Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-05-26:
Først vil jeg få rette en takk til saksordføreren og til komiteen for arbeidet med både høringer og innstillinger. Vi har gjennom halvannet år nå grundig behandlet flere saker om avhending av utrangert forsvarsmateriell. Blant annet har vi vært gjennom to høringer. Dette er en viktig sak, det er en kompleks sak, og det er en sak som jeg under begge høringene ga uttrykk for at jeg var glad for at var blitt avdekket, fordi det har gitt anledning til et helt nødvendig opprydningsarbeid. Saken er også kompleks fordi den til dels går langt tilbake i tid, og selv om vi per i dag ikke har noen indikasjoner på bevisst tilbakeholdelse av informasjon, er det mangelfull arkivering, mangelfull dokumentasjon og sporbarhet over lang tid. Det har også gjort at når man nå skal forsøke å rekonstruere, er det selvfølgelig komplisert fordi flere av dokumentene rett og slett ikke fins. Som kjent er også deler av dette sakskomplekset under etterforskning av Økokrim. La meg understreke, som jeg også gjorde i høringen, at ingen er tiltalt eller dømt i saken, men det er tatt ut en siktelse for korrupsjon. Samtidig er andre sider av saken veldig enkle. Det fins regler for materiellavhending, og de reglene skal følges. Det har ikke alltid skjedd i disse sakene. Derfor har jeg iverksatt en rekke tiltak, hvorav flere tiltak er til dels omfattende. I sakssammendraget som ligger i komitéinnstillinga og den omfattende korrespondansen som har vært med komiteen, i tillegg til høringene og referatet fra dem, ligger mye av detaljene rundt det. Jeg skal derfor ikke bruke tid på å gå inn i detaljer rundt de enkelte sakene. Jeg vil her konsentrere meg om noen av tiltakene som er gjennomført, i tillegg til de tiltakene utenriksministeren nevnte i sin innledning. I høringene 30. april og 27. november i fjor og gjennom den omfattende korrespondansen med komiteen har jeg orientert Stortinget om forbedringstiltakene som er iverksatt. Jeg noterer meg fra innstillingene som komiteen har avgitt, at den «er godt fornøyd med at departementene og Forsvaret har iverksatt tiltak og mener at tiltakene som er iverksatt er riktige og nødvendige», og at det også i tillegg uttrykkes tilfredshet med oppfølgingene. Det er viktige tilbakemeldinger til departementet, og det er viktige tilbakemeldinger i det oppfølgingsarbeidet vi kommer til å fortsette å gjøre. La meg da kort beskrive noe av det som er gjort for å sikre forsvarlige avhendingsprosesser, og her er det viktig å understreke at avhending i denne betydning er både salg, destruksjon og donasjon eller overføring vederlagsfritt. Den 20. november 2014 presiserte Forsvarsdepartementet at fullmaktene knyttet til avhending av materiell inntil videre skulle tillegges forsvarssjefen, og ikke delegeres videre til FLO. Etter opprettelsen av etaten Forsvarsmateriell er det presisert at fullmaktene knyttet til avhending av materiell skal tilligge etaten sentralt, og ikke utførende ledd lenger ned i organisasjonen. Det er understreket at denne ordningen skal sikre selvstendig og uavhengig kontroll av materiellavhendingssakene. I forbindelse med etableringen av den nye etaten fra 1. januar har departementet lagt stor vekt på god internkontroll for å legge grunnlaget for en forsvarlig forvaltning av materiellet framover. Behovet for mer strategisk styring av materiellområdet og en kortere og mer direkte styringslinje over dette feltet var bakgrunnen. Forsvarsdepartementet har i dialog med Utenriksdepartementet utarbeidet en liste over forhold som må være avklart før salg i Norge og før eksport av materiell. Listen ble oversendt Forsvaret 27. april 2015 og er nå implementert som en del av Forsvarsdepartementets retningslinjer for materiellforvaltning. Disse såkalte sjekklistene spesifiserer bl.a. hvilke undersøkelser av kjøper som skal foretas, hvilken informasjon som skal forelegges Utenriksdepartementet. Listene gir videre føringer til saksbehandlere i etatene i forsvarssektoren for å sikre at informasjonen mellom partene i eksportkontrollspørsmål er god. Det er også, som komiteen er kjent med, utredet det juridiske mulighetsrommet for å kunne utelukke kjøpere fra auksjoner. Vi har også etablert jevnlige koordineringsmøter mellom Forsvarsdepartementet og Utenriksdepartementet om avhending og eksport av materiell, som skal sikre informasjonsflyten og bygge en felles forståelse. Her deltar også Forsvaret og Forsvarsmateriell. Som ledd i kompetansehevingen og for ytterligere å styrke den etablerte forståelsen mellom aktørene, vil Forsvarsdepartementet med støtte fra Utenriksdepartementet avholde et særskilt seminar om eksportkontroll for alle relevante parter i forsvarssektoren. Seminaret skal første gang gjennomføres 14. juni i år og vil være et ytterligere bidrag til å sikre at de iverksatte tiltakene og forbedringsarbeidet får nødvendig effekt. En serie med regel- og rutineendringer er redegjort for både i korrespondansen og i høringene. Jeg har også vurdert en nærmere regulering og innstramming i avhending av materiell, og jeg vil komme tilbake til det senere i innlegget. Forsvaret gjennomgår fortsatt alle avhendinger tilbake til 2002. Det arbeidet kommer til å ta tid, men skal bidra til å skape den nødvendige oversikten. Jeg merker meg at komiteen i merknadene sine skriver at det bør stilles spørsmål ved om det er hensiktsmessig å gå gjennom alle sakene på nytt. Det vil vi selvfølgelig vurdere fortløpende, men inntil videre ønsker jeg å sjekke også disse sakene, som går enda lenger tilbake i tid. Så langt har den pågående gjennomgangen ikke avdekket misligheter, men jeg har sagt tidligere og jeg understreker nok en gang i dag at jeg kan ikke garantere at det ikke dukker opp flere gamle saker, og jeg kan heller ikke garantere at det ikke forekommer feil også i framtida. Selv om de fleste sakene vi nå går gjennom, har en lang historie som begynte for flere år siden, skal det ikke være noen tvil om at jeg tar opprydningsansvaret, og jeg tar det alvorlig. Departementet følger styringsdialogen med etatene nøye med tanke på implementering av tiltakene og ikke minst hvilken effekt de har over tid. Nødvendig oppfølging gjøres fortløpende. Ved behov vil etatssjefene bli gitt i oppdrag å igangsette ytterligere tiltak. Som kjent skal den nye etaten Forsvarsmateriell bl.a. håndtere avhending. Alle salg av utrangert materiell fra forsvarssektoren skal nå foretas av denne etaten. Dette bidrar til å sikre at salg av slikt materiell utføres av et miljø med dedikert kompetanse innenfor merkantile forhold, materiellforvaltning inkludert avhending, og med fokus utelukkende på dette området. Etter at departementet i januar i år reviderte retningslinjene for materiellforvaltning i forsvarssektoren, er etatssjefenes ansvar i forbindelse med avhending og eksport tydeliggjort, og det er innarbeidet utfyllende oversikter over hvilke forhold som skal være vurdert og avklart ved avhending av materiell. Etatssjefene i forsvarssektoren kan fortsatt gjennomføre donasjoner av materiell i enkelte tilfeller, med summer på inntil 30 000 kr. Slike donasjoner er imidlertid underlagt strenge begrensninger. For eksempel skal alle donasjoner av sensitivt materiell og materiell som er underlagt lisensplikt, ved utførsel også godkjennes av Forsvarsdepartementet i hvert enkelt tilfelle. Forsvarsdepartementet samarbeider med Utenriksdepartementet og Forsvaret for å sikre at nødvendige tiltak blir satt i verk, og at ansvar og roller er tydelig forstått. Høringene i kontroll- og konstitusjonskomiteen i 2015 og debatten i dag avslutter ikke vårt arbeid. Forbedringstiltakene i forsvarssektoren vil fortsatt følges nøye opp fra departementets side, inntil vi er trygge på at tiltakene har nådd den ønskede effekten, ved at prosessene følger fastlagte krav og dokumenteres forsvarlig. Dette er et løpende arbeid, som også innebærer at det kan komme endringer i rutiner og krav når vi vinner erfaring med de implementerte tiltakene. Vårt mål er å sikre en grundig, veldokumentert og forsvarlig forvaltning i forsvarssektoren. Dette er et arbeid vi følger kontinuerlig, og jeg vil ha særskilt oppmerksomhet knyttet til etterlevelsen av de tiltak som er iverksatt. Komiteen har blitt holdt orientert om saker vi har fulgt opp, også etter høringene. Den 21. april oversendte jeg to rapporter som har vært varslet for komiteen, en oppdatert sluttrapport om avhending av F-5-jagerflyene og en sluttrapport om materiellavhendingsprosessene i sektoren. Begge rapportene ble initiert av Forsvarsdepartementet som en del av vår oppfølging og forbedring av arbeidet med avhending i sektoren. Begge rapportene og departementets pågående arbeid med disse er gjort kjent for komiteen gjennom omtale i tidligere korrespondanse, i høringene og særlig når det gjelder rapporten om F-5-jagerfly, eksplisitt i omtale i komiteens merknader i innstillinga fra 15. mars. Begge rapportene er også rutinemessig oversendt Riksrevisjonen, i tråd med vanlig praksis. I tillegg til dette ble rapporten om interne rutiner i avhendingen omtalt i begge høringene, både i april og i november. Det kom da fram at materiale fra internrevisjonen var til gjennomgang i departementet for å vurdere hvilke forbedringstiltak som måtte implementeres. Siste del av departementets behandling av rapportene var implementering av forbedringstiltakene overfor etatene i forsvarssektoren. Dette ble formalisert 15. april i år gjennom det såkalte Presiseringer, endringer og tillegg, PET, til iverksettingsbrev til forsvarssektoren for langtidsplanen 2013–2016. Jeg ble samme dag presentert en oppsummering av rapporten og departementets oppfølgingsarbeid med denne. Derfor er det viktig at vi også la til det brevet som Økokrim da sendte til oss, nemlig om at de knyttet til saken om F-5-jagerfly ikke har en etterforskning rettet mot denne avhendingen. De har også gjort oppmerksom på at den oppdaterte sluttrapporten fra Forsvarsdepartementets internrevisjon ikke vil være gjenstand for ytterligere oppfølging fra Økokrim. Internrevisjonen konkluderer i sluttrapporten med at salget som ble gjennomført i 2015, ble godkjent av Forsvarsdepartementet, Utenriksdepartementet og amerikanske myndigheter og tilbakeviser påstanden fra den første rapporten om at flyene kan ha vært disponert av andre, i strid med regelverket. Jeg vil også legge til at Riksrevisjonen rutinemessig mottar alle rapporter vår internrevisjon utarbeider. Riksrevisjonen er med andre ord kjent med rapporten om interne rutiner i avhendingen av materiell og både den foreløpige og den endelige rapporten om salget av F-5-jagerfly. Ingen av de to rapportene avdekket misligheter. Anbefalingene fra begge rapportene er allerede implementert eller under implementering. Komiteen har også kommentert i sin tilleggsinnstilling at komiteen finner det positivt. I tråd med praksisen har også Forsvarsdepartementet lagt ut på sine nettsider – samtidig med at komiteen fikk dokumentene – avgraderte versjoner av graderte rapporter. Så til anmodningsvedtakene I–V i komiteens innstilling av 15. mars: Jeg tar først for meg I og III. Komiteens medlemmer har for så vidt ikke nevnt disse romertallsvedtakene i særlig grad, men jeg antar at det ikke er med hensikt, og jeg har da tenkt å omtale dem. I innstillinga ber komiteen om at regjeringa innfører full åpenhet rundt Forsvarets salgsprosesser og salg av utrangert forsvarsmateriell til private aktører ved å offentliggjøre hva som er solgt, kjøper, salgssum og intendert sluttbruk etter at salg er gjennomført. Stortinget ber også regjeringa vurdere nærmere regulering av salg av utrangert norsk forsvarsmateriell til private aktører i utlandet. Jeg vil be våre etater legge til rette for at informasjon om salg av materiell til private aktører kan bli offentliggjort. Regjeringa vil på egnet måte komme tilbake med informasjon til Stortinget om hvordan en slik ordning best kan praktiseres og hvilke hensyn som eventuelt må tas, opp mot taushetsbelagte opplysninger. Når det gjelder salg av utrangert norsk forsvarsmateriell til private aktører i utlandet, har jeg, som jeg varslet i høringen 27. november, gjort en nærmere vurdering av reguleringen av dette. Alt salg av lisenspliktig materiell til aktører utenfor forsvarssektoren skal nå etter de reviderte retningslinjene for materiellforvaltning godkjennes av FD i hvert enkelt tilfelle. I tillegg har jeg vurdert mulighetene for en nærmere regulering av framtidig avhending av materiell. Jeg har besluttet at alt framtidig salg av materiell gjennom megler skal godkjennes av Forsvarsdepartementet i det enkelte tilfellet. Jeg har også besluttet at alt salg i Norge til utenlandske aktører skal behandles som salg til utlandet. I slike tilfeller må eventuell lisensplikt avklares med UD og godkjenning innhentes fra Forsvarsdepartementet. En annen innstramming er at alle salg i Norge av lisenspliktig materiell skal være basert på bestemmelser om at eventuell senere eksport av materiellet betinger godkjenning fra Forsvarsdepartementet. Som et utgangspunkt for videre avhending av materiell skal salg av lisenspliktig materiell til utlandet fortrinnsvis kun skje til godkjente nasjoners myndigheter og aktører som er myndighetsgodkjent i mottakerlandet. Alle slike salg til utlandet av lisenspliktig materiell vil fortsatt kreve Forsvarsdepartementets godkjenning. En slik ordning sikrer økt kontroll med hvem som kjøper utrangert forsvarsmateriell, og den gir samtidig mulighet for å avhende materiell til særlig egnet formål, som f.eks. til internasjonale hjelpeorganisasjoner. Jeg har videre til vurdering en stans i alt auksjonssalg av større materiell, som f.eks. lastevogner, beltevogner og større fartøyer, og det vil altså si at det da må foretas direktesalg istedenfor auksjonssalg. Dette vil etter min mening bidra til nødvendig kontroll av bruk og sluttbruk av slikt materiell. En slik regulering av salg av lisenspliktig materiell til utlandet og stans i auksjonssalg av større materiell vil ytterligere stramme inn muligheten for salg av materiell til private aktører også i utlandet. Det vil fortsatt etter en slik regulering være mulig å selge lisenspliktig og større materiell, men da gjennom direktesalg under kontroll av og etter nærmere vurdering i departementet. Jeg ønsker fortsatt å holde muligheten for donasjon åpen, men donasjon skal følge de samme innstramminger som jeg nå har redegjort for. Her er det også viktig å legge til at over tid kan jo erfaringene vise at man ønsker å gjøre ting annerledes, men jeg syns at dette er et tiltak som det nå er riktig å gjennomføre. Representanten Lundteigen var inne på et helt sentralt poeng i sitt innlegg, nemlig at salg av beltevogner kom særlig som følge av kritikk av mye destruksjon av beltevogner tidlig på 2000-tallet. Dette er på sett og vis dilemmaet i disse vurderingene. Derfor er det viktig å være oppmerksom på at en reduksjon av salg av materiell som følge av denne type endringer, vil føre til lavere inntekter fra salg, og det vil føre til høyere utgifter til lagring og destruksjon. Det er vanskelig å beregne eksakte økonomiske konsekvenser da det bl.a. avhenger av materielltype, det avhenger av markedssituasjonen, men konsekvensen vil jo være at eventuelle ressurser som ellers ville ha kommet fra salg og blitt kanalisert til høyere prioriterte formål, bl.a. operativ aktivitet og virksomhet, da ikke vil kunne gjøre det. Rammene for innstramming av salg av materiell vil bli nærmere konkretisert gjennom budsjettproposisjonen til høsten. For å gi noen tall fra de siste årene: Det ble i 2013 solgt materiell for 129,4 mill. kr, i 2014 for 144,9 mill. kr. Rapporteringen for 2015 tilsier at det er solgt for brutto 44,7 mill. kr. Budsjetteringen for 2016 er på 23 mill. kr, men de første regnskapstallene tyder på at det så langt er solgt for 6,3 mill. kr. Det er bare for å gi komiteen et inntrykk av hvilke summer vi snakker om. Jeg går så videre til II, IV og V. I innstillinga ber Stortinget regjeringa iverksette nødvendige tiltak for å sikre sømløs informasjonsflyt mellom forsvarsministeren, utenriksministeren og forsvarssjefen, slik at korrekt og oppdatert informasjon er tilgjengelig når slik informasjon er ønsket. Stortinget ber også regjeringa sørge for at Forsvaret har samme forståelse av ansvarsgrensesnittet som Forsvarsdepartementet og Utenriksdepartementet i forbindelse med regelverket som styrer avhending av tidligere militært utstyr. Stortinget ber videre regjeringa evaluere metodene for kontroll og dokumentasjon ved salg og eksport av utrangert forsvarsmateriell til utlandet, og om man besitter tilstrekkelig informasjon om de utenlandske kjøperne. Som jeg har vært inne på tidligere, etablerte vi 1. januar i år etaten Forsvarsmateriell, og det er nå denne etaten som er ansvarlig for alt salg av forsvarsmateriell. Vi har etablert rutiner og møteserier mellom Forsvarsdepartementet og Utenriksdepartementet der representanter for Forsvaret og Forsvarsmateriell deltar. Dette er for å sikre nettopp en sømløs informasjonsflyt og ikke minst tidlige avklaringer om salg og eksport av materiell. Som jeg har vært inne på i høringene, har jo noe av utfordringen vært at vi kun har basert oss på avviksrapportering og ikke egentlig håndtert sakene løpende, og derfor kommer heller ikke sakene opp med mindre det er noen som oppdager at det er røde flagg. Dette er et forsøk på heller å være proaktiv og snakke om sakene i forkant av eventuell eksport. Vi har også i samarbeid med UD innført sjekklister for avhending av materiell. Saksbehandlere i etatene i forsvarssektoren skal benytte listene sånn at korrekt og nødvendig informasjon mellom partene sikres. Vi avholder, som jeg nevnte, også et særskilt seminar for å sikre at de iverksatte tiltakene og forbedringsarbeidet får nødvendig effekt. Komiteens vedtak vil derfor etter min oppfatning bli godt ivaretatt gjennom de tiltakene jeg nå har redegjort for. Merknaden i tilleggsinnstillinga fra en enstemmig komité om å følge opp F-5-salget gjøres også gjennom disse tiltakene – og det faktum at av åtte av tiltakene i F-5-rapporten som er nevnt, er fire allerede implementert og de fire øvrige under implementering. Det skal ikke være noen tvil hos noen av aktørene om hvilke krav som gjelder for avhending og eksport av forsvarsmateriell. Utenriksdepartementet forvalter eksportkontrollregelverket, og forsvarssektoren forholder seg til de bestemmelsene som gjelder. Som både forsvarssjefen og jeg ga uttrykk for i begge høringene, var det Forsvaret som hadde ansvaret for å gi UD tilstrekkelig informasjon til å vurdere lisensplikten i disse sakene. Jeg har tillit til at forsvarssjefen og øvrige etatssjefer i forsvarssektoren etterlever og bidrar til en god implementering av de tiltak som nå er iverksatt. Dette innebærer at etatssjefene gjennomfører nødvendige tiltak i egen organisasjon, sånn at tilstrekkelige ressurser og kompetanse følger oppgavene de er tillagt. En viktig årsak til det er også det forsvarssjefen ga tydelig uttrykk for under høringene. I den første høringen 30. april var forsvarssjefen veldig klar på at det har vært mangler når det gjelder både oppfølging av regelverk og forsvarlig saksbehandling. Han peker på brudd på både normalinstruksen og eksportkontrollreglene. Han forteller videre om det han opplever å være en systemsvikt som det burde ha vært stilt kontrollspørsmål ved tidligere, men som ingen i Forsvaret stilte kontrollspørsmål om. Forsvarssjefen er klar på at det er Forsvaret som har ansvaret for å gjøre de nødvendige undersøkelsene i det materialet som skal over til UD. Forsvarssjefen sier videre i den første høringen at han understreker at de tar de forholdene som er kritikkverdige her, på alvor. I den neste høringen er det også tydeliggjort fra forsvarssjefen – og det mener jeg er helt riktig og viktig – at det er deres ansvar, altså Forsvarets ansvar, i dette tilfellet å frambringe riktig informasjon. Så sier forsvarssjefen også at det ikke har vært god nok kontroll, og at det ikke har vært lagt tilstrekkelig vekt på denne kontrollen eller disse kravene i normalinstruksen. Forsvarssjefen avslutter også med å si at Forsvarets logistikkorganisasjon gjorde en jobb som på mange områder ikke var god nok, og forsvarssjefen sier klart og tydelig: «Det beklager jeg, det er mitt ansvar.» Jeg mener det er viktige tilbakemeldinger fra forsvarssjefen, og det er tilbakemeldinger jeg legger vekt på i det videre arbeidet vi gjør, sammen med Forsvaret og etatssjefene som har ansvar. Jeg vil fortsette arbeidet med å sikre forsvarlig avhending av materiell og ikke minst gode, sporbare arbeidsprosesser. Forsvarsdepartementet vil evaluere tiltakene som enten er iverksatt eller planlegges iverksatt på avhendingsområdet, etter at de har fått virke over noe tid, og ikke minst når effekten etter hvert kan måles. Oppryddingsarbeidet avsluttes ikke med denne debatten. Det fortsetter med samme styrke. Det er utrolig viktig at dette arbeidet fortsatt følges opp. Jeg tar oppryddingsarbeidet svært alvorlig, og det kommer vi til å fortsette å gjøre, og nye tiltak vil bli implementert dersom det skulle vise seg nødvendig. Så vil jeg avslutte med å peke på noe som flere i komiteen har vært inne på, og som jeg syns det er grunn til å understreke og også si meg helt enig i, nemlig at en av de største utfordringene har vært å få ut informasjon og ikke minst også å kunne bekrefte eller avkrefte informasjonen som kommer. Mye av årsaken til det la jeg vekt på helt i åpningen av innlegget mitt, nemlig at det er mye dokumentasjon som ikke fins, og som ikke lar seg rekonstruere. En av de tingene vi bl.a. har gjort fra departementets side, er å be om innsyn i valutaregisteret – det har vi fått avslag på to ganger – for det ville kunnet gi flere opplysninger om enkelte av transaksjonene. Samtidig er jo verken departementet eller kontrollkomiteen oppsatt som etterforskningsorganer og har dermed ikke alle hjemler og fullmakter, men jeg føler meg trygg på at dette er et forhold som f.eks. Økokrim kan gjøre noe med i sin etterforskning av disse sakene, fordi det er informasjon som vil være verdifull, og som vil kunne bidra til å belyse dette mer. Jeg sa i høringene at er det én ting jeg skulle ønske jeg kunne gjort annerledes, er det å ha gitt mer informasjon tidligere, dersom jeg hadde hatt den. Det har tatt tid, og det tok særlig tid i begynnelsen, faktisk å skaffe en oversikt over informasjonen og få verifisert eller avkreftet om den informasjonen var riktig. Jeg føler at det nå er i en helt annen tilstand, i den forstand at det er godt belyst, med unntak av de områdene jeg har snakket om, der det fortsatt mangler dokumentasjon. Vi har, etter min oppfatning, kommet så langt som vi kan komme i å avdekke denne informasjonen, men dette sakskomplekset og deler av det er som sagt under etterforskning av Økokrim, og jeg vil anta at det er sannsynlig at Økokrim også har metoder for og ønsker om å finne informasjon som vi ikke har tilgang til.