Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2008-04-22:
Bakgrunnen for denne interpellasjonen er den pågående debatten om endringer i fødetilbudet på grunn av økonomiske innsparinger ved sykehusene, om stengte fødeavdelinger og om manglende jordmorberedskap og følgetjeneste i kommunene til sommeren. Begge disse forhold vil føre til et dårligere tilbud til gravide og fødende mange steder i landet og blir av mange fagfolk omtalt som både uverdig og uforsvarlig. Da Høyre tok dette opp med statsråden i spørretimen 9. april, svarte hun at vi svartmalte situasjonen. Men vi gjør dessverre ikke det. Å være gravid og føde barn er en av de store opplevelsene i våre liv. Samtidig kan det være en av de mest sårbare perioder vi kan oppleve. Derfor er nettopp opplevelsen av trygghet, forutsigbarhet og sikkerhet helt avgjørende for fødselsforløpet, for det medisinske utfallet og for fødselsopplevelsen. Kvinner har krav på en god svangerskapsomsorg, et trygt fødetilbud og et godt tilbud om støtte og hjelp i barseltiden. Gode opplevelser gjennom denne viktige perioden i livet er avgjørende for å sikre god helse hos mor og barn, og dermed en god start på familielivet, for det fødes jo ikke bare et barn, men en helt ny familie. Det er i dette perspektivet vi må planlegge og tilrettelegge tilbudet for gravide og fødende kvinner og deres familier. Forekomsten av komplikasjoner, skader og dødsfall i forbindelse med svangerskap og fødsel er svært lav i Norge sammenlignet med i andre land. Til tross for dette er det fremdeles en utfordring å sikre et tilfredsstillende tilbud til kvinner i hele landet. Rapporten fra Statens helsetilsyns landsomfattende tilsyn med fødetilbudene viser at dårlig organisering og mangelfulle rutiner fører til svikt mange steder. Undersøkelser av den kommunale jordmortjenesten viser at svangerskapsomsorgen, beredskapen og følgetjenesten er mangelfull i hele landet, spesielt i distriktene. I tillegg oppgir både fagorganisasjoner og brukerorganisasjoner mangelen på kontinuitet og helhet i tilbudet som et problem. Stortinget vedtok ved behandlingen av akuttmeldingen i 2001 at det skulle være et differensiert og desentralisert fødetilbud i Norge. Videre gikk et enstemmig storting inn for å be regjeringen, av faglige grunner, gjøre Statens helsetilsyns nivåinndeling for fødeinstitusjonene gjeldende for planleggingen og organiseringen av fødselshjelpen. Stortinget vedtok å be regjeringen opprette et nasjonalt råd for fødselsomsorg som skulle bistå fødeavdelingene i dette arbeidet og være rådgivere for helseministeren. Nasjonalt råd for fødselsomsorg ble opprettet i 2001 og fikk sitt mandat i 2002. Rådet, som har bestått av landets fremste fagfolk på området, har siden 2002 gjort en stor innsats for å kvalitetssikre svangerskaps- og fødselsomsorgen. Høsten 2007 nedla rådet imidlertid sine verv i protest. De påpekte i sin sluttrapport at stortingsvedtaket om fødselstilbudet ikke var fulgt opp av Regjeringen, og henviste til en vanskelig dialog med Helse- og omsorgsdepartementet. Dette gjelder særlig fødeavdelinger som har for lave fødselstall i forhold til Helsetilsynets faglige anbefalinger. Som følge av dette mente rådet at det er grunnlag for å stille spørsmål ved om enkelte fødetilbud drives forsvarlig. Jeg vil derfor spørre statsråden om bakgrunnen og hva som er årsaken til at stortingsvedtaket og rådene fra landets fremste fagfolk for å sikre et faglig forsvarlig fødetilbud ikke er blitt fulgt opp de siste to-tre årene. På bakgrunn av de betydelige omstillingsutfordringene i helseforetakene foretas det nå økonomisk begrunnede endringer i fødetilbudet som fører til et dårligere tilbud, enkelte steder omtalt som uverdig og uforsvarlig. Som et eksempel vil jeg vise til St Olavs Hospital, som har vedtatt å stenge en fødeavdeling kveld, natt og helger. Som følge av dette reduseres den totale kapasiteten på fødeplasser og bemanning. I tillegg vet vi at det er flest fødsler i juni, juli og august. Orkdal stenger fødeavdelingen i åtte uker i sommer, og fødestuen på Ørland er lagt ned. Jordmødre og enkelte leger ved avdelingen advarer mot dette og mener det kan føre til økt press på kunstig framskynding av fødsel og dermed økt fare for komplikasjoner. Dette er svært alvorlig og selvsagt uakseptabelt. Fødetilbudet blir kvalitativt dårligere når antall fødsler øker og kapasiteten og bemanningen reduseres. For St Olavs Hospital sin del vil ifølge ledelsen dette bli en mer eller mindre permanent situasjon, ikke bare i forbindelse med sommerferieavviklingen. Det er også lagt til rette for korridorplasser tre steder på avdelingen hvor de fødende kan ligge i påvente av fødsel og flytting mellom avdelinger på grunn av nattestenging mens de er i fødsel. Jeg vil spørre statsråden om hun mener at dette er en verdig fødselsomsorg. Når vi i tillegg vet at antall fødsler de siste tre årene ved St Olavs Hospital har økt med 400 uten at jordmorbemanningen er økt, tvert imot skal det nå kuttes, skal det ikke mye innsikt til for å forstå at dette er uholdbart i lengden. Men jordmødrene strekker seg langt. De er lojale og stiller opp av hensyn til fødekvinnene, men gir uttrykk for at arbeidsbelastningen er betydelig. Det er imidlertid i flere år blitt ansatt leger utover det som Nasjonalt råd for legefordeling har gitt tillatelse til, ifølge klinikksjefen ved St Olavs Hospital. Det kan med andre ord se ut som om det er en overbemanning av leger, men en underbemanning av jordmødre, som tar hånd om alle fødekvinner og fødsler. Men ingen legestillinger er foreslått redusert, og jeg vil gjerne høre hva statsråden mener om dette forholdet. Jeg har nå brukt fødeavdelingen ved St Olavs Hospital som et eksempel, men det er kommet klare signaler om at det er lignende forhold ved mange fødeavdelinger rundt om i landet. I hovedstadsområdet, Oslo, Akershus og Østfold, er fødeavdelingene dimensjonert for 16 200 fødsler i 2006, mens det faktiske antall fødsler var 18 615. Mange kvinner som allerede er i fødsel, blir avvist ved de fødeavdelingene der de opprinnelig hadde fått plass, og må transporteres til andre sykehus i regionen. En undersøkelse fra en fødeavdeling i Stockholm, hvor det var for liten kapasitet, viste at kvinner med rier som ble kasteballer mellom fødeavdelingene, hadde flere komplikasjoner og trengte mer smertelindring. Det er ingen grunn til å tro at situasjonen er annerledes for norske kvinner. I går kom det fram at Rikshospitalet også må spare, og at Føderiket, som statsråden åpnet med brask og bram for mindre enn et år siden, kan bli nedlagt på grunn av økonomiske nedskjæringer, til tross for at statsråden i sitt oppdragsdokument for 2008 var tydelig på at det fortsatt skal være et differensiert fødselstilbud, og at det må utvikles lavrisikotilbud og et helhetlig tilbud ved alle fødeavdelinger. Jeg vil spørre statsråden om hva hun mener om en eventuell nedleggelse av Føderiket, og hvordan det nå går med arbeidet med å differensiere fødselsomsorgen. Den Norske Jordmorforening og brukerorganisasjonen Liv laga har påpekt at kvinner i aktiv fødsel er overlatt til seg selv som en følge av for liten bemanning ved fødeavdelingene. Høyre mener at det må utarbeides nasjonale retningslinjer som sikrer at kvinner i aktiv fødsel har kvalifisert fødselshjelper til stede dersom de ønsker det, for å ivareta behovet for trygghet og redusere farene for komplikasjoner. Jeg ber statsråden være tydeligere og stille klarere krav til de regionale helseforetakene om at det ikke skal foretas økonomisk motiverte omstillinger som fører til et dårligere fødetilbud. Sommerstengte fødeavdelinger fører til lange reiseavstander og utrygghet for mange kvinner i distriktene. Dette problemet forsterkes av at følgetjenesten ikke er tilstrekkelig utbygd, og at jordmorberedskapen er redusert eller ikke er til stede. Høyre mener at helse- og omsorgsministeren må pålegge de regionale helseforetakene å sikre at fødetilbudene så langt som overhodet mulig holder åpent også i ferietiden. Det er jo da det er flest fødsler. Dersom det er helt umulig å sikre forsvarlig drift under ferieavviklingen, må helseforetakene i samarbeid med kommunene sikre jordmorberedskap og følgetjeneste for alle fødende som har mer enn en times reisevei til fødeavdelingen. Det meste av fødselshjelpen er bra, men det er fremdeles uverdige og ifølge fagfolk også til dels uforsvarlige tilstander enkelte steder. Statsråden må nå sikre at det er tilstrekkelig kapasitet i fødetilbudet i forhold til antall fødsler, både i Oslo-regionen, i Trondheim-regionen og også ved andre fødeavdelinger. Økonomiske innsparinger og nedskjæringer kan ikke gå på bekostning av sikkerhet og forsvarlighet, trygghet og god omsorg. Og mitt spørsmål er ganske enkelt: Hva vil statsråden konkret gjøre for å hindre at det skjer?