trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Bare et par ord til noe som kom opp i denne debatten. Først til representanten Ketil Kjenseth, som snakket om stoppeklokke kontra tillitsreform, en tillitsreform som for øvrig er prøvd bl.a. i Nederland, som representanten har vist til i andre sammenhenger. En tillitsreform betyr at man setter sammen tjenestene på en annen måte. Man har de samme ressursene, er mer tett på tjenestemottakere og brukere, har mer kontinuitet i hele tjenestetilbudet, og de som er i førstelinja, har mer ansvar inn mot tjenestemottakerne. Det er faktisk ganske mye i slekt med det som denne meldinga handler om, nemlig at man skal jobbe i team. Det er ikke noe verre enn akkurat det, og jeg tror det vil gi en mye bedre, mer tett og god tjeneste for de som er tjenestemottakere. Jeg synes det er veldig spennende det man skal starte i Oslo, og også i min hjemby, Tromsø. Det betyr at man sier nei til privatisering og kommersialisering av disse tjenestene, for skal man få til den tillitsreformen, må man jobbe og tenke annerledes. Kommunen må ha det overordnede ansvaret. Så til representanten Hoksrud, som snakket om forskjeller mellom kommunene. Som jeg understreket i mitt innlegg, er forskjeller når det gjelder eldreomsorg, ikke alltid knyttet opp mot at det er de største og rikeste kommunene som har den beste eldreomsorgen. Det er faktisk mange små og ikke så velstående kommuner som har gode tjenester til de eldre, en god omsorgstjeneste og eldreomsorg. Da tenker vi at vi må balansere det å sørge for en god finansiering av disse tjenestene med at det er kommunen som skal levere tjenestene, være tett på, føle nærhet til de tjenestene de skal gi til sine innbyggere. En stykkprisfinansiering som er overstyrt av staten, er ikke den rette måten å gjøre det på, men man kan tenke seg en balanse der man har f.eks. et øremerket sektortilskudd – det er litt i slekt med modell nr. to som Fremskrittspartiet og regjeringa har lagt ut til prøving. Men det vi får tilbakemeldinger om fra kommunene og ordførere som jeg har snakket med, er at de ikke tør begi seg ut på dette, for hvis de får modell nr. 1, som en sånn prøveklut, vil de miste all styring med noen av de viktigste tjenestene de som kommune skal gi, og det er de ikke tjent med – altså balansere det å levere gode tjenester og være tett på, som kommunene må være, og det å ha en sikker finansiering til alle kommuner.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Her var det snakk om tillit. Jeg må si at jeg har tillit til mennesker som gjør et ærlig arbeid, f.eks. i eldreomsorgen, uansett hvor de er ansatt. Men når vi snakker om privatisering, er det nettopp det representanten Lysbakken nå snakker om: at vi de siste 10–15 årene har fått de store, veldig kommersielle konsernene inn i denne tjenesten. Jeg har vært hos NOVA i Oslo og sett den forskninga som har vært framlagt, som viser hva som skjer når en får den store kommersialiseringa og de store konsernene inn i eldreomsorgen. Statsråden var også innom det. Den forskninga viser helt entydige resultater. Vi må sørge for at pengene går den korteste veien til de som trenger dem. Da kan de ikke gå inn på kontiene til de store internasjonale konsernene. Det er det det handler om, ikke om de menneskene som jobber i tjenesten. Det er mange gode folk som har gode ideer, som jobber i disse tjenestene, uansett om det er en privat eier, eller om det er kommunalt drevet. Men vi ønsker at pengene og ressursene skal gå den korteste veien til de som skal ha tjenestene.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Statsråden gir en god beskrivelse av status quo og målsettingen for tjenesten, som jeg tror hele salen deler. Statsråden beskriver også at man skal komme tilbake med betraktninger og endringer på ordningen, med sikte på bedre samordning, større flerfaglighet og generell forbedring av tjenesten. Nå har jo statsråden selv, i tidligere rolle som parlamentariker, påpekt systemforbedringer knyttet særlig til takstordningen og etterspurt en evaluering av den. Kan statsråden si noe – på et litt høyere detaljnivå – om hva han ser for seg av forbedringer, slik at vi lykkes med denne enstemmige målsettingen fra Stortingets side om å bedre og styrke jordmortjenesten ute i kommunene.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Jeg stemte for, men skulle stemt mot.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2015-11-12:
I går lå det en spennende brosjyre i postkassen – kommunereform i Drammensregionen – og jeg skal benytte anledningen til å snakke om viktigheten av kvalitet i tjenesten og de forutsetningene som er i kommunene. I denne brosjyren ble det påpekt viktigheten av gode og likeverdige tjenester for innbyggerne. Det ble videre pekt på at man har behov for sterke og robuste fagmiljøer, og at kommunene i framtiden vil få utfordringer med å rekruttere fagfolk. Norge har forandret seg betydelig siden kommunekartet ble tegnet på 1960-tallet: Det har vært en stor befolkningsvekst, det er nye transportmuligheter, bosettingsmønstre, ny teknologi, nye kommunikasjonsmuligheter, og stadig flere og flere oppgaver overføres til kommunene, eksempelvis som følge av samhandlingsreformen. Kommunene skal jo nå ivareta flere eldre og personer med sammensatte og komplekse sykdommer og lidelser. Jeg er glad for at i en merknad i innstillingen viser flertallet til at dette medfører et behov for større og mer robuste kommuner i Norge – som har de sterke og gode fagmiljøene som kan gi de velferdstjenestene som innbyggerne trenger. Flertallet viser også til at kommunereformen vil gi kommunene flere oppgaver. Kommunene vil få mer ansvar, og de vil etter hvert få et større økonomisk handlingsrom. Så ny kommunestruktur – med større fagmiljøer – kan gjøre kommunene bedre i stand til å levere helse- og omsorgstjenester av høy kvalitet i tråd med både dagens og framtidens behov. Denne meldingen, Fremtidens primærhelsetjeneste – nærhet og helhet, må derfor ses i sammenheng med Meld. St. 14 for 2014–2015, Kommunereformen – nye oppgaver til større kommuner. Noe annet blir å lukke døren til framtiden, for meldingen beskriver så veldig godt de utfordringer som er i den kommunale helse- og omsorgstjenesten i dag. Det er utfordringer, som flere har vært inne på her, det er fragmenterte tjenester, svakhet i samhandling mellom kommune og spesialisthelsetjenesten, lite kunnskap om kvalitet og lite forskning på tjenestene. De fleste som har hatt pårørende i primærhelsetjenesten, vil kjenne seg igjen i denne beskrivelsen. Det er derfor helt nødvendig å se denne meldingen i sammenheng med kommunereformen, skal vi lykkes med de ambisjonene som er her. Regjeringen har begynt, langt på vei – det er satsing på skolehelsetjeneste, psykologer i kommunene – men dette må det jobbes videre med.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2015-11-12:
Denne meldingen er et formidabelt løft og helt eksepsjonell når det gjelder vektlegging av kompetanse i primærhelsetjenesten. For en som har viet store deler av livet sitt til utdanning, er det en glede å se det fotavtrykket som kompetanseutvikling har fått. Meldingen setter søkelys på utdanning av helsepersonell, kompetansekrav i lov, kompetansedeling, forskning og innovasjon. De kommunale helse- og omsorgstjenestene er veldig personellintensive tjenester, og tjenestens kvalitet er avhengig av kvaliteten og de kvalifikasjonene, kunnskapen og holdningene som den personen som utøver tjenesten, har. Jeg skulle egentlig ønske at vi var mer opptatt av det enn av antall personer. Det er faktisk kvalifikasjonene til personene som er det vesentlige. God kompetanse på riktig nivå, på riktig sted og til riktig tid er en god forutsetning for trygge, gode og effektive tjenester. Praksis må i dag i mye større grad bygge på kompetanse og forskning. Det er en ganske spennende melding. Den er framtidsrettet. Den åpner for at faggrupper som øker kompetansen, kan utvide virkeområdet sitt. Når det skal utredes om utvalgte grupper kan gis utvidede rettigheter til bl.a. å forskrive legemidler og medisinsk forbruksmateriell på blå resept, og vurderes om flere grupper skal få henvise til andre tjenester, er det som vi kan skue inn i framtiden. Men det betinger at man satser også på kompetanse. Jeg er spesielt glad for at komiteen viser til at sykepleiere med økt klinisk kompetanse kan få en utvidet og ny rolle i den kommunale helse- og omsorgstjenesten. Dette skal følges opp med at departementet nå ser på videreutdanningen på masternivå, som tilpasses behovene i den kommunale omsorgstjenesten. Dette skal i første omgang gjelde sykepleiere, og flere grupper vil komme etter. Men dette er nytt og banebrytende. Kompetanseutvikling kommer ikke av seg selv, og det er gledelig at regjeringen i Prop 1 S har lagt fram en handlingsplan for rekruttering, kompetanse og fagutvikling i omsorgstjenesten. Skal framtidens helsetjeneste utvikles, må vi ha et mye større innslag av forskning og innovasjon, og brukermedvirkning må i større grad være til stede, skal vi få de gode resultatene. Jeg ser fram til regjeringens lansering av oppfølgingen av HelseOmsorg21-strategien, som skal komme med en handlingsplan.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2015-11-12:
Kjersti Toppe hevder at det å snakke om kommunereform er å snakke de små kommunene ned. Jeg vil si tvert om. Det er å snakke innbyggerne og de ansatte i kommunene opp, og det er å ønske at de skal få et så godt tilbud og så god kompetanse som mulig. Rekruttering blir en utfordring framover og er det allerede i dag. Vi ser det på hvordan man strever med å løse problemer innen barnevernet og velferdsteknologi. Toppe har ikke noe svar på hvordan man skal få til bedre rekruttering i små miljøer. Framover kommer det til å preges av midlertidige løsninger og vikargalopp. Det borger ikke for kvalitet i eldreomsorg.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2015-11-12:
Det er en stor og viktig melding vi diskuterer i dag. Nærhet og helhet i primærhelsetjenesten er avgjørende for at vi skal kunne betegne den som god. Jeg tror de fleste brukerne av tjenesten gjør det; jeg tror pasientene opplever primærhelsetjenesten som tilgjengelig, trygg, helhetlig og koordinert. Til tross for dette rapporterer mange brukere at tjenestene er for fragmenterte og for lite tilgjengelige. Når brukernes behov endres, må vi også endre innretningen av tjenestene. På alle områder bringes primærhelsetjenesten fremover, bl.a. på området med flere elektroniske løsninger der dette er naturlig. Det er viktig at vi legger til rette for å gjøre dette mulig. Helse- og omsorgsdepartementet har bl.a. sendt på høring et forslag til regelverksendring som opphever dagens begrensninger knyttet til forsending av legemidler fra apotek, med sikte på innføring neste år. Det er foreslått 25 mill. kr i statsbudsjettet for 2016 til dette formålet, og norske apotek vil da kunne etablere netthandel med salg av reseptpliktige legemidler. Senterpartiet er, uvisst av hvilken grunn, imot dette. De mener det er vanskelig å se at konsekvensene av mer nettbasert apotekvirksomhet er fullt utredet, og at det er vesentlig at det er fullgod og rask tilgang til medikamenter i distriktene. Da er det kanskje på sin plass å påpeke at nettapotek også vil være tilgjengelige i distriktene. En av bakgrunnene for en slik apotektjeneste er nettopp økt tilgjengelighet for mennesker i distriktene, mennesker som kanskje ikke har et apotekutsalg i sitt eget nabolag. Det vil i fremtiden være viktig med bedre informasjon om riktig legemiddelbruk for å unngå feilmedisinering. Jeg ser i så måte frem til behandlingen av legemiddelmeldingen, som vi i denne sal snart får på vårt bord. I den viser regjeringen til at legemiddelgjennomgang gir bedre kvalitet i behandlingen, økt pasientsikkerhet, bedre helse for pasienten, og at det kan føre til færre sykehusinnleggelser. Derfor foreslås det å forskriftsfeste en plikt for kommunene til å sørge for systematiske legemiddelgjennomganger for pasienter i sykehjemmene som kommunene har ansvaret for. Bedre informasjon om legemidler til pasient og helsepersonell vil bidra til at risikoen for feilbruk av legemidler reduseres, og vil gi en bedre etterlevelse av behandlingen. Det handler om å sørge for at de eldre i institusjon og hjemmetjenesten får det de skal ha av legemidler – hverken mer eller mindre.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2015-11-12:
Det har ved flere anledninger de senere årene vært enighet i Stortinget om å styrke svangerskaps-, fødsels- og barselomsorgen. Således representerer ikke Senterpartiets fem forslag noe revolusjonerende nytt, men er en påpekning av viktigheten av jordmortjenesten i kommunene. Jeg skal ikke bruke tid på de enkelte forslagene her, men viser til at forslagsstillerne påpeker at liggetiden ved norske fødeavdelinger over flere år er gått ned, og forslagsstillerne påpeker at kort liggetid på barselavdeling ved et sykehus, uten planlagt og faglig god oppfølging første tiden hjemme, kan være en fare for pasientsikkerheten. Særlig i den første barseltiden har jordmødrene avgjørende fagkompetanse om mor og barn. Mange gravide og fødende er i dag opplyste og gode på å tilegne seg informasjon om mye av det de lurer på. Flere ytrer også ønske om å komme seg fort hjem, og flere reiser hjem samme dag og dagen etter fødsel – etter eget ønske. Denne valgfriheten ønsker Fremskrittspartiet å la kvinnene ha. Når de skrives ut fra sykehuset, følges de opp av jordmor og helsestasjon i hjemkommunen, og førstegangsfødende får i stor grad hjemmebesøk. Helsestasjonen er et lavterskeltilbud, som gjør det enkelt for nybakte mødre og fedre å besøke og kontakte helsestasjonen. Svangerskaps- og barselomsorg er en sentral del av regjeringens arbeid for å styrke det helsefremmende og forebyggende arbeidet i kommunene. Gravide skal få en trygg og god oppfølging underveis i svangerskapet. I primærhelsemeldingen, som vi nettopp har diskutert, foreslås en rekke tiltak på området barn og unge fra 0 til 19 år, bl.a. en styrking av helsestasjons- og skolehelsetjenesten. I tillegg er det foreslått å lovfeste krav om jordmorkompetanse i helse- og omsorgstjenesteloven. Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre styrket helsestasjons- og skolehelsetjenesten med til sammen 455 mill. kr gjennom kommunerammen i 2014 og 2015 og har foreslått en ytterligere styrking med 200 mill. kr gjennom kommunerammen i 2016. Jeg anmoder Senterpartiet om å minne sine lokalpolitikere om å benytte disse midlene til nettopp dette. Dessuten: Når det gjelder bruk av heltid, viser jeg til at regjeringen i tråd med målene i regjeringsplattformen arbeider for å redusere bruken av ufrivillig deltid og midlertidighet i offentlig sektor. Å la folk jobbe deltid frivillig har ingenting med å svekke arbeidsmiljøloven å gjøre, som Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet later til å gjenta til det kjedsommelige.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-11-12:
Dette er en svært viktig melding som handler om å forsterke og forbedre det tilbudet som allerede i dag blir gitt i primærhelsetjenesten i Norge. Det er viktig å si at det er mye bra som skjer i den primærhelsetjenesten som er der i dag, men det betyr ikke at man ikke skal videre. Man skal mye videre, og man skal gjøre mange viktige og nye grep som ligger i meldingen, som regjeringen foreslår, og som Fremskrittspartiet støtter helhjertet opp om. Det er utrolig mye bra som ligger her når det gjelder å styrke og bedre eldreomsorgen i kommunesektoren. Ikke minst er 1 200 nye dagaktivitetsplasser for demente som vi kommer med allerede i budsjettet for 2016, et viktig tiltak. Demensplan er viktig å få på plass. Velferdsteknologi er viktig å gjøre noe med og bruke i større grad enn det man gjør i dag, fordi det gir store, nye muligheter. Det er viktig å styrke kompetansen i omsorgsyrkene, spesielt innenfor eldreomsorgen og innenfor omsorgsyrkene generelt, og derfor er jeg veldig glad for at regjeringen legger så stort trykk på at kompetansen skal opp. Teamjobbing, det å jobbe i team og tenke annerledes enn det man kanskje har gjort så langt, er også noe som er veldig positivt. Jeg er veldig glad for at regjeringen setter stort trykk på det, og det er Fremskrittspartiet er veldig enig i. Et annet område er selvfølgelig ledelse og ledelseskompetanse. Det er viktig å få på plass at vi har skikkelig gode ledere, fordi man ser at det er stor forskjell på avdelinger eller sykehjem eller andre steder som drives med gode ledere, kontra der det kanskje ikke drives med fullt så gode ledere. Derfor er ledelse utrolig viktig, og derfor er Fremskrittspartiet opptatt av og ønsker å få på plass en bemanningsnorm, men det må være en skikkelig god bemanningsnorm. Jeg vet at da vi holdt på med barnehagereformen, brukte man ganske mye tid på å passe på at man fikk på plass en skikkelig og god løsning. Derfor er jeg glad for at statsråden i dag så klart og tydelig sier at dette er noe vi jobber med, men vi må passe på at vi har både kompetansen og menneskene der for å sørge for å kunne legge til rette for å få på plass en god løsning. Så må jeg si at jeg stusser over å høre Arbeiderpartiets Tove Karoline Knutsen, som sier at det er så stor forskjell på eldreomsorgen i kommunene. Det er jo fordi at vi allerede har et system hvor det er lokalpolitikerne som styrer, og man styrer ut fra de ressursene og de tilgangene man har, og det er stor forskjell. Det er nettopp derfor regjeringen nå ønsker å teste ut en statlig finansieringsordning for å se om man på den måten kan få et likere tilbud og et bedre tilbud til brukerne av omsorgstjenester.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-11-12:
Først: Jeg tror representanten Lysbakken bør slappe litt av når han er redd for bemanningsnorm innenfor eldreomsorgen. Det er noe som det nå jobbes med, som statsråden også ga klart uttrykk for. Men det er veldig hyggelig at Lysbakken, som var imot dette i åtte år, plutselig har blitt for det etter at han havnet utenfor regjeringskontorene. Det er godt at det går opp noen lysglimt for en når en kommer på utsiden av regjeringskontorene og ut i den virkelige verdenen og ser seg om, for jeg er helt enig i at det er store utfordringer med bemanningen i eldreomsorgen. Det har jeg sett på alle de reisene jeg har vært på, og derfor jobber regjeringen med det, og det er en del av regjeringsplattformen. Det er litt lystig å høre på representanten Lysbakken, for i de fleste saker prøver Lysbakken å stille seg på kommunenes og lokalpolitikernes side og er opptatt av at lokaldemokratiet må få lov til å styre og bestemme, men i det øyeblikket lokalpolitikerne og lokaldemokratiet ikke gjør det Lysbakken vil at de skal gjøre, som f.eks. med skolehelsetjenesten, skal den samme Lysbakken komme hit og overstyre disse lokalpolitikerne som ikke gjør det Lysbakken mener at de skulle gjort. Da er det vel bedre heller å gjøre som vi sier, f.eks. med eldreomsorgen, hvor man ser det som representanten Tove Karoline Knutsen og andre sier, at det er store forskjeller der ute. Det har det vært i de åtte årene som den forrige regjeringen satt og styrte. Det er noe av det vi faktisk ønsker å gjøre noe med nå, og derfor kommer vi med friske midler til en ny forsøksordning. Jeg sitter tilfeldigvis også i kommunestyret, og da saken ble tatt opp i kommunestyret mitt, stemte selvfølgelig kommunestyret forslaget ned, med 17 mot 16 stemmer, med Arbeiderpartiet og de rød-grønne partiene i flertall. Men etter voteringen kom flere arbeiderpartirepresentanter bort og sa at de var lei seg, fordi de egentlig ville støtte forslaget. Det er tydeligvis blitt sånn i Arbeiderpartiet at man ikke kan stemme for gode forslag i en del kommuner, man skal stemme imot, fordi man ikke liker det som kommer fra et annet politisk ståsted enn det man selv representerer. Det er jo trist, for det betyr at innbyggerne i min hjemkommune, Bamble, får 9,9 mill. kr mindre til eldreomsorg enn de kunne fått hvis de hadde fått mulighet til å bli med i denne regjeringens forsøksordning. Det er noe Fremskrittspartiet har vært opptatt av å få på plass. Jeg synes det er litt trist å høre på at man er veldig opptatt av forskjellene, at man ønsker å gjøre noe med forskjellene, men at man ikke har noen løsning på hvordan man skal gjøre noe med forskjellene. Vi mener i hvert fall at vi har en løsning og foreslår en løsning, men den vil noen for enhver pris stemme imot. Det er synd, for denne løsningen ville gitt mer penger til eldreomsorgen rundt omkring i kommunene, som sliter, og derigjennom også bedre bemanning.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-11-12:
Ja, jeg tror både Lysbakken og alle andre i denne salen jobber mye og hardt – og det er bra. Men jeg registrerer at Lysbakken ikke har villet svare på eksempelet Trondheim, som er et rød-grønt utstillingsvindu – i hvert fall har de forsøkt å være et rød-grønt utstillingsvindu – selv om jeg ser at det har begynt å blekne ganske mye. Jeg registrerer at han ikke vil si noe om sin holdning om at han skal overstyre politikerne i Trondheim, som da velger ikke å bruke pengene for å bedre skolehelsetjenesten, som er viktig, og SV er opptatt av at man bør overstyre hvis kommunene ikke bruker det og øremerke disse midlene. Men det vil han ikke svare på, og det er jo greit, for det er et signal om at det kanskje ikke betyr så mye når det er rød-grønne kommuner som gjør feilene. Jeg kan se feil i de aller fleste forsetter i kommunesektoren når det gjelder eldreomsorgen. Vi har store utfordringer, og det er derfor regjeringen prøver å gjøre noe med det ved å komme med nye konkrete forslag til hvordan man skal løse det med statlig finansiering.
Sveinung Stensland (Høyre), 2015-11-12:
Team er ikke noe nytt, sier representanten Grung i sitt innlegg. Vel, det er sikkert flere ting i denne meldingen som ikke er nytt. Men det som er nytt, er at vi for første gang har en helhetlig plan om primærhelsetjenesten i kommunene. Det er det som er så kjekt i dag. Utfordringen er at det er for stor variasjon mellom kommunene. Det er for stor variasjon i tjenestene, og det er for stor variasjon i hvordan tjenestene er organisert, og det går også ut over pasientene i noen kommuner. Som flere har vært inne på, er det frustrasjon. Det blir snakket om fragmenterte tjenester. Jeg tror ikke brukerne bruker ord som «fragmenterte tjenester», men de lurer litt på hvem som har ansvaret, og hvor de skal gå, for å bruke et mer folkelig språk. Ikke-smittsomme sykdommer er sannsynligvis vår tids største helseutfordring. Forebygging, avdekking, behandling, mestring og rehabilitering av denne sykdomsgruppen er svært viktig. Herunder ligger også forebygging av senkomplikasjoner, som igjen belaster spesielt primærhelsetjenesten. Diabetes er en av vår tids største helseutfordringer, og derfor er det svært gledelig at partiene Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti, Venstre og Høyre nå i dag vedtar at det skal utarbeides en diabetesplan. Det er et lenge etterlengtet tiltak som Diabetesforbundet har slåss lenge for, og her skal vi takke våre venner i både Venstre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet for godt samarbeid om den saken. Det blir i forskjellige stortingsmeldinger fremmet flere nye, gode tiltak. Flere av disse ligger i meldinger som vi har vedtatt, eller som skal vedtas. Det er viktig å se disse i sammenheng. De store stortingsmeldingene som Helse- og omsorgsdepartementet har lagt frem, er på mange måter den overbygningen vi har for helsepolitikken inn i fremtiden. Det som er en sammenheng her, er at det er for store variasjoner og for mange tilfeldigheter i dagens helsevesen. Men vi ser bedringer. Køene går ned, og ventetidene går ned. Forebygging er viktig. Her ligger det største ansvaret på den enkelte, men vi må også sette forebygging i system. Men vi må ikke undervurdere verdien av frivillig sektor her. Helse og forebygging er avhengig av frivillig arbeid, og innenfor mange sykdomsgrupper gjør pasientorganisasjonene et svært viktig arbeid. Et av de sentrale punktene i denne meldingen er økt kompetanse, bedre samhandling og forebyggende team. Vi går bort fra en profesjonsnøytral tilnærming og er tydelige i kravene til kommunenes tjenester. Dette vil selvsagt legge press på kommunene, men det er nå engang sånn at de er vår viktigste aktør i den lokale helsetjenesten. Denne meldingen øker ambisjonsnivået, særlig med tanke på kompetanse, noe som vil gi økt behov for samarbeid mellom kommunene. Da er det på sin plass å minne om at vi har en kommunestruktur som stort sett har vært uendret de siste 50 årene. Den har ikke tatt hensyn til endringer i befolkningsstruktur, samferdsel og nye, mer avanserte oppgaver innen kommunenes helsetjenester.
Sveinung Stensland (Høyre), 2015-11-12:
Det ble en liten kommunedebatt av dette. Representanten Toppe var inne på dette med at mange små kommuner driver veldig bra. Det er sikkert rett – det skulle for øvrig bare mangle. Hvis en ser på overføringer og frie midler per innbygger, har de mye mer å gå på. Hvilke kommuner får mest i overføringer per innbygger? Vi hadde en debatt om dette da jeg var gruppeleder hjemme i Haugesund. Da sammenliknet vi Bokn kommune med Karmøy kommune og Haugesund kommune, og hadde vi fått det samme i frie inntekter, hadde vi fått i størrelsesorden 50–60 mill. kr ekstra hvert år. Det kunne vi fått mye god helse ut av. Jeg sa i en debatt på lokal-tv at vi kunne hatt enten et ekstra sykehjem i året, eller vi kunne valgt å forgylle alle kirkespir, eller vi kunne hatt fri bar på sykehjemmene. Vi kunne gjort så mye ekstra for sykehjemmene i Haugesund hvis vi hadde fått det samme som de små kommunene – men det gjør vi ikke. Så hvis man skal sammenlikne småkommuner og store kommuner når det gjelder tjenestenivå, må en også være villig til å se på hvor mye penger en får i overføringer fra staten. Når vi først er inne på dette temaet: Hvilke kommuner sliter mest med å få tak i stabil legedekning? Hvor rapporteres det om at en har 40–50 forskjellige kommuneleger i løpet av få år? Hvor bruker en store millionbeløp for å få tak i leger som slett ikke er utdannet i Norge? Det er bra når kommuner samarbeider til det beste for innbyggerne, men jeg er av den oppfatning at kommunene må være så store at de er i stand til å løse fremtidens behov for innbyggerne. Jeg er også bekymret for muligheten for små kommuner til å bygge opp gode kompetansemiljøer, som representanten Olaug V. Bollestad var inne på. Det tar tid å bygge opp tillit, og det tar også tid å bygge opp lokal kompetanse. Når vi først snakker om tillit: Jeg har stor respekt for SV, og for at de ønsker en annen politikk enn jeg. Det er sånn det er i dette gamet. Men jeg vil oppfordre SV til å tenke litt gjennom bruken av ordet «tillit» når det gjelder ansatte. I privat sektor er det en rekke ansatte. Det er faktisk flere ansatte i privat sektor i Norge enn i offentlig sektor. Det kan høres ut som at de som jobber i privat sektor, har andre verdier, andre karakterer og en annen livsinnstilling enn dem som jobber i offentlig sektor. Jeg tar meg faktisk litt nær av det. Vi som har jobbet i privat sektor, er ikke der fordi vi er ondsinnede kapitalister og ønsker å berike oss på fellesskapets goder. Vi er der fordi vi ønsker å gjøre en god jobb, sammen med våre kolleger, for våre kunder og våre brukere. Det er universelt, enten en er ansatt i privat sektor eller i offentlig sektor.
Sveinung Stensland (Høyre), 2015-11-12:
Representanten Toppe prøver her å gi inntrykk av at med deres opplegg vil gruppe 13-kommuner få like mye i overføringer som de små kommunene. Det må jeg bare få lov til å irettesette. Fordi om de kanskje får noe mer, er de ikke i nærheten av den skjevfordelingen vi ser i dag, og jeg synes det er galt at mellomstore kommuner, som jeg selv jobbet hardt for da jeg satt i kommunestyret i Haugesund, hele veien skal sammenlignes med små kommuner, som får en vesentlig bedre overføring per innbygger. Det er et av de store spørsmålene i kommunedebatten: Skal vi som bor i mellomstore kommuner, akseptere at våre innbyggere får vesentlig mindre enn de aller minste kommunene?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Man kan høre på tonen i denne debatten om en viktig melding at dette er et tema der Stortinget på tvers av partigrenser, partigrupper og regjeringskonstellasjoner langt på vei er enig om det som statsråden pent kaller målbildet for hvordan det ser ut nå og framover. Og det er bra. Likevel har regjeringspartiene et veldig behov for ettertrykkelig å gjøre det klart at det er første gang, sier de – i historien, nærmest – at det er laget en melding om primærhelsetjenesten i sin helhet. Det er mulig i den formen det er lagt fram nå, og jeg gir honnør til det som er bra her. Jeg skal kommentere noen ting til slutt. Regjeringen sier rett ut i meldingen at dette i stor grad bygger på en mye mer radikal reform, vil jeg si, en mye mer vidtgående reform, nemlig samhandlingsreformen fra seks–syv år tilbake. Den handlet om det fundamentale grepet at man i større grad ikke kunne ha en spesialisthelsetjeneste som opererte på ett nivå, helt uavhengig av det som foregikk i kommunene, at en vertikal, integrert helsetjeneste i større grad skulle se dagens lys. Har vi lykkes med det? Nei, det kan man selvfølgelig diskutere, men man er i hvert fall i gang. Det denne meldingen tar for seg, er mer den interne, horisontale samhandlingen i en kommune – som jeg er veldig enig i at det er et stort behov for – som er for fragmentert. Jeg synes det er bra at noe av det vi har vært opptatt av at ikke skal skje, sier nå også statsråd Høie i salen ikke skal skje. Det er fastlegen som fortsatt skal være navet i oppfølgingsteamene, og man skal ikke etablere nye siloer på utsiden av det som faktisk fungerer. Det er veldig bra. Flere peker på at det er store kvalitetsforskjeller mellom kommuner, og at det er vanskelig å sammenlikne hva slags tilbud den enkelte bruker eller pasient kan forvente eller får i en kommune. Tove Karoline Knutsen har helt rett når hun sier at det er skillelinjer på tvers av såkalt rike, store og små. Ja, det går på kryss og tvers. Løser denne meldingen det problemet? Nei, ikke i seg selv, til det er problemene og utfordringene for store. Det handler om bemanning. Det har flere vært opptatt av. Det handler om introduksjon av ny teknologi, utover pilotprosjekter i enkeltkommuner, opp i stor skala, sammen med at tjenestene utvikles og organiseres på en helt annen måte, der teknologi, måte å arbeide på og samarbeid og team går sammen. Det må utvikles videre, og Arbeiderpartiet har satt i gang et større arbeid på det som vi ikke er ferdig med, men vi håper at dette kan være startskuddet for nettopp det. Til slutt vil jeg bare slå fast en gang for alle at det å være for et profesjonsnøytralt lovverk ikke er det samme som ikke å være opptatt av et kompetanse- og kvalitetsbasert lovverk. Jeg tror regjeringspartiene hadde hatt nytte av å lytte til det overveldende flertallet av høringsinstanser som sier det samme som Arbeiderpartiet.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Jeg lurer på om det er noe feil her.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Arbeiderpartiet skal stemme imot, sier Høyre.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Det er nok en del folk i Valdres som i dag følger med på forhandlingene i Stortinget. For mange er det en stor dag. Stortinget vil i dag gi grønt lys for å bygge ny E16 mellom Bagn i Sør-Aurdal og Bjørgo i Nord-Aurdal. Dette er andre etappe av utbyggingen mellom Fønhus og Bagn. Første etappe mellom Fønhus og Bagn ble åpnet for et år siden omtrent, og vi som har kjørt den strekningen, vet at det er en fryd å kjøre der. Nå må vi videre. Dagens veg mellom Bagn og Bjørgo er for dårlig. Den er bratt, den er svinget, og det er særlig problematisk for tungtrafikken og særlig på vinterstid. Dagens veg er 11 km. Med ny veg vil det bli en forkortelse, og en god del av den nye vegen vil være tunnel. Den nye vegen skal delvis bompengefinansieres, og når vegen mellom Bagn og Bjørgo står ferdig, blir dagens bom på strekningen mellom Fønhus og Bagn flyttet omtrent til kommunegrensa mellom Sør-Aurdal og Nord-Aurdal. Meg bekjent er trafikken på den nye vegen mellom Fønhus og Bagn større med bom enn hva trafikken var på den gamle vegen uten bom. Dette kan tyde på at vegen blir raskere nedbetalt enn planlagt. Det er bra, og derfor må en også komme i gang med den nye vegen mellom Bagn og Bjørgo, som er planlagt ferdig i 2020. Det er sjølsagt fornuftig å se på den beregningstekniske renta på bompengelån, både på dette prosjektet og andre prosjekt. Et enstemmig storting kommer i dag til å gi det signalet til samferdselsministeren og regjeringen. Det er bra, altså å få på plass en lavere rente, ettersom rentenivået nå er vesentlig lavere enn hva det var tidligere. Hvis trafikken øker, noe den altså ser ut til å gjøre på E16 gjennom Valdres, kan vi her både få lavere bomtakster og raskere nedbetalingstid. Det er bra. På 1990-tallet ble E16 gjennom Valdres valgt som stamvei mellom Østlandet og Vestlandet. E16 er en vintersikker forbindelse mellom øst og vest – eller mellom vest og øst, som en sier på Vestlandet. Mye er gjort med E16, og mer må gjøres. Filefjell-prosjektet går sin gang. Nylig la Statens vegvesen fram forslag til reguleringsplan for strekningen Turtnes–Øye i Vang – jeg tror faktisk det var i går. Det er behov for ytterligere opprusting gjennom Valdres. Det er behov for bedre veg mellom Sandvika og Hønefoss, og det må bygges ny veg mellom Voss og Bergen. Så det er fortsatt mye å gjøre på E16, og det er ikke siste gang vi har saker fra E16 til behandling i Stortinget, heldigvis. Men i dag dreier det seg om Sør-Aurdal og Nord-Aurdal og strekningen Bagn–Bjørgo, og meldingen til Valdres i dag fra Stortinget er: Sett i gang – bygg ny veg.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Aller først: Det er mulig det tidligere i debatten gikk litt i ball med alle stedsnavnene som framkommer i proposisjonen. Strekningen Bagn–Bjørgo, som vi i dag har til behandling, er andre etappe av utbyggingen mellom Fønhus og Bjørgo. Første etappe av denne utbyggingen var strekningen Fønhus–Bagn, hvis det skulle være noen usikkerhet omkring det. Den gamle arbeiderpartikjempen Martin Tranmæl sa en gang: Aftenposten skriver pent om meg, hva galt har jeg gjort? Etter å ha hørt Tor André Johnsens innlegg, vet jeg ikke om jeg skal si: Tor André Johnsen prater pent om meg, hva galt har jeg gjort?(Munterhet i salen) Jeg velger uansett å tolke det som vi hørte fra Fremskrittspartiets taler, positivt, og oppfatter det som at vi alle er opptatt av å finne gode løsninger. (Munterhet i salen) Så til det Johnsen og flere har tatt opp, om den beregningstekniske renten. Bomselskapene får på de lån som tas opp, den renten som er i markedet på det tidspunktet. Er denne renten lavere enn den beregningstekniske, noe den har vært på mange bomprosjekter, blir lånet nedbetalt raskere enn det som lå til grunn. Det er jo ikke sånn at noen penger blir borte i systemet selv om det har blitt operert med en høyere beregningsteknisk rente enn den faktiske renten. Da har bompengeprosjektene blitt nedbetalt raskere, noe vi har sett på mange prosjekter de siste årene. Men det er klart det er fornuftig å justere den renten når vi har et så lavt rentenivå som vi har nå. Og til det Johnsen tok opp: Det er tre måter å bruke det handlingsrommet på som en da får: lavere bomtakster, raskere nedbetalingstid eller å bygge mer vei – eller en kombinasjon av disse. I dette prosjektet er det ikke aktuelt å legge inn andre prosjekter. I prosjektet vi i dag har til behandling, er det snakk om å få til lavere bomtakster og raskere nedbetalingstid, men i andre prosjekter vi diskuterer – som Grøvan nevnte da vi diskuterte Bodø-pakken – er det aktuelt å legge inn andre prosjekter fordi det er ønskelig fra lokalt hold. Jeg gjentar: I saken vi i dag har til behandling, vil en lavere beregningsteknisk rente medføre lavere bomtakster og kanskje også raskere nedbetalingstid. Det gleder meg at det er så stor tilslutning i Stortinget til det som nå er presentert, og som senere i dag blir vedtatt.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Jeg må si at jeg er rimelig overrasket over det siste jeg hørte samferdselsministeren nå si. Medfører det riktighet at samferdselsministeren legger fram innholdet i sine proposisjoner til Stortinget avhengig av hva Arbeiderpartiet mener? Jeg går ut fra at det er Fremskrittspartiets politikk som ligger i de sakene som regjeringen legger fram for Stortinget. Spørsmålet mitt er: Står samferdselsministeren inne for det som ligger i proposisjonen som vi nå har til behandling, eller står han ikke inne for det forslaget som ligger der?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
De som er opptatt av statsvitenskapelige spørsmål og forfatningsmessige spørsmål, er opptatt av hvordan parlamentarismen fungerer i praksis. Jeg må si at de som skal skrive historien for ettertida, nå har fått en ny type parlamentarisme å skrive om. Vi har altså en samferdselsminister og en regjering som heretter skal legge fram saker for Stortinget avhengig av hvilke signaler som gis fra opposisjonen på Stortinget, og avhengig av hvilke signaler som opposisjonen måtte vedta på sine partimøter. Spørsmålet er rett og slett: Tror virkelig samferdselsministeren at opposisjonen ønsker å innføre bompenger på sidevegnettet fordi vi prinsipielt synes det er så viktig, eller har det slått samferdselsministeren at vi i saken som vi har til behandling i dag, er for det fordi det er samferdselsministeren som har foreslått det?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Jeg er i hvert fall enig i det første, at dette er en rar debatt – det er en veldig rar debatt. Dette må jo vurderes fra sak til sak. I saken som vi hadde til behandling for litt siden, E16-saken, er det også vurdert å sette opp bommer på sidevegene – det tror jeg gjøres i alle bomsaker som vi har til behandling. Der tilrådde en det ikke, fordi en mente at det ikke var nødvendig å gjøre det. Så det er ikke noe prinsipp om en ønsker bommer på sidevegene eller ikke. Det må vurderes i hvert enkelt tilfelle, avhengig av om det er trafikkavvisning eller ei, og avhengig av hvilke følger det får for trafikkvolumet på de aktuelle sidevegene. Så det er ikke noe prinsipp om en er for eller imot bommer på sidevegene – det er helt feil. Det må vurderes i hver enkelt sak, og det regner jeg med at samferdselsministeren har gjort i denne saken. Spørsmålet mitt er rett og slett: Mener samferdselsministeren det er fornuftig å innføre det bompengeopplegget som her er skissert?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Siste taler sa at det var representanten Lundteigen som inviterte til debatt om bompenger på sidevegene. Med all respekt var det vel siste taler selv som inviterte til den debatten. Uansett hvem som har invitert, og hvem som er inviterte gjester i selskapet, er nå det noe av det som har blitt debatten her i dag. Vi har oppklart det som i Stortinget kalles «en åpenbar misforståelse». Vi har en samferdselsminister og en regjering som har trodd at opposisjonspartiene på Stortinget og stortingsflertallet – også deres to samarbeidende partier – prinsipielt har vært for mest mulig bompenger på sideveger i bompengeprosjekter. Siste taler sa til og med at det har vært en prinsipiell sak. Så her har det virkelig vært en misforståelse. Det er vel ingen i stortingsflertallet som har ment at det er noe som helst prinsipp, det er, som jeg sa i mitt forrige innlegg, en vurdering fra sak til sak om det skal innføres bompengeinnkreving på sidevegsystemet. Det er to ting som er avgjørende for det. Det er trafikkavvisning på hovedvegen ved ikke å ha bompenger på sidevegene, og det er trafikkforholdene på sidevegnettet ved ikke å ha det. Dette må altså vurderes fra sak til sak. Da vil jeg anbefale samferdselsministeren, ettersom han gjennom to år har lagt fram så mange bompengesaker – det er jo norgesrekord i innkreving av bompenger – og han har trodd at Stortinget prinsipielt har vært for mest mulig bommer på sidevegene, nå å gå tilbake til departementet og gå igjennom alle bompengesakene sine og legge nye saker fram for Stortinget hvis han mener at det som er sagt i debatten her i dag, har endret den politiske situasjonen så fundamentalt som vi har fått inntrykk av. Da kan jo regjeringen og regjeringspartiene starte med E16 gjennom Sør-Odal og Kongsvinger i Hedmark, hvor det har vært et virvar om hva som skal skje med bompengeinnkreving på sidevegnettet. Hvis man mener at det har vært mangel på signaler både fra Arbeiderpartiet og fra lokale og regionale myndigheter, er det noen som ikke har fulgt med i timen. Den ene dagen har vi registrert signaler fra Statens vegvesen om saken, den andre dagen har vi registrert signaler fra tidligere statssekretær Hoksrud, og den tredje dagen har det kommet andre signaler fra departementet. Så start med å rydde opp, og start med E16!
Helge Orten (Høyre), 2015-11-12:
La meg først få takke saksordføreren for en god og ryddig saksframstilling. Samferdselsdepartementet legger i denne proposisjonen fram forslag om utbygging og finansiering av E16 på strekninga Bagn–Bjørgo i Oppland. Dette er andre etappe i utbygginga av E16 mellom Fønhus og Bjørgo i Sør- og Nord-Aurdal kommuner. Strekninga er, som tidligere nevnt her, én av flere riksveier mellom Østlandet og Vestlandet, og veistandarden er ikke tilfredsstillende, verken ut ifra trafikkmengde eller funksjon som riksvei. Veien er både bratt og svingete, noe som fører til vanskelige kjøreforhold, spesielt for tungtrafikken på vinterstid. Store deler av strekninga er også smal og skredutsatt, og det er derfor på høy tid å få utbedret denne flaskehalsen. I Nasjonal transportplan 2014–2023 er det lagt til grunn statlige midler til å starte utbygginga av E16 på strekninga Fønhus–Bagn–Bjørgo i første fireårsperiode. Første etappe, strekninga Fønhus–Bagn, ble vedtatt i Stortinget i juni 2012. Det legges opp til anleggsstart på strekninga Bagn–Bjørgo våren 2016, og prosjektet ventes åpnet for trafikk i 2020 – til stor glede for dem som skal benytte denne veien. Av de totale kostnadene på 1,44 mrd. kr utgjør statlige midler 1,1 mrd. kr og bompenger 340 mill. kr. Det er grunn til å merke seg at den statlige andelen i prosjektet har økt etter den lokalpolitiske behandlinga høsten 2013, og at mindre kostnadsøkninger også er dekt opp av statlige midler. Det har vært viktig for å holde bompengetakstene på et så lavt nivå som mulig. Regjeringa har i stortingsmeldinga «På rett vei» fremmet en bompengereform som vil bety lavere kostnader ved innkreving av bompenger. Samtidig er det åpnet for bruk av en lavere beregningsteknisk rente, og det er i budsjettet for 2016 foreslått å bruke 400 mill. kr til en rentekompensasjonsordning for bompengelån. Fordelen med disse ordningene er at de gir et handlingsrom som kan bidra til at takstene kan reduseres, eller til at nedbetalingstida kortes ned. Derfor er det positivt at en samlet komité støtter innstillinga, som gir Samferdselsdepartementet en fullmakt til å fastsette lavere satser, basert på en lavere beregningsteknisk rente, dersom det er lokal interesse for det. Dette er et etterlengtet prosjekt som får sin realisering, og som vil bety bedre framkommelighet og ikke minst økt trafikksikkerhet for alle som reiser langs E16.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-12:
Her har vi en viktig veisak og en stor gladsak for alle bilister som ferdes på E16 øst–vest mellom Oslo og Bergen, og for lokalbefolkningen i Bagn, Bjørgo og Valdres. Dagens veistandard er altfor dårlig og tilfredsstiller ikke kravet til riksveistandard. Europaveien er svingete, smal, og mesteparten av strekningen mangler gul midtstripe. En utbedring av E16 på denne strekningen vil bety en fullstendig stamveistandard med bredere vei og gul midtstripe, og det er viktig for trafikksikkerheten. Med den utbyggingen som Stortinget nå vedtar, legger man ikke bare grunnlaget for økt trafikksikkerhet, men også for økt framkommelighet og redusert reisetid, grunnet både tunnel og kortere avstand mellom Bagn og Bjørgo enn det som er tilfellet med dagens trasé. Det er også gledelig for bilistene at vi åpner for å redusere bompengetakstene på grunn av lavere beregningsteknisk rente. Høyre og Fremskrittspartiet vil også påpeke at bompengetaksten på denne strekningen har blitt redusert som følge av økte statlige bevilgninger. Bompengereformen og rentekompensasjonsordningen vil også gi lavere bompengekostnader for folk flest. Det er viktig å redusere bompengekostnadene for både næringslivet og folket, og følgelig er det litt skuffende å se at Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti ikke automatisk ønsker at lavere bompengetakster skal komme bilistene til gode, men at de åpner for at besparelsene og pengene i stedet kan brukes til nye infrastrukturprosjekter. Avslutningsvis vil jeg påpeke et meget viktig og klart signal som Stortinget nå sender til regjeringen. Stortinget er opptatt av at vi skal bygge mest mulig rasjonelt for å få mest mulig vei for pengene. Følgelig er budskapet fra Stortinget til regjeringen at man bygger smal firefelts vei der det er hensiktsmessig, i stedet for dagens modell med utstrakt bruk av to-/trefelts vei. To-/trefelts vei er en uheldig løsning, sett ifra et økonomisk perspektiv, et trafikksikkerhetsperspektiv og ikke minst et miljømessig perspektiv. Merkostnaden med smal firefelts vei er liten, men samfunnsnytten er stor. Om landskapet er flatt og det ikke er behov for sprengning av tunneler og bygging av bruer, kan merkostnaden med smal firefelts vei faktisk være kun 10 pst. sammenliknet med to-/trefelts vei. Anleggsbransjen, Høyre og Fremskrittspartiet har sett dette i flere år, så det er ekstra gledelig at Stortinget nå også ser dette. I den sammenheng har jeg har lyst til å benytte anledningen til å takke saksordfører og Arbeiderpartiets representant, Sverre Myrli, for å bidra til at Stortinget nå sender et viktig signal til regjeringen. Hovedveinettet i Norge bør i større grad bygges mest mulig trafikksikkert, basert på morgendagens behov, ikke gårsdagens behov.