trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Henrik Asheim (Høyre), 2020-12-09:
Jeg takker for spørsmålet. Universiteter og høyskoler får sin årlige rammebevilgning over kapittel 260, som heter Universiteter og høyskoler, i statsbudsjettet. Det er dette kapitlet vi ser på når vi beregner realveksten for universitetene og høyskolene. Ingen av disse midlene er søknadsbasert. De fordeles til universitetene og høyskolene direkte. For å si litt kort om beregningen av realvekst: I 2020 får universiteter og høyskoler 38,9 mrd. kr over kapittel 260. Dette inkluderer endringer som regjeringen har foreslått til nysalderingen av statsbudsjettet for 2020. I 2021 foreslår regjeringen å tildele 40,7 mrd. kr til universiteter og høyskoler etter budsjettavtalen med Fremskrittspartiet. Den samlede realveksten i bevilgningen til universiteter og høyskoler på kapittel 260 fra 2020 til 2021 er 1,4 pst., eller 557 mill. kr. Vi har da lagt til grunn et anslag på pris- og lønnsvekst fra 2020 til 2021 på 3,2 pst. Den faktiske realveksten avhenger av hva pris- og lønnsøkningen faktisk blir i 2021. Denne budsjettveksten for universitetene og høyskolene inkluderer flere elementer. Det inkluderer opptrapping av satsinger fra tidligere år, slik som f.eks. til nye kull av studenter til økt studiekapasitet fra tidligere år. I tillegg kommer helt nye satsinger i 2021, men også reduksjoner som ABE-reformen. I 2021 kommer budsjettøkningen først og fremst fra videreføring og opptrapping av tidligere vedtatte studieplasser og rekrutteringsstillinger og økning i resultatbasert uttelling. I tillegg til rammebevilgningen til universiteter og høyskoler over kapittel 260 bevilges det midler på andre budsjettkapitler til søknadsbaserte ordninger. Jeg understreker at disse søknadsbaserte midlene ikke legges inn i rammebevilgningen til universiteter og høyskoler. De regnes derfor ikke med i anslaget for realvekst, men kommer i tillegg. Dette inkluderer f.eks. ordningen for oppgradering og modernisering av universitets- og høyskolebygg og de søknadsbaserte ordningene til bl.a. fleksible utdanningstilbud i Diku. Selv om ABE-reformen også omfatter universiteter og høyskoler, er realiteten den at denne regjeringen har sørget for at universitetene og høyskolene samlet sett har hatt en solid realvekst over flere år.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-12-09:
La meg begynne med å si at svaret mitt gir grunn til å mene nettopp det at økningene som siden 2013 er på 6,9 mrd. kr i realvekst for universitetene og høyskolene på kapittel 260, viser at dette flertallet siden 2013 har prioritert denne sektoren. Så er det slik at for forskning har vi en lang rekke virkemidler. Det er også viktig å huske på at vi har en langtidsplan for forskning som er trappet opp år for år, og som har sitt siste år i 2021 før det kommer en ny langtidsplan. Den er fulgt opp, og bevilgningene til forskning er økt under koronapandemien i tillegg til den veksten som har vært gjennom alle disse, så langt, åtte statsbudsjettene. Så er det riktig at forliket tok noe mer av avsetningen til Norges forskningsråd. Det er naturligvis noe annet enn å kutte i forskning. Dette er midler som står som avsetning i Forskningsrådet, og som dermed egentlig skulle overføres til neste år.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-12-09:
For det første er jeg litt usikker, men jeg tror 250 er et galt tall. Jeg tror vi har med oss ca. 1 000 studieplasser fra tidligere tildelte oppå de 4 000 som allerede er der, altså 5 000 studieplasser ekstra i 2021. Det andre er at da denne krisen rammet og vi oppjusterte med 4 000 studieplasser, kunne man egentlig se for seg å oppjustere med enda flere. Utfordringen var bare at krisen kom i mars. Det gjorde at vi måtte gjøre noe veldig uvant også for sektoren, som gjør det vanskelig for sektoren, nemlig at vi måtte komme i revidert nasjonalbudsjett med flere studieplasser samme høst. Derfor måtte vi ha tett dialog med sektoren om hva de faktisk var i stand til å trappe opp. Det andre regjeringen gjorde, var å være veldig tydelig på at de plassene skulle komme på studier hvor vi vet vi kommer til å trenge kunnskap og kompetanse i årene fremover, f.eks. sykepleie, lærerutdanning osv. Så er spørsmålet hvordan vi skal forholde oss til dette i fremtiden. Jeg tror uansett hvilket flertall som er i Stortinget, og hvem som sitter i regjering, kommer man til å se på det i de årlige budsjettene. Det er alltid en avveining mellom flere studieplasser og f.eks. kvalitet eller studiefinansiering.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-09:
CO 2 -kompensasjonsordninga er og har vore ei høgt prioritert sak for denne regjeringa. Vi meiner det er viktig å unngå at industri legg sine investeringar utanfor Europa som følgje av auka straumkostnader som kjem som ein konsekvens av at ein prisar CO 2 høgare, og som ein konsekvens av EUs kvotesystem. Industrien har ei viktig rolle i utviklinga av berekraftige produkt og løysingar som er nødvendige for det grøne skiftet, både i Noreg, i EU og i eit internasjonalt perspektiv. Vi har difor jobba aktivt opp mot Kommisjonen og opp mot EFTAs overvakingsorgan ESA for å vareta norske interesser i denne saka. Det er nettopp ESA som kjem til å fastsetje retningslinjene for CO 2 -kompensasjon for EFTA-landa. I fotnote 11 i EUs retningslinjer er ESA, på grunn av den norske vasskrafta, gjeve eit handlingsrom overfor EFTA-landa som ikkje gjeld tilsvarande for EUs medlemsland. Regjeringa jobbar no for at ESA skal ta omsyn til Noregs spesielle situasjon med tanke på vasskraft, og at vasskrafta vil ha ein verknad både for karbonfaktoren og i vurderinga av kva for enkeltverksemder som vert rekna som karbonlekkasjeutsette når det endelege regelverket er klart.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-09:
Eg får understreke at dette er førebelse vurderingar ut frå slik regelverket no ser ut til kunne verte, men regelverket er ikkje endeleg. Så vi veit enno ikkje med sikkerheit, før vårt arbeid opp mot ESA er ferdig, og ESA sitt arbeid er ferdig, kva verksemder som vil verte omfatta, og kva karbonfaktoren vil vere. Men den lista som representanten nemner, er for så vidt rett med tanke på kva bedrifter som ser ut til å kunne falle heilt eller delvis ut, med unntak av Yara Porsgrunn, så vidt eg er kjent med. I tillegg er det elleve bedrifter som vil kunne kome inn i ordninga, som ikkje er der per i dag, som òg er ei rekkje viktige industribedrifter. Så dette er jo eit regelverk der ein må sjå på, fagleg, kven som er karbonlekkasjeutsette. Det er veldig viktig for at regelverket skal vere ordentleg og rettferdig. Vi har hatt nokre faglege ueinigheiter med EU om det. Eg opplever at vi har fått gjennomslag for eit større handlingsrom, og no vert det ESA som skal fastsetje det endelege regelverket.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-09:
Regjeringa varsla allereie i industrimeldinga i 2017 at vi ønskjer å fortsetje med CO 2 -kompensasjon for industrien også etter 2020. Med dei nye retningslinjene ligg det jo godt til rette for det, og det er bra. Så er det rett som representanten seier, at det er for så vidt to viktige spørsmål her. Det eine er kva industriar og kva enkeltbedrifter som er omfatta, og det er veldig viktig, og så er det også viktig kor stor støtta kan vere. Det er klart at då er karbonfaktoren ein ting som er veldig viktig i dette. Der opplevde vi at i det opphavlege utkastet til løysing her, tok ikkje Kommisjonen nok omsyn til effektane som vi ser i den nordiske kraftmarknaden. For den norske kraftprisen er ikkje berre avhengig av kraftproduksjonen i Noreg, fordi vi er ein del av ein felles marknad. Vi opplever å ha fått forståing for vårt syn, og no er det i alle fall ei moglegheit for at ESA kan fastsetje dette på ein meir rett måte, slik vi meiner det burde vere. Eg trur ikkje eg skal kommentere enkeltbedrifter, for det som er viktig for oss, er at det skal vere rettferdige konkurranseforhold for våre bedrifter generelt, og der har vi ein del innspel til ESA, som vi har gjeve, og vi håpar på eit godt resultat.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-04:
Jeg har den glede å fremme et forslag på vegne av Kari Elisabeth Kaski, Lars Haltbrekken, Karin Andersen og meg selv om helsehjelp til alle i Norge, også til papirløse migranter samt tilreisende EØS-borgere uten helsetrygdekort.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-04:
«Årlig rammes om lag 12 000 i Norge av hjerneslag. Uansett alder oppleves det utfordringer med overganger mellom ulike livsfaser. Hva vil statsråden gjøre for å sikre en bedre tverrfaglig oppfølging fra barn til ungdom, fra ungdom til voksen, fra spesialisthelsetjenesten til kommunalhelsetjenesten, og fra yrkesaktiv til AAP/ufør?»
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-04:
Ja, individuell plan er fint. Jeg fikk aldri det da jeg fikk slag. Kommunene er viktig, men vi vet at mange ikke får hjelpen de trenger. En liten jente fikk slag da hun var sju år. Fram til hun var 18 år fungerte oppfølging og rehabilitering. Alt stoppet opp fra 18-årsdagen – det ble tilfeldig hva hun fikk av videre behandling i kommunen. Hun studerte etterpå 67 pst., men da fikk hun ingen mentor, siden ordningen fra Nav bare er for dem som studerer under 50 pst. Hun vil jobbe og være med i samfunnet, men nå er hun 26 år, har nedsatt funksjonsevne, har studielån og er uten inntekt. Hva vil ministeren gjøre for at alle som henne kan få et bedre liv?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-04:
Til det første i svaret: Retningslinjer er veldig fint, men det er ingen ressurser på bordet i kommunene, og vi vet at mange av dem ikke har ressurser for å bygge opp rehabilitering. En gutt fikk også slag da han var sju år, med stor reblødningsfare. Oppfølgingen etter hjerneslaget fungerte godt i spesialisthelsetjenesten, men ikke så bra i hjemkommunen. Mor er aleneforelder og må ta et valg om å ha tilsyn med sønnen, eller å returnere til jobb, da omsorgslønnen stoppes etter kort tid. Et annet eksempel er en dame på 44 år som falt ut av systemet ved sykehuset allerede ved utskrivelsen – hun fikk ingen hjelp i kommunen. Hun er i dag ufør, i en alder av 48 år. Hva vil ministeren gjøre for disse personene?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-11-04:
Eg vil på vegner av stortingsrepresentantane Marit Knutsdatter Strand, Jenny Klinge, Ole André Myhrvold og meg sjølv fremja eit forslag om ein brei gjennomgang av tilbodet til barn og unge med behov for hjelp for psykiske plager og lidingar og tiltak for å styrkja barne- og ungdomspsykiatrien i Noreg.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-11-04:
«Lukas Stiftelsen fikk i 2019 i oppdrag å etablere, utprøve og evaluere et frittstående hospice ved Betania Malvik. I statsbudsjettet for 2019 ble 30 mill. kr øremerket til prosjektet. I 2020 ble posten gjort søkbar og Lukas Hospice ble tildelt et tilskudd på vel 19 mill. kr. En av forutsetningene for opprettelsen av Lukas Hospice i 2019 var at dette skulle være et femårig prosjekt. Forutsetningene er nå vesentlig endret. Ansatte er permittert. Hvorfor har ikke regjeringen sikret forutsigbarhet for Lukas Hospice i prosjektperioden?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-11-04:
Det er litt vanskeleg å forstå at regjeringa satsar på lindrande behandling og på mangfaldet i dette tilbodet samtidig som eit prosjekt som dei sjølve har løyvd 30 mill. kr til i 2019, no må stengja dørene og senda pasientane sine heim fordi den statlege finansieringa sviktar. Eg høyrer kva statsråden seier, at det aldri har vore gjort ein avtale med Lukas Stiftelsen om hospice. Men det er òg slik at dei fekk midlane i 2019 basert på ein prosjektsøknad. Det vert veldig vanskeleg å forstå at ein frå regjeringas side, frå stortingsfleirtalets side, gir midlar til ein prosjektsøknad, men ein sørgjer altså ikkje for at prosjektet kan vidareførast i meir enn eitt år.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-11-04:
Lukas Stiftelsen seier sjølv at dersom dei hadde visst at dei berre fekk finansiering for eitt år, hadde dei sjølvsagt aldri sett i gang dette prosjektet. Det er ein kompetansearbeidsplass det vil kosta å oppretta som tilbod frå starten av. Det fyrste året var faktisk ikkje dette ei søkbar ordning, dei fekk tilskot frå dagens regjeringsparti i budsjettforhandlingane. Da synest eg det ikkje er bra på nokon som helst måte å gå tilbake på det som dei oppfatta som ei sikker finansiering. Det er regjeringa og regjeringspartia som har gjort dette til ei søkbar ordning, og som òg har prioritert 30 mill. kr til eit barnehospice i Kristiansand, som tar veldig mykje av denne posten, medan tilbodet i Malvik no har stengd dørene sine. Ser ikkje statsråden at å gi 50 mill. kr til noko som ikkje vert noko av, er dårleg politikk frå regjeringa si side?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
Mitt spørsmål går til kommunal- og moderniseringsministeren. Kommuneøkonomien er en av de viktigste økonomiene her i landet. Det er kommunene som skal sørge for at ungene våre får en god og trygg skolegang. Det er kommunene våre som skal sørge for at vi har plass i barnehagen. Det er kommunene våre som skal sørge for at våre sykeste eldre som har behov for sykehjemsplass, får det. Det er kommunene som har ansvaret for at brannmannskapene er på plass når det trengs. Listen over kravene til hva kommunene skal innfri av velferdstjenester, er lang. Så leverer regjeringen og statsråden sitt budsjettforslag til kommunene for 2021. Ordførere og folkevalgte over hele landet reagerer svært negativt og sier rett ut at dette blir et kuttbudsjett. Nå holder vi koronasituasjonen utenfor – det blir et regnskap for seg. Kommunene varsler om kutt i dagtilbudet innenfor psykisk helse, kutt i støtte til lag og foreninger, hjemmehjelpstilbud kuttes – listen over kuttforslag er lang. Karmøy varsler 4 mill. kr i kutt til ressurskrevende brukere. Skien varsler 1 mill. kr i kutt til lag og foreninger. Namsskogan må kutte 7 pst. i driftsbudsjettet. I Indre Østfold kommune går hovedverneombud og tillitsvalgte ut og ber om hjelp, rammene er for trange. Vi ser at når kommunene først skal dekke opp for lønn, pensjoner til sine ansatte, økte utgifter til ressurskrevende brukere, barnehagenorm og andre lovkrav, strekker ikke pengene til. Hvorfor mener statsråden at disse kommunene allikevel får penger nok, når vi hører tilbakemeldingene? Hvorfor prioriterer statsråden fortsatt kutt i formuesskatten til Norges finanselite når vi samtidig ser tydelig at kommunene må kutte i velferdstilbud og støtte til frivilligheten?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
Når man regner sammen utgiftene og ser på inntektene som kommunalministeren vil gi til kommunene, er og blir budsjettforslaget for 2021 et minusbudsjett. Det er et ordføreropprør der ute, som statsråden sa. Norske ordførere – uavhengig av fargen på jakkenåla – bruker ikke å gå til opprørsstemning uten at det er gode grunner for det. Hvorfor er det så vanskelig for statsråden å innrømme at han og hans regjering rett og slett prioriterer andre ting og ser på dem som viktigere enn velferdstjenestene ute i kommunene, der folk bor? Hvorfor kan ikke statsråden lytte til bekymringsmeldingene som kommer fra kommuner over hele landet, og hvorfor kjemper ikke statsråden hardere for sin sektor når regjeringen skal fordele pengene? Er kommunalministeren kanskje enig med sin kollega helseministeren i at det er ordførerne og kommunestyrene som ikke kan håndtere pengene, at de er sløsaktige og ikke kan prioritere?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2020-11-04:
Det er beklagelig å høre at statsråden for kommunene er ganske døv når det kommer til å høre på dem som står i det til daglig. Med Arbeiderpartiets forslag til statsbudsjett ville kommunene ha hatt om lag 3 mrd. kr mer å sy sammen sine budsjetter med årlig. 3 mrd. kr er en pen slump penger, og det ville gitt kommunene større muligheter til å ansette f.eks. sykepleiere, lærere, barnehageansatte og jordmødre i hele, faste stillinger. Kommunene ville hatt større muligheter til å støtte opp om frivillige lag og foreninger, som gjør en fantastisk jobb i sine lokalmiljøer. Tilbake til hovedverneombudene i Indre Østfold, som roper varsko, Lillehammer kommune, som går i minus, og Fredrikstad kommune, som sier at det er ingen vekst i budsjettet – mener statsråden at 3 mrd. kr mer i året til kommunene ville ha vært bortkastede penger, eller er statsråden enig i at 3 mrd. kr mer til kommunene i året ville gjort det enklere f.eks. å ansette flere lærere og sykepleiere, gjort det lettere å støtte frivilligheten og lettere å gi folk hele, faste stillinger?
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
De siste årene har vært gode år for kommunesektoren. Det har vært solide overskudd gjennom flere år. Det har medført at kommunesektoren ved inngangen til 2020 hadde 67 mrd. kr på bok, mot 30 mrd. kr i 2013. Så er det et noe lavere driftsoverskudd i 2019 for sektoren samlet sett, rundt 2 pst., altså på linje med TBUs anbefaling, men sett under ett de siste årene har det vært gode år for kommunesektoren, som har gjort det mulig for dem å sette penger på bok. Så er det ingen tvil om at det er store variasjoner mellom kommunene, så selv om det for sektoren som helhet har vært gode år, er det enkeltkommuner som av ulike årsaker har utfordringer med å få endene til å møtes. Jeg har vært i kontakt med de to ordførerne som står i spissen for Arbeiderpartiets ordføreropprop. Den ene er fra Rana kommune. De har jo hatt meget gode år de siste årene, 5–7 pst. driftsoverskudd, mange hundre millioner kroner på bok. Det er godt å se at det også er mange kommuner som klarer seg godt, og har gjort det de siste årene. Det er en misforståelse at det legges opp til et kuttbudsjett fra regjeringens side for 2021, tvert imot legger vi opp til en vekst i de frie inntektene. Ser vi på det reelle handlingsrommet til kommunene de siste ti årene, med unntak av 2015 og 2016, er den største veksten i 2021. Det reelle handlingsrommet øker med 700 mill. kr – dette kan man lese ut fra budsjettproposisjonen.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Da vi tok over regjeringskontorene i 2013, var det 46 kommuner på ROBEK-listen – nå er det 12. Som nevnt i mitt tidligere svar hadde kommunesektoren i 2013 30 mrd. kr på bok og ved inngangen til 2020 67 mrd. kr på bok. Så det å si at kommunene har lidd økonomisk under denne regjeringen, er feil. Det har vært solide kommuneoppgjør, og i tillegg har det vært høyere skatteinngang enn det som først var anslått. Det gjør at en kommune som Rana, som har meget solide overskudd, klarer seg godt. At de likevel stiller seg i spissen for et ordføreropprør – vel, det kan kanskje ha noe å gjøre med at det er noen måneder til valget. Vi legger opp til et solid opplegg for neste år, der det fortsatt vil være mulig å ha handlingsrom til å styrke velferdstjenestene i kommunene. Vi har også stilt opp under hele koronakrisen, og jeg har vært veldig tydelig på at kommunene skal være i stand til å levere gode tjenester både under denne krisen og etterpå. Derfor har vi et godt opplegg for neste år.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Vi har et inntektssystem for kommunene som skal sette dem i stand til å levere gode tjenester ut fra objektive kriterier i hele landet, uavhengig av hvor det er. Vi har styrket kommunenes handlingsrom alle de årene vi har sittet i regjering, og vi fortsetter å gjøre det inn i 2021, slik at kommunene skal være i stand til å gi innbyggerne sine gode tjenester og sette inn ressurser der det er behov for det. Men det er forskjeller mellom kommunene. Vi hadde en debatt om dette også litt tidligere i år, i vår, der representanten Lauvås trakk frem – hvis jeg ikke husker feil – Ås kommune, f.eks. De har økonomiske utfordringer fordi de trodde på en mye høyere befolkningsvekst enn det de fikk, og de investerte langt mer enn det var grunnlag for. Det har satt dem i en vanskelig situasjon, og allerede i januar i år satte de ned en gruppe for å håndtere konsekvensen av tidligere disponeringer. Det kan ikke jeg som kommunalminister legge meg borti. Her er det kommunalt selvstyre. Hvordan kommunene velger å bruke sine frie inntekter, må være opp til kommunene. Så er det min jobb å sette sektoren i stand til å levere gode tjenester til innbyggerne.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Jeg mener at det å ha penger på bok er et bedre utgangspunkt enn ikke å ha penger på bok. Det håper jeg representanten Sivertsen kan være enig med meg i. Så er jeg glad for at representanten Sivertsen er uenig med representanten Lauvås. Representanten Sivertsen tegner innledningsvis i sitt innlegg et bilde av at det er ganske gode tider i kommunesektoren og har vært det, men så mener representanten Sivertsen at det ikke er regjeringens fortjeneste. Vel, det er i hvert fall en annen virkelighetsbeskrivelse enn det representanten Lauvås la for dagen i sitt innlegg. Så jeg anbefaler at representantene fra Arbeiderpartiet kan bli enige om virkelighetsbeskrivelsen i Kommune-Norge før spørretimen istedenfor etterpå. Når det er sagt: Ja, det er store variasjoner mellom kommunene, det er ingen tvil om det, og vi må sette alle kommuner i stand til å levere gode tjenester til innbyggerne uavhengig av om de er små eller store. Så er det mange andre utfordringer som små kommuner har, nemlig at de har problemer med å tiltrekke seg den arbeidskraften de trenger, og de faglige ressursene de trenger, for å håndtere den situasjonen de står i. Det løser vi ikke over kommuneopplegget alene, det må vi også løse gjennom å se på kommunestruktur.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
I statsbudsjettet for neste år sammenligner vi epler og epler, fra år til år. Tabellen er helt tydelig – veksten i det reelle handlingsrommet for kommunene er på 700 mill. kr neste år. Det er altså den største veksten på ti år, med unntak av 2015 og 2016, uansett hvordan representanten Sivertsen velger å regne på det. Når det gjelder bemanningsnormer og andre pålegg som kommer fra storting og regjering, finansieres jo de over inntektssystemet. Dette er representanten Sivertsen vel kjent med. Det er altså ikke slik at det er underfinansierte oppgaver som ligger til grunn for dette. Da må vi se på kriteriene i inntektssystemet, og det har vi faktisk tenkt å gjøre. Vi har satt ned et utvalg som nettopp skal gå igjennom inntektssystemet, som man bør gjøre fra tid til annen, for å sørge for at det treffer best mulig der ute med tanke på de faktiske kostnadene for tjenestene som kommunene er pålagt å levere.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Jeg har stor respekt både for lokaldemokratiet og for Stortingets vilje, noe annet skulle tatt seg ut for en kommunalminister. Så er jeg helt enig i at det er mange kommuner som kjenner på at de er nødt til å tenke nytt om hvordan de skal løse oppgavene fremover, rett og slett fordi vi som samfunn står overfor noen store utfordringer. Vi vet at oljeinntektene kommer til å avta i årene som kommer, og det vil gjøre oss som nasjon fattigere. Vi vet også at det blir stadig flere eldre som skal forsørges av stadig færre – alt annet likt – i yrkesaktiv alder, og at den trenden rammer de små kommunene hardest og først. I Innlandet, f.eks., er vi allerede der at det er flere mennesker over 65 år enn det er mellom 0 og 19 år. Det er en stor bekymring for mange små kommuner i Innlandet. Derfor ser vi heldigvis at en del kommuner nå, f.eks. nord i Gudbrandsdalen, tar grep og ser på nye måter å organisere seg på. Og så vil jeg si at det ikke er effektivt å løpe fortere, det er effektivt å organisere seg på en slik måte at man ikke trenger å løpe fortere. Det må vi jobbe mer med både i kommune og stat fremover.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Jeg mener at det er det viktigste nå, men det var ikke det jeg fikk spørsmål om. Jeg fikk spørsmål om det ordinære kommuneopplegget for 2021. Hadde man spurt meg om hvordan vi skal løse koronautfordringene i 2020 og i 2021, hadde jeg svart på det spørsmålet, og det gjør jeg gjerne, for vi stiller opp for kommunene i den krevende situasjonen de står i. De som er ute i kommunene, står i førstelinjen, de gjør en fantastisk innsats med å bekjempe denne pandemien. Og ja, det er krevende, de fortjener all mulig honnør fra denne talerstolen og fra alle andre talerstoler rundt omkring i landet. Når jeg er ute og møter kommunene, er det også det første budskapet jeg har til dem. Vi har et opplegg sammen med KS. KS har regnet på og gjort prøver av utgifter i kommunene. De har lagt det til grunn i en arbeidsgrupperapport, som vi la frem for noen uker siden, som viser at vi har truffet ganske godt for sektoren samlet sett med koronautgiftene for inneværende år, men at vi ikke treffer godt nok for den enkelte kommune som har hatt store utgifter knyttet til smitteutbrudd. Derfor kommer vi tilbake til det i nysalderingen.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Det er ingen som ønsker å bruke så mye penger på et nytt regjeringskvartal. Når vi likevel foreslår det, er det fordi alternativene er få, de er dyre, og de er lite realistiske. Det er viktig å understreke at anslaget på opp mot 36 mrd. kr innebærer et usikkerhetsspenn på 10 mrd. kr. Det vi nå skal ta stilling til, er byggetrinn 1, som er 20,5 mrd. kr – kvalitetssikret. Byggetrinn 2 og 3 er anslått til 3,5 mrd. kr, altså 24 mrd. kr, samlet sett. Så kommer det andre omkringliggende prosjekter, kan man si, som bidrar til at kostnadene går opp, f.eks. å senke Ring 1. Jeg har også fått mange spørsmål til den ordinære spørretimen fra Senterpartiet, som går på kostnadene for enkeltelementer. Jeg kommer selvfølgelig til å svare på dem etterpå, men jeg kan gjerne ta svaret her også. Basiskostnadene for bygg A og D er henholdsvis 1,4 og 2,2 mrd. kr. Anslagene inkluderer ikke forventede tillegg, usikkerhetsavsetning, byggherrekostnader og rigg og drift. Basiskostnader for øvrige sikringstiltak i byggetrinn 1 er anslått til 2,5 mrd. kr, og det innbefatter perimetersikring, eksternt post- og varemottak, eiendomserverv og erstatninger. Det inkluderer ikke forventede tillegg, usikkerhetsavsetning, byggherrekostnader og rigg og drift for disse tiltakene. Sikkerhetstiltak er bygget inn i konstruksjonene både under og over bakken, derfor er det vanskelig å skille ut og kostnadsberegne dette isolert sett. Det er bra at Senterpartiet er opptatt av kostnader. Da vi hadde denne saken oppe i fjor, spurte Senterpartiets Heidi Greni om vi er i ferd med å være så arealeffektive at vi sparer oss til fant, og Senterpartiet foreslo å  øke  bygningsarealet betydelig. Det fikk ikke flertall.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Jeg diskuterer selvfølgelig gjerne forslag som kan bidra til å få ned prisen. De forslagene Senterpartiet har fremmet så langt, er egnet til å øke prisen, ikke å få den ned. Jeg har også bedt om en samtale med representantens partileder flere ganger, uten at han har kommet tilbake til meg, men jeg kommer til å invitere alle de parlamentariske lederne til en samtale om dette kvartalet, slik at vi kan diskutere dette spørsmålet nærmere, og også hva som bidrar til å drive kostnadene opp, for det er sikkerhet. Grunnkostnadene for det nye regjeringskvartalet når det kommer til sikkerhet, må tas uavhengig av hvor mange kvadratmeter man bygger på toppen. Selv om man da velger å ta i bruk noen av de byggene som ligger spredt rundt i byen, må man likevel sikre det kvartalet vi skal bruke ved Høyblokka, samtidig som man må ut med mer penger for å sikre bygg man i dag sitter med, permanent. Det koster mye penger. I tillegg vil det bety stengte gater og store inngrep for næringsdrivende og folk flest i byen. Så det er ikke så veldig mange gode, billige løsninger å velge fra.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Anslaget for å legge om Ring 1 er 2,2 mrd. kr. Men dette er ikke et kvalitetssikret tall; vi vil legge frem kvalitetssikrede tall for Stortinget. Så det kommer vi selvfølgelig til å komme tilbake til. Så merker jeg meg nå at representanten Nordlund omtaler det nye regjeringskvartalet som «en kontorørken». Det er et litt annet anslag enn det han hadde da vi diskuterte nettopp konseptet for det nye regjeringskvartalet her i Stortinget i juni i 2019. Da var det jo et bredt flertall, inkludert Senterpartiet, som sluttet seg til konseptet, nemlig at vi skal ha et åpent, trygt og tilgjengelig regjeringskvartal for de 4 700 departementsansatte som skal sitte der. Det skal fungere godt for byen, men det skal også fungere godt for departementene. Dette blir ikke råflotte kontorlokaler, det blir nøkterne, moderne lokaler. Det som driver kostnadene opp, er sikkerheten, og den må på plass, uavhengig av hvor vi sitter, fordi Stortinget jo har vedtatt en sikkerhetslov. Og la meg også minne om at Stortinget har vært litt opptatt av objektsikring tidligere.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Svaret på det er ja – i og for seg. Vi har godt belegg for å si at R5 ikke kan benyttes til departementslokaler uten at man da samtidig må stenge Ring 1 permanent, og heller ikke kan bruke Akersgata som kollektivgate i fremtiden. Det har noen samfunnsøkonomiske konsekvenser som er ganske betydelige for Oslo by, og det har noen konsekvenser for byens befolkning, som jeg tror vi som Oslo-representanter, uavhengig av hvilket parti vi til enhver tid representerer, også skal legge oss på minne. I sum er det altså store konsekvenser ved å velge å benytte R5. Det er selvfølgelig et valg man kan gjøre, men det har store konsekvenser for byen, og det har også kostnader ved seg.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
For å ta det siste først: Vurderingen den gang fra den rød-grønne regjeringen, som vi også sluttet oss til, var at det var enklere og bedre og ikke minst billigere å sikre ett kvartal enn å sikre mange enkeltstående bygg rundt omkring i byen. Så det var en veldig tydelig konklusjon fra et samlet sikkerhetsfaglig miljø, som den rød-grønne regjeringen sluttet seg til, og som vi også har lagt til grunn. Det er utgangspunktet for at vi bygger på den tomten vi gjør, og med de forutsetningene som ligger der fra før. Vi har skalert ned regjeringskvartalet med 28 000 m2. Det har vi gjort bl.a. ved å redusere arealnormen, slik at den nå blir 30 pst. lavere enn det vi sitter på i dag i staten, i det nye regjeringskvartalet. Men den er fortsatt på linje med det som f.eks. byråden i Bergen sitter på, så det er åpenbart fullt mulig å sitte godt med det antallet kvadratmeter. Og så har vi nye anslag for hvor mange ansatte som kommer til å jobbe i regjeringskvartalet, og det er altså 1 000 færre enn det vi la til grunn basert på veksten under den rød-grønne regjeringen i departementene.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Det kan jeg si noe om. Vårt anslag er at det ville øke prisen med opptil 2 mrd. kr hvis Senterpartiet hadde fått gjennomslag for det under stortingsbehandlingen i fjor. Det var jo også mange uttalelser under debatten den gangen som gikk på at dette var et kvartal som måtte stå seg i et hundreårsperspektiv, det skulle være et symbolbygg og vi skulle ikke spare oss til fant, for å bruke representanten Grenis ord. Så det er jo nye toner vi nå hører fra Senterpartiet i denne saken. Jeg tror vi i det politiske Norge er tjent med at vi slutter opp om dette prosjektet, fordi alternativene er få, de er dyre, og de er urealistiske. Alle de forslagene som nå kommer på bordet, har vi vurdert veldig nøye. Hadde det vært mulig å spare noen milliarder her og noen milliarder der, skal jeg love at jeg hadde vært den første til å gjøre det. Det er ingen som ønsker å bruke så mye penger på departementslokaler i Oslo, men med de føringene som ligger bl.a. fra Stortinget, er det ikke mulig å komme utenom.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Stortinget har tatt stilling til selve konseptet tidligere, i forbindelse med en stortingsmelding hvor alle deler av dette konseptet er beskrevet. Og ja, det er riktig at SV var alene om å ønske seg et annet konsept. Det fikk ikke flertall. Et bredt flertall har sluttet seg til dette. Stortinget har også bevilget penger hvert eneste år de siste årene. Ved slutten av dette året kommer vi til å ha brukt 4,5 mrd. kr på riving av bygg, på sikker teknisk infrastruktur, på oppstart av energiløsning for det nye regjeringskvartalet og erverv av tomt til byggetrinn 1. Så det er brukt veldig mye penger. Stortinget har vært informert om dette løpende. Det er, tenker jeg, godt informert til Stortinget hele veien om hvordan vi har tenkt å løse dette oppdraget, som Stortinget har gitt oss gjennom den stortingsmeldingen som man sluttet seg til i fjor, med bredt flertall.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Det er klart at det å stille krav om parkeringsplass på en øy som ikke har bilvei, kan fremstå som litt underlig, det skal jeg være enig i, uten at jeg kjenner denne saken konkret. Jeg er opptatt av, som representanten tar opp, at fylkesmennene skal vektlegge lokaldemokratiet tungt i sine beslutninger. Det har vi også sendt sterke føringer om. Samtidig er det viktig at kommunene gjør en god jobb med planarbeidet. For veldig ofte er det det som spenner ben under det kommunene ønsker å gjøre: at de ikke har laget en plan som åpner for det kommunen selv ønsker å gjøre. Da er det Fylkesmannens jobb å påpeke at her er det ikke samsvar mellom de rammene kommunen selv har lagt, og det kommunen etterpå ønsker å gjøre, og det betyr at man må gjøre en planendring. Ett tilfelle hvor det kommer til anvendelse, er dette med plasskrevende varer, som utenfor Stavanger, som representanten nevnte.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Jeg har ikke gitt fra meg myndigheten til å gripe inn i saker hvor Fylkesmannen utviser skjønn, men derimot når Fylkesmannen kun gjør en lovlighetskontroll og en juridisk vurdering som ikke innebærer skjønn, avgjøres den av settefylkesmannen. Det er helt korrekt. Derfor kan jeg heller ikke gripe inn i den saken som gjelder Biltema i Stavanger. Det er slik at det er Stavanger kommune selv som har skapt dette problemet, ved at de har laget en plan som hindrer Biltema i å etablere seg med plasskrevende varer der Biltema ønsker. Kommunen ønsker å dispensere fra sin egen plan, som legger rammer som tilsier at de ikke kan dispensere fra den planen på det punktet. Da må kommunen fremme en planendring. Det er så enkelt og så vanskelig på samme tid. Jeg er helt enig i at der det er snakk om skjønn, skal lokaldemokratiets synspunkter vektlegges sterkt. Det har vi også kommunisert tydelig og kommer fortsatt til å kommunisere tydelig til fylkesmennene – eller statsforvalterne, om du vil.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Det er Fylkesmannens jobb å balansere ulike vedtak som denne salen fatter. Denne salen fatter jo mange vedtak, og det er ikke alltid, selv om Stortinget selvfølgelig er et meget klokt organ, det er full sammenheng mellom de vedtakene som fattes i denne sal på ulike områder, og Fylkesmannen gjør da en vurdering av det. Så er det slik at det er regjeringen og Stortinget som beslutter om det skal bygges to-, tre- eller firefelts vei mellom Kristiansand og Stavanger, og slik er det med den saken.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Jeg kjenner ikke til denne konkrete saken, men jeg kan slutte meg til det representanten sier om at SNØ er et flott tilbud, også for folk i nabokommunen, nemlig denne kommunen. Jeg har selv vært mange ganger på SNØ og synes det er et fint tilskudd til tilbudene i nærområdet. Når det gjelder akkurat den konkrete saken, kjenner jeg ikke til om det er en type sak som kan havne på mitt bord, og derfor ønsker jeg ikke å gjøre meg inhabil og uttale meg om den nå.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Det kan jeg gjøre, og det har jeg i og for seg allerede gjort tidligere i dag, men til representanten Nordlunds glede kan jeg gjerne gjenta det, for dette er viktig. Det er jo snart ti år siden terroren rammet oss og vi måtte starte arbeidet med å ta regjeringskvartalet tilbake, noe vi alle var enige om i 2011. Etter en lang, grundig og åpen prosess har et bredt flertall på Stortinget gått inn for å bygge et åpent, trygt og grønt regjeringskvartal, til glede for byen, for landet og for alle som skal jobbe der. I det planlagte regjeringskvartalet vil sikkerheten bli betydelig bedre enn før 22. juli 2011. Samtidig vil det bli mer åpent og tilgjengelig for innbyggerne enn det har vært tidligere. Samlokalisering legger til rette for et mer effektivt og velfungerende departementsfellesskap. Regjeringen ønsker å holde kostnadene for nytt regjeringskvartal så lave som mulig, men gjenreisingen av regjeringskvartalet er et veldig stort, kostbart og komplisert prosjekt. I Kommunal- og moderniseringsdepartementets budsjettforslag for 2021 har regjeringen orientert grundig om arbeidet med nytt regjeringskvartal og lagt frem forslag til oppstart av byggetrinn 1 innenfor en kostnadsramme på 20,5 mrd. kr. Basiskostnadene for bygg A er 1,4 mrd. kr, og basiskostnadene for bygg D er 2,2 mrd. kr. Anslagene inkluderer ikke forventede tillegg, usikkerhetsavsetning, byggherrekostnader og rigg eller drift. Sikkerhetstiltak er bygget inn i konstruksjonene både under og over bakken. Derfor er det vanskelig å skille ut og beregne kostnadene av dette isolert. Basiskostnadene for øvrige sikkerhetstiltak i byggetrinn 1 er anslått til 2,5 mrd. kr. Det innbefatter perimetersikring, eksternt post- og varemottak, eiendomserverv og erstatninger. Det inkluderer ikke forventede tillegg, usikkerhetsavsetning, byggherrekostnader og rigg eller drift for disse tiltakene. Ekstern kvalitetssikrer anslår kostnadene for ombygging av Ring 1 til å være 2,2 mrd. kr i 2021-kroner. Jeg understreker at dette er et foreløpig anslag. Regjeringen vil komme tilbake med forslag til kostnadsramme når forprosjektet er ferdigstilt og kvalitetssikret, slik vi også har orientert Stortinget om i budsjettproposisjonen for 2021. Jeg vil benytte anledningen til å minne representanten Nordlund om at Senterpartiet under behandlingen av stortingsmeldingen om nytt regjeringskvartal foreslo å øke arealnormen for å sørge for fast kontorplass til alle ansatte og et tilstrekkelig antall cellekontorer i det nye regjeringskvartalet. Forslaget fikk ikke flertall. Det er jo i og for seg bra at Senterpartiet er blitt opptatt av å redusere kostnadene i dette prosjektet når de selv tok til orde for å oppskalere prosjektet, noe som ville gjort bygget større og mer dominerende i bybildet og ikke minst mellom 1,5 og 2 mrd. kr dyrere.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Det er interessant å se den totale snuoperasjonen fra representanten Nordlund sammenlignet med debatten om stortingsmeldingen i fjor. Da snakket han om at dette ikke skulle være et bygg for regjeringen, men et symbolbygg som skulle stå seg i et hundreårsperspektiv, et bygg for landet. Nå er altså dette blitt redusert til et bygg for regjeringens medlemmer, mens det i realiteten er et bygg for de mange tusen ansatte som jobber i departementene, som ivaretar samfunnskritiske funksjoner, og som Stortinget derfor har sagt må sikres tilstrekkelig. Det er funksjonene som er viktige å ivareta. Stortinget har lagt føringer gjennom sikkerhetsloven, men har også tidligere i denne sal vært svært opptatt av objektsikring. Det er sikkerheten som driver kostnadene oppover, og den sikkerheten skal vi ivareta uavhengig av hvor de departementsansatte sitter – om det er i Kvadraturen, Victoria terrasse eller regjeringskvartalet.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Representanten Nordlund har blitt presentert oppdateringer og kostnadsanslag og også konkrete bevilgningsforslag i alle statsbudsjettene som har vært de siste årene, og Stortinget har også bevilget penger til viktige tiltak og grunnarbeid som nå enten er ferdigstilt eller godt i gang. Vi står nå med en snart byggeklar tomt, og nesten ti år etter terroren mener jeg det er på tide at vi gjør det også Senterpartiet var opptatt av senest i fjor, nemlig å ta regjeringskvartalet tilbake og realisere dette kvartalet. Det er ingen som ønsker å bruke så mye penger på dette, men alternativene er få, de er veldig dyre, de er lite realistiske, og de har store konsekvenser for byen. Derfor mener jeg det er på tide at vi nå gjør dette, selv om det heller ikke fra vår side er ønskelig å bruke så mye penger. Så sa representanten at vi skal bruke 50 mrd. kr på dette. Det er helt feil. Det er 20,5 mrd. kr for første byggetrinn, så er det anslått 3,5 mrd. kr for byggetrinn 2 og 3 samlet, altså 24 mrd. kr for de tre byggetrinnene. Det er det vi forholder oss til når vi snakker om arbeidsplasser for de departementsansatte.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Nå skal jeg avsløre en hemmelighet: Statsministerens kontor er veldig lite. Det er UD som er det store departementet som skal inn i D-blokka. I antall ansatte er Statsministerens kontor ikke veldig mange mennesker, men de er til gjengjeld veldig effektive. Det kan jeg bekrefte. Det er altså Utenriksdepartementet som er det absolutt største departementet som skal inn i D-blokka, og jeg er ikke enig i at det blir en massiv mur mot Youngstorget. Det blir tvert om en nedtrapping ned mot Youngstorget. Muren ble etablert i 1958 og heter Høyblokka, og den skal stå.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Stortinget har lagt noen føringer i den nye sikkerhetsloven – og i og for seg i behandlingen av stortingsmeldingen om det nye regjeringskvartalet – som regjeringen er pålagt å følge opp. Det er ikke slik at vi sikrer oss mot gårsdagens sikkerhetsutfordringer. Vi sikrer oss selvfølgelig også mot det vi oppfatter er dagens og fremtidens sikkerhetsutfordringer i et nytt regjeringskvartal. Det er, som representantens parti nettopp sa under behandlingen av den stortingsmeldingen i fjor, at dette skal stå seg i et hundreårsperspektiv. Vi skal ha et solid og godt bygget kvartal som tåler tidens tann, men også de utfordringene som måtte dukke opp underveis. Det er klart at det er helt umulig å forutsi hvordan fremtiden blir, men vi tar Stortingets forordninger på alvor, og det er også det som bidrar til å drive kostnadene opp i dette prosjektet.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Det er viktig for både regjeringen og Stortinget at vi bygger med løsninger som gjør at vi unngår et nytt 22. juli, at vi klarer å sikre oss mot uforutsette hendelser. Og det er ingen som ønsker å bruke så mye penger på et nytt regjeringskvartal, men alternativene er, som jeg har nevnt før, få, dyre og lite realistiske. Jeg vet at representanten Slagsvold Vedum har hatt et stort engasjement for dette, det har jeg sett i pressen. Jeg har derfor sendt ham i hvert fall to sms-er og spurt om han ønsker å ta en prat med meg om regjeringskvartalet. Han har så langt ikke giddet å svare meg – hvis «giddet» ikke er et parlamentarisk uttrykk, så beklager jeg det – han har så langt unnlatt å svare meg på den kontakten, men min dør er åpen og min telefon er på hvis han ønsker å gå inn i forutsetningene for dette. Jeg vet at Stortinget i detalj har blitt presentert for en del av de forutsetningene som gjør at dette blir dyrt, men som ikke kan gjentas i denne åpne sal, så her vet nok representanten Slagsvold Vedum mer enn det han gir inntrykk av når han raljerer med dette prosjektet i pressen. Vi har hatt en lang, grundig og åpen prosess, og folkevalgte organer har gått inn for å bygge et åpent, trygt og grønt regjeringskvartal. Det er sikkerheten som driver prisen på dette opp. Selve kontorlokalene blir nøkterne, men det er moderne og funksjonelle kontorlokaler for de mange tusen departementsansatte som skal utøve en samfunnskritisk funksjon. Dette er ikke noe regjeringen bygger for seg selv, dette er noe vi gjør for å sikre nettopp de samfunnskritiske funksjonene som departementene utgjør. Senterpartiet har tatt til orde for at det skal bli enda større – de ønsket å øke arealnormen – og vi har regnet på det. Prislappen for å følge Senterpartiets forslag vil være mellom 1,5 mrd. kr og 2 mrd. kr ekstra på toppen av et prosjekt som allerede er kostbart. Det var også et ønske om å bruke langt mer tre, som også ville brakt prisen videre opp. Som sagt: Da vi behandlet denne meldingen, var det ikke slik at Senterpartiet ønsket å holde igjen, tvert imot sa vel representanten Greni fra Senterpartiet at det ikke skulle være slik at vi måtte spare oss til fant når vi skulle bygge nytt regjeringskvartal. Det har vært Senterpartiets holdning. Nå er det en annen holdning Senterpartiet utviser. Men for all del, jeg diskuterer gjerne premissene for dette kvartalet med representanten Slagsvold Vedum – min dør er åpen.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
I motsetning til Senterpartiet har vi ikke foreslått å skalere prosjektet opp, vi har faktisk skalert prosjektet ned med 28 000 kvadratmeter. Det har vi bl.a. gjort gjennom å redusere arealnormen per ansatt, noe Senterpartiet var imot. Vi har også gjort det fordi vi har klart å holde en mye strammere styring på sentraladministrasjonen i Norge enn det Senterpartiet gjorde da de satt i regjering. Vi anslår at det blir 1 000 færre ansatte i departementsfellesskapet enn det det ville vært hvis man la til grunn veksten som var under Senterpartiet. Her er det mange grunner til at vi kan nøye oss med et mindre areal enn det vi ellers ville hatt – 28 000 kvadratmeter har vi skalert ned med. Det sparer oss selvfølgelig for mye penger, men jeg vil gjenta at det å sikre regjeringskvartalet med den grunnleggende infrastrukturen som skal til, er det som driver kostnadene i prosjektet. Hvis man ikke skal bygge en del av byggene, vil man måtte sikre andre bygg rundt i Oslo, med de konsekvensene og kostnadene det har. Det er altså ikke gitt at det kommer til å bli billigere. Sannsynligheten er at det blir dyrere enn å gå inn for dette samlede kvartalet. Så er vi helt enige om at det er altfor mye penger.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-11-04:
Jeg antar at representanten Slagsvold Vedum var til stede i regjeringen da dette ble diskutert under den rød-grønne regjeringen, og Utenriksdepartementet var på flyttefot allerede før 2011. Årsaken til det var at kostnadene ved å rehabilitere bygget var svært høye hvis man skulle rehabilitere det til en moderne standard – dette er et leilighetsbygg fra 1800-tallet. I ettertid har det også kommet nødvendige sikkerhetstiltak som vil gjøre at hvis man skal sitte der permanent, må det også brukes veldig mye penger på å sikre bygget, med store konsekvenser for områdene rundt, næringsdrivende og byens befolkning. Det spiller også inn i det regnestykket. Det er ikke slik at det er enkle løsninger her som ikke regjeringen har vurdert. Selvsagt har vi vurdert om Utenriksdepartementet kan være der det er – det sier seg selv. Vurderingen er, og den går tilbake til den rød-grønne regjeringen som Slagsvold Vedum selv var en del av, at det er tryggere og billigere å sikre ett kvartal, enn å sikre mange enkeltstående bygg rundt omkring i byen.