trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-02-26:
La meg først si at de siste åtte årene har det blitt lagt ned veldig mange skoler i Norge. Veldig mange grendeskoler har forsvunnet. Mange av dem har gjenoppstått som friskoler eller privatskoler. Det var noe som tidligere kunnskapsminister Kristin Halvorsen ble konfrontert med flere ganger, hvorfor så mange grendeskoler ble borte. I vårt felles hjemfylke, Telemark, er det en diskusjon om skolestrukturen. Det er en diskusjon som kommer av det faktum at det er fylkeskommunen som eier og driver de videregående skolene. Da det ble et maktskifte i Telemark fylkeskommune og det kom inn en rød-grønn koalisjon, ble det bl.a. en stor diskusjon om fremtiden for skolene i Vest-Telemark. Jeg tror det er et fornuftig utgangspunkt at fylkeskommunene, når de eier skolene, også bestemmer sin lokale skolestruktur. Jeg kan ikke gi noen garanti for enhver skole i Norge, annet enn å si at det er fylkeskommunene og kommunene som skal bestemme. Så til spørsmålet om friskoler. Etter gjeldende privatskolelov har fylkeskommunen rett til å uttale seg i forbindelse med en søknad om godkjenning av privat skole i fylket. Den uttaleretten har bl.a. sammenheng med den lovfestede plikten som fylkeskommunene har til å tilby skoleplasser, til å oppfylle opplæringsmålet. I regjeringserklæringen, hvor det står – som representanten Vågslid helt riktig påpeker – at man ønsker en ny friskolelov, står det også at det på samme måte som i dag skal tas hensyn til lokale innspill, både fra fylkeskommunen og fra kommunen. En relevant innsigelse fra en fylkeskommune ville være hvis etableringen av en ny skole ville få veldig store følger for skoletilbudet. Igjen: Som sagt er det fylkeskommunen som har et hovedansvar for sine lokale tilbud. Jeg må jo håpe at de skolene som – vi har i Telemark, holdt jeg på å si – er i Telemark, er så gode at elevene har lyst til å gå der fordi det er gode skoler, og ikke bare fordi det ikke finnes alternativer.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-02-26:
For det første er det helt sikkert ikke riktig at det under Kristin Clemet ble gitt godkjennelse til kommersielle skoler, for det var det ikke tillatelse til. Statsstøtte går i hvert fall ikke til kommersielle skoler. Utbytteforbudet som er i dagens lovverk, og som ble praktisert også i de foregående åtte årene, er akkurat det samme utbytteforbudet som var da Høyre sist satt i regjering. Reglene for fylkeskommunens innsigelsesrett og retten til å bli hørt er også lik de i dag. Forskjellen på loven da Høyre satt, og loven da den rød-grønne regjeringen satt, dreier seg ikke om utbytteforbud. Det er likt. Det dreier seg heller ikke om hvorvidt kommunene og fylkeskommunene skal ha rett til innsigelse. Det er likt. Det dreier seg rett og slett om formålet med skolene. Vi har tenkt å beholde en mulighet for fylkeskommunene. På samme måte som det under den rød-grønne regjeringen ble godkjent 10 000 plasser i friskoler, kan det nok hende også i fremtiden at …
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-02-26:
Jeg er helt enig i at det vil være umulig å åpne for kommersielle videregående skoler. Jeg ønsker ikke kommersielle videregående skoler, det ønsker heller ikke regjeringen. Derfor ligger utbytteforbudet fast. Det er fristende å si at spørsmålet må returneres, for det var 68 videregående skoler som ble godkjent og satt i drift i de åtte årene under de rød-grønne, bl.a. et privat toppidrettsgymnas i Telemark. Jeg mener at man også må ha den samme logikken med en ny friskolelov. Det skal være mulighet til å se på lokale forhold, og det skal tillegges vekt, men det kan ikke være sånn at man skal si bom stopp for absolutt alle nyetableringer av private skoler kun fordi elevtallet går nedover. Det har heller ikke de rød-grønne gjort i de foregående åtte årene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-02-26:
La meg bare først si at juks ikke skal lønne seg – det er veldig viktig. Jeg er enig i premisset i spørsmålet til representanten Giske. Jeg må også understreke at sommeren 2012 påbegynte Utdanningsdirektoratet et omfattende tilsyn med Akademiet-skolene og Bergen Private Gymnas. På bakgrunn av det tilsynet er det fattet vedtak om tilbakekreving av til sammen 12,7 mill. kr som ikke skal ha kommet elevene til gode. Det vedtaket er påklaget, og departementet er klageinstans. Derfor kan jeg ikke gå inn på de konkrete sakene nå. Men jeg kan si noe generelt, og det første er at jeg er enig i at det er et godt prinsipp at man ikke skal ha såkalte kommersielle friskoler. Jeg mener at utbytteforbudet er fornuftig, og jeg mener at det skal håndheves og praktiseres strengt. Man kan jo selvfølgelig argumentere for at når noen blir tatt for å bryte regelverket, tyder det på at håndhevingen fungerer, at regelverket er klart, og at det går an å ta dem som ikke følger det. Men samtidig mener jeg at det er viktig at regelverket også blir praktisert strengere, og vil se på muligheten for å gjøre det, altså håndheve regelverket bedre og tydeligere. Vi har også varslet at vi vil komme tilbake til Stortinget med en ny friskolelov, for privatskoler som mottar statlig støtte. I den kommer vi også til å vurdere hvorvidt man trenger strengere sanksjoner enn i dag på noen områder. Jeg er helt åpen for at det er en relevant og viktig diskusjon, og der er vi også åpne for å se på å stramme inn regelverket sammenlignet med den praksisen som har vært de siste åtte årene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-02-26:
Straffet brutalt – det vet jeg ikke om jeg kan love. Men uten å gå inn i de sakene hvor departementet er ankeinstans, mener jeg, som et helt generelt prinsipp, at lovverket er soleklart. Statstilskuddet skal gå til elevene og komme elevene til gode. Det er ikke anledning til å ta ut utbytte. Under den friskoleloven som også de rød-grønne styrte med, er det f.eks. anledning til å opprette og ha andre selskaper som har samme eier, men da skal det være markedspris mellom dem. Det er ikke anledning til å subsidiere sin egen virksomhet og på den måten forsøke å sno seg unna utbyttereglene. Jeg mener at konsekvensene hvis det blir avdekket misbruk av dem, skal være klare og tydelige. Som sagt mener jeg vi også må vurdere om regelverket skal strammes inn, om dette f.eks. burde få konsekvenser for fremtidige etableringer og fremtidige søknader fra de samme aktørene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-02-26:
Nå stiller representanten Giske spørsmålet på en sånn måte at det er umulig å svare uten å gå inn i de enkelte sakene. Men jeg har sagt veldig klart og tydelig hva jeg mener er utgangspunktet, nemlig at man skal ta konsekvensene av regelbrudd, og reglene er etter min mening soleklare. Jeg er nok – med fare for å legge meg til venstre for Trond Giske – ikke helt sikker på at det ikke også kan være svakheter i regelverket som kan være verdt å se videre på. For eksempel er jo ikke problemet at privatskoler tar ut utbytte – det er forbudt og kommer fortsatt til å være forbudt under denne regjeringen. Problemet er at ifølge den loven som de rød-grønne styrte etter i åtte år, er det også anledning til f.eks. å opprette selskaper med samme eier, som gjør at man kan drive en type internfakturering. Det er jo der de fleste sakene har oppstått. Det er ikke sikkert at det er mulig å løse i en enkel håndvending og på en praktisk måte, men det er definitivt verdt å se nærmere på.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Jeg har følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «En rekke privatskoler har fått krav om tilbakebetaling av offentlig støtte etter brudd på regelverket for statsstøtte. Hvordan vil statsråden sikre at dette faktisk gjennomføres fullt ut og på en måte som sikrer at det ikke skaper et inntrykk av at juks lønner seg?»
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Først og fremst viser vel disse erfaringene at det nesten ikke er noen grenser for kreativiteten i enkelte skoler for å få tatt penger ut av systemet. Det er vel sånn – så vidt jeg har oversikt over – at alle de skolene som fikk godkjenning og fikk begynne opp høsten 2005 under Clemet, på en eller annen måte er tatt for brudd på statsstøtteregelverket. Bekymringen er jo selvsagt at med den liberaliseringen som regjeringen planlegger – først med en skjønnsparagraf, deretter med å fjerne formålsbestemmelsene for private skoler og ha en generell åpning – vil omfanget av dette kunne bli mye større. Desto viktigere er det at det settes et solid eksempel i disse sakene som nå ligger til behandling. Det er det jeg ønsker å få bekreftet, uten at man går inn i selve saksbehandlingen: At man tydelig og bestemt vil vise at denne type adferd ikke lønner seg og blir straffet brutalt.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Jeg tror i og for seg ikke det er regelverket det er noe feil med, men når private aktører helt åpenbart har økonomisk overskudd som sitt overordnede mål – det er riktig at kommersielle aktører har det, jeg har selv vært næringsminister og er veldig tilhenger av private bedrifter som går med overskudd – er det uegnet når hovedfinansieringen eller totalfinansieringen stort sett er statsstøtte. Det krever veldig mye kontroll og åpner for veldig mye kreativitet. Når man da blir tatt, åpner det for en omfattende juridisk prosess med klagebehandling inn til departementet, i siste instans også mulige rettssaker, og stor juridisk ekspertise som leies inn på privat hold. Kanskje ønsker man seg et forlik, å få saken ut av verden. Kan statsråden forsikre at det ikke i disse sakene vil bli lagt opp til slike forenklede løsninger med forlik, og at man forfølger disse sakene fullt ut? Det er det som er mitt hovedanliggende i dag.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-11-13:
På vegne av representantene Rigmor Andersen Eide, Marit Arnstad og meg selv vil jeg framsette et forslag om en klimalov.
Svein Harberg (Høyre), 2014-11-13:
Å legge til rette for at innbyggerne våre kan gjøre gode valg i hverdagen, er en vesentlig oppgave for oss som folkevalgte på Stortinget. Prop. 126 S for 2013–2014 med nødvendig oppfølging i Prop. 128 L for 2013–2014 er viktig i så henseende. Disse sakene gjelder tilpasning for at flere skal ta i bruk den internasjonale miljømerkingen som er felles for EU. Den norske merkingen med Svanemerket er mye benyttet, men den gjelder bare som god informasjon her i landet. Å få flere norske produkter merket med det europeiske miljømerket vil gi økt tilgjengelighet og økt konkurransekraft for produktene og styrke Norge som leverandør på det europeiske markedet. Det er derfor en samlet komité som stiller seg bak forslaget om å justere betalingsregimet, slik at det legges til rette for at flere produsenter tar i bruk merkingen. Gjennom å differensiere gebyrene blir det lettere for mindre produsenter å delta i merkingen, og det forventes at dette vil gi økt bruk og bedre økonomi i ordningen. Det kan også forventes at økt bruk vil gi en selvforsterkende effekt på ordningen. Gebyrene skal i utgangspunktet dekke kostnadene. Inntil økt bruk er på plass vil det imidlertid oppstå et økt behov for tilskudd til administrasjon av ordningen. Komiteen stiller seg også positiv til dette. Innlemming av nytt betalingsregime i henhold til EØS-komiteens avgjørelse krever endringer i norsk lov. Positivt vedtak i forbindelse med Prop. 126 S krever derfor også tilpasning gjennom lovendringene som er ivaretatt i Prop. 128 L. Komiteen har behandlet begge sakene parallelt og stiller seg enstemmig bak forslagene i begge sakene.
Svein Harberg (Høyre), 2014-11-13:
Deler av denne debatten er ganske enkel å forholde seg til. Den går på hva en ideelt ønsker seg. Når Arild Grande er tydelig på at han vil ha ned andelen private leverandører innenfor dette området, ja så vil han det, det står han for, og det kan vi respektere. Så sier vi at det ikke er noe viktig mål for oss, vi vil ha gode tjenester. Det som blir underlig for meg, er alle som griper fatt i denne 14-månederskontrakten som om det liksom var verden i barnevernstilbudet framover. Samtlige har sett totalt bort fra at et flertall i Stortinget denne sesjonen har sagt nei til å fortsette med skjermede anbud for de ideelle. Det gir en konsekvens, og det er det at en måtte ha et kortere anbud for å få felles tidspunkt for å utlyse tilbudet på nytt. Alternativet hvis regjeringen skulle følge opp stortingsflertallet – og det skal den jo – var å ta de ideelle plassene som kontrakten nå gikk ut på, og lyse dem ut i det åpne markedet, altså en konkurranse mellom de ideelle og de andre private om de plassene som da skulle ut på nytt anbud. Jeg er helt sikker på at det ønsker ikke verken Kristelig Folkeparti eller de andre. Men hvis regjeringen skal følge opp stortingsvedtaket, er det det den må gjøre. Med å ha 14-månederskontrakt slik at det er felles utløp for hele gruppen, vil det fortsatt være åpen konkurranse mellom de ideelle og de private om alle de plassene. Det er en god løsning. Jeg synes det er underlig å få kritikk for at en følger opp stortingsvedtaket. Så hadde Rigmor en liten visitt om tidspunktet, altså dette om å gå inn for langsiktighet, slik som helsekomiteen gjorde. Den gjorde det på et helt annet tidspunkt. Å gjøre det helt oppunder at nytt lovverk trer i kraft, vet vi fra andre saker er en helt annen situasjon enn å gjøre det flere år i forkant. Andre saker har endt opp med ESA-sak der en har blitt dømt for at det ikke er lov. Dette skaper en usikkerhet for plassene og for tilbudet. Vi i Høyre har knalltro på de ideelle. Vi har ingen tro på at de blir taperne i et åpent anbud. Vi tror de kommer til å levere akkurat like godt og akkurat like variert og være akkurat like gode bidragsytere. Som før sagt: Vi har bruk for alle plassene – og dessverre antakelig bruk for enda flere i tiden som kommer. Det er skisser på bordet når det gjelder hvordan en kan løse pensjonskostnadene, de historiske pensjonskostnadene. Det blir spennende å se om vi kan finne en god løsning for det, og det vet jeg at det arbeides aktivt med.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
Jeg er veldig glad for at det er en samlet komité som stiller seg bak begge sakene. EU Ecolabel, bedre kjent som Blomsten, er EUs miljømerke. Norske produsenter kan søke om å merke sine varer og tjenester med dette. Blomsten er en del av EUs politikk for bærekraftig forbruk og produksjon. I Norge har vi som kjent miljømerket Svanen. Miljømerket gir informasjon om at visse krav til produktene og produksjonen er oppfylt. Når forbrukerne velger varer og tjenester som er miljømerket, skal de være sikre på at de foretar gode miljøvalg. Målet med miljømerking er å redusere negative virkninger på miljø, helse, klima og natur. Som komiteen påpeker, er god miljømerking viktig for at kundene skal kunne gjøre gode valg ved kjøp av varer og tjenester, og felles europeisk merking og kriterier er et godt tiltak. Lovendringen som nå foreslås, gjelder endringer i gebyrene for å få miljømerket Blomsten. Formålet med nytt gebyrsystem er å få flere produsenter til å merke sine varer og tjenester med Blomsten. I Norge er det i dag kun sju produsenter som har dette merket på sine produkter. Det er produsenter av universalrengjøringsmidler, papir, tekstiler og innendørs maling og lakk. Endringen av gebyrsystemet skal gi en mer rettferdig økonomisk fordeling. For produsentene betyr endringen at de som har størst omsetning, skal betale forholdsmessig mer til drift av merket enn dem som har liten omsetning av miljømerkede produkter. Jeg er glad for at komiteen støtter regjeringens forslag til endring i forbrukermerkeloven, slik at de nye og mer fleksible gebyrsystemene også vil gjelde for Norge. Fordi gebyrene uansett er relativt lave, vil endring i gebyrene for produsentene ikke bli merkbar for forbrukerne. Som komiteen forventer jeg at lovendringen kan føre til bedre utbredelse av Blomsten blant norske produsenter, og at dette igjen vil bidra til at norske produkter får en bedre konkurranseposisjon i Europa. Som komiteen antar jeg at økt utbredelse av Blomsten også vil føre til bedre økonomi til driften av denne merkeordningen.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
Som jeg sa i mitt innlegg, er alle barn forskjellige, og vi trenger forskjellige tilbud til det enkelte barn. De ideelle aktørene har sine spesialiteter og sine gode ting som er viktige for noen barn, og de private aktørene har sine spesielle områder. Vi må heller ikke glemme de statlige institusjonene, som også er med på å gi et godt tilbud til det enkelte barn. Hovedanliggendet i denne debatten må være at hvert enkelt barn til enhver tid får et tilpasset tilbud, og da trenger vi både de ideelle organisasjonene, vi trenger de private, og vi trenger de statlige institusjonene. Det som er mitt mål, er å sikre at vi har nok gode, kompetente institusjonsplasser som er tilpasset det enkelte barn til enhver tid.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
De ideelle aktørene har sine særtrekk, men det har også de kommersielle og de statlige. Jeg har lyst til å minne representanten Arild Grande på at da de rød-grønne hadde regjeringsmakten, var det også denne skjermede anbudskonkurransen, men likevel har vi altså kjøpt omtrent halvparten av de plassene som er blitt brukt her, fra private aktører. Det er 40 pst. fra ideelle og 60 pst. fra de kommersielle. De kommersielle har sine særtrekk, det har de ideelle, og det har også de statlige, og det er viktig at vi anerkjenner alle disse særtrekkene, for vi trenger alle institusjonene for å hjelpe det enkelte barn til enhver tid.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
Vi er avhengig av at vi har en langsiktighet for det enkelte barn, og vi er helt enig i at det er viktig å få det på plass. Samtidig er jeg sikker på at de barna dette gjelder nå, vil få den stabiliteten, den tryggheten og den roen de trenger. Det som er viktig, og som jeg informerte Stortinget om rett etter påske, da vi diskuterte denne saken først, er at vi hadde et anbud som gikk ut, og regjeringen har vært veldig klar på at den ønsker å se på muligheten for å likestille alle aktører innenfor barnevernstjenesten. Vi ønsker å kunne samkjøre de anbudsprosessene som vi skal i gang med i 2016. Det vil gi oss en mulighet til å kunne få på plass mer langsiktighet og større forutsigbarhet når vi får se alle tiltakene under ett, både de anbudene som dreier seg om institusjoner, og de andre anbudene som skal på plass fra 2016.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
Jeg har informert Stortinget før om at vi skulle gå i gang med en kortsiktig anbudsrunde for å få avklart det som vi nå skal ta opp med direktoratet om å likestille alle aktørene, samtidig som vi også skal vurdere handlingsrommet innenfor EU-direktivet. Det anbudet gikk ut 15. oktober, og lov om offentlige anskaffelser setter klare begrensninger for å endre de forutsetningene som allerede var lagt inn i den konkurransen. Hvis jeg skulle ha trukket det anbudet som var satt i gang, hadde det altså– når vi kommer på nyåret – vært barn som hadde stått uten kontrakter, uten tilbud. Derfor er det viktig å få på plass dette korte anbudet vi nå skal ha. Så skal regjeringen vurdere hvilke kriterier som skal ligge til grunn for det neste anbudet, som vi skal lyse ut når vi kommer på nyåret. Jeg er også veldig glad for det forslaget som er kommet fra Venstre, som det er viktig å ta med seg og se på når vi skal diskutere dette og få nye anbudskonkurranser på plass.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
Jeg har også registrert at SV var bekymret for dette. Nå er det slik at både SV og Arbeiderpartiet har sittet med makten i åtte år, og pensjonskostnadene har jo ikke kommet akkurat nå; det har vært en utfordring også for den forrige regjeringen. Jeg er veldig opptatt av at vi skal kunne klare å få på plass en ordning for dette, og jeg vet at det er en viktig ting for de ideelle – og akkurat nå vet jeg også at det er møter mellom samarbeidspartnerne om dette temaet. Jeg kan forsikre representanten fra Venstre om at dette er noe som regjeringen jobber aktivt med å prøve å komme fram til en løsning på, slik at vi kan få et mye bedre grunnlag for alle aktørene når en så skal gå inn i en anbudsprosess.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
Jeg har lyst til å starte innlegget med å si at jeg er helt enig med Kristelig Folkeparti i beskrivelsen av de ideelle. Vi er helt avhengige av de ideelle, og de ideelle organisasjonene og frivilligheten i Norge er noe av limet i samfunnet – som får det til å gå rundt. Staten kan ikke overta alle oppgaver, derfor er vi avhengige av å ha ideell virksomhet og frivillighet som kan være med og bidra til å løse gode samfunnsoppgaver. Denne regjeringen er opptatt av å ha gode rammevilkår for de frivillige og de ideelle fordi de er viktige aktører som vi trenger. Når jeg hører denne debatten, høres det ut som det kun er ideelle aktører som kan drive gode barnevernsinstitusjoner i dag. Jeg har lyst til å minne om at vi har mange gode statlige barnevernsinstitusjoner, og vi har mange gode private kommersielle institusjoner – som har sine egne særtrekk, som representanten Arild Grande var inne på. Hvis det er sånn at det bare er de ideelle som klarer å levere, og som har disse spesielle særtrekkene, lurer jeg på hvorfor ikke Arbeiderpartiet har kjøpt flere tjenester fra de ideelle. Det er viktig at vi har ideelle aktører med sine særtrekk, og at vi har private aktører med sine særtrekk. De har forskjellige turnuser, forskjellige arbeidsforhold og forskjellige metoder. Det er dette mangfoldet man trenger for det enkelte barn. Jeg registrerer også at nestlederen i SV nå går ut og sier at fagbevegelsen virkelig må se på hvordan de private driver med hensyn til turnuser. Ved å få på plass dette anbudet nå – vi legger opp til en samlet anbudsprosess – vil porteføljen av plasser fra 2016 settes sammen slik at tilbudet blir enda bedre tilpasset de ulike målgruppene av barn og ungdom. Dette innebærer også at man kan tilby det enkelte barn et tilbud av god kvalitet, som er tilstrekkelig differensiert og tilpasset ulike behov. Det er mitt hovedmål. Som barneminister skal jeg sikre at alle barn i Norge som trenger hjelp, til enhver tid får tilbud. Jeg har stor tro på at de ideelle organisasjonene kommer til å levere gode anbud i den videre prosessen, fordi de har gode tjenester og god kvalitet. Da er jeg helt sikker på at de kommer til å være med og levere tjenester på det nivået vi har i dag, og også på et høyere nivå – for vi kommer til å trenge hjelp til barn som trenger hjelp.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
Jeg tror vi alle vet at avtaler som den enkelte har på sin arbeidsplass, er noe man har med sin arbeidsgiver. Jeg har ikke tenkt å stå her og garantere noen ting overfor SVs representant Bergstø, men det jeg kan garantere på Stortinget, er at det vedtaket som blir gjort her i dag, og det forslaget som Venstre har lagt fram, skal jeg gjøre det jeg kan for å følge opp som statsråd på det feltet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
Jeg er opptatt av at de som jobber i barnevernet, skal ha gode arbeidsforhold og gode ansettelsesforhold. Det er også opp til den enkelte arbeidsgiver å sikre. Staten er en god og stor arbeidsgiver for de ansatte innenfor det statlige barnevernet, og da er det, når vi nå skal gå i gang med en strukturendring innenfor barnevernet, viktig at omleggingen blir gjort i nært samarbeid med de ansatte og organisasjonene. Jeg er veldig glad for at man i det arbeidet som vi har satt i gang, allerede nå har hatt et godt møte med KS, og vi har også hatt flere møter med aktørene og organisasjonene for å få innspill til hvordan denne endringen kan gjøres på en god nok måte.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
Jeg er også kjent med at det er noen aktører som opererer med kontraktansettelser og ikke faste ansettelser. Det må være opp til den enkelte arbeidsgiver hvordan de organiserer sine ansatte. Men det er litt av den samme debatten som vi hadde i forrige sak – det er viktig at vi som oppdragsgiver har gode anbud, gode kriterier og gode prosesser i dette arbeidet, og at vi passer på at vi ivaretar den enkelte arbeidsgiver på den måten ut fra de ideelle, private eller statlige aktører som skal være med og bidra når det gjelder dette. Jeg kan ikke gå inn i den enkeltes ansettelsesforhold når det gjelder de private aktørene, men det som er mitt hovedanliggende, er at vi sikrer at vi alltid har gode institusjoner og gode fosterhjem for det enkelte barn når vi trenger det.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
Nei, det er jeg ikke fornøyd med. Den evalueringsrapporten som vi fikk i 2011, om det statlige og det kommunale barnevernet, viste helt klart at vi har store utfordringer. Den viste også at det var liten kontroll med de økonomiske kostnadene etter reformen. Det var derfor jeg satte i gang den endringen som vi nå skal få på plass. Det er også derfor Stortinget enstemmig har sagt at Bufetat er nødt til å få på plass en bedre kostnadskontroll enn det de har hatt. Bufetat jobber nå med å få kontroll over disse kostnadene, som Stortinget har bedt dem om å gjøre.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-11-13:
I budsjettproposisjonen for 2015 fra Helse- og omsorgsdepartementet slår regjeringen fast: «Regjeringen ønsker også at handlingsrommet for å inngå langvarige og løpende avtaler ved offentlige anskaffelser skal utnyttes for å sikre brukere og pasienter gode og stabile tjenester. Økt bruk av langvarige og løpende avtaler vil også bidra til mer stabile rammevilkår for ideelle organisasjoner som leverer helse- og sosialtjenester.» Likevel gjennomfører den samme regjeringen nå en anbudsrunde i barnevernet for 14 måneder. Jeg er klar over at det gjøres for å få felles utløpsdato med kommersielle barnevernsinstitusjoner, men ser ikke statsråden at dette korte anbudet er i direkte strid med målet om stabile vilkår for ideelle?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-11-13:
Aller først: Jeg registrerer at både Høyre og Fremskrittspartiet prøver å angripe Kristelig Folkeparti for å ha et større fokus på egen ideologi enn på det som er barns beste. Jeg har bare lyst til å si at når det gjelder Kristelig Folkepartis ideologi, så innebærer det et veldig sterkt sivilsamfunn, et sivilsamfunn som slipper til ulike aktører som kan bidra til å løse viktige velferdsoppgaver. Å mistenkeliggjøre kampen for ideell sektor, for ideelle aktører i velferdssamfunnet, er i beste fall en grov misforståelse. For Kristelig Folkeparti handler ikke disse sakene først og fremst om lov om offentlige anskaffelser og anbudsregler og konkurranse. For Kristelig Folkeparti handler det om at vi har, og har hatt i mange år, ideelle aktører som bidrar med sine gode tjenester i velferdssamfunnet vårt. Vi mener det er viktig at disse tjenestene også i framtiden skal finnes for oss, for barna våre, foreldrene våre, for barn som trenger hjelp, som trenger et sted å bo eller behandling, for eldre, for mennesker med rusproblemer, med psykiske problemer. Det viktige er ikke fri konkurranse, det viktige er å finne måter det offentlige kan tilby befolkningen disse tjenestene på, og betale de ideelle for dette arbeidet. Det trengs politisk tilrettelegging og politisk vilje for å få det til, og vi er veldig glade for alle de politiske partiene på Stortinget som ser dette, og som vil dette. I dag skal Venstre ha ros for at de bidrar til å sikre at noen ideelle kan holde ut litt lenger. Et samlet storting er enig om at vi ønsker at ideelle aktører skal bidra med sine tjenester, og at de skal få gode vilkår. Stortinget og regjeringen – i hvert fall Helsedepartementet – er enige om at en viss anbudslengde gir begge avtaleparter forutsigbarhet og stabilitet. I innstillingen sier en samlet komité at det er viktig å sikre at ideelle kan fortsette sitt arbeid. Dersom de ulike aktørene skal operere på like betingelser, vil de kommersielle raskt utkonkurrere de ideelle. Dersom regjeringspartiene og stortingsflertallet fortsetter å insistere på at konkurranse skal være det styrende istedenfor politiske prioriteringer, frykter Kristelig Folkeparti at gode tilbud legges ned, at fagfolk med lang erfaring og viktig kompetanse sies opp. Helt til slutt: Dersom ideelle aktører forsvinner, er jeg redd for at det norske samfunnet kommer til å bli ganske mye fattigere.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-11-13:
Jeg vil gi ros til Senterpartiet for at de engasjerer seg i barnevernspolitikken, selv om de dessverre ikke er representert i familie- og kulturkomiteen. Kristelig Folkeparti kommer til å stemme for at dette forslaget vedlegges protokollen, fordi statsråden har varslet en helhetlig gjennomgang av strukturen i barnevernet. Vi er enig i behovet for en gjennomgang. Forslagsstillerne peker dessuten på noen andre viktige elementer. De peker på den kommunale egenfinansieringen av institusjonsplasser. Kristelig Folkeparti er også opptatt av dette og har advart mot eventuelle negative effekter av økt egenandel. Kristelig Folkeparti er også enig med Senterpartiet i behovet for tydeliggjøring av ansvars- og oppgavefordeling i barnevernet. Over til et annet aktuelt tema på barnevernsområdet. Statsråden sier ofte at det er hensynet til barnets beste og ikke hvem som driver tilbudene, som skal være det avgjørende. Vi er selvsagt enige om at hvert enkelt barn skal få det tilbudet akkurat det barnet trenger, når det trenger det. Det er selve formålet med barnevernloven. Men det er interessant at dette kommer som svar når vi diskuterer hvordan vi skal legge til rette for de ideelle aktørene. Vi vet alle at de eneste som har andre sidehensyn for sin drift enn et best mulig tilbud til barnet, er private aktører som ikke driver på ideell basis. Alle ikke-ideelle private aktører må selvsagt drive med fortjeneste. Det er en forutsetning for kommersiell drift. Det er ikke noe mystisk eller galt ved det, det er en ærlig sak, men dette er altså eiere som må ha en fortjeneste. Slik er det ikke hos de ideelle. Der handler det kun om å gi et best mulig tilbud til det enkelte barn. Vi risikerer ikke at offentlige velferdsmidler brukes til noe annet enn gode velferdstjenester når det offentlige velger å bruke ideelle aktører. Det er et poeng som jeg synes fortjener å bli nevnt. Kristelig Folkeparti mener det er bra med et mangfold av aktører i det norske velferdssamfunnet. Vi vil ha offentlige aktører, vi vil ha ideelle og andre private aktører. Det finnes mange gode private aktører også innenfor barnevernet som ikke driver på ideell basis, men det finnes også kommersielle aktører som vi har lest om i avisene i det siste, som tjener veldig mye penger på å selge barnevernstjenester til det offentlige. Vi er mange som reagerer når vi leser at hundrevis av millioner kroner som er bevilget av Stortinget til barnevernstjenester, ender opp som privat profitt. Det er en ærlig sak at private aktører må tjene penger, men jeg er veldig glad for at komitéleder Harberg har vært tydelig på at det er behov for en gjennomgang for å se på dette.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-11-13:
Statsråden sier i sitt innlegg at hun vil legge til rette for full likebehandling av ideelle og kommersielle aktører. Da må jeg stille det helt enkle spørsmålet: Hvis man ser bort fra de historiske pensjonsforpliktelsene, ser statsråden at ideelle aktører har særtrekk som skiller dem fra kommersielle aktører?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-11-13:
Nå snakker statsråden om mangfoldet i tilbudet, og det er vi enig i alle sammen, at vi skal ha mangfold i tilbudet. Men ser statsråden at det er særtrekk ved måten de ideelle driver på, f.eks. når det gjelder ansettelser, arbeidstidsbestemmelser, pensjonsbestemmelser, som skiller dem fra kommersielle aktører? Jeg ber statsråden svare på det.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-11-13:
Jeg må innrømme at jeg blir veldig urolig når jeg hører retorikken fra regjeringspartiene i denne saken. Representanten Harberg vektlegger at han synes det er ulogisk å skille mellom de ideelle og de kommersielle. Det viser at man ønsker en lik konkurranse mellom de ideelle og de kommersielle, og at man egentlig ønsker at det skal komme i gang fortest mulig. Det begrenser muligheten for de ideelle til å forberede seg på den nye konkurransen, all den tid vi vet at det ligger forslag her som man kan gå for, som vil gi nødvendig tid både til å få løst pensjonsforpliktelsene og til å drive et arbeid som forbereder de ideelle på en ganske tøff konkurranse. Videre klarer ikke engang statsråden å svare på det enkle spørsmålet når hun blir utfordret to ganger i replikkordskiftet, om hun ser at det er særtrekk ved de ideelle som skiller seg fra de kommersielle. Det viser for meg i hvert fall veldig tydelig at det ikke er en forståelse i regjeringspartiene for at et sånt særtrekk finnes. Jeg mener det er særlig to forhold som må utfordres i denne debatten. Det ene er det som går på pensjonsutfordringene hos de ideelle. Det må selvsagt finnes en løsning om det i det hele tatt skal være snakk om en reell konkurranse. Jeg mener at det er ingenting i veien for at regjeringen kan ha en prosess som klarer å løse disse utfordringene for de ideelle, om man så velger å gå for det forslaget som Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet har lagt fram i denne saken. Det har aldri framkommet noen dokumentasjon på at det ville ha hindret regjeringen i å løse det arbeidet. Så det kan kun være ideologiske årsaker til at man velger å gå imot et sånt forslag, og at man ønsker den åpne konkurransen velkommen så tidlig som mulig. Det andre er at jeg mener helt oppriktig at de ideelle har særtrekk som skiller seg fra de kommersielle, bl.a. når det gjelder lønnskostnader, da ideelle har stor grad av faste ansettelser, mens kommersielle aktører ikke har det. Skal det bli en reell konkurranse på like vilkår, må anbudene i framtiden også innenfor EUs anskaffelsesdirektiv ha en sånn innretning at det blir mulig for de ideelle å konkurrere opp mot de kommersielle. Dersom regjeringen ikke er opptatt av det, at det finnes et sånt særtrekk hos de ideelle, frykter jeg at det heller aldri vil bli lagt inn i anbudene. Det er det vi nå er opptatt av at vi får noen svar på fra regjeringspartiene.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-11-13:
Det er en viktig ideologisk debatt vi er midt inne i, og man lærer mye om partienes posisjoner gjennom det som blir sagt. Spesielt interessant er det å høre at Morten Stordalen mener den korte anbudsfristen er satt i verk av hensyn til barna. Det var nytt, og det var interessant. Jeg forstår Venstres posisjon svært godt, og jeg setter pris på at Venstre søker å løse situasjonen og utfordringene for de ideelle aktørene. Vi vil likevel stemme imot, og det utfra to hensyn: Jeg frykter for det første at dette er en filibustertaktikk fra regjeringspartienes side. Vi vet svært lite om hva regjeringspartienes posisjon er. Hele prosessen er helt uavklart, og vi kan miste verdifull tid som gjør at toget går fra oss før vi får tatt aktive grep som sikrer de ideelle i et nytt regime. Det andre er at vi ønsker handlingsrom til å komme tilbake til saken. Ved å stemme for dette forslaget, mister vi som storting dette handlingsrommet. Da mister vi også muligheten til å påvirke hvordan både pensjonskostnadene og anbudsregimet skal håndteres innenfor EUs nye anskaffelsesdirektiv.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-11-13:
De ideelle virksomhetene er en viktig og integrert del av velferdstjenestene. Uten de ideelle kan ikke samfunnet sikre befolkningen et godt velferdstilbud. De ideelle representerer viktige verdier og har samfunnsnyttige formål. De er en viktig bro mellom myndighetene, frivillige og sivilsamfunnet. Senterpartiet er enig med Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet i at vi må skille mellom kommersielle og ideelle tilbydere av velferdstjenester, også i barnevernet. Vi vil skjerme ideelle tilbydere fra anbudskonkurranse med kommersielle aktører. Derfor fremmet Senterpartiet tidligere i år et representantforslag om å videreføre samarbeidsavtalen mellom staten og ideell sektor og om egne anbudsrunder for ideelle organisasjoner innen barnevernet. Vi er enig i at pensjon er en utfordring for de ideelle, men vi er ikke enig i at de ideelle bør likebehandles med de kommersielle så fort dette problemet er løst. Likebehandling tar ikke høyde for at ideelle ofte har en annen økonomisk styrke og organisasjon enn de kommersielle. Den forskjellen i forhandlingsstyrke og evne til å gå tungt inn i anbudsprosesser vil også være der selv om pensjonsproblemet løses. Vi har en regjering som taler med to tunger: De gjør én ting i rusomsorgen, der de går inn for lengre avtaleperioder, mens barnevernet skal måtte forholde seg til 16-månederskontrakter. Vi støtter forslagsstillerne i å ta i bruk maksimal anbudslengde i anbudsprosessene. Samtidig vil vi understreke at det er et stort demokratisk problem at Stortinget oppfordres til å vedta dette nærmest på midlertidig basis. Årsaken til dette er, som det står i forslaget, at «Norge har ikke lyktes med å få unntak for private, ideelle organisasjoners virksomhet» i EUs nye anskaffelsesdirektiv, som skal tre i kraft i januar 2016. En mer presis beskrivelse er at stortingsflertallet sørger for at Norge gjennom EØS-avtalen må rette seg etter EU-regler også om det ikke er flertall i Stortinget for et slikt regelverk. Når det gjelder barnevernsinstitusjoner og velferdsfeltet generelt, er forutsigbarhet over tid avgjørende ikke bare for at de ideelle skal ha mulighet til å drive, men også for at velferdstjenestene som tilbys, skal være gode. Det som er i ferd med å skje, er at markedsmessig konkurranse får gå foran barn og ungdoms behov og de ansattes behov for å vite hvem de skal forholde seg til, og hvordan de skal forholde seg til hverdagen sin både på jobb og hjemme. Kortsiktige anbudskontrakter resulterer i verste fall i at barn og ungdom som bor på institusjon, som følge av konkurranse og kortsiktige avtaler helt unødig må forholde seg til altfor mange ulike organisasjoner og altfor mange ulike personer i løpet av barne- og ungdomstiden sin. Det ser ut som om regjeringen er mest opptatt av å få flere kommersielle aktører istedenfor å være opptatt av barns beste i denne saken.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-11-13:
I brevet til komiteen sier statsråden bl.a.: «Det er min vurdering at det ikke vil være formålstjenlig å avbryte den pågående konkurransen blant ideelle tilbydere nå.» Videre: «I stedet vil jeg vurdere rammene for neste anbud i lys av pågående utredninger fra Bufdir(...) (...) Dette må jo bety at statsråden i utgangspunktet mener at forslagene er gode, men at det er den korte fristen og det at frist for innsendelse av anbudsdokumenter er gått ut, som er hovedargumentasjonen for at en ikke går inn for disse forslagene. Stemmer det?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-11-13:
Hovedbegrunnelsen for den endringen som ble gjort i 2004 da de regionale barnevernsoppgavene ble overført fra fylkeskommunen til Bufetat, var manglende kostnadskontroll. Kan statsråden redegjøre for utviklingen på kostnadssiden de siste ti årene, og er statsråden fornøyd med den kostnadsutviklingen som har vært?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-11-13:
Senterpartiet hadde varslet at de støtter forslaget.
Terje Breivik (Venstre), 2014-11-13:
Først vil eg takka dei partia som no seier dei støttar Venstres forslag anten primært eller subsidiært. Det er veldig hyggeleg å konstatera at ein får slike tilbakemeldingar. Behandlar ein alle likt, behandlar ein i realiteten alle ulikt, fordi alle har ulike behov. Sjeldan er sanninga meir rett enn når det handlar om kvardagen, livet, til born og unge i usikre omsorgs-, familie- og busituasjonar – born og unge på sitt mest sårbare. Skal me leggja til rette for å kunna ha same skreddarsaumen på tilbodssida som det dei individuelle behova deira krev, må alle gode krefter takast i bruk: ulike offentlege tilbod, ideelle organisasjonar, sosiale entreprenørar og kommersielle aktørar. Utviklinga har dessverre gått i feil retning. Både dei ideelle og dei kommersielle aktørane har dei siste åra fått forverra rammevilkår – store som små. Ikkje minst har dette ramma mindre, private aktørar tungt – i realiteten ideelle aktørar gode som nokon – og resultatet for mange har vore anten sal til ein stor aktør, forringing eller nedlegging av tilbodet. Resultat: mindre mangfald, mindre skreddarsaum og større usikkerheit for dei det gjeld. Venstre er oppteke av å likestilla alle aktørane for å reversera denne utviklinga og sikra mangfaldet ungane våre fortener. Eit godt barnevern har vore, er og vil vera avhengig av ideelle aktørar – sjølvsagt. Venstre er ikkje villige til å setja kompetansen, engasjementet og tilbodet ein representerer på spel, så ein føresetnad for oss – når me heile tida hevdar at målet må vera å likestilla alle aktørane – er at me finn ei løysing på pensjonsforpliktingane dei ideelle har arva. Me meiner at forslaget som Venstre fremjar i salen i dag, varetek dette på ein veldig god måte. Dersom regjeringa no får på plass ei løysing som dei ideelle aktørane kan leva med når det gjeld meirkostnadene dette fører til – i løpet av 2015 eller før kontraktane må vera inngått i april 2016 – har ein oppnådd å likestilla feltet. Viss ikkje dette kjem på plass i løpet av denne perioden, vert regjeringa gjennom dette vedtaket tvinga til på nytt å lysa ut eit skjerma anbod for dei ideelle med fire pluss to års kontraktar og slik sett få meir tid til å få på plass den same løysinga. Forslag nr. 3 handlar om langsiktige, løpande kontraktar. Venstre meiner primært at løpande kontraktar eigentleg er svaret, med tanke på at det er det som utan tvil sikrar tryggleiken og dei langsiktige føreseielege rammene, som er alfa og omega for born og unge i denne situasjonen. Me vel å halda det litt ope og få ei vurdering frå regjeringa før me konkluderer endeleg, men me lèt det ikkje vera tvil om at me primært meiner løpande kontraktar er løysinga. Noko me òg registrerer, er at alle aktørar – meir eller mindre, anten det er ideelle eller kommersielle sosiale entreprenørar – meiner det er den beste løysinga. Eg tek hermed opp forslaga nr. 2 og 3, frå Venstre.
Terje Breivik (Venstre), 2014-11-13:
Representanten Bergstø uttrykte bekymring for måten Venstre ville løysa pensjonskostnadsproblematikken på. For Venstre er det sjølvsagt at staten må bidra tungt. Eg reknar med at statsråden no kan stadfesta at det er ei oppfatning som ho og regjeringa deler, og kan seia litt om korleis det vert jobba for å finna løysingar på pensjonsproblematikken.
Terje Breivik (Venstre), 2014-11-13:
No vart eigentleg innlegget mitt litt annleis enn eg hadde tenkt, i og med at ein fekk ei så kraftfull avslutning frå den førre representanten. Eg må seia at eg synest det er litt beklageleg at ein vel å lesa forslag på den måten, med den typen briller, når det gjeld ei så viktig sak som dette trass i alt er. Eg har stor respekt for den førre representanten med omsyn til at me på grunn av ulike ideologiske ståstader har forskjellige syn på private løysingar. Men dersom presidenten tillèt det, kan eg minna både representanten Rigmor Aasrud og for så vidt Kirsti Bergstø – som var inne på det same, og som tok eit lite oppgjer med det ho valde å kalla for «barnevernsbaroner» – om at ein hovudgrunn til at ein i dag t.d. har sett ein framvekst av dei store private aktørane, og at det er dei som vinn fram, er nettopp eit anbods- og ikkje minst eit kontraktsregime under den raud-grøne regjeringa som avspiste dei private aktørane med det som eg vel å kalla husmannskontraktar. Det var snakk om rammekontraktar, kor krava til talet på plassar t.d. kunne vera at ein heile tida skal ha 20 plassar til disposisjon, og så er det aldri belegg på meir enn seks–sju i beste fall, parallelt med krav til fagkompetanse som overgår dei krava som dei stilte til dei offentlege institusjonane. Og verst av alt, ungane fekk aldri kontraktar på meir enn maks seks månader. Det betyr at barn i ein slik institusjon, på det mest sårbare i livet, når dei spør dei som jobbar der om kor lenge dei skal vera, får til svar: Beklagar, det veit eg ikkje, men du skal iallfall vera her i fire månader til. Dette er det dei no ser resultatet av, og som dei no står her på denne talarstolen og kritiserer.
Terje Breivik (Venstre), 2014-11-13:
Det er brutalt lite når det gjeld taletid, men eg skal prøva å svara på det som representanten Aasrud spør om. Det er akkurat difor ein må ha ein dialog, forhandlingar, med dei det gjeld, dei ideelle, og det er difor det er ei opning for at dersom dette ikkje kjem på plass, er regjeringa pålagd å lysa ut igjen eit skjerma anbod for dei ideelle. Der ligg sikringskosten til Stortinget oppi dette. Det ville vera heilt umogleg, og det veit sjølvsagt representanten Aasrud også, for Stortinget å gå ned på det detaljnivået når ein skal inn i forhandlingar med aktørar, og der staten seier ein er villig til å spytta inn ganske mykje midlar i kassen. Då må det nødvendigvis vera ein tovegs kommunikasjon. Dette har eg tillit til at vert vareteke av regjeringa, og dersom ikkje, ligg det verkeleg bremsemoglegheiter i det forslaget som Venstre no har lagt på bordet. Så har eg lyst til å seia avslutningsvis: Utan private idealistar hadde me ikkje hatt velferdsstat i dag. Me er nøydde til å leggja til rette for det.
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2014-11-13:
Det kan i debatten her virke som om ideologien går foran hensynet til barna – dem det gjelder. Fremskrittspartiet er for mangfold, vi er for forskjellighet – vi er alle forskjellige, vi lever forskjellige liv, akkurat som barna gjør: lever forskjellige liv. De har forskjellige behov, men de er alle unike. Derfor mener Fremskrittspartiet at vi trenger også ulike tilbud og mangfold – nettopp for å ivareta forskjelligheten. Noe vi er opptatt av i samfunnet ellers, er at vi faktisk er forskjellige, at vi velger forskjellige ting, og da synes jeg, som voksenperson, at denne salen bør ta hensyn til at barn i en sårbar situasjon er forskjellige. Det viktigste på barnevernsområdet er nettopp mangfoldet, og når det gjelder konkurranse, er det faktisk ikke slik at det ene nødvendigvis er bedre enn det andre, nettopp fordi barn er forskjellige. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen er i sin plattform klar på at vi ønsker at man fritt skal kunne velge barnevernstiltak etter vurdering av kvalitet. Pris har også vært et tema de siste ukene, ja, slik kan det fort bli når man bestemmer seg for at det ene er det beste, og så står man kanskje uten plasser og må kjøpe de dyreste, fordi det ikke er konkurranse. Da er det heller ikke konkurranse på kvalitet. Fremskrittspartiet er ikke i tvil om at de ideelle leverer gode tjenester, og at de er viktige, men jeg synes det er litt underlig at Arbeiderpartiet og andre tar til orde for at det er de offentlige og ideelle som er best. Det kan virke som om det er varmere hender der enn hos dem som jobber i private kommersielle. Jeg tror også de menneskene som jobber hos private kommersielle, har omsorg og omtanke for de barna de jobber med. Jeg tror faktisk hele det norske folk har en stor omtanke for dem. Derfor er det viktig med flere aktører og økt mangfold. Det er i hvert fall viktig i andre sammenhenger her i livet. Det å skulle ha et avbrudd og legge til grunn økt usikkerhet om plasser er det verste en kunne gjøre. Det er viktig med forutsigbarhet, ikke minst for barna. Vi vil ikke risikere at barna står uten plass, det er dem vi må tenke på. Det er reist mange spørsmål om konsekvensene når det inngås slike avtaler, og da må vi uansett ha med oss barna. Til syvende og sist er det vårt ansvar – og Fremskrittspartiet vil, som Høyre, naturligvis støtte forslaget fra Venstre subsidiært, som ivaretar vår intensjon om å sikre forutsigbarhet for dem det gjelder, dem det angår: de mest sårbare.