Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2012-03-27:
Forslagsstillerne viser til at Kulturrådet de senere år har fått økt makt og innflytelse over norsk kulturliv, og at det dermed kan være grunn til å stille spørsmål ved det demokratiske aspektet i den utviklingen Kulturrådet har hatt. Komiteens flertall er oppmerksom på problemstillingene som reises i saken, men vil støtte regjeringen i at Norsk kulturråd er for viktig for norsk kulturliv til å nedlegges, slik som forslagsstillerne ønsker. Norsk kulturråd er en pådriver for nye kunst- og kulturprosjekter, samtidig som det er et rådgivende organ for staten i kulturspørsmål. Med sin faglige kompetanse innen flere kunst- og kulturformer er Norsk kulturråd også viktig for utviklingen av både nasjonalt, regionalt og lokalt kulturliv. Forslagsstillerne fokuserer også på mangel på åpenhet, innsyn og transparens når det gjelder tildelinger, avslag og vurderinger i tilknytning til søknadsprosessen. Av den grunn er det viktig for komiteen å påpeke nødvendigheten av at det blir lagt til rette for innsyn og åpenhet i fordelingen av midler fra Norsk kulturråd. Norsk kulturråd er et statlig organ og skal selvfølgelig følge de alminnelige lover og regler som gjelder for forvaltningen. Det er også viktig å understreke at møtene i Norsk kulturråd i utgangspunktet er åpne for alle. Gjennom bruk av et nytt elektronisk system for søknadsbehandling og tilskuddsforvaltning forventes det ytterligere økt innsyn. Det er grunn til å presisere at det ikke gis faste, årlige tilskudd fra Norsk kulturfond, men at Kulturrådet kan gi tilsagn om ettårig og flerårig prosjektstøtte fra Norsk kulturfond. Flertallet viser også til at Kulturdepartementets budsjett til kulturformål i vesentlig grad er bundet til drift av ulike offentlige virksomheter og institusjoner på ulike forvaltningsnivå, som enten er fullt ut finansiert fra statens side, eller der finansieringen skjer i et tett og godt samarbeid mellom staten og det regionale nivået innenfor regionale institusjoner eller landsdelsinstitusjoner. Når det gjelder det siste, vil flertallet i denne saken understreke betydningen av at dette samarbeidet videreføres. Forslagsstillerne viser til at Kulturrådets sammensetning i framtiden må ha en uavhengig og fri rolle. Flertallet mener at man allerede i dag ivaretar dette hensynet ved at medlemmene i Kulturrådet oppnevnes på bakgrunn av ulike kriterier. Det skal være kunst- og kulturfaglig kompetanse, det skal representere et mangfold, ivareta en kjønnsmessig balanse og dessuten ha nødvendig geografisk spredning. De samme kriteriene legges til grunn ved oppnevning av rådets mange utvalg. Som representant fra Distrikts-Norge er det viktig for meg å ha et øye til at distriktene tilgodeses ved fordeling av midler. Det jeg har sett av tildelinger så langt, gjør det ekstra viktig å følge med på at den geografiske intensjonen ivaretas. Det er ikke noen tvil om at Kulturrådet bare kan bli bedre til å ivareta distriktsprofilen. Etter å ha sett distriktsprofilen i oversikten for tildelingene i 2010 blir jeg som representant fra Finnmark ikke særlig imponert – derfor denne ekstra presiseringen fra min side. Det er også viktig for komiteen å påpeke nødvendigheten av at Kulturrådet hele tiden vurderer om det når fram overfor nye grupper av søkere. Et godt stikkord i denne sammenheng er å ha en god dialog med det mangfold av aktører som kulturen i vårt vidstrakte land representerer. Komiteens flertall vil understreke at de forvaltningsmessige endringene som er gjort i forhold til Norsk kulturråds oppgaver, stiller store krav til rådets forvaltning av det ansvaret som er gitt dem. Men samtidig er det også viktig for oss å være litt rause overfor rådet, slik at de får den nødvendige tid til å finne sin plass. Organiseringen av Norsk kulturråd er ikke statisk, og det vil være naturlig å se på resultatet av organiseringen når det har gått en tid. Helt til slutt: Til tross for at vi anmoder om raushet slik at Kulturrådet får bruke litt tid på å finne sin plass i forhold til de nye oppgavene som det er tillagt, vil komiteens flertall fra denne talerstol understreke at Kulturrådets kunstneriske frihet og viktigheten av å holde armlengdes avstand ikke fritar Kulturrådet for plikten til å følge Stortingets signaler om forvaltning av ulike ordninger. Når det gjelder prinsippet om armlengdes avstand, må ikke den bli så stor at vi ikke rekker fram til hverandre når behovet er der. Flertallet forutsetter derfor at Kulturrådet følger opp Stortingets intensjoner for virksomheten, og vil også understreke at Stortinget fortsatt kan legge føringer på overordnet nivå for særskilte satsinger og innsatsområder under Norsk kulturråd.