trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2018-05-23:
Dette var et typisk byråkratisvar. Jeg mener at her skal man lytte til de ansatte som det faktisk handler om. Én ting er at man skal gi politimestrene handlingsrom til å gjennomføre de strukturendringene som nå pågår. Det er jo et svært omstillingsarbeid som er på gang, og det skaper betydelig uro. En annen ting er det menneskelige perspektivet oppi dette, for det er altså snakk om to som er ansatt i politiet som skal utføre nøyaktig de samme arbeidsoppgavene som i dag. Lensmannskontoret på Leka må fortsatt betales for. De to skal gå av med pensjon om to år og tvinges nå til å pendle for å gjennomføre den samme jobben som de utmerket godt kunne gjort fra kontoret på Leka. For meg er det elendig arbeidsgiverpolitikk, og jeg håper det ikke er et uttrykk for at statsråden mener at den måten å håndtere mennesker på er den kloke måten å gå fram på.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2018-05-23:
Jeg kan ikke gjøre annet enn å registrere at statsråden skyver politimesteren foran seg og ikke har noen som helst synspunkter på hvordan staten og politiet skal utøve sin arbeidsgiverpolitikk. Det synes jeg er nedslående, men vi får bare registrere det. Så sier statsråden at han er opptatt av at politimestrene skal gis handlingsrom til å gjennomføre de endringene som nå er på gang. Ifølge Menon Economics’ virksomhetsanalyse av politi- og lensmannsetaten i 2017 ble distriktenes budsjettmessige handlingsrom redusert med 426 mill. kr i perioden 2013–2016, altså under dagens regjering, gitt justering for lønns- og prisvekst, øremerkinger og pålagte bemanningsøkninger. Så skal man altså bruke nærmere 1 mill. kr på å flytte to medarbeidere som skal gå av med pensjon om to år, og som skal utføre nøyaktig de samme arbeidsoppgavene, og man skal fortsatt betale for lensmannskontoret på Leka. Er det den måten regjeringen mener er riktig å bruke samfunnets og fellesskapets ressurser på?
Anniken Hauglie (Høyre), 2018-05-23:
Regjeringen har som en viktig del av arbeidet mot arbeidslivskriminalitet opprettet syv sentre. Dette er ikke egne juridiske eller organisatoriske enheter. Etatene legger vekt på at selv om de samarbeider tett, er de fire ulike myndigheter som forvalter hvert sitt regelverk. Tips fra publikum er viktig for etatene, og det benyttes også i stor grad. Årlig mottar f.eks. Arbeidstilsynet over 7 000 tips. I tillegg kommer en del tips ved direkte henvendelser til a-krimsentrene via telefon og e-post. Dette varierer noe mellom a-krimsentrene. Etatene bestreber seg imidlertid så langt som mulig på å få tipsene inn via de etablerte tipsmottakene. De berørte etatene har lang tradisjon for å ta imot tips, og godt utviklede systemer for å behandle disse på en god måte. Siden det er selvstendige etater som samarbeider, er det også ønskelig at den som melder fra om en sak, skal vite om han eller hun tipser Arbeidstilsynet, skatteetaten eller annen offentlig myndighet. Ved at tips meldes til den enkelte etat, blir det bedre mulighet for å vurdere saken og hvordan den beste oppfølgingen kan være. Det kan være om tipset skal følges opp i samarbeid mellom flere etater, eller om det skal følges opp gjennom andre tiltak i den enkelte etat. Denne framgangsmåten bidrar også til å målrette innsatsen ved arbeidslivskrimsentrene. Generelt har etatene inntrykk av at publikum ikke opplever det som vanskelig å melde fra om forhold som kan knyttes til mulig arbeidslivskriminalitet. Skatteetaten ser for øvrig på tiltak for å gjøre det enklere for næringslivet og befolkningen å melde tips til etaten. Jeg vil også nevne at en viktig del av etatssamarbeidet mot arbeidslivskriminalitet er dialog og samarbeid med partene i arbeidslivet. Også gjennom slike kontaktflater får etatene en del tips. Ved alle arbeidskrimsentrene er det en koordinator som er gitt ansvar for å være kontaktperson for henvendelser fra bl.a. partene. En annen viktig kanal for tips om ulovligheter er servicesentrene for utenlandske arbeidstakere, de såkalte SUA-kontorene. Gjennom møter med servicesentrenes brukere får etatene viktig informasjon om mulige useriøse virksomheter og arbeidsgivere som bryter loven. Det tverretatlige samarbeidet om servicesentrene er derfor en viktig kilde til tips til det tverretatlige a-krimsamarbeidet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2018-05-23:
Jeg er enig i at dette er et stort og seriøst forbund, men det som etaten selv sier, er at de ikke opplever at det er en utfordring. De har heller ikke fått noen tilbakemelding på det, så vidt jeg vet. Jeg satt også og googlet litt etter «tips» til de ulike etatene. Det er riktig at det ikke kommer opp så mange treff på a-krimsentre, men det er fullt mulig både å ringe og sende e-post dit. Det er også, som jeg nevnte i mitt hovedsvar, en fast koordinator som har ansvar for arbeidslivets parter og for å håndtere henvendelser fra dem. Her er dette forbundet naturlig nok en aktør som ville falle inn under ansvarsområdet til den koordinatoren. Alle etatene har gode ordninger for å sende inn tips både via nettsider, via e-post og via telefon. Som etatene selv sier, er a-krimsentrene en samarbeidsarena for etatene, men det kommer ikke til erstatning for etatene. Etatene er også opptatt av å få varslene og tipsene mest mulig inn i linjen til den etaten som skal håndtere de ulike tipsene.
Anniken Hauglie (Høyre), 2018-05-23:
Som jeg nevnte i mitt første svar, har Arbeidstilsynet alene fått 7 000 tips fra publikum, så det tipses i stor grad via både telefon og e-post, og sikkert også via vanlig post og nettsider – og sånn skal det være. Det er også mulig å tipse via a-krimsentrene – naturligvis. Men det er også viktig at etaten som skal håndtere tipsene, får tipsene inn til seg. Regjeringen har bekjempelse av arbeidslivskriminalitet som et av sine viktigste områder. Det har vi vist gjennom å etablere de syv sentrene som vi her snakker om, og vi har satset betydelig på økonomiske ressurser til tilsynene. Vi har satset betydelig på bedre informasjonsdeling, og det gjøres nå et stort arbeid i flere etater for å bedre mulighetene for informasjonsdeling. Vi har også skjerpet strafferammene for dem som begår denne type kriminalitet, og vi har nå tatt et stort og viktig initiativ overfor EU for å bekjempe kriminalitet internasjonalt, for det må vi gjøre om vi skal klare å løse det.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-05-23:
«Regjeringa sende i haust på høyring eit framlegg om at vassforvaltingsplanane ikkje lenger skal vedtakast etter plan- og bygningslova, og at oppgåvene blir flytte frå fylkeskommunane til fylkesmennene. Vil regjeringa legge eventuelle endringar i heimel for vassforskrifta og endringar i lover som følgje av dette, fram for Stortinget, og vil regjeringa avvente vedtak om saka, slik at ho kan sjåast i samanheng med regionreforma?»
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-05-23:
Eg takkar statsråden for svaret. Eg høyrer at han seier at endringane i naturmangfaldlova vil bli lagde fram for Stortinget snarleg. Det må ein jo gjere, all den tid dette er forskrifter som gjev føringar for det som står i naturmangfaldlova. Eg vil stille eit oppfølgingsspørsmål: Kva skjer om Stortinget ikkje går med på endringane i naturmangfaldlova og heller ønskjer å sjå dette som ein heilskap, all den tid Stortinget har ambisjonar om at fleire oppgåver skal løysast i det regionale, folkevalde nivået?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-05-23:
Eg takkar nok ein gong for eit godt svar. Eg vil igjen minne statsråden om at Stortinget og regjeringa deler ambisjonen om at fleire oppgåver skal løysast i det regionale, folkevalde nivået, og at ein her òg har ein ambisjon om at ein får ei mest mogleg samla oppgåvevurdering, fordi dette handlar om at ein skal fylle ei regionreform med innhald. Eg har merka meg at det i revidert statsbudsjett, under post 22 Statlige vannmiljøtiltak, blir føreslått å flytte på ei løyving på 4 mill. kr mot ein tilsvarande reduksjon i post 70. Forslaget kjem som følgje av eit behov for auka innsats hos Fylkesmannen for å leggje til rette for eit godt grunnlag for dei neste vassforvaltningsplanane. I høyringane har alle fylkeskommunane sagt at dei heller vil ha dette som ein del av ei større oppgåveforvaltning, og dei ønskjer eigentleg å gå mot dei. Fleire fylkesmenn har gjort det same. Eg vil avslutte med å spørje om dette er uttrykk for at regjeringa sine ambisjonar har falma på området som gjeld å flytte fleire oppgåver til det regionale, folkevalde niåvet?
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-05-23:
Forslag til endringer i naturmangfoldloven vil på vanlig måte bli fremmet som en proposisjon for Stortinget. Jeg tar sikte på å fremme en slik i nær framtid. Den foreslåtte endringen i naturmangfoldloven vil gi en ny hjemmel for gjennomføring av vanndirektivet, slik at vannforskriften kan gis med hjemmel også i naturmangfoldloven. Vannforskriften ble fastsatt før naturmangfoldloven ble vedtatt i 2009, og det er nå ønskelig å ha denne loven som hjemmelslov for det brede, sektorovergripende arbeidet med vannforvaltning. Det foreslås ikke endringer i andre lover. Den foreslåtte endringen i naturmangfoldloven legger ingen føringer for hvordan organiseringen av vannforvaltningsarbeidet etter vannforskriften eventuelt endres. Hvilke forskriftsendringer som skal gjennomføres, må vurderes grundig ut fra høringsforslaget og de uttalelsene som er kommet inn. Det er Klima- og miljødepartementet og Olje- og energidepartementet som har myndighet til å vedta endringer i medhold av vannforskriften § 33. Det er ennå ikke tatt noen beslutning hva gjelder forskriftsendringer eller endringer i organiseringen av arbeidet, men vi tar sikte på en slik avklaring før sommeren.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-05-23:
Som jeg sa i mitt svar, var ikke naturmangfoldloven en del av lovverket da vannforskriften kom, og jeg synes det er naturlig at den også legges inn som et hjemmelsgrunnlag, og mener at det er riktig å gjøre. Forslaget fra ekspertgruppen for regionreformen har vært ute på høring, og når det gjelder den vurderingen vi nå skal gjøre, vil vi helt klart også se hen til de høringsuttalelsene, akkurat som at høringsuttalelsene knyttet til dette forslaget også er noe som vurderes. Behovet for en avklaring er der imidlertid likevel, også fordi man i høringsuttalelsene fra regjeringen før sommeren la opp til at endringene skulle tre i kraft fra 1. juli, og det gjør at det er behov for å få en avklaring.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-05-23:
Jeg har ikke noe annet svar på det enn at det ennå ikke er tatt noen beslutning. Vi har fått inn høringsuttalelsene. Jeg mener det er riktig – jeg kommer også med en sak til Stortinget om dette – å gi en hjemmel i naturmangfoldloven. Jeg mener det er naturlig. Øvrige endringer er det ikke tatt noen beslutninger om.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Det er satt en frist til 1. juni 2018 for politidistriktene og politimestrene til å ha implementert den nye tjenestestrukturen. Det er dette politimesteren i Trøndelag politidistrikt nå følger opp. Jeg er opptatt av at politiet når de mål og krav som er besluttet av Stortinget, regjeringen og Justisdepartementet. Det er og må være opp til politiet og politimesteren selv å bestemme ressursinnsats, fordeling av ressurser og hvilke tiltak og aktiviteter som er best egnet til å oppfylle fastsatte mål og krav. Jeg må understreke hvor viktig det er at politimesteren gis handlingsrom til å bruke sine ressurser på en slik måte at det gis gode og effektive polititjenester for hele politidistriktet, selvfølgelig innenfor de rammebetingelser som er gitt dem. Bak vedtaket om nedleggelse av Leka lensmannskontor var det en grundig prosess fra politidistriktet, Politidirektoratet og Justisdepartementets side. Etableringen av større geografiske driftsenheter legger til rette for bedre og likere polititjenester, uavhengig av bosted, bl.a. fordi operativt mannskap kan benyttes fleksibelt der det til enhver tid er behov. Jeg deler politimesterens vurdering – at dette vil kunne bidra til at kommunen får et bedre tjenestetilbud i dag. Det betyr også at Leka samlet sett skal kunne få et bedre tjenestetilbud. Det vil alltid være omkostninger ved at tjenestesteder blir lagt ned. I prosessen er det derfor lagt vekt på å behandle medarbeidere i politiet likt når det gjelder nedleggelse av kontor, forsøk på tillempninger og bruk av virkemidler i omstillingsavtalen som er inngått. Jeg legger til grunn at det også har skjedd med medarbeideren det her refereres til.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Fra Justisdepartementets side er det noen overordnede prinsipper som ligger til grunn. Det er først og fremst et kvalitativt mål på den polititjenesten vi ønsker å ha, og det kollektive målet gis til politimestrene. Deretter er det ressursene, som er betydelig styrket under denne regjeringen, men som vi samtidig sier er opp til politimestrene å prøve å disponere best mulig. Så er det arbeidsgiverpolitikk, hvor det er om å gjøre å prøve å behandle like tilfeller mest mulig likt. Jeg må også få lov å legge til at i politietaten er det 17 000 ansatte, hvorav over 10 000 er politifolk, og det er blir en helt underlig situasjon hvis Stortinget skal diskutere enkeltstillinger i en omstillingsprosess med over 17 000 ansatte. Jeg legger fortsatt til grunn at politimesteren gjør det som er riktig for å nå de kvalitative målene innenfor de budsjetter man har fått.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Til grunn for det som skjer, ligger de virkemidler som er i omstillingsavtalen som er inngått, og det er den avtalen som regulerer arbeidsforholdet. Så må jeg igjen understreke at med 17 000 ansatte i politiet blir det en noe underlig debatt å ta stilling til hver enkelt sak som skal vurderes. Når det gjelder handlingsrommet til politiet, la jeg merke til at representanten Grande snakket om et handlingsrom, men tok bort det økte antallet stillinger. Det å ha økt antallet stillinger er økt handlingsrom. Det å ha flere politifolk – som det er blitt under denne regjeringen – er å gi politiet og politimestrene økt handlingsrom. Det er å styrke polititilbudet også i distriktene.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Å sikre at befolkningens trygghet og sikkerhet ivaretas, er det høyest prioriterte målet vi har satt for det norske politiet. En viktig forutsetning for dette er at polititjenestene skal være tilgjengelige for befolkningen og yte god service. Det er og må være opp til politiet og politimesteren selv å bestemme ressursinnsats, fordeling av ressurser og hvilke tiltak og aktiviteter som er best egnet til å oppfylle fastsatte mål og krav. Jeg må understreke hvor viktig det er at politimesteren gis handlingsrom til å bruke sine ressurser på en slik måte at det gir gode og effektive polititjenester for hele politidistriktet. Departementet styrer Politidirektoratet gjennom å sette mål og stille krav på overordnet nivå. For eksempel blir det stilt krav til responstid, reisetid til tjenester og svartid på nødnummer 112. Så har politimesteren i hvert politidistrikt ansvaret for å disponere ressursene effektivt og etter behov, for å oppnå den samfunnseffekten vi vil ha. Den nye operasjonssentralen i Øst politidistrikt ble satt i drift 7. mars i år. Med andre ord er den fremdeles i oppstartsfasen. Øst politidistrikt har erkjent at det til tider er for lang ventetid på sentralbordet, og har satt inn tiltak for å forbedre tilgjengeligheten på tipstelefonen 02800 hva gjelder bemanning, opplæring og tekniske løsninger. Jeg legger til grunn at politimesteren tar de grepene som er nødvendig for å sørge for befolkningens trygghet og sikkerhet. Det var med et bredt flertall Stortinget sluttet opp om nærpolitireformen, herunder styrkingen av operasjonssentralene. Jeg mener at det nå er viktig at vi viser tillit til dem som føler hvor skoen trykker mest – at de har evne til å iverksette tiltakene i praksis. Regjeringen og Stortinget bør konsentrere seg om å gi gode forutsetninger for å løse oppgaven. Det er derfor regjeringen har gjennomført et historisk løft for norsk politi innenfor bemanning. I Øst politidistrikt har politidekningen per 1 000 innbyggere økt fra 1,43 i desember 2013 til 1,58 i desember 2017. Jeg forventer at tiltakene Øst politidistrikt har igangsatt og planlagt, vil forbedre situasjonen, slik at innbyggerne i øst får best mulig tilgjengelighet til politiet. Operasjonssentralen er ny, reformarbeidet er krevende, og vi må utvise noe tålmodighet før vi for alvor kan begynne å høste gevinstene av de endringene vi har satt i gang.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Politidistriktet er fortsatt i en omstillingsfase. Det er viktige krav vi stiller. De kravene vi stiller til politidistriktet så langt, på overordnet nivå, opplever vi at politidistriktet leverer på. Bare for å nevne det: På nødnummeret 112 besvares anropene innenfor de frister som er. Så skal det sies at det fortsatt er et stykke igjen for å få et servicenivå utover det som er å håndtere akutte tilfeller. Det opplyser også politidistriktet at de jobber med. Det er viktig å huske på at når det gjelder dette distriktet, er det fortsatt i en omstillingsfase. Vi skal selvfølgelig evaluere det når det kommer til stykket, men jeg tror det er viktig å la dem få handlefrihet til å gjennomføre den omstillingen og nå de målene som Stortinget tross alt har vært med på å sette.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Politiet har over 17 000 ansatte og over 10 000 politiutdannede folk. Å styre disse ressursene slik at man når de kvalitative målene, som betyr å treffe kriminalitetsbildet riktigst mulig, må gjøres av politimesteren. Jeg mener det ikke kan være slik at uansett hvor kriminalitetsutfordringen er størst, skal politiet være organisert slik som det var i går, uansett hvilke geografiske områder som får den største effekten av politiinnsatsen, må vi være organisert slik som vi var i går. Det viktige er at de som kjenner hvor skoen trykker, de som er ute i felt, dvs. politimesteren – som har ansvaret for de operative mannskapene – kan bruke ressursene slik at vi leverer politikraft for å møte de utfordringene vi står overfor.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Bergen fengsel, Osterøy avdeling eies av en stiftelse. Stiftelsen har sagt opp gjeldende leiekontrakt og ga frist ut 2017 for tilbakemelding om staten ønsket å kjøpe eiendommen. Gjeldende leiekontrakt utløper medio 2019, mens konseptvalgutredningen for Vestlandet forventes ferdigstilt og kvalitetssikret først mot slutten av 2019. En videreføring av driften etter kontraktens utløp forutsetter at staten kjøper eiendommen og har betydelige investeringer i nødvendig oppgradering av bygningsmassen. Samtidig tilsier prognosene fra Kriminalomsorgsdirektoratet at behovet for fengselsplasser framover kan dekkes uten plassene på Osterøy. Som det også framgår av informasjon gitt i Prop. 85 S, vil det bety store investeringer fra statens side, samtidig som det antatte behovet for fengselsplasser med lavere sikkerhet er godt dekket opp fra før. Det er betydelige vedlikeholdsbehov knyttet til eiendommen. Videre fengselsdrift på Osterøy vil kreve betydelige investeringer i oppgradering og vedlikehold. Kriminalomsorgsdirektoratet har, på usikkert grunnlag, sagt at husleien kan bli i størrelsesorden 10 mill. kr per år dersom eiendommen anskaffes av Statsbygg. Det vil være en betydelig økning sammenlignet med dagens husleie på 730 000 kr per år. På bakgrunn av prognosen som tilsier at vi får overkapasitet på plasser ved lavere sikkerhetsnivå, vedlikeholdsbehovet ved Osterøy og det faktum at dagens leieavtale utgår medio 2019, bør fengselet avvikles selv om konseptvalgutredningen for Vestlandet ikke er ferdigstilt. En videreføring av Osterøy fram til konseptvalgutredningen for Vestlandet er ferdigstilt, vil innenfor uendrede budsjettrammer medføre at andre fengselsplasser må avvikles, eller at innholdet i soningen må reduseres. Det vil også kunne få konsekvenser for sikkerheten i kriminalomsorgen.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Først til det parlamentariske. Det er slik at Stortinget fatter anmodningsvedtak. De anmodningsvedtakene har selvfølgelig Justisdepartementet som mål å se på og følge opp, men dersom vi ser at anmodningsvedtaket ikke lar seg følge opp, er det vår plikt å komme tilbake til Stortinget med et nytt vedtak, og det er det vi gjør. Det er helt i tråd med skikk og bruk. Vi inviterer Stortinget til å fatte et vedtak i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Kriminalomsorgsdirektoratet må forholde seg til de kravene som ble framsatt i sin tid. Jeg tror det er vanskelig å diskutere dette spørsmålet uten å gå inn på realitetene, for det viktige spørsmålet her er: Hvilke fengselsplasser ønsker representanten skal legges ned istedenfor dersom Osterøy skal beholdes? Eller hvilke bemanninger og sikkerhetstiltak ønsker representanten å fjerne dersom vi skal beholde Osterøy? Det er de utfordringene vi står overfor. Slike vurderinger er det naturlig å ta i budsjettet, og det kommer vi tilbake til.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Som jeg sa innledningsvis i mitt svar, vil det at staten skal overta anlegget, medføre betydelige kostnader. De pengene må tas fra et sted. Enten må man ta det i en budsjettdebatt, hvor man sier hvor pengene skal tas fra, eller så må man rett og slett ta de pengene fra andre fengsler. Da må man legge ned fengsler. Det synes jeg er et poeng for stortingsrepresentanter helt generelt å tenke på når man har gode ønsker om hva som skal opprettholdes. Bakgrunnen for dette er jo egentlig en veldig positiv melding, nemlig at landet ikke lenger har fengselskøer. Da denne regjeringen overtok, var det betydelige fengselskøer – flere tusen sto i kø. De køene er avviklet. Så det å bygge ned noe av fengselskapasiteten er et uttrykk for at vi har en politikk som har nådd de øvrige målene med hensyn til kriminalomsorgen.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Hovedredningssentralen Nord-Norge fikk den 18. juli 2016 kl. 03.10 inn signaler fra en nødpeilesender om bord på en båt. De satte umiddelbart i gang en omfattende redningsaksjon. Båten ble funnet på 21 meters dyp litt over en time senere. Det ble gjort søk med undervannskamera og dykkere, uten at noen personer ble funnet i eller omkring båten. Parallelt ble det igangsatt søk langs kysten, herunder også på land, i hus og hytter, med mannskaper fra bl.a. Røde Kors og Norsk Folkehjelp. Pårørende ble tidlig varslet. Redningsaksjonen ble avsluttet kl. 18.00 samme døgn. Alle tilgjengelige ressurser ble med andre ord benyttet, og båten ble funnet relativt fort. Beklageligvis ble ikke den forulykkede funnet i denne fasen av aksjonen. I etterkant av avsluttet redningsaksjon, dvs. da aksjonen var over i en fase med søk etter antatt omkommet, gjennomførte Troms politidistrikt en rekke søk etter den forulykkede. Her ble det benyttet båt, fly, helikopter og dykkere fra både brannvesen og frivillig dykkerklubb, uten at dette ga noe resultat. De pårørende ble hele tiden holdt orientert om situasjonen. Troms politidistrikt avsluttet søk etter den antatt omkomne den 9. august 2016. Når det gjelder kritikken som har kommet mot Statens Havarikommisjon for Transport angående heving, er det vanskelig for meg å kommentere det. Kommisjonen er et uavhengig forvaltningsorgan som sorterer administrativt under Samferdselsdepartementet. Når det gjelder sjøulykker, er de faglig underlagt Nærings- og fiskeridepartementet. Departementet har ikke noen instruksjonsmyndighet over Havarikommisjonens undersøkelser av skipsulykker. Havarikommisjonen avgjør selv omfanget av undersøkelsen og hvordan de skal gjennomføres, og deres avgjørelse kan heller ikke påklages. Jeg har full forståelse for de pårørende, som i over et år har levd i uvissheten om hva som har skjedd med deres kjære. Det er i ettertid også lett å være enig i at sjarken burde vært hevet tidligere, spesielt sett i lys av at den forulykkede ble funnet like ved båten. Hvorfor han ikke ble funnet, er det for meg vanskelig å mene noe om. Det ble som sagt søkt med både undervannskamera og dykkere under redningsaksjonen, og senere i forbindelse med søk etter antatt omkommet. Ingen søk og redningsaksjon er like, og det er alltid noe å lære av slike hendelser. Det er dessverre ingen garanti for å lykkes innenfor et så krevende område som redningstjeneste, men erfaringen fra denne og andre hendelser tar vi med oss i det videre, slik at vi utvikler oss til stadig å bli bedre.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
Jeg tror det er viktig å se rekkefølgen i en redningsaksjon og de ulike ansvarsoppgavene som er her. Det er redningstjenesten som organiserer redningen. I etterkant av en avsluttet redningsaksjon, dvs. når aksjonen er over, er vi i en fase med søk etter antatt omkomne. Den gjennomførte Troms politidistrikt som de skulle. Her ble det benyttet både båt, fly, helikopter, dykkere fra brannvesenet og frivillig dykkeklubb, som ikke ga noen resultater. Det var altså ikke ressursene det sto på, men dessverre og beklageligvis fikk man ikke resultater den gang. Når vi så kommer videre til transport og heving, er vi over på et område som ikke tilligger redningssentralen eller politidistriktet, men som handler om Havarikommisjonen. Havarikommisjonen er et uavhengig organ som ikke skal kunne instrueres politisk, nettopp fordi de skal være uavhengig, og det er vanskelig for meg å forklare hvordan utviklingen ble, men jeg synes også det tok for lang tid.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-23:
La meg først si at jeg har full forståelse for de pårørende, som i over ett år har levd i uvisshet om hva som skjedde. Det er veldig lett å skjønne. Det er også lett i ettertid å være enig i at sjarken burde vært hevet tidligere, og da spesielt i lys av at den forulykkede ble funnet så nær havaristedet. Så er det sånn at redningsoperasjoner er vanskelige og krevende. Det er ikke alltid man lykkes så godt som man skulle. Det er vanskelig å si hvorfor de omfattende søkene, de omfattende undersøkelsene, og de omfattende ressursene som ble satt i gang, ikke ga resultater. Det er selvfølgelig beklagelig at man ikke lyktes med en gang, og det er vanskelig for meg å si hva som skjedde, men en del av læringen er at man hele tiden ser på operasjoner, ser på om man kan gjøre noe bedre, sånn at man kan utvikle tjenesten til å bli bedre til neste gang.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-05-23:
«Indre Østfold politistasjon er politistasjon for seks kommuner og nær 47 500 innbyggere. Den siste tiden har vi fått meldinger fra innbyggere i det tidligere Follo politidistrikt som ikke når politiet på telefon. I Smaalenenes Avis 8. mai 2018 kunne vi nok en gang lese om en innbygger som måtte gjøre vendereis da han skulle levere en anmeldelse i politiets kontortid. Mener statsråden dette er godt nok, og har politistasjonen god nok dimensjonering for området den skal betjene?»
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-05-23:
Jeg vet ikke om statsråden kjenner forhistorien til Indre Østfold politistasjon, men den er et resultat av en frivillig sammenslåing av opprinnelig fem lensmannskontorer i samarbeid med kommunene. Noe av intensjonen var at man nettopp skulle unngå å ha små lensmannskontorer med fire–fem betjenter og risikere å ha kontorer som måtte stenge når man måtte prioritere andre oppgaver. Nå har man altså en ny politistasjon. I tillegg er Marker kommune lagt til – man har altså seks kommuner og 50 000 innbyggere som skal betjenes. Det burde være robust nok til å holde åpent i åpningstiden, sånn at innbyggerne kan levere anmeldelser og få utført andre typer oppdrag da. Mener statsråden at det er et godt nok tilbud for innbyggerne når man ikke opplever å kunne møte på politistasjonen uanmeldt og få levert en anmeldelse?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2018-05-23:
Denne omstillingen har vi i Indre Østfold vært igjennom i lang tid. Det vi har opplevd, er brudd på de forutsetningene som ble lagt, nemlig at man skulle ha en robust, sterk politistasjon i Askim, som var felles for de fem – nå seks – kommunene. Nå har vi opplevd at man har flyttet tjenestetilbud, man har flyttet folk fra Askim til Ski, man har flyttet muligheten for å få utstedt pass fra Askim til Ski, og vi ser nå at man kanskje også risikerer å måtte bestille time for å få levert inn en vanlig anmeldelse. Mener statsråden dette er forsvarlig, og mener han at dette er med på å bygge opp under innbyggernes tillit til politiet?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-05-23:
«Stortinget har i oppmodingsvedtak nr. 581 av 5. april 2018 vedtatt at avdeling Osterøy ved Bergen fengsel skal innlemmast i den pågåande KVU-en for kriminalomsorga region vest. I revidert nasjonalbudsjett kjem det fram at regjeringa ikkje vil rette seg etter Stortinget sin vilje, men vil gå inn for at fengselsdrifta vert lagd ned frå juni 2019. Er dette ein feil, eller kva har endra seg frå april som kan forklare at regjeringa handlar stikk i strid med stortingsfleirtalet?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-05-23:
Det parlamentariske her er at regjeringa ikkje har fleirtal. Eit stortingsfleirtal vedtok for ein månad sidan at spørsmålet om Ulvsnesøy skal inn i konsekvensutgreiinga for kriminalomsorga i vest. Regjeringa, som har mindretal, har ikkje retta seg etter det. Argumentasjonen som statsråden kjem med, er å gå inn i realitetane i saka, men vårt poeng er at den diskusjonen skal vi ta i heilskapen når vi får konsekvensutgreiinga. Det er ikkje slik at ei utsetjing til konsekvensutgreiinga kjem, vil føra til det med å kjøpa øya. Eg sit her med eit referat frå eit møte mellom kriminalomsorga og stiftelsen, der stiftelsen seier at dei er klare til å gå inn i ein ny diskusjon om ein leigeavtale på eit halvt eller eitt år. Kvifor har ikkje statsråden vurdert dette? Kvifor rettar han seg ikkje etter stortingsfleirtalet?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2018-05-23:
Til spørsmålet om kva fengselsplassar eg vil oppretthalda: Dette er ikkje eit spørsmål som statsråden legg fram, men det har plutseleg vorte eit problem fordi ein leigeavtale er sagd opp. Dette er jo heilt urimeleg. Eg vil igjen ta opp at når ein har fått eit fleirtalsvedtak, hadde det naturlege for ein statsråd vore å forsøkja å gå i dialog med direktoratet og stiftelsen om å få utvida leigeavtalen inntil konsekvensutgreiinga har kome, slik Stortinget har sagt. Når statsråden seier at stortingsvedtaket ikkje lar seg gjennomføra, meiner eg det ikkje er sant. Det fornuftige, og det reelle, hadde vore å forlengja leigekontrakten, slik stiftelsen seier at dei er klare til å gjera.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-07:
På vegne av stortingsrepresentantene Audun Lysbakken, Solfrid Lerbrekk, Freddy André Øvstegård og meg selv vil jeg fremme et forslag om fast ansatte vikarer for bedre velferd og tryggere jobber.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-07:
På vegner av representantane Kari Elisabeth Kaski, Nicholas Wilkinson og meg sjølv vil eg fremja eit forslag med ti konkrete punkt for korleis ein kan gjera kampen mot arbeidslivskriminalitet enklare og meir effektiv.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-03-07:
Jeg vil gjerne framsette et representantforslag på vegne av representantene Anette Trettebergstuen, Fredric Holen Bjørdal, Jonas Gahr Støre, Hadia Tajik og meg selv om et offentlig og ideelt drevet barnevern.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-03-07:
Vi har hørt at ting tar tid. Nå har regjeringa sittet i snart fem år, så Arbeiderpartiet har levert inn et forslag som går på sosial kontroll og æresvold. Vi har sett at kvinner blir kneblet i den offentlige debatten, og de trues på livet – det er nevnt personer fra representanten Øvstegård angående dette – og lokalt har vi en homofil mann som ikke får lov til å synge i kor fordi han er homofil. Høyre og regjeringa har vært forholdsvis tause om den sosiale kontrollen, som lever i beste velgående i det norske samfunnet i dag. Regjeringa har nå hatt ansvaret for dette feltet i snart fem år, og vi venter fremdeles på tiltak. Men denne saken er viktig, det understreker jo også statsråden i sitt svar. Derfor regner jeg med – og jeg tar for gitt – at dette er et tema som har opptatt statsråden når hun nå har fått ansvar for likestillingsfeltet. Jeg vil be henne dele med Stortinget tre viktige tiltak som hun vil jobbe for å få satt i verk eller starte prosesser på.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-03-07:
Det er artig å registrere at statsråden synes det er viktigere å få svar fra Arbeiderpartiet enn å svare selv. Men det er en annen sak. Arbeiderpartiet sørget for den viktigste likestillingsreformen i nyere tid, nemlig full barnehagedekning. Vi kan altså konstatere at barne- og likestillingsministeren har kommet på bedre tanker når det gjelder pappaperm. Skråsikkerheten om pappaperm viste seg å være av det kortvarige slaget. Statsråden har også tidligere kommet til kort i etterkant av skråsikre uttalelser om familiepolitikk. Før regjeringsskiftet uttalte hun om barnehageplasser at det skulle bli løpende opptak med månedlige tellepunkter som norm for barnehageopptak i norske kommuner. Det første den Høyre-ledede regjeringa gjorde, var å kutte i barnehagesatsingen. Det ble både lengre køer og dyrere for småbarnsforeldre å ha plass. Å gå høyt ut, men svikte i oppfølgingen ser ut til å bli litt av et varemerke for Hofstad Helleland som statsråd. Kan vi håpe på en noe bedre datostempling på det politiske utsagnet i statsrådens nye rolle som barneminister?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-03-07:
«Kvinesdal kommune er varslet av Kommunerevisjonen Vest, Vest-Agder IKS om at de ikke vil attestere krav om momskompensasjon for 6. termin 2017 til svømmehall, uten å ta forbehold knyttet til at dette anses som i konkurranse med private aktører. Med en slik praksis kan manglende momskompensasjon bety stengte kommunale bade- og svømmeanlegg over hele landet. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at bade- og svømmeanlegg fortsatt vil være tilgjengelige og rimelige for alle, og ikke bare for dem med god økonomi?»
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-03-07:
Takk for svaret. Når det gjelder forutsigbare rammebetingelser, sånn som jeg har forstått det, er disse reglene endret i løpet av byggeperioden, men det er en annen sak. Jeg registrerer at regjeringa bruker ESA-regelverket, og de får også kritikk for at de bruker dette regelverket uten å vurdere nøye handlingsrommet det gir. I det nedsatte Hjelmeng-utvalget har KS og LO tatt dissens på en del områder i det utvalget, nettopp med bakgrunn i dette forholdet mellom private og kommunale tjenester. LO-økonom Reegård sier sågar at regjeringa har lagt seg på rygg for ESA. Kan finansministeren garantere overfor Stortinget at det ikke er handlingsrom for å løse dette på annen måte?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-03-07:
Jeg registrerer at finansministeren garanterer at det ikke er annet handlingsrom i disse sakene. Men realiteten er at Kvinesdal og andre kommuner mister inntekter fordi de må kompensere for dette bortfallet av moms. Det betyr for Kvinesdal kommune 13–14 mill. kr. Og de skal altså i statskassen istedenfor i kommunekassen. Det er mulig det skal bidra til å finansiere de skattekuttene som regjeringa har på gang. Alternativet kommunene har for å kunne betale dette, er enten at de må ta opp lån, eller at de må ta det fra fondsavsetningen. De har et kulturbudsjett på 14 mill. kr, og de må da eventuelt betale avdrag på lån med rundt 700 000 kr i avdrag. Dette vil jo gå ut over tjenestetilbudet til bl.a. barn og unges kulturaktiviteter og folkehelsearbeidet i kommunen. Hva vil statsråden gjøre for at barn og unge skal få rimelig tilgang til badeanlegg og ikke måtte redusere aktiviteten i kulturtilbudet i Kvinesdal og andre kommuner som dette vil ramme, som f.eks. Vennesla? Vil hun returnere de inntektene hun tar inn?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-07:
Jeg har gleden av å sette fram et representantforslag på vegne av Nicholas Wilkinson og meg selv om å legge ned Kringkastingsrådet.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-07:
I morgen er det 8. mars – derfor vil jeg stille likestillingsministeren et spørsmål. Samfunnsdebattanten og poeten Sumaya Jirde Ali har den siste tiden blitt utsatt for en grov kvinnehatende og rasistisk hetskampanje ledet an fra det ytre høyres såkalte nettavis, Resett. Truslene, trakasseringen og skjellsordene har gått så langt at Sumaya har måttet trekke seg fra bl.a. 8. mars-markeringen i Bergen i morgen. Hun har blitt kalt et tragisk eksemplar av et menneske, et ufyselig vesen som burde sendes hjem til Somalia, og en har kommentert: Slå ring om henne, søl bensin og tenn faklene. Dette er et angrep på demokratiet og ytringsfriheten. Det rammer spesielt unge minoritetskvinner. Mange har svart på hetskampanjen mot Sumaya med vår egen kampanje til støtte for henne. Først etter flere dagers øredøvende stillhet og etter press fra media kom omsider Erna Solberg på banen og fordømte hatytringene mot Sumaya. Men å vise sin støtte og gi synlighet til kampen for ytringsfrihet, kvinners likestilling og bekjempelse av sosial kontroll ved å gå i 8. mars-toget, som Sumaya har blitt hetset vekk fra, ser det imidlertid ikke ut til at hun akter å gjøre. Bortsett fra statsministerens sene respons har det virket som om det er lite politisk engasjement fra høyresiden rundt denne alvorlige og viktige saken. Likestillingsministeren, som er tildelt et stort konstitusjonelt politisk ansvar for å bekjempe diskriminering og fremme likestilling, har så langt vært både taus og usynlig. Jeg vil spørre statsråden om hvor hun har vært den siste uken, om hvorfor ikke landets likestillingsminister har tatt Sumaya i forsvar når så mange andre har blitt med på «jeg støtter Sumaya»-kampanjen, og om statsråden denne gangen akter å gå i tog for Sumaya og hennes søstre som ble presset vekk fra å delta på bl.a. morgendagens markering.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-07:
Det er vel og bra med strategier, men da ingen i regjeringen gikk i 8. mars-toget i 2017, sa nåværende statsråd Hofstad Helleland, og jeg siterer: «Jeg har aldri vært spesielt opptatt av å gå i tog. Jeg meldte meg heller inn i Høyre for å påvirke kvinners muligheter og situasjon.» Da er det interessant å se hva likestillingsministeren gjør politisk. Den 23. mai i fjor vedtok Stortinget at regjeringen skal nedsette et utvalg som ser på hvilke likestillingsutfordringer barn møter. Statsråden uttaler i januar i år i et brev at de vil komme tilbake til Stortinget med informasjon om oppfølging av det vedtaket. Det er snart gått et år siden det vedtaket ble gjort. I mellomtiden har vi fått vite av Barneombudet at mens voksne kvinner som opplever voldtekt, får tilbud om voldtektsmottak, har ikke barn det samme tilbudet. Det har de ikke, det er diskriminering. Hvor lenge skal norske barn og ungdommer vente før likestillingsministeren får satt ned et slikt utvalg, og – enda viktigere – når kan vi forvente å se konkrete forslag som vil styrke likestillingen blant barn og ungdom?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-07:
Jeg spurte om et annet konkret vedtak – men det er greit. I fjor sommer vedtok Stortinget at regjeringen skulle utrede et lavterskeltilbud for håndhevelse av forbudet mot seksuell trakassering. Statsråden uttaler i et brev i år at departementet vil komme tilbake til Stortinget med informasjon om oppfølging av også det anmodningsvedtaket. Månedene går. I mellomtiden har modige kvinner fortalt og varslet om krenkelser og trakassering. Statistisk sentralbyrå leverte nylig en ny likestillingsrapport som viser at seksuell trakassering er utbredt, at kvinner utsettes i større grad enn sine mannlige kollegaer, og at hele 10 pst. av kvinner månedlig eller oftere har blitt utsatt for uønsket seksuell oppmerksomhet. Hvor lang tid mener statsråden hun trenger på å utrede behovet for et lavterskeltilbud og en utvidelse av Diskrimineringsnemndas håndhevelsesmyndighet på dette området, et spørsmål som ble utredet allerede i 2012, av Skjeie-utvalget?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-07:
Vi venter spent på det. Som nevnt er det 8. mars i morgen. Da har det gått 253 dager siden regjeringen ble bedt om å bevare og styrke aktivitets- og redegjørelsesplikten. I mellomtiden har regjeringen svekket redegjørelsesplikten ved at ca. 90 pst. av virksomhetene er blitt unntatt. I tillegg ser vi at de anmodningsvedtakene som Stortinget har gjort, fremdeles henger i løse luften og bortforklares med at vi venter på utredninger. Det er derfor fristende å minne statsråd Hofstad Helleland på hva hun sa om daværende statsråd Audun Lysbakken i 2010, og jeg siterer: «Lysbakken skriver seg inn i rekken av en håndfull rødgrønne barneministre de siste fem årene som utreder, evaluerer og setter ned utvalg.» Han kunne i stedet ha «lagt fram saker til Stortinget». Men han har kanskje «møtt veggen». Mitt spørsmål blir da: Hvor raskt vil statsråden sørge for at Stortingets vedtak blir gjennomført og fører til handling som gir barn, kvinner og menn en mer likestilt og trygg hverdag – eller har statsråden kanskje møtt veggen?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2018-03-07:
På vegne av stortingsrepresentantene Sverre Myrli, Kirsti Leirtrø, Øystein Langholm Hansen og meg selv vil jeg framsette forslag om å sørge for at fagansvar for planlegging av havner og farleder skal ligge hos Kystverket.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2018-03-07:
Mitt spørsmål går til kommunalministeren. Stortinget har med knapt flertall i to omganger tvangssammenslått Troms og Finnmark. Fylkespolitikerne i de to fylkene har prøvd å komme fram til en frivillig avtale. Det har mislyktes. Det endte med at staten stilte med en meklingsmann, og det ble signert en avtale. Denne avtalen satte sinnene i kok i Finnmark, og kravet om å forkaste avtalen var bortimot unisont. Finnmarkingene føler med rette at storting og regjering har overkjørt fylket og dets innbyggere – tegnet et kart uten å lytte til dem det angår, og med et resultat som er et fullstendig ufunksjonelt gigantfylke. Ansvaret for sammenslåingen hviler på Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti, men utfordringene og fortvilelsen knyttet til dette bærer vi finnmarkinger. Vil statsråden på bakgrunn av reaksjonene i Finnmark og det forventede nei fra Finnmark fylkesting til den framforhandlede avtalen selv ta ansvar for flertallets tvangsvedtak, og ikke overlate gjennomføringen til fylkespolitikere som er motstandere av sammenslåingen?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2018-03-07:
Jeg registrerer svaret, men jeg tenker at flertallet og dets minister er ansvarlige for gode og forsvarlige prosesser som ikke bringer fylket i enda større problemer. Finnmark er landets største fylke i areal og det minste i folketall. En sånn motsats sier noe om problemer knyttet til å gjøre fylket eller regionene enda større. Det tvangssammenslåtte Troms og Finnmark vil bli tre ganger større i areal enn Viken. Når inndelingsloven sier at fellesnemnda bør oppnevnes etter folketall, vet vi at vi har tapt før fellesnemnda nedsettes. Vil statsråden ta initiativ til at også areal, ikke bare folketall, skal vektlegges ved en eventuell oppnevning av fellesnemnd for Troms og Finnmark? Deler statsråden min bekymring for at Finnmark i så fall vil være i stort mindretall og i realiteten totalt uten innflytelse over egen framtid?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2018-03-07:
Det er Stortinget som har fattet dette vedtaket. Det er ikke finnmarkingene som har ansvar for sin egen situasjon. De har ikke valgt det selv. Dette er tvang tvers igjennom. Det er et stort og rungende krav om at det avholdes folkeavstemning knyttet til sammenslåing av Troms og Finnmark. Arbeiderpartiet mener at utfallet ville vært et overveldende nei-flertall. Dersom en folkeavstemning ble gjennomført med et nei-flertall som resultat, ville det ført til at statsråden tok resultatet til etterretning, bøyde seg for folkeviljen i Finnmark og startet prosessen med å omgjøre tvangssammenslåingsvedtaket?
Steinar Ness (Senterpartiet), 2018-03-07:
På vegner av stortingsrepresentantane Trygve Slagsvold Vedum, Knut Arild Hareide, Hans Fredrik Grøvan, Per Olaf Lundteigen og meg sjølv har eg gleda av å fremje eit forslag om at utdanningsreforma i Forsvaret vert lagd fram som eiga sak til handsaming i Stortinget.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-03-07:
På vegne av Geir Jørgen Bekkevold og meg selv vil jeg fremme et forslag om en gjennomgang av offentlige oppreisnings- og erstatningsordninger.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-03-07:
På NRK i dag var det oppmerksomhet på at det er få kvinnelige toppledere i forhold til mannlige toppledere i norsk arbeidsliv. Innenfor olje- og gassbransjen og rederisektoren er det sånn at en kvinnelig toppleder tjener 81,6 pst. av den lønningen som mannlige toppledere i samme yrke får. Så mitt spørsmål til statsråden er: Hva tenker hun om at kvinner får 81,6 pst. av lønnspotten, mens menn får 100? Og hva vil hun direkte gjøre for å utjevne dette lønnsgapet? For ingen av oss kan si at vi synes dette er rettferdig når man gjør samme jobben.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-03-07:
Jeg skjønner at vi er ganske enige om at vi vil ha flere kvinnelige ledere, og jeg vil ikke bare ha kvinnelige mellomledere, jeg vil også ha kvinnelige toppledere. Innenfor helse har det blitt en annen kjønnsdeling. Det er mange kvinner som jobber der, det har blitt mange flere kvinnelige leger. Men det er nå engang sånn at det er kvinner, selv om vi har kommet langt på mange områder, som fortsatt føder barn. Vi vet også at det er kvinner som i tillegg tar den største omsorgsbyrden hjemme, og vi vet at kvinnene som tar omsorgsbyrden hjemme, er de som verken får være med på lønnshopp eller karrierehopp, fordi en ser at de kan være ute i permisjonsordninger for å ivareta barn. Det er et paradoks opp mot dagens fødselstall, tenker jeg. Mitt spørsmål til statsråden er: Når statsråden sier at det er mange andre ting som må gjøres, er det ting som må gjøres for at kvinner som tar et omsorgsansvar, som er de som føder barn og har barselansvar, også kan delta i arbeidslivet og bli toppledere uten at det er et lønnsgap der, selv om man tar et samfunnsansvar med å få barn?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-03-07:
På vegne av representantene Olaug V. Bollestad, Hans Fredrik Grøvan og meg selv har jeg gleden av å fremme et forslag om språkopplæring til kontantstøttemottakere og fjerning av botidskravet på fem år knyttet til kontantstøtten.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-03-07:
Jeg var glad da jeg så at statsministeren var ute og forsvarte Sumaya tidligere denne uken mot det hun kalte «nett-troll på ytterste høyre». Dessverre er det ikke bare nettrollene som utgjør en trussel mot kvinners likestilte rett til å bidra i det offentlige rom. Det gjør redaksjoner som ikke er bevisst på hvilke stemmer de gir plass til i sine spalter, det gjør lyttere, lesere og seere som mer eller mindre bevisst tillegger menns bidrag større troverdighet eller autoritet, og det gjør vi som lovgivere dersom vi ikke tar vårt ansvar på alvor. Fordi den offentlige debatten i økende grad foregår på sosiale medier, er netthets likevel en av de alvorligste truslene mot et inkluderende og likestilt ordskifte. Jeg vil derfor spørre statsråden hvordan hun tenker at politikken kan hindre at kvinner tvinges til taushet, for å bruke statsministerens ord, slik Sumaya og flere med henne allerede har blitt.