Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-11:
Situasjonen i Afghanistan er meget uavklart etter over sju måneders bombing. Den humanitære situasjonen for sivilbefolkningen er svært vanskelig. Norge er med på å drive krig i et land hvor folk knapt kan huske fred. På toppen av krig og tørke ble landet rammet av et jordskjelv nylig, og mange liv gikk tapt. Det foregår fremdeles svært tøffe kamper mellom de USA-ledede styrkene og al-Qaida- og Taliban-vennlige styrker. Det er langt fram til en stabil situasjon i dette krigsherjede landet. Norge deltar i aktiv krigføring i dette landet. Samtidig er vi med i en internasjonal sikkerhetsstyrke, og vi leder arbeidet med å koordinere internasjonal bistand til Afghanistan. SV gikk i desember i fjor mot at Norge skulle stille styrker til disposisjon under amerikansk kommando i «Enduring Freedom» i Afghanistan. Vi støttet derimot at Norge skulle bidra til den internasjonale sikkerhetsstyrken i Kabul. I dag skal regningen betales. SV har i innstillingen gått inn for tilleggsbevilgning til den internasjonale sikkerhetsstyrken, diplomatisk nærvær i Kabul, felleskostnadene til de to operasjonene samt ekstraordinære beredskaps- og sikringstiltak. Dette er viktige og nødvendige tiltak. Når det gjelder operasjon «Enduring Freedom», ønsker imidlertid ikke SV å tilrå en tilleggsbevilgning i den forbindelse. Dette er det flere årsaker til. Vi ønsker med det å markere at vi er imot den norske deltakelsen i operasjon «Enduring Freedom», men vi mener også at det er rom for å dekke disse utgiftene innenfor budsjettet, et budsjett som etter SVs oppfatning er for omfattende og går på bekostning av viktige oppgaver i andre sektorer. SV mener at Norge har råd til å bidra til internasjonal fred og sikkerhet. Men på dette området, som på alle andre, må vi stille krav til resultater av de midler vi bevilger. I øyeblikket er det svært uklart hva man oppnår i Afghanistan med det norske styrkebidraget. Hovedårsaken til det ligger i den svært dårlige informasjonsjobben som gjøres fra Regjeringens side, kombinert med en relativt lite aktiv norsk presse. Norge deltar bl.a. med et antall vinterspesialister. Det er forståelig at det vil være en del hemmelighold rundt disse soldatene. Men når Norge deltar i en krig, er det ikke akseptabelt at alle sidene ved denne krigen holdes hemmelig. SV er ikke alene om denne kritikken. Både Dagbladet, VG og Aftenposten har reist kritikk for manglende vilje til å informere fra Forsvaret og Forsvarsdepartementets side. Vi finner det også underlig at forsvarsministeren ikke har ønsket å involvere Stortinget i større grad. Det er nå over fem måneder siden vedtaket om å tilby styrkebidrag til USA ble vedtatt her i Stortinget. Stortinget har også forsømt seg når det gjelder å etterspørre informasjon, men vi mener at statsråden også kunne tatt initiativ til å informere. Siden det norske styrkebidraget har ikke forsvarsministeren redegjort i åpent storting. Om det blir trommet sammen til møte om dette i den utvidede utenrikskomiteen, vil det ikke dekke behovet for mer informasjon til norsk presse og offentlighet. Særlig når det gjelder spesialstyrkenes operasjoner har forsvarsministeren nektet å informere presse og media om hva som faktisk skjer. For kort tid siden leverte jeg forsvarsministeren et skriftlig spørsmål om hvorvidt statsråden ville holde offentligheten løpende orientert om konsekvensene av de norske styrkenes innsats i operasjonene. Svaret var skuffende. Forsvarsministeren hadde ingen planer om å bedre informasjonen. Statsråden ønsker ikke å informere om hva som skjer i visse operasjoner i Afghanistan av hensyn til de norske soldatenes liv og sikkerhet, sier hun i sitt siste svarbrev av 8. april. Jeg finner det forunderlig at hensynet til soldatenes liv og sikkerhet gjør det umulig for statsråden å informere om tap eller skader på eget og andres personell eller tatte krigsfanger. Det å gi en slik informasjon er antakelig den minste, men også den viktigste informasjon som kan gis om resultatene av våre spesialstyrkers innsats i operasjon «Enduring Freedom». Norge har altså stilt med styrker til operasjoner i Afghanistan for å bidra til å finne Osama bin Laden og nøytralisere al-Qaida-nettverket. Det har nå gått fem måneder. Taliban-regimet er nå fjernet, en overgangsregjering er satt inn, bin Laden er søkk borte, og det foregår fremdeles harde kamper daglig. Det er mulig at det er oppnådd resultater som kan bidra til å redusere den internasjonale terrorfaren, men det kan også være at det som følge av både denne krigen og konflikten i Midtøsten rekrutteres nye terrorister hver dag. Det er i dag svært vanskelig å se hvilke mål som må oppnås og hvordan de skal oppnås for at operasjonene skal avsluttes. USA har tidligere gjort bitre erfaringer når det gjelder å bli sittende fast i langvarige konflikter med geriljasoldater som motstandere. Sovjetunionen gjorde dyrekjøpte erfaringer i Afghanistan. Kan forsvarsministeren i dag gi noen signaler om hvor langvarig operasjon «Enduring Freedom» kan komme til å bli? Hvilke suksesskriterier arbeides det nå ut fra? Hva er de viktigste resultatene så langt? Jeg håper forsvarsministeren vil svare på disse spørsmålene og benytte denne anledningen til å gi Stortinget og offentligheten det minimum av informasjon som er nødvendig for at vi skal kunne danne oss et bilde av hvilken krig det er Norge er med i, og hvordan det er mulig for oss å delta med styrker både til krig og til fred i ett og samme land. Jeg tar opp SVs forslag.