Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-06-07:
Slik Venstre gir uttrykk for i innstillingen, skal jeg også understreke fra denne talerstolen i dag: Venstre tror på og satser på en sterk offentlig skole. Vi har vilje til å prioritere den også økonomisk på en slik måte at den blir så god at den i åpen konkurranse vil være det naturlige førstevalg for det store flertall av elever. Jeg tror at på dette punkt ligger ikke skillelinjene slik de trekkes av enkelte av regjeringspartiene i dagens debatt. Her går skillelinjene mellom de enkelte parti ved den konkrete viljen til å sørge for at den offentlige skolen får nettopp denne kvaliteten. Det er nemlig slik at hvis man velger å bruke 1 milliard kr til en gratis midttime på SFO, eller man velger å bruke et tilsvarende beløp til å bygge ut en heldagsskole, har man ikke de 2 milliarder kr for å gi norske lærere det kompetanseåret som de trenger for å sørge for at man får den kvaliteten som alle som jobber praktisk i skolen, er enige om at man skal ha, og som i vårt naboland Sverige nå gjøres til offentlig politikk. Man skjønner jo da at når man satser på dem som er bærebjelkene i dette systemet, av respekt for elevene, så må man prioritere disse kronene. På disse punktene tror jeg vi kommer til å se reelle skillelinjer i tiden som kommer, fordi jeg tror regjeringspartiene – dette gjelder ikke Kristelig Folkeparti – kommer til å prioritere de kronene helt annerledes. Da må man stille spørsmålet: Gjør man da den offentlige skolen så konkurransedyktig som den skal være, slik at den ikke bare blir noe som man lever med fordi man er vant til den, men som man lever med fordi man er stolt av den, og fordi man også i vår tid og framover skal fortsette med å være stolt av den? I dette ligger det, etter min mening, et klart politisk valg. Det er slik med kronene i budsjettene at man kan bruke dem én gang til ett formål, man kan ikke bruke dem til veldig mange formål samtidig, selv om det hørtes slik ut tidligere i dag. Venstre er helt krystallklar på det: Vi ønsker å bruke disse pengene til å styrke den offentlige skolen. Vi ønsker at de pengene som ligger i Kunnskapsløftet, skal videreføres for å styrke den offentlige skolen, og dermed står ikke de midlene til rådighet for prosjekter som en gratis midttime på SFO eller for å bygge ut en heldagsskole. Dette er de tingene som må gjøres først. Det er de tingene som er helt avgjørende for at den offentlige skolen skal være så god som omtrent alle talere til nå har sagt at man skal gjøre den. Fordi: I norsk politikk er et av de viktigste, men farligste øyeblikk når alle sier at de vil gjøre noe av det samme – da er det den reelle prioritering og de reelle kronene som er der. Man kan bare se på innstillingen til revidert nasjonalbudsjett, så ser man viljen til å prioritere ulikt når det gjelder å satse på den offentlige skolen innenfor ansvarlige økonomiske rammer. Så er det også slik at Venstre – som alle her – er for at vi skal ha skoler som er private, og som driver med et samfunnsmessig oppdrag. Det er de som går under den sjelløse tittelen 6 A, men som har eksistert i vårt land veldig lenge, og som det er veldig viktig å ta vare på. Venstre ser også på friskolene som en del av mangfoldet i skoletilbudet og som et supplement, og vi har aldri delt statsråd Djupedals eller regjeringspartienes – etter min og vår vurdering – aggressive retorikk om hva som er situasjonen på dette området. Men la meg før jeg går videre, gi følgende anerkjennelse til Kristelig Folkeparti: Jeg mener at Kristelig Folkeparti i reelle forhandlinger har gjort den loven som ble framlagt, bedre på noen viktige punkter. Jeg mener at det gjelder voksne uten rett, selv om det ikke gjelder alle voksne uten rett. Men det som er beskrevet i innstillingen, er en reell forbedring. Jeg mener at det å få aksept for at man kan kjøpe enkelte opplæringstjenester som det er normalt fornuftig at man kan bruke for å styrke skolens formål, er en forbedring. Jeg mener at å få en forsøkshjemmel, er en forbedring, og jeg mener at å gi en bedre forutsigbarhet for 6 A-skolene er en forbedring. Så mener jeg også at det ikke er tilstrekkelig, av følgende grunn: For det første er jeg helt overbevist om at en skole som også skal eksistere som en friskole, må basere seg på rett og ikke på skjønn. Jeg er overbevist om at det ville vært riktig å oppheve frysloven. Jeg er overbevist om at det ville vært riktig å sikre 6 A-skolene enda mer forpliktende enn det som nå kan bli situasjonen etter et arbeid de kommende årene. Men jeg medgir at Kristelig Folkeparti også på dette punktet har oppnådd noe som de skal ha anerkjennelse for. Når jeg tidligere i dag tok ordet i bekymring for en flertallsmerknad, gjentar jeg fortsatt fra denne talerstolen at representantene Dagrun Eriksen og Lena Jensen ikke uttrykte seg likt om det man angivelig var enige om. Det får jeg bare ta til etterretning. Jeg har intet ønske om å volde hodebry for representanten Dagrun Eriksen på dette punkt, men får bare ønske henne lykke til i den videre kamp i et utfordrende terreng. Når det gjelder dagens lovgivning, bygger Venstre på at vi skal bygge på loven fra 2003, som bygger på rett. Vi mener at denne loven f.eks. sikrer grendeskoler i de situasjonene som er der. Hvis situasjonen er slik som representanten Meltveit Kleppa sa, at det er så god økonomi i alle kommuner nå at det er lett å beholde grendeskolene, hva er da trusselen mot å få dem etter en friskolelov? Neppe stor etter den beskrivelsen, neppe noen trussel i det hele tatt. Og for å ta en debatt som har vært et av mine yndlingstemaer lenge: Hva er problemet hvis man hadde klart å oppheve den systemklemma som består i at man legger ned en skole, for kanskje deretter å føre over omtrent det samme beløpet på skyssutgifter på et annet forvaltningsnivå i dette landet? Det er massevis av grep som man kan gjøre her, og jeg begriper ikke hvorfor da grendeskolene var det som en fransk konge sa en gang: Paris er vel en messe verd. Jeg får si det på den måten at å miste disse grendeskolene var vel en messe verdt for Senterpartiet i det totale bildet i det prosjektet som jeg har respekt for at de har, som er overordnet, nemlig det store regjeringsprosjektet, den rød-grønne koalisjonen. Men når man ofrer noe, er det helt redelig at man får si det, for da ligger det klart og tydelig på bordet. Når det gjelder den loven som vi har, har Venstre gjort det klart at vi vil bygge på den, og vi ønsker å tydeliggjøre – slik som også representanten Ine Marie Eriksen Søreide tidligere har sagt – punkter der det er grunn til å gjøre det, på basis av den loven vi hadde, og også på basis av samfunnsdebatten vi har hatt. Vi konstaterer at den sittende regjering har ført videre den forbudsbestemmelsen som eksisterer mot å ta utbytte. Vi har rett og slett skrevet inn i lovteksten det som ellers ligger i lovens forarbeider, nemlig at man må ha transaksjoner som er kontrollerbare og skikkelige. Man må kunne ta inn i loven at man kan lage en forskrift om å sørge for å definere hva som er «outsourcing» eller ikke, for å unngå at det nettopp blir «outsourcing». Det må være fullt mulig å sørge for at man ikke opererer med andre formål enn det som er skolens formål, og det må være slik at man må kunne sørge for at de tjenestene som kommer i tillegg, nettopp skal fremme kvaliteten på opplæringstjenestene. Det er å gjøre en tydelig lovbestemmelse overtydelig, nettopp av hensyn til den politiske debatten som vi har hatt rundt oss, og som vi bare får ta inn over oss har hatt den intensiteten som den har hatt. Og når det foregår politisk retorikk med stor intensitet, må vi forholde oss til at det foregår. Da må vi kommunisere like kontant tilbake. Jeg mener at det som er blitt sagt om godkjenning av tusentalls av plasser, ikke ville skjedd, men det er en fri påstand som andre kan ha. For å tydeliggjøre det som etter vår mening var en hensikt, lager vi også det som er beskrevet som den bestemmelsen som inngjerder den eksisterende loven på det punkt. Høyre og Venstre sier rett ut i sakskommentaren at det aldri har vært intensjonen bak friskoleloven at det skulle eksistere en uforbeholden rett til å oversvømme en kommune med skoleplasser, dvs. at antallet friskoleplasser er likt med eller overstiger skoleplassene i den offentlige skolen. Vi sier at dette kan være et eksempel på en mulig «vesentlig svekking» på kort eller lang sikt av det offentlige skoletilbudet. Vi er veldig tydelige på dette. Jeg må også si at jeg er blitt dypt forundret over at angrepet på friskoleloven av 2003 føres med en argumentasjon som om vi lever i Sverige. Nei, vi lever ikke i Sverige. Og den loven som kom i 2003, er ikke lik den svenske loven, som ikke kom under et borgerlig regime, men som kom under et sosialdemokratisk regime. Den er ultraliberalistisk i forhold til den loven som ble fremmet i 2003. Nei, vi lever ikke i Danmark. Vi lever ikke i Grundtvigs tradisjon, som nesten gjorde det til en norm å ha en friskole, og jeg skjønner at Bertil Haarder føler et behov for å korrigere den kursen. Og nei, vi lever ikke i Storbritannia, med det klassedelte skolesystemet som man har der. Man er altså nødt til å ty til eksempler fra andre land istedenfor å forhold seg til situasjonen i Norge. Og nei, det er ikke slik at de friskolene som skulle være der, skulle drive seleksjon. De skulle ta med en normalitet av befolkningen, nettopp fordi man skal ta med det som er den sosiale rettferdigheten og blandingen som vi er vant med i norsk skolepolitikk. Man bør holde seg til disse argumentene når man angriper det, for da vil man også se hvor skillelinjene ligger, hva som er forskjellen mellom de ulike lovutkastene. Avslutningsvis vil jeg også understreke at jeg håper inderlig at det blir avklart hva som skal skje med 6 A-skolene. Det ville være helt merkelig hvis skoler som har eksistert i bortimot hundre år, og som driver på et samfunnsmessig oppdrag, ikke skulle være sikre. Jeg håper at alle de merkelige konstruksjonene om at de enten skulle komme inn i folkehøyskoleloven eller under en eller annen voksenopplæringslov, forvitrer på veien, slik at vi får en skikkelig, god og klar samfunnsmessig forankring. Jeg ønsker representanten Dagrun Eriksen hjertelig til lykke på den ferden. Hun vil få utmerkede tilrop fra Venstre i alt sitt arbeid på dette punkt, for det er et tankekors hvis man ikke skulle kunne gjøre det. Jeg er enig med dem som har sagt at dette var særdeles utydelig i det lovforslaget som kom fra Regjeringen. På vegne av Høyre og Venstre tar jeg opp det lovforslaget som i innstillingen er omtalt som forslag nr. 2, og som er et helhetlig lovforslag basert på 2003-loven, med de tillegg som både representanten Ine Marie Eriksen Søreide og jeg har gjort rede for i våre respektive innlegg. Dette er herved tatt opp.