Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2003-03-27:
«Politikk er å ville», sa Olof Palme. Det var kloke ord, som jeg er helt enig i. Dessverre ser det ikke ut til at det er det å ville som har vært flertallets fremste mål når det gjelder å ta en større del av gassen i bruk. Stortingets behandling av gassmeldinga kunne blitt en viktig start på en ny industriepoke i landet vårt de neste 50 til 100 åra. En avgjørende forutsetning for å få dette til og få gassen fram til de stedene vi trenger den og bruke den i industrielle sammenhenger, er å bygge infrastruktur. Det er derfor skuffende at et flertall, bestående av regjeringspartiene, SV og Senterpartiet, setter foten på bremsen i stedet for på gassen, for flertallets vedtak om nye utredninger og flere vurderinger blir det ikke særlig mange arbeidsplasser av – i hvert fall ikke nå. Mange steder i landet er det miljøer som ønsker å ta gass i bruk til ulike formål, områder som har venta lenge. Grenland er ett av disse. Det fikk vi ikke minst oppleve da energi- og miljøkomiteen besøkte Grenland tidligere i vinter. 6 000 mennesker i fakkeltog for å få gass til Grenland viste et engasjement for arbeidsplasser som vi svært sjelden opplever. Grenland er ett av flere områder som ønsker tilgang på naturgass, og som bør få det. I Østfold, flere steder på Vestlandet, i Trøndelag og på Sørlandet ønsker industrien å ta i bruk gass. På mange av disse stedene er det foretatt utredninger, og det foreligger planer. Man venter nå bare på klare signaler om hvordan staten vil bidra til å få realisert disse planene. Da trengs det handling. Dagbladet skrev i sin lederartikkel den 25. mars: «Nå trengs det politisk handlekraft og framsynthet, ikke flere utredninger.» Det er jeg enig i. Bare 1 pst. av den gassen vi produserer, brukes i Norge. 99 pst. går ut av landet. Trolig vil vi produsere gass i nærmere 100 år til. Å skape nye industriarbeidsplasser basert på naturgass vil derfor være å skape sårt tiltrengte langsiktige arbeidsplasser. I en tid da arbeidsledigheten stiger hver eneste dag, er det derfor svært underlig at regjeringspartiene, SV og Senterpartiet ikke er seg sitt ansvar bevisst og bruker denne muligheten til å gi industrien en viktig vitamininnsprøyting, for signalene fra industrien har vært helt klare: nøkkelen er infrastruktur. Og for å klare å finansiere det må staten bidra. Arbeiderpartiets forslag om å opprette et statlig selskap som i første omgang skulle få 3 milliarder kr i egenkapital, og som skulle ha i oppgave å medfinansiere infrastruktur, er en omplassering av statens formue i langsiktige investeringer. Dette er ikke subsidiering som vil belaste statsbudsjettets utgiftsside. Denne vinteren har vist oss at vi også trenger gassen til energiformål for å hindre at folk må betale så vanvittig høye strømregninger. Gapet mellom det vi bruker, og det vi produserer, må tettes. I tillegg til fornybar energi er det viktig å få gasskraftverk på plass, slik at folk og industrien kan få lavere strømutgifter. Et flertall i denne salen vil heller ikke bidra til det. For Arbeiderpartiet er det en forutsetning at økt bruk av naturgass skal skje innenfor våre internasjonale klimaforpliktelser. Økt bruk av naturgass i Norge vil kunne bidra til å redusere bruken av mer forurensende energikilder. Likevel er det et mål å utvikle så miljøvennlige teknologier som mulig, slik at utslippene blir tilnærmet null. Det er derfor behov for økt forskning og utvikling på dette området. Selv om det er forsket mye på dette feltet, mener de fleste at det er langt fram til mål. Det er brei enighet om å opprette et innovasjonsselskap i Grenland, men det er uenighet om hvor fort det skal igangsettes, om mandatet og om penger. Innovasjonsselskapet skal ha ansvar for å samordne innsatsen, og drive fram teknologier og pilotprosjekter for miljøvennlig bruk av gass til energiformål, til petrokjemi og for hydrogen som energibærer. Det er nå snart to år siden vi tok til orde for å opprette dette selskapet, og jeg er glad for at alle partier i dag støtter dette. Vi skulle likevel ønske at flertallet ville forplikte seg når det gjelder finansieringa av selskapet, og at selskapet kunne bli etablert allerede fra 1. januar 2004. Heller ikke her vil flertallet være helt konkret. Vi ønsker å gi klarsignal til at selskapet skal tilføres egenkapital som kan gjøre at det i den andre enden kommer ut 250 mill. kr i ti år, som kunne brukes til dette formålet. Det å få fortgang i utvikling av miljøvennlig gassteknologi er viktig for miljøet vårt, men det er også viktig for å skape framtidige norske arbeidsplasser basert på denne teknologien. Ikke minst kan teknologien i seg selv bli etterspurt og bli en viktig eksportvare. Jeg synes det er underlig at regjeringspartiene, som mener at gasskraftverk med CO2-håndtering er svaret, ikke er med på å gi klarsignal for penger til dette for å få det fortere fram, ei heller å støtte et forslag om støtte tilsvarende hel elavgift til slike kraftverk. Derimot er det brei enighet om å etablere et senter for sluttbrukerteknologi i Rogaland. Å bygge videre på det miljøet som er der, vil være svært fornuftig. Også innenfor transportsektoren er det et stort potensial for å ta i bruk mer naturgass. Vi har flere vellykkede prosjekter med gassbusser, som bør videreføres, og vi ønsker også nye prosjekter velkomne. Da er det nok også behov for å gi noe økonomisk støtte til busser og fyllestasjoner. Jeg er noe overrasket over at Regjeringa i stortingsmeldinga er så negativ til dette, for der sies det: «Samlet sett ligger det derfor ikke til rette for å utvide satsingen på gass i vegtrafikken.» Dette er en underlig holdning når det beviselig har gitt så gode resultater, f.eks. i Bergen, når det gjelder bedring av luftkvaliteten. Flere steder ligger det også godt til rette for å ta i bruk gassferjer. Strekningen Haljem–Sandvikvåg sør for Bergen er et eksempel på det. Ved å bygge tre gassferjer på denne strekningen vil NOx-utslippene bli redusert med om lag 80 pst. i forhold til alternativet, som er konvensjonelle ferjer. Det aktuelle ferjerederiet, HSD, ønsker å bygge gassferjer, men trenger rammebetingelser som gjør dette mulig. Jeg hadde håpet at vi gjennom arbeidet med denne meldinga kunne ha fått til et forpliktende vedtak som hadde gjort det mulig å realisere flere gassferjer. Men også her ber stortingsflertallet om flere vurderinger fra Regjeringa før det skal fattes konkrete vedtak. Bruk av naturgass kan være brua over til hydrogensamfunnet. De fleste mener nok at det er et stykke fram til vi har den teknologien som gjør det økonomisk mulig å ta i bruk hydrogen i stor skala. Men det foregår mange interessante prosjekter flere steder i landet. Jeg vil f.eks. nevne prosjektet Grønn Hydrogen på Notodden, og jeg er glad for at det er brei støtte til at dette prosjektet skal videreføres. På punktet om grønne sertifikater for ny fornybar energi blir det nå forpliktende vedtak, og det er helt nødvendig. Regjeringa foreslår i meldinga at etableringa av et pliktig grønt sertifikatmarked skal legges på is inntil vi har på plass et internasjonalt marked. Det er stikk i strid med hva både miljøbevegelsen og kraftbransjen ønsker. Jeg er derfor glad for at det er så brei støtte for å etablere et pliktig grønt sertifikatmarked for ny fornybar energi, og at Regjeringa blir pålagt å legge fram et konkret forslag så snart som mulig, senest våren 2004. Dette vil skyte fart i utbygginga av fornybar energi, og det vil også kunne være et viktig bidrag i kraftforsyninga. Arbeidet med gassmeldinga har vært et spennende og interessant arbeid. Ikke minst har det enorme engasjementet rundt om i landet gjort et sterkt inntrykk på meg, og jeg tror også på mange andre. Jeg skulle derfor håpe at vi hadde kommet enda lenger i å gjøre konkrete og forpliktende vedtak. Men Arbeiderpartiet vil fortsatt være pådrivere for å ta en større del av naturgassen i bruk også i tida framover. Odvar Nordli skrev i boka «Vi så kornmoglansen – om drøm og hverdag»: «Arbeidsløshet er sløsing med den største rikdommen et samfunn rår over, menneskets egen evne og vilje til å skape noe.» Det er dette kampen står om. Derfor er det viktig å handle nå, og ikke innta en vente og se-holdning, slik flertallet legger opp til på vesentlige punkter. Til slutt vil jeg ta opp de forslag som Arbeiderpartiet står alene eller sammen med andre partier om, og jeg vil også ta opp det forslaget som er omdelt i salen, men der er det en trykkfeil. Det forslaget er ikke bare fra Arbeiderpartiet, det er på vegne av hele komiteen.