Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2000-11-02:
Norge scorer høyt internasjonalt når det gjelder leseferdigheter. Det viser den internasjonale undersøkelsen om voksnes leseferdigheter, SIALS, der Norge utpeker seg som den nest beste av 21 deltakerland. Men selv om vi internasjonalt sett er gode, er det, som representanten Erna Solberg sier i sin interpellasjon, en betydelig andel av voksne som har problemer med å lese og skrive i Norge i dag. Den norske delrapporten av SIALS viser at rundt 8 pst., som tilsvarer rundt 220 000 nordmenn, har leseferdigheter som ligger på det laveste nivået på en skala fra 1 til 5. Det betyr leseferdigheter som ikke er tilstrekkelig for å kunne fungere tilfredsstillende i forhold til de lesekrav som arbeidsliv og samfunnsliv stiller. Videre har om lag 25 pst. leseferdigheter som tilsvarer nivå 2. Mange vil nok her fungere tilfredsstillende både i arbeidsliv og fritidsliv, men kan få problemer for eksempel ved omstillinger i arbeidslivet. Det at såpass mange voksne har svake leseferdigheter, ser jeg på som alvorlig. Dagens samfunn stiller i økende grad krav til effektivitet, informasjonsinnhenting og bearbeiding. De fleste av oss møter daglig en flom av skriftbasert informasjon, både på jobb og i fritiden, og for å nyttiggjøre oss dette kreves tilfredsstillende lese- og skriveferdigheter. Derfor vil personer med lese- og skrivevansker ha større vanskeligheter både med å komme inn og å bli værende i arbeidslivet. Undersøkelsen viser en nær sammenheng mellom arbeidsledighet og leseferdigheter. Prosentandelen av arbeidsledige med dårligst leseferdighet var tre-fire ganger så høy som for den delen av de voksne som var i arbeid. Representanten nevner i sin interpellasjon at ifølge AOF har annenhver ungdom problemer med å lese og skrive. Ifølge opplysninger jeg har fått, baserer dette seg på en svensk undersøkelse om arbeidsledig ungdom. Resultatene kan ikke uten videre overføres til Norge. I SIALS-undersøkelsen var det faktisk de unge som kom best ut når det gjaldt leseferdigheter, mens aldersgruppene over 45 år hadde de største problemene. Norge har i dag heldigvis lav arbeidsledighet blant ungdomsgruppene. Mange av disse får tilbud om kombinasjon av praksisplass og skolegang. Men nettopp siden ledigheten er såpass lav blant ungdom, er det trolig spesielle grupper som rekrutteres til ledighet. Et av kjennetegnene ved disse spesielle gruppene kan være lese- og skrivevansker. I disse resultatene ligger det klare utfordringer for Aetat, som mottar mange arbeidssøkere med lese- og skriveproblemer. Ofte har denne gruppen lav kompetanse og liten arbeidserfaring og trenger kvalifiserings- og arbeidstreningstiltak for å bedre mulighetene sine til å komme i arbeid. Jeg er derfor helt enig med representanten Solberg i at Aetat gjennom sin bruk av arbeidsmarkedstiltak har en viktig rolle å spille ved lese- og skrivevansker hos arbeidsledige og yrkeshemmede arbeidssøkere. Dette er også problemstillinger Aetat er oppmerksom på. I årets programnotat fra Aetat Arbeidsdirektoratet til Aetat lokal er det gitt klare signaler om at det skal legges til rette for at lese- og skrivevansker i størst mulig grad avdekkes, og at det tilbys hensiktsmessig veiledning og kvalifisering der det er behov. Aetat benytter et bredt spekter av tiltak overfor både ordinære og yrkeshemmede arbeidssøkere. Det viktigste tiltaket som brukes overfor personer med lese- og skrivevansker, er AMO-kurs. Yrkeshemmede med rettigheter i folketrygdens kapittel 11, yrkesrettet attføring, vil også kunne gjennomføre ordinær skolegang for kvalifisering til arbeid. Vi har foretatt en endring i forskriften om attføringsstønad, bl.a. på bakgrunn av de initiativ som er tatt av Stortingets kommunalkomité, slik at det nå gis utvidet mulighet til finansiering av kurs tilrettelagt for funksjonshemmede. Dette gir anledning for personer med lese- og skrivevansker og med rettigheter over folketrygden til å delta på spesielt tilrettelagte kurs. For at innsatsen overfor personer med lese- og skrivevansker skal kunne bedres er det viktig at Aetat øker sin kunnskap om gruppen. Aetat Arbeidsdirektoratet har nå informert alle enheter i etaten om nettstedet «Dysnett», som er en møteplass på Internett for alle som arbeider med voksnes lese- og skrivevansker og mattevansker. Her kan personer som arbeider innenfor feltet, finne aktuell informasjon, utveksle kunnskap og erfaring, utvikle metoder og materiell. Dette nettverket er et av prosjektene til Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet i Handlingsplanen for funksjonshemmede 1998-2001. I tillegg har alle enhetene i Aetat blitt informert om lanseringen av prosjektet «På sporet av ordet», som er et informasjons- og studieopplegg for voksne med lese- og skrivevansker i regi av Norsk Fjernundervisning. Direktoratet var sammen med departementet med på å delfinansiere SIALS-undersøkelsen. For å få vite mer rundt problemstillingen lese- og skrivevansker og arbeidsledighet skal Arbeidsdirektoratet i tillegg gjennomføre en egen analyse av det omfattende datamaterialet fra undersøkelsen. Materialet inneholder informasjon om over 5 000 personer mellom 16 og 65 år. Siden lese- og skrivevansker ikke bare kan være et avgjørende hinder for å få eller beholde arbeid, men også kan medvirke til problemer knyttet til gjennomføringen av enkelte arbeidsmarkedstiltak, er det viktig å få kartlagt grad av lese- og skrivevanskene når disse blir oppdaget. Representanten Solberg stiller spørsmålet om Aetat har kompetanse nok på disse vurderingene. Det er viktig å påpeke at gruppen av personer med lese- og skriveproblemer er svært sammensatt. De vil ha ulike behov, og derfor vil ofte virkemidlene for å løse disse problemene være forskjellige. Ofte er lese- og skrivevansker et tilleggsproblem til andre yrkeshemminger. En ekstra utfordring for Aetat er at det kan være vanskelig å avdekke lese- og skrivevansker, siden arbeidssøkere med slike problemer ofte prøver å skjule disse. Aetat Arbeidsdirektoratet ser det som lite hensiktsmessig å teste alle arbeidssøkere for lese- og skriveferdigheter. De satser derfor på å avdekke slike problemer underveis i et kvalifiseringsløp, hvis ikke personene selv opplyser om disse problemene når de oppsøker Aetat lokal. Jeg er enig med Aetat Arbeidsdirektoratet i at testing av alle vil være en lite hensiktsmessig bruk av ressurser. Departementet har likevel nylig sendt et brev til direktoratet der vi ber dem om å lage et opplegg som kan bidra til at lese- og skrivevansker kan bli avdekket på et tidligere tidspunkt. Når det gjelder kartlegging av grad av lese- og skrivevansker, får Aetat lokal viktig bistand fra Aetat arbeidsrådgivningskontorene. Arbeidsrådgivningskontorene er en del av Aetats andrelinjetjeneste og finnes i alle fylker. Disse hjelper bl.a. Aetat lokal i kartlegging og rådgivning av søkere med mer omfattende bistandsbehov, herunder personer med lese- og skrivevansker. Her blir personenes lese- og skrivevansker kartlagt som en forberedelse til kvalifisering i regi av Aetat eller eventuell videre henvisning. Representanten Solberg spør videre i interpellasjonen om ikke etaten bør sikre bredere evaluering og utvikling av tilbudet for voksne med lese- og skrivevansker. Jeg er enig med representanten i at tilbudet overfor gruppen kan bedres betydelig med større grad av fleksibilitet. Men Aetat kan ikke alene sikre et godt tilbud til arbeidssøkere med lese- og skrivevansker. Det er viktig at vi på dette området har gode samarbeidspartnere, for å kunne gi et best mulig tilbud. Aetat samarbeider i dag med en rekke kompetansesentra for å gi personer med lese- og skrivevansker et godt tilbud. Slike samarbeidspartnere er kommunale etater, voksenopplæring, PP-tjenesten, Folkeuniversitetet og arbeidsmarkedsbedrifter med spesialtilbud. Videre kjøper Aetat AMO-kurs der vi er avhengige av at det blir tilbudt gode kursopplegg. Det er utviklingen av disse miljøene som legger grunnlaget for de tilbud som Aetat kan gi. Og det er gjennom samarbeid med disse at Aetats tilbud kan utvikles og forbedres. Spesielt er det viktig å nevne skolemyndighetenes rolle i arbeidet med lese- og skrivevansker. Ofte har eldre fått svak eller mangelfull grunnskole på grunn av svake lese- og skriveferdigheter. Jeg vil nevne at retten for alle til grunnskoleopplæring trer i kraft 1. juli 2002. Voksne med svake lese- og skriveferdigheter vil da få tilbud om grunnskoleopplæring. Det er i forbindelse med dette igangsatt prosjekter for å kartlegge behov og omfang, og jeg har fått opplyst at interessen i kommunene fram mot iverksettelsen er stor. Også flere av tiltakene i kompetansereformen er i stor grad blitt dreid mot personer med lese- og skrivevansker. Dette dreier seg om motiveringstiltak og tilrettelegging av tiltak for personer med lese- og skrivevansker som ønsker å benytte retten til videregående utdanning. Som representanten sier i sin interpellasjon, er det en betydelig andel som har svake lese- og skriveferdigheter i Norge. Hvordan hvert individ mestrer denne ferdigheten er med på å bestemme hvordan den enkelte voksne kan fungere, ikke bare i jobbsammenheng, men også i et stadig mer komplisert samfunn sosialt og kulturelt sett. Aetat har i dag tilbud overfor personer med lese- og skriveproblemer for å bedre deres muligheter på arbeidsmarkedet. Dette er en sammensatt gruppe, der behovene og virkemidlene vil kunne være forskjellige. Jeg vil understreke behovet for at Aetat fortsetter sitt samarbeid med miljøer som har kompetanse på feltet, og som har ansvar for videreutvikling av opplæringstilbudene, og disse miljøene er ikke bare offentlige miljøer. Dette vil jeg på ny presisere i tildelingsbrevet til Aetat Arbeidsdirektoratet for 2001. En ekstra utfordring for Aetat vil være å oppdage lese- og skrivevansker tidligere, slik at riktig bistand kan gis. I den sammenheng vil jeg påpeke viktigheten av at det blir større åpenhet rundt temaet lese- og skriveproblemer. Da er det lettere å gi riktig og tilrettelagt bistand overfor gruppen, slik at viktige arbeidskraftressurser kan bli mobilisert.