Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2021-02-23:
Jeg vet ikke om jeg skal takke for samarbeidet i komiteen, men jeg skal i hvert fall takke for iherdig innsats blant komiteens medlemmer for å komme i mål med denne saken. Hovedoppgavene i den krisepolitikken vi bedriver i Stortinget nå, er å sikre trygghet og forutsigbarhet – trygghet for arbeidsfolk som har mistet jobben eller er permittert, og forutsigbarhet for bedriftene, sånn at de kan trygge arbeidsplassene. Den 19. januar gjorde flertallet i denne sal en rekke kloke vedtak mot regjeringens vilje som vil bøte på noen av konsekvensene krisen skaper for folk. Arbeiderpartiet er særlig fornøyd med 1 mrd. kr til tiltak for arbeidsledige og permitterte. Nå settes pengene i sving for bedre opplæringstiltak og oppfølging. Ingen skal stå alene gjennom denne krisen, enten man er arbeidsledig og nå har fått tilgang til kurs og opplæring, eller om man er en av de stadig flere som får problemer med den psykiske helsen. Psykisk helsehjelp var helt glemt i forslaget som kom fra regjeringen. Det Stortinget kommer sammen om nå, vil gi bedre hjelp til mange. Mange sliter kraftig med isolasjon og hverdagen under nedstengingen. De må ikke bli stående alene. Vi vet at denne krisen rammer skjevt. Det var de med de laveste lønningene som først mistet jobben, og det er de som fra før hadde løsest tilknytning til arbeidslivet, som sliter mest. Da må vi i det minste sørge for at krisepolitikken prøver å rette opp disse forskjellene, ikke forsterke dem. Men det er helt åpenbart at regjeringens politikk forsterker disse forskjellene. To ganger i fjor var det nye kutt i formuesskatten som måtte gjennomføres, midt under krisen. Samtidig som de med store formuer får store skattegaver, har regjeringen strittet iherdig imot å gi feriepenger på dagpenger. Nå har vi en midlertidig ordning på plass for i år, men å gi dette som en rettighet er for mye for høyresiden. Sånn kan man ikke ta seg råd til når en planlegger nye skattekutt. Å rette opp i skjevhetene krisen skaper, krever en rettferdig krisepolitikk på alle plan. Arbeiderpartiet har vært pådriver for og er fortsatt for kompensasjonsordningen for næringslivet, men store overføringer fra fellesskapet til bedriftene må ledsages av tydelige krav og forventninger om at det er arbeidsplassene som skal reddes, ikke aksjonærene. Da må vi si nei til utbytter og oppsigelser i bedrifter som kompenseres av fellesskapet. Store utbytter skaper større forskjeller og ødelegger tilliten til kriseordningene. Derfor opptrer de aller fleste bedrifter på en ansvarlig måte, mens noen få utnytter kompensasjonsordningen og andre krisetiltak. For å ta et eksempel: Det er ikke tillitvekkende når et selskap som mottar over 300 mill. kr i krisestøtte, takker for det med å gå til oppsigelse av over 1 000 ansatte. Det er heller ikke tillitvekkende når selskaper både permitterer ansatte og tar ut utbytte. Dette kunne vært unngått, men Høyre har stilt seg i veien for enhver begrensning i støtteordningene. Nesten et år inn i krisen ville det vært en gylden anledning til å innføre begrensninger på utbytter og oppsigelser, men det ser ut som det blir nedstemt også i dag. Arbeiderpartiet er bekymret for at ledigheten nå biter seg fast på et høyt nivå, og vi ser med uro på at vi ikke klarer å få flere unge inn i arbeidslivet. For halvannen uke siden framla finansministeren regjeringens perspektivmelding. Vi har mange store utfordringer i Norge vi må løse, og ved siden av å nå klimamålene er kanskje det å få flere unge i arbeid den største utfordringen. Her var ikke utgangspunktet godt før pandemien traff oss, med en dobling i antall unge uføre de siste årene. Man må ikke være medlem av et opposisjonsparti for å fastslå at politikken ikke har virket. Vi vet at disse trendene forsterker seg med pandemien. Det er de unge som blir rammet av ledigheten i størst grad og i stor grad av ensomheten som nedstengingen medfører. På Ytring i går kunne vi lese en bekymringsmelding fra 250 barnepsykologer, som sier at de ikke klarer å gi god nok helsehjelp til dem som trenger det mest, og at store utfordringer ikke møtes med økte ressurser. Derfor er det bra at det nå kommer bevilgninger til psykisk helse, men fra Arbeiderpartiets side mener vi at det er behov for et varig løft, og at lavterskeltjenestene i kommunene også prioriteres. Framover må krisepolitikken i større grad handle om ressurser ute i kommunene til psykisk helsehjelp, skole, barnehage og eldreomsorg. Det må handle om frivilligheten, idretten og kulturen, som etter pandemien skal få oss ut og i aktivitet igjen, alle de små og store fellesskapene som skaper gode liv i hele Norge, og ikke minst alle de unge som står utenfor, og som skal inn igjen i arbeid etter pandemien. Med dette vil jeg ta opp Arbeiderpartiets forslag.