Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Først av alt vil også jeg få takke komiteen og aller mest saksordføreren, Geir Toskedal, for veldig godt arbeid. Så er jeg veldig glad for at SV, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre sammen med oss har gjort denne innstillingen veldig mye bedre enn det vi fikk fra regjeringen. Ambisjonen til Arbeiderpartiet er at Norge skal være verdens mest inkluderende samfunn. Vi skal gjøre mangfoldet til en attraktiv ressurs for økonomisk verdiskaping og kulturell utvikling. Knapt noe land har bedre forutsetninger enn Norge for å lykkes med det. Vi har lyktes mye, vi har gjort mange bra ting, og vi ligger godt an, men vi har fremdeles utfordringer og kan ikke slappe av i dette arbeidet. Regjeringens integreringsmelding uttrykker flere ting som vi i Arbeiderpartiet er helt enig i. Men den mangler både den tunge og den langsiktige politikken, og det vil dette området kreve. Vi registrerer også at regjeringen har brukt lang tid – vi har etterlyst den lenge – derfor var det på tide at meldingen kom. Nøkkelen til god integrering er å lære seg norsk og komme seg ut i arbeid – og ikke minst bli der. Bare slik kan vi sørge for et av de viktigste målene i integreringspolitikken, nemlig selvforsørgelse. God språkopplæring, utdanning og kvalifisering er avgjørende for at vi skal lykkes med det. Det må være en hovedoppgave å sette kommunene og arbeidslivet i stand til å få folk inn i arbeid og deltakelse. De som kommer til Norge, representerer en ressurs hvis vi gir dem muligheten til å lykkes. Vi skal stille krav, og vi skal stille opp. Vi må sørge for at alle blir en del av den norske samfunnskontrakten: Du skal gjøre din plikt, og du skal kreve din rett. Her som ellers er arbeid til alle jobb nummer én. Arbeidslivet har vært en suksessformel som vi har nytt godt av gjennom mange år, og Arbeiderpartiet mener at en styrking av arbeidslinjen er svaret på dagens utfordringer. Vi må sørge for at de som kommer hit og skal bosette seg her, ikke havner i utenforskapet. Havner de der, er faren for at de blir der, veldig stor. Dette bør både statsministeren og regjeringen ta på alvor. Denne meldingen inneholder altfor få tiltak, og altfor mange av de tiltakene som foreslås, skal enten utredes, undersøkes, gjennomgås, vurderes eller kartlegges. Mens dette arbeidet pågår, er faren stor for at flere havner i utenforskapet. Det som også er helt avgjørende i integreringspolitikken, er at kommunene settes i stand til å gjøre den jobben. Det er ute i kommunene folket bor og tiltakene skal iverksettes. Det krever god kommuneøkonomi. Derfor må regjeringen sikre kommunene økonomiske ressurser til å gjøre den jobben. Så langt har de ikke vist handlekraft til å gjøre det. Faren med ikke å gjøre det er at tiltakene ikke kommer ut, og at en setter grupper opp mot hverandre når kommunen skal gjøre økonomiske prioriteringer. Integreringen må starte fra dag én. Når folk kommer til Norge, må vi bruke ressursene på å avgjøre hvem som skal få opphold, og hvem som ikke skal få opphold. Slik kan vi fortest mulig komme i gang med tiltak for dem som skal bli. Like viktig er det å rette innsatsen mot dem som allerede har bosatt seg i Norge. Tryggheten i menneskers liv er å ha tak over hodet, mat på bordet og – viktigst av alt – en jobb å gå til. Da er språk, bolig og arbeid det viktigste. Arbeiderpartiet vil at asylsøkerne allerede i mottak får undervisning i norsk og samfunnsfag. Derfor vil vi gjeninnføre 250 timer med norskundervisning i mottak. Det er underlig at regjeringen kutter i norskopplæring på mottak – det som er en av nøkkelfaktorene for å lykkes i hverdagen og i arbeidslivet. Det er også viktig å få kvinner til å delta i arbeidslivet, og da er det viktig at vi prioriterer barnehageplasser, slik at kvinnene kan gå ut i arbeid. I dag er det en stor andel innvandrerkvinner som ikke deltar i arbeidslivet. Vi må snu den trenden og legge til rette for at det kan skje. Et av de viktigste virkemidlene for å få det til hadde vært å avvikle kontantstøtten og erstatte den med ventelønn for dem som ikke får barnehageplass. Arbeiderpartiet stiller seg undrende til at regjeringen ikke ser at dette er til hinder for god integrering. Arbeiderpartiet ønsker også å innføre lønnstilskudd til bedrifter. Svaret er ikke lavere lønn og midlertidighet. Det vil bare skape nye klasseskiller i arbeidslivet. Arbeiderpartiet ønsker å ha en aktiv boligpolitikk – øke bostøtten, skaffe flere utleieboliger og ikke minst styrke rammen til Husbanken. Til slutt det kanskje aller viktigste: Vi må styrke frivilligheten. Frivillige er uvurderlige i integreringsarbeidet. De må anerkjennes og stimuleres ytterligere – utover det vi har gjort til i dag. De er ildsjeler som skaper en bedre hverdag for alle. Dette klarer vi om vi vil, og vi i Arbeiderpartiet – vi vil. Jeg tar til slutt opp Arbeiderpartiets forslag.