Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2012-12-18:
Jeg synes statsråden i sitt svar oppsummerte situasjonen på Alnabru på en god måte, og jeg er enig i at det ikke bare er å kjøre på med noe man er usikker på. Men jeg er vel så opptatt av at vi faktisk får gjort noe med Alnabru fordi vi er nødt. Den utviklingen som statsråden skisserte, med en trinnvis utvikling i takt med etterspørselen, kan være fornuftig, men da må vi komme i gang raskt. Tiltak må på plass i den første fireårsperioden i neste NTP. En av årsakene til at jeg tror at en slik trinnvis utvikling er fornuftig, er at jeg ikke er overbevist om at all veksten framover skal tas på Alnabru – en terminal midt i Oslo. Andre steder i landet diskuterer man å flytte terminalene ut av byene – i Trondheim og i Bergen. Vareeierne er også på vei ut av byene til billigere tomter nær god infrastruktur i utkanten eller i omkringliggende kommuner. Dette er en utvikling vi må følge med på. Når det er sagt, er én ting sikkert: Alnabru har fortsatt sin plass som navet for godstransporten. Men vil det være klokt å se på alternative utviklingsmuligheter i tillegg? Med et opprustet og utvidet Alnabru som nav og med én eller flere satellitter andre steder på Østlandet, gis avlastningsmuligheter – i Østfold f.eks., hvor man i Mosseregionen har både havn, flyplass og god infrastruktur på både vei- og jernbanesiden. Godstrafikken på jernbane har flere utfordringer enn kun utbyggingen av Alnabru. Den 13. mars i år gikk det et ras over Dovrebanen. 6. april – under gjenoppbyggingen – gikk det et nytt ras samme sted. Først etter åtte uker kunne banen åpnes for trafikk igjen. Dette er bare én av utfordringene godstransporten på jernbane har måttet slite med, og som gjør at kundene blir usikre på om gods på bane er verdt å satse på. Det er et tungt arbeid å forhindre at flom og ras stenger godstrafikken og øvrig jernbane. Men det er også ting vi kan gjøre – ting som vi rår over – for å sørge for mer godstransport fra vei til bane. Derfor mener jeg at det er flere ting som må gjøres. Den øvrige infrastrukturen må være i en slik stand at vi får en sikker og effektiv framføring av godset. Jeg er glad for den snuoperasjonen den rød-grønne regjeringen har gjort når det gjelder opprustning av jernbanenettet. Vi ser allerede effekten av det, og en videre fornyelse og opprustning av skinnegangen i årene som kommer, er avgjørende for om vi lykkes. Jernbanen må være til å stole på. Gods på jernbane sliter med lønnsomheten i dag, og i et konkurranseutsatt marked er det begrenset hva staten kan gjøre for direkte å øke lønnsomheten. Men ett tiltak som har vært skissert, har jeg tro på. Det gjelder eierskap og drift av terminalene. Jernbaneverket har tidligere i år levert en utredning der de peker på at de bør overta terminalene. Jeg mener det vil være riktig. I dag eier staten bare terminalen på Gandal. Drifting av øvrige terminaler står i hovedsak den største godsoperatøren for. Vi trenger en konkurransenøytral eier og drifter av terminalene, og det vil også avlaste operatørene for kostnader de har i dag. Det er ikke en enorm sum som går med til drifting av terminalene, men for godsoperatørene er det av avgjørende betydning for lønnsomheten. Det vil være riktig å anse terminalene som en del av infrastrukturen – og med samme eier. Arbeiderpartiet har ambisjoner om mer gods på jernbane. Å sørge for en Alnabruterminal med tilstrekkelig kapasitet er en forutsetning, men vi må gjøre mer. Vedlikehold, fornyelse og modernisering av den øvrige infrastrukturen må fortsette. Nye krysningsspor må bygges, og eksisterende krysningsspor må forlenges. Utbyggingen av dobbeltspor vil også øke framkommeligheten for godstog og er ikke viktig bare for persontransporten. Eierskapet og driften av terminalene bør legges til Jernbaneverket. Jeg er overbevist om at den nye nasjonale transportplanen som presenteres på nyåret, vil inneholde tiltak som vil bedre situasjonen for godstransporten og støtte opp under den målsettingen vi har om mer gods på bane.