Anneliese Dørum (Arbeiderpartiet), 1999-06-14:
Den norske grunnskolen er en av årsakene til at Norge er et av de land i verden hvor det er minst forskjell på folk. Norge er et av de mest egalitære samfunn i verden, og det er en viktig kvalitet i seg selv. Trass i mangler og skavanker er skolen den mest stabile og gjennomorganiserte institusjonen som vender seg til barn og ungdom. Det er derfor svært viktig at skolen vår blir så god som overhodet mulig. Denne meldingen er et ledd i arbeidet med å gjøre skolen enda bedre. Det er mange gode vurderinger som er gjort i meldingen, og Arbeiderpartiet slutter seg stort sett til den og skriver seg sammen med regjeringspartiene i innstillingen. Barna møter skolen med ulike forutsetninger. De er mer eller mindre skikket til å møte vilkårene i et komplisert skolesamfunn. Mange mener det er et dristig prosjekt å sette en klasse på 20-30 elever på et felles opplegg, men lærerne må likevel vanligvis gjøre det. Og som vi vet, går det ikke lang tid før det har utkrystallisert seg en gruppe elever som f.eks. har læreproblemer, atferdsproblemer eller leseproblemer. Disse elevene vil oppleve at de er tapere, og i den situasjonen vil de fleste befinne seg under hele skolegangen. Dette er bl.a. en situasjon som vi bør kunne unngå å sette barna våre i. Vi kan spørre om vi virkelig møter skolebarna på en god måte. 5-6-åringer sprudler av ideer, spørrelyst og kunnskapstørst. Etter mitt skjønn må det viktigste skolen kan gjøre, være å ta vare på disse egenskapene hos barna. Når vi møter dem igjen som 15-16-åringer, ser vi dessverre hvor langt vi har igjen før vi har maktet å skape en skole som gir næring til den medfødte lærelysten. Jeg vil særlig ta for meg ungdomsskolen i innlegget mitt i dag, for det er kanskje det skoleslaget vi har glemt i de senere årene med skolereformer. Der tror jeg det er mye som må gjøres bedre, særlig fordi denne gruppen elever er i den mest sårbare alderen, de er mellom barn og voksne. Arbeiderpartiet ønsker flere voksne inn i ungdomsskolen, ikke nødvendigvis lærere, men flere voksne som kan være med og bedre læringsmiljøet. Jeg vil vise til en kommune i Akershus, nemlig Bærum kommune, som nå har vedtatt en ungdomsplan. I den planen går de inn for at skolene skal gis anledning til å ansette miljøarbeidere i ungdomsskolen. Vi tror at flere voksne vil være med på å bedre læringsforholdene i ungdomsskolen. Vi ønsker også at den individuellbaserte vurderingen ved hjelp av karakterer på ungdomstrinnet på sikt bør utgå. Karakterer og eksamenssystemet har hatt to praktiske formål, dels å danne grunnlaget for utvelging til yrke og videreutdanning og dels å være et motiverings- og disiplineringsvirkemiddel. Det har vært mye diskusjon om karakterer her i dag. Særlig har jeg merket meg at Høyre og Fremskrittspartiet har veldig stor tro på karakterenes oppdragende virkning. Men ingen har hittil kunnet påvise positive virkninger av et slikt system. Mange mener at barneskolen har blitt en bedre skole etter at den formelle vurderingen ble borte. Barnetrinnet har i hvert fall fått en mulighet til å praktisere en læringssentrert evaluering, der elevene kan få tilbakemelding om fremskrittene sine og dermed få grunnlag for selvinnsikt, interesseutvikling og selvtillit.