trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
Til saksordførers innlegg: I revidert nasjonalbudsjett foreslår ikke flertallet å redusere avgiftene. En foreslår en utredning. Senterpartiet er med på at en skal utrede, men vi foreslår også at avgiftene skal ned. Det forslaget stemmer dessverre Fremskrittspartiet imot. Til 350-kronersgrensen: Vel, det er ikke bare enkelte småbeløp og enkelte småtransaksjoner som skjer. Som finansministeren selv svarte på spørsmål fra meg i forrige uke, var det i 2017 nesten 130 millioner transaksjoner i utenlandsk netthandel til en totalverdi av nesten 62 mrd. kr. Virke har anslått at det er et tap på 6 000 arbeidsplasser av at en har 350-kronersgrensen. Det er utrolig viktig for å ivareta norske interesser og norske arbeidsplasser at en reduserer avgiftene i Norge og fjerner subsidieringen av utenlandske aktører.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
Jeg vil takke forslagsstillerne for å ha reist en viktig problemstilling gjennom sitt representantforslag. Jeg vil også takke saksordføreren for et viktig og godt arbeid i en travel tid. Det er utrolig viktig å fokusere på de uføres situasjon, men også på situasjonen for andre grupper i det norske samfunnet som opplever det som krevende å komme inn på arbeidsmarkedet, og på hva slags tiltak vi kan bidra med, både for å få flere inn i arbeidslivet og for at de skal kunne bidra med en større del av sin arbeidsevne. Det er bekymringsfulle tall en ser når en ser på sysselsettingsandelen i det norske samfunnet. Fra 2008 til 2017 falt sysselsettingsandelen i aldersgruppen 20–74 år fra 74,8 pst. til 69,9 pst. I det en kan kalle kjernegruppa, aldersgruppen 25–54 år, var også fallet i sysselsettingen betydelig – ca. 3,5 pst. for kvinner og ca. 5 pst. for menn. Det er utrolig viktig at vi har oppmerksomhet rundt dette. Det handler om veldig mange i det norske samfunnet som ved noen ekstra tiltak kunne bidratt mer enn de gjør i dag, og som kunne hatt en bedre inntekt enn de har i dag. Det handler også om bærekraften totalt sett i det norske samfunnet med tanke på hvordan vi skal finansiere velferden i framtiden. Dette har bl.a. sin utfordring i at svake grupper er blitt presset ut av arbeidslivet, bl.a. gjennom at en også har hatt en uregulert arbeidsinnvandring, som en fortsatt har, og at en i tillegg har fylt på med subsidiering av utenlandske arbeidstakere, som vi har debattert tidligere i dag. Uførereformen la opp til at lønnsinntekt skal beskattes likt med uføretrygd. Erfaringene med uførereformen er viktig å la virke. Senterpartiet har ikke tro på at det er fornuftig å gjennomføre skattefradrag for enkeltgrupper, slik som forslaget tar til orde for. Da har vi mye mer tro på at en heller ser på eksisterende ordninger, sånn som økning av fribeløp og at en også ser på avkortingsreglene. Det som allikevel er fornuftig i denne sammenhengen, er å avvente det utvalget som er satt ned, sysselsettingsutvalget, og de forslagene som det kommer med, og at en så kommer med konkrete forslag og tiltak i forlengelsen av det.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
Til det siste: Et enstemmig landsmøte i Fremskrittspartiet vedtok en uttalelse som gikk på uheldig virkning av avgiftsøkningen, der man sa at avgiftsøkningene som er blitt gjennomført, rammer lavinntektsfamilier spesielt hardt. Jeg går ut fra at finansministeren fortsatt står bak den beskrivelsen. Det en ser, og som jeg tok opp i mitt innlegg, gjelder redusert sysselsettingsandel. Regjeringen skryter ofte av redusert arbeidsledighet for tiden. SSB skriver i sin rapport fra august 2017: Åtte år med nedgang i sysselsettingsprosenten: «Nedgangen i ledigheten var altså ikke først og fremst drevet av at flere ledige begynte å jobbe, men av at flere gikk ut av arbeidsstyrken.» De gode arbeidsledighetstallene regjeringen presenterer, er således ikke først og fremst gode, sett med mine øyne. Da er spørsmålet: Hva slags tiltak har en for å gjøre noe med sysselsettingsandelen for å ivareta bærekraften i vårt velferdssamfunn i framtiden?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
Det en har sett de siste årene, er at veksten i sysselsettingen har kommet gjennom arbeidsinnvandring og arbeidskraft fra utlandet, mens det dessverre har vært en negativ utvikling for norske arbeidstakere. Det skyldes bl.a. en uregulert arbeidsinnvandring gjennom EØS og ulike typer skatteordninger som forsterker det gjennom en skattesubsidiering av utenlandske arbeidstakere, beregnet til 50 mill. kr av regjeringen. Spørsmålet fra min side er: Mener statsråden at det er fornuftig å foreta en regulering av arbeidsinnvandringen fra utlandet, eller mener hun at den fortsatt skal være uregulert, som i dag?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
En stor andel av forvaltningen av oljefondet skjer i dag i utlandet. Dersom en hadde sørget for at en større andel av forvaltningen hadde skjedd i Norge, kunne det bidratt til å styrke norsk finansnæring, det kunne gitt viktige ringvirkninger for andre næringer i Norge, og det kunne også ha vært viktig for fondet og forvaltningen av det. En har jo både konkurransedyktige lønninger og viktig kompetanse i Norge, som fondet kunne ha trukket veksler på i ulike deler av Norge. Vil statsråden være positiv til en utredning for å se på muligheten for at en større del av forvaltningen av fondet i framtiden skjer i Norge?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
Dette handler ikke om hva slags sektorer, hva slags land, eller hva slags aktivaklasser fondet skal være investert i. Senterpartiet er helt enig i at det er de kriteriene som i dag gjelder, å sikre høyest mulig avkastning innenfor en akseptabel risiko og krav til åpenhet, som fortsatt skal gjelde. Det jeg stilte konkret spørsmål om, var forvaltningsmiljøene. Ville det ikke være fornuftig, både for å kunne styrke norsk finansnæring og for å kunne bidra positivt til fondet, at en større andel av forvaltningen skjedde i Norge i framtiden?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
I årets finansmarkedsmelding er det en betydelig omtale av kontanter, de utfordringene mange i Norge har med å få tilgang til kontanter i hverdagen. Finanstilsynet er på side 75 sitert på at en mener at i dag dekker man de fleste kunders daglige behov, men at det er fare for at kontanttjenestetilbudet kan bli svekket framover. Finanstilsynet er videre sitert på at en mener at det bør legges opp til en bredere utredning for å vurdere behovet for nye løsninger og regler. Dette har Senterpartiet fulgt opp i innstillingen ved nettopp å foreslå en slik utredning. Hvorfor mener statsråden det ikke er fornuftig å være med på en slik utredning som Finanstilsynet selv har tatt til orde for?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
Grunnen til at vi har fremmet dette forslaget, er bl.a. at Finanstilsynet selv mener at det bør legges opp til en bredere offentlig utredning for å vurdere behov for nye løsninger og regler. Norges Bank følger også opp dette, og det sies i finansmarkedsmeldingen at Norges Bank har pekt på et behov for tydeligere krav til geografisk tilgjengelighet når det gjelder kontanter. Men er det da slik å forstå, dersom vårt forslag blir omgjort til et oversendelsesforslag, at den utredningen som Finanstilsynet har pekt på, er et arbeid som vil bli gjennomført?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
Senterpartiet ønsker tjenester nær folk. Vi ønsker at folk – uansett hvor de bor i landet – skal ha tilgang til gode tjenester som blir videreutviklet år for år, for å møte nye krav. Hvis en skal fokusere på det å sikre gode tjenester nær folk, må en også være villig til å gjøre noen prioriteringer. Senterpartiet har gjort noen tydelige prioriteringer i sine alternative budsjetter. For det første har vi støttet forslag om kutt i forbindelse med den såkalte ABE-reformen. Meg bekjent har vel de fleste partier i denne salen også brukt finansieringen av disse kuttene i sine alternative budsjetter. I tillegg mener vi det er viktig å gjøre tydelige politiske prioriteringer, f.eks. innenfor politiet ved å styrke det lokale politiet, slik at det blir flere politifolk og mer forebyggende arbeid, men også slik at en kan løse store og små saker i hverdagen, og at en isteden bør kutte i statlig byråkrati, eksempelvis kutte i Politidirektoratet, som i løpet av den perioden denne regjeringen har sittet, har økt antall ansatte til nesten det dobbelte. Tilsvarende er det innenfor andre sektorer. Enten det gjelder å styrke lokalt helsetilbud og kutte i byråkratiet i Helsedirektoratet eller innenfor andre sektorer, er det viktig hele tiden å ha en ambisjon om hvordan en kan bidra til å kutte i byråkratiet for å kunne styrke tjenestetilbudet. Når regjeringspartiene slår seg på brystet over denne reformen, er det samtidig viktig å vise til hva som har skjedd mens de samme partiene har regjert. Ifølge Aftenposten 3. mai 2017 hadde det i løpet av den blå-blå regjeringens regjeringsperiode kommet 1 000 nye byråkrater i departementer og direktorater. Det er ikke kutt, det er en kraftig økning. Ambisjonen om å kutte i byråkratiet kan vi vel være enige om, men da er det viktig at det nettopp er det som skjer, og at ikke de kuttene som skjer gjennom den såkalte ABE-reformen, bidrar til nye grep for sentralisering eller til å svekke tjenestetilbudet. Dessverre er det nettopp dette mange underliggende etater har gjort. Det er derfor viktig å gi et tydelig signal. Når en har denne avbyråkratiserings- og effektiviseringsreformen, skal de tiltakene som gjennomføres, være reelle effektiviseringstiltak og reelle kutt i byråkratiet, mens tjenestetilbudet skal opprettholdes i hele landet. Det er en viktig premiss som må legges til grunn.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
Det som er det store problemet, er at den regjeringen som sitter nå, ikke har bidratt til å redusere byråkrati. Da Fremskrittsparti-leder Siv Jensen gikk til valg i 2013, var det jo nettopp til kamp mot byråkrati, og de første fire årene ble det altså tusen nye ansatte i departement og direktorat. Politidirektoratet, som Fremskrittspartiet i 2013 gikk til valg på å skulle legge ned, ble nesten doblet i antall ansatte. Hvorfor har en ikke fra regjeringens side, når en sier en er opptatt av å redusere byråkrati, prioritert nettopp det å redusere byråkrati? Istedenfor er det tjenester nær folk som er blitt skadelidende. Hvorfor har en ikke prioritert å redusere byråkrati i større grad?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
Regjeringen har gjennomført en rekke tiltak for sentralisering av Norge som har fjernet tjenester nær folk, eksempelvis innenfor politiet – med en massiv sentralisering og nedlegging av velfungerende lensmannskontor og svakere lokal tilstedeværelse av politi, noe som har skapt økte problemer, bl.a. her i Oslo. Så har en på motsatt side foretatt en økning, og nesten dobling, i antall ansatte i Politidirektoratet. Det er ikke avbyråkratisering, og det er heller ikke å prioritere tjenester nær folk. Vil en få en annen linje fra regjeringens side framover, eller vil det bli fortsatt byråkratisering med den regjeringen som sitter nå?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-06-11:
Når en sier at en vil ha tjenester nær folk, vet jeg ikke om en da mener nær Fremskrittsparti-folkene i regjeringsapparatet, for det er i hvert fall der vi har sett den største veksten, gjennom en kraftig økning i Politidirektoratet, mens en har fått en svekkelse i det lokale tilbudet innenfor politiet. Jeg gjentar mitt spørsmål: Når vil en satse på å få redusert det statlige byråkratiet, når en oversikt i fjor viste tusen nye ansatte i departement og direktorat? Når vil en se en utvikling som peker i motsatt retning?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
SV var og er imot endringene i eiendomsskatten som ble vedtatt i forbindelse med statsbudsjettet i høst. Kommunal eiendomsskatt er med på å sikre velferden i lokalsamfunnene rundt omkring i hele landet og gir lokale ringvirkninger av næringsvirksomheter. Eiendomsskatten er en viktig del av det lokaldemokratiske handlingsrommet – som den eneste lokalt bestemte inntektskilden som kommunene selv kan bestemme over. Det er i dag 348 kommuner som skriver ut eiendomsskatt på verk og bruk. Lovendringen innebærer at samtlige av disse verkene og brukene må retakseres innen 1. mars neste år. Arbeidsbyrden og kompleksiteten er forskjellig for hvert av brukene. Det burde kunne gjøre større inntrykk når en samlet kommunesektor sier at det ikke er mulig å få gjennomført retakseringen av alle verk og bruk samtidig i alle kommuner innen fristen. Det er også interessant at denne regjeringen, som mener seg å være så opptatt av effektivisering, ikke ser de store utfordringene i at denne retakseringen må skje parallelt med kommunesammenslåingen. Finansministeren anerkjenner at det blir vanskelig for kommunene å rekke fristen, men ber om at kommunene harmoniserer så raskt som mulig. Man bestiller i realiteten en solid porsjon dobbeltarbeid. Selv om vi er uenige i hele denne endringen, burde det kunne være mulig å enes om at det å få på plass riktig taksering og felles harmoniserte, klare regler vil være klokt for gjennomføringen, staten og kommunene. Stortinget har vedtatt en kompensasjonsordning som er begrenset oppad til 500 mill. kr. Beløpet er ikke tilstrekkelig til å kompensere for kommunenes inntektsbortfall. Kartlegging viser at 119 kommuner vil få et tap som overstiger 500 mill. kr, og når vi vet at hele 348 kommuner skriver ut eiendomsskatt på verk og bruk, burde det være åpenbart at kompensasjonen må økes. Iverksettelsen av denne endringen burde i alle fall utsettes til en bedre har utredet det reelle skattetapet og hvordan kompensasjonen faktisk skal fordeles.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
I november stilte jeg et skriftlig spørsmål til finansministeren om Narvik kommune og gruveselskapet LKAB, som jo har bidratt vesentlig til kommuneøkonomien gjennom inntektene i eiendomsskatten for verk og bruk. Spørsmålet mitt da var når kommunen får vite hva slags kompensasjon de får, hvor lenge den vil vare, når den kommer, og hvilken fordeling det vil være. Da svarte finansministeren at det skulle hun komme tilbake til Stortinget med på egnet måte. Det spørsmålet gjør seg gjeldende i dag også, for det er fortsatt uklart, etter at vi har fått revidert, når kommunene får oversikt over kompensasjonen. Og det er grunn til å legge til her at en forutsetning for en god økonomi ute i kommunene er at kommunene har mulighet til å planlegge framtidige budsjetter.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Jeg opplevde ikke at jeg fikk et svar på spørsmålet mitt. For Narvik kommune konkret er det 37 mill. kr som er inntektsbortfallet. Vi kan godt være uenige om eiendomsskatten – det er SV og Fremskrittspartiet – men det må allikevel være mulig å få en forståelse fra regjeringen og finansministerens side for at det er ønskelig for kommunene å vite hvordan fordelingen av kompensasjonen blir. Man setter jo kommunene i en ganske umulig situasjon når de ikke engang får vite når de får vite hvordan inntektene vil bli framover. Det mener jeg finansministeren burde kunne svare på.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
SV er for finansskatt, og vi har tatt til orde for dette i mange år før regjeringen innførte det. SV har foreslått å innføre merverdiavgift for finanssektoren i alle alternative statsbudsjetter siden 2013. Det var derfor gledelig at regjeringen, til tross for tidligere krass kritikk av SVs forslag, innførte finansskatt. Vi var likevel forundret over modellen som regjeringen la fram, hvor finansskatten var utformet som en kombinasjon av ekstra arbeidsgiveravgift og høyere skattesats. En sentral begrunnelse for å innføre merverdiavgift i finanssektoren er å sikre at sektoren blir beskattet på lik linje med annet næringsliv. Med regjeringens modell fikk man en rekke negative effekter, uten alle de positive effektene med en slik skattlegging, som at næringslivet kan føre momsregnskap for finansielle tjenester. En slik utforming av finansskatten har ligget til utredning i Finansdepartementet over lengre tid, men arbeidet med å se videre på den modellen kan ikke ha blitt prioritert av regjeringen. Derfor hadde man heller ingen alternativ modell klar når man først skulle innføre finansskatt. Finans Norge og Finansforbundet har også foreslått en alternativ modell for økt arbeidsgiveravgift. Den modellen bygger på en økning av selskapsskatten sammen med forskuddsbetaling av skatt, altså terminskatt. I dag rammer dagens modell særlig de små og mellomstore bankene. Konkurransen svekkes til fordel for utenlandske foretak med få ansatte. Det er nå en fare for at dagens ordning vil kunne føre til nedlegging av arbeidsplasser, særlig i distriktene. Det er viktig at den nye skatten med ny modell omfatter alle banker som opererer i Norge. Vi er derfor veldig glade for at vi nå får flertall for at regjeringen skal se på alternative modeller. Jeg vil også takke for samarbeidet vi har fått til i komiteen om det. Regjeringen skal legge fram både de modellene og forslag om å fjerne arbeidsgiveravgiften i forbindelse med statsbudsjettet for 2020.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Jeg vil aller først takke for et godt samarbeid med komiteen i en travel tid. Dette er et forslag som man må si kommer ut fra en intensjon som jeg tror alle i komiteen deler. De som er uføre, som har restarbeidsevne, og som ønsker å jobbe, skal ikke oppleve at det er noe i uføretrygden som hindrer dem i å ta arbeid, eller som gjør overgangen unødvendig komplisert. Bakgrunnen her er uførereformen som trådte i kraft i 2015, og som inneholder flere endringer som skal gjøre det enklere å kombinere arbeid og trygd når det er mulig. Med reformen fulgte dermed endringer i systemet for avkorting av inntekt og skattlegging av uføretrygden lik lønnsinntekt. Denne endringen innebar en vesentlig forenkling. Derfor mener også et flertall i komiteen at et jobbskattefradrag for uføre vil innebære et skritt vekk fra en sånn forenkling. Egne skatteregler for enkeltgrupper bør en generelt være varsom med å innføre, og det er også uklart hvilke konsekvenser med terskler og overganger et sånt forslag vil kunne innebære. Komiteen står samlet i å innstille på at forslaget ikke vedtas. Vi i SV er for vår del opptatt av å se på de negative konsekvensene av omleggingen fra uføretrygd til bruttolønn, der f.eks. folk har opplevd å miste viktig bostøtte som følge av at en har fått økt bruttoinntekt. Jeg har møtt flere av dem, og det er ingen tvil om at det har rammet enkelte hardt. Her vil jeg egentlig vise til forslaget som vi er med på å fremme i forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett, om å foreta en kartlegging av den faktiske levekårssituasjonen for uføre før og etter uførereformen. Når det gjelder å sikre at det tilrettelegges for at uføre med restarbeidsevne kan jobbe, mener SV at det er mer hensiktsmessig og målrettet å øke fribeløpet for uføre og se på hvordan avkortingsreglene i dagens uføretrygd fungerer, noe vi også foreslår i innstillingen. Dette er noe jeg også ser at forslagsstillerne tar opp i sitt forslag. Vi har fremmet et løst forslag til denne saken, som lyder: «Stortinget ber regjeringen legge frem forslag om at fribeløpet i ny uførestønad økes.» Fremskrittspartiet og SV har, til tross for stor politisk avstand, funnet sammen i en del viktige saker. Forslaget vi fremmer i dag, har en ordlyd vi finner igjen i Fremskrittspartiets program, og vi håper derfor det kan være et kompromiss som vi kan enes om i forbindelse med denne saken. Med det tar jeg opp forslagene SV er en del av.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Som jeg også var inne på i innlegget mitt, mener SV at en mer målrettet måte å sikre at uføre med restarbeidsevne kommer i arbeid, er å øke fribeløpet. Gleden var stor da vi så at også Fremskrittspartiet har tatt til orde for det i sitt program. Vi foreslår dette både i det forslaget som ligger i innstillingen, i tillegg til en vurdering av avkortingsreglene, og også i et løst forslag som konsentrerer seg utelukkende om en økning av fribeløpet. Vi har sett at Kristelig Folkeparti, som også har fremmet et forslag, tar til orde for det, og også Senterpartiet nevner det. Da er spørsmålet til finansministeren: Ser hun for seg at regjeringen vil støtte det forslaget, som er i tråd med Fremskrittspartiets program?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Det er interessant å høre. Da får vi vente i spenning på om det forslaget kommer fra regjeringen. Et annet spørsmål gjelder det forslaget som fremmes i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett på fredag. Da foreslår vi å gjennomføre en kartlegging av den faktiske levekårssituasjonen for de uføre. Sysselsettingsutvalget vil se på sysselsetting, men vi ser nå, både på større nivå og i møte med enkeltpersoner, at en del rammes hardere enn det som var tilsiktet, av endringene som ble gjort i forbindelse med uførereformen. Spørsmålet mitt er om dette er noe regjeringen kan støtte.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Diskusjonen om unotert infrastruktur pågår fortsatt her, og det er kanskje verdt å komme med en liten bemerkning til det med å utrede grundig, for det har jo blitt utredet siden 2006. Men for all del – vi er glade for at det kommer et konkret forslag om mandatet til neste år. Diskusjonen nå går på hvorvidt det skal ligge innenfor miljømandatet eller ikke, og jeg synes det er et paradoks at de partiene som i alle år har vært mest opptatt av å understreke at oljefondet ikke skal være et miljøpolitisk redskap, nå er så opptatt av at det skal ligge innenfor nettopp miljømandatet når noe av den vesentlige argumentasjonen for å åpne opp for denne aktivaklassen, nettopp handler om hva slags risikospredning og avkastning fondet skal kunne ha på sikt, ikke at det er et miljøpolitisk verktøy som sådant.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Det som finansministeren sier nå, kan få det til å høres ut som om Finansdepartementet reelt sett fortsatt holder døren åpen for at det kan ligge utenfor miljømandatet hvis man anser det som klokt. Det er grunn til å minne om at innenfor hele klassen av unotert infrastruktur er det fornybar energi som er den store vekstgruppen. Det er allerede en veldig stor andel av unotert infrastruktur, og det kommer nok til å bli en enda større andel av det framover. Så hvorfor den avgrensningen av miljømandatet skal være så viktig, er litt uklart for meg. Men hvis finansministeren skal se på dette på en uhildet måte og på hva som er klokt, vil jo det være veldig godt.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å ta ordet mer i denne debatten, men jeg følte meg kallet da det så ut til å være litt kreativ historieskrivning på gang fra representanter fra regjeringspartiene. Det representanten Stokkebø kommer med her, er en slags fortelling om at denne regjeringen har brukt lite oljepenger. Det er vel da grunn til å minne om at det aldri har vært en regjering som har brukt så mye oljepenger som denne, både i den forrige perioden og i denne perioden. Det er fint at det begrenses nå. SV har i flere år bedt om at oljepengebruken bør begrenses. Jeg ser også at statsministeren nylig har vært ute og ment at opposisjonen først og fremst ber om økt pengebruk. Da er det grunn til å minne om at det er denne regjeringen som har brukt mye oljepenger. Opposisjonen har i stor grad bedt om mindre oljepengebruk. Og så tror jeg vi alle sammen er glade for at handlingsregelen er senket.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Jeg lyttet med interesse til finansministerens omtale av rentetak, og også finansministeren er inne på at man med et sånt rentetak kan forhindre at ulike aktører knyttet til smålån som har kreditt, kan få innpass i det norske markedet. Mitt spørsmål er: Ser ikke finansministeren og Finansdepartementet at det er en fordel å kunne forhindre at de i det hele tatt får fotfeste her? Jeg kan vanskelig se at det er gode grunner til at man skal åpne opp for at aktører som dem skal få et fotfeste i det norske markedet, all den tid tilgangen på kreditt må sies å kunne være ganske god.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
I løpet av de mange debattene vi har hatt i dag, er det én ting vi stadig vekk har kommet tilbake til, og det er utredning. Jeg er tilhenger av at man skal ha en kunnskapsbasert tilnærming til politikken som føres. Det er også bakgrunnen for at vi har fremmet dette forslaget. Vi ønsker mer kunnskap og en gjennomgang av konsekvenser av regjeringens politikk. Vi har også diskutert oljepengebruk. Det er ingen tvil om at aldri har en regjering hatt så mye oljepenger – og brukt så mye oljepenger – som denne regjeringen. Men vi vet at i årene som kommer, vil politikere fra alle partier være nødt til å stramme inn. Vi kan ikke lenger regne med de samme inntektene. Et av de grepene som vi må ta, er å effektivisere og forbedre offentlig sektor. Det er alle enige om, men det er stor uenighet om hvordan den effektiviseringen best kan gjennomføres, hvordan man kan sikre en best mulig offentlig sektor for alle. Én ting som gjerne trekkes fram, er teknologi. Teknologi må satses på, den må utvikles, den må man være villig til å investere i – også i offentlig sektor. Jeg tror nok man må innse at offentlig sektor aldri vil kunne ha den samme produktivitetsveksten eller de samme produktivitetsgevinstene som privat sektor på mange måter kan ha, selv om man tar ny teknologi i bruk. Derfor blir det noe urimelig å sammenligne offentlig sektor med næringslivet alene. Den såkalte effektiviseringsreformen, som vi diskuterer her, er først og fremst flate kutt, uten styring eller prioritering. Det innebærer ikke en målrettet satsing på teknologi eller på digitalisering. Noe av det som også er bakgrunnen for at vi er så bekymret over og skeptisk til denne såkalte reformen, er at man rett og slett bare kutter flatt i budsjettene, uten å sikre den reelle effektiviseringen som det er behov for. Nå ser vi at konsekvensene begynner å ta form. Arbeidstilsynet varsler om kutt på over 10 mill. kr og om at de må nedprioritere arbeid som ulykkesforebygging, ergonomi og kjemi. I domstolene har nedskjæringen vært på 51 mill. kr bare de siste par årene, og også der varsles det om at kutt i praksis vil innebære kutt i tjenestene. Nav varsler også om bevilgninger som kuttes, mens oppgavene er like mange som før. Også budsjettdokumentene fra helseforetakene viser at ABE-reformen får konsekvenser. Det vi har foreslått i denne saken, er at man får en gjennomgang av de reelle konsekvensene, men også en gjennomgang av om det faktisk gir effektivisering. Det mener jeg ville vært klokt. Jeg mener det er oppsiktsvekkende at verken regjeringspartiene eller Senterpartiet i realiteten er interessert i å vite hva som er konsekvensene av denne politikken.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Jeg mener at det sentrale her er forholdet mellom oppgaver og bevilgninger til dem, for det som har skjedd gjennom de siste årene, er at vi har sett vesentlige, flate kutt som har rammet bredt i offentlig sektor. Det er tross alt snakk om 9 mrd. kr. Det er ikke noen liten sum, og det er klart det får konsekvenser. Ifølge NTL Nav vil kuttene medføre 690 mill. kr mindre i driftsbudsjettene fram mot 2021, det tilsvarer 1 100 færre ansatte, mens oppgavene er like mange. Da er mitt spørsmål: Ser ikke finansministeren at det er en form for ansvarsfraskrivelse å gjennomføre den typen store kutt i offentlig sektor uten å være villig til politisk å prioritere hvilke oppgaver det skal gjøres mindre av?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Men utfordringen her er nettopp at regjeringen ikke har gjort dette. Regjeringen har tvert imot gitt mange flere oppgaver til veldig mange av de institusjonene og etatene som har blitt rammet av kutt. Et eksempel på det er Folkehelseinstituttet, som har fått store og tunge nye oppgaver gjennom de siste årene, parallelt med at det har blitt kuttet dramatisk i deres egne budsjetter og de har måttet si opp veldig mange ansatte. Da blir spørsmålet: Hvordan forventes det at disse etatene og institusjonene skal kunne gjennomføre en større mengde oppgaver, men med færre folk? På hvilken måte mener regjeringen at det er et eksempel på effektivisering? På hvilken måte gir disse flate kuttene rom, mulighet og armslag for faktisk å gjennomføre de nødvendige investeringene som man må gjennomføre hvis man skal kunne hente ut en effektiviseringsgevinst? Det blir tross alt i offentlig sektor, så det er ikke mulig å hente produktivitetsvekst på noen annen måte enn ved å investere i ny teknologi og nye løsninger.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-11:
Det som er oppsiktsvekkende, er at regjeringen ikke ønsker å vite hva som er konsekvensene av denne såkalte reformen. Jeg siterer fra administrasjonssjefen hos Barneombudet, som sier: «For oss er effekten heller motsatt. Parallelt med krav til innsparinger, kommer det andre krav fra overordnede myndigheter som øker byråkrati og administrasjonsbyrden for små virksomheter som vår.» Så mitt spørsmål til finansministeren er: Har departementet på noen som helst måte hentet konsekvensene, snakket med de etatene og de institusjonene som blir rammet av disse kuttene? Har man vært interessert i å vite hva som er konsekvensene for de ulike som blir rammet av kuttene? Og ser man av konsekvensene at det blir noen effektivisering?
Abid Raja (Venstre), 2018-06-11:
Det skjer ingen dramatiske endringer i skatte- og avgiftssystemet i revisjonen av statsbudsjettet. Det skal vi være glade for, for vi trenger forutsigbarhet, og vi trenger stabilitet. Det skjer altså ingen dramatiske endringer, til tross for at det er et par bevis på at det siden januar er kommet inn et nytt parti i denne regjeringen. Mikrobryggeriene rundt omkring i landet vårt kan nå glede seg over en avgiftslettelse på de første 200 000 liter øl de brygger i året. Vi fikk med oss Trine Skrei Grande, som i valgkampen reiste fra mikrobryggeri til mikrobryggeri – og det holdt oss gående! Men det kan også forbrukerne gjøre, som verdsetter kvaliteten og kulturen som kommer med å opprettholde mangfoldet av mikrobryggerier rundt omkring i landet. Og mangfold er veldig fantastisk, det er veldig flott, også når det gjelder mikrobryggerier. Selv i ramadanmåneden kan en liberal politiker glede seg over mangfoldet i mikrobryggeriene. Samtidig har merverdiavgiftsreglementet fått en viktig oppdatering idet mva. på elektroniske nyhetstjenester ble fjernet, slik vi i årevis har nytt godt av med de tradisjonelle papiravisene – igjen med hilsen fra Trine Skei Grande i regjering. Tidene har forandret seg, men behovet for kvalitetsinformasjon i et demokratisk samfunn har ikke endret seg. Derfor er det positivt at vi nå får et regelverk i det 21. århundre som gjør at pendleren som leser lokalavisen på nettbrettet, ikke betaler mer enn han som blar seg gjennom papirutgaven. Dette er god og moderne mediepolitikk, som gjør det rimeligere for forbrukeren å investere i kvalitetsjournalistikk. At skattereglene for midlertidig ansatt utenlandsk arbeidskraft også presiseres og forenkles, er helt i tråd med en sosialliberal politikk, som ser mulighetene, ikke bare utfordringene, med arbeidsinnvandring. Vi vet hvor viktige disse arbeidstakerne er for norsk næringsliv og for den veksten som vi kan være så stolte av. Derfor er det med rette at regjeringen gjør sitt for å legge til rette for slik arbeidsinnvandring. Den viktigste linjen i regjeringens skatte- og avgiftspolitikk er derimot den at skatte- og avgiftsregimet må nære det grønne skiftet som nå er underveis, og legge til rette for økonomisk vekst og økt produktivitet i norsk økonomi. Der er det ingen endringer i forbindelse med revideringen av dette budsjettet, og det vil også være regjeringens forutsigbare og stabile linje i skatte- og avgiftspolitikken de neste årene.
Abid Raja (Venstre), 2018-06-11:
Ulikt talerne fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV som var på talerstolen nå før meg, er vi fra Venstre veldig glade for at maskinskatten ble fjernet i statsbudsjettet for 2018. Det er en seier for økt næringsliv i hele landet. Maskinskatten var byråkratisk, uforutsigbar og vilkårlig. Representantforslaget er dermed et forsøk på omkamp fra opposisjonen, men heldigvis ikke en omkamp de vinner. Fjerning av maskinskatten vil føre til flere arbeidsplasser og bedre vilkår for norske bedrifter. Det skal vi være glade for. Det er nemlig noe grunnleggende feil med å skattlegge produksjonsmaskiner, verktøy som trengs for å skape merverdi, arbeidsplasser og verdiskaping. Vi har fått med oss at noen kommuner er bekymret for frafallet av en inntekt, men saken er at ved å fjerne skatten gjør vi det lettere for bedrifter å etablere seg i nettopp disse kommunene. Det vil skape flere lokale arbeidsplasser og ha positiv innvirkning på en hel rekke andre sektorer som er avhengige av hjørnesteinsbedrifter for å blomstre. Etablering av datasentre er bare ett eksempel på hvor skadelig maskinskatten er, og hvor viktig det er at fjerningen av den gjennomføres. Vi må også ha med oss at dette har en utfasingstid på syv år, og med tilnærmet full kompensasjon for kommuner som får redusert sine inntekter. Derfor er jeg veldig glad for at forslaget ikke fører fram.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-06-11:
Først vil jeg si jeg er glad for at det ser ut til å samle seg et flertall rundt forslaget fra Kristelig Folkeparti om å utrede fjerning av 350-kronersgrensen. For Kristelig Folkepartis del er ikke dette et forslag som kommer som konsekvens av økt sukkeravgift, det er en konsekvens av at handelen på nett har økt kraftig de siste årene. Da denne grensen, eller en lavere grense, ble innført, var det en helt annen virkelighet enn det det er i dag. Og som tidligere talere har referert til, er det en enorm handel på nett. Det er mye positivt i det, men den gjør også at en undergraver norske bedrifter og norske arbeidsplasser gjennom at det er et så tydelig smutthull i regelverket. Det vi ønsker, er en utredning som viser ulike modeller for hvordan en kan fjerne den, og hvordan en kan gjøre det på en måte som er enkelt for forbrukerne å forholde seg til. Jeg har ikke noe problem med å forstå at for enkelte forbrukere er det veldig greit å ha et unntak der en slipper å betale avgift og gebyrer – selvfølgelig. Det hadde vært hyggelig hvis en på alle Statoil-stasjoner, eller Circle K, som de heter nå, kunne fylt bensin uten avgifter, men det hadde vært en enorm diskriminering av andre bensinstasjoner. Ja, det er noe forenkling i at det er mange pakker som må fortolles, men som jeg sa tidligere i dag: Dette er ikke noe spesielt for Norge. Tvert imot, i EU er det moms fra første krone innad i unionen, og de har vedtatt at grensen på 22 euro, som gjelder for tredjeland, skal fjernes innen 2021. Det gjøres ikke fordi en skal være slem mot forbrukeren, en gjør det selvfølgelig fordi det er en enorm handelslekkasje, det er egne arbeidsplasser som står i fare, og det er diskriminering. Derfor vil jeg bare utfordre finansministeren, for jeg regner med at Finansdepartementet ikke bare sitter og ser på det som skjer i EU og er likegyldig til det, de tar vel også stilling til det regelverket og ser på hvordan en ønsker å møte det når disse endringene kommer. Det som er positivt med det arbeidet som gjøres, er at en ser at de store sidene på nett som selger varer, også utvikler egne modeller, slik at det blir enkelt for EU-land når de innfører grensene. En vet at Sverige allerede har innført moms fra første krone, også for tredjeland. Det skjedde vel fra 1. mars. Det er noen erfaringer å hente som er blitt beskrevet på en negativ måte tidligere i dag. Jeg er glad for at Stortinget nå fatter vedtaket. Jeg vet at det er et arbeid på gang. Jeg har et håp om at når statsbudsjettet kommer, kommer det et godt beslutningsgrunnlag for å kunne ta en avgjørelse, og forhåpentligvis vil den være på en måte som gjør det enkelt for forbrukeren, slik at en betaler moms, at en finner en løsning så en slipper store gebyr.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-06-11:
Finansministeren var selv inne på ulike hensyn, og at hun ser at man må balansere det forbrukervennlige mot det som er knyttet til næringsliv – uten at det var det hun presiserte – i alle fall utfordringer knyttet til handelslekkasje. Som jeg viste til i mitt innlegg, er det altså moms fra første krone innad i EU, mens det er en grense på 22 euro til tredjeland, som er vedtatt fjernet innen 2021. Det betyr at det er veldig mange land som opererer med det regelverket som flertallet i dag ønsker å få utredet. Kan finansministeren si noe mer om erfaringer som er hentet derfra som skulle tilsi at dette ville være veldig krevende å gjennomføre?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-06-11:
Kristelig Folkeparti vil vel kanskje heller ikke gjøre noe med tollvernet, men det var nok ikke det som var poenget til finansministeren. Men jeg er enig i at det er andre drivere som gjør at grensehandelen har økt. Det var gledelig å se at det faktisk var en nedgang i 2018, selv om det er usikre tall og en må vente med å trekke konklusjonene. Men det jeg synes kanskje er mer symbolsk i hele debatten rundt 350-kronersgrensen, er det som statsråden sa, at det er unntak i regelen knyttet til tobakk og alkohol. Når det gjelder produkter som har særavgifter i Norge eller store utfordringer, som jeg vil si alkohol, tobakk og sukker har, kan statsråden gi meg en begrunnelse for hvorfor hun mener det bør være sånn at man kan bestille sukker, godteri og brus fra Sverige uten å måtte betale avgifter? Jeg kan forstå det hvis det er noen produkter fra utlandet som man ikke får tak i i Norge, men det meste er vel dekket godt i norske butikker også.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2018-06-11:
Banker og finansinstitusjoner spiller en viktig rolle i økonomien. De tilbyr betalingstjenester, innskudd og utlån til husholdninger og bedrifter og forsikring mot reell risiko, som brann, død, sykdom osv., og finansiell risiko, som brå prisendringer på valuta, renter, råvarer. Finansnæringen bidrar med avgjørende finansiell infrastruktur som skal tjene husholdninger og bedrifter over hele landet, og er regnet som en infrastrukturnæring. Finanskrisen fikk et mindre omfang i Norge, ikke minst fordi vi etter bankkrisen på 1990-tallet hadde innført strengere reguleringer enn andre land, bl.a. med høyere krav til bankers egenkapital. Særnorske reguleringer var et fortrinn i møte med krisen fordi det ga oss mer solide banker og færre spekulative finansprodukter. Vi har imidlertid ikke noen kvantitativ begrensning på hva banker kan holde av risikable, private rentepapirer eller derivater, og vi har ingen garanti for at bankene i framtida ikke vil ta større risiko i verdipapirer eller derivater. I så fall kan en samordning av verdipapirvirksomhet og tradisjonell bankvirksomhet være uheldig for finansiell stabilitet. Derfor foreslår Kristelig Folkeparti at regjeringa fremmer et forslag som reduserer bankers adgang til å ta ytterligere risiko utenfor kjernevirksomheten. Forbrukslån har vokst i omfang og utgjør en spesielt stor risiko for gjeldsproblemet, både for den enkelte og for samfunnet. Kristelig Folkeparti er tilfreds med at en samlet komité stiller seg bak forslaget om å forby aggressiv markedsføring av forbrukslån. Samtidig er det uheldig at viktige virkemidler som f.eks. rentetak ikke innføres. Rentetak vil ha den virkningen at det ikke lenger vil være lønnsomt for bankene å gi lån til de personene som har høyest kredittrisiko, dvs. den gruppa som står i størst fare for å få betalingsvansker og på lengre sikt omfattende gjeldsproblemer. Organisasjoner som Forbrukerrådet, Huseiernes Landsforbund og Gjeldsoffer-Alliansen har tatt til orde for å innføre rentetak i Norge. Derfor foreslår Kristelig Folkeparti å utrede ulike modeller for rentetak i Norge, og at regjeringa fremmer et forslag om dette i finansmarkedsmeldinga i 2019. Vi registrerer at Arbeiderpartiet har fremmet et løst forslag som går på å bare utrede ulike modeller, og vi vil også stemme subsidiært for det forslaget.
Seher Aydar (Rødt), 2018-06-11:
Norge har vært igjennom snart fem år med skattekutt under denne regjeringen, med økende forskjeller som resultat. I dette reviderte budsjettet tar regjeringen heldigvis ikke så mange grep som vil kunne bidra til ytterligere økte forskjeller. Men noe gjør de. Finansminister Siv Jensen og regjeringen legger i denne proposisjonen fram et forslag om å innføre kildeskatt for utenlandske arbeidstakere. I stedet for å fylle ut vanlig skattemelding skal de fra neste år betale en flat skatt på 25 pst. Rødt er faktisk enig i at det kan trenges en forenkling i skatteordningen for utenlandske arbeidstakere på midlertidig opphold, men vi ser ikke helt hvorfor en slik forenkling må innebære et skattekutt. Regjeringens forslag er beregnet å gi 50 mill. kr i redusert proveny fra den aktuelle arbeidsgruppen. Flere partier har reagert på denne måten å innrette ordningen på nettopp av den grunn. I sin høringsuttalelse advarte LO mot at den flate skattesatsen ikke måtte settes så lavt at det medførte skattekutt. Nå ser vi at det er akkurat det som har skjedd når regjeringens forslag er beregnet å gi 50 mill. kr i provenytap. Rødt er bekymret for forskjellsbehandlingen mellom arbeidstakere som bor i Norge, og arbeidstakere på midlertidig opphold engasjert av bemanningsbyråer. Skattekuttet åpner for et lønnspress nedover, og det vil kunne bidra til økende forskjeller. Det er klart at når en arbeidsgiver vet at en arbeidstaker skal betale lavere skatt enn andre, er det ikke så usannsynlig at han vil kunne tilby lavere lønn. Dette er i realiteten en skattesubsidiering av midlertidig tilreisende arbeidere i en situasjon der over 100 000 arbeidsvillige og arbeidsføre står uten jobb i Norge. Rødt foreslår derfor følgende: «Stortinget ber regjeringen i forbindelse med forslaget til statsbudsjett for 2019 fastsette skattesatsen for kildeskatt for utenlandske arbeidstakere på midlertidig opphold til 26 pst.» Dette vil ifølge beregninger som vi har fått fra Finansdepartementet, være tilstrekkelig til at lovendringen i det minste ikke blir en måte for denne regjeringen å innføre skattekutt på. Forenkling er bra, så Rødt er ikke imot selve lovendringen. Det vi er imot, er skattekutt som fører til ytterligere lønnspress nedover. Denne forenklingen vil være akkurat like enkel hvis satsen blir satt høyere enn regjeringens forslag. Jeg tar med dette opp Rødts forslag.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-11:
Regjeringens hovedmål i skattepolitikken er å finansiere velferden så effektivt som mulig. Regjeringen har redusert skatte- og avgiftsnivået for å øke verdiskapingen og for å gi større frihet for familiene og den enkelte. Vekstfremmende skattelettelser er en sentral del av regjeringens økonomiske politikk. Skattereformen og skatteforliket er et viktig bidrag. Reformen fremmer investeringer i norsk næringsliv, legger grunnlag for økt sysselsetting og gir en bedre beskyttelse av det norske skattegrunnlaget. Fremover blir det viktig å forenkle skattesystemet, både for å redusere byrdene på skattyterne og for å få ned de administrative kostnadene. I forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2018 har regjeringen fremmet forslag til enkelte endringer i skatte- og avgiftsreglene. Regjeringen foreslår bl.a. bedre regler for rapportering og skattlegging av naturalytelser i arbeidsforhold. Dagens regler er krevende å etterleve og håndheve for både arbeidsgivere, arbeidstakere og skattemyndigheter. De foreslåtte reglene bidrar til forenkling og riktig etterlevelse. Det foreslås en forenklet skatteordning for utenlandske arbeidstakere på midlertidig opphold i landet. Beskatningen av denne gruppen har gitt mange feil og vært svært ressurskrevende for skatteetaten. Den nye ordningen går i korte trekk ut på at lønnsinntekter blir underlagt kildeskatt etter en bruttometode med en fast sats på 25 pst. For å redusere sakstilfanget i Skatteklagenemda og bidra til å få ned restansene der, foreslås det å legge klagebehandlingen av enkelte saker til Skattedirektoratet. Det gjelder vedtak om tvangsmulkt, forsinkelsesgebyr etter a-opplysningsloven, ikke prinsipielle saker der klagen gjelder beløp under 25 000 kr og saker om skattebegrensning ved liten skatteevne. I tillegg foreslår regjeringen avgiftsreduksjon for øl fra små bryggerier og fritak for avgift på driftsmidler til reindriftsnæringen. Regjeringen foreslår også enkelte andre regelendringer, bl.a. unntak fra justeringsplikten for merverdiavgift ved kommunesammenslåing og -deling. Jeg har merket meg at finanskomiteen har sluttet seg til samtlige forslag. Et par av sakene har mindretallsmerknader, og et mindretall i finanskomiteen har også fremmet andre forslag.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-11:
Først til kommentaren om naturalytelser. Hele hensikten med det regjeringen har foreslått, er å forenkle. Så er det mange enkeltområder som vi skal komme tilbake til Stortinget med ytterligere informasjon om i forbindelse med statsbudsjettet for 2019. Det vil vi selvfølgelig gjøre, men fortsatt med samme hensikt, nemlig forenkling. Når det gjelder skattlegging av utenlandske skattytere, mener jeg vi har funnet en ganske god balanse. Dette handler først og fremst om å rydde opp i et problem som har vært der lenge, og hvor vi også har fått påpekninger fra Riksrevisjonen. Det var behov for å finne et bedre system, som ikke kommer i konflikt med EØS-avtalen, og det mener jeg vi har gjort. Som høringen viste, har LO og NHO skilt lag i synet på hvor skattesatsen skal være. Vi har lagt oss på den høyeste satsen som var på høring, og vi har i realiteten fulgt det samme systemet som det som har vært gjennomført i Sverige gjennom mange år.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-11:
Hovedgrunnen til at ordningen er valgfri, er EØS-retten. Det er hovedgrunnen, verken mer eller mindre, og jeg har lyst til å avvise påstandene som er kommet i innleggene om at dette først og fremst har som formål å subsidiere enkelte skattytere. Nei, hovedmålet med denne endringen er å forenkle, skape enklere regler for riktig beskatning og rydde opp i muligheten for fortsatte feil, som vi jo har fått flere påpekninger av fra Riksrevisjonen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-06-11:
Hvis man velger denne ordningen, fratar man samtidig seg selv muligheten for ethvert fradrag som alle andre skattytere har i skattesystemet. Så man tar et valg. Vurderingen så langt er at den satsen vi har lagt til grunn, er en riktig sats. Og det er i tråd med et system man har hatt i Sverige i mange år, og som har vært en god og forenklet ordning. Så igjen: Hele hovedpoenget med å gjøre dette er å rydde opp, forenkle og fjerne risiko for feil. Det får vi erfare etter at ordningen er innført.