Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-05-31:
Det er personbeskatningen og næringslivsbeskatningen vi skal drøfte nå. Senterpartiet er helt klar på at det er skatt etter evne som skal legges til grunn for personer, og når det gjelder næringslivets beskatning, er det en kombinasjon av at en skal betale skatt til fellesskapet, samtidig som skattesystemet for næringslivet skal være med og utvikle et robust og samfunnsnyttig næringsliv. Vi skal altså ha en progressiv inntektsbeskatning for personer, kombinert med et betydelig fribeløp i formuesskatten. Det er det regjeringa følger opp, og det er vi svært fornøyd med. Det store flertallet av personer er lønnsmottakere, men det er også om lag 190 000 personer som er sjølstendig næringsdrivende. De sjølstendig næringsdrivende er en gruppe alle i denne sal snakker vel om, alle ønsker det sterkt, i skrift og tale, og alle ønsker flere sjølstendig næringsdrivende. Senterpartiet er veldig glad for dette og føler da et spesielt ansvar for å følge opp situasjonen til de sjølstendig næringsdrivende. Sjølstendig næringsdrivende driver næringsvirksomhet med ubegrenset økonomisk ansvar. Det er et prinsipp som er svært viktig, og som er for lite påaktet. Når en driver næringsvirksomhet med ubegrenset økonomisk ansvar – vel, da satser en. Når vi har en virksomhet som gjelder både næring og person, som kommer inn under både næringsbeskatning og personbeskatning, og hvor inntektene varierer, mange ganger mye over år, er det viktig å hensynta sjølstendig næringsdrivendes spesielle forhold. Derfor er det vesentlig at vi tenker nøye gjennom de rammebetingelsene som legges for sjølstendig næringsdrivende. En rekke sjølstendig næringsdrivende sliter med at de sosiale rettighetene er for svake. Spesielt gjelder det sjølstendig næringsdrivende med høy gjeld. Rentekostnaden i virksomheten skal trekkes fra i foretaksmodellens beregning av personinntekt, og i kapitalkrevende virksomheter med lav egenkapital vil en derfor kunne få svært lav eller ingen beregnet personinntekt. Uten personinntekt mister den næringsdrivende retten til sykepenger, fødselspenger og muligheten til pensjonsopptjening fra folketrygden eller individuelle ordninger. Dette er en svakhet ved foretaksmodellen. Derfor bør det tas initiativ til at skatteloven § 12-11 annet ledd bokstav a endres til at følgende poster kan legges til, istedenfor at de skal, slik som det står i dag. Dermed vil skattyter få en valgfrihet. Det er også en utfordring når det gjelder avskrivningssatsene for driftsbygninger, spesielt i landbruket, fordi dagens avskrivningssatser er slik at med 4 pst. saldoavskrivning er verdifallet, slitasjen og den reduserte inntektsmuligheten fra bygningen, raskere i virkeligheten enn i skatteregnskapet. Derfor bør avskrivningssatsen økes fra 4 til 8 pst., slik at det blir samsvar mellom verdifall og avskrivningssats. Dermed vil om lag 90 pst. av avskrivningene kunne skje i løpet av en 30-årsperiode, og vi kommer mer på linje med det som er forholdene i Sverige og Danmark. Det er også slik at når det gjelder skattetrykket for inntekter som reinvesteres i næringen, er det urimelige forhold for sjølstendig næringsdrivende. Gjennom den løpende beskatningen av enkeltpersonforetak er det sammenlignet med aksjeselskapene vanskeligere å finansiere framtidige investeringer med egenkapital. En uheldig konsekvens av skattereformen er skattlegging av realisasjonsgevinster som personinntekt. Dette betyr at en betydelig mindre andel av inntektene fra realisasjoner kan reinvesteres i virksomheten, og i naturlig sammenlignbare land er det ikke naturlig å bruttobeskatte inflasjonsgevinsten. Konsekvensen av denne omleggingen er for lite drøftet i gjennomføringen av skattereformen, og vi håper at det er noe som en kan se nærmere på, bl.a. fordi ved salg av hus er gevinsten skattefri dersom du har bodd der over en viss periode. Tilsvarende er det jo et gjentakende poeng knyttet til beskatning ved ekspropriasjon, hvor det er vesentlig å drøfte om ikke det bør likebehandles med reglene for betinget skattefritak ved realisasjon av festet tomt. Tilhørende har vi den varige debatten omkring fritak for formuesskatt ved arbeidende kapital. Det er driftsmidler som ikke gir arbeidsfri inntekt, og bør derfor fritas for formuesskatt.