilbake i tid, tror jeg vel ikke at vi ville funnet på å organisere skoledagen på den måten vi har organisert den på i dag, hvis det var nå vi etablerte grunnskolen på nytt. Jeg er enig med representanten i at nettopp av den grunn har SFO blitt enormt viktig, for i dagens samfunn jobber både mødre og fedre, og det er det et felles ønske fra denne sal om at mødre og fedre skal gjøre. Derfor mener jeg, som representanten også peker på, at vi har et behov for å gjøre noe med kvaliteten i SFO i tiden som kommer. Men jeg vil likevel påstå at det er litt for tidlig å forskuttere om den endringen vi nå gjør ved at det blir 12 timer gratis SFO fra august 2022, vil endre bruken vesentlig for norske familier. Jeg håper at veldig mange flere barn deltar i SFO når vi reduserer prisen, men hvilke behov det vil føre til når det gjelder investering av utstyr og andre ting, mener jeg det er for tidlig å forskuttere. Men representanten kan ta det helt med ro: Regjeringen følger dette tett og kommer til å ha store ambisjoner på vegne av skolefritidsordningen framover.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Mens jeg satt på plassen min, registrerte jeg at det gikk ut en invitasjon til en pressekonferanse om nettopp dette temaet på fredag. Det er vel bare nok et bilde på at hadde jeg svart helt konkret på spørsmålet til representanten Moxnes her og nå, hadde jeg ikke helt gjort jobben min. Men jeg kan si såpass at det representanten Moxnes peker på – dilemmaet veldig mange kommuner står i ved at man egentlig ikke har fullt ut kontroll med en så viktige velferdstjeneste som det barnehagen er – er en utfordring mange steder, og det er blant de tingene regjeringen ønsker å se på. Vi vet også at når barnekullene går ned, er det de private barnehagene som fortsetter å bestå, med det antallet plasser de har, mens de kommunale må legge ned. Over tid gjør det også at den barnehagepolitikken den enkelte kommune vedtar, ender opp med å gjelde for stadig færre barn, fordi det er i de kommunale barnehagene den politikken stort sett gjelder. Jeg tror at vi må gjøre flere ting for å sikre demokratisk kontroll med barnehagesektoren. Vi må for det første sørge for å ha et strammere regelverk som gjør at de pengene som bevilges til barnehage, faktisk går til barnehage. Så må vi sørge for at kommunene får større innflytelse over hvem som tilbyr barnehage i deres kommune. Vi må også sørge for at det er regler som gjør at vi er trygge på at barn får god kvalitet uansett hvilken barnehage de går i, at pengene bevilget til barnehage går til nettopp barn, og at ikke det er store kjeder som tar ut store overskudd istedenfor å investere pengene på nytt igjen i barnas velferd, gjennom barnehagene. Men utover det tror jeg det ville blitt dårlig stemning på mitt kontor dersom jeg skulle gå lenger inn i detaljene enn det jeg gjør akkurat nå.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Det var to spørsmål fra representanten som ikke var helt like. Det første spørsmålet var om jeg var enig med meg selv og mitt eget sitat fra Klassekampen i januar. Svaret på det er et ja med et utropstegn bak. Jeg er fortsatt enig med meg selv. Det andre spørsmålet handler om hvorvidt jeg mener at en kommune skal kunne beslutte – slik jeg oppfatter det – å legge ned en privat barnehageplass framfor en kommunal barnehageplass. Da er vi langt inne i det regelverket jeg ikke har tenkt å gå videre inn i i dag. Jeg er opptatt av at vi totalt sett får et regelverk som sørger for at pengene vi bevilger, jobber for barna våre, at vi sørger for at det er kommunestyrene og Stortinget som beslutter reglene og hvordan denne velferden utformes i møte med den enkelte familie og det enkelte barn, og at vi sørger for at vi har høy tillit også med tanke på den totalen av skattekroner som bevilges, og foreldrebetalingen. Men utover det kan jeg ikke si annet enn at jeg fortsatt er enig med meg selv, og det er alltid godt å erfare det noe tid etter at man sagt noe.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Statsråden mener at reguleringen må være så stram at om man er i utgangspunktet kommersiell eller i utgangspunktet ideell, skal det allikevel ikke oppstå store overskudd som tas ut som profitt. Det å skille mellom ideell og kommersiell virksomhet på andre måter enn f.eks. ved regler om driftsmargin, investering, uttak og overskudd og slikt er ganske komplisert. Det er så komplisert at det gjøres et større arbeid med dette etter budsjettforliket mellom regjeringen og SV, med tanke på hvordan man skal se på disse tingene. Jeg tror at noe av det representanten spør om, handler om noe annet enn regulering av de private barnehagene. Det handler også om finansieringssystemet for de private barnehagene. Det er ganske mange elementer som virker sammen, og jeg er opptatt av at vi først får på plass en stram regulering av sektoren, og så gyver vi løs på det å utforme et finansieringssystem som både underbygger de reglene vi har fått på plass, og sørger for det som er målet: best mulig barnehager for alle våre barn.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Det er absolutt en utfordring representanten peker på. Jeg mener løsningen egentlig handler om to ting. Det ene er det jeg nevnte i stad, nemlig å få mer av barnehagepolitikken ut av konsernenes styrerom og over i kommunestyret. Det andre handler om muligheten til å forskjellsbehandle ulike barnehager basert på ulike behov. Det er i dag en utfordring at ulike befolkningsområder kan ha ulike utfordringer, som man søker å løse bl.a. gjennom bemanning eller satsing på ulike måter. Det har vært veldig strengt regulert og er absolutt en av de tingene regjeringen ser på, at det er mulig å si at fordi en barnehage har spesielle behov, skal man kunne prioritere mer penger til den uten at det er en automatikk i at det følger med et slags snitt av bevilgninger også til de private barnehagene. Så det å sørge for god nok bemanning uansett hva slags barn som går i en barnehage, er helt avgjørende og er blant de tingene vi vurderer i det videre.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Jeg har ikke stemplet noen som velferdsprofitører og kommer heller ikke til å gjøre det. Jeg er enig med representanten i at barnehagesektoren over tid vokste seg stadig mer mangfoldig. Vi var og er fortsatt helt avhengige av private aktører som tilbyr barnehageplasser. Omtrent halvparten av norske barn går i en privat barnehage. Det som over tid ble et større mangfold, er nå i ferd med å bli et mindre mangfold, rett og slett fordi det er få kjeder som eier veldig mange barnehager. Til spørsmålet om vi kommer til å se på regler som gjør at man ikke fortrenger folk som har lyst til å starte sin egen barnehage, så er svaret på det nettopp ja. I dag er det nesten ikke mulig for et engasjert menneske som har et ønske om å tilby en litt annerledes type barnehage, å starte barnehage, rett og slett fordi de store, sterke aktørene er så massive og eier så mye. Det å gjøre det lettere både å starte og drive enkeltstående barnehager, er noe av hensikten med de reglene vi skal legge fram. Jeg ser fram til videre diskusjon om dette i denne salen.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Jeg er enig i at det å sikre nok barnehageplasser til alle barn er en viktig del av likestillingspolitikken og en viktig del av det å få kvinner og menn tilbake i jobb etter endt fødselspermisjon. Det er kommunene som har ansvaret for inntak og opptak til barnehagene våre, og en del steder er det to inntak. Noen steder er det også i praksis løpende opptak, fordi man har overskudd av barnehageplasser. Men det er ikke i dag slik at vi har løpende inntak av barn til barnehage. Jeg tror jeg skal driste meg til å si at jeg er enig med representanten i at det hadde vært det ideelle, at man hadde fått barnehageplass akkurat når man trengte det. Men det er et enormt kostnadsspørsmål, rett og slett fordi det da til enhver tid må være nok tomme plasser til å ta imot barn på kort varsel, avhengig av når foreldrene selv ønsker å sende barnet i barnehagen. Det handler i stor grad om økonomi, om å ha nok ansatte i bakkant til å skulle ta inn barn til ethvert tidspunkt i løpet av et år. Jeg tror at kostnaden ved en slik ordning er så høy at de fleste partier i denne sal ville ha hatt problemer med å finne pengene til det. Så er det ikke dermed sagt at det ikke er mulig å se på andre måter å organisere dette på, eller bidra til at kommunene kan sørge for at flere får formidlet barnehageplass raskt, men det er allikevel et stort kostnadsspørsmål. Jeg vil også understreke, siden spørsmålet kommer fra et støtteparti for den tidligere regjeringen, at jeg ikke har sett noen forslag fra representantens eget parti som skulle løse dette, i løpet av de åtte årene de også satt med ansvar for å få statsbudsjetter i havn. Så jeg deler bekymringen, jeg håper at dette skal bedre seg noe i framtiden, men jeg kan dessverre ikke love at jeg finner de pengene over bordet akkurat nå.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Jeg tror jeg skal la være å svare på spørsmål om hva som er samfunnsøkonomisk lønnsomt, men på vegne av kvinner som har født barn og som gleder seg til å komme tilbake i jobb, kan jeg iallfall si at det er en utfordring for de familiene det gjelder. Jeg var og er fortsatt selv innbygger i det som da var en fremskrittspartistyrt kommune, da jeg søkte barnehageplass. Vi måtte vente en tid, som veldig mange må, og det er klart at det oppleves som krevende. Grunnen til at jeg nevner at det var en fremskrittspartistyrt kommune, er vel at jeg tror alle partier har et ønske om å løse dette, men vi kommer tilbake til det samme, nemlig at det er et stort kostnadsspørsmål. Derfor er jeg ærlig om, og jeg tror jeg kan driste meg til å si, at jeg skulle ønske det var sånn at vi klarte å løse dette enda bedre for dem som ønsker seg barnehageplass på et annet tidspunkt enn det de får tilbud om i dag. Men samtidig vil jeg si at med de summene det innebærer å skulle gjøre det til en allmenn ordning i alle landets kommuner, så tror jeg ikke det lar seg gjøre å komme dit nå. Men jeg er glad for at det er et engasjement i Fremskrittspartiet for at også kvinner raskest mulig skal tilbake i arbeid etter endt permisjon.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
En hyggelig opplevelse av déjà vu fra tidligere i dag. Regjeringen ønsker at offentlige tilskudd og foreldrebetaling i større grad skal gå til barna og ikke til profitt hos barnehageeiere. Vi ønsker et regelverk som sikrer bedre demokratisk styring og kontroll med sektoren, og som stopper kommersialiseringen. Regjeringen har derfor varslet at den vurderer å fremme flere lovforslag for Stortinget allerede denne våren. Disse dreier seg bl.a. om å innføre krav om at hver barnehage skal være et selvstendig rettssubjekt, forbud mot at selskaper som driver barnehage, også kan drive annen virksomhet, forbud mot å ta opp lån andre steder enn i finansforetak og å innføre meldeplikt til kommunen og Utdanningsdirektoratet ved eierskifte og organisatoriske endringer i barnehagene. Dette er lovendringer som er egnet til å sikre et godt og effektivt tilsyn med at offentlig tilskudd og foreldrebetaling går til formålet, og til å begrense kommersialisering av sektoren. Alle disse tiltakene vurderer vi. Det er viktig for regjeringen å sikre demokratisk styring og kontroll med barnehagesektoren. I Hurdalsplattformen er vi tydelige på at vi vil gi kommunene større mulighet til å styre finansiering og krav til private barnehager. Både Storberget-utvalget og velferdstjenesteutvalget mener det er behov for å gi kommunene mer frihet til å styre private barnehager. Flertallet i Storberget-utvalget har foreslått en modell som vil gi kommunene sterkere virkemidler til å styre både dimensjoneringen av og kvaliteten på barnehagetilbudet. Regjeringen vil også gi små privateide og ideelle barnehager bedre rammevilkår og gi kommunene mulighet til å prioritere disse barnehagene. Vi vet at enkeltstående og ideelle barnehager har en mer sårbar økonomi enn barnehager i konsern. Vi vet også at konsern og barnehager med utenlandske eiere bruker mer av tilskuddene til husleie og mindre av tilskuddene til personalkostnader. Jeg ønsker et regelverk som stopper utviklingen der kommersielle eier stadig flere barnehager. Vi tar sikte på å komme tilbake til disse spørsmålene som en del av det kommende arbeidet med utviklingen av et nytt regelverk for styring og finansiering av barnehagesektoren.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Også i framtiden vil det være Stortinget som legger rammene og reglene for finansieringen av sektoren sammen med en del krav til kvalitet og den slags. Men mitt mål er at kommunene skal få større mulighet til å styre en så viktig velferdstjeneste i sin kommune. Det vil også være en styrer i barnehagene som har noe å si for driften av barnehagen, så disse tingene må virke sammen. Hvorvidt vi kommer med tiltak nå som gjør at representanten blir 100 pst. fornøyd med måten vi flytter makt fra styrene og over til kommunestyrene på, er det for tidlig for meg å forskuttere. Der tenker jeg at representanten, sammen med flere andre, får glede seg til de endringene som snart legges fram.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Jeg tenker i hvert fall at en form for meldeplikt er en forutsetning for at en kommune skal ha mulighet til å ta den avgjørelsen det er å velge å kjøpe opp en privat barnehage som ikke lenger skal driftes av dem som drifter den per i dag. Kommunen blir opplyst om at en barnehage akter å legge ned, eller at driften opphører – og at kommunen kan ta en vurdering på om det er mer fornuftig å kjøpe opp barnehagen, eller om det skal gjøres andre tilpasninger i barnehagetilbudet. Et av dilemmaene som kommunene våre står igjen med – særlig der det er et stort innslag av private barnehager – er at det er veldig vanskelig å styre det totale velferdstilbudet rett og slett fordi beslutningene knyttet til det ikke tas av kommunen eller av de folkevalgte som har det totale overblikket på hvilke behov man har for barnehageplasser framover. Jeg vil legge til at de forslagene som nå skal behandles i Stortinget knyttet til regler for private barnehager, trolig er de første av flere vi vil se framover. Jeg tror ikke vi er ferdige med å diskutere dette, selv om det ganske kjapt vil komme nye forslag til endringer.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Tusen takk for et veldig viktig spørsmål. La meg bare starte med å understreke at det er usikkert hvordan situasjonen i Ukraina vil utvikle seg, det er usikkert hvor mange barn som vil komme til Norge, det er selvfølgelig også usikkert når det eventuelt blir mulig for disse barna å flytte hjem igjen. Alle disse tre usikkerhetsmomentene gjør det vanskelig å gi et helt presist svar på representantens spørsmål, men regjeringens utgangspunkt er uansett at barn skal kunne leve fullverdige og gode liv den tiden de er i Norge. Barnehagen er en av våre beste integreringsarenaer og er en viktig del av den måten vi bosetter flyktninger på i Norge. De siste ukene har kommunene, etter anmodning fra staten, økt kapasiteten kraftig til å ta imot og bosette flyktninger. I midten av mars sendte IMDi en anmodning til kommunene om bosetting av 35 000 flyktninger i 2022. Det er sju ganger flere enn den opprinnelige anmodningen for samme år. Kommunene har generelt sett svart positivt på anmodningen, og de fleste kommuner tar nå imot det antallet de er anmodet om. Jeg opplever at det er stor vilje til å utnytte ledig kapasitet i barnehagesektoren. Private Barnehagers Landsforbund har f.eks. henvendt seg til departementet og uttrykt at deres medlemsbarnehager gjerne vil bidra til at den private delen av barnehagesektoren kan være med på å dekke behovet for barnehageplasser i Norge til fordrevne barn fra Ukraina. Dette viser at viljen til å ta imot flyktninger generelt er stor, og at det er tilfredsstillende kapasitet når det gjelder barnehageplasser, slik situasjonen er akkurat nå. Samtidig vil stadig økende ankomst- og bosettingstall utfordre kommunene. Vi kan ikke underslå at det er en stor oppgave å sørge for tilgjengelige boliger, helsetjenester og plasser i barnehage og skole, særlig for nye bosettingskommuner. Det er også en utfordring å kombinere rask bosetting når vi vet at det å utvide helse-, skole- og barnehagetilbud og å planlegge for språkopplæring og arbeidsmuligheter tar tid. Et svært stort antall fordrevne som kommer til Norge, vil kreve at vi gjør tilpassinger i lovverket, og at vi dimensjonerer mange ordninger og tjenester noe annerledes enn vi så for oss før krigen brøt ut. Det vil bl.a. gjelde tilbud om boliger, skole- og barnehagetilbud og helse- og omsorgstjenester. Derfor har regjeringen denne uken sendt på høring forslag til nødvendige tilpassinger i regelverket for at det skal være praktisk mulig for kommunene å ta imot mange flyktninger på så kort tid og samtidig kunne gi dem gode tilbud. Uten et godt barnehagetilbud vil det heller ikke være mulig å delta i introduksjonsprogram og arbeidsliv for de aller fleste foreldre. Det vil også frata barn en sentral arena for integrering og sosial aktivitet. Derfor følger regjeringen situasjonen nøye og har tett kontakt med kommunene, særlig om skole og barnehage for undertegnedes vedkommende.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Takk for viktige oppfølgingsspørsmål. Tolking og oversetting kommer unektelig til å være en av de store utfordringene for barnehager og skoler. Derfor er vi opptatt av å sørge for at de som kan bidra med oversetting og tolking, også blant de voksne som kommer fra Ukraina, så raskt som mulig skal kunne arbeide. Et slags lyspunkt i det hele er at en veldig stor andel av ukrainske pedagoger er kvinner. Vi vet også at det er kvinner som flykter fra Ukraina. Derfor har jeg et stort håp om at vi skal klare å finne ordninger der også pedagoger med bakgrunn fra Ukraina som kommer hit, kan nyttiggjøre seg av det språket de bærer med seg, og den erfaringen de har med å jobbe med barn. Derfor er noe av det vi nå vurderer, hvordan vi kan gjøre det enklere å få alle mennesker som kommer fra Ukraina, raskt ut i arbeid, men spesielt pedagogene – hvordan vi kan bruke og nyttiggjøre oss av dem i arbeidet i skoler og barnehager framover.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Helsedelen av spørsmålet tror jeg må rettes til helseministeren. Det tør ikke jeg å gå detaljert inn i. Men jeg er enig i at alle tjenester som jobber rundt barna våre, må være godt koordinert og ha kapasitet nok til å ta vare på dem. Den viktigste endringen vi har sendt på høring på skole- og barnehageområdet, er spørsmålet om hvor lang tid en kommune trenger før man har et såkalt fullverdig tilbud på plass til et barn som skal begynne i skole. I dag er reglene at man skal ha et tilbud på plass så raskt som mulig, senest innen én måned fra ankomst i landet, uansett om man går via mottak eller ikke. Det vi har sendt på høring, er et spørsmål om det ikke er mer fornuftig å ha «så raskt som mulig» som en viktig premiss, men at et fullverdig tilbud må være helt på plass først innen tre måneder. Det handler ikke om at kommunene ikke skal tilby noe som helst fra dag nummer én, som alltid er målet, men at vi må vurdere om det er riktig å bruke krefter på å sanksjonere et 98 pst. godt tilbud etter 2,5 måneder hvis det blir et veldig stort volum på ankomstene.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-06:
Ja, det mener statsråden. Eksamen ser ut til å ha kommet for å bli. Å teste kandidater i kunnskap har vi i alle fall gjort siden konfirmasjonen ble innført i Norge i 1736. Vi gir oss ikke nå. Men fra spøk til alvor – jeg og regjeringen mener eksamen er en viktig del av vurderingssystemet i opplæringen. Vi kommer ikke til å forkaste verken den eller karakterene. Men vi må sørge for hele tiden å ha vurderingsordninger som både er i tråd med læreplanverket for det nye Kunnskapsløftet 2020, og som er pålitelige uttrykk for elevenes faktiske kompetanse. Så kan det være at det har oppstått noen misforståelser i videreformidlingen av denne saken. Jeg har sett at enkelte mediers gjengivelse av brevet fra Utdanningsdirektoratet til Kunnskapsdepartementet ikke har blitt helt riktig. I brevet som er sendt fra Utdanningsdirektoratet 11. mars, oppgis både fagfornyelsen og fullføringsreformen som bakgrunn for direktoratets utviklingsarbeid på dette området. Arbeidet handler ikke om alternativer til eksamen, men om alternative utforminger av eksamen eller sluttvurderinger i tråd med hva som tidligere har blitt lagt fram for Stortinget i forbindelse med stortingsmeldingen om fullføringsreformen. Dette er nødvendige grep for å sikre at vurderingsformene fremdeles skal være pålitelige og rettferdige, og sikre at karakterene gir riktig og relevant informasjon om elevenes kompetanse når de skal søke seg videre til utdanning eller jobb. Arbeidet er i startfasen, og det vil kreve utprøvinger og grundig utredning før det kan være aktuelt med eventuelle beslutninger om endringer. Det er selvfølgelig helt sentralt at slike endringer er godt forankret i sektoren, og samarbeid og involvering må derfor være en viktig byggestein. Vi må hente inn kunnskap og gjøre oss erfaringer, slik at vi har et solid kunnskapsgrunnlag før vi eventuelt etter hvert vil beslutte endringer. Som representanten Vamraak også viser til, har regjeringen i sin arbeidsplattform slått fast at det fortsatt skal være både eksamen og karakterer i opplæringen i Norge. Men vi må passe oss for å konservere vurderingsformene i skolen. Eksamensordningen og eksamensformene har endret seg lite de siste tiårene, mens fagfornyelsen har ført til mange større endringer i hele læreplanverket. Når det er sagt, er det viktig å ha med seg at innholdet i eksamen og arbeidet med underveis- og standpunktvurdering har utviklet seg mye etter revideringen av vurderingsforskriften i 2009 og den påfølgende satsingen på vurdering som skolen og lærerne har jobbet mye med. Det er behov for endringer og justeringer også i en så viktig og solid institusjon som eksamensinstituttet og vurderingsformene i skolen. Bare slik kan en slik institusjon fortsatt ha relevans og være nyttig. Dette står ikke i kontrast til at eksamen og karakterer fortsatt skal være viktige vurderingsformer i skolen. Hvilke utforminger disse vurderingsordningene skal ha, har jeg allerede sagt at vi må vurdere grundig og ut fra et faglig ståsted.