trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-01-19:
Feriepenger, den gamle ordningen: Jeg ser, i hvert fall av omtalen i avisene, at det er mange som later til å tro at da kom de som feriepenger kommer for mange arbeidstakere, dvs. før ferien. Det gjorde ikke de pengene. De kom stort sett i januar/februar, altså helt uavhengig av når folk tok ut ferie eller om de ikke gjorde det. Det er det ene. Det andre er at når feriepengene kom i januar/februar i den gamle ordningen, som ble endret i 2015, var det sånn at de kom uavhengig av om man hadde vært tilbake i jobb eller ikke, altså på den måten lite målrettet for dem som hadde vært arbeidsledige. Det traff ikke dem, det traff mange som rett og slett var tilbake i jobb. Det regjeringen – eller en annen versjon av regjeringen – gjorde, var å erstatte dette med en reell ferieordning for langtidsledige. Nå er det sånn at hvis man har vært permittert eller langtidsledig i mer enn 52 uker, kan man ta 4 uker ferie uten å ha alle kravene om å søke jobb og sånt og få dagpengene utbetalt på vanlig måte når man har ferie, sammen med andre folk i Norge som har ferie, oftest på sommeren. Det er en viktig omlegging. Det siste poenget, som er relevant også i denne sammenhengen, når vi diskuterer dette akkurat nå, er at nå har også et enstemmig storting gått inn for å forhøye dagpengesatsen for alle i praksis. Det vil si at det er en annen situasjon enn i 2015/2016. Nå har alle høyere dagpengesats. Man kan selvfølgelig være uenig, som representanten Kolberg er, men kombinasjonen av det er gode argumenter for at det ikke nå er riktig å prioritere å gå tilbake til den gamle ordningen fra 2015, men heller har den nye ferieordningen for dagpengemottakere. Så to andre ting ganske kort. Det ene er at i de mange forslagene Stortinget behandler i dag – som Stortinget selvfølgelig har full rett til å gjøre – all makt i denne sal, osv. – kan det samtidig være noen uklarheter. Vi hadde noen runder da vi snakket godt sammen, men kanskje litt for sent, i vår. Det er litt uheldig med uklarheter man ikke får ryddet vekk før vedtak eventuelt fattes, uavhengig av om det er opposisjonen eller et enstemmig storting som vedtar det. For eksempel er det sånn at hvis man skal fortsette dagpengeutbetalingen for dem som, etter regelverket Stortinget har vedtatt, gikk ut av ordningen 1. november, er det ikke vanskelig å lage en ordning der de kan søke om dagpenger på nytt. Det har regjeringen foreslått. Det som er vanskelig, enn si nesten umulig for Nav, er å finne alle disse menneskene og tilbakebetale pengene. De er nå ute av alle registre og kan ha vidt forskjellige livssituasjoner. Mange er heller ikke i landet. Nå bestemmer Stortinget det selv, men et argument for i hvert fall å be om å få noen opplysninger om sakene, er at den type ting kan det være nyttig for stortingsflertallet å vite før man eventuelt skal vedta noe. Til slutt er det verdt bare å bemerke når det gjelder Kåre Willoch, at alle Høyre-politikere blir kalt nyliberalister når de er aktive, og så blir de konservative hedersmenn etter at de er ferdige med sitt politiske virke.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-01-19:
Jeg må gi representanten Kolberg rett i én ting, og det er at når jeg kommer her som statsråd for å svare i Stortinget, er det kanskje ikke med et politisk retorisk fyrverkeri. Men så er dette heller ikke Unge Høyres landsmøte. Jeg er ikke ungdomsdelegat i en skoledebatt. Jeg er her som statsråd for å svare på spørsmål fra Stortinget, og jeg antar at Stortinget er interessert i den informasjonen departementet og statsråden har om sakene de kanskje skal vedta. Jeg kan godt forsøke å formulere det på en enklere måte. Under koronakrisen har et enstemmig storting gitt alle arbeidsledige mer penger. Med den nye ferieordningen får de som er ledige, reell ferie når resten av Norge har ferie, i fellesferien hvis de ønsker det, fire uker med dagpenger uten krav om å søke jobb i perioden. Så var representanten Rigmor Aasrud i og for seg innom: Det er gøy å diskutere de store tingene, men litt av problemet som vel Stortinget og regjeringen også har erfart, er at i en del av disse ordningene ligger nettopp djevelen i detaljene. Hvis man har uklare vedtak, hvis man ikke har godt nok opplyste vedtak, er det lett at det blir forsinkelser og forvirring som gjør at hjelpen kommer senere til folk enn den ellers kanskje kunne ha gjort. Hvis det stortingsvedtaket som kanskje kommer, eller som det er flertall for, betyr at man skal søke på nytt, er det greit, det er ikke noe problematisk. Det har jo, som representanten Aasrud påpeker, regjeringen selv foreslått. Det som derimot er vanskeligere, er hvis man skal tilbakedatere. Her er det folk som har gått ut av en ordning 1. november, basert på det som var Stortingets vedtatte politikk da. Hvorfor er det vanskelig? Det er vanskelig bl.a. fordi det normale er å motregne mot andre ytelser. Hvis man etablerer søking – nå står ikke det i vedtaket fra Stortinget, men hvis det er det alle partiene er enige om, er det i og for seg greit – er det en type praktisk problemstilling som man er nødt til å ta høyde for. Stortinget velger selv hvordan de vil behandle sine saker. Mitt poeng er bare at i flere av disse sakene kan det være relevant informasjon departementene sitter på som vi kan levere, ikke som et retorisk fyrverkeri, men som vanlige opplysninger til Stortinget når man gjør store, omfattende og dyre vedtak – sånn som man pleier å gjøre. Vi kan for øvrig gjøre det raskt også. Det er vi vant til.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-01-19:
Jeg fikk egentlig ikke dårlig tid, jeg hadde ikke tenkt å si noe om det. Det er fordi denne høringen nå er under utarbeidelse i departementet. Hensikten med det kommer til å være å belyse forskjellige måter man kan organisere AFT på – og de virksomhetene – som er bedre i tråd med det som er den normale praksisen i innkjøpsreglementet til staten. Før den høringen er ute, og før vi er ferdig med den i departementet, har jeg ikke tenkt å gå inn i noen detaljer der. Men jeg kan konstatere at vi kommer til å belyse flere forskjellige alternativer.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-01-19:
Det kommer helt an på, for å være helt ærlig. Det er for øvrig helt naturlig at en så stor sak selvfølgelig vil bli omtalt i f.eks. budsjettdokumenter, som en tilbakemelding om hva regjeringen holder på med. Men det kommer helt an på hva man eventuelt ønsker å gjøre. I utgangpunktet er dette forskrifter. Forskrifter tilligger det regjeringen å gjøre noe med, og man har jo også endret på måten disse tiltakene kjøpes inn på tidligere, både under denne regjeringen og under rød-grønne regjeringer. Det kan også være noen av alternativene som innebærer større saker, men det er det rett og slett for tidlig å si noe om. Dette er som sagt en oppfølging bl.a. av det Riksrevisjonen har påpekt, og før høringsdokumentet kommer, synes jeg ikke det er riktig å gå inn på alle eventualiteter og spekulasjoner. Så står Stortinget selvfølgelig fritt til å ta opp de sakene de ønsker selv.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-01-19:
Departementet har i dette arbeidet også innhentet betenkninger fra advokatfirmaet Kluge. Det har i og for seg skjedd i flere omganger. Det er også tidligere regjeringer som har brukt samme advokatfirma, tror jeg, til samme type betenkninger. Det som er spørsmålet da, er å forsøke å finne ut om dette er en anskaffelse på vanlig måte. Noe av det Riksrevisjonen også problematiserer, er at dette i utgangspunktet er organisert som et tilskudd, men hvis det i realiteten er en anskaffelse, kan det bidra til et uklart regelverk som det er vanskelig å håndheve og praktisere. Så er det, som jeg sa, mange måter å komme ut av det på hvis man ønsker det, og det er jo det et høringsnotat vil belyse.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-01-19:
Nå vil jeg bare først si at dette er litt utenom det saken i dag dreier seg om, for den har utgangspunkt i Riksrevisjonens kritikk. Når jeg sier at det kommer en høring, er det for å følge opp det Riksrevisjonen har påpekt, og som komiteen, så vidt jeg har forstått, stiller seg bak at man skal følge opp. Grunnen til at jeg sier det, er rett og slett at det er viktig å svare korrekt og riktig når man får spørsmål. Så jeg tror jeg i denne sammenhengen skal nøye meg med å si at når høringen kommer, vil alt dette bli godt belyst – også eksterne betenkninger og juridiske innspill som regjeringen har fått. Men det er jo sånn at Riksrevisjonen i sitt arbeid også reiser de samme spørsmålene, og det er i hvert fall noe av grunnen til at Riksrevisjonen ber departementet vurdere hensiktsmessigheten i dagens regelverk.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-01-19:
Nå var det en del premisser i det spørsmålet som jeg ikke er enig i. For det første er det helt riktig at den viktigste delen av Riksrevisjonens arbeid dreier seg om kontroll på om disse midlene kommer brukeren til gode. Det er jo derfor det ikke er udelt uproblematisk at virksomheter, altså konserner eller virksomheter, har store overskudd. Litt av problemet er nettopp at når man omorganiserer til et konsern som har denne delen som leverer AFT eller eventuelt VTA, som ikke tar ut utbytte, så kan man ha andre deler – man kan f.eks. drive en arbeidsmarkedsrettet kafé eller andre virksomheter, som mange sikkert har besøkt – som kan være mer kommersielle. Det finnes mange måter å gjøre dette på, men når det gjelder spørsmålet om tiltak kan legges ut på anbud, er svaret på det åpenbart ja. I dag legges de fleste av tiltakene våre ut på anbud. Det er ikke sikkert alle typer tiltak egner seg for det, men det kom endringer i dette også under den rød-grønne regjeringen, hvor representanten Lundteigens parti satt.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-01-19:
Det finnes ikke – meg bekjent, i hvert fall – en detaljert historisk oversikt over dette tilbake i tid. Det er jo noe av det viktigste Riksrevisjonen med rette kritiserer, nemlig at det ikke har vært et klart krav om at regnskapene skal fremstå på den måten at man klart kan se at pengene som går til disse to tiltakene, går til brukerne i de tiltakene og ikke til andre ting. Det er også verdt bare å merke seg at disse konsernene som det snakkes om her, er konserner som stort sett er eid av kommunen eller fylkeskommunen. Fretex er en stor bidragsyter her. Når vi snakker om kommersiell virksomhet her, vil det ofte være en type virksomhet, som en kafé, som også er arbeidstrening, men som må regnes som en kommersiell entitet likevel. Men kontrollen må bli bedre enn i dag, og det har jeg også redegjort for. Derfor er det viktig at Riksrevisjonen har gjort det den skal gjøre.
Michael Tetzschner (Høyre), 2021-01-19:
Jeg vil begynne med å takke presidenten for svaret. De synspunkter som fremkommer, slutter jeg meg selvsagt til. Mitt første innlegg var fremkommet på grunn av et ganske ferskt eksempel, men vi har også flere, og det var egentlig ikke helt rettet, i hvert fall ikke utelukkende, mot representanten Moxnes. Formålet er å få en klargjøring av reglene, at de gjelder for alle, ikke bare de representantene som respekterer dem, men fremfor alt at det er Stortinget som taper dybdeinformasjon/bakgrunnsinformasjon når man viser at det ikke er i stand til å behandle betrodd informasjon på en sikker måte. Jeg stusset over representanten Moxnes’ innlegg. Egentlig var det ikke så overraskende et personangrep uten å redegjøre for det bruddet som står å lese – i to omganger – i Klassekampen. Det er i dette spørsmålet kildehenvist til presidentskapet, så det kan enhver representant skaffe seg førstehåndskunnskap om. Jeg synes ikke vi skal la det gå ukommentert hen at innlegget avslørte at representanten enten ikke forstår reglene, eller bare rett og slett hever seg over dem, og at den taushetserklæring som er underskrevet, bare er et stykke papir for representanten. Det har selvfølgelig aldri vært noe krav til – skal vi si – å behandle disse sakene på en fortrolig måte, at de ikke diskuteres andre steder, og at de ikke kan være kontroversielle ute i andre sammenhenger. Det har det da aldri vært. Det føres ikke noe egentlig forsvar, utover bagatelliseringer og bortforklaringer. For så vidt har Moxnes’ innlegg bare bekreftet spørsmålets aktualitet. Hva skal man si om en som bytter fortrolige opplysninger man har fått som representant, mot presseoppslag, og dermed er villig til å sette på spill den ordningen som gjør at Stortinget kan drøfte med regjeringen, og regjeringen med Stortinget, innen sitt ansvarsområde, sensitive saker? Å skade den institusjonen man representerer for å gjøre seg medieinteressant, fortjener betegnelsen lekkasjeprofitør – intet mer, intet mindre. Vi har nylig sett en visedirektør i Norges Bank miste sikkerhetsklareringen – ikke fordi vedkommende hadde gjort noe kritikkverdig eller mistenkelig, men fordi noen rollekombinasjoner etter sikkerhetsmyndighetenes vurdering gir sårbarhet og bør unngås. Som kjent er reglementskomiteen i sving for å ajourføre våre reglementer. Presidentskapet kan også gi utfyllende retningslinjer innenfor gjeldende bestemmelser, og jeg håper at man vil arbeide med dette temaet og imøteser de initiativ som presidenten varsler.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-01-19:
Noen avsluttende kommentarer også fra min side. Til representanten Kolberg, som tar opp dette med sanksjoner: Det har faktisk vært drøftet tidligere hvorvidt man skulle innføre andre former for sanksjoner enn straffansvar ved brudd på representantenes konstitusjonelle plikter. Det ble drøftet i den reglementskomiteen som leverte sitt arbeid i 2013, men det ble ikke fulgt opp videre. Så er det i hvert fall nevnt i denne debatten. Jeg vil også minne om det jeg sa i mitt innlegg knyttet til taushetsplikten. Spesielt for den utvidete utenriks- og forsvarskomité vil jeg bare understreke at hovedregelen i praksis er at innkalling og dagsorden er underlagt taushetsplikt. Jeg synes det er viktig å fremheve det i denne diskusjonen. Så til Lysbakken: Jeg vil invitere SV og Lysbakken til å spille inn dette, for spørsmålene rundt forretningsordenen og den utvidete utenriks- og forsvarskomité kan fint inngå i det arbeidet som handler om gjennomgang av Stortingets forretningsorden i den reglementskomiteen som Stortingets presidentskap har nedsatt. Den skal etter planen avgi rapport til Stortingets presidentskap innen 1. mars, og den vil da bli behandlet i Stortingets plenum før sommeren. Slik sett vil Stortingets plenum kunne ta stilling til den type forslag.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Det er bra at statsråden redegjør for at den regnskapsmessige føringen av for mye innkrevd gebyr skal ryddes opp i. Det er noe av det Riksrevisjonen har pekt på, og det er selvfølgelig viktig, men det grunnleggende her er at Stortingets oppfatning er at gebyret bare skal dekke det det faktisk koster å produsere tjenesten. Derfor er mitt spørsmål til statsråden: Når kan vi forvente at det skjer? Fra Arbeiderpartiets side la vi inn penger til å redusere for mye innkrevd gebyr i statsbudsjettet, og jeg lurer på når statsråden kan love oss at Stortingets forventning om at gebyret bare skal dekke faktisk kostnad, blir en realitet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Jeg takker for svaret, men jeg spurte for så vidt ikke om historiebeskrivelsen, for den er jeg kjent med. Når vi f.eks. vet at ungdom som synes det er dyrt å ta sertifikat, betaler 54 mill. kr for mye for å ta teoriprøven i forhold til det det faktisk koster å gjennomføre den, vil jeg jo si at det er et åpenbart sted hvor det ikke er ment at staten skal kreve inn ekstra penger. Det er ikke først og fremst dem som bør være gjenstand for en ekstra kostnad. Forutsetningen til Stortinget er at gebyrer skal dekke det det koster å produsere tjenesten, og spørsmålet mitt var: Når kan vi regne med at vi er der – at folk betaler for den tjenesten de får, og ikke mer enn det?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Jeg er klar over at ting kommer i det enkelte budsjett, men når det er åpenbart, og påpekt av Riksrevisjonen, at folk betaler for mye i forhold til den tjenesten de får, bør ikke det være noe en bruker lang tid på å trappe ned, da bør det være noe en slutter med. Men jeg skjønner at jeg ikke får noe svar fra statsråden om når regjeringa har tenkt å slutte med det. Vi kommer til å følge det opp også i framtidige budsjettbehandlinger.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Jeg må bare få lov til å kommentere at det begynner å bli noen år siden den rød-grønne regjeringa gikk av, men vi følte ikke at vi var i mål på alle punkter. Det var derfor vi søkte gjenvalg. Det fikk vi dessverre ikke, men det skal vi gjøre noe med til høsten. Så skal vi også få ryddet opp i dette.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Jeg har et kort og konkret spørsmål. Nå har vi i flere år opplevd det samme fra Forsvarsdepartementet, som forsvarsministeren sjøl var inne på. Hvert år blir det sagt at man tar Riksrevisjonens bemerkninger på største alvor, og det skal man alltid gjøre. Nå er det den siste behandlingen av denne typen saker i denne perioden. Neste år kan det hende at det sitter andre folk i ledelsen av kontrollkomiteen og muligens også i departementet. Statsråden sa at han nå jobbet med regnskapet for 2020. Da blir spørsmålet: Kan vi regne med at vi til neste år for første gang kan unngå at Forsvarsdepartementet er det departementet som skiller seg ut med feil regnskapsavlegging?
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2021-01-19:
I denne revisjonen er det budsjettåret 2019 som er under lupen. Det er godt å se at med ett unntak er årsregnskapene til departementene og deres underliggende virksomheter uten vesentlige feil og mangler. Regnskapene er i det vesentlige korrekt avlagt og presentert, og det er bra. Riksrevisjonen har revidert statsregnskapet og totalt 230 årsregnskaper avlagt av departementer, underliggende virksomheter og fond. I tillegg rapporterer Riksrevisjonen om kritikkverdige saker fra ti gjennomførte undersøkelser. I de fleste revisjonsrapporter avdekkes det ting og forhold som kan forbedres. I dette dokumentet rapporterer Riksrevisjonen som sagt om ti kritikkverdige saker som de har undersøkt nærmere. Jeg vil trekke frem det som gjelder Arbeids- og velferdsetaten, Nav, og et funn knyttet til pasientskadeområdet. Riksrevisjonen mener det er sterkt kritikkverdig at Arbeids- og velferdsetatens, altså Navs, kontroll av tilskudd til arbeidsmarkedstiltak arrangert av forhåndsgodkjente tiltaksbedrifter, ikke er bra nok, og det er kritikkverdig at saksbehandlingstiden på pasientskadeområdet fortsatt er for lang. Riksrevisjonen mener at Nav ikke har gode nok kontroller og rutiner som sikrer at økonomiske verdier som har vært gitt gjennom tilskudd til arbeidsmarkedstiltakene varig tilrettelagt arbeid, det vi kaller VTA-tilskudd, og arbeidsforberedende trening, AFT, i tilstrekkelig grad kommer attføringsarbeidet og tiltaksdeltakerne til gode. Det er store tilskudd vi snakker om. I 2019 utbetalte etaten 2,84 mrd. kr i tilskudd til 292 tiltaksarrangører. Cirka 16 200 personer deltok hver måned i AFT- eller VTA-tiltak. Riksrevisjonen viser til at Arbeids- og sosialdepartementet har stilt krav til tiltaksbedriftene gjennom tiltaksforskriften, og det står bl.a. at overskudd skal komme attføringsbedriften og deltakerne til gode. Riksrevisjonen påpeker at betydelige økonomiske verdier som er opptjent gjennom tilskudd til attføring og varig tilrettelagt arbeid, i mange tilfeller ikke følger tiltaksbedriftene ved omorganisering til konsern, og man har sett at det har vært gjort en del de siste årene. Verdiene kommer dermed ikke attføringstiltakene og deltakerne til gode. Komiteen er enig med Riksrevisjonen i at dette må kontrolleres bedre. Komiteen merker seg at statsråden sier at han vil følge opp dette, og det er komiteen tilfreds med. Selv om det er blitt økte bevilgninger til Norsk pasientskadeerstatning og Nasjonalt klageorgan for helsetjenesten, er ikke saksbehandlingstiden redusert, slik Stortinget forutsatte da de økte bevilgningene. Pasienter som har opplevd feilbehandling som utløser erstatningsplikt, får ikke sakene sine behandlet innen rimelig tid, og det kan gå veldig lang tid, gjerne opptil to–tre år. Komiteen stiller seg bak Riksrevisjonens kritikk og anbefalinger på dette området. Her må det bli bedre. Det er godt å se at Riksrevisjonens årlige revisjon og kontroll for budsjettåret 2019 med de funn som er avdekket, blir tatt på alvor av statsrådene og departementene. Slike årlige kontroller er viktige dokument og et godt grunnlag for forbedringsarbeid som hele tiden må ha høy prioritet og være i fokus.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2021-01-19:
Me har nok litt ulikt syn på dette med samanslåing, effektivisering og moglegheiter. No viser jo Dokument 1 for 2020–2021, når det gjeld både NIBIO og Helsenett, at samanslåing har skjedd, men innsparing har ikkje kome. Er det ikkje eit paradoks at ein er ivrig på samanslåing og endringar, men ikkje passar på å syta for at ein får ein effekt ut av det når ein fyrst har gjort det?
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2021-01-19:
Men som Riksrevisjonen påpeikar, har ein ikkje klart å sjekka ut effekten av desse tinga som er gjorde. Så lenge ein ikkje har målemetodar som gjer at ein kan sjekka korleis det går, når departementet ikkje fylgjer opp eller klarar å sjekka utviklinga og korleis det går, korleis skal ein då klara å forbetra det utan at ein har skikkelege målemetodar?
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2021-01-19:
Eg vil takka Riksrevisjonen for denne viktige rapporten, og eg vil takka saksordføraren for godt samarbeid i denne saka. Me har hatt litt ulike synspunkt, men me har klart å skriva oss saman til ein klok heilskap i innstillinga. Det fortener dei borna som må leva livet sitt på ein barnevernsinstitusjon. Saka handlar om korleis det offentlege tek vare på det beste for borna før og mens dei er på institusjon. Dette er born som har det vanskeleg, og som har levd med alvorleg svikt i omsorga i heimen. Det er omsynet til livet til desse borna saka handlar om. Borna sjølve må få vera med på å påverka dei vala det offentlege tek om kor og korleis dei skal leva livet sitt når heimen sviktar. Vaksne må læra seg at born har kunnskap om eige liv som vaksne må lytta til. Ungane må få tid til å skjøna kva det er som skjer i livet deira. Det er naudsynt å kartleggja både den fysiske og den psykiske helsa til ungane for å vurdera kva som er best for dei. Slik er det ikkje i dag. I rapporten har Riksrevisjonen beskrive dette som planar og dokument som manglar i sakshandsaminga. Eg trur kan hende det er for mange planar og dokument i barnevernet. Eg trur ei opprydding i talet på dokument kan koma godt med. Barnevernet skal lytta til borna, kartleggja helsa deira og vurdera kva som er best for det einskilde barnet før det offentlege gjer val på vegner av borna. Dette skal barnevernet dokumentera. Det er dette som er kjernen i eit godt barnevern. Å gjera ei vurdering av kva som er best for eit barn i krise, er ei krevjande oppgåve. Difor må me styrkja bemanninga, arbeidsmiljøet og kunnskapen i fyrstelinja i barnevernet, i både stat og kommune. Dei som arbeider der, må kunna fanga opp behova til borna der dei er. Om vurderingane i kommunane ikkje er gode nok, er det oppgåva til staten å gjera naudsynte vurderingar på institusjonane. Barnevernet er til for borna. Då kan ikkje stat og kommune skulda på kvarandre om jobben ikkje vert gjort. I høyringa i komiteen fekk me mange innspel. Eg merkte meg, som fleire andre, barnevernsborna og deira tydelege rolle i saka. Det som uroa meg, var at ståstaden til dei ulike som var på høyringa, var veldig prega av kvar dei sjølve sat. Det er ikkje bra. Eg merkte meg dei mange rollene til Bufetat, og eg er usikker på om Bufetat godt nok klarar å ha alle dei forskjellige oppgåvene, både å formidla, evaluera og driva institusjonar i barnevernet. Det krev eit særskilt medvit om handtering av desse rollene og større evne til sjølvkritikk enn det eg såg i høyringa. Det er ein av fleire grunnar til at me enno ikkje er ferdige med diskusjonen om barnevernet er organisert rett. Komiteen er samd om at denne rapporten er ein av mange kontrollrapportar som syner at det er utfordringar med oppfølginga av born, tilsyn og kvalitet i barnevernet. Så lenge me ikkje får dette til, har me ikkje teke godt nok vare på borna i ei alvorleg krise. Difor kan korkje statsråd eller storting vera nøgde med tiltaka før me veit at arbeidet i barnevernet er godt nok for borna det gjeld.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2021-01-19:
Når Riksrevisjonen viser at dokumentasjonskrava av i dag ikkje vert oppfylte i praksis, korleis skal då innføring av fleire skjema gjera dette betre?
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2021-01-19:
Noko eg òg nemnde i innlegget mitt i stad, er dette med kor forskjellig oppfatninga av situasjonen er i dei ulike organisasjonane som var på høyringa. Eg stiller meg spørsmålet om Bufetat er vorten ein så stor etat at det vert brukt for mykje krefter internt i etaten, i plassen for å setja den enkelte ungen i fokus. Har me laga oss ei organisering som faktisk er så krevjande å drifta at interne kampar og kampen mellom dei og kommunane, i plassen for å bruka kreftene på den enkelte ungen, vert ei utfordring?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-19:
Det er klart det er mange interessante diskusjoner som Stortinget kommer til å ta i forlengelsen av denne riksrevisjonsrapporten, men det egner seg nok best for fagkomiteer, så jeg tenkte å stille noen spørsmål om selve rapporten. Når undersøkelsen avdekker at Nav fremdeles ikke har god nok kontroll på hvordan midlene blir brukt, og Riksrevisjonen finner det sterkt kritikkverdig at Nav ikke har etablert gode nok kontroller, ønsker jeg å stille spørsmål til statsråden om hva slags oversikt departementet har historisk over problemet. Har man oversikt over hva pengene er blitt brukt til tilbake i tid? Har man oversikt over, som statsråden tok opp som eksempel, hvilke aktører eller konserner som har andre deler av virksomheten som er mer kommersielt rettet?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-19:
Det er godt å høre tydelige lovnader fra forsvarsministeren, fra statsråden, om bot og bedring, men for 2019 var altså den samlede bevilgningen til Forsvaret på over 62 mrd. kr, og nå står vi her på det fjerde året da årsregnskapet for Forsvaret har vesentlige feil. På tross av løfter og forsikringer om at kritikkverdige forhold skal tas tak i, så står vi her igjen, og komiteen ser seg nødt til å understreke statsrådens ansvar for å sikre at Stortingets vedtak blir fulgt. Mitt spørsmål er egentlig enkelt: Hva er forskjellen mellom lovnadene nå kontra i fjor?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-19:
Takk til statsråden for et godt innlegg. Jeg skal igjen ta opp dette som Riksrevisjonen nevner i sin sluttmerknad, hvor de understreker at statsråden og sentrale myndigheter – for å si det sånn, inkludert oss her på Stortinget – er ansvarlig for hele barnevernet og samordningen mellom de ulike delene av tjenesten. Grunnen til at jeg tar det opp flere ganger, er at dette har vært en debatt i flere spørsmål knyttet til barnevernet den siste tiden. Det jeg vil spørre statsråden om først, er om han kan slå tydelig fast fra talerstolen her at også den kommunale barnevernstjenesten – alle delene av tjenesten, egentlig – er hans ansvar.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-19:
Takk for det. Det er veldig viktig. Jeg oppfordrer også statsråden til å ha det friskt i minne når man møter på andre utfordringer i barnevernet. Undersøkelsen viser at det er mangelfull informasjon. Bufetats inntaksrådgivere viser også til at en hovedforklaring til det er manglende informasjon fra kommunene, og uten god nok informasjon er det vanskelig å få riktig hjelp. Hvordan vil statsråden da – med forrige svar friskt i minne – ta ansvar for at den kommunale barnevernstjenesten er sterk nok i alle kommuner til å innhente god nok informasjon om barnas behov? Det Barneombudet har spilt inn, er ikke krav om å gjøre alt statlig, men at det innføres noen nye krav, f.eks. helhetlig skriftliggjort barns beste-vurdering. Og hvordan stiller han seg til det Landsforeningen for barnevernsbarn og fagorganisasjonene har sagt om bemanning og at staten skal ta et større ansvar for å garantere en god nok bemanning i alle tjenester?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-01-19:
Komiteen har gjennom de siste årene behandlet flere forslag som dreier seg om anbud, profitt og bruken av kommersielle og ideelle aktører i barnevernet. Jeg tenkte først jeg skulle nevne noen av de vedtakene som Stortinget har gjort, og som komiteens flertall i behandlingen av denne saken viser til. Stortinget har f.eks. vedtatt at regjeringen skal sikre langsiktige og løpende avtaler med ideelle tilbydere av institusjonsplasser som fører til at andelen ideelle øker til om lag 40 pst. innen 2025, samtidig som den offentlige andelen institusjonsplasser ikke reduseres. Stortinget har også i denne perioden vedtatt forslag om å be regjeringen redusere praksisen med enkeltkjøp i institusjonsbarnevernet. Stortinget har bedt regjeringen om å se på ansattes arbeidsvilkår i kommersiell og ideell regi, for å nevne noe. Så har representanten Bjørnar Moxnes fremmet et forslag om å be regjeringen legge fram en opptrappingsplan for å avvikle anbudssystemet i barnevernet, som jeg regner med at de forskjellige partiene vil redegjøre for sine syn på. På SVs vegne kan jeg si at vi støtter forslaget. Vi har fremmet lignende forslag tidligere hvor vi også har bedt om at vi skal gå vekk fra et system hvor det er tillatt å ta ut profitt fra en tjeneste som handler om barns omsorg og beskyttelse. Det er den ene delen av det. Den andre delen, som også er nærmere det representanten Moxnes foreslår nå, dreier seg om anbudssystemet i seg selv, for det å konkurranseutsette tjenester i barnevernet er unødvendig, og det funker dårlig. Beskjeden vi får f.eks. fra de ideelle aktørene, er at det har blitt vanskeligere å samarbeide med det offentlige, fordi nå, med dette regimet, behandles ting som forretningshemmeligheter. Det passer dårlig for en tjeneste som barnevernet, hvor vi historisk har hatt ideelle aktører som har vært med og utviklet det samlede tilbudet, i samarbeid med det offentlige. Sånn bør det igjen bli. Så regner jeg med at representanten Moxnes skal ta opp sitt forslag, men jeg kan si til SVs stortingsgruppe at jeg anbefaler at vi stemmer for det.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Det er mulig at statsråden fikk litt dårlig tid i innlegget sitt, for jeg hadde egentlig ventet at han hadde vært litt mer konkret når han snakket om at han ville se på andre måter å organisere den typen tiltak, AFT og VTA, på. Så mitt spørsmål til statsråden er: Har statsråden i den høringen han nevnte, tenkt også å reise spørsmålet om å legge den typen tiltak ut på anbud?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Jeg takker for svaret, og jeg kan for så vidt respektere at statsråden ikke har lyst til å flagge allerede nå hva som kommer til å stå i et høringsnotat som ikke er ferdig utarbeidet. Men da har jeg heller et spørsmål om prosess når den høringsrunden er ferdig. Statsråden var selv inne på at dette er de viktigste tiltakene for en veldig sårbar gruppe med hensyn til arbeidsmarkedet. Så når den høringsrunden er ferdig, har statsråden da tenkt å løfte den problemstillingen inn i Stortinget, eller har statsråden tenkt å ta den typen beslutninger på egen kjøl?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Jeg har lyst til å trekke linjene fra den lille replikkvekslingen vi hadde tidligere i saken, og bare fastslå at det er ingenting i Riksrevisjonens rapport eller i komiteens behandling som peker på konkurranseutsetting som rett oppfølging av det som Riksrevisjonen har påpekt når det gjelder manglende kontroll med tilskudd til arbeidsforberedende tiltak og varig tilrettelagt arbeid. Konkurranseutsetting er imidlertid ikke noe nytt tema. Det har vi diskutert mange ganger før, og foreløpig har vi valgt – under skiftende regjeringer – ikke å bruke anbud for den typen arbeidsmarkedstiltak. AFT er f.eks. det største tiltaket i Nav for personer med særlig usikre yrkesmessige forutsetninger og leveres, som flere har påpekt, av forhåndsgodkjente tiltaksarrangører med rammeavtale med Nav. Kravet har vært utbytteforbud og at bedriftene skulle være i offentlig eie eller eid av ideelle. Det har ført til at de bedriftene i dag er selve ryggraden i den sektoren som gjelder arbeids- og inkluderingsbedrifter med tilbud til de gruppene vi her snakker om. Det er ikke av hensyn til bedriftene, men for å sikre et best mulig tilbud til brukerne, med individuell tilpasning, nær brukerne og i tett samarbeid med lokalt næringsliv. Anbud på andre typer arbeidsmarkedstiltak har vi sett har ført til standardisering, til sentralisering og til at de med størst behov i større grad skyves ut av tilbudene. Det ville vært katastrofe for de brukerne vi snakker om her, så anbud vil kunne få store konsekvenser for dem som er målgruppa for AFT-tiltaket. Det er en gruppe som Stortinget ved gjentatte anledninger har sagt skal være prioritert. Formelt sett er det riktig, som statsråden sier, at dette kan besluttes gjennom forskrift, men jeg vil så innstendig jeg kan anmode statsråden om at han før en tar beslutninger som kan få dramatiske konsekvenser for tilbudet til disse brukerne, tar en tur via Stortinget, sånn at vi kan få en bred diskusjon av framtidas tilbud til sårbare grupper på arbeidsmarkedet.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-01-19:
Statsråden definerte forhåndsgodkjente tiltaksarrangører på en god måte. De er eid av det offentlige eller av det ideelle. Det er altså ikke noe formål om å tjene penger på virksomheten. Her blir arbeidet tildelt; det skjer ikke ved at en legger inn anbud. Det at tiltaksbedriftene har egenkapital, er positivt, og jeg håper de bruker den egenkapitalen til beste for virksomheten. Mitt spørsmål er: Har departementet innhentet betenkning som har konkludert med at VTA, altså varig tilrettelagt arbeid, og AFT, altså arbeidsforberedende trening, blir innkjøpt i strid med lov om offentlige anskaffelser?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-01-19:
Da er det naturlige oppfølgingsspørsmålet hva advokatfirmaet Kluge har kommet fram til i betenkningen til departementet. Har advokatfirmaet kommet fram til at dagens tildeling, altså ikke anbud, til disse forhåndsgodkjente tiltaksarrangørene, som er ideelle eller offentlige, og nonprofit, er i strid med lov om offentlige anskaffelser?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-01-19:
Det er statsråden som har åpnet dette ballet. Det Riksrevisjonen har påpekt, er at det må være kontroll, det må være samsvar mellom de pengene som blir bevilget, og bruken av pengene. Verken Riksrevisjonen eller komiteen har åpnet opp for det statsråden åpnet opp for i sitt innlegg. Statsråden sa at en måtte vurdere alternativer, altså alternativer til tildeling, som da var bedre i tråd med normal praksis. Det kan ikke forstås som noe annet enn anbud. Mener statsråden at arbeidsmarkedstiltak, oppfølging og avklaring med godt resultat kan kjøpes inn ved anbud?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-01-19:
Riksrevisjonen avdekket mangelfull kontroll av forhåndsgodkjente leverandører av arbeidsmarkedstiltak for 2018. Det må bringes i orden. Det er Senterpartiets standpunkt, sjølsagt. Spørsmålet er: Hvordan? ESA, EFTAs overvåkingsorgan, kontrollerer om Norge gjennomfører og følger reglene i EØS-avtalen. ESA kom med en rapport i 2016, og for å opptre i henhold til statsstøtteregelverket skulle tiltaksbedriftene skille såkalt kommersiell virksomhet fra arbeid for tiltaksdeltakerne. Eksempelvis ble språkopplæring kalt for kommersiell virksomhet. Forhåndsgodkjente tiltaksbedrifter er kommunale eller ideelle, som statsråden sa, og det er virksomheter som ikke har som formål å drive med fortjeneste. Myndighetene oppfordret til konsernorganisering, altså krav om omorganisering og etablering av nye selskap. Konsekvensene ble at i noen tilfeller havnet eiendom utenfor primærvirksomheten til selskapet, og så langt jeg har oversikt over, skjedde omorganiseringen etter råd fra Nav. Jeg forventer at berørte Nav-kontorer har løpende og god kontakt med «sine», for å si det sånn, forhåndsgodkjente tiltaksbedrifter, og at pengene ikke er borte. Det er en samlet komité som sier at det er «sterkt kritikkverdig at Nav ikke har etablert gode nok kontroller for å sikre at tiltaksforskriften etterleves, og at de betydelige tilskuddene som utbetales, går til formålet.» Senterpartiet er sjølsagt enig i det. «Sterkt kritikkverdig» er ved forhold som har mindre alvorlige konsekvenser, men som gjelder saker av prinsipiell eller stor betydning. Det er viktige påpekninger, og det er viktig det som komiteen sier, men vi må altså ikke glemme at tiltaksbedriftene i dette tilfellet i realiteten er ideelle bedrifter som ikke skal ta ut utbytte. Kravene fra forhåndsgodkjente tiltaksarrangører i tiltaksforskriften er i stor grad bygd på kravene fra forskrift som trådte i kraft i 1993. Den tildeles altså – det er ikke anbud. I innstillinga sies det: «Komiteen imøteser statsrådens oppfølgning av Riksrevisjonens anbefaling om å vurdere hensiktsmessigheten i dagens tilskuddsordning.» Det er ikke det statsråden sa, han sa nemlig: få en endring «som er bedre i tråd med det som er den normale praksisen». Jeg vil anbefale statsråden å gjøre det samme som representanten Lise Christoffersen sa, gå til Stortinget før en her gjør endringer. Komiteen har altså ikke sagt ett ord om å endre systemet over fra tildelinger til anbud. Vi snakker her om både arbeidsforberedende trening, AFT, og varig tilrettelagt arbeid, VTA. Det er meget krevende, og det er viktig at det skjer på en langsiktig måte – ja, i et uendelighetsperspektiv i de enkelte kommuner, for dette er viktige tiltak som skal være «forever». Det er Senterpartiets standpunkt at vi er klart mot at vi skal få anbud på disse områdene. Det er krevende oppgaver, og derfor må de tildeles disse nonprofit-selskapene, kommunale, offentlige eller ideelle.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-01-19:
I fjor ga jeg ingen lovnader, for i fjor var de tingene vi hadde fått påpekning på i 2016, 2017 og 2018, brakt på plass. Det var en komplisert omlegging, men vi har vært åpne på at det tok lengre tid enn et år å få det i orden. For 2019 er det en annen merknad, et annet tilfelle. Vi tar det på største alvor, og den omleggingen av kapittelstruktur som vi foreslo i statsbudsjettet for 2021, er en del av det grepet vi tar for å komme i takt med det Riksrevisjonen mener det skal være. Jeg må få påpeke at representantens parti stemte imot den omleggingen, men vi fikk heldigvis flertall for den, og det vil gi oss et godt verktøy for å få dette på plass.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-01-19:
Jeg må skyte inn at jeg har det perspektivet på statsrådsjobben at jeg henger med til statsministeren sier at jeg må finne på noe annet. Så det kan godt hende at jeg står her til neste år også og kommenterer. Når påpekninger kommer, må man ta grep. Når det gjelder momsen, er det slik at vi ikke rakk å gjøre det i 2019. Vi måtte over til 2020 for å få det i orden, men det er altså i orden nå. Med horisontal samhandling ser vi på hva vi rekker å gjøre for 2020, men det viktige grepet vi tar, er at vi endret kapittelstrukturen for budsjettet for 2021. Da kommer vi innenfor de rammene og de retningslinjene der Riksrevisjonen mener vi skal være. Jeg tør ikke love noe for 2020, rett og slett fordi rapporten fra Riksrevisjonen med merknader kom såpass sent at vi ikke rakk å gjøre noe med 2020. Men vi er inne og ser på hva vi kan gjøre med 2021.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Det var mange ting statsråden tok opp i sitt innlegg. Han nevnte det med at det har vært utfordringer i barnevernet over tid, og at når man skal gjøre endringer, tar det litt tid å få implementert dem og få virkning av det. Blant annet sa han at man har fått inn retten til medvirkning i loven, men det vil ikke nødvendigvis innebære at det skjer endringer i morgen. Jeg tenker imidlertid på litt kortere sikt, for i den høringen vi hadde, var kommunene et stort tema, både med hensyn til ressurser, bemanning og kompetanse. Mange kommuner skriker etter mer ressurser, rett og slett for å bli en bedre førstelinje og for å kunne ta tak i dette nærmest der barn holder til, der barn bor. Så jeg lurer på om statsråden kan si litt om hva han tenker om ressursene til kommunene med tanke på barnevernet, for det bekymrer i alle fall meg.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Jeg takker statsråden for et grundig svar. Jeg tror nok det er mange i Stortinget som ser fram til framleggelsen av den nye barnevernsloven. Jeg har et spørsmål i forbindelse med det, for det ble jo flertall her på Stortinget for å sette ned et utvalg for å se på rettssikkerheten innenfor barnevernet. Kan statsråden gjøre opp litt status for det arbeidet?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-01-19:
Jeg deler fullt ut representantens syn, og bare for å understreke det: Når jeg sier at ting er komplekse og tar tid, er det klart at noe av det jeg har stor tro på, er det kompetanseløftet som jeg tror Stortinget kommer til å slutte seg til, både at det i lang tid har vært en etter- og videreutdanning, men også større krav til utdannelse for å kunne jobbe bl.a. i institusjoner. Men det vil ta noe tid å implementere det, og vi kommer også til å legge det inn ganske gradvis, sånn at en ikke ender med å mangle folk til å kunne jobbe i disse viktige funksjonene, men at en hele tiden skal styrke det. Det vil ta noe tid. Det som har gledet meg de siste årene, er å se at kommunene faktisk tar et stort ansvar for å ansette flere folk. Det har vært en stor økning i antall ansatte. Nå tar jeg det litt på husken, men jeg tror det er nærmere 1 400 årsverk bare de siste seks–sju årene. Så kommunene er opptatt av å styrke bemanningen. Det er faktisk også noe nedgang i antall saker, så sånn sett er det også muligheter til å kunne jobbe mer med hver enkelt sak. Dette er veldig viktig. De trenger tid, og de trenger kompetanse for å gjøre gode vurderinger og til å følge det som også står i loven, for at barn skal bli møtt på en riktig måte.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-01-19:
Akkurat det er vi helt i sluttfasen med. Det er riktig som representanten sier, at en ønsket et ekspertutvalg. Før det hadde jeg varslet en NOU om nettopp institusjonsbarnevernet, for det er ett av de områdene der jeg mener det er ekstra viktig å få gode innspill om hva som vil være det beste for å utvikle et institusjonsbarnevern som er tilpasset tiden. Det en har sett over lengre tid – og representanten Øvstegård var inne på dette med enkeltkjøp – er at det er mer komplekse saker, barn som kanskje trenger enda mer skreddersøm og flere ansatte rundt seg. Så den gradvise utviklingen som har vært i institusjonsbarnevernet, ønsker vi å se på med ekstra lupe. Sammen med det oppdraget som Stortinget har gitt, ønsker vi å få eksperter til å se på rettssikkerheten og styrke den. Vi jobber nå i sluttfasen, som sagt, både med mandat og med å finne folk. Så forhåpentligvis blir utvalget satt ned innen rimelig tid.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-01-19:
Det synes jeg var et godt spørsmål. For å gjøre det enklere tror jeg – som jeg har vært inne på både i mine svar i høringen og også nå – at f.eks. noe som DigiBarnevern, å få et systematisert opplegg, f.eks. digitalt, vil gjøre det enklere. At de ansatte har en god mal å følge, betyr ikke mer arbeid, tror jeg – det betyr mer oversiktlige måter å jobbe på. Man tvinges også til å tenke: Har jeg husket å involvere barnet? Har jeg gjennomført denne samtalen? Det Riksrevisjonen også viser til, er at dokumentasjonen har vært for dårlig, så dette tvinger også fram dokumentasjon. Men det kan være tilfeller der barn faktisk er blitt hørt uten at det er blitt dokumentert. Jeg mener at det er viktig at det blir dokumentert også, men det viktigste er faktisk at det snakkes med barna, så det må heller ikke bli sånn at en lager skjema bare for at de skal fylles ut. Det viktigste er at det faktisk gjøres, og det har jeg tro på at dette også vil hjelpe dem til.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-01-19:
Jeg har tenkt mye på om organiseringen kan gjøres på en bedre måte, og det kan godt være at svaret er ja. Samtidig er det noe som slår meg når en følger de ulike løsningene: at veldig ofte løser man noe, men så skaper man noen nye problemer. Ta f.eks. Barneombudet, som snakker om det statlige, at staten skal overta alt. Det vil løse noen opplagte problemer, men da mister man den viktige forebyggende tidlig innsats-biten som jeg tror mange av kommunene er veldig flinke på. Og sånn kunne en fortsatt. Men dette utvalget vi nå setter ned, vil få et mandat som er rimelig åpent. Det vil selvsagt være noen avgrensninger, men vi er opptatt av å se på rettssikkerheten. Jeg er helt sikker på at det eventuelt også vil komme innspill om det. Overordnet mener jeg det er mye som er bra i måten vi organiserer på. Men så er det nettopp denne informasjonsflyten fra kommunene, som best kjenner hvert enkelt barn best og hvilke behov de har, og til Bufetat, som kjenner hvilke institusjoner vi har og hvilke tilbud en faktisk kan gi. Å få disse til å snakke sammen for å gi en best mulig match er veldig, veldig viktig.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-01-19:
Det kan jeg slå fast.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-01-19:
Nå ble det mange momenter som jeg ikke klarer å svare ut på ett minutt, men la meg gripe fatt i det jeg tror blir veldig viktig. Vi trenger ikke å ta debatten om bemanningsnorm og øremerkede stillinger, for der har vi et forskjellig syn. Vi er begge enige om at det trengs et løft, og jeg mener at kommunene har tatt et ansvar nå. Men jeg tror at mye av dette også handler om kompetanse. Debatten har handlet om hvorvidt man skal stille krav til minimum antall personer som skal jobbe i barnevernet. Det er en interessant debatt. Jeg tror det er mange kommuner som tjener på å ha IKS-er og samarbeide om det, men til slutt tror jeg det også handler mye om kompetanse. Hvis man er opplært i å stille de riktige spørsmålene, gjøre de grundige undersøkelsene, dokumentere dette og sikre medvirkning og at det gjøres en god jobb, og at man har tid til å gjøre den jobben, da tror jeg at resultatet vil bli mye bedre. Dette kommer vi til å diskutere nå utover våren med ny barnevernslov, men jeg tror som sagt at kompetanse er det stikkordet jeg vil trekke fram som jeg har mest tro på, sammen med at en har nok ansatte.