Borghild Tenden (Venstre), 2011-02-24:
Energiproduksjonen i verden er dominert av fossile energikilder, og dersom utslippene fra disse brenslene fortsetter, vil det ha dramatiske virkninger. Konsekvensene vil bl.a. være nedsmelting av is og økt havnivå, oversvømmelser og mer uvær, reduksjon av plante- og dyrearter og tropisk skog, og negativ effekt for vann- og matforsyningen. Selv EU og Norges målsetting om å begrense den gjennomsnittlige temperaturøkningen globalt med to grader vil få betydelige konsekvenser for økosystemer og regioner på jorden, og en betydelig høyere temperaturøkning i f.eks. Arktis. Til tross for at karbonintensiteten i verdens energiforbruk har sunket med om lag 35 pst. de siste 120 årene, har de samlede CO2-utslippene økt dramatisk. Verdens samlede CO2-utslipp er nå på over 30 000 mill. tonn årlig og øker med ca. 2,5 pst. hvert år. Denne utviklingen forventes å fortsette, mens dramatiske kutt er påkrevd. Satt i perspektiv har Norge f.eks. på Sleipner-feltet i Nordsjøen siden 1996 deponert 1 mill. tonn årlig. Bare for å holde veksten i verdens utslipp nede trengs 750 nye lagringsprosjekter av denne størrelsen årlig. Dette vil altså bare kunne stabilisere utslippene, mens de må reduseres med 80 pst. Klimautfordringen fremstår som nærmest uoverstigelig, men et lite påaktet forhold i alle prognoser er at en stadig økende andel av fremtidens utslippskilder ikke er skapt ennå. Man har altså et valg, og dersom man bygger alle nye anlegg rene, vil utslippene sakte men sikkert synke. I tillegg kan man rense eksisterende utslippskilder. CO2-rensing, og et konsekvent valg av rene energi- og transportløsninger fremfor forurensende, er ikke lenger et alternativ, men en forpliktelse dersom man skal unngå de verste utslagene av klimaendringene. Derfor vil jeg fra denne talerstolen rose regjeringen for at alle nye gasskraftverk i Norge skal ha rensing fra dag én. Det er kun gjennom en slik klimapolitikk man kan få bukt med klimaendringene, og det er gjennom en slik politikk man kan bli en ledende klimanasjon. Med en slik politikk kan vi konsentrere oss om å få ned utslippene fra allerede eksisterende utslippskilder, og man håper – selv om man kanskje ikke tror – at de vil bli behørig adressert, med tilstrekkelige virkemidler, i den kommende klimameldingen. Prosessene på Kårstø og Mongstad er vel gode nok eksempler på vår ikke overdrevne positivisme. Siden det med stor sannsynlighet vil være høyt fossilt energiforbruk også i årene som kommer, er det viktig å gjøre mest mulig av den fossile energibruken utslippsfri. Det er i dette perspektivet teknologien for fangst og lagring av CO2 er avgjørende for om vi klarer å kutte utslippene av klimagasser nok til å unngå de mest dramatiske konsekvensene av klimaendringene. På grunn av tidsperspektivet for en utfasing av fossile energikilder slik utviklingen er i dag, trengs både CO2-fangst, fornybar energi og energieffektivisering for å løse klimaproblematikken. Avslutningsvis: Dette innlegget kunne også vært holdt i sak nr. 8, om energisituasjonen i Midt-Norge, og i sak nr. 9, om oppstart av de mobile gasskraftverkene. Derfor varsler jeg at dette innlegget også gjelder for disse sakene. Når vi likevel vil stemme sammen med forslagsstillerne i sak nr. 8, er det ikke for å få på plass sterkt forurensende gasskraftverk, men for å få muligheten til å løfte Venstres fornybare innslag i debatten om energisituasjonen i Midt-Norge.