trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2011-11-09:
Fremskrittspartiet har veldig mange flere tiltak enn bare denne ene hesten. Jeg er for så vidt enig i at Garden har andre oppgaver, men jeg ser samtidig at man, fordi politiet ikke har nok midler og god nok bemanning, setter parkeringsvakter til å forebygge voldtekter. Da tror jeg at en opplært gardist er litt bedre i stand til å gjøre det. Jeg tror ikke vi kommer utenom at det er en bemanningskrise. Det er noe jeg personlig og Fremskrittspartiet har tatt opp i form av representantforslag om flere tiltak og skriftlige spørsmål, senest våren 2009, som ble behandlet her, hvor man kom med konkrete tiltak. Så spørsmålet er om statsråden har sett nærmere på de ti konkrete tiltakene, som bl.a. går på å fokusere på karriereplan for politiet, å gi politiansatte mer risikotillegg, å forhindre at flere eldre blir pensjonister osv.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-09:
«Til NRK Kveldsnytt 2. november uttaler statssekretær Terje Moland Pedersen at regjeringen antar at de ca. 130 nyutdannede politistudentene som ikke har jobb i politiet, ikke ønsker å jobbe i politiet. Hva bygger regjeringen denne antakelsen på, og hva vil regjeringen i så fall gjøre for at politiyrket skal bli mer attraktivt for disse?»
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-09:
Det virket jo som om det var en unnskyldning fra statssekretæren da han sa dette på tv. Spesielt når regjeringen har skrytt av at de aldri har utdannet flere politifolk enn de gjør i dag, var dette en sjokkerende uttalelse. Og hva kan dette skyldes? Er det for dårlig lønn i politiet? Tar man inn lite motiverte studenter? Ser man ikke lenger noen fremtid i politiet? Oppdager de underveis i utdannelsen at det er dårlig arbeidsmiljø? Eller er det rett og slett slik at man ikke blir tilbudt noen jobb?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-09:
Jeg er glad for å høre statsråden presisere at det er mange motiverte studenter, men derfor synes jeg det er litt underlig at statssekretæren kommer med disse uttalelsene, og spesielt når vi nå snakker om å kalle inn alternativer til politiet – man ønsker å få inn «reservepolitiet», som har ti dagers kurs, man ønsker å bruke politivakter – så mener jeg det må være viktigere å få inn dem som faktisk er utdannet til å ta en jobb i politiet, som har brukt flere år av sitt liv på dette, og som nettopp ønsker å jobbe i politiet. Derfor synes jeg det er sjokkerende å høre slike uttalelser, og det kan jo gjøre at motivasjonen blir dårligere, spesielt når vi også ser på tv at utdannede politifolk i dag går som vektere og ennå ikke har fått jobb i politiet. Statsråden var litt tidligere inne på det med å gi politimyndighet til gardistene. Det er ikke uvanlig at man gir politimyndighet – eller en begrenset politimyndighet – til Forsvaret. Da kan jeg referere til grensevakten og Kystvakten. Så jeg synes det er noe han også burde vurdere.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-11-09:
«Publisert på Landbruks- og matdepartementets nettside 10. mai 2011 viser Brekk til at det kastes 500 000 tonn mat til en verdi rundt regnet 10 mrd. kr i Norge årlig. «Det er både et etisk og moralsk dilemma i en verden med én milliard sultende», påpeker Brekk. ForMat har regnet ut at norske dagligvarebutikker årlig kaster 850 tonn egg som har gått ut på dato. Dette skjer fordi EU-reglene tilsier at siste salgsdag for egg er 21 dager etter at de er verpet. Vil statsråden vurdere å kreve unntak for norske egg?»
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-11-09:
Jeg takker for svaret. Jeg registrerer at ministeren nå har gitt opp, for man sier man har prøvd, men ikke fått til noe. Jeg registrerer også at regjeringen Stoltenberg og matministeren ikke har noen problemer med å legge ned veto og bl.a. jobbe mot postdirektivet og slike ting. Men man er ikke villig til å gjøre det når det gjelder å få gjort noe med kasting av mat. Statsråd Brekk er også veldig opptatt av hva folk har i sitt eget kjøleskap, og hva man hiver. I fjor var han ute med pekefingeren til alle forbrukerne om at man ikke måtte hive maten i kjøleskapet, men han gjør ingenting for å ta den store delen av dette, som går på bedrifter. Så igjen spør jeg: Vil statsråden ta opp kampen i regjeringen, at mat også blir viktig for regjeringen, og legge ned veto slik at vi får lov til å beholde holdbarheten vår på egg?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-11-09:
Jeg registrerer bare at statsråden har gitt opp også på dette feltet. Han har gitt opp når det gjelder nedlegging av bruk, han har gitt opp det meste innen landbruket. Vi ser dessverre en statsråd som resignerer i sitt eget fagfelt. Jeg er skuffet over at ikke statsråden vil kjempe for å gjøre noe med dette. Vi er et salmonellafritt land, og vi bør ha mulighet til å gjøre noe. Næringen selv er ute og ber om hjelp, statsråden gjør ingenting. Jeg synes det er dårlige signaler å sende ut. Jeg vil spørre statsråden om en annen ting. Når man har overproduksjon av egg, har man da vurdert eventuelt å gjøre noe med prisen? Hvis man setter ned prisen på egg, kan det hende den norske forbrukeren eter mer egg, og da kan det hende man slipper å lage eggedosis av flere hundre tonn egg i året.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-11-09:
Som jeg understreket i mitt første innlegg, er EØS-avtalen klar, og rammene for dette er lagt i den – det er 21 dager før siste salgsdag. Men la meg understreke at vi gjør noe hele tiden i denne sammenhengen. Vi har jobbet med holdbarhetsmerkingen og prinsippene for denne når det gjelder produsentenes egne anbefalinger, vi har jobbet med holdninger hos forbrukerne, vi har jobbet med kunnskapen hos forbrukerne. De fleste forbrukerne i Norge vet at siste salgsdag ikke er datoen for når eggene er fordervet. Vi har en salmonellasituasjon som bakgrunn her. Norsk landbrukspolitikk er veldig sikker og trygg sammenliknet med de fleste andre land. Det gjør også at vi med trygghet kan bruke eggene etter siste salgsdato. ForMat-prosjektet finansieres delvis av Landbruksdepartementet, det er et samarbeid mellom andre departement, og vi jobber aktivt for å bedre denne situasjonen.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-11-09:
Definisjonen av det å gi opp tror jeg er forskjellig for representanten Trældal og meg. La meg også understreke et faktum: Det er usikkert om en siste salgsdagsendring vil føre til mindre matavfall. Siste salgsdag kan også føre til endringer i hvor lenge butikkene holder på varene og når de leveres inn der – så denne løsningen, denne resepten, som Trældal foreskriver, er vel ganske komplisert å følge opp, i alle fall på en måte som gir effekt. Jeg er opptatt av at vi skal jobbe med kunnskap, at vi skal jobbe med regelverk, men vi må forholde oss til at mattrygghetskravene overstyrer de kravene vi her får presentert fra representanten Trældal.(En mobiltelefon ringer.) Vi har jobbet med saken over lang tid, vi har jobbet internasjonalt. I Norge er det bedre kunnskap på dette området nå, og det betyr at forbrukerne nå veldig godt vet at norske egg kan man spise etter siste salgsdag. (En mobiltelefon ringer.)
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-11-09:
Uten at det forandrer spørsmålet, så er grensen 120 000 som utgangspunkt for denne diskusjonen. La det være sagt. Formålet med reguleringen av norsk svine- og fjørfeproduksjon gjennom husdyrkonsesjon er å hindre at denne produksjonen blir konsentrert på store industrialiserte enheter. En slik utvikling vil ikke være i samsvar med den familiebruksstruktur vi har som mål for landbruket i Norge. Husdyrkonsesjonsreguleringen bidrar til at produksjonen spres på flere driftsenheter, og er ikke et virkemiddel i balanseringen av det norske markedet for svine- og fjørfeprodukter. Jeg vil i den sammenheng vise til at alle jordbruksforetak som ønsker det, kan starte opp produksjon med svin og fjørfe opp til grensen for konsesjonsfri drift, som – som nevnt – for kylling er 120 000 fugl per år. Eventuelle situasjoner med underskudd av svin eller fjørfe bør derfor i samsvar med formålet for husdyrkonsesjon føre til en spredning av produksjonen til nye jordbruksforetak og ikke lede til en ytterligere utbygging på de bruk som allerede er kommet opp i konsesjonstaket. Underskudd av norsk vare kan eventuelt også dekkes ved at jordbruksforetak som i dag ikke nytter sin konsesjonsgrense fullt ut, utvider driften sin. Når det gjelder effektivisering, vil jeg for øvrig understreke at hver enkelt svine- og fjørfeprodusent innenfor rammen av sin konsesjonsrettighet, fritt kan rasjonalisere sin drift. Jeg vil også understreke at dersom vi skulle vurdere å endre grensene for konsesjonsfri drift, så måtte vi gjennomføre en langt mer grundig og omfattende vurdering enn bare å basere oss på løpende endringer i produksjon og forbruk av svine- og fjørfeprodukter. Det som da måtte være et hovedelement, var en vurdering av framtidig struktur innenfor kraftfôrbasert husdyrhold i norsk jordbruk. Ut fra de momentene jeg her har nevnt, finner jeg ikke grunnlag for å endre grensen for konsesjonsfri drift av kylling.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-11-09:
Det er riktignok slik at man kan oppnå høyere lønnsomhet med høyere omfang i driften, som representanten Flåtten understrekte. Det som har vært utgangspunktet for grensen for konsesjonsfri drift, har vært at vi ønsker å spre aktiviteten over stort sett hele landet. Kyllingproduksjonen er imidlertid relativt samlet i tre områder: Østlandet, Trøndelag og sørlige deler av Vestlandet – ett på Jæren. Kyllingproduksjon er også i stor grad regulert gjennom avtaler mellom leverandør og markedsregulator, eller videreforedler. Jeg oppfatter at det også i kyllingproduksjonen i dag begynner å bli bra lønnsomhet innenfor de rammer en har der. Jeg skal aldri utelukke endringer i grensene, det vil være et poeng som en må se på videre framover, og – som jeg sa – som må underlegges omfattende vurdering. Men slik situasjonen er nå, mener jeg det ikke er riktig å gjøre det.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-11-09:
Balansen i markedet er et viktig utgangspunkt, det er jeg helt enig med representanten Flåtten i. Det som har vært situasjonen, er at det har vært ubalanse i den grad at det særlig i enkelte distrikter har vært et høyere produksjonspotensial enn det etterspørselen har gitt grunnlag for. Det har vært situasjonen fram til nå. Så er det slik at det kan endre seg. Det har med etterspørsel i samfunnet og matvaner å gjøre, og det har med hvordan utviklingen vil bli på det området – som på andre områder – å gjøre. Jeg er opptatt av at vi skal bruke denne muligheten gjennom konsesjonsregelverket til å sikre at flest mulig får ta del i muligheten til å drive denne typen produksjon. I og med at det er rimelig god lønnsomhet innenfor de rammene man har i dag, er det viktigere å la dem som er innenfor ordningen, og som har mulighet til å øke kapasiteten, øke, framfor å øke rammene, slik representanten Flåtten understreker og foreslår.
Svein Flåtten (Høyre), 2011-11-09:
Jeg tenkte da å gå over fra egg til kylling. Det er for så vidt en naturlig utvikling. Spørsmålet er: «Landbruksnæringen etterspør hele tiden tiltak for forbedret lønnsomhet. En økning av konsesjonsgrensen for kyllingproduksjon fra 125 000 til 135 000 ville gitt produsentene en forbedret og mer effektiv utnyttelse av investeringer og sterkt forbedret lønnsomhet. Samtidig vet en det er sterk etterspørsel etter og nærmest mangel på kylling enkelte steder i markedet. Hvorfor vurderer ikke statsråden i en slik situasjon en økning av konsesjonsgrensen?»
Svein Flåtten (Høyre), 2011-11-09:
Jeg takker for svaret. Jeg er selvsagt klar over at man fritt kan effektivisere så mye man vil på de forskjellige brukene, men det som er poenget, slik jeg forstår dem som driver stort med kylling, er lønnsomheten i relativt store enheter. Den må, som i all annen industriell produksjon, opp under et visst tak for at man skal få lønnsomhet. Kan jeg da forstå statsråden dit hen at han egentlig ofrer lønnsomheten i betydelig store virksomheter til fordel for å kunne sette i gang dette i familieeide produksjonsbedrifter, som kanskje heller ikke vil nå den lønnsomheten vi alltid er ute etter i landbruket?
Svein Flåtten (Høyre), 2011-11-09:
Dette er en interessant bedriftsøkonomisk diskusjon. Jeg håper statsråden kan forklare meg hvorfor det er slik at mens de som driver stort, får anledning til å drive noe større og få økt lønnsomhet, forhindres mindre enheter å sette i gang og drive – kanskje lønnsomt – når, som det står i mitt opprinnelige spørsmål, premisset er at det er underskudd i markedet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2011-11-09:
«Aker Seafoods ASA har varslet ny eiermodell for Norway Seafoods AS. Ved forrige omstrukturering vektla statsråden at felles eierskap for landanlegg og trålrettighetene samt at restruktureringen ikke svekket trålernes leveringsforpliktelser ville være en betingelse for godkjennelse. Er dette et krav som ennå stilles?»
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2011-11-09:
Her må det være litt nyanser i hva som er virkelighetsoppfatningen. Nå er det slik at den omstruktureringen som foregår i Aker Seafoods nå, har ett formål, og det er å legge Norway Seafoods ut for salg og finne nye eiere. Da er det vel slik at man i alle fall har planlagt å stikke fra det kravet som er satt. I 2008 søkte Nergård-konsernet om å få gjøre det samme. Da ble det fra departementet satt krav om felles eierskap på landanlegg og trålrettigheter. Hvis det er sånn at man slakker, kan Nergård-konsernet også da iverksette en strategi der man går ut og ser etter nye eiere for landindustrien, og med det slå seg til ro med at departementet vil sitte rolig og ikke gjøre noe med denne saken før et reelt eierskifte er konkret?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2011-11-09:
Da har vi registrert at det er uenighet om oppfattelsen av den saken. Det som er essensielt og bakgrunnen for uroen her, er det som kalles leveringsforpliktelser. I formålsparagrafen til forskriften om leveringsforpliktelser står det: «Formålet med denne forskrift er å sikre anlegg som bearbeider fisk stabil råstofftilførsel fra torsketrålflåten.» For å opplyse den debatten som foregår ute, kan det være fristende å sitere litt av regjeringens ferskfiskstrategi. For å sitere hyllesttalen til tidligere fiskeriminister Helga Pedersen: Hun sa da hun presenterte strategien på Husøy, at vi «må unngå en kortsiktig, ensidig og snever satsing på fryst råstoff», noe som er veldig relevant i denne debatten. Pedersen sa videre: «Målrettet, langsiktig og koordinert satsing på ferske produkter er bra for verdiskapingen, bra for miljøet og bra for kysten.» Jeg er fristet til å spørre statsråden: Er leveringsforpliktelsene og forskriftene tilhørende leveringsforpliktelsene en del av regjeringens ferskfiskstrategi?
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-11-09:
Jeg ble varslet om ny eiermodell for Norway Seafoods AS i fjor sommer, i forbindelse med omstruktureringer i Aker Seafoods ASA. Departementet vurderte da den nye organisasjonsmodellen for å være i samsvar med gjeldende leverings- og industrivilkår, og det står ved lag. Det er ingen ny eiermodell eller omstrukturering som finner sted nå, og det er ikke kommet til noe prinsipielt nytt som departementet ikke allerede har vurdert. Det var kjent at det kunne komme inn nye eiere i Norway Seafoods AS, da spørsmålet ble vurdert. Leveringsplikten og industrivilkårene ligger fast. Dersom det eventuelt skulle skje at disse ikke oppfylles, vil departementet kunne vurdere å tilbakekalle torsketrålkonsesjoner fra rederiets fartøy. Det er en klar forutsetning at Aker Seafoods ASAs eierskap til fartøy, landanlegg og produksjonsutstyr skal bestå også etter at omstruktureringen er gjennomført. Grunnlaget for foredlingsvirksomheten vil dermed ikke bli skilt fra eierskapet til trålerne, og Aker Seafoods er innforstått med at de har ansvaret for at det foregår foredlingsvirksomhet og bærer risikoen i forhold til tildelte tillatelser til å eie og drive fiskefartøy dersom Norway Seafoods' industrivirksomhet opphører. Omstruktureringen innebærer således ikke nedbygging, nedleggelse eller reduksjon av industrivirksomheten, og ingen svekkelse av Aker Seafoods' forpliktelser i henhold til de vilkår som tidligere er stilt for eierskapet til fiskefartøy. På denne bakgrunn er det vurdert slik at omstruktureringen kunne – og kan – gjennomføres innenfor gjeldende vilkår. Disse spørsmålene ble for øvrig grundig gjennomgått i mitt svar av 30. august 2010 på skriftlig spørsmål nr. 1598, fra representanten Bakke-Jensen. Her er det også gitt en grundig gjennomgang av innholdet i leveringsvilkår og industrivilkår.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-11-09:
Jeg tror det er viktig å rydde litt i både hvilke selskap vi snakker om, og kanskje også litt i begrepsbruken. Representanten Bakke-Jensen snakker om «omstruktureringen som foregår i Aker Seafoods». Det som i hvert fall jeg har lest meg til, er at Norway Seafoods forandret på sitt eierskap. Det ble varslet da de gjorde den omstruktureringen som de gjorde. Det som er det viktige, og det selskapet som i hvert fall Fiskeri- og kystdepartementet forholder seg til, er Aker Seafoods. De er det som har forpliktelser både knyttet til levering, industrivilkår, bearbeidingsplikt og den type ting. Det at de organiserer et eget selskap som heter Norway Seafoods, har vi strengt tatt ikke noe med å gjøre. Som jeg sier – vi forholder oss til Aker Seafoods og at de ivaretar sine forpliktelser. Hvem som holder i filetkniven, hvor de er ansatt, er ikke det som utløser tiltak her.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-11-09:
For å si det sånn: Jeg har stor forståelse for dem som jobber på de bedriftene, og som er bekymret. Jeg har stor forståelse for at ordførerne er opptatt av det spørsmålet. Men jeg er nødt til å forholde meg til de juridiske elementene og det juridiske grunnlaget for dette. Ja, forpliktelsene som Aker Seafoods har, ligger fast, og de er videreført, Aker er fullt innforstått med det. Aker er det som må godtgjøre overfor oss at de blir videreført. At det skaper uro, kan jeg for så vidt til en viss grad forstå. Det som skaper større uro hos meg, er den situasjonen at filetindustrien langs kysten, uansett hvilken bedrift det er, ikke har tjent penger de siste 10–15 årene. Det er jeg veldig uroet over. I det bildet var det ferskfiskstrategien ble lagt fram. Uansett hvordan vi snur og vender på det, vil det bli brakt på land frosset råstoff. Utfordringen er hvor mye som blir frosset, og hva som må leveres ferskt.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2011-11-24:
På vegne av Sylvi Graham, Linda C. Hofstad Helleland og meg selv har jeg lyst til å fremme et forslag om utredning av endringer i ordningen for tvangstrekk i lønn eller annen inntekt.
Trond Helleland (Høyre), 2011-11-24:
På vegne av Michael Tetzschner, Anders B. Werp, Erna Solberg og meg selv har jeg gleden av å sette fram et forslag om etablering av et uavhengig tvisteløsningsorgan mellom stat og kommune.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Når det gjelder de 30 mill. kr som har gått til meget gode forslag og tiltak innenfor frivillig sektor, har vi dekket det inn gjennom å kutte tilsvarende i Stortingets eget budsjett. Når det gjelder det representanten tar opp rundt nedjustering av vekstanslagene, viser jo det hvor alvorlig situasjonen er. Men det er ikke slik at man over natten skal vite nøyaktig hva medisinen skal være knyttet til det som nå skjer. Det er det som er det store problemet, usikkerheten er så stor. Vi vet ikke i dag hva slags følger det som nå skjer på kontinentet, kan få for norsk næringsliv. Da tror jeg det er mye bedre å holde fast i de håndtakene vi har, som heter trygg styring, forutsigbarhet og trygge rammevilkår. Så er jeg helt sikker på at regjeringen, som tidligere, hvis situasjonen skulle forverre seg, hvis vi skulle få et nytt økonomisk tilbakeslag, er beredt til å handle på nytt – det viste man i 2008. Men i dag vet vi ikke om det er dét eller andre følger dette kan få for norsk økonomi. Det Fremskrittspartiet selvfølgelig må svare på, er om deres statsbudsjett på noen som helst måte er tilpasset den økonomiske situasjonen.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Budsjettet er på ingen måte utdatert. Budsjettet har tatt høyde for at usikkerheten er svært høy. Mange har jo ment at man burde holdt enda mer igjen på oljepengebruken i forslaget fra regjeringen, men der valgte regjeringen å legge seg på en forsiktig, nøktern og passe oljepengebruk, nettopp fordi man nå ikke helt vet hva som vil skje gjennom neste år. Jeg gjentar igjen: Jeg mener at det er hevet over enhver tvil at det Norge nå trenger, er forutsigbarhet, trygghet, stram styring, flertall bak de løsningene som det kan bli behov for, og at regjeringen må komme tilbake til Stortinget hvis situasjonen skulle bli helt annerledes. Men vi er ikke der i dag. Der vi derimot er, er at vi er nødt for å sørge for at vi ikke har en uvettig bruk av oljepenger, slik Fremskrittspartiet legger opp til – dessverre i år igjen – og at vi må få et lønnsoppgjør til våren som er tilpasset den økonomiske situasjonen. Jeg tror at istedenfor å bekymre seg for hvordan årets budsjett fra regjeringspartiene ligger an, burde Fremskrittspartiet i større grad samle seg på borgerlig side om sin egen oljepengebruk, som er helt spesiell.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Her har vi et nytt eksempel på at Høyre dessverre prøver å konstruere et bilde av norsk økonomi som jeg er uenig i. Det er ingen tvil om at situasjonen er svært skjør. Den er usikker, og vi kan havne i en situasjon hvor norske arbeidsplasser igjen blir truet. Men det er ikke riktig at produktivitetsveksten har gått dårligere. Hvis man tar snittet fra 2005 og fram til i dag, er den om lag på linje med veksten hos våre handelspartnere. Og det er det som er problemet: I innstillingen mener jeg Høyre snakker Norge ned og skaper et alternativt bilde av hvordan stoda er. For eksempel skriver man helt i starten av sine komitémerknader at Norge har et særnorsk høyt kostnads- og skattenivå. Vi ligger altså på gjennomsnittet av OECD når det gjelder skattenivå. Vi har ikke noe særnorsk høyt skattenivå. Det debatten bør handle om, er jo: Skal vi beholde et omtrent gjennomsnittlig skattenivå i OECD-området, eller skal vi kutte skattene med 10–20 mrd. kr – jeg vet ikke hvor mange milliarder man skal bli enig om på borgerlig side? Det er det som er svaret fra Høyre – nok en gang.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Svaret på det er ja, til de grader. Det er den viktigste saken for dette storting, for regjeringen, for det norske folk i året som kommer. Det er f.eks. derfor regjeringen har ytret ønske om at vi på nytt bør få et solidaritetsoppgjør når det gjelder lønnsveksten til våren – nettopp for å unngå at vi kommer i en situasjon hvor norske lønninger vokser enda mer enn de gjør rundt oss, sånn at man ikke skal ramme norske arbeidsplasser. Men jeg vil tilbake til poenget om hvorfor det er slik at Høyre forsøker å skape et bilde av et særnorsk høyt skattenivå, f.eks., som man skriver i innstillingen. Det er jo ikke riktig. Vi ligger altså på gjennomsnittet av det som er rundt oss. Når man snakker om konkurransekraft, som jeg vet Høyre er opptatt av, er jeg veldig enig i at det er veldig viktig. Men da må man også kunne legge til at vi har et veldrevet samfunn, en høyt kompetent, utdannet befolkning og gode, stabile rammebetingelser for næringslivet. Det er en av grunnene til at vi har Europas laveste arbeidsledighet.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Når det gjelder spørsmålet om å fjerne formuesskatten på den såkalte arbeidende kapitalen, som jeg i hvert fall til nå har sett for dårlige eksempler på hvordan man skal klare å avgrense – i tillegg svekker det inntektene til fellesskapet med mange, mange milliarder kroner – så tror jeg det fortsatt skal ligge i skuffen, i hvert fall hvis jeg og regjeringspartiene får lov til å bestemme. Når det gjelder forslaget om en aktivitetsskatt, er jo det et forslag som er kommet opp i etterkant av finanskrisen, fra et eget utvalg, Finanskriseutvalget, som foreslo en variant av det for å kompensere for at deler av finansbransjen er unntatt merverdiavgift – som representanten helt riktig tar opp. I innstillingen går det fram at regjeringen nå har dette til vurdering. Det støtter regjeringspartiene, og jeg forstår at også Kristelig Folkeparti nå støtter det – veldig bra. Vi skal få dette vurdert videre. Så må vi selvfølgelig se på hvordan ulike land rundt oss agerer rundt disse spørsmålene, men det er ingen tvil om at per dags dato er det grunn til å tro at denne bransjen betaler noe lavere skatt enn mange andre bransjer som også har store utfordringer.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Bare en kort kommentar til det første først: Når det gjelder det å få folk til å stå lenger i jobb og i det hele tatt utnytte arbeidskraften vår på en bedre måte etter hvert som folk lever lenger, folk vil trenge pleie lenger, osv., er det vel grunn til å tro at det er ingen regjering i moderne tid som har gjennomført større reformer innen dette enn det dagens regjering har. Man har gjennomført hele pensjonsreformen, som bidrar til dette, man har gjennomført en helt ny omlegging av skattlegging for pensjonister, som bidrar til at det lønner seg å arbeide, og man har gjennomført en reform rundt uføretrygden og hvordan den lettere skal kunne kombineres med arbeid. Så jeg bare sier: Det er veldig flott at Venstre også er opptatt av dette. Vi gjennomfører nettopp forslag på dette, og det er veldig bra at Venstre også støtter opp om en arbeidslinje, der det skal lønne seg å jobbe og også kombinere arbeid og trygd på en bedre måte enn i dag. Når det gjelder miljøavgiftene, ser jeg at taletiden ikke strekker til, men jeg kunne kanskje foreslå at Venstre istedenfor å plage regjeringspartiene med dette kunne ta det opp med sine venner på borgerlig side, for der er det ingen som er enig med Venstre, dessverre.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Jeg har forstått det slik at det ikke gjør spesielt inntrykk verken på Fremskrittspartiet eller representanten Solvik-Olsen når undertegnede påpeker den store forskjellen på å opprette f.eks. et veiselskap som skal ha penger bevilget over statsbudsjettet, og selvfinansierende, andre aktører som Avinor eller ekstremt lønnsomme prosjekter på sokkelen, eller når undertegnede påpeker at de store skattekuttene vil få konsekvenser, hvis man da ikke har tenkt å dekke det inn gjennom andre måter. Jeg vil derimot utfordre representanten til å gi noen kommentarer til hva hans potensielle samarbeidspartier sier om de samme forslagene, f.eks. reaksjonen fra Høyres finanspolitiske talsmann etter at Fremskrittspartiets alternative budsjett ble kjent, at Fremskrittspartiet bygger landet med «bråe kast», eller når Kristelig Folkepartis leder, Hareide, sier at Fremskrittspartiets kutt er uansvarlige – de lever i sin egen verden. Jeg forstår at ikke Arbeiderpartiet gjør spesielt inntrykk på representanten Solvik-Olsen, men gjør hans potensielle samarbeidspartier på borgelig side det?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Jeg vil tilbake til det jeg tok opp i mitt innlegg, nemlig at jeg synes at situasjonen nå er såpass alvorlig at jeg trodde det kunne være mulig for et ansvarlig – i hvert fall tilsynelatende – parti som Høyre å stå sammen med regjeringen om en felles virkelighetsforståelse, og at vi nå kunne samle alle kreftene mot et veldig urolig økonomisk uvær som bygger seg opp på kontinentet, som kan ramme norske arbeidsplasser, og som kanskje allerede i dag er i ferd med å slå inn over landet. Derfor vil jeg gjenta at jeg synes det er litt rart at man, når man leser innstillingen, får inntrykk av at man prøver å konstruere en virkelighet som i hvert fall er veldig annerledes enn hvordan jeg leser den – f.eks. at norsk næringsliv blir utsatt for særnorske høye skatter, som Høyre skriver i innstillingen. Når det gjelder produktivitetsveksten, er det helt riktig det som representanten Sanner sier, men det er helt avhengig av hvilken tidsserie man velger å plukke fra, eller når man ikke anerkjenner at man etter 2005 har skapt mange tusen nye jobber. Hvorfor driver representanten fra Høyre med dette?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Som en av de yngre – fortsatt – i salen fra Arbeiderpartiet hadde det vært fristende å kommentere del to av partileder Siv Jensens innlegg, men det skal jeg la ligge. Jeg vil heller fokusere på det som Siv Jensen og hennes nye våpendrager i finanskomiteen, Ketil Solvik-Olsen, har lagt fram som sitt alternative budsjett. Jeg går ut fra at når lederen av det største opposisjonspartiet i Stortinget legger fram et alternativt budsjett, mener man at hvis det skulle oppstå en parlamentarisk situasjon, burde det være mulig å styre landet etter det, og at det er gjennomførbart. Jeg har bare et par spørsmål: Hvordan ser partileder Siv Jensen for seg at man skal gå til store kutt i offentlig sektor, som i praksis vil si masseoppsigelser, mest sannsynlig ulovlige oppsigelser, av mange hundre ansatte i statlig sektor? Hvordan ser hun for seg at hun skal selge statlig eiendom for 4 mrd. kr over natten? Og hvordan ser hun for seg at hun skal få endene til å gå i hop når man tross alt har puttet en del av pengene på utsiden av budsjettet uten å få særegen rente- og kronekursutvikling i Norge?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Bare noen korte kommentarer og et spørsmål. Jeg skjønner at jeg har tråkket på noen meget ømme tær når jeg har tillatt meg tidligere i dag å påpeke at jeg synes av og til at det bildet Høyre ønsker å skape av seg selv, der man skal være konstruktiv og samarbeidsorientert, ikke alltid stemmer med virkeligheten. Bare for å ta det aller siste, så skriver man altså i andre avsnitt i Høyres merknader om et «særnorsk høyt kostnads- og skattenivå». Så kan vi diskutere kostnader, det er greit, men det står også «særnorsk høyt» skattenivå. Det stemmer ikke. Det må også Høyre tåle å høre når man skriver det i sin egen innstilling. La nå det ligge. Jeg synes det er ganske artig at representanten Gundersen drar fram skattenivået fra 2004. Jeg kan til og med fra denne talerstolen være ganske romslig og si at det ikke var et dårlig nivå; det har vi faktisk styrt landet etter i seks år. Hvis vi kunne bli enige om at det året var et godt år også i Høyres Hus, kunne det jo virkelig blitt stabilitet og styring i dette landet i mange år framover. Hva er Gundersens kommentar til et sånt tilbud?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Jeg takker for svaret. Jeg vil over til en annen del av dette der jeg også opplever at Gundersen og andre føler seg tråkket på tærne, nemlig min påstand om at jeg synes det er noe spesielt at et ansvarlig parti som Høyre tar utgangspunkt i tall fra akkurat da finanskrisen traff verden og Norge, og fram til i dag. Ja, selvsagt hadde vi da et tilbakeslag i den private delen av norsk økonomi; det var jo hele intensjonen, det var jo hele meningen med den globale finanskrisen. Men jeg synes det er litt rart at man da ikke kan legge til at siden bunnen ble nådd i 2. kvartal i 2010, er det skapt 41 000 nye arbeidsplasser i privat sektor i Norge. Trenden er jo snudd. Så er situasjonen veldig skjør. Men da er mitt poeng: Hvorfor kan ikke Høyre og Arbeiderpartiet istedenfor å diskutere hva som var, og diskutere ulik virkelighet, nå danne felles front og bli enige om at det viktigste nå er å ta vare på norske arbeidsplasser inn i en meget krevende tid?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Før jeg takker for en omfattende debatt, vil jeg først bare oppklare en åpenbar misforståelse. Når det gjelder ekstrabevilgningen til Redningsselskapet, framgår det av finansinnstillingen at bevilgningen øker med 5 mill. kr, men når budsjettet – rammene – nå blir vedtatt, og fagproposisjonene skal gjennom i denne salen, vil det komme klart til uttrykk at det også er omdisponert 5 mill. kr innenfor Fiskeridepartementets rammer, slik at totalbevilgningen blir ekstra 10 mill. kr til Redningsselskapet. La det ikke være noen tvil om det. Det lir mot natt i nasjonalforsamlingen. I motsetning til Ketil Solvik-Olsen synes jeg faktisk det har vært en brukbar debatt. Den har til tider vært skarp, den har vært omfattende. Den har, både fra opposisjonen og posisjonen, vært preget av at det er et veldig krevende økonomisk bakteppe i våre naboland, og så er det da – slik det bør være i denne salen – noe ulike meninger og holdninger til hvordan man skal angripe en slik situasjon. Det tror jeg vi skal være glad for når vi ser hva som nå skjer i andre land, hvor demokratiet kaster kortene, og teknokrater, i hvert fall ikke folk som er folkevalgte, er de som nå tar styringen. Jeg håper at denne debatten også har bidratt til at vi alle sammen har tatt det alvoret inn over oss at det er en krevende situasjon landet kan stå oppe i, men jeg er enig med Ketil Solvik-Olsen i at det kommer vi sikkert tilbake til ved senere debatter. Med dette tror jeg at jeg sier takk for debatten og god votering!
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Representanten prøvde å gi et inntrykk av at dette statsbudsjettet er godt tilpasset situasjonen. Men for to dager siden innrømmet finansministeren at vekstanslagene måtte reduseres, og at de skulle tilpasses virkeligheten. Det skjedde riktignok uten at det kom en eneste endring i bevilgningene eller på inntektssiden i statsbudsjettet – ikke en eneste endring, til tross for at en innrømmer at verden blir ganske annerledes enn det en trodde da budsjettet ble laget. I Stortinget har regjeringspartiene endret med 30 mill. kr. Er 30 mill. kr nok for å tilpasse et redusert vekstanslag i økonomien, slik at budsjettet fortsatt er oppdatert i forhold til virkeligheten?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Det blir en rar debatt hvis Arbeiderpartiet tror at vi i denne sal skal begynne å forhandle med andre opposisjonspartier om regjeringsmakt i 2013. Etter personlig å ha vært med på å forhandle et rovdyrforlik, der både Fremskrittspartiet og Venstre gikk inn med veldig ulik tilnærming, men allikevel kom ut med et godt produkt, er jeg ganske sikker på at vi også skal klare å få til det i forhold til en regjeringserklæring. Men det er litt selektivt – ikke bare litt; det er ganske selektivt – når Arbeiderpartiet og andre rød-grønne politikere hele veien sammenlikner Fremskrittspartiets satsing på infrastruktur med at man ikke kan bevilge penger som egenkapital, og sammenlikner det med Avinor. Nei, Fremskrittspartiet sammenlikner det ikke med Avinor – det var faktisk statsråd Navarsete som gjorde det. Det var hun som snakket om Avinor og Statnett. Fremskrittspartiet snakket konkret om Statkraft, som i fjor fikk 14 mrd. kr fra denne regjeringen for å investere i vindmøller. Det er de samme prinsippene Fremskrittspartiet bruker for å satse på veier. Da synes jeg vi skal sammenlikne de to selskapene og ikke alt mulig annet.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Dessverre er det så mange feil i resonnementet til representanten Holmås at det er litt vanskelig å tilbakevise alt på en gang. Men jeg registrerer at han sier at vi nå opplever en kapitalistisk gjeldskrise. Det er interessant å registrere at da SV selv hadde finansministeren, gjorde de alt de kunne for å bevare det kapitalistiske systemet, til og med i den grad at daværende finansminister Halvorsen støttet kommersialismen med å gå og shoppe ekstra mye og så vise fram handleposene sine på gaten. Så at den kritikken kommer fra SV, synes jeg er litt rart. Så er det også feil om skattemodellen til Fremskrittspartiet. Vi legger vekt på at vi skal gi mest lettelser i bunnen, altså mest lettelser ved å øke innslagspunktene for minstefradraget og sånne ting. Det gjør at de med midlere og lavere inntekter får større skattelettelser i prosent enn de med høyere inntekter. Det betyr altså at du får en bedre arbeidsstimulansimpuls med vårt skattesystem, for det er ofte de som er på det lavere lønnstrinnet som gis mest respons når reallønnen går opp, sånn som den vil gjøre med skattelettelse.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
For Fremskrittspartiet er det ikke et mål i seg selv å forholde seg til handlingsregelen, men det er heller ikke et mål for Fremskrittspartiet å bruke mest mulig penger. Det er et mål for oss å møte samfunnets utfordringer på en best mulig måte og å få mest mulig igjen for de pengene som vi bruker. Når det gjelder beregninger, er det flere enn Finansdepartementet som har en kalkulator i dette landet, f.eks. har Statistisk sentralbyrå ganske mange som er gode til å kalkulere, og de lager også en del av modellene som Finansdepartementet også benytter seg av. Vi snakker med flere enn Finansdepartementet, fordi vi ser at Finansdepartementet er veldig opptatt av å gjøre alle mulige beregninger som negativt skal kunne brukes mot Fremskrittspartiet av Arbeiderpartiet. Derfor får vi utredet egne rapporter. Vi går til SSB og ber dem gjøre vurderinger. Så blir det et skjønn hvem vi stoler mest på når det gjelder forutsetninger og metodevalg. Derfor får vi av og til litt andre tall enn de som Finansdepartementet gir. Det mener jeg er trygt og godt. Jeg er utdannet sosialøkonom, og jeg vet at det finnes mer enn ett svar på mange spørsmål.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Jeg er litt usikker på hva jeg egentlig ble anklaget for her, for Fremskrittspartiet vil også ha en arbeidsmiljølov. Vi mener at de reglene som gjelder, skal følges opp og styrkes. Men vi ønsker også en større fleksibilitet for at arbeidstakerne selv, sammen med sin arbeidsgiver, skal kunne forhandle fram det arbeidstidspunkt som de selv ønsker. Jeg er småbarnsfar. Jeg vet hva det betyr å kunne få det tilpasset – jeg har en kone som jobber turnus, og har behov for å få besteforeldrene til å komme og passe mine barn. Jeg har stor fleksibilitet i stortingsjobben min, fordi jeg kan jobbe hjemme. Det er ikke alle som kan det. Da må de ha fleksibilitet til selv å avtale dette med sin arbeidsgiver, slik at de kan tilpasse seg den virkeligheten de lever i, ikke den virkeligheten som fagbevegelsen mener at de burde være i. Med hensyn til det som det ble innledet med når det gjaldt miljø og klima, tar representanten fullstendig feil, men det skal vi ta i en annen debatt.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Som avholdsmann kan jeg si at selv om jeg vet at det har vært alkohol i mitt hjem, betyr ikke det at jeg alltid må drikke. Det er mulig å ha en alkoholpolitikk som ivaretar at folk har tilgang, uten at en skal føle seg presset til å drikke. Jeg er også bekymret for de skadevirkningene som uansvarlig alkoholforbruk gir. Samtidig er dette en vekting mellom det ansvar og de muligheter en enkeltperson skal ha i sitt liv, og det å prøve å begrense de uheldige sosiale sidene av dette. Det er jeg veldig opptatt av. Samtidig har dette en annen side. Det å dra det argumentet som representanten kommer med, for langt, vil jo tilsi at hvis en bare forbyr det, så er en også kvitt problemene. Vi har sett i enkelte land som har prøvd det, at det er heller ingen løsning. Derfor handler dette om å ha en balansegang, der en sørger for at den alkoholen som konsumeres, skjer i lovlige former – og ikke i et overforbruk – for å hindre smugling, økt grensehandel og hjemmebrenning.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Fremskrittspartiet styrker i sitt forslag satsing på grønn energiteknologi med 50 mill. kr. Vi styrker satsingen på forskningssenter for miljøvennlig energiteknologi med 100 mill. kr i forhold til regjeringen. Så er det riktig at det å kutte i bensin- og drivstoffavgifter kan oppfattes som miljøfiendtlig fra Venstres side. Men da skal en også ta med seg at Fremskrittspartiet har sagt at alternative drivstoff bør ha et avgiftsfritak, nettopp for å gi en stimulans inn i markedet. Jeg tror at både Venstre og Fremskrittspartiet står sammen om den kritikken som er mot regjeringens politikk, som er fullstendig uforutsigbar. Det er nok å tenke på biodieselsaken. Men akkurat nå er det en tilsvarende sak som går på Gas-to-Liquid drivstoff, der en bruker naturgass – som brukt direkte, blir avgiftsfritt i en gassdreven bil, men omgjort til syntetisk diesel blir det behandlet som en fossil diesel. Det gjør jo at de miljøvennlige alternativene ikke like lett kommer på markedet. Det er bedre for oss å bidra til å stimulere de miljøvennlige alternativene til å bli konkurransedyktige enn å skattlegge vanlige bilister som tross alt skal overleve i hverdagen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Opposisjonen har fått mye kjeft fra rød-grønne politikere for at vi ikke har ett felles alternativt budsjett. Nå hadde heller ikke de rød-grønne partiene det da de var i opposisjon. Men det som er mer problematisk, er at de rød-grønne partiene i posisjon knapt klarer å enes om politikken sin. Ved tidligere finansdebatter har Fremskrittspartiet fått kjeft for at vi ikke snakker nok om klima. I dette innlegget fra SV hørte jeg knapt ordet klima, så tidene endrer seg åpenbart. Da er det litt interessant å høre om det manglende fokus på klima fra SV her betyr at de nå også har underlagt seg olje- og energiministerens oljemelding fullt og helt, som en bør forvente, men som en i mediebildet har fått inntrykk av at SV egentlig ikke står bak. For oljemeldingen legger opp til økte CO2-utslipp, mens miljøvernministeren fra SV argumenterer med at denne regjeringen har forpliktet seg til å kutte CO2-utslipp fra den samme sektoren. Står SV bak oljemeldingen sånn som den ligger i Stortinget nå?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Det er alltid oppfriskende å høre på representanten Lundteigen, for han sier det han mener, og ikke det en propagandaavdeling forteller ham. Det er bra. Representanten snakket mye om klima og fornybar energi. Jeg er veldig enig i at vi må ha en sterkere satsing på fornybar energi enn i dag. I innlegget sitt argumenterte representanten Lundteigen mot sin egen olje- og energiminister når det gjaldt oljesand. Det er et annet område jeg også ønsker å få synspunkt på fra representanten Lundteigen, og det gjelder den oljepolitikken som føres. Det er greit å få en avklaring av hva en egentlig vil. I Senterpartiets program står det at Senterpartiet ønsker reduksjon i utvinningstempoet, men olje- og energiministeren, fra Senterpartiet, sier at han ønsker å øke gasseksporten til Europa. Det betyr altså økt olje- og gassutvinning. Er det da partiprogrammet som er riktig, eller er det olje- og energiministeren som har rett, når en skal forstå hva Senterpartiet vil?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Når det gjelder karbondebatten, tror jeg Lundteigen skal bruke mer energi på sin egen olje- og energiminister enn på Fremskrittspartiet. Men jeg vil ta opp en annen ting, og det er talen til Senterpartiets partileder til landsstyremøtet i Senterpartiet den 21. oktober 2011. Der sier hun om utbygging av vei og jernbane at «det trengs ei systemendring for å få til ei enda meir effektiv og raskare utbygging. Heile ordninga for finansiering må reformerast. I staten sitt budsjettsystem vert det ikkje skild mellom driftsutgifter og utgifter til investeringar». Kan representanten Lundteigen skissere litt hvordan Senterpartiet ser for seg at dette kan reformeres? Fremskrittspartiet er helt enig i budskapet som kommer her. Vi har også i vårt alternative budsjettforslag lagt fram en skisse til hvordan dette kan skje. Så er vi åpne for at gode ideer kan forbedre dette ytterligere. Siden Senterpartiet har gått i spissen, sammen med Fremskrittspartiet, for å få til en sånn reform, hadde det vært interessant å få innspill fra Senterpartiet.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Budsjettet som finansministeren har lagt fram på vegne av regjeringen, viser høy vekst, høy lønnsvekst og lav ledighet. Innlegget som han holder for å presentere budsjettet som skal vedtas, er derimot svært dystert. Det virker ikke som om det er veldig mye sammenheng mellom innlegget og det budsjettet vi skal vedta. De endringene som Stortinget gjør i budsjettet, er på 30 mill. kr – i et budsjett på 1 000 mrd. kr. Det er en endring på 0,003 pst. I 2008, i budsjettdebatten for 2009, varslet daværende finansminister Kristin Halvorsen at situasjonen var urolig, at vi måtte forvente at det kom en krisepakke. Hun skrøt av at oljepengebruken var 12 mrd. kr – 14 mrd. kr over det et nøytralt budsjett skulle tilsi. Dagens debatt har gitt den motsatte holdningen: Det er uansvarlig å bruke mer oljepenger. Mitt spørsmål er: Vil finansministeren understreke at det vil være uansvarlig å bruke mer oljepenger også for hele budsjettåret 2012,(presidenten klubber) eller kan vi forvente at dette blir endret når situasjonen …(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Her var det mye rart å gripe fatt i, f.eks. er det greit å minne om at sysselsettingsveksten begynte i 2003, ikke i 2005. For øvrig er det også slik at skattekutt ikke er svaret på alle spørsmål. Hvis Fremskrittspartiet ønsker mer veier, bevilger vi mer til vei. Vi kutter ikke skattene. Da han snakket om statsbudsjettet, sa finansministeren at ting staten finansierer, må inn på statsbudsjettet. Innenfor oljevirksomheten investerer Petoro 20 mrd. kr på vegne av staten i år. Innenfor kraft har Statkraft fått tilført 14 mrd. kr for å investere i vindmøller og vannkraftverk. Betyr det at regjeringen ønsker at Statkrafts og Petoros investeringer nå skal inn på statsbudsjettet, istedenfor at de får operere som uavhengig selskaper?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Jeg synes det er skammelig at en parlamentarisk leder siterer så dårlig. Det jeg sa, var at det er ekstremt, relativt sett i forhold til de andres. Men det er likevel slik at vi kutter 1,5 pst. av statens utgifter. 1,5 pst. er ikke et ekstremt høyt tall – så er det sagt. Statkraft generer inntekter, men likevel har de fått tilført 14 mill. kr fra staten uten at det går via handlingsregelen, men det går som såkalte under-streken-penger. Så argumentet står fortsatt veldig fast: Regjeringen velger å gi penger til enkelte selskap, som så bruker dem i norsk økonomi, og det er oljepenger som går inn i kraftproduksjonen. Petoro får altså lov til å investere 20 mrd. kr rett ut på norsk sokkel hvert år, og gjerne mer også hvis de selv ønsker, uten at regjeringen trenger å bli spurt om det, så lenge det blir vedtatt i Stortinget at prosjektene får lov til å bygges ut. Men en tenker aldri på handlingsregelen i slike situasjoner. Så jeg spør en gang til: Hva er poenget med at en her prøver å si at olje og vindmøller ikke er et problem når det gjelder å bruke oljepenger, mens det å legge asfalt er et problem?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Talen her minner litt om propagandataler vi hørte fra Sovjetunionen, spesielt siden representanten begynte på russisk. Det var fine ord, men har egentlig liten relevans i forhold til virkeligheten. Skattepolitikken til Fremskrittspartiet medfører et kutt på 21 mrd. kr i et budsjett som er på 300 mrd. kr i høyere skatteinntekter i år enn i 2005. Det er altså ikke dramatisk. Vårt alternative budsjett har et overskudd på 344,8 mrd. kr. Det er ikke med og river ned velferden i framtiden. Representanten Solhjell var veldig opptatt av klimatiltak i replikkordskiftet med Høyre. Oljenæringen er vår viktigste næring og har bidratt til veldig mye av den velstanden og stimulansen i økonomien som vi nå opplever. Samtidig ser vi at oljemeldingen som regjeringen har framlagt, tilsier at CO2-utslippene øker med 23 pst. sammenlignet med framskrivningene en hadde i 2007. Står SV bak denne oljemeldingen?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Hvis representanten Solhjell hadde lest en kapitalistisk avis og Finansavisen, ville han sett at SSB sier at 25 pst. dynamisk effekt ikke er urealistisk på noen måte, så jeg legger den saken død. Vi forsøker for øvrig ikke å skjule våre skattelettelser. Vi er veldig stolte av dem og selger dem inn, for det er viktig for å bidra til et moderat lønnsoppgjør. Det er viktig for å stimulere til næringsutvikling i Norge og for styrke arbeidstilgangen i Norge. Men jeg er veldig positivt overrasket over at SV så uforbeholdent sier at de støtter oljemeldingen, som altså gir større CO2-utslipp enn det en før har anslått i norsk oljepolitikk. Betyr det da at miljøvernminister Solheim fra SV tar feil når han sier at CO2-utslippene fra oljesektoren skal ned i forhold til i dag, når SV står bak en oljepolitikk som faktisk øker utslippene?