Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-04-02:
Debatten om Marka i Oslo og omegnskommunene har handlet om to forhold: Det er grensene, og det er hva som skal skje innenfor grensene. Det siste innlegget fra Fremskrittspartiet var en glitrende søknad om hvorfor det skal lages en lov. Fremskrittspartiet bekjenner seg skamløst og tydelig til at man skal flytte på markagrensen, i hvert fall i Oslo. Representanten Tybring-Gjedde er et ekte uttrykk for denne politiske stemningen. Det har heldigvis vært slik opp gjennom årene, selv om det har vært skiftende nyanser, at det har vært et klart flertall i Oslo for å bevare Marka, og det har også i Oslo vært et bredt flertall for å føre dialog om alle nyanser når det gjelder Marka. Jeg skal komme tilbake til det. Det grepet som nå gjøres med å lage en lov, har Venstres fulle støtte. Det er ingen tvil om at det må settes grenser, og jeg er den første til å forstå at når det blir 19 kommuner, blir det en mer sammensatt prosess enn når det er én kommune med én forvaltningstradisjon og samarbeid mellom ulike interesser. Jeg er derfor glad for den debatten som har vært, og for den utviklingen som har skjedd i komiteen, som har tydeliggjort idrett som et formål, og som har tydeliggjort at landbruk eksisterer – og jeg skal tydeliggjøre det. La oss f.eks. ta landbruk i Maridalen. Jeg var en av dem som kjempet hardt for å få naturvernlovgivningen tatt i bruk i Maridalen. Vi fikk verneplanen i 2001 da daværende miljøvernminister Siri Bjerke i Stoltenberg I-regjeringen fremmet forslaget. Det var et viktig forslag. Det var noe av det siste regjeringen gjorde, men det var et viktig forslag. Alle vi som har vært i Maridalen f. eks. og kjenner avveiningen mellom bønder som ble behandlet som leilendinger av Oslo kommune og fikk lov til å være litt frie innenfor de bestemmelsene, vet hva det betyr for kulturlandskapet. Alle vi som har sittet på velhuset og vært med på akkordforhandlinger mellom alle brukere, naturvernere, friluftsinteresser osv. og vet at man finner en lokal løsning, vet at dette ikke er overgrep, men at det er akkordforhandlinger i pakt med den holdning som har ligget i arbeidet med det som vi nå har til behandling i Odelstinget i dag. Derfor skulle jeg nok som Venstre-representant ha sett to forbedringer. Jeg skulle sett helt utvetydig at naturvernlovgivningen på de områder som er vernet etter den, og f.eks. Maridalen som også er vernet etter bestemmelser knyttet til naturvernlovgivningen, hadde hatt en klar forrang framfor markaloven. Jeg synes nok at det som står på side 12 i innstillingen, og som representanten Thorkildsen siterte, i beste fall skaper gråsoner. Det ville ha vært bra om man hadde ryddet de gråsonene av veien. Det ligger et forslag på bordet fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre om det. Og så ville det ha vært bra om § 6 første ledd hadde avskaffet bestemmelsen om at man skal få lov til å søke om å få lov til å søke. Jeg begriper ikke hvordan vi klarer å lage så mye byråkrati. Det er nok å søke, og deretter klarer folk å avveie det som skjer. Alt i alt har komiteen gjort en bra jobb, og det er med stor glede at Venstre vil stemme for denne loven. Til slutt skal jeg si: Jeg synes at statsråden også skal glede seg over at Høyre gjør det til slutt, fordi det er en fordel av flest mulig stemmer rett, selv om man ikke liker prosessen som har gått forut.