Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2003-12-15:
I statsbudsjettet for 2004 gir Regjeringen en omtale av Statsbudsjettutvalgets utredning, som i denne innstillingen er blitt viet betydelig oppmerksomhet fra komiteens side. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at det Regjeringen foreslår i budsjettet, går i riktig retning. Vi slutter oss selvfølgelig til alle de forslag Regjeringen kommer med, men vi skulle ønske at man kunne gå noe lenger. Det å innføre et periodiseringsprinsipp er et viktig skritt. Vi mener at de samme prinsippene burde gjøres gjeldende også for statsregnskapet og statsbudsjettet. Det burde i hvert fall være slik at en omlegging medfører at styringsfokuset blir endret fra utbetalinger til kostnader, som i større grad bidrar til å synliggjøre ressursforbruk, og derved også bidrar til en mer effektiv bruk av ressurser. Et forhold som det ble pekt på i den offentlige utredningen, var at dersom man besluttet å legge om føringsprinsippene, burde man også vurdere en reform for kommunal forvaltning. Det er ikke veldig lett å se at Regjeringen har brukt noe særlig tid på det spørsmålet i sin omtale til Stortinget. Sist regnskapsreglene for kommunal sektor ble revidert, ble endringene begrenset av at staten benyttet kontantprinsippet. Etter Fremskrittspartiets vurdering er det nå et bedre grunnlag til stede for at også kommunal sektor blir vurdert i forhold til en omlegging av regnskapsreglene. Det betyr at man i større grad får en harmonisering av regnskapsreglene mellom statlig, kommunal og privat sektor, noe som bør gi større og bedre grad av sammenlignbarhet. Et annet forhold som er grundig omtalt av Statsbudsjettutvalget, er flerårige budsjetter. Når det gjelder flerårige budsjetter, er det et spørsmål som burde ha vært belyst i betydelig større grad av Stortinget. Fremskrittspartiet fremmer sammen med et mindretall i komiteen et forslag om at det blir nedsatt et utvalg i Stortinget som bruker noe mer tid på å vurdere alle de forhold, alle de spørsmål, som er tatt opp av Statsbudsjettutvalget gjennom denne store utredningen. Vi mener det ville vært betydelig mer forsvarlig, og ikke minst interessant, for Stortinget å få vurdert ikke bare regnskapsprinsipper på en slik måte, men også muligheten for i større eller mindre grad å gå over til flerårige budsjetter på områder der det er egnet. Man kan tenke seg mange metoder for å gjøre dette, og mange områder man kunne prøve ut prosjekter på. Uansett er det i hvert fall vårt ønske at det blir satt ned et utvalg i Stortinget som ser nærmere på det. Det kan være mye som taler for det, og det kan selvsagt sikkert være mye som taler mot det. Men gjennom en lang, hektisk budsjettbehandling, hvor det er enormt mange spørsmål som skal avgjøres, mener vi det hadde vært betydelig klokere om Stortinget brukte noe mer tid på en så vidt omfattende utredning som Statsbudsjettutvalget her har lagt frem. Vi vet også at det er varierende praksis rundt omkring i en del andre land, både hva gjelder regnskapsprinsipper, og hva gjelder flerårige budsjetter. Det kunne det vært interessant å ha viet noe mer tid. Min påstand er i hvert fall at det er mye av grunnen til at vi ofte ender opp med ikke å gjennomføre vedtak denne salen fatter. Eksempelvis er det slik at vi fatter fireårsplaner for Forsvarets rammer. Vi fatter fireårsplaner og opptrappingsplaner når det gjelder samferdselsbudsjetter. Samtidig stiller vi oss i den situasjonen at når vi skal vedta budsjettene, ender vedtakene opp med å bli salderingsposter, nøyaktig de samme vedtakene som denne salen fattet bare noen få måneder før. Det er et styringsproblem. Det skaper usikkerhet, uforutsigbarhet og utrygghet hos dem som burde kunne forvente at den type avtaler, som skal strekke seg over tre–fire–fem år, blir holdt. Derfor hadde det vært fornuftig at man brukte noe mer tid på dette, for å blinke ut områder hvor det helt åpenbart ville vært fornuftig at man budsjetterte for en lengre periode av gangen, og holdt seg fast til det. Alle de prinsippene burde vi diskutert under en litt annen omstendighet enn når vi må knives om de samme kronene innenfor en budsjettbalanse. Det ville, tror jeg, bidratt til å styrke statsbudsjettets renommé. Det ville bidratt til å styrke det vi alle er opptatt av uansett i hvilke debattfora vi er, nemlig vår evne til å være forutsigbare når vi budsjetterer. Jeg skal ikke dra dette særlig lenger, vel vitende om at det ikke er flertall i komiteen for å sette ned et slikt utvalg. Jeg vil likevel ta opp det forslaget som mindretallet fremmer. Utover det vil jeg bare henvise til Fremskrittspartiets øvrige merknader og også ta opp de andre mindretallsforslagene vi har i innstillingen.