trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2009-10-12:
Lat meg først understreke at vi i Senterpartiet er opptekne av at offer for alvorleg kriminalitet skal bli teke betre vare på. Eg er difor glad for at det er slått fast i den nye regjeringserklæringa. Når Framstegspartiet talar om straff, kan ein mistenkje dei for å bruke ordet straff synonymt med hemn. Litt på spøk og litt på alvor vil eg seie at ønsket om hemn over lovbrytarar kan vere forståeleg og ha ein viss mentalhygienisk effekt. Men for oss i Senterpartiet er det ikkje noka motsetjing mellom det å ta vare på offer, det å gi strenge straffer for dei verste lovbrota, og det å drive rehabilitering av lovbrytarar. Det er eit opplagt mål å unngå at nye menneske blir offer, og då er innhaldet i soninga faktisk viktig. Kva ønskjer representanten Sandberg skal vere innhaldet i soninga?
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Her var det mye å ta tak i. Representanten brukte en del av sitt innlegg på statistikk. Og så bruker han mye av svarene i replikkrunden på å være litt skuffet over at alkohol blir trukket fram som en viktig årsak til en del av de negative statistikkene vi har innenfor kriminalitetsbildet. Men det er nå engang slik at vi vet at alkohol er inne i bildet i 60 pst. av all registrert vold. Vi vet at det er 3 000 dødsfall hvert eneste år i Danmark hvor alkohol er inne i bildet. Vi vet at høyre- og fremskrittspartibyrådet i Oslo overkjørte Oslo-politiets klare anbefalinger i forbindelse med rullering av den ruspolitiske handlingsplanen. Mitt spørsmål er: Skal ikke forskning og kunnskap være en rettesnor for den nye komitélederen på justisfeltet i de kommende årene? Representanten henviste selv til økt organisert kriminalitet.(Presidenten klubber.) Det andre spørsmålet er: Skal svaret fra Fremskrittspartiet da være å redusere utdanningen på Politihøgskolen til ett år? (Presidenten klubber.)
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Skal vi klare å løfte det mange partier snakker om, for å øke kvaliteten og kvantiteten innenfor pleie- og omsorgssektoren, trenger vi folk fra mange yrkesgrupper. En av de viktige bærebjelkene blir alle de tusener av hjelpepleiere. Høyre har i valgkampen snakket varmt om en egen kompetansepott. En viktig premiss i dette forslaget er at man vil heve lønnen til enkelte grupper med høyere utdanning mens lavlønnsyrker skal stå stille. Høyres forslag gjør det altså til et poeng at lønnsgapet mellom lavlønte og de med høyere utdanning skal øke. Mener representanten Høie at det er viktig for rekrutteringen til denne sektoren at noen grupper med høyere utdanning skal få et kraftig lønnshopp, mens hjelpepleiere og renholdsassistenter blir stående igjen på perrongen? Tror han ikke at denne tankegangen vil føre til at det blir vanskelig å rekruttere folk fra flere yrkesgrupper i framtiden, og dermed umuliggjøre et nasjonalt løft for de eldre?
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
«Økonomiske eksperimenter», oppsiktsvekkende «kasinoliberalisme», «dele ut TV-milliarder», «holder seg for øynene og håper at det hele skal gå over». Dette var den usedvanlig presise beskrivelsen representanten Sanner brukte om Fremskrittspartiets økonomiske politikk for ett år siden i denne debatten. Jeg har ikke etter det registrert noen endringer i Fremskrittspartiets uansvarlige økonomiske politikk. Tror representanten Høie at Høyre igjen må bruke denne beskrivelsen om sin mulige samarbeidspartner ved høstens statsbudsjett, eller forventer han nå at de modererer seg slik at man på borgerlig side endelig kan få sentral godkjenning som byggmestere og kan få bygge seg ut igjen av de siste fire års ruiner på borgerlig side?
Bent Høie (Høyre), 2009-10-12:
Dette er ikke Høyres tanker, men Likestillingskommisjonens tanker – under ledelse av Anne Enger – hvor man har kommet fram til at den største lønnsforskjellen i Norge er mellom utdanningsgruppene i offentlig sektor og utdanningsgruppene i privat sektor. I dag har vi en situasjon der 30 pst. av de ansatte i pleie- og omsorgssektoren er uten utdannelse, altså ufaglærte. Vi har en situasjon der svært mange eldre på sykehjemmene våre opplever feilbehandling og feil medisinering. Det er kun én strategi som kan bære oss ut av den situasjonen at kvaliteten er synkende i pleie- og omsorgssektoren vår, og det er å øke andelen ansatte som har høyere utdannelse, og er utdannet som sykepleier. Skal vi få nok sykepleiere i forhold til den utfordringen vi står overfor når det gjelder økningen i antall eldre, er det kun én måte som er vesentlig for å klare det. Det er å gi sykepleiere en anstendig lønn. Det må lønne seg å ta utdannelse, også når en skal jobbe i offentlig sektor.
Bent Høie (Høyre), 2009-10-12:
Først: Takk for gratulasjonen. Jeg ser fram til å samarbeide med representanten Hansen i den komiteen. Det er store utfordringer en står overfor. Ikke minst vil samhandlingsreformen være en av de største endringene når det gjelder måten en tenker å organisere velferdssamfunnet vårt på. Da er det etter Høyres oppfatning også et poeng at en slik reform ikke blir vedtatt med tre stemmers overvekt i denne salen, men har et bredt flertall bak seg. Da håper jeg også at regjeringspartienes representanter i komiteen er villige til å gjøre endringer i reformen, slik at en kan få en bredere tilslutning. Som jeg sa i mitt innlegg, representerer reformen en riktig visjon, men den har store utfordringer knyttet til virkemiddelbruken som ligger i den. Den baserer seg på at den skal gjennomføres med en kommunestruktur som ikke vil være i stand til å håndtere de oppgavene som reformen legger opp til at kommunene skal håndtere. Dermed vil en kunne risikere å få gjennomført en reform som gir et dårligere tilbud til pasienten, og hvis en ikke er villig til å endre noen av reformens premisser, vil det innebære mer byråkrati.
Bent Høie (Høyre), 2009-10-12:
Ja, dette var også Bondevik II-regjeringens politikk, og dette prinsippet ble innført av Høyres helseminister Ansgar Gabrielsen. Det vil ikke være behov for færre lokalsykehus. Det vil være behov for flere lokale sykehus, fordi samhandlingsreformen vil legge opp til at en god del av det som foregår i en del av lokalsykehusene og de lokale medisinske sentrene i dag, i enda større grad skal foregå i nærheten av pasienten. På mange måter kan en si at det er to utviklingstrekk i helsevesenet. Det ene er behov for en sterkere spesialisering for de kompliserte områdene der en gjennomfører få operasjoner. Da er kanskje til og med Norge et for lite land for å kunne tilby alle typer tjenester. Men så foregår det også en stikk motsatt utvikling, nemlig at mye av det som foregikk på sykehusene før, kan en nå få ordnet hos sin fastlege eller ved et lokalt medisinsk senter. Disse to utviklingstrekkene er nettopp det samhandlingsreformen bør svare på, og som Høyre slutter seg til.
Bent Høie (Høyre), 2009-10-12:
Det er ingen motsetninger mellom det Høyre står for, og det som står i regjeringserklæringen på dette området. Tvert imot, på mange områder kan det virke som om regjeringspartiene har brukt kopimaskinen på Høyres Dokument nr. 8-forslag når de har laget sin nye strenge, men rettferdige, asylpolitikk. Det er ulovlig etter utlendingsloven å komme til Norge med uavklart identitet hvis en ikke har en begrunnelse for det. Det er helt åpenbart at når så mange kommer til Norge med uavklart identitet, har de ikke en god begrunnelse for det. Det er en viktig premiss å avklare identiteten. Høyre står helt klart på rettsprinsippet om at ingen kan fengsles eller fratas frihet uten en beslutning basert på lov. Det kan heller ikke skje på ubestemt tid. Så det min uttalelse dreier seg om, var et forslag om at alle asylsøkere skulle interneres fram til søknaden var avgjort. Det er det ikke mulig å gjennomføre hvis en holder seg til internasjonale konvensjoner.
Bent Høie (Høyre), 2009-10-12:
Jeg forstår at Arbeiderpartiet i dag har bestemt seg for at valgkampen skal fortsette også etter at valget er avgjort, og ønsker å kjøre den samme retorikken som i valgkampen. Høyre er mer opptatt av å se framover og se de mulighetene som Norge står overfor. Norge har helt uante muligheter i den situasjonen vi er i, som et rikt land i Europa, med stor kapital, men der den største utfordringen vår nettopp er å utnytte de mulighetene på en positiv måte, f.eks. ved å investere i forskning og utvikling slik at vi legger grunnlag for framtidig verdiskaping, ved å investere i infrastruktur slik at de avstandsulempene som vi har i Norge, blir mindre, og ved å bruke penger på de viktigste områdene. Jeg synes det ville ha vært mer spennende om denne debatten dreide seg om de store utfordringene landet står overfor, enn å fortsette spillet fra valgkampen som er over.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Først vil jeg få lov til å gratulere Høie med vervet som leder for helse- og omsorgskomiteen. Det er en stor utfordring komiteen står foran de nærmeste fire årene. Høie har i sitt innlegg i dag omtalt en av de største, nemlig samhandlingsreformen. Mitt inntrykk er at når Høyre snakker om helsepolitikk, er det privatisering og de private løsningene som er hovedfokuset, mens Regjeringen i samhandlingsreformen har satt hovedfokuset på det helsefremmende, det forebyggende arbeidet og tiltak i kommunehelsetjenesten – både før pasientene kommer så langt at de må legges inn, og etter at de kan skrives ut. Er Høie enig i at den største utfordringen og den største innsatsen vi nå må legge i helsepolitikken, er nettopp når det gjelder de tiltakene som er beskrevet i samhandlingsreformen?
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2009-10-12:
Senterpartiet og regjeringspartiene er opptatt av å gi gode, desentraliserte helsetilbud der folk bor. Derfor er lokalsykehusene og samhandlingsreformen så viktig. I dette ligger det at nærhet, akuttfunksjoner og fødetilbud skal opprettholdes, og at ingen lokalsykehus skal legges ned. Derfor er mitt spørsmål til representanten Bent Høie: Er han enig i at ingen lokalsykehus skal legges ned?
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2009-10-12:
Senterpartiet vil bygge landet, derfor er satsing på samferdsel i bred forstand så viktig. Jeg er glad for de ambisjonene som ligger i trontalen og i regjeringsplattformen. For Senterpartiet og Regjeringen er det å sikre gode kommunikasjoner i hele landet svært viktig. Vi vil øke satsingen på samferdsel i de årlige budsjettene, slik at tiltakene i Nasjonal transportplan blir gjennomført og målene der nås. Vi er i gang med et taktskifte i samferdselspolitikken. Vi skal ruste opp infrastrukturen for å gjøre hverdagen enklere for folk, for å bedre miljøet, for å gjøre samfunnet mer tilgjengelig for alle og for å styrke næringslivets konkurransekraft. Næringslivets transportkostnader skal reduseres for å sikre langsiktig verdiskaping. Gode samferdselsløsninger er viktig for å ta hele Norge i bruk, for å ha aktive og levende distrikter og gode bysamfunn å bo i. Vi må nå videreutvikle den digitale allemannsretten. Vi skal fortsatt bidra til å øke mobildekningen i hele landet og fortsette arbeidet med å tilrettelegge for bredbånd med bedre kapasitet. Parallelt med at de siste husstandene skal kunne kobles på nett, må kapasiteten i nettet kunne økes vesentlig. Dette vil være et av de meget viktige strukturelle grepene som korter ned avstandene, som bidrar til næringsutvikling og bolyst, og som kan gjøre flere kompetansearbeidsplasser mer avstanduavhengige. Økt satsing på samferdsel vil for distriktene kunne bety økt satsing på utbygging og vedlikehold av veinettet, likeledes et godt ferjetilbud og utbedring av havner og farleder. Det er også viktig at hurtigruta sikres. Den er viktig både som personbefordrer og som godstransportør og i utviklingen av reiselivsnæringen. I byer og bynære områder betyr kanskje mest av alt en styrking av jernbanen og det at fylkeskommunen får mulighet til å bygge ut kollektivtrafikken, svært mye. Arealpolitikk og samfunnsplanlegging skal bidra til å redusere transportbehovet og bygge opp under et godt kollektivtilbud. Norge må være et foregangsland når det gjelder å ta i bruk miljøteknologi og fornybar energi i transportsektoren. Samferdselssektoren må gjennom planlegging og nyinvesteringer bidra til å redusere klimautslippene. Senterpartiet vil både i regjering og i storting bidra til at hele landet får gode kommunikasjonsløsninger som korter avstander og gir trygge løsninger. Det er å bygge landet!
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
Mobilitet, gode kommunikasjonar, tryggleik og effektiv transport er grunnleggjande behov i mennesket sin kvardag. Regjeringa skryter stadig av at ho bruker mykje meir pengar på samferdsel enn den førre regjeringa. Vel, eg er glad for kvar einaste krone som går til samferdsel, men det skulle vel berre mangle om ikkje budsjetta auka i ei tid da Regjeringa har hatt heilt anna handlingsrom enn noka anna tidlegare regjering. Samstundes veit me at kostnadsauken har vore på over 30 pst. dei siste fire åra. Me veit også at Samferdselsdepartementet sin relative del av statsbudsjettet har gått ned i perioden. Resultatet seier seg sjølv. Derfor må satsinga intensiverast kraftig i tida som kjem, slik Kristeleg Folkeparti har foreslått bl.a. i Nasjonal transportplan 2010–2019. Dessverre held Regjeringa framleis døra lukka for alternative finansieringsformer. Framleis ser me ein utbreidd allergi mot Offentleg Privat Samarbeid og ulike former for prosjektfinansiering. Det er lite framtidsretta. Regjeringa svarar ikkje på utfordringane me vil møte med klattvise utbyggingar og uføreseieleg finansiering. Kristeleg Folkeparti vil sørgje for at finansieringa blir meir langsiktig og føreseieleg, samstundes som investeringstakten på veg og bane må aukast. Me får ikkje til eit effektivt og trygt transport- og vegnett dersom me ikkje også legg til rette for mjuke trafikantar som gåande og syklande – ja, for ikkje å snakke om alle born og unge som ferdast i trafikken. Derfor trengst det langt fleire gang- og sykkelvegar. Særleg viktig er dette i trafikkerte byområde med born og unge. Eg ønskjer breie politiske samferdselsforlik i Stortinget. Det er heilt nødvendig skal me ta igjen det store etterslepet for denne sektoren. Eg vil derfor utfordre Regjeringa til eit konstruktivt samarbeid med opposisjonen, og håper på eit godt samarbeid om eit sikrare, tryggare og meir effektivt transportsystem her i landet. Eit anna område eg òg vonar Regjeringa vil lytte til opposisjonen på, er kampen mot fattigdom. Ifølgje Dagbladet slaktar Velferdsalliansen fattigdomssatsinga i Soria Moria II-erklæringa. Velferdsalliansen, som representerer 27 organisasjonar for bl.a. fattige, meiner Regjeringa ikkje presenterer tiltak som vil lyfte mange ut av fattigdom. «Det eneste virkemiddelet som virkelig hadde monnet, hadde vært å øke sosialhjelpssatsene. Men det sier de ingen ting om i erklæringen», sier Dag Westerheim frå Velferdsalliansen. Kristeleg Folkeparti trur ikkje det er lett å avskaffe fattigdom i Noreg. Men me kan gjere meir. Stortinget kan innføre nye tiltak som vil gi nye moglegheiter og eit betre liv for mange av dei som slit mest i dag. Eit viktig nytt grep Kristeleg Folkeparti foreslår, er å innføre ei statleg minstenorm for sosialhjelpssatsar. Det er store forskjellar på den hjelpa som blir gitt i kommunane. Dette tiltaket er svært viktig i kampen mot fattigdom.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
Takk for gode lykkønskingar frå representanten Gjul. No er ikkje det formelle valet teke enno, men eg tek det likevel som gode lykkønskingar. Det er jo nettopp på dette området at me har søkt eit samarbeid med Regjeringa. Me har fått til eit veldig godt klimaforlik som har gjort at me har greidd å heve ambisjonane på det som går på klima. Så eg synest at nettopp når det gjeld klima, har me eit godt eksempel på at Kristeleg Folkeparti evnar å samarbeide i dei retningane som gir oss størst gjennomslag. Og det har me da gjort når det gjeld klima. Sidan det blei nemnt at eg no skal leie eit arbeid som går på samferdsel, vil eg seie at nettopp samferdsel er eit særdeles viktig miljøområde. Det gjeld satsing på kollektivtransport, men eg opplever òg at når me lyttar til kva miljøbevegelsen seier på dette området, er dei òg no veldig opptekne av at me skal ha meir miljøvenlege bilar og bussar for å få ned utsleppa våre.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
Eg ser fram til samarbeidet med representanten Langeland. Eg ser òg at representanten har eit slogan på jakka i dag som seier: Ja til lyntog. Det er eg villig til å skrive under på. Det er nettopp ei viktig sak dei fire neste åra, og eg er òg villig til å sjå på nye tiltak som rushtidsavgift. Eg trur det kan vere ein klok måte å få ein meir miljøvenleg samferdselspolitikk på. Når me òg ser på erfaringane frå Sverige, meiner eg at dette må me sjå på. Men eg er ikkje villig til å seie nei til veg. For landet vårt har ein ulikskap, og me treng vegar både i sentralområda og i Distrikts-Noreg. Eg opplever òg at miljøbevegelsen tenkjer nytt om dette. Dei er ikkje så opptekne av å seie nei til veg som dei er opptekne av at det som går på vegane, skal vere miljøvenleg. Så eg brukte mitt innlegg til å invitere til samarbeid, og eg takkar òg for at Langeland ønskjer eit slikt samarbeid.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
Ja, det kan eg bekrefte. Me er opptekne av ein moderne familiepolitikk som i større grad inneber likestilling. Men det som eg ikkje er einig med representanten i, er nettopp det grepet som blir teke i forhold til kontantstøtta, og som gjer at toåringar ikkje får moglegheita til å kunne vere heime ved hjelp av kontantstøtta. Det som no skjer, at støtta berre skal gjelde for eittåringane, er eg ueinig i. Det er med på å avgrense valfridomen for barnefamiliane, og det meiner eg er å gå i feil retning. Kontantstøtta har vore ei fenomenalt god velferdsordning, og eg synest det er eit paradoks at ei regjering som snakkar om å byggje ut velferdsordningane, i Soria Moria-erklæringa vel å byggje ned ei vellykka velferdsordning som det kontantstøtta er. Så på det området er me ueinige.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
Det er ikkje noko nytt at Kristeleg Folkeparti ønskjer å samarbeide. Me ønskjer å samarbeide med alle partia på Stortinget, og det har me gjort i dei fire åra som har gått. Me har samarbeidd med dei raud-grøne partia i dei sakene der me har oppnådd eit resultat av det. Me har samarbeidd med Høgre og med Framstegspartiet og med Venstre i dei sakene der me opplever at me kan få støtte for vår politikk. Det kjem til å vere vår politikk òg framover. Me kjem til å tydeleggjere oss som eit sentrumsparti, og me vil samarbeide med dei partia som me opplever står oss nær innanfor dei ulike saksområda. Og det har me gjort dei siste fire åra, og det kjem me òg til å gjere dei neste fire åra. Me er eit samarbeidsparti. Me ligg i sentrum, og da er det klart at me ønskjer å styrkje sentrum, og særleg saman med dei partia som ligg nært opp til oss der, både Venstre og Senterpartiet. Så har Senterpartiet valt å gå i regjering med Arbeidarpartiet og Sosialistisk Venstreparti, og det legg sjølvsagt nokre føringar for at det ikkje vil vere eit samla sentrum i alle saker.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
Parlamentarisk leiar i Senterpartiet, Slagsvold Vedum, bad oss lese Soria Moria II. Det har me sjølvsagt gjort. På samferdselsområdet ser eg tydeleg merke etter både samferdselsminister og partileiar i erklæringa. Det er bra. Men det er ei sak som Senterpartiet har lyfta fram, og det er vrakpant og miljøbilpremie på 40 000 kr. Det er ei viktig sak, både ut ifrå eit miljøperspektiv og ut ifrå tryggleikstenking innanfor kommunikasjon. Statsråden lyfter fram sentrumsverdiane i slutten av sitt innlegg. Dette er ei sak me står samla om. Er dette ei sak som statsråden ønskjer å få gjennomslag for og kan love at me vil sjå dei neste åra?
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Først har jeg lyst til å gratulere representanten Hareide som leder av transport- og kommunikasjonskomiteen i Stortinget. Det merkes at den tidligere miljøvernministeren nå har blitt samferdselspolitiker, siden han brukte mye av innlegget sitt på nettopp det temaet. Jeg har lyst til å gå tilbake til det som den tidligere miljøvernministeren var opptatt av, og som jeg også registrerer at Kristelig Folkeparti fremdeles har et sterkt engasjement for, og det gjelder kampen for å løse klimaproblemene. Da er situasjonen den at vi har en regjering som deler det samme engasjementet som Kristelig Folkeparti. På torsdag fikk Norge applaus i Bangkok for det nye engasjementet vi viser bl.a. for de skjerpede klimamålene. Derfor lurer jeg på om representanten Hareide kan forklare meg hvorfor Kristelig Folkeparti fremdeles vender ryggen til den sittende regjeringen og søker samarbeid med de andre høyrepartiene i Stortinget. Det må være naturlig at man i større grad søker samarbeid med den sittende regjeringen både i kampen mot fattigdom, i kampen for å løse klimaproblemene og på de fleste andre områdene hvor Kristelig Folkeparti har et sterkt engasjement.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Jeg har bare lyst til å følge opp litt videre det som går på samarbeid. Jeg synes det er veldig bra at representanten Hareide og Kristelig Folkeparti så tydelig signaliserer at man ønsker et samarbeid tettere opp mot den rød-grønne regjeringa, og det er også åpenbart at det er naturlig, for vi har veldig mange felles saker som vi kjemper for. Det gjelder bistand, det gjelder miljø, det gjelder kampen for en bedre kollektivtransport, og det gjelder også i likestillingskampen. Derfor lurer jeg på om det ikke er på tide at Kristelig Folkeparti signaliserer at de i større grad nå ønsker å løsrive seg fra høyresida, og at Siv Jensens ambisjoner om å samle den borgerlige blokken ikke blir en realitet.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Til liks med den førre replikanten vil eg òg gratulera Knut Arild Hareide med leiarvervet, og eg ser fram til å sitja i same komité og ha han som leiar. Det trur eg blir gunstig, og eg trur me kan få til eit godt samarbeid. Me har hatt eit godt samarbeid med Kristeleg Folkeparti i inneverande periode, men no når ein verkeleg set klimasaka i fokus, har eg tru på at Kristeleg Folkeparti kan vera med på å bidra til at me faktisk får til meir – ikkje minst med bakgrunn i den posisjonen Hareide har hatt som miljøvernminister. Så mi utfordring er meir knytt opp mot om representanten vil vera med på ein del av dei tiltaka som eg faktisk foreslår for å redusera biltrafikken, t.d. rushtidsavgift, redusera talet på parkeringsplassar – ting i sentrale strøk som kan gjera at me flytter transport frå veg over på kollektive løysingar – og om representanten Hareide er fornøgd med det som står i Soria Moria-erklæringa når det gjeld belønningsordninga, når det gjeld lyntog, når det gjeld viktige ting som kan bringa Noreg i front i klimapolitikken.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2009-10-12:
Jeg vil utfordre representanten på et område der Senterpartiet og Kristelig Folkeparti har en del felles verdier, nemlig familiepolitikken. Politikk handler om prioritering, og i Soria Moria-erklæringen har vi sagt at vi ønsker å målrette kontantstøtten til dem som velger å være hjemme med barna sine, noe som burde være i tråd med de familieverdiene som Kristelig Folkeparti vektlegger. Samtidig har vi sagt at vi ønsker å sikre flere fedre selvstendige opptjeningsrettigheter til fedrekvoten. Dette er en form for likestilling som tilhører den moderne familiepolitikken. Er representanten Hareide enig i det, og er representanten opptatt av mer likestilling i familiepolitikken, som f.eks. fedres selvstendige opptjeningsrettigheter til fedrekvoten?
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2009-10-12:
For Senterpartiet er det et grunnleggende prinsipp at folk skal kunne bosette seg der de vil. Da må vi sikre likeverdige levekår i hele landet. Soria Moria-erklæringen legger opp til en offensiv distriktspolitikk. Den lanserer en del nye tiltak, samtidig som man viderefører de viktige satsingene vi allerede er i gang med innenfor kommuneøkonomi, samferdsel og landbruk. For Senterpartiet er det viktig å sikre at kompetansearbeidsplasser blir spredt over hele landet. Soria Moria-erklæringen slår fast at vekst i ny statlig virksomhet skal skje utenfor Oslo. I mitt hjemfylke, Nord-Trøndelag, vil dette ha stor betydning i konkurranse om ungdommen som er på jakt etter arbeid og en plass å bosette seg etter endt utdanning. For at distriktene skal være et reelt alternativ for at flere ungdommer skal kunne bosette seg der, er vi avhengig av at det finnes en større variasjon i arbeidsplassene. Et annet område som også betyr mye for målet om spredt bosetting i landet vårt, er rovdyrpolitikken. Rundt om i landet er det mange som opplever mange problemer knyttet til rovdyr. Etter min mening fører Soria Moria-erklæringen oss mange skritt i riktig retning, sjøl om vi ikke er helt i mål. Regjeringen inviterer gjennom erklæringen hele Stortinget med på et bredt forlik for å se på bestandsmålene vi har for ulv og bjørn. Jeg håper at det vil føre til en redusering av bestandsmålene som vil gjøre det lettere for befolkningen i de lokalsamfunnene som i dag har store utfordringer med rovdyr i sitt område. Så er det slik at både næringsliv og private husholdninger i områder med spredt bosetting påføres en konkurranseulempe i forhold til sentrale strøk, som høy nettleie vil innebære. Senterpartiet har vært opptatt av å finne løsninger som er med på å jevne ut de geografiske forskjellene i nettleien. Det er nemlig ingen grunn til at det skal være så store forskjeller mellom by og land. Det vil derfor ha stor betydning for mange områder i Norge at Soria Moria-erklæringen nå slår fast at nettleien for strøm skal utjevnes over hele landet. Erklæringen viser en retning og legger føringer for de neste fire årene, men gir også godt rom og mange muligheter for et aktivt storting. Det er noe både posisjon og opposisjon har ansvar for. Erklæringen er bare starten på den jobben som må gjøres hver eneste dag i denne fireårsperioden.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
I innlegget sitt skryter statsråden av at et av hovedmålene til denne regjeringen er å hjelpe barn som har det vondt. Men jeg har lyst til å minne statsråden om at i Soria Moria I varslet de rød-grønne at de skal ha ekstra fokus på mindreårige asylsøkeres rettigheter og livssituasjon. I Soria Moria II har de også som mål å gjøre noe for disse barna. Men så sier de videre at ressurssituasjonen i barnevernet er så dårlig at det er umulig å gjøre noe med det de neste fire årene. Dette er et svik mot mindreårige asylsøkere og kan leses som at statsråden ikke har fått gjennomslag i Regjeringen for økte bevilgninger til barnevernet denne perioden. Vi har også et eksempel på en jente på 15 år som sitter alene i et mottak hvor 80 pst. av asylsøkerne er menn. Tror noen at hun har det trygt? Spørsmålet mitt til statsråden blir da: Mener statsråden, som er så opptatt av barns rettigheter, av likestilling og av diskriminering, at denne situasjonen er holdbar i fire nye år? Mener statsråden det er akseptabelt at vi i dette landet har én myndighetsalder for de norske barna og én for mindreårige asylsøkere?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
I valgkampen var representanten Raja ganske lydsterk, bl.a. i debatten som gikk om norsk integreringspolitikk. En rekke forslag ble fremmet fra hans side. En del av disse forslagene er åpenbart klart i strid med det som er Venstres oppleste politikk. Enkelte forslag var til og med fornuftige. Men det blir noe spesielt når man her i Stortinget behandler et forslag fra Fremskrittspartiet og Høyre som går inn for å innføre språk- og kunnskapstest ved norsk statsborgerskap og Venstre stemmer imot det, mens kandidaten Abid Raja er for det i norske medier. Mitt spørsmål er følgende: Vil Venstre nå endre sin integreringspolitikk? Er det slik at den nye integreringspolitikken som Raja bar bud om i løpet av valgkampen, er det som skal gjelde for Venstre de neste fire årene? Har man lagt til side Sponheims integreringspolitikk?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Jeg er opptatt av å gi små barn som kommer alene til Norge, et godt tilbud. Det er langt flere små barn som kommer til Norge enn det vi regnet med da Stortinget fattet sitt vedtak. Derfor har vi valgt å prioritere de yngste barna, de som er under 15 år. Men jeg regner jo med, med den offensive holdningen som representanten fra Fremskrittspartiet her nå har, at Fremskrittspartiet i sitt alternative budsjett vil legge inn at det bygges omsorgsinstitusjoner for alle under 18 år som barnevernet skal ha ansvar for. Det ville i så fall bety at vi måtte mer enn doble antall barnevernsinstitusjoner i Norge. Med de store utfordringene vi har i barnevernet nå, mener vi at det ikke er forsvarlig. Vi er opptatt av å gi et styrket barnevernstilbud til dem som i dag bor på mottak, men vi er opptatt av de yngste barna først. De vil få et omsorgstilbud av barnevernet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Svaret på spørsmålet er nei, og det er fordi staten gir et mer spesialisert tilbud. Vi skal være klar over at de som bor på barnevernsinstitusjoner i dag, har veldig forskjellige behov. Noen trenger psykiatrisk behandling. Andre trenger behandling for rusmisbruk. Derfor ønsker vi å gi et mye bedre tilbud på den enkelte institusjon. Men jeg er enig med representanten i at det er utfordringene i det kommunale barnevernet som er vår hovedprioritet. Det skyldes noe mangel på kunnskap og kompetanse, men det skyldes også bemanningssituasjonen. Det at så mange flere barn får hjelp, gjør at det er mange flere saker pr. ansatt. Skal vi gi bedre oppfølging av hver enkelt, krever det – og det er Arbeiderpartiet og de andre regjeringspartiene alltid opptatt av – en styrket kommuneøkonomi. Men vi er også opptatt av en samarbeidsavtale med KS som kan legge til rette for flere ansatte. Stortinget har nettopp vedtatt en rekke lovendringer som vil styrke barnas rettssikkerhet i barnevernssaker. Jeg ser fram til et samarbeid med Høyre om disse viktige sakene og er glad for at representanten fra Høyre setter barnevernsbarna såpass høyt på dagsordenen som hun nå gjør med sitt innlegg.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Jeg stiller meg jo litt undrende til at Kristelig Folkeparti vil være med og ta æren for at vi nå har full barnehagedekning. Da jeg fikk mitt første barn, ville det kostet 14 000 kr å ha tre barn i barnehage. Det lønte seg rett og slett ikke for folk å jobbe den gangen Kristelig Folkeparti hadde ansvaret for familiepolitikken. Så det at det er en sammenheng mellom antall barnehager og prisen på barnehageplasser, er helt klart i ferd med å forme folks valg. Jeg mener at folk har langt større valgfrihet i dag enn det vi hadde den gangen Kristelig Folkeparti styrte familiepolitikken. Vi ønsker å redusere bruken av kontantstøtte fordi vi mener at mange barn bør gå i barnehage når de er to år. Det gjelder ikke minst minoritetsbarn. Men vi ønsker å bruke kontantstøtten for ettåringer, for det fungerer som en god overgangsordning mellom fødselspermisjon og barnehage.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Jeg tror det som i størst grad er med på å få innvandrerfedre til å ta ansvar for sine barn, er to endringer i loven som vi vedtok i forrige periode, men som ikke har trådt i kraft ennå. Det ene er at man nå får rett til foreldrepenger når mor går på norskkurs, eller når mor deltar i kvalifiseringsprogram. Det gir en veldig god balanse mellom det at far tar ansvar for barna hjemme, og det at mor kvalifiserer seg for å delta i yrkeslivet. Så er det helt klart et mål at flere skal få rett til fedrekvote. De aller fleste har det i dag, men vi vil også ha ordninger som stimulerer til arbeid.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2009-10-12:
I de fire årene vi har foran oss, vil det være viktig for Høyre å konsentrere oppmerksomheten om dem som trenger det aller mest, i stedet for å fokusere på å innføre dyre og administrativt krevende velferdsordninger for den etablerte middelklassen av velfungerende familier. Vi ser nå en svært bekymringsfull utvikling i barnevernet. Det er åpenbart en systemkrise i barnevernet. Det kommunale barnevernet må styrkes, ikke bare når det gjelder økonomi. Vel så viktig er det å få til en strukturendring. Vi er klar over at Regjeringen har satt ned et utvalg, men – med all respekt for statsråden – disse barna fortjener ikke å sitte og vente på utfallet av et utvalgsarbeid. Hva vil statsråden foreta seg for kommunene som i dag ikke har beslutningsmyndighet når det gjelder hva slags tilbud det enkelte barn skal få ved en omsorgsovertakelse? Vil statsråden i denne perioden overføre barnevernets andrelinjetjeneste til de kommunene som selv ønsker det?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2009-10-12:
Jeg takker statsråden for positiv respons også på Kristelig Folkepartis initiativ for de mest utsatte barna. Vi har i dag hørt statsministeren markere den begivenheten det er at målet om full barnehagedekning er nådd. Kristelig Folkeparti deltar gjerne i feiringen og tar også vår del av æren. Men når valgfriheten nå endelig er på plass, med både kontantstøtte og full barnehagedekning, kommer Soria Moria II-erklæringen, der en varsler at kontantstøtten for toåringer skal fjernes. Tusenvis av familier stiller seg på nytt i barnehagekø – altså fra full dekning til ny kø. Spørsmålet til statsråden er derfor: Når vil Regjeringen oppfylle løftet om full barnehagedekning?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2009-10-12:
OPS-modellen betyr raskere oppstart, raskere gjennomføring og dermed bedre mobilitet og trafikksikkerhet for mange viktige strekninger. Statsråden har ved flere anledninger uttalt at OPS-modellen er en form for avbetaling eller lånefinansiering av vegbygging som hun ikke vil anbefale. Jeg har derfor to spørsmål: Kan statsråden bekrefte at hennes modell med storstilt bompengefinansiering av prosjekter ikke er en form for lånefinansiert avbetaling? Så sier statsråden at det er penger det kommer an på – bevilger vi bare nok, vil vi oppnå det samme uten lånekostnader. Kan statsråden bekrefte at hun og Regjeringen vil øke bevilgningene til samferdselsprosjekter som gir samme realiseringstempo som OPS-modellen ville gjort?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-10-12:
Regjeringa har i dei åra me har styrt sikra gode ramevilkår for både Torp og Rygge. Stortinget har sagt at Gardermoen skal vere hovudflyplass. Det har me òg teke med oss i det viktige arbeidet som me har gjort dei siste fire åra med omsyn til å skape ein balanse som ikkje går på kostnad av hovudflyplassen, som igjen er viktig for det regionale nettet og det totale nettet av flyplassar som me har i dette landet, og finansieringa av desse. Det er dei elementa som me òg kjem til å ta med oss i arbeidet vidare, nemleg å følgje opp Stortinget sitt vedtak om Gardermoen som hovudflyplass, samtidig som me skal sikre at både Torp og Rygge skal vere gode og framtidsretta flyplassar for sine regionar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-10-12:
Bompengefinansiering er i stor grad lånefinansiert. Når me har diskutert OPS, har det handla om den delen av budsjettet som ikkje er bompengar, men som er staten sin del av finansieringsløysingane. Slik har i alle fall eg oppfatta Høgre og dei diskusjonane som me har hatt tidlegare. Då vert spørsmålet om ein skal finansiere dei strekningane ved lånopptak i ulike private bankar, eller om me skal gjere det over statsbudsjettet. No har me ved gjennomføringa av E6 nordover sett at byggetida, som har vore eit viktig argument for Høgre tidlegare, ikkje vert noko kortare på det enkelte prosjektet gjennom OPS. Me har faktisk fått ei kortare tidsline på E6 nordover enn ein hadde på OPS-prosjektet. Kva løyvingar som kjem i neste periode får me kome tilbake til fyrst med budsjettet i morgon, og med seinare budsjett som vil kome.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-10-12:
Fyrst vil eg gratulere representanten Hareide med leiarvervet i samferdslekomiteen. Det vert spanande å samarbeide med representanten om viktige saksområde. Når det gjeld vrakpant, er det eit tema som eg heilt klart ynskjer å jobbe vidare med. Det er ikkje varsla i Soria Moria II. Det har si naturlege årsak. Dersom me hadde varsla 40 000 kr i vrakpant i Soria Moria II, hadde det vorte ganske stille rundt omkring i dag for dei som tek imot bil til vraking. Ei slik sak må nødvendigvis kome når ho kjem, men me kjem til å arbeide vidare for å få realisert ei ordning som gjer at me får ei raskare utskifting av den forureinande bilparken og premiering til dei som ønskjer å køyre miljøvenleg. Det vil me gjere på mange ulike måtar, og det å vurdere vrakpanten er ei slik ordning som kan vurderast.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-10-12:
Eg er samd med representanten Skei Grande i at me skal ha ei omlegging av både skatteregimet og næringspolitikken totalt sett i ei grøn retning. Eg ser fram til mange gode diskusjonar og innspel frå Venstre i den samanhengen. Det er mykje me kan diskutere og vere einige om, men me må òg leggje til grunn den politikken som Regjeringa har ført, og som allereie har gjort at me er i gang med ei grøn omlegging. Det er ikkje slik at me startar på nullpunktet i dag. Både på skattesida og når det gjeld næringspolitikken elles, er me i gang med ei omlegging i grøn retning. Den omlegginga skal me forsterke i dei komande åra, slik at det vil vise seg i skattepolitikken, og det vil vise seg i næringspolitikken. Og så får me telje hvor mange grøne arbeidsplassar det har vorte. Men eg er heilt sikker på at den politikken Regjeringa skal føre framover, skal både vere offensiv og sikre fleire arbeidsplasser, ikkje minst sikre at me får ein industri som omstiller seg i grøn retning. Det vil Noreg tene på.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Soria Moria II-erklæringen skaper en del usikkerhet rundt et par av de private flyplassene i Norge. Jeg har lyst til å referere statssekretær Lahnstein, som sier: «Hvis vi ikke begrenser utviklingen på Rygge, blir det en utfordring for Torp.» Det kan hende han har sagt noe av det samme til en avis i nabofylket som har den andre flyplassen. Spørsmålet til statsråden blir: Hvilke type tiltak er det Regjeringen ønsker å bruke overfor de to private flyplassene som konkurrerer med hovedflyplassen på Gardermoen? Er det pris, eller er det dårligere kvalitet til dem som bruker de flyplassene som er Regjeringens svar på det som står i Soria Moria II-erklæringen?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-10-12:
Små kommuner sliter ofte med lærerrekruttering. Nå viser en undersøkelse fra Utdanningsdirektoratet at de samme kommunene i langt mindre grad planlegger å benytte resultatene fra de nasjonale prøvene til å forbedre skolen. Ser utdanningsministeren, som Høyre, faren for at dette vil gi elever i små kommuner et dårligere opplæringstilbud? Og hva vil statsråden konkret foreta seg for å motvirke en utvikling der utkantelever blir tapere i Skole-Norge fordi hjemkommunene deres ikke makter å følge opp skolen og fylle rollen som skoleeier?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
La meg begynne med å takke statsråden for at han i hvert fall nærmer seg noen konkrete visjoner for fireårsperioden han nå kanskje skal forvalte. Men jeg opplever jo at det er et lite misforhold mellom det som blir sagt, og det som blir gjort. Med fire år med SV-statsråd på dette feltet er fortsatt frafallet i videregående skole svært høyt, og jeg er helt enig i at det som har skjedd, ikke gir grunn til å hvile, verken på sine laurbær eller på annen måte. Det er helt klart et viktig felt som vi må jobbe sammen for å snu. Statsråden snakker om at praktiske fag i ungdomsskolen vil redusere frafallet på vei inn i videregående utdanning. Men man har jo i løpet av de siste årene kraftig teoretisert yrkesfagene, hvor frafallet er størst. Er det ikke nå på tide å diskutere om vi skal redusere teoretiseringen av yrkesfagene, nettopp for å unngå økt frafall i videregående skole?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
I ca. 15 år har vi hatt relativt stabile tal for fråfall i vidaregåande skule. Sist år har vi sett ein liten nedgang, akkurat som vi har sett ein liten oppgang i korleis Noreg scorar på internasjonale undersøkingar som måler basisferdigheiter – her matematikk og realfag. Så har representanten likevel etter mitt syn eit godt spørsmål: Korleis skal vi sørgje for at fagopplæringa, yrkesutdaninga, treffer dei elevane som lærer mest ved praksis? Eg trur svaret er: Vi må ha klare krav til basiskunnskapar. Alle må kunne norsk, matematikk og engelsk og ha sosiale ferdigheiter. Men det vi no gjer, er at vi går gjennom læreplanane og ser om dei kan verte meir praktisk innretta, at vi opnar for eit meir praktisk løp, som ein del elevar kan ha, og at vi allereie i ungdomsskulen begynner å tenkje på den måten. Det kunne sikkert ha vore gjort før, men no har vi iallfall begynt å gjere det, vi ser at retninga verkar. Mange stader er det elevar som no fullfører på grunn av den tenkinga, og den skal vi halde fram med.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Eg skal berre nyansere biletet litt med å seie at òg dei fleste elevane i små kommunar, f.eks. i Troms fylke, lærer veldig mykje på skulen og gjer det bra, og at når vi ser på nasjonale prøver og samanliknar i høve til kommunestorleik, er det ingen klar samanheng. Men eg er likevel bekymra særleg for støtteapparatet og rekrutteringa av kompetente lærarar i mange små kommunar. Det er ein av grunnane til at vi i Stortinget for ikkje veldig lenge sidan har vedteke at alle kommunar skal ha ein kvalitetsrapport om tilstanden på sentrale faktorar i sin kommune, som skal verte diskutert og må følgjast opp. Vi har òg sett i gang eit arbeid som har fått ein del merksemd i det siste, med eit stort nasjonalt «veiledningskorps» som skal kunne følgje opp kommunar som særleg slit med at dei ikkje har nok kompetanse sjølve, og slit med å utvikle ein god nok skule. Det er blant dei tiltaka vi allereie har sett i gang. Så kan eg love at eg òg kjem til å vurdere å gå inn i den undersøkinga som er vorten kjend i dag, og sjå om det er behov for ytterlegare oppfølging der.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Spørsmålet om elleve månaders studiestøtte var sjølvsagt oppe i regjeringsforhandlingane, og konklusjonen er at det ikkje står i Soria Moria-erklæringa at vi skal gjere dette. Det som står i Soria Moria-erklæringa, er nokre få talfesta ting, men elles i stor grad formuleringar om retninga på politikken. Det betyr ikkje at det ikkje skal skje, men det betyr at det altså ikkje var einigheit om at det skulle stå der talfesta at det vert innført. Det var derimot einigheit om å prioritere ein del andre sider ved høgare utdanning, slik som at basisløyvingane må auke, studenttal, forsking osv.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Eg er for alle ting som står i SVs partiprogram, som dette punktet. Men no har vi forhandla fram ei regjeringsplattform som er det vi lover veljarane å gjennomføre, dei målsetjingane vi har gått til val på, og innafor høgare utdanning var det brei einigheit om at dei viktigaste prioriteringane var ei styrking av basisløyvingane til høgskular og universitet, som er svært viktig – òg for studentane, dette er noko dei har vore veldig opptekne av – og at vi er nøydde til å auke talet på studieplassar i åra som kjem, fordi det kjem til å kome veldig mange fleire studentar. Òg fleire ting innafor høgare utdanning er lagde inn. Så skal eg ikkje utelukke at det kjem til å skje ting på dette området òg, men det er ikkje teke med i det som det er einigheit mellom dei tre partia i Soria Moria om.
Laila Reiertsen (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Som sjukepleiar hadde eg ikkje trudd at eg i 2009 skulle stå her på Stortinget sin talarstol og snakka om likelønn. I 20 år har dette temaet vore prøvd. Det einaste ein har oppnådd, er å stå på staden kvil – dessverre. I Soria Moria II ser vi igjen at likelønn har fått sin omtale, men dessverre utan noko som helst av størrelse på beløp. Det einaste ein seier, er at dette får partane ta seg av, anten ein er i LO eller i Unio. Så skal ein altså begynna å bruka krefter i dei ulike forbunda på korleis ein skal gjera det, og kor mykje kvar gruppe skal ha. Har vi ikkje nok bevis for at partane ikkje klarer dette? Det har vore prøvd ut i tiår, ja det er nærmast blitt ein tradisjon ikkje å klara det. Og dessutan: Har ein ikkje snakka nok og fråskrive seg ansvar lenge nok når det gjeld desse gruppene, som gjer ein så flott innsats i Helse-Noreg, ein innsats som òg skal visast i inntekt, ikkje berre i rosande ord? Framstegspartiet ønskjer handlekraft. Vi har prøvd tidlegare. Eg viser til forslag frå representanten Siv Jensen i mai dette året, som dessverre blei nedstemt. Det er leitt at vi framleis ikkje har klart å få noko på plass. Det er ikkje rart at ein som arbeider i pleie- og omsorgsyrket, mistar trua både på politikarar og på systema. Og ikkje bli forundra over at mange vel bort yrket sitt i nærmaste framtid for å få betre utteljing i andre jobbar. Då kan ein heller ikkje klaga over at ein ikkje har nok hender i omsorgssektoren i åra som kjem – takk vera ansvarsfråskriving og lita handlekraft frå Regjeringa si side. Er det noko Noreg treng i åra framover, er det nettopp desse tilsette i denne sektoren. Då har ein ikkje all verda med tid til å gå runde etter runde på dette viktige området. Rekrutteringsverktøy må faktisk innehalda noko, og eitt av dei viktigaste stikkorda her er faktisk lønn. Kvifor er det så vanskeleg for dei som arbeider med sjuke menneske, å oppnå lønnsendringar frå Regjeringa? Vi opplevde det i 2000 og i 2001 for lærarane, og seinast no i 2009 for politiet. Men dette gjeld mange kvinner, som frå alle hald, verbalt sett, blir sagt å gjere ein stor innsats, og dei fortener ikkje å bli behandla slik. Det er leitt at ein framleis ikkje vil setja likelønn meir på dagsordenen enn ved nokre ord i Soria Moria II, og at ein gir andre oppgåva å løysa noko der økonomi i det heile ikkje er nemnt. Eg ser jo sjølvsagt at ingen fagforeiningar då kan klaga i ettertid, når ein sjølv skal sitja med ansvaret for fordelinga av lønnsmidlane, om dei kjem då, til hovudoppgjeret i 2010 …(presidenten klubbar) (presidenten klubbar)
Ivar Kristiansen (Høyre), 2009-10-12:
Oppfordringen fra statsråden om samarbeid i forsvars- og sikkerhetspolitikken tar Høyre vel imot. Men når statsråden understreket så tydelig i dag at Regjeringen er godt i rute med hensyn til å nå sine mål om å være fullfinansiert og i balanse i 2012 i henhold til langtidsplanen for Forsvaret, så kan vel ikke det – med all verdens godvilje – sies å stemme overens med de faktiske forhold, hvor den operative beredskapen er redusert alle de tre siste årene. Derfor er mitt spørsmål til statsråden om hun anser det som mer mulig å nå en balansert situasjon i 2012 med det grunnlaget som er lagt med redusert operativ beredskap, både i 2007, i 2008 og i 2009. Hvordan skal vi nå vårt mål i 2012?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Representanten Raja fokuserte på integrering. En av de viktigste forutsetningene for å kunne delta i det norske samfunnet, er jo å beherske norsk. Dette er også helt sentralt for å kunne delta i arbeidslivet, som er svært viktig for å motarbeide fattigdom. Når barn ikke kan norsk når de begynner på skolen, gjør det at disse barna får et langt tyngre utgangspunkt for resten av livet enn de trenger å ha. Vi vet at fremmedspråklige barn har svært godt av å gå i barnehage, der de lærer seg språket. Vi vet også at innen innvandrergruppen er det svært mange som velger kontantstøtte framfor barnehage. Venstre har vært garantist for kontantstøtten hele veien. Hvordan stiller representanten Raja seg når det gjelder kontantstøtten? Mener han at den motvirker integrering, som jeg her påpeker, eller er han fornøyd med ordningen og går med glede inn i rekken av garantister fra Venstres side i så måte?