trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Monica Mæland (Høyre), 2016-04-06:
Dette er ingen ny oppdagelse. Jeg hadde sittet bare noen uker i statsrådstolen da Yara vedtok en historisk høy bot. Etter det kom Telenor, og andre selskaper har dessverre kommet fortløpende med saker som riktignok ligger tilbake i tid, men hvor det har vært mitt ansvar å finne ut både hva som har skjedd, og hvordan vi skal jobbe med dette, og det har jeg gjort. Så er det ikke i tråd med våre eierskapsprinsipper, som et enstemmig storting har vedtatt, å instruere selskapene. Det er styrene som skal ta beslutningene. Men når det gjelder skatteparadis, når det gjelder åpenhet om pengestrømmer, er våre forventninger til selskapene helt entydige i eierskapsmeldingen. Jeg vil oppfordre representanten til å lese side 83 i eierskapsmeldingen. Det kan ikke misforstås.
Monica Mæland (Høyre), 2016-04-06:
Det er slik at jeg ikke kan svare for Statoil, det er det OED som har ansvaret for. Men generelt er vårt ønske – og det vi jobber for – likest mulig konkurranseregler for både norske og utenlandske arbeidstakere. Vi ønsker lik markedsadgang i Norge og i utlandet. Vi er avhengig av at norske bedrifter kan gå ut i markeder, og da må vi også akseptere at utenlandske markeder kommer inn. Men det må skje på likest og best mulig konkurransevilkår. Det er mitt generelle svar på spørsmålet.
Monica Mæland (Høyre), 2016-04-06:
Jeg tror i utgangspunktet at svaret på det må være nei. Det er et stort handlingsrom når det gjelder offentlige anskaffelser, ingen er like. Det er forskjell på det å kjøpe inn kaffe og det å bygge opera, og derfor må reglene også ha et handlingsrom. Så kan det tenkes tilfeller hvor det er fornuftig å kreve at ansatte bor i nærheten av arbeidsstedet. Jeg vet f.eks. at da vi ansatte ny konkurransedirektør i Bergen, var et av målene at vi skulle ha en som også bor i Bergen, uten at det var avgjørende. Så her må ulike instanser kunne gjøre ulike vurderinger. Jeg er opptatt av at man benytter handlingsrommet, får de beste innkjøpene, og at det er innovasjon i innkjøpene. Vi trenger at flere kan levere til det offentlige. Det skal være stor grad av handlefrihet, men ordentlig, skikkelig og etterprøvbart.
Monica Mæland (Høyre), 2016-04-06:
Jeg håper svaret på spørsmålet er «ingen» og «null», men det kan jeg selvsagt ikke garantere, det har jo virkeligheten vist. Det vi har sett komme opp nå knyttet til DNB, er noe som er helt i strid med de retningslinjer og forventninger vi har i dag. Dette er et område som har utviklet seg. Men Stortinget vedtok en eierskapsmelding i 2015, altså i februar i fjor, hvor man er veldig tydelig på hvilke forventninger man har om åpenhet knyttet til pengestrømmer, om at man skal unngå å benytte skatteparadis som ikke følger standarden til Global Forum om transparens og effektiv informasjonsutveksling, og at selskapene har retningslinjer, systemer og tiltak for å hindre korrupsjon. Dette følger vi opp i eierdialogen, jeg følger det opp i møter med styrelederne, og vi griper selvsagt fatt i saker når vi blir kjent med dem. Som jeg har sagt tidligere i dag, er dessverre mange av dem blitt kjent gjennom mediene. Jeg skulle ønske de kom opp for lenge siden. Dette er saker som ligger flere år tilbake, som burde vært håndtert flere år tilbake, men når de kommer nå, så håndterer vi dem nå.
Monica Mæland (Høyre), 2016-04-06:
Jeg tror ikke representanten hørte hva jeg sa. Dette er gjenstand for aktiv eierdialog fra vår side. Dette er spørsmål vi har oppe i dialogen med selskapene, og svaret vi får fra selskapene, er at de ikke opererer i skatteparadis uten avtale. Forventningene er klinkende klare, de er ikke til å misforstå, og hvis noe sånt hadde kommet opp, ville vi ha grepet fatt i det.
Monica Mæland (Høyre), 2016-04-06:
Her har det nok oppstått en misforståelse. Den innkallingen jeg har sendt til styrelederne, er ikke en oppfølging av Panama Papers. Den var besluttet helt uavhengig av den saken, på bakgrunn av mitt engasjement for å jobbe mot korrupsjon. Jeg hadde et møte – ikke et seminar – i 2014, hvor jeg gikk igjennom hvordan selskapene da jobbet med dette. Jeg ønsker å følge opp det møtet nå, to år etterpå, med å få vite hvordan selskapene nå har utviklet sitt arbeid på dette feltet. Det henger da også sammen med et arbeid som PwC gjør for oss, som også var igangsatt helt uavhengig av denne saken, hvor man ser på styrenes arbeid internasjonalt, vi ser på eiernes arbeid internasjonalt, vi ser på selskapenes arbeid internasjonalt, og vi sammenligner lovgivning. Det er en god anledning til å presentere den rapporten for våre styreledere og også å gå igjennom hvordan det arbeides, og utveksle informasjon om dette.
Monica Mæland (Høyre), 2016-04-06:
Det er jo litt spesielt, dette – en sak som kom opp for mange år siden, da representantens parti satt i Næringsdepartementet, og så vidt vi vet, ble dette aldri fulgt opp. Så på spørsmålet om hvorfor ikke departementet har visst nok, er vel rett og slett svaret at det har ikke vært en god nok eieroppfølging. Vi har stilt spørsmål om både Luxembourg og skatteparadis til bl.a. DNB, fordi vi følger det opp i vår eierdialog, men vi er jo avhengig av at de svarene vi får, er riktige. Så kan ikke jeg ta stilling til et representantforslag jeg ikke har sett. Men våre forventninger på dette området er tydelige, vi følger det opp, og jeg forstår veldig godt at Stortinget også engasjerer seg i dette. Det er det all grunn til.
Monica Mæland (Høyre), 2016-04-06:
Det har jeg svart på tidligere i dag – jeg tror det er for tidlig å konkludere, utover å være åpen på at vi også må se på vår egen eierskapshåndtering og den eierskapshåndtering man har hatt gjennom de siste årene. Nå tror jeg at utviklingen på dette området har gått i riktig retning. Sakene vi ser, stammer fra flere år tilbake, men det er jo saker som skulle vært oppe i offentligheten og oppe i eierdialogen. Så jeg er åpen for endringer. Vi må komme tilbake til hvordan det kan skje, og det er også noe vi har bedt PwC gi oss råd om, basert på internasjonale erfaringer på området.
Monica Mæland (Høyre), 2016-04-06:
Det er slik at vi, siden vi tiltrådte, har jobbet med omstilling av norsk næringsliv. Vi visste at vi var sårbare. Vi visste at vi ikke hadde brukt gode år på å forberede vanskelige år, og derfor gjorde vi helt tydelige prioriteringer – på kunnskap, forskning og utvikling, på samferdsel og på skattereduksjoner. Til det siste må jeg si at det kan jo bare være i Arbeiderpartiet man tror at skatteøkninger skaper arbeidsplasser i privat sektor. Det er ingen der ute som roper på Arbeiderpartiets løsninger, tvert imot. Så har vi gjennom den perioden vi har hatt med synkende oljepriser, iverksatt både kortsiktige og langsiktige tiltak. I mai i fjor la jeg fram en maritim strategi. Det hadde ikke skjedd noe på det maritime området på tiår. Nå ser vi skip flagges hjem – 15 siden 1. mars, da forskriftene trådte i kraft – et direkte resultat av regjeringens politikk. Vi har lagt fram en gründerplan som gjør at flere enn noensinne starter egen bedrift – 30 pst. flere i Rogaland i februar i år, sammenlignet med i fjor. Vi har endret permitteringsreglene. Vi har lagt fram en tiltakspakke som nå er i ferd med å rulles ut. Sjøforsvaret har lyst ut anbud som Bergen Group har fått. Haukeland universitetssjukehus og flere lyser ut anbud. Det skapes arbeidsplasser på kort sikt. Men det aller viktigste vi gjør, er på lang sikt, og da er det ikke slik at vi sitter og venter med politikk til meldinger er ferdigskrevet. Det er slik at politikk iverksettes fortløpende. Det har vi gjort – både små og store viktige tiltak som skal bidra til den omstillingen som norsk industri nå må igjennom. Industrimeldingen er i rute. Reiselivsmeldingen er utsatt fordi næringen ønsket det selv. De hadde fantastiske resultater i fjor. De har ønsket en utredning av hvordan man skal innrette markedsføringsdelen, og da har jeg varslet at det betyr en utsetting. Det er næringen innforstått med. Når det gjelder bionæringen, har de historiske programmer å søke på. Næringsrettet forskning er økt med 2,4 mrd. kr i denne regjeringens periode. Det betyr omstilling i praksis.
Monica Mæland (Høyre), 2016-04-06:
Jeg har et inntrykk av at skattekutt og formuesskatt er blitt en veldig akademisk øvelse for Arbeiderpartiet. Er det noen norskeide bedrifter som forteller representanten Botten at formuesskatten ikke betyr noe? De forteller det motsatte til oss. De forteller at de nå er i ferd med å betale skatt på en formue de eide i fjor. Dette er jo ikke penger i banken – dette er penger i aksjer, maskiner, i bedrifter som nå nedbemanner, som nå ikke betaler utbytte, og så kommer formuesskattregningen. Den betyr noe i praksis for norskeide bedrifter. Jeg er oppriktig bekymret for bl.a. maritim sektor i den delen av landet som representanten kommer fra. Har vi norskeide offshorebedrifter igjen om et år? Det er formuesskatten som er et problem, fordi det ikke er en skatt på overskudd og ikke skatt på penger i banken.
Monica Mæland (Høyre), 2016-04-06:
Jeg er enig i at mange bedrifter har det veldig utfordrende. Noen bedrifter går bra, andre har det vanskelig, og vi må greie å ha en politikk for begge deler. Det er jo sånn at vi knapt kan hindre virksomheter som går med overskudd, å flytte ut av Norge hvis de ønsker det, men vi kan selvsagt være enige om at det er alvorlig, og at det er en situasjon vi må møte. Rammebetingelser handler om skatter og avgifter – reduserte skatter og avgifter. Rammebetingelser handler om samferdsel, økt satsing på samferdsel, både i forbindelse med arbeidsplasser og bedre fremkommelighet for varer og tjenester. En aktiv næringspolitikk handler om å ha tidenes budsjett for forskningsrettet innovasjon og utvikling. Både Forskningsrådet og Innovasjon Norge får fylt på sine programmer, og det er altså større behov for det enn noensinne. Bedriftene bruker dette, og vi vet at én krone fra det offentlige utløser to kroner i bedriften og syv kroner i verdiskaping. Så dette er omstilling i praksis, men dette er en situasjon vi må gjennom, og den er krevende. Når det gjelder flyseteavgiften, er det altså en beslutning som Stortinget har truffet, og jeg er fullt klar over de negative effekter som den også har.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-04-06:
De siste dagers avsløring har med tydelighet vist at DNB har lagt til rette for at kunder, gjennom postkasseselskapene i skatteparadis, kan slippe å betale skatt. Dette er langt fra det regjeringen skrev om samfunnsansvar i eierskapsmeldingen, og som Stortinget har gitt sin tilslutning til. Statsråden har bedt om en redegjørelse fra DNB, det er vel og bra. Statsråden var i svar til representanten Syversen litt inne på noen tiltak som hun har iverksatt. Hvilke andre grep vil statsråden ta utover det som allerede er blitt presentert her i Stortinget?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
Jeg har ett konkret spørsmål, og det er: Hvorfor er det ikke departementene som finner ut av disse sakene? Det er mediene hver eneste gang. Hvorfor er det ikke departementet som går inn i denne typen saker og faktisk finner det ut?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
Jeg stilte spørsmål til statsråden tidligere i spørretimen om hvorfor ikke departementet oppdaget denne type saker. Jeg ønsker at statsråden svarer på hva hun tenker å gjøre for at det faktisk kan snu og bli slik at departementer oppdager den type saker. I tillegg la Arbeiderpartiet fram et representantforslag om en strategi for å sørge for at forventningene i eierskapsmeldingen knyttet til åpenhet om pengestrømmer og skatt må følges opp. Det la vi fram i går. Da spør jeg statsråden om statsråden er enig i at vi må gjøre noe med det, og om hun støtter dette forslaget.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
Mitt spørsmål går til næringsministeren. Norsk økonomi er i en krevende situasjon, og vi har rekordhøy arbeidsledighet. Nå trengs en regjering som skjønner at vi må ha en aktiv næringspolitikk. Før valget i 2013 snakket regjeringspartiene mye om at de skulle komme med nye ideer og bedre løsninger, men hvor ble disse av? Regjeringen somler med å levere i næringspolitikken. Allerede i 2014 utfordret jeg næringsministeren på om regjeringen hadde en plan for å møte den dramatiske situasjonen vi så tegn til i leverandørindustrien. Statsråden ville vente og se. Siden den tid har pilene bare pekt én vei. Når det gjelder permitteringsreglene, har regjeringen slept føttene etter seg før det endelig kom endringer, og det på en hviledag. Næringsministeren er forbausende passiv. Hvor blir det av industrimeldingen Stortinget bestilte for over et år siden? Hvor blir det av bioøkonomistrategien Stortinget ba regjeringen legge fram i fjor? Nå er vi i april, og disse sakene lar fortsatt vente på seg. I Arbeiderpartiet laget vi en industristrategi med en rekke gode forslag. Hvis regjeringen mangler nye ideer, er de velkomne til å ta en kikk på denne. Vi la 125 mill. kr inn i vårt alternative statsbudsjett til satsing på bioøkonomien. Reiselivsmeldingen skrives nok i ledige stunder, men når blir den ferdig? De nye løsningene ser ut til å vente på seg, mens en rekke folk må stille seg i ledighetskøer. Nå kom varsel om 500 nye oppsagte i Aibel, 700 i oljeselskapet FMC og tredje runde med oppsigelser i National Oilwell. Det er nå stort behov for konkrete tiltak på kort og lang sikt. Hvorfor bruker regjeringen så lang tid på å komme til Stortinget med alle disse viktige næringspolitiske sakene, i tider der det er et ekstra stort behov for en aktiv næringspolitikk for å redusere arbeidsledighet, skape verdier og skape nye arbeidsplasser?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
Det statsråden sier om Arbeiderpartiets politikk, er i hvert fall feil. Problemet er jo at regjeringen prioriterer tiltak som ikke virker. I budsjettet har regjeringen hatt skattekutt som sin hovedsatsing, og hevder at dette er vekstfremmende, men det kan ikke være noen tvil om at kutt i formuesskatten ikke er treffsikkert nok. Det har jo også en rekke fagfolk bekreftet. Orkla har 104 fabrikker i dag og planlegger å halvere det antallet. I mitt hjemfylke, Møre og Romsdal, har de fabrikken Ello i Kristiansund, hvor det er 60 viktige arbeidsplasser vi sårt trenger. De venter på en avklaring på om de får fortsette å produsere Lano-såpen og Solidox-tannkremen og en rekke andre produkter der, eller om selskapet skal flagge ut til Sverige. Selskapet går i pluss, men det kan virke som at eierne ønsker å skvise enda mer ut av tannkremtuben sin. Eieren er en av dem som har fått store skattelettelser av denne regjeringen. Om skattekutt var riktig medisin, burde vi ikke da ha sett at de beholdt industrien sin i Norge, og ikke flagget den ut av landet?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-04-06:
Vi har fått innsyn i skatteunndragelser og forsøk på kreativ skatteplanlegging. Det finnes to typer skatteplanlegging: den åpenbart lovlige skatteplanleggingen og den åpenbart ulovlige skatteplanleggingen. Mellom disse to er det definitivt en gråsone. Jeg antar at statsråden er enig i at selskap der staten er stor eier, ikke bør være i denne gråsonen. Vil næringsministeren også oppfordre norske private bedrifter om å holde seg unna denne gråsonen?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-04-06:
Det er mye som tyder på at den ordinære eierdialogen ikke på en god nok måte har sikret åpenhet og bidratt til å unngå korrupsjon og hindre annen tvilsom adferd. Da er det naturlig å spørre statsråden: Hvilke nye tiltak og nye grep ser statsråden det nødvendig å ta i eierstyringen for å unngå at vi får flere slike saker i framtiden?
Terje Breivik (Venstre), 2016-04-06:
Kombinasjonen av orda «korrupsjon» og «skatteparadis» på den eine sida og «store selskap der staten er største eigar» på den andre dukkar urovekkjande ofte opp, jf. lista som Syversen gjorde greie for. Store statlege selskap er i dag i regelen rollemodellar med negativt forteikn. Det er sjølvsagt lett for oss i denne salen og for ministeren å uttrykkja verbalt at slik kan det ikkje fortsetja. Den informasjonen og dei opplysningane som no er komne fram i kjølvatnet av DNB-saka, og måten den klåre meldinga frå dåverande finansminister i 2007 har vorte oppfatta på og ikkje følgd opp, tyder på at dette på langt nær er godt nok. I så måte, og det er også spørsmålet mitt, er det ikkje mest interessant kva ministeren seier – sjølv om ho no seier veldig mykje dei rette tinga – men kva ho faktisk gjer i praksis for å sikra at desse selskapa vert rollemodellar med positivt forteikn, i samsvar med dei største eigarane sine interesser.
Terje Breivik (Venstre), 2016-04-06:
Hovudspørsmålet går til arbeidsministeren. Endringar i arbeidslivet er ikkje noko nytt. I dag er dei likevel meir omfattande enn før, dei skjer raskare, og dei vert forsterka av tøff konkurranse mellom bedriftene. Etterspurnaden etter arbeidskraft er i nokre bransjar større enn det den norske arbeidsmarknaden kan dekkja, og gjennom den opne, frie arbeidsmarknaden i Europa er tilgangen på arbeidskraft nærmast uavgrensa. Ein del av denne arbeidskrafta som me nyt godt av, er i ein så utsett situasjon at dei vanskeleg kan vareta rettane sine. Allmenngjeringslova har eit tosidig føremål. Lova skal på ei side sikra utanlandske arbeidstakarar løns- og arbeidsvilkår som er likeverdige med vilkåra norske arbeidstakarar har. Samstundes skal ho hindra konkurransevriding til ulempe for den norske arbeidsmarknaden. Heilt sidan me fekk dei første landsomfattande tariffavtalene, har me hatt prinsippet om at når arbeidsgjevar sendar arbeidstakarar på oppdrag, skal arbeidsgjevar dekkja kostnadene. I vinter har me, i kontrast til dette, m.a. i Bergens Tidende kunna lesa om fleire saker der verksemder vert registrerte ved oppdragsstaden og arbeidstakarane vert tilsette på staden, med føremål å unngå kostnader til reise, kost og losji. Kombinasjonen av såkalla lokalt tilsette og gjennomsnittsutrekning av arbeidstida medfører ein kraftig konkurransefordel for verksemdene, sidan dei kan utvida driftstida ved gjennomsnittsutrekning av arbeidstida og samtidig unngå dekking av reise, kost og losji. Praksisen er etter arbeidsmiljølova lovleg, og Arbeidsretten har gjennom dommen i Langset-saka i fjor godteke denne typen konstruksjonar. Samstundes fører denne praksisen til at arbeidstakarane får dårlegare arbeidsvilkår, og me kan ikkje undervurdera at dette er ei utvikling som i auka grad òg vedkjem norske arbeidstakarar og norske verksemder. Så spørsmålet er: Korleis vil statsråden følgja opp denne utviklinga, slik at føremålet med lova vert vareteke?
Terje Breivik (Venstre), 2016-04-06:
Oppfølgingsspørsmålet går til næringsministeren. Statoil tildelte nyleg bl.a. ISO-fag-kontrakt på Statoil Mongstad. Tilbydaren som vant kontrakten, skal tilsetja det aller meste av personalet lokalt, slik at dei tilsette vert nøydde til å betala reise, opphald og mat sjølve. Timeløna er etter det eg har fått opplyst, ca. 170 kr, med fråtrekk for reise og bustad. Som nemnt har tariffavtala og tidlegare praksis vore at arbeidsgjevar dekkjer reise, opphald og diett samt 20 pst. tillegg for overnatting utanom heimen. Denne forma for lokal tilsetjing stengjer i realiteten norske arbeidstakarar ute, for dei kan ikkje leva av ei månadsløn som reelt sett er på pluss minus 10 000 kr. Dette medfører auka arbeidsløyse i Noreg samstundes som ein får større arbeidsinnvandring frå Aust-Europa – arbeidstakarar som i praksis vert utsette for sosial dumping. I tillegg gjer det at norske leverandørbedrifter som lojalt overheld tariffavtaler, tapar konkurransekraft. Kan staten som største eigar i Statoil tillate denne praksisen med sosial dumping, som i realiteten medfører ulike konkurransevilkår for lokale norske leverandørar?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-06:
Statsråden svarer nærmest som om dette er en helt ny oppdagelse, men vi hadde jo LuxLeaks for to år siden, og vi vet at en rekke statseide selskaper i lang tid har operert i eller vært i befatning med skatteparadiser. Hvis alle her i salen er så veldig enige om at det er en gråsone man skal unngå, er da næringsministeren villig til å instruere de statseide og deleide selskapene om å avslutte sin befatning med skatteparadis?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-06:
Mitt spørsmål er til næringsministeren. Skatteparadisene truer velferdsmodellen vår, og både fattige og rike land frarøves ufattelige verdier. Denne uka sprakk som kjent Panama Papers, som virkelig viser råskapen i den moderne kapitalismen. I Norge har mange reagert kraftig på at DNB, der staten er deleier, har formidlet sine kunder til skatteparadis. Hvor mange statlig eide selskap opererer i eller er i befatning med skatteparadis, og hvor store summer er det snakk om?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-06:
Jeg kan også håpe at svaret er «ingen», men vi vet jo allerede at svaret ikke er «ingen». Vi vet allerede at det er flere statseide selskap som enten handler i eller opererer i skatteparadis. Meg bekjent ble statsråden varslet av DNB uka før denne Panama Papers-lekkasjen nådde offentligheten, og jeg synes det er litt oppsiktsvekkende at statsråden over ei uke etterpå ikke har forsøkt å skaffe seg oversikt over egne selskapers befatning med hemmeligholdsjurisdiksjoner. Hvordan kan statsråden kreve full oversikt over hva som har skjedd i DNB, når hun ikke selv har skaffet seg oversikt over de øvrige statseide selskapene? Er det virkelig ingen, verken statsråden eller de 355 ansatte hun har til rådighet i departementet, som kan gjøre rede for statlige selskapers faktiske befatning med skatteparadis, utover de forventningene vi alle selvfølgelig er enige om?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-04-06:
Mitt spørsmål går til kommunal- og moderniseringsministeren. På Kommunal- og moderniseringsdepartementets hjemmesider er det en rekke publikasjoner som skal være til hjelp for kommuner som arbeider med kommunereformen. Noen av dem er utgitt av departementet. Nationen hadde den 1. april 2016 en lengre artikkel om bruk av folkeavstemninger og meningsmålinger i kommunereformen. Dette er et politisk stridsspørsmål. Svært mange mener det bør gjennomføres folkeavstemninger, at det er det mest demokratiske, og fram til kommunereformen kom, har det vært vanlig praksis. Av artikkelen går det fram at en veileder som Kommunal- og moderniseringsdepartementet tilbyr kommunene, anbefaler bruk av meningsmålinger framfor folkeavstemninger, og at den er utarbeidet av TNS Gallup. Hvordan vil statsråden forklare at et selskap som har økonomisk interesse av at flest mulig kommuner velger meningsmålinger, har fått i oppdrag å utarbeide en slik veileder i et politisk stridsspørsmål?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-04-06:
Statsråden har gjort det til en vane å tale lenge om løst og fast som måtte ligge ham på hjertet, når jeg stiller et spørsmål. Jeg vil gjerne ha svar på mitt konkrete spørsmål, og av respekt for Stortinget håper jeg på å få det. Jo flere kommuner som velger innbyggerundersøkelse framfor folkeavstemning, jo større blir markedet for aktører som TNS Gallup. De var så heldige å få oppdraget med å utarbeide veilederen. Det er for meg en uheldig sammenblanding av roller og slett ikke egnet til å styrke legitimiteten til de demokratiske prosessene som nå foregår i lokalsamfunnene. Jeg mener dette bidrar til å øke det demokratiske underskuddet og vil derfor spørre konkret: Ser ikke statsråden noen uheldige sider ved dette?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-04-06:
Nei, saken er jo ikke så vanskelig. Kommunal- og moderniseringsdepartementet skal sende faglige råd til kommunesektoren. TNS Gallup lager veilederen for Kommunal- og moderniseringsdepartementet. De konkluderer med at meningsmålinger er bedre enn folkeavstemninger. Det er en omstridt konklusjon. TNS Gallup selger samtidig meningsmålinger. De har altså en direkte økonomisk interesse i den konklusjonen de har laget på departementets vegne – en konklusjon som så sendes fra Kommunal- og moderniseringsdepartementet til kommunene som et faglig råd. Mitt spørsmål er, når statsråden mener at det ikke er problematisk: Er det mange andre områder i departementet hvor private selskap som har direkte økonomiske interesser i en sak, sender ut faglige råd på vegne av departementet?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
Fra en reform til en annen: I går la regjeringen fram meldingen om framtidige regionale folkevalgte nivå, og vi i Arbeiderpartiet er veldig glade for at det nå er et bredt flertall på Stortinget for folkevalgt styring på regionalt nivå. Både KS og flere av partiene på Stortinget har kritisert regjeringen for at den er lite ambisiøs når det gjelder oppgaveoverføring til det regionale nivået. Det er en kritikk vi kjenner igjen fra kommunereformen, for det statsråden sa skulle bli tidenes oppgaveoverføring til kommunene, har foreløpig endt opp med godkjenning av svømmebasseng, utstedelse av pass, og at ordførerne kan få gjennomføre borgerlig vigsel. Det har jo ikke akkurat bidratt til økt entusiasme rundt kommunereformen, så for ett år siden tok Arbeiderpartiet og stortingsflertallet til orde for overføring av flere større oppgaver til regionalt folkevalgt nivå. Hvorfor har ikke regjeringen fulgt opp dette i den meldingen som ble lagt fram i går?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
«Regjeringen åpnet for å overføre en rekke oppgaver til kommunene som kan svekke funksjonshemmedes vilkår. Dette har møtt sterk motstand fra brukerorganisasjonene. Det er nå oppnevnt et ekspertutvalg med et bredt mandat som skal vurdere ansvaret i hjelpemiddelpolitikken, men VTA er ikke en del av utredningen. Vil statsråden legge opp til en faglig og bred utredning hvor brukerorganisasjonene er involvert før en endelig beslutning om ansvaret for VTA fattes?»
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
For Arbeiderpartiet er varig tilrettelagt arbeid et arbeidsmarkedstiltak. Det er et statlig ansvar i dag, od vi ser ingen grunn til å skille ut en del av det og legge det til kommunene. Så hører jeg nå at statsråden ønsker å gjennomføre et forsøk. Men det er ett år siden Stortinget behandlet oppgavemeldingen. Det dreier seg om 9 000 mennesker som det er skapt en ganske stor usikkerhet for, som er bekymret for framtiden og tiltakene sine. Jeg hører at statsråden ikke kan si noe om tidsperspektivene her, men jeg har lyst til å understreke at når man setter menneskers liv i en usikker situasjon, er det viktig at man får en avklaring. Jeg kunne også tenke meg å spørre hvilken dialog statsråden har hatt med de funksjonshemmedes organisasjoner, både når det gjelder forsøket og prosessen framover.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
Jeg gjentar spørsmålet mitt: Hvilken dialog har det vært med de funksjonshemmedes organisasjoner når det gjelder denne prosessen? Hvilken dialog har statsråden hatt med organisasjonene som representerer de menneskene det faktisk gjelder? Jeg hører også at statsråden, og for så vidt også andre representanter for flertallet, hele veien understreker at målet er et godt tilbud til brukerne. Men alle disse organisasjonene som representerer de menneskene det gjelder, er jo imot og har vært imot. Også Arbeidsgiverforeningen for Vekst- og attføringsbedrifter ønsker fortsatt et statlig ansvar for finansieringen av varig tilrettelagt arbeid. Så da er det siste spørsmålet mitt: Hva er det statsråden har skjønt som ikke de som er en del av dette opplegget, har skjønt?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-04-06:
Jeg vil tilbake til kommunereformen. Den foregår nå rundt om – land og strand – i alle variasjoner og i alle avskygninger. Og det ser ut til at noen har innsett – kanskje i seneste laget – at det blir en reform. Den er nyttig, og landet trenger den. Jeg tror at samtalene om kommunesammenslåing kommer til å fortsette lenge etter at reformen er over, i kommuner som ser nytten av det. Midt oppe i dette er også inntektssystemet et viktig element. Mye kan sies om det, men det nye strukturkriteriet deler kommuner inn i «frivillig små» eller «ufrivillig små». Men jeg får en del rapporter fra kommuner som kan bli «ufrivillig små», fordi naboene blokkerer. Det ser ut til å bli en gruppe som kanskje krever særlige tiltak. Hva tenker statsråden om det?
André N. Skjelstad (Venstre), 2016-04-06:
Hovedspørsmålet gikk på om man hadde tro på alle de forskjellige indikatorene hvis det skulle gjøres av et privat selskap, og om godkjenningen av det. I den senere tid er det flere av oss som har observert at det er mange måter å prøve å bremse prosesser på. Senest hadde vi det gledelige i Sunnfjord – det var mange kommuner i Sogn og Fjordane som sa ja. Til tross for at mange frelsere fra Senterpartiet har reist over og prøvd å predike det glade budskap om å få stå alene, ble det sju kommuner av ni som svarte ja. Oslo-makten klarte ikke å overstyre dette, som mange hadde prøvd på – det lokale folkestyret seiret. Hva synes statsråden om prosessen i Sunnfjord og kommunereformen så langt?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-06:
Hvis man skal gjennomføre store, nye reformer både i kommuner og i regioner, burde det vel vært slik at man visste hva man skulle bruke de regionene til. Det gjør man jo ikke. Jeg registrerer også at regjeringen og statsråden ikke er spesielt begeistret for at befolkningen skal vite verken hvilke økonomiske konsekvenser disse reformene vil få, eller hvilke oppgaver disse nye enhetene skal ha ansvaret for. De er heller ikke spesielt begeistret for at befolkningen skal kunne si sitt gjennom en folkeavstemning. På spørsmålet fra Senterpartiet om statsråden så noen problemer med at de som har økonomisk interesse av å tilrettelegge for undersøkelser og ikke folkeavstemninger, skal være de som gir rådet, svarte statsråden nei. Jeg vil spørre: Hvorfor, og hvilke argumenter er det som taler for at de med økonomiske interesser skal være de som gir råd til både departementet og kommunene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-06:
«Universell utforming er moderne, funksjonelt og frigjørende, da mange flere blir selvhjulpne, kan ferdes og bruke samfunnet fritt. I regjeringens nye handlingsplan er målet om at Norge skal være universelt utformet innen 2025, satt av den rød-grønne regjeringen, fjernet. Dette er en klar nedprioritering fra regjeringens side og et alvorlig tilbakeslag for målet om samfunnsmessig likestilling for funksjonshemmede. Hva er begrunnelsen for å utsette målet om universelt utformet samfunn på ubestemt tid?»
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-06:
Jeg registrerer at regjeringen ikke har som prioritet å få samfunnet universelt utformet, for det er umulig å nå et mål hvis man ikke har et mål og setter en tidsfrist. Det kan mange trenge – dette huset, f.eks. Jeg vet at det er 25 som trenger rullestol, som ikke kommer inn på galleriet i dag, som ville ha hørt på denne debatten. Så det er mange som har en lang veg å gå. Men statsråden har et samordningsansvar for ti departementer, som hun sjøl nå nevnte. Da er det grunn til å spørre om statsråden nå har oversikt over arbeidet i de andre departementene, og at de faktisk følger opp det de er forpliktet til å gjøre, og om statsråden har noen virkemidler på sin hånd for å sikre at dette faktisk blir prioritert i budsjettene. For det en slik tidsfrist handler om, er at alle departementer følger opp og prioriterer det på sine budsjetter i budsjettbehandlingen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-06:
Da har vi altså en statsråd uten tidsfrist og uten virkemidler til å påvirke de andre departementene som har ansvaret for dette. Men ett forslag har jeg funnet i statsrådens budsjettforslag, og det er å fjerne det spesielle diskrimineringsvernet og legge fram en felles diskrimineringslov. Det vi snakker om nå, er jo samfunnsmessig diskriminering. Det er et forslag som bl.a. Handikapforbundet er imot, fordi det svekker vernet – den konkrete ordlyden i formålsparagrafen, bortfall av aktivitetsplikt, man vil ikke innlemme CRPD i loven, det mangler likestilling på varer og tjenester og på representasjon. Det er et slagord som sier «Nothing about us without us», som er utrolig viktig. Hva er grunnen til at statsråden ikke vil lytte til de organisasjonene og de menneskene dette angår, og legge deres synspunkter tyngst i vektskåla når det gjelder også hva slags diskrimineringsvern mennesker skal ha?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
Jeg tror jeg velger å stille mitt tilleggsspørsmål til næringsministeren. I et oppslag i Dagens Næringsliv for noen dager siden sier en av de seriøse norske arbeidsgiverne at det ikke bare forekommer at bedrifter ikke betaler og dekker reise og kost for sine arbeidstakere, de pålegger også sine ansatte å flytte for å unngå å dekke reisekostnadene. Statsråden har ansvaret for lov om offentlige anskaffelser. Det er i henhold til de nye EU-direktivene muligheter for å ta sosiale hensyn etter anskaffelsesregelverket, og da er mitt spørsmål: Vil statsråden ta initiativ til at den type ordninger blir ulovlig å bruke når offentlige virksomheter legger ut anbud?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål: «I sivilsamfunnets alternative rapport til FN-komiteen om mennesker med funksjonsnedsettelser sies det at det er dårlig koordinering og manglende helhetlig, tverrfaglig tilnærming mellom sektorer i politikkutformingen på dette feltet. Er statsråden enig i denne beskrivelsen, og hvilke tiltak er gjort for å motvirke dette?»
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
Jeg takker statsråden for svaret, men jeg kan ikke se at jeg fikk noe svar på det spørsmålet jeg egentlig stilte. Men jeg må da tolke statsråden slik at hun er uenig med de funksjonshemmedes organisasjoner når de sier at politikken ikke henger sammen, i sin alternative rapport til FN-komiteen. Så må jeg si jeg er litt overrasket når statsråden sier at hun prioriterer å ha dialog, men ønsker ikke mange møter, og henviser til at det nå har vært ett møte, én rundebordskonferanse. Er det på den måten medvirkning og samarbeid med de funksjonshemmedes organisasjoner er satt i system i departementet, eller hvilke andre tiltak har statsråden satt i gang for å ha en systematisk kontakt med funksjonshemmedes organisasjoner?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
Statsråden bekrefter jo i sine innlegg at hun har et ansvar for å koordinere regjeringens arbeid med politikkutformingen for den målgruppen vi her snakker om. I februar i år endret regjeringen utredningsinstruksen. Fram til da hadde det vært et eget, spesifikt krav om å vurdere om saken hadde betydning for personer med nedsatt funksjonsevne. Det kravet er nå fjernet i utredningsinstruksen og erstattet med noen åpne spørsmål. Da blir det jo ekstra viktig at statsrådens departement påser at de sakene som går fra regjering, til storting, har fått den nødvendige vurderingen. Da er mitt spørsmål til statsråden: Kan statsråden bekrefte at de sakene som er sendt til Stortinget etter at utredningsinstruksen ble endret, er vurdert i forhold til hvilke virkninger de har på personer med nedsatt funksjonsevne?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-06:
Det er eigardialog eg ønskjer å rette spørsmål til næringsministeren om. Som ein direkte respons på avsløringa av Panama Papers innkalla næringsministeren styreleiarane i dei statseigde selskapa til seminar om etikk og korrupsjon i juni – 14. juni er dei no hasteinnkalla. Foreløpig er det det einaste initiativet som vi klarer å sjå at næringsministeren har tatt overfor desse selskapa – eit seminar om etikk og korrupsjon rett før sommaren. Eg har undervist i ex. phil. og har stor tru på etisk refleksjon som ein veg mot både eit betre liv og eit betre samfunn. Men korleis skal etisk refleksjon hjelpe oss å vinne kampen mot skatteunndraging?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2016-04-06:
Jeg vil følge opp litt i forhold til behovet for tiltak i næringspolitikken. Situasjonen i olje- og gassektoren er jo velkjent. Det er også konsekvensene av flyseteavgiften, som regjeringen vil innføre fra 1. juni. Moss Lufthavn Rygge har varslet at det sannsynligvis kan medføre at lufthavnen må stenge, og at om lag 500–1 000 arbeidsplasser kan bli rammet. Også andre næringer varsler nå oppsigelser i Mosseregionen og andre regioner. Orkla varsler at de vil lukke Idun fabrikkers produksjon av ketchup, sennep og eddik og flytte produksjonen til Sverige. 75 ansatte blir direkte rammet – de flytter altså produksjonen til tross for at den er lønnsom. Det har lenge vært etterlyst en aktiv næringspolitikk fra regjeringens side, og det innebærer bl.a. å gi næringslivet gode rammebetingelser. En slik rammebetingelse er jo flyseteavgiften, bl.a. Når virksomheter som Orkla nå varsler at de skal flytte sin lønnsomme virksomhet til Sverige, vil jeg spørre: Hvilke konkrete tiltak er det næringsministeren vil iverksette for å beholde dagens arbeidsplasser og skape nye?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-04-06:
Regjeringen arbeider for et universelt utformet samfunn. Vi ønsker å ha et samfunn der alle kan delta. Universell utforming handler om likeverd, like muligheter og et samfunn uten hindringer og upraktiske løsninger. Universell utforming er også økt verdiskaping, styrket sosial bærekraft og en samfunnskvalitet som alle har glede av, uavhengig av funksjonsnedsettelse. Den nye handlingsplanen for universell utforming, som regjeringen lanserte i januar, inneholder tiltak på ansvarsområdene til ti departementer og dekker bl.a. IKT, velferdsteknologi, bygninger, uteområder og transport. Ved siden av staten har kommuner, fylkeskommuner og private virksomheter ansvar for å følge opp universell utforming på sine områder. Det er i dag et krav at alle nettsteder rettet mot offentligheten skal være universelt utformet innen 2021. Statsbygg har som mål at alle bygninger de forvalter, skal være universelt utformet innen 2025. Det er mange gode eksempler å vise til, men samtidig har vi en vei å gå før vi ser et universelt utformet samfunn. I 2014 hadde bare 7 pst. av offentlige bygninger i kommunene inngangsparti som var tilgjengelig for bevegelseshemmede. Dette er gjennomsnittet. I Stavanger har det vært en god utvikling. Der har 32 pst. av de offentlige bygningene inngangsparti som er tilgjengelig for bevegelseshemmede. Stavanger er også en av svært få byer som har en egen kommunedelplan for hvordan byen kan utvikle universell utforming fram til 2021. Erfaringene fra Stavanger og andre kommuner som ligger langt framme i arbeidet med universell utforming, er viktige. Derfor er jeg glad for at vi nå støtter et kommunenettverk for universell utforming i KS som skal overføre kompetanse mellom kommuner. Regjeringen prioriterer universell utforming. Regjeringen arbeider systematisk opp mot målet om et universelt utformet samfunn. Det pågår nå et scenarioprosjekt i regi av Bufdir for å finne fram til de beste og mest effektive veiene for å komme dit så raskt som mulig. Jeg vil også minne om at Stoltenberg II-regjeringen formulerte årstallet 2025 som en visjon og ikke som et mål. Denne regjeringen ser også fram mot et universelt utformet samfunn, men mener det ikke er hensiktsmessig å fastsette et årstall for når vi er i havn med dette viktige arbeidet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-04-06:
Jeg takker for spørsmålet. Jeg kan forsikre representanten om at regjeringen tar arbeidet med universell utforming på det største alvor. Som representanten var inne på, som er helt korrekt, har jeg et koordinerende ansvar. Jeg har et tett og godt samarbeid med de berørte departementene, som har – hva skal jeg si – en fot inn i arbeidet med universell utforming. Jeg nevnte konkret tiltak opp mot arbeidet med kommunenettverk i KS. Jeg kunne også gått inn på det som går på Nasjonal transportplan, som er et godt eksempel på hvordan regjeringen arbeider systematisk med å gjøre Norge universelt uformet, men jeg regner med at samferdselsministeren – sannsynligvis – vil komme inn på det i sitt svar på spørsmål 4 i dagens spørretime. Vi jobber også for et universelt uformet samfunn der alle kan delta og være mer inkludert. Vi har et tett og godt samarbeid med organisasjonene. Jeg har også nå tatt initiativ til en årlig rundebordskonferanse, der også de berørte departementene blir med på møter med organisasjonene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-04-06:
Regjeringen har hatt ute på høring forslag til ny felles likestillings- og diskrimineringslov, der vi foreslår flere konkrete tiltak som vil gjøre diskrimineringsvernet for dem med funksjonsnedsettelse sterkere enn det de har i dag. Forslaget har vært ute på høring, og departementet og undertegnede jobber nå for å gå igjennom høringssvarene. Jeg kan ennå ikke gå inn på hvilke forslag vi kommer til å fremme for Stortinget, men jeg kan forsikre representanten om at det som er viktig for denne regjeringen, er å ha et godt diskrimineringslovverk for alle dem som blir utsatt for diskriminering. Vi har også hatt en gjennomgang av håndhevingsapparatet, for det er viktig hvis en skal ha gode lover, at en også har et godt håndhevingsapparat. Representanten var inne på at det er en statsråd uten virkemidler. Denne statsråden koordinerer regjeringens arbeid med universell utforming. Hvis representanten går inn i de andre departementenes budsjetter, vil hun se at det er mange styrkninger på diskrimineringsfeltet opp mot universell utforming, som denne regjeringen tar på alvor og jobber med.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-04-06:
Jeg takker for spørsmålet. Det er, som representanten sier, mitt ansvar å koordinere politikken for personer med nedsatt funksjonsevne. Målet er å få til en helhetlig og samordnet politikk for mennesker med funksjonsnedsettelser. Koordinering og helhetlig innsats forutsetter et tydelig sektoransvar og et godt samarbeid mellom sektorer og tjenester. Sektoransvarsprinsippet er en nødvendig og grunnleggende strategi for å nå hovedmålene på dette politikkområdet. Mine viktigste grep for å få til god statlig koordinering er å sørge for et godt og helhetlig lovverk, sikre et godt kunnskapsgrunnlag og å ha tett kontakt med de andre fagdepartementene. Det er også viktig med god og tett dialog med brukerorganisasjonene i dette arbeidet. Jeg har lyst til å trekke fram følgende viktige innsatser som bidrar til at regjeringen har en helhetlig og koordinert politikkutforming: Vi arbeider med en ny felles likestillings- og diskrimineringslov – et viktig mål med lovarbeidet er å få til et godt diskrimineringsvern for alle. Vårt fagdirektorat, Bufdir, arbeider kontinuerlig med å styrke kunnskapsutvikling og å få bedre dokumentasjon om levekår til personer med funksjonsnedsettelse. Jeg har satt ned et utvalg som skal gjennomgå de grunnleggende rettighetene til mennesker med utviklingshemming. Denne utredningen vil være klar til høsten. Jeg har nylig lansert en ny handlingsplan om universell utforming, der ti departementer er involvert i ulike tiltak. Jeg følger opp FNs konvensjon om rettighetene til mennesker med nedsatt funksjonsevne, dette også i dialog med sivilt samfunn og sektormyndighetene. Jeg prioriterer dialog og samarbeid med funksjonshemmedes organisasjoner. For å utvikle et godt og helhetlig tilbud til personer med funksjonsnedsettelse må vi lytte til dem som vet hvor skoen trykker. Regjeringen vektlegger derfor å ha en god dialog med de funksjonshemmedes organisasjoner. Dette skjer gjennom både avtalefestede møter, løpende samarbeid på enkeltområder og samarbeid om felles arrangementer. Også underliggende virksomheter, som f.eks. direktoratene, har tilsvarende møter med aktuelle organisasjoner på dette feltet. Etter mitt syn bidrar ikke nødvendigvis byråkratiserende møtestrukturer til en bedre dialog. Jeg er opptatt av å ha direkte kontakt og å lytte til brukerorganisasjonene. Jeg har tatt initiativet til å etablere et årlig rundebord, hvor aktuelle temaer tas opp, med utgangspunkt i innspill fra organisasjonene. Det årlige rundebordet koordineres av meg og mitt departement, men aktuelle fagstatsråder deltar også. Jeg erfarer at dette treffpunktet bidrar til at organisasjonene får gi direkte innspill til regjeringen om politiske saker som de mener er sentrale å ta opp. Mye av dette arbeidet foregår ute i kommunene. Alle kommuner skal ha et råd for mennesker med funksjonsnedsettelser. Det er viktig at de gir råd i det kommunale arbeidet ute i kommunene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-04-06:
Jeg er vel kjent med at organisasjonene har gitt uttrykk for at de mener at det er for lite koordinering av dette arbeidet i regjeringen. Jeg kan iallfall forsikre representanten om at dette er et arbeid som jeg har prioritert som statsråd i disse årene, og har altså en tett og god dialog med de andre departementene. Vi har også laget handlingsplaner på tvers av departementene, fordi veldig mange av de tiltakene som organisasjonene etterlyser, er jo virksomme ute i de andre departementene. Men det er viktig å ha det koordinerende arbeidet, og det er altså slik at vi – både direktoratene og departementet – har jevnlige, årlige, faste møtepunkter med organisasjonene, og ikke bare ett møte, men flere møter. Jeg mener også at det rundebordsmøtet som jeg har tatt initiativ til, er med på å løfte dette arbeidet, for vi har ett årlig møte der organisasjonene kan komme og spille inn hvilke områder de ønsker å ta opp, og få direkte kontakt med …(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-04-06:
Regjeringen har endret instruksene, og det er et ansvarsområde som ligger under kommunalministeren. Det som jeg kan forsikre representanten om, er at i det arbeidet som jeg som koordinerende statsråd har, er det løpende kontakt med departementene angående det å passe på at de med funksjonsnedsettelse blir ivaretatt. Så mener jeg at de initiativene som regjeringen allerede har gjort, både med forslag til ny lov, som vil styrke diskrimineringsvernet for personer med nedsatt funksjonsevne, det arbeidet vi har gjort med handlingsplanen, og de møtene vi har – både jevnlige møter og det årlige møtet som vi har med organisasjonene – er med å løfte denne tematikken inn i det arbeidet som regjeringen gjør, et viktig arbeid for personer med nedsatt funksjonsevne.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-04-06:
Regjeringens forslag til en ny, felles likestillings- og diskrimineringslov har nylig vært på høring, og vi jobber nå med å gjennomgå høringsuttalelsene. Jeg mener at forslagene som ble sendt på høring, vil gi personer med funksjonsnedsettelser et bedre diskrimineringsvern enn dagens diskriminerings- og tilgjengelighetslov, selv om dagens formulering om samfunnsskapte funksjonshemmende barrierer er tatt ut av formålsbestemmelsen. Bakgrunnen for å ta ut denne formuleringen er at regjeringen ønsker å gi alle like god beskyttelse uansett diskrimineringsgrunnlag. Dette taler mot å trekke fram enkelte grunnlag i lovens formålsbestemmelse. En formålsbestemmelse gir ingen rettigheter og plikter i seg selv. Rettighetene og pliktene følger av lovens andre regler. Lovforslaget som har vært på høring, har egne bestemmelser om universell utforming og individuell tilrettelegging som vil bidra til å nedbygge funksjonshemmende barrierer. Det står klart i disse reglene at det særlig skal legges vekt på tilretteleggingens effekt for å nedbygge funksjonshemmende barrierer. Vi har også foreslått flere styrkinger som er særlig viktige for å nedbygge og hindre samfunnsskapte barrierer. Regjeringen vil at alle skal ha likeverdig tilgang til utdanning. Da må også skolens IKT-løsninger være tilgjengelige for alle. I diskriminerings- og tilgjengelighetsloven, som den forrige regjeringen fremmet, er skolenes IKT-løsninger ikke omfattet av plikten til universell utforming. Vi har nå foreslått at plikten til universell utforming av IKT også skal gjelde for opplærings- og utdanningssektoren. I tillegg har vi foreslått å utvide spørreforbudet ved ansettelser til også å gjelde funksjonsnedsettelse. Arbeidsgiver bør ikke ha lov til å hente inn opplysninger om noe de uansett ikke har lov til å legge vekt på. Den særlige presiseringen i dagens formålsbestemmelse er altså gjentatt og realisert i andre regler i loven og er derfor på ingen måte borte i vårt lovforslag. Dessuten står det tydelig i forslaget til ny formålsbestemmelse at loven skal fremme likestilling og hindre diskriminering på grunn av funksjonsnedsettelse, og at likestilling forutsetter tilgjengelighet og tilrettelegging. Derfor mener vi at forslaget som har vært på høring, samlet sett vil styrke vernet mot diskriminering av personer med nedsatt funksjonsevne.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-04-06:
Som jeg svarte i mitt brev, har et lovforslag nå vært ute på høring. Vi jobber nå med å gå igjennom og vurdere innspillene som har kommet i høringen. Så vil vi komme tilbake til Stortinget med et endelig lovforslag.