Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Staten er en stor eier i norsk næringsliv. Mange av selskapene der staten eier aksjer, har verdensledende kompetanse og bidrar gjennom sin tilstedeværelse og ledelse i Norge til å opprettholde et nyskapende og konkurransedyktig næringsliv. Dette gjelder også Aker Solutions, som er en ledende og global leverandør av avanserte teknologiske løsninger. Selskapet er langt framme bl.a. når det gjelder å levere løsninger for å hente opp petroleum på store havdyp og under utfordrende klimatiske forhold. Et betydelig innslag av norsk, langsiktig eierskap bidrar til å sikre at bedriftene har hovedkontor og forskningsaktiviteter i Norge. Det er av stor betydning. Ved hovedkontoret til Aker Solutions fattes beslutninger av stor betydning for selskapets forretningsmessige og strategiske utvikling og for utviklingen av andre norskbaserte virksomheter som er underleverandører til dette selskapet. Det er i denne sammenhengen vi må se det statlige eierskapet i Aker Holding, som er forankret i Stortinget ved vedtaket av 11. desember 2007, der Nærings- og handelsdepartementet fikk fullmakt til å gjennomføre et kjøp av 30 pst. av aksjene i Aker Holding. Eierskapet i Aker Holding sikrer som kjent staten, gjennom en aksjonæravtale, negativ kontroll over en del viktige spørsmål, som bl.a. plassering av Aker Solutions’ hovedkontor, sjøl med en relativt liten eierandel på 12 pst. Den 2. april i år offentliggjorde, som kjent, Aker Solutions de fem mye omtalte aksjetransaksjonene og en lånetransaksjon. Aker ASA-konsernet var part i alle disse transaksjonene. Det samlede omfanget var betydelig. Aksjemarkedet reagerte negativt på nyheten om transaksjonene. På bakgrunn av den informasjon som var tilgjengelig 2. april, gav jeg uttrykk for at departementet mente at beslutningsprosessen burde vært annerledes, og, som jeg tidligere også har orientert kontroll- og konstitusjonskomiteen om, bad jeg om tre ting: For det første ville jeg på vegne av staten ha en uavhengig gjennomgang av transaksjonene. For det andre bad jeg om at transaksjonene i mellomtida måtte stilles i bero. For det tredje bad jeg om at denne saken burde bli behandlet på generalforsamling, slik at alle aksjonærer kunne få sagt sitt, for dette handler også om å verne om aksjonærdemokratiet. Dersom dette ikke kunne oppfylles, mente jeg at transaksjonene måtte reverseres. I den løsninga som nå foreligger mellom Aker, Saab, Investor og staten, er disse forholdene ivaretatt. Den løsninga som nå foreligger, tilfredsstiller derfor de kravene som vi stilte. Jeg vil også understreke at jeg aldri på noe tidspunkt i denne fasen har gitt uttrykk for noen oppfatning rundt prisen eller strategien bak transaksjonene. Jeg merker meg at i innstillinga fra kontroll- og konstitusjonskomiteen viser en samlet komité til behovet for et aktivt og bevisst eierskap fra statens side. Det er jeg helt enig i, og det er i tråd med Regjeringas eierskapspolitikk slik den kommer til uttrykk i St.meld. nr. 13 for 2006–2007, Et aktivt og langsiktig eierskap. Jeg har også merket meg at komiteen mener saken illustrerer behovet for en tydeliggjøring av statens forventninger når det gjelder informasjon fra selskapene. Nærings- og handelsdepartementets erfaring opp gjennom årene er at dette gjennomgående ikke har vært noe problem. På bakgrunn av denne saken er det likevel naturlig å gjennomgå dette. Tre av de fire eierne i Aker Holding AS – staten, Saab og Investor samt styremedlemmer både i Aker Holding AS og i Aker Solutions ASA – stilte spørsmål ved beslutningsprosessen. Videre påpekte Aker ASAs eget revisjonsutvalg den 14. april i år at de gjerne skulle sett at disse transaksjonene hadde vært bedre forankret. Det er selskapet ved daglig leder og styret som skal sørge for en forsvarlig saksbehandling, og det er selskapets ansvar å informere og eventuelt også involvere eierne slik at de kan ivareta sine interesser. Styrevervet er et verv for selskapet, og et styremedlem er selskapets tillitsvalgte og representerer hele aksjonærfellesskapet, også når representanten er valgt av staten. Selskapet kan derfor ikke anta at en sak er forankret hos staten bare styremedlemmet er valgt av staten og skulle vært informert. Med andre ord: De møter departementet har med et styremedlem, erstatter ikke den kontakt som det tilligger daglig leder og styreleder å ha med aksjeeierne på vegne av selskapet. Jeg registrerer at det er blitt reist kritikk mot den løsninga vi nå er enig om, bl.a. på bakgrunn av at generalforsamlingsbehandlinga visstnok ikke skulle være reell ettersom staten på forhånd hadde bestemt seg, og ettersom behandlinga skjedde etter at transaksjonene var gjennomført. Til det første vil jeg si at det er en selvfølge at eierne i Aker Holding, altså Aker, Saab, Investor og staten, på forhånd var blitt enige om hvordan Aker Holding, som største aksjonær i Aker Solutions, skulle stemme på generalforsamlinga. Det skulle bare mangle! Det innebærer ikke at generalforsamlingas behandling av transaksjonene var uten betydning, tvert imot. Når Aker Solutions og andre selskaper har sonderinger med store eiere i forkant av generalforsamlinger, er det nettopp for å unngå den type situasjoner der store eiere stemmer ned viktige forslag. Slik gjøres det i andre store saker, slik det f.eks. skjedde ved utskillelsen av Yara fra Hydro, ved sammenslåinga mellom Hydros oljevirksomhet og Statoil, ved tilbakekjøpsprogrammer av egne aksjer i flere av de børsnoterte selskapene, osv. Til det andre, om at behandlinga skjedde etter at transaksjonene var gjennomført, vil jeg si at vi gjerne hadde sett at generalforsamlinga i Aker Solutions fikk behandle transaksjonene før disse ble gjennomført – sjølsagt. Det er jo nettopp det som er kjernen i denne saken. Jeg vil vise til at Aker Solutions i en pressemelding den 20. april skrev at inntil en ny gjennomgang av uavhengige rådgivere var klar, «vil virksomhetene som er kjøpt fra Aker ASA-konsernet bli opprettholdt som selvstendige enheter. Aker ASA har på sin side akseptert at oppgjøret for aksjene i de aktuelle selskapene Aker Oilfield Services, Aker DOF Deepwater, Odim og Midsund Bruk ikke vil skje før i slutten av mai». Nå har transaksjonene som kjent fått generalforsamlingas tilslutning, og det er vi fornøyd med. Jeg trur alle kan være enige om at vi helst skulle ha vært foruten den situasjonen som vi har vært oppe i de siste månedene. Staten er som kjent imidlertid en stor eier i et stort antall selskaper, og statlig eierskap er svært viktig for norsk økonomi, for norske arbeidsplasser og for norsk næringsliv. Departementet forvalter eierandeler i 20 selskaper. Departementet forvalter på vegne av staten verdier for flere hundre milliarder kroner. Derfor må vi også, sjøl om det kan være ubehagelig, være helt tydelige på hvor grensa går mellom hva selskapene kan og skal håndtere på egen hånd, og hvilke saker vi som eiere skal være med og bestemme i. Når det oppstår situasjoner hvor det er tvil om hvor denne grensa går, må vi ta den jobben det er å rydde opp, sjøl om det er krevende for alle som er involvert. Jeg er tilfreds med at vi nå har en løsning, og at saken er blitt forelagt eierne, slik både Saab, Investor og staten har bedt om. Aker Solutions er et av de viktigste industri- og teknologiselskapene i Norge. Jeg er nå opptatt av å se framover og bidra til en fortsatt positiv utvikling av dette selskapet av hensyn til norske arbeidsplasser. Gjennom statens eierskap sikrer vi at dette viktige selskapet skal drives fra Norge også framover.