trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2011-11-28:
Jeg ønsker å takke alle som har deltatt i debatten, for en veldig god debatt om et viktig tema. Det har også kommet mange gode innspill i debatten som jeg er sikker på at statsråden tar med seg i sitt videre arbeid. Jeg tror også det er viktig at Stortinget debatterer denne saken. Det er viktig at vi som politikere setter denne saken på dagsordenen, ikke minst for de barna dette gjelder. Jeg er veldig glad for den undersøkelsen som er foretatt blant barnevernsbarna, for det er nettopp det som gir oss en mulighet til å se hvordan det ligger an. Samtidig er det arbeidet som fylkesmennene i de ulike delene av landet skal gjøre, viktig, slik at vi får en oversikt over hvordan det ligger an. Dette er, som sagt, den første undersøkelsen som er gjort, og jeg tror videre det er viktig å følge opp for å se om det vil skje en endring, og om de tiltakene som settes inn, vil ha noen virkning for disse barna. Til representanten Aksel Hagen, som sier at det skurrer litt for ham når han hører at vi i Høyre i vårt alternative statsbudsjett legger opp til 30 mill. kr til tiltak for disse ungene: Jeg vil berolige representanten med å si at disse midlene skal gå til de barna som har prøvd alt, der systemet har prøvd alt, der ungene selv har prøvd alt for å passe inn i fellesskolen, men hvor barnet kanskje er så traumatisert at det ikke klarer å forholde seg til en skolehverdag, som alle de andre barna gjør. Da må de ungene også få en sjanse. Til tross for den skaden som foreldrene og omgivelsene har påført dem, må vi gi også de ungene en sjanse. Det er kanskje nettopp med snekkerarbeid eller ute i verkstedet disse ungene i en periode har muligheten til å tilegne seg noe av den kunnskapen som de ikke får gjennom den vanlige fellesskolen, som de andre ungene får. Disse midlene er ment å brukes på de ungene som er i en vanskelig situasjon, og der man har prøvd alt for at de skal kunne håndtere en vanlig skolehverdag. Så tror jeg også det helt til slutt er viktig å nevne for statsråden at Høyre her håper at det blir et veldig nært og godt samarbeid mellom de to departementene som dette berører, nemlig departementene med ansvar for skole og barnevern – at det blir et tett og godt samarbeid i tiden fremover.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Jeg er enig med Solveig Horne i at vi stort sett er enige om det meste. Vi vil ha mer barnehage, bedre barnehage, tidligere barnehage og billigere barnehage. Jeg er forresten litt usikker på billigere, men det skal jeg komme tilbake til. Men først til det som Håbrekke sier om at opposisjonen skal finansiere det opp når regjeringa først har bestemt seg for at tiltak skal settes på dagsordenen og gjennomføres. Jeg syns stort sett at opposisjonen i andre budsjettdebatter er flink nok til å komme med penger og tiltak når det gjelder alternative forslag som opposisjonen sjøl vil gjennomføre, og som regjeringa ikke har satt på sin tiltaksliste. Så det er ikke noe svar tilbake på statsrådens utfordring om at det ikke er ett parti i denne salen som har finansiert opp og fått på plass den opptaksordninga som vi alle ideelt sett er ute etter og mener er riktig. Først da er vi fullt og helt i mål når det gjelder kvantitetsmålet. Så litt tilbake til pris og billigere barnehage. Når Trine Skei Grande begynner med eksempler med utgangspunkt i folk i Holmenkollåsen, blir jeg fortsatt usikker på om ikke deler av opposisjonen ønsker å heve foreldrebetalinga. Så der har SV på plass en klar oppfatning om at i den universelle velferdsstaten skal barnehage være en sjølsagt inkludert del, og i den universelle velferdsstaten skal vi stort sett ha gratistjenester. Hvis vi skal ha betaltjenester, skal vi sjølsagt ha en unntaksordning for folk som har dårlig betalingsevne, men stort sett skal vi ha dette som universelle ordninger. Men jeg tolker opposisjonen slik at den for høginntektsgrupper nå ønsker å heve foreldrebetalinga – og på den måten kanskje finansiere noe av det man ønsker å gjøre innenfor sektoren.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-11-28:
Apropos statistikken så viser statsråden til at halvparten av kommunene nå tilbyr barnehageplass på dagen. Nå er jeg vel rimelig sikker på at den halvparten stort sett utgjøres av de minste kommunene, og at i hvert fall de største bykommunene er i andre enden av skalaen. Pressområdene har de største utfordringene. Mitt spørsmål dreier seg igjen om dette med opptak og oppfyllelse av målet om barnehageplass for alle som ønsker det. Det er greit at statsråden utfordrer opposisjonen når det gjelder finansieringen – det er en ærlig sak – men etter å ha hørt statsrådens innlegg må jeg bare igjen spørre: Hva er statsrådens ambisjon for de ungene som i dag ikke har rett til barnehageplass, ikke får barnehageplass, men der familiene faktisk ønsker det?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-11-28:
Debatten har utviklet seg i en litt spesiell retning. Jeg er enig med representanten Skei Grande i at her er det behov for et godt sentrumsperspektiv for å finne de beste løsningene. Det er kommet en del påstander fra posisjonen om opposisjonens politikk i dag og hvordan den står seg i forhold til det som er sagt før. Det er veldig vanskelig å forholde seg til en slik kritikk når den er så til de grader unøyaktig og upresis. Man kritiserer opposisjonen, uten å nevne hvilket parti man kritiserer. Man slenger ut noen begreper og sitater som visstnok skal være brukt, uten å knytte dem til en person, til en anledning eller knapt nok til et sitat. Da blir det et veldig dårlig utgangspunkt for å svare på kritikken og føre en god debatt. La meg bare si at Kristelig Folkeparti har stemt for midler til alle de barnehageplassene som det har vært investert i de siste årene. Vi har tilført mye til sektoren, ikke minst når det gjelder likeverdig behandling av private, noe som ville gitt en ekstra stimulans til enda mer satsing på private barnehager. Andre partier får svare for seg, men for Kristelig Folkepartis del har vi ikke kritisert at utbyggingen har gått for raskt. Vi har heller ikke tatt til orde for at det skal være løpende opptak samtidig med at denne utbyggingen har foregått, men vi har bare påpekt ved flere anledninger – både i forrige periode og i denne perioden – at poenget med denne utbyggingen er faktisk at de som ønsker det, skal få en plass. Vi har ønsker og ambisjoner i tråd med det. Formuleringene som vi skal stemme over i dag, er jo som følger: «Stortinget ber regjeringen legge frem forslag om et mer fleksibelt barnehageopptak uavhengig av når på året barnet er født.» Det er ikke en veldig urimelig ambisjon å ha hvis man ønsker en god barnehagepolitikk. Når regjeringen eventuelt skal komme tilbake med en slik sak – hvis det blir vedtatt – må den legge inn i budsjettet de midlene som dette krever. Så spør representanten Gjul: Hvilke unger er det da som ikke skulle få plass? Statsråden har akkurat stått på Stortingets talerstol og sagt at grunnen til at ikke flere nå får plass, er at man skal sikre kvaliteten først. Så statsråden har jo i grunnen svart på at man skjærer en sånn grense, men Kristelig Folkeparti har ikke kritisert at utbyggingen har gått for raskt. Når det gjelder språkkartlegging, har heller ikke Kristelig Folkeparti vært imot det. Men det vi kritiserte ved fjorårets korsvei, var at man endrer barnehagens innhold og gjennomfører resultatmåling på et bestemt område, og ber om at man følger det opp.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-11-28:
Til statsrådens historiske tilbakeblikk vil jeg bemerke at Kristelig Folkeparti sa den gangen da kulturskolen ble lagt inn i rammen, at vi ville følge med på utviklingen. Den har, som statsråden sa, vist at prisene har gått opp. Men så er nettopp poenget at det i ettertid er gitt et løfte, som ikke er et mål, som statsråden nå har gjentatt, men et løfte. Det skal gjennomføres et kulturskoleløft, slik at alle barn som ønsker det, får et kulturskoletilbud av god kvalitet til en rimelig pris. Da vil jeg bare spørre ganske enkelt: Når man ikke ønsker en opptrappingsplan, på hvilken måte skal det løftet oppfylles på to år, fram til 2014?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-11-28:
Hva det er rom for eller ikke, kan man jo diskutere, men i årets budsjett ligger det 500 millioner friske, nye kroner til kulturpolitikken. Så hvis man ønsket å prioritere barn og unge, burde det være godt rom innenfor Kulturløftet til å gi kulturskolene et løft. Med referanse til Anne Engers 30 mill. kr ville jo Kulturskole-Norge vært kjempeglad for å få en påplussing på 30 mill. kr, som i år er null. Så der burde mulighetene ligge. Jeg må bare gjenta mitt spørsmål. Statsråden viser igjen til samarbeid med SFO. Til det er det å si at Kulturskoleutvalget, som statsråden selv satte ned, sier at man trenger lokale variasjoner og ulike løsninger på ulike steder for å få til en kulturskolesatsing. Men hvem er det da som skal betale regningen når regjeringen ikke vil legge mer penger på bordet? Det blir ikke billigere av at det foregår innenfor SFO.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Det er riktig at det er en diskusjon i en del kommuner mellom de private barnehagene og kommunen om hva som er beregningsgrunnlaget for tilskuddet til de private barnehagene. Det Private Barnehagers Landsforbund har tatt opp med oss, er at de ser at kommunene ikke fører regnskapene sine når det gjelder barnehagene som enkeltsubjekter, og at det kan bety at andre kostnader ved barnehagedriften synes på andre deler av budsjettene. Det er vi nå i dialog om for å få en god oversikt over, slik at utgangspunktet for tilskuddet til de private barnehagene, nemlig hva kommunene bruker på sine egne barnehager, blir så riktig som mulig. Vi har en god dialog med Private Barnehagers Landsforbund om dette, og vi har en god dialog med kommunene også om dette, slik at vi skal få på plass en forståelse av forskriftene som er enkel å forholde seg til for de private barnehagene.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Vi har en oversikt som viser hva man betaler for barnehage, og den siste barnetilsynsundersøkelsen ga oss oppdaterte tall for dette. Den viser at alle inntektsgrupper – men nå er vi på statistikken, det kan jo tenkes at det finnes noen enkeltindivider innimellom – har fått redusert pris på barnehagen fra 2002 til 2010. Det gjelder også dem med de laveste inntektene. Så reduksjon i barnehageprisen er noe som vi, i hvert fall på generelt grunnlag, kan si har kommet alle grupper til gode. Så er det ikke slik at Høyre deler ut milde gaver til barnehageforeldre. Først øker man jo barnehageprisen for alle, og så ønsker man å dele ut en liten del av det til reduksjoner i prisen. Det er sånn i dag at kommunene er pålagt å legge til rette for at barn som kommer fra familier med lave inntekter og dårlig råd, har mulighet til å delta i en barnehage. Det ser vi i veldig stor grad også skjer, for når vi spør foreldre hva som skal til for at de skulle velge en barnehage hvis ikke …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Jeg er glad for at representanten Håbrekke understreker at det er ingen av partiene som foreslår mer enn ett opptak i året, fordi det koster penger, og det er ingen som har foreslått å legge inn penger i statsbudsjettet til dette. Så kan jeg være helt enig i at det selvsagt er sånn at jeg gjerne skulle hatt gode kvalitetsbarnehager stappa fulle av kompetente ansatte og overstrømmet av entusiastiske førskolelærere klare i det øyeblikket en 1-åring fyller ett år, og ikke sånn at noen må vente. Regjeringens ambisjon, eller ønske, er at vi skal kunne innføre to opptak i året – det står i vår regjeringsplattform. Men jeg skal være veldig ærlig og si at jeg i første runde nå har vært mer opptatt av å sikre at det er god kvalitet i barnehagene, at vi får mer til forskning, at vi har etterutdanningsmuligheter for styrer i barnehagen, at vi har rekrutteringskampanje når det gjelder førskolelærere, og at ansatte får mulighet til å ta fagbrev, fordi det er avgjørende for å holde god kvalitet i barnehagen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Bare noen kommentarer på tampen av denne debatten, for jeg regner med at en del av temaene blir gjengangere når vi skal behandle budsjettet for 2012. La meg i første omgang ta hva vi vet om inntektsgradert betaling. Vi vet at 20–25 pst. av barnehagene har inntektsgraderte satser. Men 73 pst. av kommunene har friplass eller andre rabattordninger gjennom sosialkontoret, barnevernsnemnda eller skolekontoret. 58 pst. av kommunene tilbyr moderasjonsordninger utenfor barnehagens ordinære betalingssystem. Det er faktisk også sånn at fire kommuner har gratis barnehageplass. Vi vet at det finnes graderte ordninger som sørger for at barn fra familier med dårlig råd, kommer i barnehagen. Jeg har bedt Statistisk sentralbyrå om å gå gjennom barnetilsynsundersøkelsen for å se hvordan ulike sentrale grep kan tas i forhold til det som dreier seg om gradert barnehagesats. Men det er jo i dag sånn at kommunene har plikt til å tilby en barnehageplass som det er mulig for dem som får tilbudet, å ta imot. Da synes jeg kanskje at det er lite grann pussig at noen som sitter med politisk flertall i sine kommuner, roper på staten for å få dette til. Hvis det er et godt gradert betalingssystem fra før, står kommunene altså fritt til å gjennomføre det. Jeg mener at vi har gratis skole fordi vi ønsker at folk skal betale skatt etter evne, men at vi skal ha universelle velferdsordninger. Jeg er veldig godt fornøyd med at barnehagene nå er nede i 2 330 kr i måneden. Det er ikke noe billig, det heller, når man betaler skatt etter evne. Jeg mener at vesentlige og viktige velferdsgoder bør være tilrettelagt slik at vi først og fremst driver fordelingspolitikk over skatteseddelen, og at man selvfølgelig tar noen hensyn ellers. Men det kan ikke være et mål at man skal betale gradert etter inntekt på alle mulige områder i en velferdsstat. Det er derfor vi har universelle ordninger. Så til såkalt løpende opptak. Vi har ikke en prislapp på løpende opptak, men vi har prislappen på to opptak i året istedenfor ett. Det er ca. 1 mrd. kr på årsbasis. Hvis det er sånn at opposisjonen ønsker å begynne et sted med å øke retten til en barnehageplass, kan man jo begynne med to opptak i året. Det som ikke er mulig, er å si at en har voksesmerter i barnehagesektoren, samtidig som en ønsker flere opptak i året, for det henger ikke sammen. Det er helt riktig at vi har dispensasjoner. Vi har økt fordi vi har innskjerpet forståelsen av pedagognormen i barnehagene, men vi har en betydelig utfordring i forhold til å rekruttere flere førskolelærere.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Bare noen kommentarer om pris. Vi kan jo late som om vi er på to forskjellige planeter, men det er vi altså ikke. Den utfordringen vi står oppe i nå, er følgende: Vi har gjennom barnehageforliket og innføring av makstakst fått barnehageprisen ned fra å være et priset luksusgode. Jeg hadde faktisk glemt – inntil representanten Skei Grande kom og sa at det kostet 5 500 kr per måned for folk i Oslo å ha en barnehageplass – hvor dyrt det egentlig var. Men veldig mange av oss hadde barnehageplasser som kostet over 4 000 kr, f.eks. i private barnehager. Det var kjempedyrt, og det gjorde at mange barn ikke kom i barnehagen. Nå har vi fått det ned til en makspris på 2 330 kr – og vi har sagt at vi skal holde den der fra nå av og framover. Så har vi prioritert å sette inn de tiltakene vi nå gjør videre, på kvalitetssiden, for vi har utfordringer når det gjelder å rekruttere førskolelærere. Opposisjonen vil oppheve makstaket, øke barnehageprisen med mer enn det man foreslår å innføre i graderte satser. Så sier jeg at nå går vi gjennom dette – hva er en fornuftig måte å sentralstyre graderte satser på? For jeg har også gått gjennom hvordan kommunene nettopp tilbyr friplasser og graderte satser rundt omkring, men kanskje trenger vi en bedre oversikt over det. Det som er interessent, fra den siste barnetilsynsundersøkelsen, er svaret vi får når vi spør de foreldrene som ikke har barn i barnehagen: Hva er det som hindrer deg i – hva er sperren for – å bruke en barnehageplass? Da er det nesten ingen som sier at prisen nå er til hinder for det. Da synes jeg vi har kommet veldig langt, og så får vi se videre. Så til det som dreier seg om kvalitet og utvikling av kvalitet. Jeg forventer ikke at opposisjonen starter hver morgen med å lovprise meg, som har ansvar for barnehager, eller regjeringen – det er litt for mye. Men på dette området har vi en meget klar plan, både for å sørge for at vi utvikler barnehagene videre og for å sørge for kvaliteten – og enigheten om hva en god barnehage er – videre framover. Vi gjør nå en innsats gjennom Kompetanse 2020, som nettopp dreier seg om å øke kompetansen i barnehagene. Det betyr at vi nå i februar starter en rekrutteringskampanje for å få flere førskolelærere i barnehagene, at vi går gjennom rammeplanen fra førskoleutdanningen for å sikre kvaliteten i førskolelærerutdanningene, og at vi ikke glemmer assistentene i barnehagene, for vi ønsker at flere av dem skal ta fagbrev. Vi har også hatt en formidabel økning på forskning når det gjelder hva som er gode barnehager for de yngste. Jeg er glad for alt engasjementet på dette området, men regjeringen har en meget klar ambisjon: Vi skal tenke stort om de små. Det vi investerer i de første årene, nemlig en god barndom, varer hele livet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Jeg mener at utfordringene for barn som vokser opp på barnevernsinstitusjoner eller med andre tiltak fra barnevernet, ikke først og fremst dreier seg om spesialpedagogikk – i hvert fall er det mitt mål at det ikke skal gjøre det. En individuell opplæringsplan får man hvis man har behov for spesialpedagogiske tiltak. Men det som er utfordringen når det gjelder barnevernsbarn, er at mange er i en livssituasjon som gjør at de ikke i utgangspunktet nødvendigvis har lærevansker, men de kan få betydelige utfordringer med hensyn til å gjennomføre skolegangen sin. Mitt mål er at vi skal ha en romslig skole der det er mer vekt på praktisk varierte måter å arbeide på, noe som gjør at flere barn blir møtt i skolen på en sånn måte at de mestrer de utfordringene de får. Det vil være min hovedinnfallsvinkel til dette. Så er det selvsagt sånn at barn som har spesielle utfordringer, skal få tilbud. Jeg tror at skolen og barnevernet har vært to tunge institusjoner som hver på sin kant har hatt veldig forskjellige tradisjoner. Barnevernet skulle drive med omsorg, skolesystemet skulle drive med å ruste elever til faglige prestasjoner. Men begge disse to er avgjørende viktig for at barn skal ha et godt utgangspunkt i livet. Derfor er det avgjørende at vi klarer å få skole og barnevern til å samarbeide mye bedre framover. Vi må styrke dialogen og få opp forståelsen mellom barnevernet og skolen, sånn at barnevernsbarn får best mulig oppfølging fra begge systemer. Vi har opplysninger om barn som har vokst opp i barnevernsinstitusjon eller på andre måter har fått hjelp fra barnevernet. Dette er barn som i utgangspunktet ofte har ganske store utfordringer. Vi vet at av dem som er over 25 år, har vi i ungdomsbefolkingen generelt 40 pst. med høyere utdanning. Av dem som har hatt kontakt med barnevernet, er det 8 pst. Så her har vi veldig mye å gå på. Mitt utgangspunkt er ikke at disse barna i utgangspunktet har behov for spesialpedagogiske tiltak. Mitt utgangspunkt er at de har en krevende livssituasjon – en situasjon i forhold til sine foreldre og sin oppvekst som gjør at de har behov for å bli sett og fulgt opp på en langt bedre måte enn det vi klarer å gjøre i dag. Med de tiltakene jeg nå har satt i gang, med langt bedre samarbeid mellom barnevernet og skolen – og med fylkesmennene, som skal skaffe seg oversikt over hvordan det står til i sine fylker når det gjelder hva som er situasjonen – mener jeg vi må klare to ting. Det ene er at retten til skolegang – som gjelder dem som går i grunnskolen – skal innfris. Det andre er at vi skal sørge for at flest mulig ungdommer gjennomfører videregående opplæring. Da er barnevernsbarn en del av dem som er i målgruppen for Ny GIV.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Jeg synes det har vært en viktig debatt. De barna dette gjelder, har fortjent at Stortinget diskuterer hva som er deres situasjon, for vi vet at mange av dem har en utfordring med hensyn til skolegang som er større enn andre barns. Jeg vil ile til og understreke at det ikke dreier seg om at deres potensial for å lære eller deres evner skulle være noe som for barnevernsbarn er slik, og for andre barn er slik, men at de har en krevende hjemmesituasjon, ofte mye større omskiftelighet i sin tilværelse enn det andre barn har, og at det er et krevende utgangspunkt for stabilitet og trygghet rundt læring. Derfor er det veldig viktig det som mange har vært inne på, de forholdene som ligger utenfor det skolen kan tilby noen løsninger på, nemlig stabilitet rundt de tilbudene man får, at vi klarer å få til gode samarbeidsavtaler med ulike barnevernsinstitusjoner, slik at dette ikke er barn som er ute på anbud til stadighet. Men det dreier seg også om stabilitet rundt situasjonen i forhold til hva som måtte være foreldrenes rettigheter, at en – hva skal en si – vektlegger det som er barnas behov. Det er vel noe som flere talere har vært inne på, at en i altfor lang tid ikke har sett barn som selvstendige subjekter i situasjoner der familiene har det vanskelig, men at de har fulgt med på et eller annet som er tilrettelagt for de voksne. Jeg er veldig nøye på å understreke det utgangspunktet, for jeg synes at i noen innlegg har det vært noen tendenser til å si at dette er barn som har så krevende utgangspunkt at de må være i stallen, de må være på verkstedet, eller de må ha helt spesielle tilbud. Det som er avgjørende viktig for alle barn, er at de lærer å lese, skrive og regne skikkelig, for det er grunnlaget og utgangspunktet for å kunne gjennomføre videregående opplæring og stå sterkt senere. Derfor er det med å få til en variert skole som gjør at barn med ulike utgangspunkt får muligheten til å tilnærme seg det stoffet man skal lære, på forskjellige og varierte måter, avgjørende viktig for alle barn – ikke bare for barnevernsbarn, men for alle barn. I tillegg er det å ha et godt læringsmiljø avgjørende viktig for alle. Man kan jo veldig fort tenke seg at hvis man skifter skole og klasse ofte, så ligger det noen spesielle utfordringer i det. Så er det selvsagt sånn at barn som er under omsorg av barnevernet, har krav på akkurat det samme som alle andre barn som har behov for spesialundervisning eller spesielt tilrettelagte tilbud, nemlig faktisk å få det. Fylkesmennene i alle fylker skal gå igjennom hva som er situasjonen når det gjelder barn som bor på institusjon, både med tanke på fylkeskommunen og med tanke på de kommunene som eventuelt skal tilby den grunnskoleundervisningen som en del av dem som er i barnevernsinstitusjoner, er avhengige av.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Så langt må jeg si at det har vært – som jeg var inne på i innlegget mitt – sterk oppslutning om kulturskolene rundt omkring i kommunene, og bevilgningene har økt fra da de var øremerkede midler. Så jeg er helt sikker på at det er et sterkt engasjement i kommunene for dette. Men vi har jo en utfordring i en verden med finanskriser rundt oss på alle kanter når det gjelder å få på plass et budsjett som treffer riktig. Det er klart at det har også gjort at rammene for kommuneøkonomien og alle andre deler av budsjettet er strammere for neste år enn det har vært på lenge. Det er viktig av hensyn til totaløkonomien. Jeg tror at kommunepolitikerne vil være opptatt av å bevare et godt kulturskoletilbud. Jeg håper at de midlene vi nå har lagt inn for å sikre flere kombinerte stillinger rundt omkring knyttet til et samarbeid mellom kulturskolen og skolen, kan være med på å styrke det tilbudet som vi kan få til lokalt, og berede grunnen for et tettere samarbeid mellom kulturskolen og skolen framover.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Det løftet skal oppfylles gjennom et tettere samarbeid mellom kulturskolen og skolen og gjennom at vi nå støtter disse kombinerte stillingene knyttet til SFO, fordi vi mener at hvis vi skal klare å realisere et mål om å gi et tilbud til alle barn som ønsker det innenfor en rimelig pris, må vi tenke i den retning. Kulturskolen er et av 17 løft i Kulturløftet II. Vi kan ikke regne med at ett av 17 punkter i Kulturløftet II kan beslaglegge alt av handlingsrom, særlig når vi nå ser at det ikke er i nærheten av noe flertall i Stortinget for å øremerke midlene til kulturskolen. Da må vi finne noen andre måter å finne disse samarbeidsarenaene på, og jeg mener at det er den riktige veien å gå.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Jeg må si at jeg stusser litt over hvor høy og mørk det går an å være i denne diskusjonen. Det er helt riktig, det ligger 40 mill. kr i budsjettet for neste år, som er til kombinerte stillinger mellom kulturskolene og SFO. Det er ikke veldig mange år siden det var 30 mill. kr i en økning på hele kulturbudsjettet, som var fest og fryd. Jeg vil gjerne se når Kristelig Folkepartis budsjett legges fram, hvor ellers innenfor Kulturløftet de har tenkt å ta penger til kulturskolen fra. Det kan bli interessant. Det som er avgjørende viktig å få til, er at man tenker på penger uten øremerking – for det er det ikke noe flertall for på Stortinget – til kulturskolen, hvordan en kan klare å få til noen strukturer på lokalt nivå som gjør at en får til gode samarbeidsarenaer mellom kulturskolen og skolen. Det er på den måten vi kan sikre at alle barn blir introdusert til det tilbudet som kulturskolen kan gi. Da er 40 mill. kr en første start på det, og så skal jeg komme tilbake til oppfølgingen.
Sylvi Graham (Høyre), 2011-11-28:
Regjeringspartiene burde være fornøyd med at de har en opposisjon som stiller krav og spørsmål, slik kan vi alle bli bedre. Det motsatte er selvtilfredshet, og det er ikke å anbefale. Det har skjedd store endringer i barnehagesektoren de siste årene. Jeg vet det svært godt selv, fordi det er 34–35 år siden jeg ble utdannet som førskolelærer og startet å jobbe i den sektoren. Jeg var også ordfører for en kommune som hadde full barnehagedekning før barnehageforliket ble inngått. Jeg vet også at noen barnehager er bedre enn andre. Slik var det da, og slik er det nå, for det er én ting som ikke forandrer seg, og det er at gode barnehager kjennetegnes av dyktige medarbeidere. Barnehagen blir aldri bedre enn dem som jobber der. Kompetente og kunnskapsrike ansatte er forutsetningen for å gi barna trygge og gode oppvekstvilkår og rom for egen utvikling. Ikke minst er nettopp kvaliteten på lederne – på alle trinn – i barnehagen viktig. Høyre er bekymret for at rekruttering av pedagogisk personale i barnehagene går for sakte. Tall fra Utdanningsforbundet viser jo at antallet dispensasjoner i barnehagene kan nærme seg 7 000 i løpet av 2012 – om det ikke skjer endringer. Det arbeidet mener vi går for sakte. Derfor etterlyser Høyre mer initiativ og flere tiltak for å styrke rekrutteringen og kompetansehevingen i barnehagene. Dette er kjente problemstillinger, og det har det vært i flere år. Hvorfor har det tatt statsråden så lang tid å komme på banen? Høyre vil styrke arbeidet med etter- og videreutdanningen av dem som arbeider i barnehagene, og da er det viktig at alle ansatte får ta del i det kompetansehevingsarbeidet, slik at også de ufaglærte assistentene som jobber der, kan få økt sin kompetanse. I tillegg er vi bekymret for de manglene ved førskolelærerutdanningen som NOKUT har pekt på – Prop. 1 S for 2010–2011. En førskolelærer er en leder for barna og de ansatte de har ansvaret for. Høyre mener at ledelsesfokuset i førskolelærerutdanningen bør styrkes, og vi er i hvert fall ganske glad for at statsråden vil ta med seg dette innspillet inn i det videre arbeidet med den fremtidige førskolelærerutdanningen. Når det gjelder forslaget om inntektsgradering, sier statsråden at alle inntektsgrupper har fått redusert betaling etter 2002. Nei, de har ikke det, statsråd. Det var ikke slik i Oppegård kommune da jeg var ordfører der og minsteprisen ble innført. Vi hadde mange flere trinn på inntektsgraderingsstigen enn det som ble resultatet etterpå. Mange av familiene som lå i de nedre inntektsgruppene ble derfor løftet opp og fikk høyere barnehagebetaling. Det er et problem, og jeg kan ikke forstå hvorfor ikke regjeringspartiene kan støtte Høyre når det gjelder de 150 mill. kr som vi har lagt inn i vårt alternative budsjett, som en håndsrekning til dem med lavest inntekt, og som nå betaler en høyere barnehagepris enn det de i mange kommuner gjorde tidligere. Høyre mener at språkkartleggingen er viktig, men den må også nå alle barn både innenfor og utenfor barnehagene.
Sylvi Graham (Høyre), 2011-11-28:
Denne debatten har vært en interessant opplevelse. Jeg må si at representanten Stokkan-Grande gjorde meg ganske varm i snippen. Jeg synes det er ganske sterkt at det påstås ting om opposisjonen, og at man deretter argumenterer ut fra det. Jeg kan ikke huske at jeg noensinne har hørt noen, verken i denne sal eller andre steder, som har sagt noe om at kvalitetsarbeidet har stoppet opp i barnehagesektoren. Det ville jo vært helt underlig om vi skulle ha ment det. Barnehagene er tross alt et av de sterkeste virkemidlene som kommunene har, og jeg vet at det foregår vanvittig mye bra kvalitetsarbeid rundt omkring i kommunene. Det er ikke noe denne salen har monopol på å mene noe om. Jeg vet også at balansen mellom kvalitet og kvantitet er ganske skjør i alle sammenhenger i livet, og jeg kan ikke skjønne hvorfor ikke posisjonen synes at det er greit at vi også diskuterer løpende innholdet og kvaliteten i barnehagen, og ikke bare er, som representanten Vågslid, opptatt av hva folk sa i fjor, men at vi heller vil diskutere videre for å få en enda bedre barnehage i årene som kommer. Barnehagen er – og det er jeg enig med representanten Vågslid i – en unik arena for å kartlegge barnas språk, men fagfolk klarer faktisk å kartlegge barnas språk også andre steder, f.eks. på helsestasjonene. Flere av forslagene er interessante, sa statsråden. Det er jeg glad for å høre, for det er jeg helt enig med henne i, og jeg synes også at det er et lite tankekors at vi har klart et formidabelt løft, som statsråden pekte på, uten at kvaliteten er forringet. Det er jeg for så vidt enig i, men det er noe som heter voksesmerter også. Det er i hvert fall sånn at vi snart har opp mot 7 000 pedagoger, pedagogiske stillinger, som har dispensasjon, og da er det et eller annet som ikke har vært helt i takt med hverandre. Men jeg har tillit til at vi i fellesskap klarer å få det på plass igjen senere. Det er jo også sånn at løpende opptak har en prislapp, som statsråden sa. Det har jo også sykehjemsplassene i kommunene – og det er ikke sånn at en norsk kommune kan si til en som trenger sykehjemsplass, at du får komme igjen til neste år, for nå har 1. september vært. Slike ting må finne sine løsninger i en smidig operasjon i kommunene, og det er jeg helt sikker på at regjeringen kommer til å klare å finne gode løsninger på dersom man hadde tatt inn over seg dagens forslag, for så å komme tilbake til Stortinget med en måte å drøfte det på, med løpende vedtak.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2011-11-28:
I likhet med representanten Aksel Hagen blir jeg veldig inspirert av å høre på denne debatten, og synes det er en interessant utvikling av barnehagedebatten både i denne sal og utenfor. Det er ikke lenger enn ett år eller to år siden man både i komitémerknader og i denne sal sa at barnehageutbyggingen har vært et stort sosialt eksperiment, mens i dag hører vi bare en hyllest av barnehagen fra opposisjonen, og det er vi kjempeglad for. Vi har også tidligere fått høre at barnehagen er en konstruksjon skapt av sosialister, mens alle vet at det har vært et massivt ønske fra småbarnsmødre helt siden 1970-tallet å få på plass barnehageutbyggingen. Vi klarte endelig å komme i mål i 2009. I dag er det slik at over 90 pst. av alle barn er i barnehage, og vi har de senere årene hatt en massiv fokusering på å få til full barnehagedekning. Over 70 000 nye plasser har kommet til, uten at det har gått på bekostning av andelen førskolelærere i barnehagen. Vi har hatt en kraftig opptrapping av antallet studieplasser til førskolelærere. Det er over 1 000 flere studenter i dag enn det var for bare noen år siden. Det er også satt i gang et stort prosjekt for etterutdanning av ufaglært arbeidskaft i barnehagene. Vi har altså lyktes med å holde oppe en god kvalitet samtidig som vi har hatt en kraftig og massiv utbygging av barnehageplassene. Men jeg er helt enig med representanten Graham i at det er store forskjeller i kvaliteten i barnehagene, og det er det vi er nødt til å jobbe med i årene framover. Opposisjonen kritiserer oss for at barnehageutbyggingen har gått for fort, og de kritiserer oss for at lovfestingen gikk for fort. Da må jeg replisere tilbake, hvis det har gått for fort: Til hvilke foreldre vil man gå ut og si beklager, det har gått for fort, dere burde ikke hatt plass til barna deres i barnehagen, for vi mener at vi heller burde ha prioritert kvalitet istedenfor utbygging av de siste plassene? Jeg vil gjerne se at opposisjonen går ut og sier dette til de foreldrene den mener ikke skulle hatt plass. I tillegg synes jeg det opposisjonen kommer med, er ganske motstridende. For det første kritiserer den regjeringen for at man bygger ut for raskt, samtidig som den mener at man skulle hatt løpende opptak i barnehagen. Ja, det betyr faktisk at man hadde måttet bygge ut enda raskere, fått enda flere plasser, og man måtte i tillegg hatt en overkapasitet i barnehagene. Helt til slutt til det som går på språkkartlegging. Alle vi som var til stede i denne salen for godt og vel et år siden og hørte debatten da, vet at da var opposisjonen, Høyre og Fremskrittspartiet, mot en språkkartlegging. De fremmet til og med et forslag der de sa at de gikk imot det. Litt av bakgrunnen for det var at det var en del fagmiljøer som faktisk var imot språkkartlegging. Men vi er kjempeglad for at disse to partiene nå kommer etter, og det er jo ganske interessant at de nå kritiserer oss for at vi ikke går raskt nok fram når det gjelder språkkartlegging.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2011-11-28:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å be om ordet i denne saken, for saksordføreren har på en utmerket måte redegjort for både komiteens merknader og regjeringens politikk på området. Men det er artig å følge disse debattene – det har det også vært i dag – for høyresiden har på dette området et betydelig problem. Når vi har hørt retorikken til høyresiden de siste årene, har man nesten fått inntrykk av at det å sende ungene i barnehagen er noe av det farligste man kan gjøre. Det har vært påstått at kvaliteten har blitt gradvis dårligere, at det er et sosialt eksperiment. Man kan jo undre seg over hvorfor det er slik at 80 pst. av 1–2-åringene er i barnehage, og 96,5 pst. av dem som er mellom 3 og 5 år, er i barnehage. Hva er det foreldrene ikke har forstått som høyresiden har forstått? Jeg er enig med Solveig Horne som startet sitt innlegg med å si at Norge har i dag blant verdens beste barnehager. Det har Solveig Horne helt rett i. Det er ikke takket være Fremskrittspartiets mange forslag når det gjelder barnehagesektoren, og det er i hvert fall ikke takket være Fremskrittspartiets retorikk på området at vi har nådd de målene. Men jeg må si at det å lese merknadene fra Fremskrittspartiet og Høyre, og det å høre det som blir sagt i salen i dag, er til å få klump i halsen av. Jeg har bedt om ordet for å stille Høyre tre spørsmål. For det første sier Linda C. Hofstad Helleland i sitt innlegg tidligere i debatten at kvaliteten i barnehagesektoren har stoppet helt opp. Men i merknadene i innstillingen til St.meld. nr. 41 for 2008–2009 om kvalitet i barnehagen sier høyresiden at foreldres tilfredshet med barnehagetilbudet er den viktigste indikatoren på kvalitet i barnehagene. Den indikatoren går opp, så hva er det Høyre har forstått, som norske foreldre ikke har forstått? Hvilken beskjed er det at kvaliteten har stoppet helt opp, å gi til de mange tusen som gjør en fantastisk innsats for våre barn hver eneste dag, og som jobber med god kvalitet hele tiden? Og: Hvilket forhold har Høyre til fakta, når vi vet at andelen styrere med godkjent utdanning har økt fra 89 til 93 pst. de siste fem årene, og at voksentettheten også har økt de siste fem årene? Vi er ikke der vi vil være, men det å hevde at kvaliteten er blitt dårligere, er rett og slett ikke riktig. Hva er det egentlig høyresiden holder på med for tiden? På den ene siden ber de regjeringen om å innføre løpende opptak, uten å bevilge penger. Så ber de regjeringen ikke innføre språkkartlegging, og nå kjefter de på regjeringen for at det ikke går fort nok. Så ba Høyre regjeringen innføre et tilbud til menn som ble fedre, men kjefter på statsråden når det foreslås et bedre tilbud. Er dette et uttrykk for at en bevisst villeder folk, eller har politikken kort holdbarhet?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2011-11-28:
Det er artig å høre på Høyre for tiden, for Sylvi Graham sier noe som jeg er veldig enig i, at det vil ta seg veldig rart ut at noen skulle påstå fra denne talerstol at kvalitetsarbeidet i norske barnehager har stoppet opp. Da kan hun kanskje ikke ha hørt særlig godt etter da Linda Hofstad Helleland hadde ordet tidligere i debatten, for hun sa nettopp det, at kvalitetsarbeidet i norske barnehager har stoppet opp. Nå håper jeg at Sylvi Graham er den personen som har størst gjennomslag i Høyre for hvordan de forholder seg til norske barnehager. Når Høyre som har to representanter i denne sal i denne debatten, åpenbart ikke er enig med seg selv, er det ikke rart om vi andre stusser over hva som er Høyres linje når det gjelder barnehagesektoren. Så påstår Linda Hofstad Helleland at det at norske foreldre og norske barn er godt fornøyd med barnehagetilbudet, er noe de rød-grønne partiene nærmest har funnet på på et seminar på et høyfjellshotell. Men hvordan i all verden leser da Linda Hofstad Helleland de rapportene og de undersøkelsene som faktisk undersøker foreldres tilfredshet, og som viser at foreldre er blitt mer tilfreds med barnehagetilbudet, og at norske barn i stor grad trives i norske barnehager? Vi har tusenvis av ansatte i sektoren som gjør en formidabel jobb, og som har lyktes med å opprettholde og faktisk øke kvaliteten i norske barnehager til tross for at vi har hatt en gigantisk barnehageutbygging. Nå må det bli slutt på den svartmalingen fra høyresiden av det. Så påstås det at det ikke ville ha blitt diskutert kvalitet i barnehagesektoren i denne sal hadde det ikke vært for opposisjonspartiene. Jeg er ikke overrasket over at Linda Hofstad Helleland har glemt at vi diskuterte St.meld. nr. 41 for 2008–2009 om kvalitet i barnehagene for bare et års tid siden, når hun åpenbart også har glemt hva hun sto for i denne debatten. Vi har også fått melding om at regjeringen kommer med en stortingsmelding om kvalitet i barnehagene også neste år. Så ved siden av at det må bli slutt på svartmalingen av norsk barnehagesektor, må det også bli slutt på den feilinformasjonen som vi stadig vekk får høre fra Høyre fra denne talerstolen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-11-28:
Her var det mye høyreside og venstreside, så det er på tide at noen kommer med noen sentrumsposisjoner her. Jeg rakk ikke femminuttersinnlegget, så jeg skal prøve å presse inn alt på 3 minutter. Regjeringa skal ha skryt for at det er bygd mange barnehageplasser under sin tid. Regjeringa skal også ha skryt for at den har gjort det mye billigere å gå i barnehage, spesielt for dem med høy inntekt – for det er der man ser at det store løftet har skjedd når det gjelder pris. Det betyr ikke at vi har kommet i mål med at alt med barnehager er perfekt. Jeg mener at vi står foran to store utfordringer – å gi plass til alle og innholdet i barnehagene. Når det gjelder det å gi plass til alle, er det ikke slik at vi har innført en rett som gjelder absolutt alle. Når min lille grandnevø passer på at han er så «fjus» inn i livet, som det heter på trøndersk, at han kommer to måneder for tidlig, har ikke han den retten, for han er født på feil side av den målstreken som foreldrene har passet dette nøyaktig inn i etter hvordan det skulle gjøres. Det er heller ikke slik at vi tror at det er så få som kommer til å ønske barnehageplass når kontantstøtten forsvinner, som regjeringa tror. Dette er to av de store utfordringene vi har på plass. Så har vi en utfordring når det gjelder pris, og det er å gjøre det billigere for dem som har dårlig råd. For å si det enkelt når det gjelder Oslo: Da jeg var byråd for dette området i Oslo, hadde vi en inntektsgradering som førte til at hvis man hadde over 655 000 kr i inntekt, betalte man rundt 5 500 kr for en barnehageplass. Men tjente man under 150 000 kr, betalte man 730 kr for det første barnet og ingenting for det andre. Det store løftet som regjeringa tok, førte til at det var mulig for alle familier i Holmenkollåsen å tjene 30 000–40 000 kr i året på de nye barnehageprisene, mens det fortsatt var like dyrt, om ikke dyrere, for dem med under 150 000 kr i inntekt. Dette må vi gjøre noe med. Derfor har Venstre lagt inn 150 mill. kr i sitt forslag til alternativt statsbudsjett for å få til en større gradering av barnehageprisene, for å gjøre det billigst for dem med dårlig råd. Så skulle jeg gjerne ha sagt mye om innholdet, men jeg må også forklare hvordan vi i Venstre skal stemme. Vi støtter forslagene nr. 1, 2, 3, 4, 5 og 7. Vi er ganske konsekvente når det gjelder språkkartlegging, så vi stemmer imot forslag nr. 6. Jeg mener at den store utfordringa for barnehager når det gjelder språk, er å ha barnehagepersonell som mestrer norsk perfekt. Det er en kjempestor utfordring, så kanskje man heller skal teste barnehagepersonell på språk enn å teste barna på språk. Dessuten er vi veldig skeptiske til å innføre en massiv kartlegging som tar masse tid for gode pedagoger, som heller skulle ha brukt tida på de barna som trenger det mest.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-11-28:
Det var visst litt for lite med 3 minutter til å forklare Venstres prispolitikk, så jeg prøver en gang til. Det er kjempefint at SV drømmer om at barnehagen skal være gratis. Det kan godt hende at det blir målet for oss alle over tid, men nå er vi jo ikke der. I Aksel Hagens drømmeverden er vi ikke. Det koster faktisk å ha barn i barnehage. Da er spørsmålet: Skal vi ha en pris som skal være lik for alle eller skal vi faktisk gjøre det billigere for dem som kanskje trenger barnehageplassen aller mest, nemlig de som har dårlig råd? Derfor kjemper Venstre i alle kommuner der vi har makt, også i Oslo, for å opprettholde den graderte foreldrebetalinga, noe som har kostet oss mye i prioritering i mange kommunestyrer. Derfor har Venstre foreslått å legge inn 150 mill. kr til økt gradering. Vi ønsker å gi et håndslag til kommunene for nettopp å få til det grepet, fordi vi syns det er viktig. Så er det også riktig at vi går for at det skal koste 70 kr mer i måneden for dem som har god råd. Hvis noen tror at det bikker familieøkonomien for folk med god råd, så gjør det ikke det. Men det vi får til med å senke prisen for de fattigste, tror jeg faktisk betyr noe for de gode prioriteringene. Det er helt riktig at det sikkert koster å innføre flere opptak. Det rare er jo at vi har innført en lovfestet rett som ikke gjelder. Vi har vedtatt at det skal være en lovfestet rett til barnehageplass, men den gjelder ikke hvis du er født på feil tidspunkt. Det er jo det som egentlig er det inkonsekvente i standpunktet her, og det er derfor det er så viktig for oss å strekke oss, og det er derfor det er viktig for oss å finne de grepene som gjør at alle får barnehageplass. Barn har behov for denne type kvalitet, sjøl om de finner på faktisk å bli født to måneder før det foreldrene egentlig har planlagt, for å tilpasse seg norsk lovverk. Dette er noe man må jobbe videre med. Og så må man ta inn over seg at vi mangler 6 000–7 000 førskolelærere. Vi mangler fagfolk på veldig mange områder. Det er mye av dette som kan gjøres i kommunene. Jeg har sjøl besøkt bydelen Alna – og hvis jeg skal gi statsråden et tips, er det at hun også gjør det. Der har man jobbet systematisk med kvaliteten i barnehagene, også med det å rekruttere fagfolk, ved å gå inn på utdanningsinstitusjonene og gi folk stipend for at de skal forplikte seg til å jobbe i Alna bydel – og det er sabla gode barnehager. Det går det an å få til sjøl på et sted med høye boligpriser, som ikke gjør det lett å etablere seg som førskolelærer. Jeg tror det er den systematiske jobbinga som må til fra kommunenes side og fra statens side. Det er derfor vi ønsker mer av disse kvalitetsprosjektene, vi ønsker å øke kvaliteten i barnehagene.
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2011-11-28:
Jeg må si først at vi er veldig glad for at det er så stor enighet om viktigheten av et godt kulturskoletilbud til alle barn og unge, og at dette kan være en viktig mestringsarena for flere barn ved siden av skolen og i samarbeid med skolen. Utfordringen er at i brevet til komiteen fra statsråden sto det at det viktigste bidraget regjeringa hadde for å sikre et godt kulturskoletilbud, var den gode kommuneøkonomien. Samtidig kan man også registrere at flere organisasjoner, bl.a. KS, har pekt på at det fortsatt vil være svært trange rammer for kommuneøkonomien også framover. Mitt spørsmål blir om statsråden ser at dette kan føre til at kulturskoletilbudet kan bli svekket enkelte steder. Hvordan kan man eventuelt bakke opp om at en slik utvikling ikke skjer, og at det ikke blir en salderingspost for kommunene?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-28:
Jeg tror nok at kulturskolene og Kulturskoleutvalget skulle ønske at vi hadde hatt høyere ambisjoner enn mulighet til å debattere dette skoleslaget. Det er hyggelig å få debattere gode saker, men for kulturskolene handler det om å få gode rammevilkår, få god kvalitet og få mulighet til å gi et tilbud til alle barn. Statsråden var inne på historien. Ja, og – som representanten Håbrekke sa – Kristelig Folkeparti sa den gangen at vi ville følge den utviklingen nøye. Vi har tatt til vettet og sagt at det er for store variasjoner i forhold til hvordan kommunene klarer å prioritere. Egenandelene som har vokst, og køene som er så store, gjør at vi mener at dette igjen bør øremerkes. Nå har SV makt i en flertallsregjering, og normalt pleier statsråden å være mer offensiv enn bare å si at her får vi ikke flertall. Så jeg håper ikke hun gir opp kampen for fortsatt å kjempe for at vi kan snu på det vi den gang gjorde. Vi i komiteen hadde besøk av en skuespiller fra kulturskolen, som het Lina Taule Fjørtoft. Hun vant et av drømmestipendene i 2011, og hun var et glimrende eksempel på at det å få til elevråd ved kulturskolene, ville ha vært kjempespennende. En medvirkning av brukerne, påvirkning fra brukernes side, ville være å inkludere enda flere barn og unge, både i demokratisk forståelse og i påvirkning. Hun pekte også på to veldig spennende prosjekter som hennes kulturskole hadde satt i gang. Det ene var talentprosjektet i Bergen kulturskole, som kanskje kan være en erstatning for den tv-talentspeidingen som barn og unge utsettes for i dag, og som kanskje har et sterkt innslag av først og fremst å henge ut folk, mer enn bare å dyrke fram talenter. Innenfor kulturskolesatsingen kan vi få en mulighet til å sette i gang små prosjekter som gjør at vi kan finne de virkelig gode talentene uten å bruke uthenging på tv som bakgrunn. Men hun viste også til at de med kulturskolesatsingen ønsket sosial utjevning. De hadde spesielle prosjekter i bydeler som hadde store utfordringer innenfor sosial utjevning, hvor de fikk dette til, men høye egenandeler og lange ventelister gjør at det er utrolig vanskelig å få dette til. Mitt mål er at kulturskolen skal være for alle – ikke bare for dem som har god råd. Skal vi klare det, må vi ha en helt annen innsats fra statens side for å klare å få til et mangfoldig tilbud, og det er med sorg jeg ser at vi kanskje ikke får gjennomslag for vårt forslag, men vi kommer til å komme tilbake.