Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
SV mener at kommunesektoren må styrkes med minst 5 milliarder kr i forhold til det Regjeringen og Fremskrittspartiet nå vedtar. Det gjør vi fordi vi vil ha moderne kommuner, der skolen og omsorgen er fullt på høyde med standarden i samfunnet rundt. Den store forskjellen mellom høyre- og venstresiden i norsk politikk er hvor høyt vi vil prioritere velferd og skole for alle. Høyresiden tror at vi får det bedre og blir tryggere ved at noen blir mye rikere, og ved at privat forbruk økes mye mer enn det vi bruker til det vi har i fellesskap, og at det er viktigere med flere nye privatbiler enn flere nye skolebøker. Kaka vi har fått til fordeling, har blitt større også i år. Hvordan den skal fordeles, og hvordan vi sikrer at den blir større, er de viktige verdivalgene. I disse verdivalgene står SV nå sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet om at det er viktigere med moderne og kvalitetsmessig gode skoler, at det er viktigere at den som er gammel og syk, skal få omsorg og pleie, og at den som trenger hjelp fra barnevernet, skal få det på dagen når de trenger det, og ikke få nei fordi budsjettet er oppbrukt, og at de som har en funksjonshemming, skal få brukerstyrt personlig assistent og transportordning som gjør at de kan ta de samme frie valgene som vi som sitter her, kan ta. Det er viktigere at kommunene har råd og mulighet til å gi jobb også til folk som har stått utenfor arbeidslivet og har dårlig helse. Og det er viktigere at kommunene ikke må kjøre sine ansatte så hardt som det er nå, at mange blir syke, sliter seg ut og blir uføre, fordi det er for få på jobb. Vi mener det er viktigere enn å stramme inn. Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet har nå gitt oss flere syke og flere arbeidsledige for pengene. I dagens VG går arbeids- og administrasjonsministeren og sosialministeren prisverdig ut og peker på at sykefraværet i offentlig sektor øker katastrofalt. Kanskje man da bør gå litt i seg sjøl og se på hvordan man drifter dette, hvordan effektivisering og omorganisering blir gjort, ikke at det blir gjort, men hvordan det blir gjort, og om ikke det er med på å gjøre at folk ikke greier å bevare helsen. Trang kommuneøkonomi og privatisering fører altså til at det blir flere og ikke færre syke og uføre. Den som skal vinne et anbud, har jo ikke råd til å ansette den som ikke er friskest, og som ikke kan være effektiv hele tida. Man må ha tid nok til å gjøre jobben ordentlig, tid nok til å hjelpe akkurat den ungen over kneika, slik at lærelysten og sjølbildet er i god behold, tid nok til å gi trøst og omsorg til et menneske som er hjelpeløst avhengig av andre til absolutt alt. Tid er omsorg, og tid er vokster, men tid er også penger. SV er overbevist om at det er lønnsomt å investere i nok tid, slik at framtidas arbeidskraft og kompetanse blir best mulig utviklet gjennom en god skole, og at det er lønnsomt å investere i bedre helse og mindre sykdom. For SV er frihet og rettferdighet to sider av samme sak, og derfor er kommuneøkonomien så utrolig sentral for at denne friheten skal bli reell for alle. I en moderne kommune mener vi altså at skolen skal være så god og mangfoldig at alle har lyst til å ha ungene sine der. Det skal være en skole for kunnskap og lærelyst. Den er det aller viktigste for at vi skal kunne se framtida trygt i møte, både som enkeltmenneske og som samfunn. Det er jo det vi skal leve av i framtida. Derfor har SV satt satsing på barn og unge først. Skolen må være så god at ikke ett talent går tapt, ikke én lærelyst blir drept, at man går ut av skolen med større tro på seg selv og har lyst til å lære mer, at elevene skal være mer likestilte med hensyn til å lykkes i egne liv når de går ut, enn når de kom inn. Slik er det ikke i dag, og det er vi nødt til å rette på. Kommuneøkonomien må gi rom for en skole med tilpasset opplæring til alle. Regjeringens opplegg gir færre muligheter til delingstimer, som skal gi tilpasset opplæring. SV mener også at skolen må være oppdatert med nye skolebøker, ikke ha fotokopier av skolebøker, som en del av de foreldrene som har besøkt meg, har vist fram. Elever trenger ulik undervising. De trenger voksne som er til stede, altså flere lærere, og de trenger alle de gode opplevelsene. Da kan man ikke kutte ut alt det som gjør det litt spennende å gå på skolen, som turer ut, besøk i næringslivet, besøk i samfunnet rundt seg, leirskoler, alt det som gjør det gøy og spennende og mangfoldig. Mangfoldet og friheten innen den offentlige skolen er nå truet. Da kan jo ikke svaret være at vi sier at folk skal få lov til å velge seg bort. Den skolen som ikke er god nok for alle, skal ikke være god nok for noen. SV mener også at det er moderne og riktig at eldre og syke som trenger det, skal får omsorg når de trenger det, og at syke og funksjonshemmede skal kunne stå opp når de vil, gå på do når de vil, dusje når de sjøl mener det er nødvendig, og ikke når det passer den kommunale turnusen. Det er et verdivalg. Mot dette står Kristelig Folkeparti nå sammen med Høyre og Fremskrittspartiet, som mener at det er viktigere at vi skal gi en større bit av kaka til alle oss som har mye å rutte med fra før, slik at vi skal kunne øke det private forbruket vårt. Og mens kjøpefesten øker, skal andbudsøksa henge som en trussel over hodet på hjelpepleierne, slik at de springer fort nok og blir billige nok for denne regjeringen. Men det er ikke hjelpepleieren som er for dyr, eller bestemor som er for dyr. Det mangler rett og slett både mot og vilje hos denne regjeringen og Fremskrittspartiet til å velge det som er viktigst, først, og si til dem som har mer enn nok, at de må være så snill å vente litt, for det er noe annet som er viktigere for oss. Barnehageavtalen er nå på plass. Den skal gi plass til alle og maksimalpris. Det er bra både for foreldre, barn og næringsliv. Men i Aftenposten i dag uttaler statssekretær Syversen i Barne- og familiedepartementet at på makronivå er finansieringen på plass. Da har jeg lyst til å si at i svar til finanskomiteen under behandlingen av revidert vises det til at for at forutsetningen om 80 pst. statlig finansiering skal være på plass, mangler det ca. 240 mill. kr. Det er mange penger, og det er overhodet ikke fullfinansiering fra statens side. Det er mange som er fattige i Norge, dessverre mange barn. Det er ingen som er så avhengige av at kommuneøkonomien f.eks. kan gi dem et kultur- og fritidstilbud som de kan være med på sammen med andre unger, og ikke bli henvist til noen målrettede og spissede tilbud som er et tilbud til fattigungene, slik at de kan ha litt å drive med også. De skal kunne gå på musikkskolen og være med på fotballen akkurat som alle de andre, på like vilkår. Da må kommunene ha muligheter til å tilby det. Vi har fått veldig mange alvorlige signaler fra kommunene om forholdene for psykiatriske pasienter. Tømmingen av de psykiatriske sykehjemmene gir innsparing for staten og helseforetakene, men store økte kostnader for kommunene. Mange pasienter har mistet sitt lokale tilbud uten tilgang til noe som erstatter det som forsvant. SV forutsetter at Opptrappingsplanens intensjoner om et bedre tilbud til brukerne må ivaretas. Ingen tilbud skal forsvinne før de er erstattet av andre. Med den kommuneøkonomien som vi får nå, blir dette veldig vanskelig, og til dels umulig. Da må vi spørre: Hva er det som er viktigst? Er det viktigst at disse pasientene får et tilbud, eller er det viktigere at det private forbruket økes ytterligere? Regjeringen har lovet mye skattelette og holdt mange av de løftene, men det er én skatt som øker, og det er skatten på sykdom, altså egenandeler. SV har derfor foreslått å lage en plan for å få ned bruken av egenandeler. Det er også et verdivalg, for skatt skal være etter evne, ikke etter helse eller behov. Så kort om inntektssystemet ellers. SV står sammen med Senterpartiet og Arbeiderpartiet i synet på de endringene som Regjeringen har foreslått. Spesielt har jeg lyst til å kommentere selskapsskatten. Regjeringen argumenterer med at kommunene skal oppmuntres til å drive næringsutvikling. Det kan jo være bra. Jeg har for min del ikke truffet en eneste kommunepolitiker som ikke er opptatt av det. Men det er rart hvordan man tror at kommuner som sliter med dette fra før, etter at de har hatt en dårlig kommuneøkonomi og nå taper flere millioner kroner i tillegg, skal bli gode og attraktive kommuner for næringsvirksomhet. Jeg har ingen tro på det. Enten det nå er folk med høy kompetanse eller næringslivet, vil de jo slå seg ned i en kommune som har gode skoler, der barnehagene er på plass, der omsorgstilbudet er der den dagen man trenger det, der man har en moderne kommune som har tid til å saksbehandle deg raskt. Det er klart at det ikke er mulig for en kommune som må kutte i alle disse tjenestene, å gjøre seg attraktiv for næringslivet. Derfor har vi sagt at omleggingene må vurderes i en helhet. Vi har også sagt at inntektene må fordeles bedre kommunene imellom. Jeg vil ta opp de forslagene i innstillingen som SV enten står alene om eller er medforslagsstiller til, i tillegg til det forslaget som ligger på bordet i dag.