Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-02-24:
La meg først si meg enig med interpellanten i at interpellasjonsdebatter kan være en god anledning for en meningsutveksling og idéutveksling mellom storting og regjering, og at det kan være forskjell på kvaliteten i interpellasjonsdebatter. Det kan også være forskjell på innretning og tone i interpellasjoner. Denne interpellasjonen er etter mitt syn en god og relevant interpellasjon. Det er et viktig felt interpellanten tar opp, og det er et næringsområde som internasjonalt er i stor vekst, og som interpellanten selv beskriver, som med den demografiske utviklingen i Norge – ikke bare i Norge, men også internasjonalt – helt sikkert vil være en viktig næringsgren i mange tiår framover. La meg først peke på noen fellestrekk ved moderne innovativ farmasøytisk industri: Den bygger på fremragende forskning, ofte også på grunnforskning. Det er en forskning av høy kvalitet, som er en nødvendig, men ikke tilstrekkelig ingrediens. I tillegg må man ha industriell kompetanse, kommersiell kompetanse og strategier for å ivareta industrielle rettigheter. Legemiddelutvikling er særdeles kapitalkrevende, gjerne langvarig, og med høy risiko. Det dreier seg om en global virksomhet, hvor det ikke er rom for lokale løsninger. Dette er virkelig en internasjonal industri, og den griper inn i hele helsesektoren, hvor det er mange områder som kan være av interesse for næringsutvikling, også i Norge. Som representanten anfører, tar det særdeles lang tid å utvikle et legemiddel – gjerne ti–tolv år – og det er kostbart. Legemiddelindustrien opplyser at det koster i gjennomsnitt 6–7 mrd. kr å utvikle et legemiddel. Det kan med andre ord være svært ressurskrevende. Vi må se mulighetene for å styrke industrialiseringen av farmasinæringen i et slikt perspektiv. Jeg er enig med interpellanten i at vi har et godt grunnlag å bygge på. Etter mitt syn er et av de gode grunnlagene – og her skiller kanskje Fremskrittspartiet og mitt parti og regjeringen litt lag – at vi har et sterkt offentlig helsevesen med tilhørende pasientregistre. Det norske Kreftregisteret er f.eks. på mange måter unikt. Det gir oss en god mulighet til å utvikle næring, det gir oss et godt forskningsgrunnlag, det gir oss god statistikk og god oversikt. Vi har gode kompetanse- og forskningsmiljøer med nær tilkobling til våre offentlige helseinstitusjoner. Samtidig har vi fått en god grobunn for innovative SMB-er innen medisinsk sektor, og det kommer stadig opp nye ideer og prosjekter gjennom våre universiteter og helseforetak. Jeg er også enig med interpellanten i at risikovillig kapital er viktig, og her er det jo – med høy risiko og lang horisont og mye kapitalbehov – enda viktigere at vi ser på hvordan vi kan sørge for kapital. Det kommer to stortingsmeldinger i løpet av året som begge vil være relevante for den type problemstilling. Den ene er eierskapsmeldingen, hvor vi diskuterer hvordan staten skal bruke sin kapitalrikdom. Den andre er virkemiddelmeldingen som kommer, om Innovasjon Norge og SIVA, de evalueringene vi har gjort av dette, hvordan vi bidrar til bedrifter i en oppstartsfase. Investinor, såkornfond, er virkemidler som har hatt betydning. Likevel skal vi også se i øynene at i hvert fall den første generasjonen såkornfond ikke ga de resultatene som man kanskje ønsket seg, og at det er viktig at statens midler som går inn som risikokapital, også brukes på en god måte. Jeg liker den tilnærmingen at man ser et område som kommer til å vokse sterkt, og spør seg: Kan Norge være en del av denne utviklingen, har vi her bestemte fortrinn, har vi her bestemte muligheter som kan gi oss en mulighet for å sørge for at vi deltar i en næring som vil ha stor produktivitetsutvikling, store markeder og god inntektsstrøm? Med stadig økende global konkurranse må vi utvikle områder der vi kan ha komparative fortrinn – enten de er naturgitte eller samfunnsskapte – i tillegg til å satse på generelle, gode rammevilkår for næringsvirksomhet i Norge. Regjeringen satser allerede betydelige midler på medisinsk forskning og kommersialisering av medisinsk teknologi. Medisinsk og helsefaglig forskning omfatter en stadig større andel av den totale forskningsinnsatsen i Norge. Helseforetakene og universitets- og høyskolesektoren prioriterer medisinsk og helsefaglig forskning høyt. Det har også vært en økning i midler til helseforskning gjennom Norges forskningsråd. Jeg nevnte de velfungerende helseregistrene som et godt grunnlag for å gi pasientene god behandling og oppfølging, men også for å kunne forske på og utvikle gode næringsområder. Samtidig er det viktig at vi ivaretar gode personvernhensyn, for dette dreier seg jo om viktige opplysninger om enkeltpersoner. Vi ønsker å utnytte den høye kompetansen vi har innenfor det medisinske og helsefaglige området. Interpellanten nevner Oslo Cancer Cluster, som er fremragende internasjonalt på sitt område, men det finnes også andre gode eksempler. Også i innovasjonsmeldingen – Et nyskapende og bærekraftig Norge – var dette berørt, særlig behovsdrevet innovasjon og næringsutvikling i helsesektoren og det å legge til rette for et innovativt og nyskapende næringsliv. Vi vil fortsette å se på om virkemiddelapparatet er godt nok innrettet for å møte behovene innenfor medisin og helse. Moderne medisinsk behandling, herunder også bruk av diagnostikk og legemidler, bygger i økende grad på bioteknologi og genteknologi. Her har vi også det siste tiåret betydelige og langsiktige forskningsinnsatser. Vi ser betydningen av annen naturvitenskapelig og teknisk forskning også innenfor det nukleære feltet, som f.eks. ved Institutt for energiteknikk – at det har betydning for medisinsk forskning, er spennende. Slik har vår forskningssatsing frembrakt medisinske og bioteknologiske forskningsmiljøer som helt sikkert kan gå inn i en slik næringssatsing. Jeg viste innledningsvis til at medisinske virksomheter, og i særdeleshet legemiddelprodusenter, er rettet inn mot globale markeder. Det betyr også at vi har et stort potensial, hvis vi lykkes, men at konkurransen er tilsvarende krevende. Derfor er det også viktig å ha en god kommersiell og industriell kompetanse som det private næringsliv må bruke for å lykkes internasjonalt. I forskningsmeldingen, Klima for forskning, meldes det at det skal arbeides systematisk med å utvikle kunnskapsgrunnlaget på de brede teknologiområdene IKT, bioteknologi og materialteknologi/nanoteknologi. Vi lager nå strategier på flere av områdene, og det også å ha en kommersiell strategi, en industriell strategi, blir viktig. Vi arbeider nå med en helhetlig strategi på det bioteknologiske området. Vi hadde nettopp en oppstartskonferanse for nanoteknologi, og tilsvarende er det også strategiarbeid for IKT. Disse strategiene vil danne grunnlag for næringslivssatsingene og forskningen og innovasjonsgrepene som vi må gjøre for å lykkes. Når det gjelder spørsmålet om kapitaltilgang og framtidige offentlige finansierings- og støtteordninger til utvikling av norske legemiddelvirksomheter, må det også ses i sammenheng med støtte til ulike sektorer og næringer. Vi har et internasjonalt regelverk som vi selvsagt må forholde oss til, slik at vi ikke setter oss selv eller bedriftene i en uheldig situasjon opp mot det internasjonale regelverket som gjelder. Likevel har regjeringen vist at det går an å ha en ikke-nøytral politikk som er i overensstemmelse med EØS-regelverk, WTO-regelverk og internasjonale avtaler. Vi kan legge til rette for de områdene hvor vi har en spesiell kompetanse, eller vi har et spesielt behov. Med de demografiske utviklingstrekkene som interpellanten godt beskrev, med en dobling av antall pensjonister fram til 2050, med færre sysselsatte per pensjonist, trenger vi alle de gode kreftene, alle de gode ideene og alle de teknologiske framskrittene som kan hjelpe oss til å få en god helsetjeneste, et godt omsorgstilbud og en god alderdom for alle, men også for yngre som trenger medisinsk behandling eller legemidler. Her kan vi skape god næringsvirksomhet og dekke noe av det viktigste som er i våre behov. Jeg tror langt på vei vi har de virkemidlene som skal til for å få til kommersiell virksomhet. Jeg tror definitivt at vi har et godt utgangspunkt, god kompetanse og gode miljøer, men at ufordringen først og fremst ligger i å bruke dem på den rette måten – og kanskje også få virkemidlene enda mer innrettet mot at denne næringen skal lykkes.