Øyvind Halleraker (Høyre), 2003-12-16:
Brustad sa noe slikt som at Arbeiderpartiet og SV slår ring om allemannsretten, mens vi andre slår ring om eiendomsretten. Det er i beste fall et unyansert utsagn. Men det er ikke riktig. Vi andre presiserer allemannsretten som viktig for folks friluftsopplevelser, men det må være mulig å ha hyggelige friluftsopplevelser uten å benytte folks innmark. Det handler også om respekt for folks eiendom. I fjor behandlet Stortinget friluftsmeldingen, med en bred omtale av strandsoneproblemstillinger med hensyn til allemannsrett versus eiendomsrett, men også konkrete forhold knyttet til det såkalte 100-metersbeltet. Siden har Stortinget også behandlet rikets miljøtilstand, hvor også strandsoneproblematikk var tema. I begge disse sakene framstår det et klart flertall som ikke ser noen grunn til å endre på dagens lovverk knyttet til dette, ei heller på de forskrifter og retningslinjer som er gitt som grunnlag for behandling av kommunale planer. Likevel fremmer flere SV-representanter i dette Dokument nr. 8-forslaget en rekke forslag om lovendringer og andre bestillinger til Regjeringen som de med bakgrunn i nylige runder om samme sak her i Stortinget burde vite at det ikke finnes noe flertall for – snarere tvert imot. Dette er forslag og en politisk kurs SV står alene om, og som Stortinget senere i dag med stort flertall ikke vil bifalle. Men heller ikke det forslaget som Arbeiderpartiet og SV står sammen om, hvor man ber Regjeringen komme med forslag om lovendringer i den hensikt å stramme inn dispensasjonspraksisen når det gjelder byggeforbudet i 100-metersbeltet, er det flertall for. Som i de tidligere sakene ser vi i innstillingen – kanskje tydeligere enn noen gang – at SV og Arbeiderpartiet står alene om denne politikken. Grunnen er helt enkelt den at Stortingets flertall er tilfreds med den praksis og politikk som er rådende på dette området, og man ser derfor ingen grunn til å endre på denne. Jeg vil ikke bruke tid på å gå inn på Dokument nr. 8-forslagets ni punkter, men nøyer meg med å konstatere det faktum at i de fleste dispensasjonssaker dreier det seg om endringer på eksisterende bygninger eller små tilbygg og restaureringer. Særlig gjelder dette i pressområder langs Oslofjorden og på sørlandskysten. Flertallet ser det som positivt at folk gjennom sin eiendomsrett forvalter og odler sine eiendommer, som også er en viktig del av kulturlandskapet langs kysten. Når det gjelder plan- og bygningslovens bestemmelser, er det flertallets oppfatning at kommunene forvalter disse på en god måte, hvor forstandige avveininger og skjønn er nøye foretatt før reguleringsendringer som innbefatter strandsonen, iverksettes. Så er det også slik at vettet er rimelig godt fordelt i dette landet. Ja, kanskje er det til og med slik at man lokalt vet bedre og føler et større totalansvar for sine omgivelser. Jeg tror ikke de trenger noe nærmere diktat fra oss i denne salen. En del organisasjoner har i forbindelse med behandlingen av denne saken bedt Stortinget benytte anledningen til å klargjøre sitt syn, som det heter. Og det har vi gjort i denne innstillingen. Det skulle nå etter hvert være rimelig klart hva som er Stortingets oppfatning om denne saken. De politiske skillelinjer er tydelige og begrunnet, og flertallet ligger fast.