trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-12-21:
Når vi gjør opp året i år, er det all grunn til å si at høsten ikke ble slik vi håpet den skulle bli. Vi står fortsatt i en veldig vanskelig situasjon for veldig mange av landets innbyggere i møte med de nye innstrammingene som følge av økt smitte. Og aller mest grunn til bekymring er det for alle dem som allerede sliter med å få det til å gå rundt økonomisk, de som har fryktet å bli permittert for fjerde eller femte gang, de som merker at kostnadene øker, og at jobben er usikker. Og vi må understreke igjen at regningen for denne pandemien og for håndteringen av den er det de som i utgangspunktet er dårligst stilt, som tar. Når vi skal gjøre opp status for de ulike krisepakkene og den krisepolitikken som har vært ført, tror jeg vi i fellesskap her også må ta inn over oss at deler av krisepolitikken bidrar til – og har bidratt til – å øke de økonomiske forskjellene i Norge. Vi ser at for mye av krisepolitikken har vært innrettet mot rike bedriftseiere som har mulighet til å hente penger, kapital, i lånemarkedet, i aksjemarkedet, som heller har fått statlige bidrag, mens arbeidsfolk har betalt en mye høyere kostnad. Vi vet at den kompensasjonsordningen som har vært oppe å stå, i for stor grad har gått til mange selskaper som uansett ville hatt et overskudd – 500 mill. kr i sum – og også til mange bedrifter som nettopp har eiere som burde ha spyttet inn kapital selv. Det har forhindret eller ikke gjort det nødvendig for eiendomsaktører og banker å ta tap. Det har vært en for stor skjevfordeling. Det burde nok, i etterpåklokskapens lys, i større grad vært låneordninger, i alle fall for de største bedriftene, og lønnstilskudd for de øvrige. Derfor mener jeg og SV at det er riktig og viktig at vi etter hvert får på plass en koronakommisjon som skal se på de økonomiske krisevirkemidlene som nå har vært i snart to år, og som vi kommer til å ha fortsatt, for å evaluere de ordningene. Så er jeg glad for at vi nå har fått på plass en lønnstilskuddsordning. Nå ser vi i dag at stadig flere bedrifter trekker tilbake permitteringsvarselet. Færre folk er nødt til å gå inn i jula permittert, takket være dette flertallet. Jeg mener det er rimelig at mange av de bedriftene må ta en egenandel selv, det er en del av deres samfunnsansvar. Og så håper jeg at vi neste år vil bruke mer penger på å ruste opp helsevesenet vårt enn på krisepakker til de store næringslivsaktørene.
Marie Sneve Martinussen (Rødt), 2021-12-21:
Det har aldri vært meningen at staten skal være en slags kraftkapitalist, og heller ikke at ekstremt høye strømpriser skal være en finansieringskilde for velferden. Til det har vi skattesystemet. Høye strømpriser er et problem for samfunnet og ikke noe vi på Stortinget skal rope hurra for fordi det ser bra ut i saldert når vi kan notere høyere inntekter enn man hadde trodd. For vi må huske at staten er jo ingen; staten er alle og fellesskapet. Da mener vi i Rødt – og har foreslått til saldert – at de ekstraordinært høye inntektene staten har hatt fra strømpriser i form av overskudd i statens egne selskaper og moms, skal betales tilbake til dem som har betalt dette inn, nemlig alle innbyggere i Norge. Dette er ekstraordinære inntekter i 2021, og vi mener at de derfor bør betales ut i 2021. Det er også den eneste måten vi kan sikre at folk får hjelp med de regningene de allerede har betalt, ikke minst november-regningen, som forfaller i jula, og som ikke er en del den strømpakken som regjeringen har lagt fram. Vi har, basert på anslag, sagt at det er 11,1 mrd. kr i økte inntekter til staten. Det er nok et ganske lavt anslag. Fordeler man det på alle husholdninger i Norge, er det 4 400 kr per husholdning. Dette er en veldig kortsiktig løsning på et problem som allerede har skjedd, altså strømpriser som har vært i 2021. Rødt mener at det trengs andre og mer systematiske endringer i strømmarkedet for å unngå en vedvarende strømkrise. Enkelte kommuner i Norge har f.eks. satt en makspris for sine innbyggere, ut fra en logikk om at det jo er innbyggerne der som eier kraften som produseres av det kommunale kraftselskapet. Det er en mulig løsning. Rødt har også foreslått en todelt strømpris, sånn at vi slipper at folk som har veldig god råd, sløser veldig mye med strømmen – noe som er viktig, både fordi den har naturavtrykk, og fordi vi trenger den som en del av klimaløsningen. Rødt har også foreslått, åpenbart, å gjøre noe med eksport av strøm, som åpner for at vi kan importere europeiske strømpriser, og dette er jeg helt sikker på kommer til å fortsette å være en debatt i Stortinget. Forslaget vårt til saldert er altså en tilbakebetaling i kontanter av de inntektene staten har hatt ekstra på grunn av ekstra høye strømpriser. Med det tar jeg opp forslagene nr. 6, 10 og 11, fra Rødt, som da kommer til erstatning for forslag nr. 7 i innstillingen.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-12-21:
Nysalderinga inneheld viktige tiltak knytte til handteringa av koronapandemien. Men etter å ha følgt debatten som har vore rundt dei ulike tiltaka, føler eg kanskje òg eit visst behov for ei nysaldering av mi eiga haldning til det den førre regjeringa gjorde i handteringa av koronasituasjonen. Der det var eit mål å skapa ro, at ikkje me i den dåverande opposisjonen skulle skapa uvisse, verkar det no som om det å laga mest mogleg spel og så tvil om ordningane vil verta noko av, og om fleirtalet står fast, er ei øving som særleg Høgre har lagt seg til. Det har vel gått så langt at på rogalandsbenken har representanten Bru teke over rolla til representanten Mímir Kristjánsson når det gjeld å vere usikker på regjeringa. I denne handteringa og det som ligg i nysalderinga, utgjer regjeringspartia ein del av fleirtalet. Det står i sterk kontrast til den situasjonen me hadde f.eks. den 19. januar, då opposisjonen var nøydde til å ta ansvar og stemma gjennom 30 konkrete forslag knytte til handteringa av pandemien, mot forslaga frå den dåverande regjeringa. Til eitt av dei forslaga som no ligg føre – og då er me inne på forslag nr. 13, frå representanten Rotevatn, om lønsstøtteordning – stiller eg spørsmål ved dette: Når Stortinget den 19. januar 2021 gjorde eit vedtak der ein bad regjeringa utgreia lønsstøtte, slik at folk kan haldast i jobb framfor å vera permitterte, er det veldig sørgjeleg at Solberg-regjeringa ikkje gjorde nokon ting med den utgreiinga. Det er òg ganske fantastisk at ein no er heilt opprørt over at ein har brukt heile ti dagar på å få på plass ei lønsstøtteordning, når ein altså trassa eit klart stortingsvedtak om å utgreia dette. Så til det konkrete forslaget frå representanten Rotevatn: Ein skal iallfall ikkje rette kritikk mot finansministeren for å følgja opp ein politikk som det er fleirtal for i Stortinget, nemleg at ein må velja. Det at ein legg dette presset, gjer òg at folk som ville ha blitt permitterte om Venstre hadde fått viljen sin, no vil gå på lønsstøtte. Så dette verkar begge vegar, og dette har konsekvensar. Difor kan eg ikkje støtta forslag nr. 13. Eg trur det no er viktig at ein stemmer gjennom dei forslaga som ligg her, og så vil dei andre koma. Og det skal ikkje vera nokon tvil: Det vil bli fleirtal for dei, og regjeringspartia vil òg vera med på det fleirtalet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-12-21:
Det vart frå Høgre peikt på at det kunne minna om at valkampen ikkje var over, men det er eit engasjement for at me skal handtera verknadene av pandemien på ein best mogleg måte, slik at arbeidstakarar og bedrifter kjem med minst mogleg skade gjennom ei vanskeleg tid. Det som var valkamp, var kanskje skulevalkampen som me høyrde frå representanten Rotevatn, men eg skal la det liggja. Julehelsinga frå Tina Bru slutta i alle fall hyggeleg. Me merkar oss det som vart sagt tidlegare, men eg har behov for å kommentera nokre ting. Det eine er at me skal vera stolte av det systemet for permittering som me har i Noreg. Det er eit effektivt system, og det er eit system som me skal slå ring om. Det er også sjølvsagt at alle bedrifter i det lengste ønskjer å behalda folk i arbeid. Det er berre når ein ikkje har alternativ at ein må gå til det steget å permittera. Når ein har lønsstøtte, vel ein å betala for å ha folk i jobb som ein elles ville ha permittert, og det er i den situasjonen me har gjort eit verdival. For å balansera omsynet til bedriftene og arbeidstakarane har me sagt at ein må velja om ein skal ha lønsstøtte, men då kan ein ikkje permittera samtidig. Det er gledeleg å sjå at store hotellkjeder seier at dei no beheld dei tilsette på lønsstøtte. Eg er nokså trygg på at dersom Venstre får gjennomslag for sitt krav, vil fleire bedrifter tenkja at nei, me klarer ikkje alle, så me må permittera f.eks. 10 pst., og så tek me lønsstøtte for 90 pst. Me har ein solidaritetstanke i botnen for dette. Men igjen er det spesielt å høyra opposisjonen kritisere prosessen for dette. Ein har brukt ti dagar på å utvikla dette systemet med lønsstøtte. Det har skjedd forbetringar undervegs, nettopp fordi ein har fått innspel og lytta. Eg har lyst til å takka alle som har teke bryet med å gje sine innspel til korleis dette slår ut for deira arbeidskvardag og deira bedrift. Så veit eg det er ubehageleg, men eg må minna om at Stortinget i januar bestilte ei lønsstøtteordning og bad Solberg-regjeringa greia det ut, og dei har ikkje gjort ein einaste ting for å gjera det. Då er det spesielt no å koma og kritisera at denne regjeringa viser handlekraft og sikrar fleirtal for ei lønsstøtteordning på ni eller ti dagar.
Mahmoud Farahmand (Høyre), 2021-12-21:
Det er interessant å sitte bakerst i salen her og høre den debatten som foregår, og hvordan representanter fra Senterpartiet fortsatt ser ut til å tro at det er valgkamp. Valgkampen er ferdig, og Senterpartiet har Finansdepartementet og mange representanter i finanskomiteen. Det jeg overraskes over, er at nøkkelordet forutsigbarhet ikke ser ut til å være nevneverdig i fokus for regjeringspartiene. Vårt mål i Høyre har vært å skape forutsigbarhet for næringslivet. Det er derfor vi også har tatt til orde for å få på plass tiltakene og kompensasjonsordningene raskest mulig. Når representanten Gjelsvik kommer opp her og gjennomfører et nokså kritisk innlegg mot oss, må jeg si jeg blir noe overrasket, for jeg trodde vi hadde samme formål: nettopp det å skape forutsigbarhet for de deler av næringslivet som har båret de største byrdene ved denne pandemien og de tiltakene som er gjennomført. Jeg må legge til at en krise slik som vi er i nå, vil ha forskjellige faser, og forskjellige faser krever forskjellige tiltak. Man kan ikke gjennomføre alle tiltak samtidig. I den fasen vi er nå, der folk har opplevd to og tre permitteringer og bransjen selv sier at de trenger å beholde fagkompetanse, vil en sjenerøs lønnsstøtteordning som kan kombineres med permitteringer, være helt avgjørende, spesielt for de deler av bransjen som holder til bl.a. i mitt hjemfylke Telemark: vinterdestinasjonene. Der deler av destinasjonene kan holde oppe og holdes i drift, mens deler av dem ikke vil være økonomisk å holde i gang, må man kunne kombinere tiltakene. Det er det som er formålet vårt i Høyre, det er det vi kjemper for – å holde liv i bedriftene, og å kunne holde folk i jobb og beholde nødvendig kompetanse for den delen av næringslivet som trenger det. Så igjen, tilbake til utgangspunktet: Valgkampen er ferdig. Vi må føre en debatt som er iallfall delvis ærlig, og der man til dels forstår intensjonene til motparten, uten å tillegge folk motivasjon de ikke har.
Ola Elvestuen (Venstre), 2021-12-21:
Jeg la merke til at representanten Pollestad mente at det under den forrige, blå-grønne regjeringen var et poeng blant opposisjonen at det skulle være bred enighet og ikke et spill. Det er vel ikke akkurat den opplevelsen vi har hatt hele tiden i denne koronaperioden. Det ble også vist til at Stortinget kom med 31 forslag allerede i januar, mens regjeringen jobbet med tiltak også mot korona. Det som er viktig, og det er også Venstres posisjon i denne saken, er at vi har en situasjon med en pandemi, og vi er inne i en ny krise nå. Da handler dette om, og det må være det eneste og det viktige for Stortinget, å få fram tiltak som har betydning for de ansatte og de bedriftene som nå er i en vanskelig situasjon. Nettopp derfor har Venstre nå, fra begynnelsen av desember, hatt oppmerksomhet på at vi må få på plass en lønnsstøtteordning. Den kom til slutt. Den vi fikk på fredag, var slett ikke god nok. Den man fikk i går, er forbedret i løpet av helgen, men fortsatt er hovedproblemet at den ikke er fleksibel nok med hensyn til at bedrifter må kunne ha både permitteringer og lønnsstøtte samtidig. Endringen gjør nok at flere benytter seg av lønnsstøtte, det er bra, men fortsatt vil det være mange som ikke gjør det på grunn av at den er for rigid. Det andre vi har holdt trykket på hele veien, er at vi må få ut penger nå. Da er det utbetalingene via kommunene i nysalderingen som har vært den eneste muligheten til å få penger og midler ut til dem som har det absolutt vanskeligst nå før jul. Der lagde det blå-grønne flertallet i fjor den ordningen vi nå har, ved at vi brukte nysaldering med 250 mill. kr. Vi har hatt forslag inne hele veien og er glad for at vi i dag får et vedtak som får midler ut. Da er det viktig å følge opp kommunene. I fjor klarte de å få dette ut også til dem som trengte det mest, de raskeste i løpet av en uke eller to. Nå må vi holde trykket for at de gjør det samme igjen. Det er bedre å få midlene ut raskt, selv om det kan være forskjeller i hvor rettferdig det kan være. Dette handler om å få det raskt ut. I og med at det har vært flere runder, må vi nå passe på at det ikke er blitt for omstendelig. Dette handler om at man har ansatte som er i en vanskelig situasjon. De skal feire jul, og de skal også betale strømregningen.
Sofie Marhaug (Rødt), 2021-12-21:
Et husholdningsbudsjett fungerer ikke helt på samme måte som et statsbudsjett. Folk med lav eller til og med helt vanlig inntekt kan ikke dekke de løpende utgiftene med fond eller milliardutbytter. Den 23. desember, den 24. desember og den 25. desember er det ikke bare tid for julefeiring. Det er også forfallsdatoer for strømregningen for november for veldig mange – en skyhøy regning regjeringen ikke dekker med sin strømpakke. Vi i Rødt holder på vårt forslag om å betale ut penger i desember for å dekke nettopp denne regningen, i tillegg til en større pakke i månedene som kommer. Staten tjener mye mer på de skyhøye strømprisene enn staten betaler tilbake. Når staten opptrer som en kynisk kapitalist, er det kraftbransjen som blir vinnerne, og husholdninger og industri som blir taperne. Akkurat nå får folk sine budsjetter spist opp i begge ender. De må betale novemberregningen samtidig som de kan lese at det settes nye prisrekorder på strøm i går og i dag. På det meste må folk i Sør-Norge i dag betale 8 kr og 22 øre per kilowattime, inkludert avgifter og nettleie – 6 kr og 12 øre uten. For noen måneder siden fikk vi avisoverskrifter hvis prisen steg over 1 eller 2 kr. Det er helt vanvittig. Vi har en strømkrise vi ikke har sett maken til, og det ser ikke ut til at den vil løses med det første, selv ikke med regjeringens strømpakke. Jeg vil gjerne utfordre finansminister Vedum og høre hva han tenker om regjeringens tiltak i lys av de nye prisrekordene. Har regjeringen gjort nok for å hjelpe folk med å betale til de prisene vi nå ser, samtidig som novemberregningene forfaller? Det er nå nettene blir lange og kulden setter inn.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2021-12-21:
Høyre-representant Farahmand etterlyste mer forutsigbarhet. Det tror jeg er noe vi alle i denne salen kunne ha ønsket oss, men dessverre er koronaviruset alt annet enn forutsigbart, og verken den forrige eller denne regjeringen har på noen som helst måte prøvd å påkalle det viruset. Når Høyre etterlyser forutsigbarhet, kan det være verdt å minne om Erna Solbergs ord så sent som 24. september: «Nå kan vi leve så å si som vi gjorde før pandemien rammet oss». Den 12. september la Jan Tore Sanner fram Solberg-regjeringens siste statsbudsjett. Det var et statsbudsjett nesten fritt for koronatiltak og med en overskrift om et mer normalt budsjett for 2022. Det er altså slik at bare for et par måneder siden var virkelighetsbildet et helt annet, et virkelighetsbilde der Høyre ikke hadde en masse koronatiltak, fordi man ikke trodde det ville bli behov for det. Så har vi en ny regjering som har forsøkt å snu seg rundt i løpet av noen få uker. Betyr det at alt er perfekt? På ingen som helst måte, men i løpet av den tiden har man altså fått på plass en lønnsstøtte, kraftfulle tiltak gjennom kommunene, muligheter for utsatt innbetaling av skatter og avgifter for bedriftene, lånegarantiordninger, støtteordninger for kulturnæringen og kraftfulle tiltak opp mot kollektivtrafikken, slik at ikke vesentlige deler av den skal gå tapt. Ikke minst har vi nå ordninger med bl.a. en forlengelse av forhøyet sats ved permittering, som betyr noe for dem som nå føler en usikkerhet rundt arbeid. Rask handling kan av og til medføre at det til tider oppleves litt uoversiktlig, men handlingslammelse ville vært langt verre. Vi har nå en situasjon der vi har den verdien at vi har et ganske forutsigbart flertall i dette stortinget, mellom Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV. Det har vi sett også de seneste dagene, at man har klart å lage flertall på en helt annen måte enn det den forrige regjeringen var i stand til, da den mistet sitt flertall i regjering og måtte søke samarbeid med partier i Stortinget som ikke alltid var like forutsigbare å håndtere. Både Rotevatn og Bru har vært innom lønnsstøtteforslaget og hvilke krav til permittering som ligger der. Jeg skal være åpen og ærlig å si at jeg skjønner at man kan argumentere for begge måter å se det på, men det interessante er jo at både Rotevatn og Bru omtrent utelukkende har vært opptatt av arbeidsgiversiden når de har stått her og argumentert for Venstres forslag. Man kunne i hvert fall vært ærlig på at her ligger det en ganske vesentlig uenighet, der arbeidstakersiden, ved LO, har pekt på at de ikke ønsker det forslaget som Venstre har fremmet nå.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2021-12-21:
Til representanten Stensland: Jeg har på ingen måte anklaget dem for å snakke for mye om arbeidsgiversiden. Tvert imot må Stensland gjerne snakke enda mer om arbeidsgiversiden. Nettopp fordi denne regjeringen er opptatt av at bedriftene skal klare seg gjennom denne krisen, har man målrettet en rekke tiltak for at vi skal ha de beste mulighetene for å stå gjennom dette. Min anklage gikk derimot på at når man nå argumenterer for det forslaget som Venstre har fremmet om lønnsstøtte og permitteringer, glemmer man å ta med arbeidstakersiden. I hvert fall for Arbeiderpartiet er det helt vesentlig å ha med seg hva arbeidstakersiden måtte oppleve. Veldig ofte er man enig, men i noen tilfeller er det sånn at det er noe forskjell på hvilke interesser man har som arbeidsgiver og arbeidstaker, og da var det interessant å legge merke til hvordan både Høyre og Venstre argumenterte for dette forslaget. Så er jeg helt enig, tror jeg, med Stensland når det gjelder spørsmålet om vaksinasjon og hvordan vi løser de koronautfordringene vi står overfor, som igjen gjenspeiles i denne nysalderingen. Det er et godt bevis på at de utfordringene vi nå står i nasjonalt, må løses globalt, og både når det gjelder vaksinasjon, legemidler og det å bekjempe smittsomme sykdommer, ser vi at internasjonal solidaritet egentlig også er solidaritet med oss selv, fordi vi er en del av et større bilde her i verden. Da trenger vi å stille opp for hverandre både nasjonalt og internasjonalt hvis vi skal klare å løse denne typen utfordringer. I dag fremmer regjeringspartiene og SV forslag som i hvert fall er med på å gjøre det litt lettere både for arbeidstakere og arbeidsgivere å skulle stå i den situasjonen vi nå er i.
Sveinung Stensland (Høyre), 2021-12-21:
Representanten Mørland anklaget Høyre for at vi snakket for mye om arbeidsgiversiden og arbeidsgivernes syn. Det er vel en kjent sak at Stortinget ikke akkurat har overflod av folk som har erfaring med å lede bedrifter, eie bedrifter og ha ansatte. Men jeg kan garantere representanten Tellef Inge Mørland at det verste en arbeidsgiver kan gjøre mot seg selv, det verste man som arbeidsgiver går gjennom, er å måtte si opp folk og permittere folk. Det er særdeles ubehagelig å ta inntekter fra folk og skape den usikkerheten det gir for folk når man må veie hensynet til bedriften opp mot hensynet til den ansatte. Så det å ta arbeidsgiverperspektivet inn i debatten er absolutt på sin plass, og jeg tror at når vi strammer inn så fort – uansett hvem som er i regjering – er det akkurat de som har folk ansatt, som kanskje best er i stand til å se hva som vil virke der og da for å beholde folk litt lenger. Derfor vil jeg gjerne slå et slag for å ta arbeidsgiverperspektivet med. Så noterer vi at LO har fått det siste ordet når det gjelder fleksibiliteten i ordningen. Det synes jeg er leit. Der er vi uenige, men flertallet bestemmer. Når det gjelder korona, er det interessant å lese siste utgave av The Lancet. I fjor på denne tiden skrev de en leder der det sto at vi nå er på vei mot «zero» covid-19, vi kan få et samfunn uten korona, nå har vi et handlingsrom hvis vi får til dette – hvis vi får en skikkelig god global vaksinasjonskampanje, kan vi lykkes. I dag skriver de på lederplass at den drømmen kan vi glemme, vi er nå der at vi må bestemme oss for hvilket nivå av korona vi skal akseptere; vi er nødt til å tenke annerledes. Det tror jeg også at vi her i Stortinget skal ta inn over oss: Korona er nok kommet for å bli. Men i det perspektivet er det ikke i Norge vi løser nivået på korona, det gjøres globalt. Vi må ta inn over oss at vi må spille en rolle globalt for å håndtere det. Norge har gjort en god jobb gjennom CEPI- og COVAX-samarbeidet, men vi må bruke mer ressurser på global handling mot korona. Så det er mitt juleønske: at vi får skikkelig sving på vaksinasjonsarbeidet. Norge har en stolt tradisjon, vi har sterke fagkrefter, vi har vært sentrale i å stoppe andre epidemier, så vi kan også ta på oss ledertrøya der. Med det ønsker jeg god jul til oss alle. Vaksinekampen i Norge er én sak – for oss handler det om ressurssterke folk som har en eller annen idé om at vaksiner er usunt – men den store vaksinekampen pågår globalt.
Hanne Dyveke Søttar (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
På vegne av stortingsrepresentant Kjell-Børge Freiberg og meg selv har jeg gleden av å fremme et representantforslag om å bidra til at Nordland kunst- og filmhøgskole og NTNU får nødvendig bistand i en overgangsperiode.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
På vegne av stortingsrepresentantene Roy Steffensen, Hans Andreas Limi, Tor André Johnsen, Bengt Rune Strifeldt og meg selv har jeg gleden av å sette fram et forslag om å suspendere betalingsplikten for merverdiavgift når krav er omtvistet.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2021-02-18:
På vegne representanten Siv Jensen og meg selv ønsker jeg å framsette et forslag om en bærekraftig politikk for innvilgelse av nye statsborgerskap.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-02-18:
På vegner av stortingsrepresentantane Nils T. Bjørke, Heidi Greni, Ole André Myhrvold og meg sjølv har eg gleda av å setja fram eit forslag om å ta betre vare på matjorda gjennom å fastsetja eit nytt jordvernmål.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-02-18:
I debattar om marknadstilgang, frihandel, forhandlingar mellom Noreg og EU er det verkeleg nokon i denne salen – dessverre eit stort fleirtal – som trur at lua-i-handa-strategien er den beste. Me har jo greidd å skjerpa tollvernet ein gong dei seinare åra. Det var i 2013, då Senterpartiet hadde landbruksministeren og me skjerpa ostetollen. Det var vilt opprør blant høgrepartia i denne salen. Dei skulle endra dette før dei hadde hengt av seg frakken, når dei kom i regjering. Dei går framleis med frakk – fordi Stortinget tok ansvar. Det var mykje støy, men me vågde, og me stod på det. Me hadde jo rett til å gjera det, og det har ikkje fått andre konsekvensar for oss enn at dei jordbruksoppgjera ein hadde i åra etter det, ikkje ville vore moglege om det ikkje var for det politiske grepet som vart gjort i 2013. Balanse vart det sagt i eit innlegg her, og det er det dette handlar om. Når me får tilgang til EUs marknad, er det me betaler for det, grovt sett to ting: Me betalar i form av EØS-midlar, og me betalar i kraft av å gje EU tollfrie kvotar inn til Noreg på landbruksprodukt. Så det er jo marknadstilgangen me betalar for, og derfor vert det heilt feil når Høgre påstår at kor stor andel av handelen som går mellom Noreg og Storbritannia, påverkar denne saka. Det som påverkar denne saka, er at me får tilgang til ein marknad som har 70 millionar færre innbyggjarar, og så seier ein: Ja, men me skal framleis betala det same. Det er Senterpartiet ueinig i. Me meiner at då skal me betala mindre. Det vert ei skeivheit i styrkeforholdet mellom Noreg og EU. Det må få konsekvensar, og det er det forslaget vårt i denne saka handlar om. Så har eg lyst til å gje litt ros til landbruksministeren, og det er for den siste setninga i brevet me har fått, der det står: «Stortinget kan være trygg på at regjeringen vil fortsette å legge vekt på norsk landbruks beskyttelsesbehov i alle fremtidige forhandlinger, uavhengig av hvem motparten er.» Ja, det er eg heilt einig i. Men det står jo i ganske sterk kontrast til det enkelte Høgre-representantar no reiser rundt med, særleg i Nord-Noreg, der dei seier at no skal me prioritera fisken framfor landbruket. Så ein sel ut to bodskap frå regjeringspartia. Eg heiar på at ein skal akseptera at Noreg har offensive og defensive interesser, men det er heller ikkje sånn at lua i handa er ein god strategi. Me må ha ei tøff tilnærming for å vareta norske interesser. Så vil eg ta opp dei to forslaga som Senterpartiet står saman med SV om.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-02-18:
Når det gjeld artikkel 19-forhandlingane, har ein inngått avtaler etter dei i 2003, 2012 og 2018, og det vert framstilt som at ja, men ein gav mindre enn det ein gjorde før. Men det kjem jo på toppen, så dette har bygd seg gradvis oppover. Fleirtalet i komiteen har understreka viktigheita av at ein skal vurdera behovet for nye forhandlingar kvart anna år. Då er mitt spørsmål: Gjorde ein den vurderinga i 2020, eller er det slik at ein berre har sete i ro og avventa dette?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-02-18:
Ja, og då vil eg følgja opp det same temaet: I 2020, kom det eit krav frå EU om eit ønske om forhandlingar?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-02-18:
Eit nytt tema, og det går på forholdet mellom fisk og landbruksprodukt. Eg er, som eg sa i innlegget mitt, einig i det som statsråden her skriv i det siste avsnittet. Det er veldig bra, og det er jo ikkje noko uvanleg at eit land har både offensive og defensive interesser i denne typen forhandlingar. Men så har me jo òg sett at ein del Høgre-representantar har vore ute i fiskerimiljø og i Nord-Noreg og sagt at no er det på tide å setja fisk framfor landbruk. Då lurer eg på om landbruksministeren kan gjera greie for kva som er regjeringa sitt syn på dette. Meiner regjeringa at det no er på tide å setja fisk framfor landbruk?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2021-02-18:
Eg har nokre korte kommentarar til saksordføraren sitt innlegg og til forståinga av dette. Når ein høyrer at ein snakkar om kor mange tusen tonn og ulikt som vart løyva, er det verdt å merka seg, når ein seier at det i 2012-avtalen vart gjeve 2 700 tonn og i 2018-avtalen 1 200 tonn, at dette er årlege storleikar, så det rette er då at ein i sum av 2018 og 2012 gav 3 900 tonn. Det til sides: Det som er ei bekymring, er at importen av matvarer til Noreg er aukande. Det gjeld ikkje berre blant dei tinga som er omfatta av artikkel 19, men òg importen elles. Oppmodinga om å eta norsk ligg i alle fall fast, og den trur eg at representanten Reiten og eg er veldig einige om. Når det gjeld forståinga av kva som skjedde i den raud-grøne perioden, har eg registrert at veldig mange – kanskje særleg i Kristeleg Folkeparti – er veldig opptekne av å snakka om den perioden. Eg har ikkje noko behov for å unngå det, men eg har litt vanskeleg for å sjå kva godt kan koma ut av det, for me i Senterpartiet er meir opptekne av å kikka på framtida. Men når ein fyrst tok oss tilbake til dette, vil eg seia at våren 2013 var prega av at noverande partileiar, dåverande landbruksminister, Trygve Slagsvold Vedum, la fram eit godt jordbruksoppgjer. Det var faktisk eit så godt jordbruksoppgjer at eg trur Steinar Reiten, som då var inne som vararepresentant i næringskomiteen, var den einaste som var furten og syntest dette var dårleg. Han klarte ikkje fylla Eidsvolls plass med sinte bønder som protesterte mot Slagsvold Vedum. Så er det det å seia at det var mange ting i den raud-grøne regjeringa som kunne ha vore betre. Me har lært, og me er klare til neste runde.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Eg vil på vegner av stortingsrepresentantane Emilie Enger Mehl, Jan Bøhler, Per Olaf Lundteigen, Geir Adelsten Iversen, Aud Hove og meg sjølv fremja eit representantforslag om ei førebyggings- og behandlingsreform på rusfeltet.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
I mange år har det vore brei politisk støtte til å etablera eit vaksinasjonsprogram for vaksne og risikogrupper. Regjeringa fremja sjølv dette i eit forslag i legemiddelmeldinga i 2015. Regjeringspartia og Framstegspartiet fremjar forslag i dag om å utgreia dette vidare. Senterpartiet meiner at det ikkje trengst fleire vedtak om utgreiing. No trengst det ei viljeserklæring og eit politisk vedtak om innføring av eit vaksinasjonsprogram for vaksne. Senterpartiet meiner at dette bør kunna innførast gradvis. Vi treng ikkje venta på at alt er klart. Det er seks år sidan regjeringa sjølv varsla at dei ville utgreia innføring av eit vaksinasjonsprogram, og regjeringspartia fremjar saman med Framstegspartiet eit liknande forslag i dag om å utgreia det same som ein har utgreidd i seks år. Det meiner eg er ganske lite offensivt. Senterpartiet står bak følgjande forslag i innstillinga: «Stortinget ber regjeringen snarest fremme forslag om gradvis innføring av et vaksinasjonsprogram for voksne basert på Folkehelseinstituttets anbefalinger om prioriterte vaksiner.» Pandemien har vist oss verdien av vaksinar, som mange har vore inne på. Vaksinar reddar liv, og vaksinar hindrar sjukdom. Eit vaksinasjonsprogram for vaksne og risikogrupper er ei viktig folkehelsesatsing. Det vil sjølvsagt gi betre helse, men også mindre belastning på kommunehelsetenester og færre sjukehusinnleggingar. Folkehelseinstituttet har altså fremja ein rapport om vaksinasjonsprogram for vaksne, og dei har kome med sine anbefalingar. Senterpartiet meiner at for eit vaksinasjonsprogram for vaksne må ein leggja denne anbefalinga frå Folkehelseinstituttet til grunn. Når det gjeld oppfriskingsdosar, meiner Senterpartiet at det er naturleg at det høyrer heime i eit vaksenvaksinasjonsprogram, men vi står også inne i forslag om at det kan utviklast ei automatisk informasjonsordning til innbyggjarane når det er behov for påfyllingsvaksine. Til forslaget frå SV om høgdoseinfluensavaksine: Vi synest det er eit veldig interessant forslag, men eg synest det er krevjande å gå inn for det over bordet. Men dette bør absolutt inn i eit slikt program. Til stemmegivinga: Eg vurderer det slik at dersom forslag nr. 1, frå Arbeidarpartiet og Senterpartiet, fell, kan Senterpartiet stemma subsidiært for I i innstillinga.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
I 2018 oppsøkte nesten kvar fjerde nordmann alternativ behandling minst ein gong. Det er stor variasjon i tilbodet, òg i dokumentasjonen på effekten. Området er svakt regulert, og det er få retningsliner og standardar på kva som er fagleg forsvarleg. Det er ofte få kontrollmekanismar og tilsyn. Stortingsfleirtalet innførte meirverdiavgift for alternativ behandling frå nyttår. Senterpartiet støtta ikkje dette. Vi støtta forslaget om å be regjeringa utsetja innføring av meirverdiavgift for alternativ behandling inntil ein får tatt ein heilskapleg gjennomgang av alternativregisteret i lov om alternativ behandling. Dette forslaget vart nedstemt, vi fekk berre støtte frå Miljøpartiet Dei Grøne. Arbeidarpartiet og Sosialistisk Venstreparti vil no ha ei eiga stortingsmelding om alternativ behandling, men det er eit forslag som Senterpartiet ikkje støttar. Vi vil heller ha ein gjennomgang av alternativregisteret. Alternativ behandling er komen for å bli. Verdas helseorganisasjon tilrår medlemslanda å vidareutvikla den naturmedisinske behandlingstradisjonen. Det er ei politisk oppgåve å sørgja for at pasientsikkerheita og forbrukaromsynet vert ivaretatt i dette tilbodet. Vi har fått viktige innspel frå forskingssenteret innan komplementær og alternativ medisin om at momsfritaket knytt opp til alternativregisteret har vore eit incitament frå det offentlege nettopp til å styrkja pasientsikkerheita og forbrukarvernet blant dei som oppsøkjer legale, alternative behandlingstilbod utanfor helsetenesta. Det har vore med på å stimulera bransjen til auka seriøsitet, profesjonalitet, kvalitet og ordna forretningsmessige tilhøve. NAFKAM, som er dette forskingssenteret, åtvarar mot at innføringa av momsplikt kan få negative konsekvensar for sikkerheita til norske pasientar. Det kan føra til at færre behandlarar registrerer seg i registeret, og pasientar som brukar alternativ behandling, vil da i større grad kunna ta imot tenester frå utøvarar som verken behøver gyldig skadeforsikring eller medlemskap i nokon utøvarorganisasjon. Færre utøvarar vil da måtta halda seg til kompetansekrav, yrkesetiske reglar, prosedyrar for klagebehandling osv. Vi fremjar eit forslag i dag, saman med Framstegspartiet, om ein gjennomgang av registerordninga for å sikra forbrukarar og pasientsikkerheita. Eg vil seia til Arbeidarpartiet, som på talarstolen sa at dei òg var for ein slik gjennomgang av registerordninga, at eg forventar at dei støttar oss i forslag nr. 2, frå Senterpartiet og Framstegspartiet. Da vil det kunna få fleirtal i dag.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Alternativregisteret skulle vera eit incitament til å styrkja pasientsikkerheita og forbrukarvernet for dei som brukar alternative behandlingstilbod. Når ein innfører momsplikt, kan ein vera einig eller ueinig i det, men mi bekymring går på kva ein no gjer for å sikra pasientsikkerheita og forbrukarvernet. Ein kan risikera at det no vert færre som registrerer seg i registeret, og det var jo dette som var det nye med lov om alternativ behandling, at ein skulle ha dette registeret som ei ordning for å kunna skilja seriøse frå useriøse aktørar. Så spørsmålet mitt til statsråden er om han er fornøgd med registerordninga slik ho fungerer no, eller om regjeringa vil forbetra ordninga på nokon måte.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Poenget er jo at det alternative kan vera verre, for da får vi ikkje eit register som sikrar at utøvarar har ei klageordning, forsikringsordning og ein viss basiskunnskap. Det er jo slik at dei som er oppførte i registeret i dag, kan ha hatt eit helgekurs, eller dei kan ha hatt ei fireårig høgskuleutdanning. Eg tenkjer at det må vera slik at ein på ein eller annan måte kan få eit register som kan skilja litt på dette. Eg hadde håpt at regjeringa ville gå inn og sjå på korleis registeret kan verka på ein betre måte enn i dag, spesielt for gestaltterapeutane, som har ei fireårig høgskuleutdanning, og som har ein enormt viktig funksjon inn mot psykisk helse og samtaleterapi, at dei vert behandla på den same måten som ein del andre aktørar. Så eg vil gjerne spørja statsråden om ein ikkje ser at ein må ta ein runde på registerordninga.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Da koronapandemien kom til Noreg, var nokre av dei første mellombelse lovendringane som vart innførte, ei avvikling av ordninga fritt behandlingsval. Det seier mykje når regjeringas kanskje viktigaste helsereform ikkje toler ei helsekrise. Ei helsereform som ikkje toler ei helsekrise når helsetenesta vår står i spenn, er heller ikkje ei helsereform som ein må satsa på i fredstid. Undersøkingar viser at det å velja behandlingsstad er eit tilbod som vert nytta i størst grad av dei med høg utdanning og høg inntekt. Befolkningsundersøkingar viser at nærleik til sjukehus og fastlege veg mykje tyngre enn retten til å velja behandlingsstad, så vi skal heller ikkje overdriva kor viktig dette er for pasientane. Riksrevisjonens rapport om fritt sjukehusval viste i si tid at berre 4 pst. av brukarane av ordninga valde å verta behandla på eit sjukehus i ein annan helseregion. Dette viser kor viktig det offentlege sjukehustilbodet er for å hindra ei todeling av helsetenesta vår. Fritt behandlingsval er i realiteten ein fri etableringsrett for private til å driva pasientbehandling betalt av staten. Da er det slik at private kommersielle tilbydarar vert finanserte på kostnad av det offentlege sjukehustilbodet, på kostnad av fødetilbod, lokalsjukehus og ambulanseteneste, som da får mindre resursar og færre oppgåver. Da kan det òg verta krevjande å halda oppe beredskapen. Overbehandling er sjølvsagt ei utfordring knytt til privatisering. Senterpartiet støttar forslaget om å greia ut dette, og om private kommersielle aktørar i større grad må bera risikoen for behandlingar som ikkje er prioriterte i den offentlege helsetenesta. Senterpartiet står òg bak forslaget om å be regjeringa gjennomgå heilprivate tilbydarars praksis for legemiddelutskriving og tilvising, og fremjar forslag om strengare regulering viss praksisen tilseier at det er systematiske forskjellar. For det er jo ulogisk om ein skal meina at utvikling av helseatlas, som viser geografiske forskjellar i tilbodet, er bra, men nektar å greia ut om det er variasjonar i tilbodet ut frå kven som er tilbydar. Vi meiner i tillegg at det trengst ein gjennomgang av private tilbydarars praksis med å halda av plassar til kundar som betaler mest. Det har vore ein kraftig auke i bruk av helseforsikringar. Helseminister Høie sine ord om at det ikkje ville vera bruk for helseforsikringar ved innføring av fritt behandlingsval, har ikkje slått til. Senterpartiet meiner ein bør greia ut ei omsetningsavgift på helseforsikringar. Vi støttar òg forslaget om eit pristak på tannhelsetenester som er heilt eller delvis dekte av det offentlege.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Eg har eit spørsmål om helseforsikringar, som har vore debattert. Helseministeren sa i si tid at behovet ville falla bort ved innføringa av fritt behandlingsval. Sjølv om det er ein mindre vekst no, har det jo aldri vore so mange som har privat helseforsikring som no, og dei fleste får det gjennom jobben. Eg har lagt merke til at statsråden har vore bekymra for den høge bruken av helseforsikringar, bl.a. i eit intervju i Dagsavisen der statsråden seier at dersom alle med jobb tar privat helseforsikring, kan det undergrava heile den norske helsetenesta. Eg trur faktisk at der er vi einige, og eg vil spørja statsråden: Kva er løysinga på dette problemet, at det er so utbreidd med private helseforsikringar i Noreg?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Det er interessant at statsråden igjen viser til at fritt behandlingsval og helsepolitikken til regjeringa vil føra til at bruken av helseforsikringar vil gå ned, men no viser det seg jo at det ikkje skjer. Det er framleis ein auke, sjølv om auken kanskje er mindre i prosent enn han var før. Ut frå den store bekymringa om at dersom alle med jobb har private helseforsikringar, så vil det undergrava heile den norske helsetenesta, som statsråden har sagt i intervju er ei ganske stor bekymring: Har statsråden altså ingen andre forslag enn å fortsetja som i dag, og trur statsråden at bruken av private helseforsikringar vil gå ned?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Helsedirektoratet publiserte i mars 2020 ein rapport om fødetilbodet, om finansiering og bemanning. Rapporten viste alvorlege funn både for sjukehus, kommunar og følgjeteneste. Kompetanse- og ressursbehova i fødsels- og barselomsorga er no dokumenterte. Rapporten hadde ei rekkje anbefalingar, og no handlar det altså om å følgja opp. Det har vore ein lang kamp for å få helseministeren til å leggja fram ein slik rapport. Utan at tydelege fagorganisasjonar i ei årrekkje har ropt varsku om knapp bemanning, korte liggjetider og manglande følgjeteneste, og utan fødande kvinner og familiar som har stått fram, hadde vi nok ikkje fått ein slik gjennomgang. Dessverre erfarer vi at det i dag er manglande politisk vilje frå regjeringspartia til å ta på alvor situasjonen i fødsels- og barselomsorga i Noreg. I sju år har vi høyrt skryting om at norsk fødselsomsorg er best i verda, og at det er trygt å føda i Noreg. Sjølvsagt er det det. Men kampen handlar om å sikra at det skal verta slik i framtida òg. Tilsette har strekt seg langt. Fødande har akseptert mykje. Barseltilbodet er særleg skadelidande. Regjeringa og helseministeren hadde gjort lurt i å høyra på opposisjonen og forslaga våre om bemanningssituasjon, utdanning, følgjeteneste og liggjetid på fødeavdelingar. Men regjeringa har ikkje lytta. Føretaka har fått køyra effektiviseringsløpet sitt, men no må det vera nok. Da kvalitetskrava til fødselsomsorga kom i 2010, vart det sett ein fagleg anbefaling om at kvinner skulle ha jordmor hos seg i aktiv fase av fødselen. Kvifor har ikkje regjeringa sikra og bemanna opp fødeavdelingane, slik at dette faktisk kunne skje? Jordmorforeiningas undersøking har vist at 200 jordmødrer ved dei største kvinneklinikkane no vurderer å slutta på grunn av høgt arbeidspress. Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV er i denne innstillinga einige om ni forslag, som ikkje får fleirtal. Men forslaga er viktige, for dei signaliserer ei anna retning – ei fødsel- og barselomsorg som tar behova til fødande kvinner på alvor: auka bemanning som ei akutteneste, sikra ein-til-ein-omsorg i aktiv fødsel, opptrapping av jordmorkompetansen i kommunane, heile og faste stillingar, auke i utdanningskapasitet og praksisplassar, langsiktige rekrutteringsplanar i alle helseføretaka, lovfesta plikta helseføretaka har til å tilby følgjeteneste, gå bort frå innsatsstyrt finansiering og over til ein ny finansieringsmodell som premierer kvalitet, og gi alle barselkvinner rett til å verte på barselavdeling den tida det normalt tar å etablera amming. Tidleg utskriving skal vera kvinna sitt eige val. Vi vil ha eit nært og desentralisert fødetilbod. Med det tar eg opp Senterpartiets forslag og forslaget vi har saman med Arbeidarpartiet og SV, og eg teiknar meg til eit nytt innlegg angåande Kristiansund og fødeavdelinga der.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Den 8. februar stengde dørene til fødeavdelinga i Kristiansund, trass i at Stortinget i Nasjonal helse- og sjukehusplan i fjor gjorde vedtak om at fødeavdelinga i Kristiansund skulle bestå inntil det nye fellessjukehuset var i drift. Dei fødande på Smøla får no tre timars reiseveg. Senterpartiet meiner at fødeavdelinga i Kristiansund skal vera ein del av det framtidige tilbodet, og vi ønskjer ikkje å vera med på eit forslag om å leggja ned fødeavdelinga på sikt, slik fleirtalet vil. Det alvorlege er at stenginga av fødeavdelinga i Kristiansund i februar vart gjort utan at det eingong var styrebehandla, det var eit administrativt vedtak. At ein administrerande direktør kan ignorera eit vedtak gjort av folkevalde i nasjonalforsamlinga i Noreg, viser helseføretaksmodellen sitt sanne ansikt. Argumentasjonen bak nedstenginga no var rekrutteringssvikt, men dette var helseføretaket varsla om. Helseføretaket sin ROS-analyse for interimfasen for bygging av nytt felles sjukehus slo fast at ein viktig premiss for å bevara fagmiljø og kompetanse i det nye sjukehuset var å styrkja samarbeidet mellom Kristiansund og Molde med det for auge å byggja opp funksjonar som skal vidareførast i det nye sjukehuset – ikkje leggja ned avdelingar som likevel skal bemannast opp i nytt sjukehus. I ROS-analysen vart det åtvara mot risikoen for alvorleg rekrutteringssvikt dersom ein ikkje aktivt gjorde grep. Og det er det som har skjedd. Helseføretaket gjorde det stikk motsette av det som var anbefalt i ROS-analysen. Helseføretaket har i år jobba mot målet om å leggja ned fødeavdelinga i Kristiansund, det er sanninga, og i god tid før det nye sjukehuset skulle stå ferdig. Føretaket gjorde eit vedtak i styremøtet i mars 2019 om å leggja ned fødeavdelinga. Dette vart omgjort i eit styremøte ein månad etterpå, men avgjerda om å ikkje leggja ned skulle vara på ubestemt tid. Dette er ein god resept på rekrutteringssvikt. Ønskjer ein rekrutteringssvikt, så vedta klart og tydeleg at denne avdelinga skal leggjast ned så fort som mogleg. Ein rekrutterer som ein fortener. Helseføretaka har skapt ei stor usikkerheit, som sjølvsagt har vore øydeleggjande for rekrutteringa. Det verste er den skiftande argumentasjonen som er brukt frå føretaket si side. Først brukte ein økonomi som argument. Ein skulle spara pengar. Så vart kvalitet brukt som argument. Det førte til mistillit mot fagdirektøren frå fagmiljøet i Kristiansund fordi det var feil. No er argumentet rekruttering. Administrerande direktør har i media innrømt at det historisk sett ikkje er gjort nok for å sikra rekruttering. Den same innrømminga burde helseministeren ha gjort i dag. No er det hans jobb å sørgja for at Stortingets vedtak vert implementert. Dette må vi faktisk få til. Noko anna kan vi ikkje akseptera.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Det er ingen grunn i verda til at ein skal oppleva for stor rekrutteringssvikt til å kunna oppretthalda fødeavdelinga i Kristiansund. Dette er ei skapt rekrutteringskrise. Det positive er at det no er utlyst utdanningsstipend for jordmødrer. Det kan vi lesa om i media. Sist gong det skjedde for Kristiansund, var i 2012. Ein kan tenkja over kva dette eigentleg seier. Det er ikkje rart at vi står der med rekrutteringssvikt for jordmødrer når det ikkje er gjort meir for å rekruttera. Det har ikkje vore utlyst utdanningsstipend for jordmødrer i Kristiansund sidan 2012. Vi forventar no at statsråden tar på alvor dei vedtaka som Stortinget gjer, og ikkje gjer som førre gong og lar det gå nesten eitt år før han etterspør korleis vedtaket har vorte følgt opp. Når det gjeld det lause forslaget om partnar til stades, kjem vi òg til å stemma subsidiært for Framstegspartiet sitt forslag.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-02-18:
Vi har eit godt utvikla helsevesen i Noreg. Vi har tilgang til kompliserte og dyre behandlingsmetodar som forlengjer liv, men av og til sviktar dette helsevesenet på det mest banale, og det er det denne saka handlar om. Når alvorleg sjuke pasientar kvir seg meir til transporten enn til undersøkingar og behandlingar, viser det at det er noko som er gale. Pasientreiseordninga i helsetenesta er møtt med enorm kritikk, stort sett frå heile landet. Det handlar om fleire forhold. For det første handlar det om at systemet for innsending av reiserekningar framleis er lite brukarvennleg. Mange som har rett til å få dekt reisa, lar enkelt og greitt vera å senda inn krav fordi det vert for komplisert. For det andre handlar det om sjølve tilbodet. Lange ventetider og uføreseielegheit i tilbodet gjer at pasientreisene vert ei ekstra belastning for sjuke pasientar. I store byar handlar det om at drosjetilbodet er for dårleg. Det er timevis å venta, og ein vert gjerne sett i drosje med fleire andre, slik at heimreisa kan verta to eller tre gonger som lang som ho eigentleg burde vera. I nord er det eit problem med at ein vel den billigaste flybilletten, slik at ein kan sitja timevis å venta på flyplassen. Det er mange enkelthistorier som viser at folk er bekymra fordi dei er utrygge for at denne delen av behandlinga ikkje er god nok. Senterpartiet fekk fleirtal for ein gjennomgang av pasientreiseordninga, og vi har venta i ein del år på at regjeringa skulle fremja ei sak om forbetringar. Det gjeld forbetringar i pasientreiseforskrifta, men det gjeld også ein gjennomgang av anbodspraksisen til helseføretaka og varetakinga av eit forsvarleg pasienttilbod. Det har kome skuldingar om at helseføretaka driv ein anbodspraksis på dette området som fører til sosial dumping. Det er også eit problem at iallfall i Helse Bergen og i mitt område har helseføretaket rett og slett latt vera å inngå avtale med taxiselskap, slik at pasientar må leggja ut for reisa sjølve. Poenget er at det er ein del pasientar som faktisk ikkje har råd til det. Vi har no fått fleirtal for eit forslag i innstillinga om at alle føretak må ha ein avtale med taxiselskapa, slik at ansvaret for pasienttransport og betaling for det ikkje vert lempa over på dei sjuke pasientane. Eg har ingen forslag å ta opp, men eg vil seia at Senterpartiet støttar forslag nr. 2, frå SV, i innstillinga.