trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-09:
Denne høsten har vi sett rekordhøye kraftpriser i deler av landet. Konsekvensen har vært at mange har fått høye strømregninger, og for dem med lave inntekter er dette en særlig krevende situasjon. Regjeringen foreslår derfor at Husbanken allerede 20. november gir en ekstraordinær utbetaling til dem som da får utbetalt bostøtte. Vi foreslår en enkel modell som vi kjenner fra tidligere, senest i mars i år. Forskjellen fra tidligere er at vi denne gangen avgrenser tiltaket til de delene av landet der strømprisene nå er uvanlig høye. Etter mitt skjønn svarer dette forslaget godt på Stortingets anmodning om å styrke bostøtten og sosialhjelpen, som ble vedtatt bare dagen før vi la fram denne proposisjonen. Etter at proposisjonen ble framlagt, har vi registrert bekymringer fra folk som ikke vanligvis får bostøtte, om hvordan de skal håndtere strømutgiftene sine. La meg derfor understreke dette: En ekstrautbetaling til dem som mottar bostøtte, er et godt tiltak som når fram til mange, men det erstatter ikke de vanlige ordningene i velferdsstaten. Også mange som ikke har krav på bostøtte, kan slite med strømregningene. Økonomisk stønad etter sosialtjenesteloven er et viktig sikkerhetsnett. Det har kommunene ansvaret for, og jeg er trygg på at de håndterer dette ansvaret på en god måte. Likevel er vi nå i en ekstraordinær situasjon. Som varslet i proposisjonen har arbeids- og inkluderingsministeren sendt et brev til kommunene der hun viser til den ekstraordinære situasjonen og påpeker handlingsrommet som kommunene har. Jeg ser ikke bort fra at en del kommuner kan oppleve at strømprisene både nå i høst og tidligere i år har utløst hjelpebehov som utfordrer de kommunale budsjettene. Dersom den ekstrautbetalingen vi nå har foreslått, avverger noe av dette hjelpebehovet og dermed avlaster noen kommuner, er det et godt eksempel på at statlig og kommunal innsats samvirker og utfyller hverandre. Vi diskuterer i dag også forslag fra representantene Drevland Lund, Sneve Martinussen og Marhaug om strakshjelp med strømregningen for folk med dårlig råd. Dette forslaget faller dels sammen med regjeringens forslag. Når regjeringen foreslår å bruke Husbanken og bostøttesystemet til å formidle en ekstrautbetaling, er det fordi vi vet at det er raskt, effektivt og rimelig. Jeg har vurdert representantforslagets punkt 1, om å ta med alle som har bostøtte i minst en av månedene i fjerde kvartal. Det kunne vært en god tanke, men dessverre vil det kreve store og kostbare endringer i Husbankens systemer. Det ville også tatt lengre tid enn med vår løsning – mer tid enn det jeg opplever at vi har. Det samme gjelder forslagets punkt 2, om en ny midlertidig ordning for dem som ikke får bostøtte. Det er en tid- og arbeidskrevende prosess å opprette en ny økonomisk ordning, og det vil ikke svare på det akutte problemet som mange nå opplever. Når det gjelder forslagets punkt 3, om permanente endringer i bostøtten for å ta hensyn til strømutgiftene, viser jeg til ekspertgruppen som ble oppnevnt av den forrige regjeringen, som vil avgi rapport 1. mai, og vil derfor anbefale å vente på den før vi vurderer det nærmere.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-09:
Saken nå handler om å kompensere husholdninger med dårlig økonomi for økte strømutgifter. Måten det skjer på, er jo ikke det viktigste. Om det skjer via en styrket bostøtte og/eller økt sosialhjelp, er ikke det viktigste. Poenget må jo være at vi sikrer en kompensasjon til dem som nå har fått økte kostnader. Det er sånn med økonomisk sosialhjelp at nødvendige utgifter til strøm også er en del av det som skal vurderes i den sammenhengen. Det trenger ikke å bety at ekstra bostøtte fullt ut vil kompensere for strømutgiftene som inngår i livsoppholdet til mottakeren, men det er ikke unaturlig at dette blir sett i sammenheng når formålet i sum er å kompensere for økte strømutgifter.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-09:
Hvis Stortinget skulle fatte et vedtak, må regjeringen forholde seg til det, det er normal parlamentarisk skikk. Så svaret på det spørsmålet er opplagt ja, men jeg vil ikke tilrå at Stortinget fatter et sånt vedtak, for det skjer en individuell vurdering av den enkeltes behov, det er jo det som skjer gjennom utmåling av økonomisk sosialhjelp. Jeg må gjenta at formålet nå er å kompensere dem som har høye strømutgifter og dårlig økonomi. Det gjør vi gjennom å se bostøtten og økonomisk sosialhjelp i sammenheng.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-09:
Jeg oppfatter at det som arbeids- og inkluderingsministeren har sendt brev om, er i tråd med det som er intensjonen i det spørsmålet jeg nå får. For en veileder, som representanten Kapur viser til, må nødvendigvis ta utgangspunkt i det som ligger av lovgrunnlag knyttet til dette. Og det er jo nettopp det også arbeids- og inkluderingsministeren har vist til, sosialtjenesteloven § 19, om at man kan yte økonomisk hjelp til dem som trenger det for å kunne overvinne eller tilpasse seg en vanskelig situasjon, selv om vilkårene i § 18 ikke er oppfylt. Så jeg oppfatter at det som arbeids- og inkluderingsministeren her har sendt brev om til kommunene, er i tråd med intensjonene som lå i den veilederen.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-09:
Det første vi ser på nå, er utformingen av bostøtten. Som jeg viste til i innlegget mitt, er det et utvalg som nå jobber, og som skal legge fram sitt forslag 1. mai neste år, hvor en del av mandatet eksplisitt går på om man i større grad skal ta høyde for strømutgifter ved utmåling av bostøtte til ulike grupper. Sånn sett er det jo på gang en vurdering knyttet til det spørsmålet. Når det gjelder spørsmålet om Nav for øvrig, er jeg litt usikker på hva representanten mener. Hvis det er økonomisk sosialhjelp det er snakk om, som er den kommunale delen av Nav, legger jeg til grunn at de bestemmelsene vi har i sosialtjenesteloven, gir et godt grunnlag for kommunalt å utøve skjønn og gjøre individuelle vurderinger. Det skal man gjøre for hver enkelt som har behov. For øvrig, når det gjelder andre ordninger, krever det da i hvert fall en teknologisk utvikling, som vil ta tid.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-09:
Jeg er litt usikker på hva som menes med at mulighetene for skjønnsutøvelse knyttet til økonomisk sosialhjelp strammes mer og mer til, så det må vi eventuelt komme tilbake til. Så har vi en litt større diskusjon om en tillitsreform, hvor vi nettopp snakker om den som møter brukeren i førstelinja, altså om det å kunne ha rom for å utøve sitt faglige skjønn, utøve sin profesjon i møte med brukeren, pasienten, eleven eller den som har behov for ytelser. Det er en konkret sak som vi vil arbeide videre med og komme tilbake til, for det mener jeg er veldig viktig.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-09:
Da må jeg gjenta budskapet om at den saken vi nå behandler, er et forslag for å kunne hjelpe vanskeligstilte familier med å betale strømregningen sin, mens det representanten tar opp nå, er vel så mye en diskusjon om det generelle nivået på ytelsene. Det er en litt annen diskusjon enn den vi har i dag. Om sosialhjelpen er for lav, f.eks., eller om andre ytelser og bostøtten skulle ha vært høyere, er for så vidt en fair sak å diskutere. Men denne saken handler om hvordan vi kompenserer dem med dårlig økonomi, og noen vil da bli kompensert gjennom økt bostøtte, mens andre vil bli kompensert gjennom økt sosialhjelp eller en kombinasjon av de støtteordningene.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-09:
For kort tid siden svarte høyere utdanningsministeren på et skriftlig spørsmål knyttet til studentenes situasjon og de høye strømprisene. Han viste i det svaret til at Lånekassen ikke har egne søknadsbaserte ordninger for studenter med varierende eller tidsbegrenset behov for ekstra økonomisk støtte, at det er en stor grad av standardisert, maskinell behandling, og at Lånekassen heller ikke har noen mulighet til å skille mellom hvem som eventuelt har behov for ekstra økonomisk støtte eller ikke. Sånn sett måtte en eventuell diskusjon om studentene handle om en generell utbetaling til alle studenter. Jeg tror ikke at jeg skal gå lenger inn i den diskusjonen nå, det faller litt utenfor mitt ansvarsområde.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-11-09:
Strømprisen er for høy, og det er den for langt flere enn dem denne saken handler om. Mange innbyggere i Fredrikstad, Sarpsborg, Halden, Moss, ja, store deler av Norge, spesielt de sørlige delene, har nå en bekymring for de skyhøye strømprisene. Men det burde ikke overraske noen i denne sal at vi har så høye strømpriser, for det har vært en villet politikk – fra Arbeiderpartiet, fra Senterpartiet, fra Sosialistisk Venstreparti, ja, sågar også delvis fra Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti. Hvis vi ser tilbake: Senterpartiet hadde jo sin uttalte ambisjon om at Norge skulle være Europas grønne batteri, koste hva det koste ville. Det har også vært en ganske stor tverrpolitisk enighet om at samfunnet skal elektrifiseres. Flere partier – med unntak av Fremskrittspartiet – ønsker også å elektrifisere sokkelen. Det bør ikke overraske noen at når man da øker etterspørselen etter strøm, uten at tilbudet øker, så skjer det noe med prisene. Det er noe av grunnen til de skyhøye strømprisene vi har nå, som altså er en villet politikk i klimaets navn – hilsen Arbeiderpartiet, Senterpartiet og de øvrige partiene. På denne talerstolen i dag står også komiteens leder, representanten Vågslid, og snakker om at den nye regjeringen legger opp til betydelige reduksjoner i elavgiften. Det er med respekt å melde litt juks med tall, for faktum er at innbyggerne i Norge aldri kommer til å betale mer i strømrelaterte avgifter i tiden fremover enn det de har gjort nå. Dagens regjering legger opp til å kreve inn mer i elavgift og moms enn det forbrukerne har betalt tidligere. Samtidig velger Senterpartiet, Arbeiderpartiet og de andre partiene å si nei til Fremskrittspartiets løsning, som faktisk ville redusert strømprisen for folk flest. Fremskrittspartiet er klar på at vi bør avskaffe elavgiften og momsen nå, som et strakstiltak, noe som ville kommet vanlige folk eller folk flest til gode. Dessverre velger stortingsflertallet at forbrukerne i Norge skal betale skyhøye strømpriser og historisk mye i strømrelaterte avgifter.
Per Martin Sandtrøen (Senterpartiet), 2021-11-09:
Jeg hører at representanten Wiborg angriper andre partier for å ville ha høyere strømpris. Det er interessant. Vi må se på hva Fremskrittspartiet gjorde da de selv satt i regjering og hadde både finansministeren og olje- og energiministeren. Fremskrittspartiets egen olje- og energiminister, Tord Lien, sa rett ut at han var lei av lave strømpriser i Norge – lei av lave strømpriser! Vi må se på hva Fremskrittspartiet gjorde. Nå snakker Fremskrittspartiet om at det er behov for lavere avgifter på strøm. Med Fremskrittspartiet, som hadde finansministeren, økte avgiftene på strøm med nesten 50 pst. Det var det som skjedde da Fremskrittspartiet satt i regjering. Et annet grep som Fremskrittspartiets olje- og energiminister pekte på ville gi høyere strømpriser, noe som da ble uttrykt som et mål, var å bygge flere utenlandskabler. Da Fremskrittspartiet hadde ansvaret, endret de norsk lov for å gjøre det mulig å bygge bl.a. NorthConnect-kabelen. Den nye regjeringen har gjort det helt klart at det ikke skal bygges flere utenlandskabler. Så vi har et klart mål om å bidra til å senke strømprisen. Fremskrittspartiet må ta ansvar for hva de selv gjorde da de hadde ansvaret, både med finansministeren og olje- og energiministeren.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-02-23:
Jeg vil først tillate meg å gratulere stortingspresidenten med dagen!
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-02-23:
Jeg er glad for det brede politiske engasjementet for dem som nå sliter, både de som har mistet jobben, de som er sårbare, de som er ensomme, og også de som sliter psykisk. Derfor har regjeringen gjennomført en rekke tiltak for å hjelpe barn, ungdom, studenter, pensjonister og befolkningen generelt. Det ligger tiltak i de forslagene som regjeringen har fremmet, og ikke minst ligger det et stort budsjett i bunnen, der regjeringen over mange år har trappet opp innsatsen. Men jeg er helt enig med representanten Knutsen i at vi er nødt til å prioritere innsats overfor dem som sliter psykisk, utover våren, utover året og jeg tror også i mange år fremover. Vi har en jobb å gjøre også med ettervirkningene av krisen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-02-23:
Jeg er veldig glad for den fullmakten, og det er helt i tråd med det regjeringen hele tiden har sagt, nemlig at kompensasjonsordningen må trappes ned. Det gjorde vi med den første kompensasjonsordningen. Vi trappet den ned da vi tok smitteverntiltakene ned og aktiviteten tok seg opp. Så har det vært et ikke ubetydelig press, ikke bare fra næringsdrivende, men også fra Stortinget, for å øke både kompensasjonsgrad og tak. Når Stortinget nå gir regjeringen fullmakt til å kunne trappe ned, er jeg glad for det, og jeg mener at det er helt riktig og nødvendig. Det skyldes jo særlig at de aller største bedriftene i større grad vil kunne hente penger i markedet nå enn det man kunne våren 2020. Så dette er også en del av en naturlig utfasing og en exit-strategi på vei ut av krisen – å legge til rette for at bedriftene etter hvert må leve av egne inntekter når vi tar smitteverntiltakene bort.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-02-23:
Det forsøkes skapt et inntrykk av at det bare er de store bedriftene som har fått støtte fra kompensasjonsordningen. La meg bare vise til at små og mellomstore bedrifter har fått utbetalt 60 pst. av støtten. Små og mellomstore bedrifter har opptil 50 ansatte, og det er til sammen 35 000 forskjellige bedrifter som har mottatt støtte. Det viser det store mangfoldet blant dem som har mottatt støtte fra de ulike ordningene. Jeg forstår hvorfor Arbeiderpartiet reiser debatten om utbytte, men spørsmålet er hvor lenge Arbeiderpartiet mener at man skal utsette det. Er det til august? Er det til oktober? Er det til november? Det vil jo ikke løse noen utfordringer at en bedrift utsetter utbyttet i noen måneder og så tar et enda større utbytte. Det er mange eiere som er avhengige av å ha utbytte for å betale skatt, som egen inntekt. Jeg tror rett og slett ikke at det er et egnet virkemiddel for å oppnå det også Arbeiderpartiet ønsker. Vi er enige om at bedriftsledere og eiere skal vise moderasjon, og vi har en tydelig forventning om at de også gjør det.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-02-23:
Det er helt riktig at koronapandemien og smitten er uforutsigbar. Vi har også vært veldig tydelige på at de økonomiske tiltakene må tilpasses den situasjonen som er når det gjelder smitte og smitteverntiltak. Vi la allerede våren 2020 frem vår strategi for Norges vei ut av krisen, som handler om å skape mer og inkludere flere. Der har vi spisset de tiltakene som vi mener er nødvendige og riktige. Det handler om kompetanse. Det handler om utdanning. Det handler om det grønne skiftet. Og det handler om å legge til rette for omstilling. Når smitteverntiltakene tas ned, vil aktiviteten ta seg opp. Det så vi gjennom sommeren og i fjor høst, da antall permitterte og ledige gikk nedover. Aktiviteten i økonomien tok seg opp. Det vil den også gjøre nå, men det vil være behov for tiltak, særlig for å hjelpe langtidsledige og ungdom, og ikke minst den nødvendige satsingen på kompetanse og det grønne skiftet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-02-23:
Jeg ser frem til at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet kan sette seg ned og forhandle om revidert nasjonalbudsjett når vi kommer dit.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-02-23:
Dette handler ikke om å straffe dem som eier, spørsmålet er hvilken eieform eller leieform som øker konkursfaren. Avskrivningsregler er såkalte ikke-betalbare kostnader, i motsetning til når man leier. Hvis man skulle følge Senterpartiets resonnement, ville det oppstå nye urettferdigheter, mellom dem som har kjøpt en ny traktor, og dem som har en gammel traktor. Det ville bety at de som har en ny traktor, ville få mer penger fra kompensasjonsordningen enn de som har en gammel traktor. Det som er formålet med ordningen, er å sikre at bedriftene får støtte for de faste, uunngåelige kostnadene, og vi mener at avskrivninger ikke er en del av dette.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-02-23:
Svaret på det spørsmålet er nei. Det frykter jeg ikke. Når noen skal investere i en ny traktor, en ny turbuss eller en ny lastebil, spekulerer de ikke i om vi får en ny krise og en ny kompensasjonsordning. Sånn er det ikke. Dette handler ikke om at man ikke skal få støtte, men man skal få støtte for faste, uunngåelige kostnader. Det er helt riktig at jeg lovte at vi skulle se på det for et år siden. Det har vi gjort, og vår konklusjon er at vi ikke skal inkludere den typen avskrivningssatser i kompensasjonsordningen. Det ville også kunne innebære at betalingene kom senere, fordi man da måtte endre ordningen vesentlig.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-02-23:
Det er ingen tvil om at det er mange som sliter. Mange sliter veldig, og noen bedrifter har også gått over ende. Men det er ikke riktig at små og mellomstore bedrifter ikke treffes av kompensasjonsordningen. Jeg redegjorde i mitt innlegg for at over 60 pst. av utbetalingene har gått til små og mellomstore bedrifter. Over 35 000 bedrifter har fått støtte. Det er jo heller ikke slik at kompensasjonsordningen er den eneste støtteformen. Vi har lånegarantiordningen, som har utbetalt til et stort antall små og mellomstore bedrifter – over 11 mrd. kr utbetalt i lån. Vi har svært gode ordninger gjennom Innovasjon Norge, både til omstillingsstøtte og til oppstartsbedrifter. Så man må også se på bredden i de tiltakene vi har, og jeg mener at vi nå har gode verktøy for å hjelpe bedrifter gjennom krisen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-02-23:
Nå er det helt naturlig at næringsministeren, når det forslaget forhåpentligvis blir vedtatt i Stortinget, ser på helheten i forslagene, og så vil vi veldig raskt kunne fatte beslutninger om det. Som jeg har uttalt ved flere anledninger, mener jeg at ordningen må trappes ned når vi ser at smitteverntiltakene kan tas ned og aktiviteten kommer opp. Og regjeringen har i utgangspunktet ønsket et lavere tak enn det som er vedtatt i Stortinget. Men la meg gå tilbake igjen til starten på spørsmålet og til det forrige spørsmålet: Det er helt åpenbart at det er bedrifter som faller utenfor. Det var grunnen til at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet i nysalderingen ble enige om 250 mill. kr til de hardest rammede kommunene, som raskt kunne utbetale det til bedrifter som falt mellom flere stoler. Det gjorde kommunene på en veldig effektiv og god måte – i all hovedsak, vi har sett noen unntak. Nå er den ordningen utvidet betraktelig, og jeg håper og har stor tillit til at kommunene vil finne gode løsninger, som gjør at de bedriftene som trenger det, også får denne støtten.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2021-02-23:
På vegne av stortingsrepresentantene Helge André Njåstad, Hanne Dyveke Søttar, Bengt Rune Strifeldt, Kjell-Børge Freiberg og meg selv vil jeg fremsette et forslag om å legge ned Sametinget.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2021-02-23:
Det hender man må forlate salen, selv under debattene. Da er det som regel veldig gode grunner til det, men Stortinget har utstyrt oss med gode tekniske hjelpemidler som gjør at vi likevel kan følge debatten. Fremskrittspartiets stemmegivning på de løse forslagene i salen i dag etterlyses, og det skal jeg skal gjerne bistå med. Fremskrittspartiet kommer til å støtte forslaget fra Petter Eide på vegne av SV, om politistasjoner i Oslo. Vi mener vi har et stortingsvedtak som burde vært fulgt opp. Det er ikke blitt gjort, og da skal vi hjelpe til med å tydeliggjøre det vedtaket. Så det vil Fremskrittspartiet støtte, forslag nr. 19. Videre vil Fremskrittspartiet støtte Arbeiderpartiets forslag nr. 20: «Stortinget ber regjeringen igangsette planleggingen av ny politihøgskole og komme tilbake til Stortinget på egnet måte.» Det forslaget vil vi støtte. Vi kommer ikke til å støtte det som Arbeiderpartiet har gitt seg i kast med, nemlig å konkurrere med Politidirektoratet i det å finne opp nye ord. Man synes «politiavdelingsleder» ikke er et veldig godt forslag, og det skal jeg være enig i, men jeg kan neppe se at «nærpolitisjef» er så mye bedre. Vi har en «lensmann». La oss beholde ham – eller henne. Jeg synes det er interessant å registrere diskusjonen som er rundt Barneombudet, rundt disse sakene som politiet har vært involvert i. Jeg oppfatter signalene fra justisministeren såpass tydelige, hva gjelder å gi informasjon. For det er informasjon Fremskrittspartiet er ute etter. Vi har ikke noe ønske om å forhåndskonkludere på bakgrunn av påstander som fremsettes i offentligheten eller på bakgrunn av anekdoter. Vi må ha kunnskap, det er slik vi gjennomfører god politikk. Vi kommer ikke til å støtte forslaget som Arbeiderpartiet har lagt frem på det punktet. Så vil jeg advare mot denne litt ta-på-angsten som enkelte har. Vi har et politi som er gitt myndighet og makt, og som har et monopol til å bruke makt på vegne av staten, på vegne av samfunnet. Det må vi anerkjenne. Det betyr at politiet i noen situasjoner må anvende den makten. Det at vi, i enhver situasjon når det ser litt vanskelig ut og kommer kritikk, skal innsnevre og innsnevre og begrense politiets muligheter til å utøve den makten, vil jeg advare sterkt mot. Det er følelsesstyrt, det er ikke kunnskapsbasert, og det er i ferd med å gjøre norsk politi ute av stand til å utøve sitt samfunnsoppdrag. Vi kommer ikke til å støtte det forslaget, men vi støtter de to forslagene jeg henviste til.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2021-02-23:
Som jeg var inne på i mitt hovedinnlegg, er det kun i land som gamle DDR reformer er godt mottatt i initialfasen og gjennomføringsfasen etterpå. Når det har gått noen år, synes alle det faktisk var en ganske god reform, og man finner ut at dette kanskje var smart likevel – litt som da vi innførte farge-tv og Senterpartiet stemte imot. Jeg tror Senterpartiet har fjernet det fra sitt program. Siden Arbeiderpartiet har lansert idémyldring om erstatningstittel for «lensmann» og det hele begynner å bli – skal vi si – litt av det humoristiske slaget, tillater jeg meg en sen kveldstime å lansere et annet begrep, som til og med er kjønnsnøytralt. Hvorfor ikke «sheriff», så kan vi legge den debatten død?
Mudassar Kapur (Høyre), 2021-02-23:
Jeg tenkte jeg bare skulle knytte noen refleksjoner til debatten så langt, uten at jeg skal begi meg ut på den farefulle ferden det er å prøve å oppsummere den, i hvert fall når flere fortsatt kan tegne seg. Vi har gjennom hele krisen sagt at regjeringen skal gjøre det som trengs for å få Norge trygt gjennom krisen. Vi har sagt at vi ønsker å bruke hele verktøykassen, men det som er viktig, er at vi må bruke de riktige verktøyene til riktig tid. Det betyr at når vaksineringen fortsetter å gå oppover, og smittetallene forhåpentlig går nedover, vil vi kunne åpne samfunnet mer, aktiviteten vil ta seg opp. Da er det viktig å kunne justere underveis. For bare fire uker siden vedtok en samlet opposisjon en rekke anmodningsforslag som nettopp gikk på kompensasjonsordningen. Jeg vil bare minne om at man den gang ble enig i opposisjonen om å gi bånn gass på høyt nivå for kompensasjonsordningen, når det gjelder både makstak og innslagspunkt, helt fram til sommerferien. Man ønsket ikke å vente på nye vurderinger, man ønsket ikke å vente til regjeringen hadde lagt fram sin proposisjon. Men det var det opposisjonen mente for fire uker siden, og da var begrunnelsen at man må ha forutsigbarhet i næringslivet. Nå, fire uker etterpå, ønsker man å legge seg på helt andre nivåer. Jeg synes det er bra at vi har denne debatten, særlig når det gjelder at man må ta ting ned, så det er ikke ment som noen kritikk mot opposisjonen, men jeg mener at det er en viktig refleksjon fordi det viser betydningen av å kunne ha et løp hvor regjeringen kan følge med på situasjonen og gjøre de nødvendige justeringene underveis, i stedet for at man kappes om å låse ordningene i lange strekk av gangen. Så jeg vil anmode partiene om å trekke lærdom av dette, se på egne forslag fra fire uker siden og det man legger fram nå, og kanskje være med på en refleksjon og en tanke om at det kan være lurt at vi framover legger opp løp hvor man får tid til å ta en fot i bakken, se hva som skjer i næringslivet og samfunnet, justere ordningene underveis og differensiere dem. Som jeg sa i sted, skal vi gjøre det som trengs for å få Norge ut av krisen, men det er viktig at vi har ordninger som gjør at vi også tenker på neste generasjon.
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2021-02-23:
Fra finanskomiteens flertall kommer det om lag 200 mill. kr ekstra til psykisk helse, som er midlertidige penger. Arbeiderpartiet ønsker å øke tildelingene til psykisk helse, vi ønsker å varig støtte det psykiske helsetilbudet, og vi ønsker mer penger til tjenestene i kommunene. På NRK Ytring i går kunne vi lese en tekst fra 250 barnepsykologer som kom med en bekymringsmelding om at flere barn og unge blir syke under pandemien, og at ressursene ikke kommer fram. For oss i Arbeiderpartiet var ikke dette noen ny informasjon. Dette visste vi. Vi visste at dette er det krisen gjør med den psykiske helsen til folk, men da vi så regjeringens forslag til tilleggsproposisjon, lurte vi jo på om denne informasjonen ikke hadde tilfalt regjeringen. Derfor er mitt spørsmål til statsråden om informasjonen om den psykiske helsetilstanden der ute og ressursene i tjenestene ikke hadde kommet regjeringen for øre før de la fram tilleggsproposisjonen?
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2021-02-23:
Over til et litt annet tema: Mindretallsregjeringen er jo så heldig at den fra stortingsflertallet i dag får en fullmakt til å stramme inn på kompensasjonsordningen, taket på den. Det er jo flere forslag fra mindretallet. Fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet foreligger det et etter min mening ganske moderat forslag om å senke taket fra 80 mill. kr til 30 mill. kr, og å senke innslagspunktet for avkortingen fra 30 mill. kr til 10 mill. kr. Regjeringen får altså fullmakt av stortingsflertallet til å senke taket fra 80 mill. til 50 mill. kr. Det er jo bare symbolsk, for det er svært få eller ingen som kommer over det taket, og innslagspunktet –fra 30 mill. kr til 20 mill. kr – vil vel bety 5 mill. kr i redusert støtte for de største mottakerne. Så spørsmålet mitt til statsråden er: Når kommer han til, i alle fall, å øke avkortingen i ordningen? Hvor fort kan han få det på plass, og hvor langt ned mener han selv den avkortingen bør gå når vi er på oppløpssiden av krisen, som han kalte det?
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2021-02-23:
Det er helt korrekt at Stortinget har vært engasjert i å ha gode og kraftfulle støtteordninger for næringslivet. Arbeiderpartiet støtter kompensasjonsordningen, og vi støtter at den skal vare så lenge krisen varer. Men i det ligger det også at vi er opptatt av at tilliten til ordningene skal opprettholdes, og jeg frykter, og Arbeiderpartiet frykter, at vi nå ser at den tilliten er i ferd med å forsvinne. Det har jo lenge vært foreslått i denne sal at en skal sette begrensninger på utbytter, på oppsigelser, på bonuser og på lederlønninger for bedrifter som mottar krisestøtte fra fellesskapet, men det har blitt stemt ned hver eneste gang. Hadde det ikke vært en god idé, nå som vi er på oppløpssiden, å innføre i hvert fall noen begrensninger, særlig for de største bedriftene, som også har alternative finansieringskilder i kapitalmarkedene? Kunne ikke de fått noen begrensninger på utbytter og oppsigelser? Det er helt greit å ta utbytter, men da kan de finansieres på andre måter enn via fellesskapet.
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2021-02-23:
Det gjenstår å se om jeg er sist inntegnede taler etter at jeg har snakket ferdig. Jeg skal gjøre mitt beste. Først litt stemmeforklaring: Forslag nr. 67 kommer Arbeiderpartiet til å støtte. Det er bra med flertall for tapt varelager. Vi må også se på dem som har vært nedstengt lenge, men understreker der at når det gjelder november–februar, kan ikke alt dette tvinges over i de kommunale ordningene. Så kommer vi også til å stemme for de løse forslagene nr. 108 og 112. Arbeiderpartiet er imot å legge alle utfordringer og problemer inn i kompensasjonsordningene. Det opprinnelige forslaget fra Fremskrittspartiet om å redde destinasjonsselskapene gjennom kompensasjonsordningen var et dårlig forslag. Det er kostnader som ikke dekkes fullt ut, og det kompliserer hele kompensasjonsordningen. Men vi stemmer for disse forslagene og legger til grunn at regjeringen løser det gjennom tilskudd. Så har jeg lyst til å si generelt at bak mange forslag som fremmes her i dag, er det mange gode intensjoner som ikke alltid får Arbeiderpartiets støtte likevel, fordi det er ulemper med å komplisere ordninger. Det er ulemper for de andre støttemottakerne, og det er ulemper som ødelegger rettferdigheten i ordningene. Særlig peker vi på at alle problemer ikke kan løses med kompensasjonsordningen. Den må være automatisert og så enkel som mulig. Eller f.eks. når det gjelder helt nye bransjespesifikke ordninger som er designet av bransjene selv: Det å fremme dem i Stortinget og ned til hver minste detalj bestemme hvordan de skal utformes, vil ikke Arbeiderpartiet være med på. Men det er et varsku til regjeringen om å fremme tiltak overfor de bransjene som sliter, og som faller utenfor ordningene. Hvis ikke blir Stortinget utålmodig og fremmer den type detaljforslag. Så har jeg til slutt lyst til å adressere Kapur, som sa at Stortinget ga bånn gass på kompensasjon 19. januar. Det er for så vidt sant. Arbeiderpartiet støtter kraftig kompensasjon til bedrifter med omsetningsfall. Det ønsker vi også i fortsettelsen. Vårt anliggende er at vi må ha tillit til ordningene, og tillit til ordningene har vi når vi også setter noen begrensninger på utbytter, oppsigelser og bonuser. Med det takker jeg for debatten og samarbeidet om denne saken.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2021-02-23:
Det er vel på sin plass å gratulere med dagen, president!
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2021-02-23:
Stortinget behandler nå den åttende krisepakken. Det har blitt ganske mange på under ett år. Det kan tyde på at tidshorisonten, i hvert fall i de foregående, kanskje har vært litt for kort, eller at smittesituasjonen har vært ekstremt uforutsigbar. Det er sannsynligvis en kombinasjon. Uansett må vi se fremover i tid. Vi må forberede for tiden etter koronaen. Det var finansministeren litt innom i sitt innlegg da han snakket om at man må planlegge for ulike scenarioer. Da er mitt spørsmål til finansministeren: Hvilke tiltak forbereder regjeringen? Hvilke tiltak vil regjeringen prioritere for å få opp aktiviteten i økonomien og samfunnet generelt når smittetallene gjør det mulig? Er det f.eks. aktuelt å komme med noen gode skatte- og avgiftslettelser som bidrar til at man får fart på økonomien når situasjonen normaliseres?
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2021-02-23:
Jeg registrerte i svaret fra finansministeren at han ikke tok min utfordring om skatte- og avgiftslettelser. Jeg tolker det dit hen at det kanskje er litt tidlig å si noe om det nå, men kanskje finansministeren kan bekrefte at vi kan se frem til revidert nasjonalbudsjett?
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2021-02-23:
Jeg registrerer at det av og til avsløres at det ikke er alle som mottar statlige penger via kompensasjonsordningen, som opptrer like ryddig. Det er en ordning som i veldig stor grad er tillitsbasert, men det er også krav til revisorattestering. Da er mitt spørsmål til statsråden: Hvordan vil hun sikre bedre kontroll, avdekke misbruk og sikre at hvis det skjer forsøk på misbruk og utnyttelse av en tillitsbasert ordning, får det også konsekvenser for dem som gjør den type handlinger, som ligger på siden av det som er ordningens formål og intensjon?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-02-23:
Jeg tror at for veldig mange, både arbeidsfolk og hardt rammede bedrifter rundt om i Norge som sitter og følger denne debatten, framstår dette som ganske frustrerende. For dem er det ikke antall forslag som blir fremmet, som er avgjørende, det er antall kroner som en til sjuende og sist får på konto. Når det blir uttrykt vilje fra ulike partier til eksempelvis å støtte pakkereisearrangører som har måttet avlyse eller utsette, er det viktig at en prøver å samle seg om noen forslag som kan få flertall. Jeg vil innstendig anmode om det. Senterpartiet ønsker å være fleksible. Vi har stilt oss bak forslag både sammen med Fremskrittspartiet og sammen med Arbeiderpartiet, men nå må vi sørge for å danne flertall for noe som faktisk kan gi reell hjelp for dem som er hardt truffet av pandemien. På samme måte er det for destinasjonsselskapene. Der ligger det også ulike varianter av forslag som er relativt likelydende, men da må Stortinget klare å samle seg, slik at en får et flertall og en tydelig bestilling til den mindretallsregjeringen som sitter, og som tydeligvis ikke har vilje til å stille opp verken for destinasjonsselskapene eller pakkereisearrangørene. Det samme gjelder eventbransjen, som jeg hører ulike partier argumentere med at de er positive til. Men da må vi sørge for at det blir flertall for konkrete forslag som faktisk vil gi hjelp i den virkelige verden, sånn som Senterpartiet har bidratt med i denne saken. Så er det noen forslag i innstillingen som heldigvis har flertall bak seg. Jeg registrerte at næringsministeren i stad kommenterte det forslaget som har flertall bak seg i innstillingen, og som går på en ny garantiordning for pakkereiseselskapene. Det er ikke bare en vennlig henstilling til regjeringen. Det er et vedtak i Stortinget som næringsministeren har et ansvar for å følge opp, og jeg forventer at en setter seg ned sammen med næringen for å få en rask oppfølging av det. Det har vært en god del oppmerksomhet knyttet til det som går på eie kontra leie og leasing. Jeg hørte bl.a. representanten Hoksrud i stad bruke utestemme på å si konkret hvor viktig det er å rette opp den forskjellsbehandlingen. Men igjen ligger det ulike forslag i innstillingen som kan få flertall hvis både Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet er villige til å vurdere forslag fra hverandre, og som Senterpartiet er inne i. Vi må sørge for konkret hjelp til dem som er rammet. Så hører jeg regjeringspartiene si at det viktigste er at pengene kommer raskt ut. Vel, det var det i starten. Det viktigste nå er at pengene kommer ut til dem som er hardt rammet, og som så langt ikke har fått god nok hjelp. Ja, en ordning via kommunene er viktig nok, men det er ikke nok. Vi må sørge for bedre og riktigere krisehjelp.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-02-23:
Jeg har merket meg at denne debatten etter hvert har blitt en debatt om hvem som er mest for billigere ferjer i Norge. Jeg tenker, for å se stort på det, at det er fantastisk at vi har kommet dit hen. Etter at Senterpartiet har fått nedstemt forslag etter forslag om reduserte ferjepriser i Norge, og bare et par måneder etter at regjeringspartiene og støttepartiet Fremskrittspartiet vedtok et statsbudsjett der det ikke ligger en krone til reduserte ferjepriser, er det fantastisk at et flertall på Stortinget nå gir en tydelig marsjordre om at ferjeprisene i Norge skal ned. Så håper jeg også at når Senterpartiets forslag, som er enda mer konkret og omfattende – om at vi må sørge for en makspris for pendlere, vi må sørge for gratis ferje til øysamfunnene som ikke har fastlandsforbindelse, og en del andre plasser, vi må også konkret sørge for et bedre ferjetilbud –kommer opp i transportkomiteen, er de partiene også med på å sikre flertall for det, sånn at vi virkelig får et bedre og billigere ferje- og hurtigbåttilbud for folk i Norge. Det fortjener folk og bedrifter rundt omkring i Norge som har høye kostnader og et for dårlig tilbud i dag.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-02-23:
Noe av det mest grunnleggende vi som folkevalgte i landets nasjonalforsamling skal bidra til, er å forsøke å sikre trygghet i folks hverdag uansett hvor de bor i Norge, i bygd og by. Det er å sørge for at folk skal kunne få hjelp når de trenger det, innenfor rimelig tid, og det er å sørge for at vi gradvis styrker politiet og politiets tilstedeværelse i folks hverdag. Det er jo det motsatte som skjer. Jeg hørte på representanten Frølichs innlegg tidligere i kveld, der han sier at myten om at politiet sentraliseres, er avlivet. Og ikke nok med det, han sier at det har vært en «imponerende systematisk kampanje». Én ting er at den kritikken rammer Senterpartiet – det lever vi godt med. Men det er jo en kritikk mot dyktige medarbeidere og politifolk rundt omkring i Norge, som ærlig og oppriktig tør å stå fram og fortelle hvordan virkeligheten er, som bl.a. Svein Engen, som tidligere i kveld er blitt referert fra talerstolen her, som gjennom en mannsalder har jobbet i politiet på Romerike, og som ser hvordan politiet blir fjernere fra folks hverdag, og hvordan politiet blir sentralisert. Han advarer og ber oss som politikere om å ta grep. Hvis det er slik at representanten Frølich og regjeringspartiene er så trygge på hvordan utviklingen har vært, at det ikke har vært noen sentralisering, hvorfor i all verden kan de ikke da støtte forslaget fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV om at en skal framlegge hvordan utviklingen i årsverk har vært på de ulike lensmannskontorene rundt omkring i Norge? Hvis det er slik at det ikke skal foregå noen sentralisering, burde en jo være med på forslag om at en stanser de prosessene som er pågående rundt omkring i Politi-Norge, og som folk melder inn om hver eneste dag. Poenget er jo nettopp at det er ikke en ærlighet rundt hva som faktisk skjer. Man forsøker å gi et inntrykk av at det er en nærpolitireform, men resultatet ser vi: Det har blitt en massiv nedlegging av kontor, og av de kontorene som er igjen, har en sett, eksempelvis på Romerike, hvordan de har blitt vingeklippet og tømt for innhold. Til slutt til representanten Asphjell: Kjære, vene Arbeiderpartiet! Nå har det kommet en debatt om at en skal fjerne lensmannsbegrepet, og så kommer en med et forslag fra Arbeiderpartiet om at en skal erstatte «lensmann» med «nærpolitisjef». Jeg vet at Arbeiderpartiet har et visst eierskap til nærpolitireformen, siden de støttet regjeringspartiene i det, men nå har en jo nettopp fått dokumentert at dette ikke er noen nærpolitireform. La oss beholde lensmannen – støtt forslaget som Senterpartiet har om det, og så kan vi skrinlegge den debatten en gang for alle.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Jeg har lyst til å fortsette litt i samme gate som Slagsvold Vedum, for realiteten er at ett år inne i pandemien treffer støtteordningene skjevt. Det har vært et sentralt premiss for behandlingen av kompensasjonsordningen hele veien at vi skulle gjøre justeringer for nettopp å håndtere de skjevhetene som er der, både når det omhandler at noen selskaper og bedrifter med mektige kapitaleiere i ryggen får veldig mye støtte, og når det gjelder at små og mellomstore bedrifter i liten grad gjør det. Opposisjonen opplever rett og slett ganske stor motvilje fra regjeringspartiene og Fremskrittspartiet mot å finne de løsningene som er nødvendige for at små og mellomstore bedrifter får tilstrekkelig støtte. For selv om mange har fått det, er det også mange som ikke har falt inn under kompensasjonsordningen, og som ikke får tilstrekkelige midler gjennom den til å kunne overleve. Så hva vil regjeringen gjøre for å treffe dem? Eller skal de ikke få noen støtte?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Jeg tror finansministeren forstår at det i liten grad hjelper innehaveren av en hudpleiesalong i Drammen eller et serveringssted på Grønland at andre små og mellomstore bedrifter har mottatt støtte, når de faller utenfor. Da er det ganske stor frustrasjon blant dem – med rette, etter min mening – over at det ikke gjøres noen forsøk på å finne ordninger som treffer dem bedre. Det å snakke om lånegarantiordninger er, med respekt å melde, helt irrelevant for de bedriftene. Men tilbake til replikkvekslingen som finansministeren hadde med Arbeiderpartiet om tak. Nå vil stortingsflertallet gi finansministeren en fullmakt til å sette ned taket, selv om det vel allerede ligger i ordningen en fullmakt, gitt at det er en forskrift om å kunne senke det taket. Vil regjeringen vurdere å senke taket ned til et nivå der det faktisk får en praktisk konsekvens? Eller ønsker man egentlig bare å senke det symbolsk for å gi et slags signal, men ikke i realiteten kutte støtten til de største?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Krisepengebruken i Norge ser ut til å være blant de verste i verden når det gjelder grønn omstilling. Av nesten 200 mrd. kr i krisepenger er det kun rundt 4 mrd. kr, altså 2 pst., som er brukt på grønn omstilling ifølge tall fra regjeringen selv. På toppen av det kommer også oljestøttepakken. Regjeringen har selv sagt i sin plan for å få Norge gjennom pandemien at det å skape en grønn framtid er et av målene til regjeringen. I EU har man øremerket 37 pst. av krisepengene til grønne formål, og 12 pst. er snittet i verden, mens det altså i Norge er bare 2 pst. Mener statsråden at dette er gode nok grønne tall for Norge? Har man i det hele tatt vurdert å stille grønne krav i kompensasjonsordningen eller i lånegarantiordningen, eller til f.eks. flybransjen, som har mottatt over 20 mrd. kr totalt i kompensasjon?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Statsråden kan ikke skyve ansvaret over på Stortinget når det kommer til oljestøttepakken. Det var med utgangspunkt i en sak som kom fra regjeringen, og Venstre var også med i forhandlingene og en del av flertallet for den subsidiepakken som ble vedtatt, der SV ikke var med. Jeg må si jeg blir litt undrende når statsråden mener at regjeringen har en offensiv tilnærming til grønn omstilling i krisepolitikken. 2 pst. kan da vel ikke kalles offensivt når man skal se på om det er en grønnfarge i de krisemidlene. Spørsmålet framover er: Hvordan kan man vri krisepengebruken i grønnere retning? Én ting er hva man la på bordet i fjor vår. Da visste vi ikke hvor lenge denne krisen kom til å vare. Nå er vi ett år inne i krisen, og vi vet at det vil kunne fortsette utover. Det er store summer som går ut fra staten. La oss sørge for at de har grønne krav knyttet til seg og en grønnfarge ved seg, sånn at vi kan akselerere den grønne omstillingen.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-23:
Jeg har lyst til å komme tilbake til det som flere representanter har vært opptatt av i dag, og det er psykisk helse og særlig situasjonen for barn og unge – jeg må også si særlig i de største byene, som Oslo og Bergen, som har vært hardest rammet og i stor grad har vært nedstengt over lengre tid. Det går på stumpene løs for mange nå, tror jeg, men vi er også veldig mange som tross alt er heldige i den situasjonen vi er i – som har familie, og, som oss, som får lov til å møte så mange andre mennesker i løpet av en arbeidsuke. Men det er altså utrolig mange som sliter nå. Vi ser på tallene at veldig mange opplever symptomer på depresjon. Mange er ensomme, og psykologer og andre som jobber med psykisk helse hos barn og unge, melder om at unger som før har vært helt friske, nå sliter alvorlig. Derfor er det på høy tid at Stortinget vedtar en krisepakke for psykisk helse. Men det kommer så altfor sent, og jeg skulle ønske at regjeringen hadde kommet med dette til Stortinget tidligere. SV foreslo det også i høst, for allerede da slo ekspertene alarm. Vi fikk flere rapporter som viste at utviklingen gikk i veldig feil retning. Derfor er dette altså på høy tid, for det kommer til å ta tid å bygge opp den nødvendige kapasiteten til å ta unna alle de menneskene som har behov for hjelp nå. Jeg er også bekymret – og egentlig ganske skuffet – over at regjeringen ikke søkte sammen med opposisjonen for ytterligere å øke denne krisepakken for psykisk helse. Det var en vilje fra den rød-grønne opposisjonen til å doble den psykiske helsepakken, til over 400 mill. kr. Med tanke på de store summene som vi diskuterer her, mener jeg vi burde ha funnet rom til å gi økte bevilgninger for nettopp å møte folks psykiske helse skikkelig. I forslaget fra de rød-grønne ligger det mer penger inne særlig til lavterskel psykisk helsevern – at man ikke skal være avhengig av å måtte gå til fastlegen for å få henvisning. Det ligger inne forslag om å senke eller kutte egenandeler for unge under 25 år, slik at de kan få den hjelpen de trenger. Det ligger også bl.a. et forslag om å la privatpraktiserende psykologer få refusjon for å ta unna den køen som er nå for å få psykisk helsehjelp, bl.a. her i Oslo, der man vil kunne oppleve å ha en ventetid på opp mot 12 måneder for å komme til psykolog. Det skjønner alle er for lenge. Jeg vil oppfordre regjeringen til raskt å komme tilbake til Stortinget med ytterligere forslag, ytterligere bevilgninger, opprioritere dette arbeidet. Det haster, for den hjelpen trengs nå.
Ola Elvestuen (Venstre), 2021-02-23:
Politimeldingen som behandles i dag, gir et godt bilde av politireformen som er gjennomført de siste årene. Mange har vært kritiske til omleggingen av politiet, og det gjelder unektelig spesielt i Senterpartiet. Nå som store endringer i politiet er gjennomført, er det færre som deler denne virkelighetsbeskrivelsen av politiet. Som representanten Klinge vil jeg også gjerne sitere ulike stemmer. Det ene er fra NRK Vestland 21. januar, og da siterer jeg, som andre, politisjefen i Sogn og Fjordane, politimester Arne Johannessen, som sier: «Sanninga er at vi har lagt bak oss kanskje det beste året i historia når det gjeld utvikling av politiet. Vi har fått nye ressursar og vi oppnår svært gode resultat.» Jeg vil også trekke fram et oppslag i Helgelands Blad i februar 2021, der lensmann Tom Giertsen i Ytre Helgeland lensmannsdistrikt uttaler at han er fornøyd med mange sider ved politireformen. Artikkelen i Helgelands Blad sier bl.a.: «(…) politireformen har fungert positivt på flere punkter, blant annet gjennom at man har fått på plass politikontakt, noe som har bidratt til større tilstedeværelse i kommunene. Kapasiteten har også økt. Det har ført til mer kunnskapsbasert – og dermed bedre – politiarbeid og etterretning, sier referatet. Ifølge Giertsen har distriktet nå full bemanning, og målet om to politifolk per 1000 innbygger er nådd.» (…) Tall fra politiet viser at kriminaliteten har endret seg drastisk de siste årene. Tradisjonell vinningskriminalitet har gått ned med 40 pst., mens seksuelle overgrep har gått opp med 160 pst. I tillegg blir kriminaliteten mer kompleks og grenseoverskridende. Internett er en ny og annerledes arena for kriminalitet og etterforskning. Det muliggjør forbrytelser som overgrep mot barn, ID-tyveri, økonomisk kriminalitet, ulovlige organiseringer og hatkriminalitet i et helt annet omfang enn det vi har sett tidligere. Denne virkeligheten er en avgjørende begrunnelse for politireformen som ble vedtatt i 2016. Siden 2013 er det ansatt over 2 800 flere i politi- og lensmannsetaten. Over 1 650 av disse ansettelsene er rene politistillinger som er fordelt på politidistriktene etter behov og kriminalitetsbilde. I 2020 ble målet om to politifolk per 1 000 innbyggere nådd for første gang. I takt med at kriminaliteten ble mer komplisert og flytter seg over til nett, er målet å ansette flere andre yrkesgrupper i politiet, f.eks. IT-teknikere og økonomer. For meg viser disse faktaene at en modernisering og reform av norsk politi var høyst nødvendig for å kunne være i stand til å møte denne virkeligheten. Av politimeldingen kan vi se, på område etter område, at selv om – som mange har påpekt – det fortsatt er mye å gjøre, var likevel reformen, og det å igangsette den, nødvendig og riktig.
Seher Aydar (Rødt), 2021-02-23:
Eiendomsinvestorene fortsetter å tjene store penger gjennom pandemien. Vi ser at det har hjulpet forsvinnende lite å bare be disse aktørene pent om å bidra i dugnaden. Utleieselskapene spekulerer i å la leiligheter stå tomme framfor å redusere husleien for å få dem leid ut. Det må sies å være milevis unna Stortingets intensjon om at pengene skal gå til å redde flest mulig arbeidsplasser. Mitt spørsmål er: Hva vil statsråden konkret gjøre framover for å sørge for at ikke både bedrifter og leietakere blir skvist av eiendomsselskapene som nekter å sette ned leien?