Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Stortinget skal i dag ta stilling til utbygging og drift av Snøhvit-feltet utenfor kysten av Finnmark. Det er en sak som har gått over mange år. Den er vanskelig, og den stiller oss overfor store utfordringer, ikke minst i forhold til miljøaspektet ved prosjektet. Snøhvit-utbyggingen er et gassprosjekt. Det skal ikke utvinnes olje fra feltet, og det vil heller ikke fra Regjeringens side bli åpnet for eventuell ytterligere petroleumsvirksomhet i Barentshavet før det er gjennomført en konsekvensutredning for helårlig olje- og gassproduksjon i dette området. Sett i sammenheng med at Regjeringen vil legge fram en egen havmiljømelding understreker det erkjennelsen av at alle våre nordlige havområder er svært sårbare. Det krever at vi må gå varsomt fram for ikke å risikere å skade viktige fiskeriressurser og undergrave andre helt nødvendige miljøhensyn. Det er derfor viktig at Snøhvit-prosjektet i sin utforming og drift kan sikre dette og samtidig framstå med høyest mulig miljøstandard, også i forhold til hva som skjer på russisk side. Snøhvit-utbyggingen innebærer lukkede systemer til sjøs som vil bli overtrålbare. Det skulle således ikke være fare for utslipp til vann eller komme i konflikt med viktige fiskeriinteresser. Ut fra det konseptet som foreligger, er det grunn til å mene at prosjektet i en slik sammenheng kan forsvares. Norge har sterke forpliktelser i forhold til Kyoto-avtalen om reduksjon av klimagassutslipp. Det er viktig at også Snøhvit vurderes i forhold til dette. Komiteen er kjent med at utslippene av CO2 fra energiverket på Melkøya er betydelige. Flertallet uttrykker derfor nødvendigheten av at utbygger søker å finne effektive virkemidler og teknologiske løsninger som kan bidra til å redusere utslippene fra sine anlegg. Det samme flertall påpeker at det også gjelder for energianlegget på Melkøya. Både fra utbyggers og departementets side har muligheten for elektrifisering av anlegget blitt vurdert. Konklusjonen er at dette synes svært vanskelig, da manglende overføringskapasitet i Finnmark vil medføre betydelige merinvesteringer i form av bl.a. nye kabeltrekk. Også de store kraftmengder LNG-anlegget krever, tilsier at kraft hentet fra et gasskraftverk på Melkøya framstår som det eneste realistiske alternativet. Utfordringen blir derfor å finne løsninger som kan redusere CO2-utslippene, gjerne i form av et pilotprosjekt for såkalt CO2-fritt gasskraftverk. Komiteflertallet, herunder Kristelig Folkeparti, understreker av den grunn i sine merknader at Statoil må søke å bidra til dette og også forsterke innsatsen for CO2-reduserende teknologier som bl.a. også kan innebære en større dimensjonering i forhold til returkabelen som er planlagt for anlegget på Melkøya. Det samme flertallet ønsker videre at det utarbeides en tidsatt plan for et slikt arbeid, og at Regjeringen i forbindelse med framleggelsen av gassmeldingen orienterer om framdriften i denne prosessen. Det er ikke grunn til å legge skjul på at for Kristelig Folkeparti har Snøhvit-utbyggingen ikke vært uproblematisk, først og fremst begrunnet i utslippene fra det planlagte gasskraftverket som prosjektet innebærer. Det har derfor vært viktig for oss, i fellesskap med Høyre og Venstre, å legge noen viktige premisser og føringer for utformingen av prosjektet som kan bidra til å løfte miljøhensynene så høyt som mulig. Jeg mener at vi har lykkes med det og er selvsagt glad for flertallets tilslutning på dette punkt. Det har vært og vil fortsatt bli stor debatt om Snøhvit. Det er betydelig engasjement, ikke minst fra miljøbevegelsens side, og det er bra. Det har vært reist kritikk både med hensyn til behandlingsprosedyren og framdriften, også i forhold til komiteens behandling. De miljøfaglige myndigheter har imidlertid i den sammenheng bekreftet at utredningsplikten i det alt vesentlige er oppfylt, og at det som måtte være av gjenstående utredningsbehov, bør kunne tas i forbindelse med behandlingen av konsekvensutredningen og utslippssøknaden for energianlegget. På den bakgrunn mener jeg at Stortinget i dag har et tilstrekkelig grunnlag for de beslutninger som skal tas. Uansett hva man måtte mene om selve utbyggingen, antar jeg det er liten uenighet om at prosjektet kan få betydelige positive ringvirkninger for både eksisterende og kommende næringsvirksomhet. Det kan bidra til å skape ny optimisme i en region og en landsdel som sliter, ikke minst i forhold til å sikre bosetting og sysselsetting og skape ny og viktig kompetanse. Dette understrekes også i innstillingen, hvor utbygger bes om å bidra til tilrettelegging for positive synergieffekter av prosjektet. Komiteens medlemmer fra Kristelig Folkeparti og Høyre er imidlertid av den mening at Stortinget ikke kan pålegge Statoil å bidra på finansieringssiden i en slik sammenheng. Det representerer en praksis som kan skape uheldige konsekvenser i forhold til andre framtidige prosjekter både på sokkelen og for landbasert virksomhet. Det blir ofte hevdet at Snøhvit-utbyggingen representerer åpningen av Barentshavet for omfattende petroleumsvirksomhet. Jeg vil derfor understreke at Regjeringen ser på dette som et prosjekt isolert, og at man ikke legger opp til å åpne for full aktivitet for olje- og gassvirksomhet i disse områdene før det er gjennomført en omfattende konsekvensutredning for dette området og andre områder i den nordlige landsdelen.