Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2015-01-13:
Først en takk til saksordføreren for ryddig framdrift og for å ha samlet komiteen om noe som kanskje er noe av det viktigste som kan skje innenfor langsiktig positiv utviklings- og bistandspolitikk. Det er ingen tvil om at den meldingen og den innstillingen som ligger på bordet i dag, er veldig ambisiøse. Det er en ambisiøs melding og ambisiøse, langsiktige målsettinger. Det handler også om tålmodighet, men her er det viktig at man i Stortinget blir oppdatert med hensyn til hva som skjer framover, slik at man kan endre, forsterke og omprioritere. Det er også viktig med kortsiktige målsettinger her. I Stortinget er alle opptatt av at alle skal få best mulig levevilkår. Det er fortsatt dessverre store forskjeller mellom de rikeste og de fattigste landene i verden. Forskjeller vil det alltid være, men vi bør kanskje prioritere å hjelpe dem som trenger det mest, slik at vi kan få en positiv utvikling og vekst. Det er ingen tvil om at det viktigste elementet for utvikling og positiv vekst er utdanning. Menneskets behov for kunnskap og opplysning er grunnleggende, og derfor må det stimuleres hele tiden. En nasjon med en befolkning uten utdanning er lettere å lede i feil retning. Diktatur og religiøs ekstremisme får lettere fotfeste hos mennesker uten egne meninger, uten egne ferdigheter og uten kunnskap til å stå opp mot dem som styrer og leder i feil retning. Demokratiutvikling og vekst bygger på kunnskap og respekt. Det er derfor denne meldingen er viktig, og det er derfor dette må skje gjennom en målrettet utviklingspolitikk. 57 millioner barn – det er et enormt tall. Derfor er Fremskrittspartiet veldig glad for at dagens regjering nå viser vilje og evne til å satse på utdanningsfeltet innenfor bistandspolitikken. Vi ser en kraftig økning og en satsing som er bred. Vi har dessverre den siste tiden opplevd nedprioritering av utdanning i det norske utviklingsarbeidet. Andelen av norsk bistand som har gått til utdanning, sank fra 13,3 pst. i 2005 til 7,2 pst. i 2013. Derfor er det nå viktig at regjeringen snur denne trenden, og det skal vi alle være fornøyd med. Etter åtte år uten vekst i norsk utdanningsbistand skal den med denne regjeringen fordobles i løpet av stortingsperioden. Norge skal ta en internasjonal lederrolle, en lederrolle i kampen for at alle barn skal få skolegang, kyndig undervisning og et trygt skolemiljø. Igjen må jeg gjenta: Dette er ambisiøse mål, men viktige mål. Hovedmålene er at alle barn skal få de samme mulighetene til å begynne på skolen og til å fullføre skolen, at alle barn og unge lærer grunnleggende ferdigheter og rustes for framtiden. Flest mulig får ferdigheter som sikrer en overgang til arbeidslivet, noe som bedrer forutsetningene for økonomisk vekst og bærekraftig utvikling i bred forstand. Verden står overfor enorme utfordringer knyttet til kriser og konflikter. Aldri før har det vært så mange mennesker på flukt. Det er derfor viktig å huske på at også de barn som lider under disse forhold, må få utdanning. Det er viktig å huske på at alle barn som lider under disse forhold, er de svakeste, som lider. Det er barn, og det er funksjonshemmede – og dessverre er majoriteten jenter. Når det er sagt, er fokuseringen på barn, jenter, og på funksjonshemmede riktig og viktig, men man må, når man skal ha en lederrolle, ha mye fokusering på de potensielle synergiene av økt samspill mellom UD, Norad, norske utdanningsinstitusjoner og kommersielle aktører. I mange tilfeller er utfordringen strukturell arbeidsledighet, at behovene i industri og næringsliv ikke samsvarer med den kompetansen som finnes i befolkningen. Fremskrittspartiet er meget fornøyd med den innstillingen som foreligger, og vi håper at det vil gi gode resultater på sikt.