Trine Skei Grande (Venstre), 2002-06-17:
Jeg skal fortsette med høystemtheten til representanten Haga. Jeg mener at bygging av opera representerer det største kulturløftet for hele landet siden vi bygde Nidarosdomen i Trondheim. Det er et bygg som dersom vi lykkes, kanskje vil være det viktigste signalbygget, det viktigste bygget som vil bli forbundet med landet, i lang tid framover. Vi bygger nå en opera landet skal være stolt over i kanskje mange hundre år framover. Det er et stort ansvar, og det er viktig at vi gjør det ordentlig. Bygging av opera er ikke et Oslo-prosjekt, som man kan få inntrykk av når man hører på enkelte i operadebatten, men det er et nasjonalt prosjekt. Venstre var opprinnelig for opera på Vestbanetomta. Avgjørelse om å bygge opera i Bjørvika ble tatt i 1999, og det skal vi følge lojalt opp. Snøhettas vinnerforslag i arkitektkonkurransen har fått en allmenn meget god mottakelse. Sjøl om opera som byggverk er svært viktig, er det enda viktigere at denne storstua skal få et kunstnerisk innhold som forsterker verdien av bygget. Arkitektur er viktig, men vil få sin høyeste verdi i samspill med kunstnerisk innhold. Det innebærer en forpliktelse i økt satsing på den kunstformen som skal inn i operaen. Det er en slik stor nasjonal, langsiktig sammenheng kostnadene må vurderes ut fra. Det er kostnadskrevende å bygge et internasjonalt monumentalbygg som en ny opera. Men dersom vi lykkes, er jeg overbevist om at verdien vi får igjen, er langt større enn det vi legger inn i finansieringa, og at det vil bli en opera som man kan være stolt av i hele landet. Bygginga av opera og utviklinga i Bjørvika er to forskjellige prosjekt, og kan gjennomføres uavhengig av hverandre, men bør likevel i denne debatten ses i sammenheng. Bjørvika-utbygginga er et viktig byutviklingsprosjekt for Oslo, en praktisk gjennomføring av en visjon om å utvikle fjordbyen i Oslo. Bjørvika blir en utvidelse av sentrum med 4 000–5 000 boliger, kultur og næring. Venstre har spesielt gjennom nåværende justisminister Odd Einar Dørum i en årrekke spilt en helt avgjørende rolle for å få etablert fjordbyen. En senketunnel er helt avgjørende for å få til en slik utvikling, slik at vi i Oslo, i samarbeid med staten, gis mulighet til å utvikle Bjørvika til et levende, intimt byområde som vil være den nye operaen verdig. Jeg er forundret over Senterpartiet som vil bygge opera i Bjørvika, men som i sin merknad ikke vil bruke statlige midler på en senketunnel. Man ønsker altså en permanent løsning med en opera plassert i et av landets største veikryss. Lettere er det da å forholde seg til Fremskrittspartiet, som aldri har sett verdien av å satse på kultur, som aldri har forstått at dette er en god investering, og som aldri har sett verdien av å legge til rette for utvikling av den intime storbyen i en menneskelig skala, men som ønsker en upersonlig byutvikling basert på maksimal utnyttelse av arealer, med de konsekvensene det får for områder som skal fungere etter utbygginga. Det er viktig – og vi setter pris på – at det er lagt opp til en miljøvennlig utbygging av både Operaen og Bjørvika som helhet. Og det er viktig å lage en reguleringsplan som legger opp til å begrense biltrafikken så mye som mulig i dette området som ligger så nært landets viktigste og største kollektivknutepunkt, nemlig Oslo S. Det ble sagt i debatten tidligere at man ønsket en opera som var for alle. Jeg oppfatter det slik at Operaen definitivt er for alle. Det er tydelig at Fremskrittspartiet ikke ser det, hvis de ikke vet hvor full operasalen faktisk er i forhold til andre scener i byen, og hvor stor bredde det er i den gruppa som faktisk benytter seg av Operaen. Jeg er like opptatt av at vi skal ha rom for det smale i en ny opera, at vi skal ha rom for kammeroperaen, at vi skal ha rom for at man skal tenke nytt, og at man skal ha mulighet til å prøve og eksperimentere med det nye. Jeg hadde en stor opplevelse som lærer, da jeg i Operaen hadde med meg 30 16–17-åringer på Oslo-tur. De spilte en rockemusikk på bussen på veien nedover som gjorde at jeg håpet at de ikke kunne engelsk. På returen var det ett spor som gikk om igjen og om igjen, for vi hadde vært i Operaen, og det eneste som dugde på bussturen hjem, var Tårnarien. Utfordringa nå er å få alle Oslo-politikere til å gjøre dette også til et monumentalbygg med hensyn til omkretsen, og at man sørger for at det ikke blir et lite sukkertøy i en skog av høyhus.