Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-11-25:
I dag er det freistande å halde eit innlegg «på vegne av dem som ikke har sluppet fram med sine krav» overfor samfunnet. «Disse har heller ikke stemmerett», slik at mistanke om taktiske omsyn skulle vere unødvendig. Våre barn og barnebarn, «de neste generasjoner», ja dei som skal ta over etter oss, skal også få ta del i den offentlege «velferden og tryggheten» inn i framtida. Det er vår moralske og økonomiske plikt. Dei siterte orda er ikkje mine ord, men orda til tidlegare stortingsrepresentant og noverande finansminister Sigbjørn Johnsen i ein stortingsdebatt på slutten av 1990-talet, eg trur det var våren 1997. Dette er kloke ord – og like relevante i dag som den gongen. Den tidlegare amerikanske presidenten Herbert Hoover sa følgjande: Salige er våre barn og barnebarn, for dei skal arve vår gjeld. Og så kan eg leggje til, arve våre byrder, dersom me ikkje ser inn i framtida og slår ring om våre gode fellesskapsløysingar. Me må gjere dette arbeidet. Framtida strekkjer seg lenger enn til og med året 2011. Gode fellesskapsløysingar er avgjerande viktige for å etablere eit kvalitativt velferdssamfunn. Konkurranseutsetjing og privatisering på desse områda kan på kort tid rive ned alt det som me steg for steg har bygd opp sidan den andre verdskrigen. Da er ikkje svaret skattelette, privatisering og meir for pengane. Eg kjenner mange i offentleg og privat sektor som gjer ein utruleg god jobb. Det må vere psykisk nedbrytande heile tida å høyre at ein ikkje strekk til. Ofte blir resultatet at desse flotte menneska hamnar på andre budsjettpostar: sjukeløn eller uføretrygd. Det er arbeid og verdiskaping me lever av, og dess fleire som er i arbeid, dess lettare blir det å betale framtida sine rekningar. Arbeidskrafta er vår viktigaste ressurs. Det er både usosialt og uøkonomisk å la vere å gjere alt me kan for å få folk ut av arbeidsløysekøen og over i arbeid. Det er viktig å velje det som er viktigast. Me har kunnskap om andre land og andre demokratiske system som historisk har meint at meir konkurranse er sunt, og at private løysingar gjev meir for pengane. Det har i mange tilfelle gått gale med desse landa, og det er ingen grunn for oss til å gjere dei same feila. Me må slå ring om våre fellesskapsløysingar og den norske modellen. Særinteresser, som mindre skattar og lågare avgifter, er øydeleggjande for det økonomiske opplegget som er skapt. Me kan ikkje no svikte våre barn og barnebarn. Tryggleik og velferd heng nøye saman. Trygge menneske er lykkelege menneske. Fellesskapsløysingar, arbeid og rettferdig fordeling er stikkord for å redusere kriminaliteten og auke tryggleiken. Derfor er det så avgjerande viktig å fokusere på det førebyggjande arbeidet. Og eg er stolt av den innsatsen dagens regjering har ytt på dette området. Me har teke mange steg mot eit tryggare samfunn. Regjeringa har satsa kraftfullt på politiet, på domstolane og på kriminalomsorga dei siste fem åra, og no ser me mange positive resultat av ein aktiv, heilskapleg justispolitikk, med meir politikraft, færre lovbrot, fleire fengselsplassar, kortare soningskøar og eit meir effektivt domstolsapparat. I tillegg er regjeringa veldig aktiv på den internasjonale arenaen for å styrkje justissamarbeidet. Førebygging av kriminalitet er viktig. Førebygging kan spare mange for store smerter og store tap. Her er politiet, i samvirke med andre offentlege og private aktørar, viktige brikker. Derfor må det vere eit klart mål å få mest mogleg politikraft ut av dei midlane som blir løyvde.