Marit Arnstad (Senterpartiet), 2021-03-09:
Jeg må medgi at jeg ble litt overrasket over denne redegjørelsen. Jeg må jo takke for den, selvsagt, men jeg ble litt overrasket, for her er det jo veldig lite nytt. Dette er en redegjørelse om ting som vi alle har visst over lang tid, og statsministerens viktigste konklusjoner er at situasjonen er uavklart. Ja, det vet vi. At den også kan bli mer alvorlig, det vet vi. Og så er konklusjonen at vi må avvente. Så jeg ble litt overrasket over det bråe behovet for å orientere Stortinget. Men jeg er enig med statsministeren i at vi må stole på kommunene. Det er jo noe denne pandemien virkelig har vist: hvor sterkt og godt lokaldemokrati vi har, og hvor gode kommuneleger vi har. Og det statsministeren sier, er at nå får de enda større ansvar framover. Da er det viktig at de også får den støtten de trenger. Senterpartiet er ikke uenig i at vi må forsterke de lokale tiltakene og øke muligheten for tiltak regionalt. Regjeringen har valgt å øke vaksineringen i Oslo ved at resten av landet avgir vaksiner. Det er en strategi som Senterpartiet tar til etterretning. Men da må man også endre strategien for selve vaksineringen ved å øke intervallet mellom første og andre vaksinedose. Det har Senterpartiet etterspurt lenge, og vi mener at det er viktig å få gjort, og det er viktig at det gjøres raskt, fordi det er det eneste som kan gi fart i vaksineringen i den kritiske perioden nå i mars og april. Samarbeidet med EU har bidratt til at vaksineringen i Norge går seint, og regjeringen har avvist alle forsøkt på åpenhet om norsk vaksinestrategi. Det går ikke. Det er sjølsagt lov å ha ulike meninger om vaksinestrategien, men det må være full åpenhet og ærlighet om de valgene som ble tatt. Derfor spør Senterpartiet: Hvilke vaksineselskaper snakket regjeringen med før de gikk i samarbeid med EU? Hvor hardt prøvde regjeringen å få en egen avtale? Ga Norge vaksineselskapene noe attraktivt tilbud, eller ga de seg før de kom så langt? Hvis det var samtaler med legemiddelselskap, hvem avsluttet disse samtalene – var det Norge, eller var det selskapene? Og har Norge i det hele tatt vært aktive for å påvirke EU til å inngå kjøpsavtaler raskere og å være mer framoverlent enn det EU viste seg i stand til å være? Vi trenger rett og slett åpenhet om hvordan regjeringen gikk fram, hva de valgte vekk, og hvor aktive de var. Vi kan ikke leve med noe redigert åpenhet omkring vaksinestrategien. I en tid da regjeringen nærmest har informasjonsmonopol, må det være full åpenhet og full ærlighet om dette. Nå er som sagt vaksinestrategien differensiert, og Senterpartiet mener at den videre strategien om tiltak bør ta hensyn til at Norge er ulikt – vi bor og lever ulikt. Det må vi nå ta hensyn til. Det er altså 227 kommuner i Norge som gjennom hele det siste året ikke har hatt mer enn 50 smittede totalt. For dem er situasjonen en ganske annen enn i Oslo og mange av de største byene rundt omkring i landet. Det er mulig at det er det som også gjør at regjeringen nå vil avvente nasjonale tiltak. Det tror jeg i så fall er en klok strategi, for jeg mener at man er nødt til å vurdere tiltaksnivået ulikt i de ulike delene av landet. Paradoksalt nok har enkelte deler av den nasjonale strategien så langt ført til strengere forhold for f.eks. barn og unge i distriktskommuner med lite smitte enn i Oslo med mye smitte. Årsaken til det er at man har tillatt f.eks. kamper og spill i barne- og ungdomsidretten, men man har satt en grense innenfor kommunen. Og i mange av de kommunene jeg kjenner fra mitt eget fylke, finnes det bare ett idrettslag. Og når du har ett idrettslag, får du ikke spilt noen kamper, fordi du ikke får lov til å gå over kommunegrensen. Det er et eksempel på at man må ta hensyn til lokale behov og lokale tiltak. Så har jeg også lyst til å nevne en ting som ikke blir nevnt, og det overrasker meg at statsministeren ikke nevner det, og det er intensivkapasiteten. Det har vært et gjentagende spørsmål fra Stortingets side hele det siste året. Senterpartiet og flere av opposisjonspartiene har stadig tatt opp behovet for å øke intensivkapasiteten i Norge, og hvor på felgen vi var i fjor vår, og hvor stort behov det har vært for å gjøre noe med det. Og når man nå er så opptatt av både hva kommuner skal gjøre, og hva hver av oss må gjøre, så må også regjeringen etter hvert kommentere hva de har tenkt å gjøre når det gjelder intensivkapasiteten på de største norske sykehusene.