Anne Enger (Senterpartiet), 2001-02-22:
Jeg vil også vise til komiteens merknad, som vi står sammen om, som understreker dette med barnets beste, og der Regjeringen bes komme tilbake med en eventuell endring i barneloven for å sikre at man får en situasjon hvor stabilitet, hvor kontakt med både mor og far og hvor grunnleggende trygghet ivaretas på best mulig måte. Delt omsorg har i det senere vært diskutert mye, og i Fremskrittspartiets forslag går man faktisk inn på at man etter loven skal kunne dømmes til delt omsorg. Jeg mener at det er litt misforståelse ute og går her, for når det er gode resultater av delt omsorg, slik det ofte fungerer i dag, har det sammenheng med at man i disse tilfellene har kommet fram til en frivillig avtale, og dermed blir ikke konfliktnivået så høyt. Da er det selvsagt best for barnet å ha en slik ordning. Det er selvfølgelig også utgangspunktet for mitt standpunkt og mine kommentarer her. Jeg er imidlertid redd for at man skal trekke de erfaringene som man hittil ser med frivillige avtaler, så langt at man går inn på et forslag som det Fremskrittspartiet her kommer med. For det er jo når det er konflikt mellom foreldrene at dette blir vanskelig. Det er når man ikke blir enige at man til og med ser at frivillige organisasjoner må ta på seg å følge barnet fra mor til far, nettopp fordi overleveringssituasjonen er så konfliktskapende at man rett og slett må ha hjelp fra utenforstående. Derfor vil jeg advare litt mot å gå for lett inn på erfaringer fra frivillige avtaler og lage det til hovedregel og nedfelle det i lovverket, slik Fremskrittspartiet går inn for. Jeg merket meg at statsråden i en av de tidligere sakene vi hadde i Stortinget i dag, uttrykte at hun satte meget, meget – to ganger «meget» – stor pris på Fremskrittspartiets engasjement i disse sakene. Det gjør meg litt bekymret. Jeg er for så vidt glad for at disse spørsmålene blir satt på dagsordenen. Det angår mange, det er stort engasjement, og vi står her overfor kompliserte spørsmål som vi må prøve å løse til beste for barnet. Men jeg må si at jeg har liten forståelse for dette forslaget fra Fremskrittspartiet. Jeg har også registrert at veldig mange som har erfaring gjennom mange år og er sakkyndig på disse områdene, advarer mot å gå for lettvint inn på at man faktisk skal kunne dømmes til delt omsorg. Jeg tror kanskje at den saken vi hadde tidligere i dag i Stortinget om bidragsordningen og mer rettferdig byrdefordeling er et mye viktigere spørsmål å ta fatt i, for jeg tror at det der er sider ved saken som gjør at konfliktnivået øker mellom foreldrene, og dermed rammes også barnet. Så jeg er nok av dem som blir betraktet som ganske gammeldags. Jeg tror at det ved konflikt er viktig å opprettholde at barnet skal få være hos én av foreldrene. Og jeg tror i hovedsak at det beste er at mor tar omsorgen. Men jeg vil også understreke at jeg er enig i at menn i større grad må likestilles med kvinner i forhold til omsorg for barnet. Men jeg advarer mot å tro at fordi man får frivillige avtaler om delt omsorg som man ser gir gode resultater, skulle det være et opplegg som man skal kunne idømmes for å få redusert konfliktnivået. Jeg blir nesten skremt når jeg leser at man, etter Fremskrittspartiets forslag, fra barnet er ett år skal dømme barnet til å bo en uke hos mor og så en uke hos far. Jeg tror ikke det kan være noen god løsning for noen part – i hvert fall ikke for barnet. Vi må ikke kjøre barnets rettigheter og barnets beste foran oss i en sak som egentlig dreier seg om økonomiske spørsmål mellom foreldrene.