Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-11-25:
Takk til Kristelig Folkepartis representant som med dette representantforslaget reiser viktige problemstillinger og fremmer flere gode forslag. Men forslagene og innstillingen viser også at ønsket om en mer miljøvennlig boligpolitikk kan møtes på ulike måter. Representantforslaget har forslag om sterkere statlig styring av utbyggingspolitikken. Jeg er ikke helt sikker på at statlige planretningslinjer nødvendigvis gir mer miljøvennlige planer. Det kommer an på hvem som styrer. Med Fremskrittspartiet i Samferdselsdepartementet og Landbruksdepartementet føler jeg meg ikke trygg på at statlig styring gir mer og bedre kollektivtrafikk og slett ikke bedre vern av dyrket mark – begge deler sentrale elementer i en miljøvennlig boligpolitikk. Det er kommunene som er lokal planmyndighet, og det er gjennom kommuneplanarbeidet det må legges til rette for en bedre arealpolitikk som ivaretar hensynet til jordvern og miljø gjennom mer fortetting i sentrumsnære områder. Regionale og statlige myndigheter har innsigelsesmyndighet knyttet til kommuneplanarbeidet. Ukloke planstrategier kan overprøves også innenfor dagens lovgivning. Jeg tror derfor ikke det er noe behov for å svekke det lokale planansvaret, slik jeg forstår at forslagstillerne legger opp til. Jeg er helt enig med forslagsstillerne i at utviklingen av bo- og næringsområder må knyttes til krav om god kollektivdekning med buss eller tog. Det betyr imidlertid ikke at all utbygging må skje i etablerte sentrumsområder eller inn til et kollektivt knutepunkt eller en jernbanestasjon. Tvert om kan sterke miljøkrav gjøre det nødvendig å bremse veksten i arealknappe sentra og flytte veksten over til nye områder. For Senterpartiet er jordvernet et hovedhensyn i utviklingen av en politikk for miljøvennlig boligutvikling. Altfor ofte ser vi at vernet av høyverdig dyrket mark blir underordnet hensynet til utbygging rundt sentrale kollektivknutepunkt. Eksemplene er mange. Trondheim vil bygge ned 2 000 dekar dyrket jord og fikk ja til det av Fylkesmannen. Stavanger vil gjøre det samme, men sliter heldigvis litt mer med sine regionale myndigheter. Både i Trondheim og i Stavanger er det fullgode alternativer like utenfor bygrensen. Malvik har god kollektivdekning med jernbane og buss og byggeklare utbyggingsarealer. Sandnes har gode og ledige arealer på uproduktiv mark. Jeg hører statsråden si at store kommuner bør få større ansvar for arealutnyttelsen sin fordi de har sterkere plankompetanse enn mindre kommuner. Det er mulig de har god plankompetanse, men det hjelper lite eller ikke noe når de mangler vilje til å ta jordvernhensyn. Jeg er glad for å stå sammen med Kristelig Folkeparti og SV i en merknad som understreker behovet for å gi jordvernet et sterkere juridisk vern. Det er svært beklagelig at ikke flere partier støtter dette. Jeg fremmer på vegne av Senterpartiet et alternativ til forslag nr. 3, fra Kristelig Folkeparti. I vårt forslag ber vi regjeringen sikre at det i Nasjonal transportplan prioriteres etablering av kollektivdekning til nye og etablerte bo- og næringsområder, og at hensynet til bevaring av dyrket mark blir understreket, slik at det ikke må vike til fordel for utbyggingsinteresser. Senterpartiet støtter for øvrig forslagene nr. 1, 2 og 5 som framsettes av Kristelig Folkeparti med støtte fra SV. Jeg tar med dette opp Senterpartiets forslag.