trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Helleland (Høyre), 2008-06-20:
Jeg tror representanten Lundteigen misforstod mitt innlegg, for det jeg faktisk gjorde, var å skryte av representantens engasjement for Trillemarka. Isteden ble jeg møtt med en tirade om Unge Høyre-retorikk, «Brende-feller» osv. Jeg har også vært i Trillemarka mange ganger. Jeg har vært på folkemøter og fått kjeft - som også jeg mener delvis var berettiget - for det overgrepet som ble gjort da det ble et midlertidig vern av Trillemarka. Men det som skjedde etterpå, var jo en positiv prosess der frivillige verneforslag ble tillagt større vekt. Da er det veldig overraskende at en regjering som ønsker å være på parti med lokaldemokratiet, har valgt en løsning med tvang, og trer noe over hodet på lokaldemokratiet, og som selv fylkesmannen i Buskerud var uenig i. Synes representanten Lundteigen det er flaut å måtte stå her og si at han taler på vegne av seg selv og ikke på vegne av sitt eget parti, og enda mindre på vegne av Regjeringen?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Det er jo ikke mulig å sette forrige regjering som standard i forhold til hvordan man bekjemper fattigdom, for våre forslag går langt utover det. Det må ses i sammenheng med et arbeidsmarked som gir langt flere jobb, og i sammenheng med et høyt tiltaksnivå, som gir større muligheter for mange som har stått utenfor. Det er utrolig viktig. At man da i tillegg får et trygdeoppgjør som gir en så stor økning på de laveste trygdene - summen av omfordelingen og de ekstra bidragene fra staten betyr at de med de laveste trygdene får rundt 2,5 milliarder kr mer - er utrolig viktig. Når en enslig minstepensjonist får 16 000 kr mer i trygd, har også en enslig minstepensjonist råd til å betale 100 kr, som er det en gjennomsnittsbilist må ut med på grunn av økningen i drivstoffavgift.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Først til disse skatteinntektene: Representanten Syversen er jo vel kjent med hvordan vi lager budsjetter - det er mange andre som ikke er kjent med det - f.eks. at vi holder de inntektene og utgiftene som er sterkt utsatt for konjunkturene, utenom beregningene, og det handler ikke minst om at vi skal slippe å kutte i trygder og i statsbudsjettets utgifter når det er dårlige tider. Det er viktig. Så til dette som dreier seg om formuesskatten og arveavgiften. Politikken til dagens regjering er jo veldig klar. Vi har gjort betydelige omfordelinger på formuesskatten ved at 300 000 nå slipper å betale formuesskatt, folk som betalte formuesskatt da vi overtok, mens vi har skjerpet på toppen. Så er vi i gang med en jobb når det gjelder arveavgiften, for å få innrettet den også mer rettferdig. Nå har alle partier sine programprosesser - jeg respekterer at Senterpartiet har det, at Arbeiderpartiet har det, Kristelig Folkeparti har det sikkert også, og vi i SV har det. Det kan bety at det kan være noe ulike syn mellom partiene, men ikke verre enn at man skal klare å forhandle seg fram til et godt, solidarisk opplegg for neste periodes statsbudsjett, hvis velgerne har tillit til oss.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Representanten Sanner må først lese Statistisk sentralbyrås rapport en gang til, for sånn jeg har oppfattet representanten Sanner i den offentlige debatten, mener han at dynamisk skattepolitikk er at man bruker 1 kr på skattelette, og så får man mer igjen. Det denne rapporten viser, er at hvis man bruker 1 kr på skattelette, i dette forslaget som vi har vurdert, taper man 80 øre, og det er vel neppe definisjonen på dynamisk skattepolitikk, og det er det referatet av Sanners standpunkt som Per-Kristian Foss mener er en vulgarisering av debatten. Så til dokumentavgiften. Det er riktig at det er en av de avgiftene som SV har vært opptatt av å redusere. Det står ikke i Soria Moria-erklæringen. Dilemmaet ved å redusere den i forhold til hvordan boligmarkedet fungerer, er jo at den dynamiske effekten av det lett kan være at det ikke er kjøperne som nyter godt av en eventuelt redusert dokumentavgift, men selgerne. Det har stor betydning på hvilket tidspunkt man eventuelt går inn og gjør noe med dokumentavgiften.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Det er et helt feilaktig bilde, en helt feilaktig påstand å si at Regjeringen neglisjerer dette. Det er en viktig utfordring. Meldingen om kvalitet i skolen, som ble lagt fram forrige fredag, adresserer nettopp noen av de utfordringene. Vi tror det er mer sammensatt enn nødvendigvis bare tiltak overfor lærerne. Vi tror også det har noe med at Regjeringen legger fram en plan som forstår hva som er utfordringene i skolen, som sier at vi skal satse på det, sånn som «Kvalitet i skolen» sier. Vi skal sørge for at det blir mer ressurser på de første klassetrinnene, for tidlig læring krever det. Framfor økt timetall prioriteter vi å øke lærerressursene der. Etterutdanning for lærere og rektoropplæring er også en del av meldingen om kvalitet i skolen. Jeg beklager at jeg ikke hadde tid til å følge opp en invitasjon i Lars Sponheims innlegg som er veldig viktig i forhold til drop outs i skolen. Det vi nå vet om barnehagesatsing og barnehagetilbud for å sikre at alle barn får et bedre grunnlag for kunnskap senere, viser at det er enda bedre enn vi hadde trodd når det gjelder viktigheten av å satse på barnehager. Her må vi ha flere tanker i hodet samtidig: både å forhindre at ungdom dropper ut, og ha en innsats overfor den ungdommen som allerede har fått problemer.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Representanten Tybring-Gjedde tar opp en utfordring som jeg er enig i er viktig. Når den største ressursen et samfunn har, er arbeidskraft, er det også veldig viktig at alle som kan bidra i arbeidslivet, har en mulighet til det. Men jeg er veldig uenig i en beskrivelse som gir inntrykk av at alle uføre egentlig er i stand til å være i fullt arbeid. Jeg tror at representanten Tybring-Gjedde hadde fått store problemer med dem som Fremskrittspartiet kaller folk flest som er trygdede, hvis den typen karakteristikker hagler over hodene på dem som nå er uføretrygdet. Vi har en stor oppgave å gjøre her, og vi har høyt tempo og press på det. Det ser man ikke minst når man ser på det høye nivået vi har på arbeidsmarkedstiltak, til tross for den lave arbeidsløsheten. Det er nettopp dels for å forhindre at folk kommer over på varig trygd, og dels for å gi muligheten til å kvalifisere seg, å få sjansen - at den gunstige situasjonen på arbeidsmarkedet gir muligheter for flere.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Jeg er her.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Først til Erna Solberg. Jeg er kjent med at Erna Solberg har etterlyst hvordan Regjeringen nå skal følge opp i forhold til grønne sertifikater og med videre rammebetingelse for ny fornybar energi. Men jeg håper at representanten Solberg har litt forståelse for at jeg ikke skal presentere det i et treminuttersinnlegg i denne debatten, men at Regjeringen skal få komme tilbake på et senere tidspunkt når ny olje- og energiminister er utpekt, for å orientere Høyre og resten av opposisjonen om hvordan vi videre følger opp. Det jeg håper opposisjonen kan glede seg over i mellomtiden, er jo at en sak som det har vært mye oppmerksomhet rundt, nemlig hva som skulle være rammebetingelsene for småkraft, er avklart i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett og betydelig forbedret og tatt imot med begeistring fra alle dem som har hatt små og store prosjekter på planleggingsstadiet. Og vi regner med at det bidrar til deler av de ambisiøse målsettingene vi har når det gjelder ny fornybar energi. Så til diskusjonen om den dynamiske skattepolitikken. Jeg tror representanten Sanner skylder Stortinget å klargjøre om han står på den definisjonen han tidligere har hatt av dynamisk skattepolitikk, nemlig at én krone i skattelette skulle gi mer enn én krone tilbake. Det er det som Per-Kristian Foss i Dagens Næringsliv i går kaller en vulgarisering av debatten. Men det er slik det er brukt som politisk poeng. Og Statistisk sentralbyrås analyse i dette spørsmålet viser altså at det selvfølgelig er noen dynamiske effekter knyttet til skattelettepolitikk, men en dynamisk skattepolitikk i den forståelse Jan Tore Sanner tidligere har gitt, finnes det ikke grunnlag for. Det betyr at én krone gitt i skattelette er 80 øre tapt. Og vi snakker jo ikke om en dynamisk utgiftspolitikk. Det er jo veldig lett å finne dynamiske effekter av å styrke kommuneøkonomien, eller for arbeidstilbudet av f.eks. å fjerne kontantstøtten og gi skatteletter til lavtlønte. Vi vet at det har dynamiske effekter å gi skattelette til lavtlønte i forhold til arbeidstilbudet. Men denne meget forenklede oppfatningen av skattepolitikken går det ikke an å gjenta med bevis fra Statistisk sentralbyrå. Så til fattigdomsdebatten. Jeg mener at en regjering med respekt for seg selv og som er opptatt av rettferdig fordeling, må ha som mål å avskaffe fattigdom. Det har vi. Jeg kan ikke tenke meg noen formulering som skulle være mindre enn det. Vi jobber med det hele tiden. Vi har drahjelp fra et godt arbeidsmarked. Vi bruker det for å få flere ut i jobb. Vi har et trygdeoppgjør som i sum innebærer ca. 2,5 milliarder kr - ja kanskje litt mer til og med - i styrking av de laveste trygdene. Det er en meget stor og viktig omfordeling. Og det fins mange definisjoner av hva som er fattigdom. Én definisjon er hvor mange som mottar sosialhjelp, og der har vi en nedgang på 10 pst.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Hvis jeg ut fra egen erfaring skal få lov å gi et lite, kameratslig råd til dem som nå turner høyt på meningsmålingene, er det å ikke ta noen valgseier på forskudd. Jeg har opplevd mange valgkamper hvor SV ett år og et halvt år før valget turnet rundt - vi var til og med Norges største parti. Og det som er utrolig slitsomt, er å gå inn i en valgkamp med å ligge høyt og ha pilen pekende nedover hele veien. Det som derimot er ganske gøy, er å komme inn i en valgkamp med ganske dårlige målinger og slåss og oppildne folk til å stå på og få fram det som er forskjellene i politikken. Det er jo det dårlige meningsmålinger gjør med de rød-grønne regjeringspartiene, og med våre folk ute. Hvis vi da kunne fortsette med å få opp i debatten det som er de faktiske forskjellene i politikken, kan dette bli ganske klargjørende også for velgerne der ute. Diskusjonen om den dynamiske skattepolitikken må jeg si at jeg ser fram til å ta ved alle korsveier, for det er bare én folkelig måte å oppfatte det høyresiden har sagt om dette, på, og det er at hvis du gir ut kroner i skattelette, skal det yngle på den måten at du får igjen mer enn det du gav. Og det finnes det ingen holdepunkter for. Representanten Sponheim vet utmerket godt, når opposisjonen er rundt og snakker om 158 milliarder kr - det har vært framme her i debatten - som om dette er skatteinntekter som de selv kan bruke, at ingen av dem vil foreslå å bruke dem, fordi de vet at det hører til en høykonjunktur som vi skal glede oss over mens den varer, men som også kommer til å bety utfordringer på et eller annet tidspunkt. Så til spørsmålet om klima - jobbingen med klimaet og klimaforliket. Det er det ikke enkeltstatsråder som jobber med; bl.a. har finansministeren et veldig stort ansvar. Jeg har ansvaret for bærekraftig utvikling. Klima er en del av den. Mange viktige grep på grønn skatteveksling er tatt i perioden, og vi kan bli enda bedre videre framover. Og i alle de viktigste departementene som har med klima å gjøre, jobbes det nå langt mer systematisk enn det noensinne har vært gjort på dette området. Men når det gjelder de enkelte spørsmålene som ligger direkte under en annen statsråd, vil jeg bare varsle at Regjeringen kommer tilbake så snart som mulig med en orientering til opposisjonen om hvordan situasjonen rundt de grønne sertifikatene nå følges opp fra vår side. Vi tar klimaforliket på alvor, vi mener det er viktig å følge det opp, og det har vi alle intensjoner om å fortsette å gjøre.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Jeg kan jo ikke dy meg for å returnere det ønsket om en riktig god sommer til Lars Sponheim og resten av opposisjonen. Hvis man er opptatt av meningsmålinger i politikken, som jeg synes ofte overdriver, vil jeg jo gjøre oppmerksom på at for fire år siden - altså ett år før forrige valg - hadde den forrige regjeringen Bondevik tapt en fjerdedel av sin oppslutning. Det var en dramatisk slitasje. Likevel var det jo slik at vi bare vant knepent, så det er egentlig et ganske åpent landskap med tanke på hva som skal skje etter neste valg. Ingen med ambisjoner om å vinne det valget kan ta noe for gitt. Det jeg har som ønske for den videre politiske debatten, er jo at forskjellen mellom alternativene kommer fram. Og revidert er jo veldig interessant lesning i den sammenheng, f.eks. når det gjelder forskjellen i synet på matmoms, som Fremskrittspartiet reduserer, men som andre partier øker, f.eks. forskjellen i skolepolitikken, der noen støtter Høyre og Fremskrittspartiet og flere timer, som Venstre og Kristelig Folkeparti går imot, og f.eks. forskjellen i landbrukspolitikken, der noen kutter og andre er enig i oppgjøret. Jeg kan lage en lang, lang liste over dette. Jeg ser fram til at politikken inneholder noen flere av de veivalgene. Det som også er klart etter denne debatten, er at det er en ærlig sak å ønske seg flere skatteletter. Vi kaller det for høyrepolitikk. Det er en ærlig sak å si at det viktigste i vår tid er å bruke det handlingsrommet vi har i den økonomiske politikken, til å gi ut mer til skattelette. Men man må ikke innbille verken velgerne eller seg selv at det gir dynamiske effekter som gjør at det regnestykket går i pluss. Så er det ting man kan gjøre med strukturen på skattesystemet med tanke på ulike effekter både på næring og produksjon, som er en litt annen debatt. Så til klimaforliket: Vi tar klimaforliket på alvor. Vi mener at vi skal følge det opp. Vi skal komme tilbake med en orientering til opposisjonen. Jeg setter veldig pris på at det er mulig å få tak i også opposisjonen i løpet av sommeren.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Det er mulig Erna Solberg har vært ute av salen i noen timer. Denne debatten har faktisk handlet ganske mye om skatt. Men hvis det er slik at man ønsker en liten repriserunde på slutten, stiller jeg meg gjerne til disposisjon. Det er riktig at den forrige regjering hadde lagt fram et forslag til å gjennomføre skattereformen, med store lettelser på topp lønnsinntekt. Begrunnelsen for det var at man ønsket å utjevne forskjellen når det gjelder marginalskatt, mellom kapitalinntekter og arbeidsinntekter. Den skatteletten halverte vår regjering, slik at når Erna Solberg tror at det er et meget godt argument mot den rød-grønne regjeringens skattepolitikk, er det altså slik at hvis den forrige regjeringen hadde vunnet, hadde det vært over 20 000 kr i skattelette på denne type høye inntekter. Jeg og SV har respektert at dette er en del av et forlik i Stortinget. Så gjorde vi det vi kunne for å få til en mer rettferdig fordeling. Vi har samtidig sagt at vi ikke skal avvikle formuesskatten, men tvert imot gjøre fordelingen av den mye mer rettferdig, gitt ut lettelser i bunnen og skjerpet på toppen. Det betyr at summen av det som har skjedd når det gjelder inntektsskatt og formuesskatt, er en skjerpelse på de inntektene som er på topp. Nå må vi rydde litt i argumentene. Det er ikke slik at det ikke finnes noen dynamiske effekter ved å gjøre endringer i skatt. Det har jeg ikke sagt. Tvert imot har jeg i tidligere innlegg sagt at det kan være en effekt. Antakelig ville den største effekten være å gi skattelettelser i bunnen, fordi vi vet at f.eks. mange lavtlønte kvinner jobber i 70-80 pst. stilling og ser på hva de har igjen i forhold til hvor mye de betaler i skatt. Antakelig ville det vært mer dynamisk å fjerne kontantstøtten for en del av disse kvinnene. Men det er jo ikke det vi diskuterer når vi diskuterer den dynamiske skattepolitikken - med strek under - for da diskuterer man et politisk poeng som høyresiden har hatt, nemlig at det man gir ut i skattelette, det får man igjen - ikke bare én gang, men mer enn det, fordi det har så veldig dynamiske effekter i sum. Og det fins det altså ikke noen dekning for.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Erna Solberg har nylig sagt at en teknikk i den politiske debatten er først å karikere motstanderens standpunkt og deretter argumentere mot det. Dette innlegget fra Erna Solbergs side var nettopp et eksempel på en slik teknikk. Vi kan godt kalle det Erna-teknikken. Jeg har ikke sagt at det ikke fins dynamiske effekter ved å gjøre endringer i skattesystemet. Tvert imot sa jeg at f.eks. effekten av å lette skattene i bunnen kan gi effekter i forhold til arbeidstilbudene. Men jeg har sagt at det ikke fins holdepunkter for den dynamiske skattepolitikken forstått slik at én krone gitt i skattelette gir mer enn én krone tilbake, og det har man tydelig dokumentert i Statistisk sentralbyrås gjennomgang. Hvis vi kunne få debatten over i sporet hva virker, og hva virker ikke av effekter på skatt, så er jeg med. Men jeg synes jo at Høyre og Fremskrittspartiet skulle stå for det de mener i skattepolitikken, med en politisk begrunnelse. De mener at det er en riktigere prioritering enn prioriteringen av velferdsgoder. Det er en ærlig sak. Det er et politisk veivalg. Det er nettopp det velgerne skal ta stilling til.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-06-20:
Den norske velferdsmodellen bygger på følgende: Kunnskap er makt. Kunnskap er også avhengig av mange og gode lærere, og det er avhengig av mange og gode forskere. Vi er nå kommet i den situasjon en rekke ganger i Stortinget at når det fremmes forslag om å rekruttere lærere - og vi vet alt om det, at vi mangler lærere både i grunnskolen og i den videregående skolen - så stemmes dette systematisk ned. Når Regjeringen legger fram en stortingsmelding om kvalitet i skolen, er det nettopp dette perspektivet om mangel på lærere som synes å mangle, blant mange andre områder. Samtidig får vi i dag beskjed om at den lenge forventede meldingen om rekruttering av norske forskere er utsatt, og at fagstatsråden i hvert fall i offentligheten ikke kan si når den kommer. Hva er årsaken til at et så viktig område, som er helt avgjørende for vårt samfunns utvikling, neglisjeres av Regjeringen - altså mangel på rekruttering av lærere og mangel på rekruttering av forskere? Hvorfor uteblir de initiativene Venstre har spurt etter, både når det gjelder lærere og forskere?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Jeg mener at representanten Leirstein tegner et feilaktig bilde av vår politikk også innenfor helseområdet. Det er faktisk slik at regjeringspartiene står for en politikk der det også er samarbeid med private aktører innenfor helsevesenet. Men vi mener at hovedtilbudet på helsesektoren skal produseres av det offentlige. Det er et stort ansvar å tilby befolkningen et trygt og godt helsetilbud, og derfor bør også det primært være et hovedansvar for det offentlige. Men det finnes mange gode eksempler på samarbeid, på avtaler inngått mellom det offentlige og private, både på sykehussiden og ikke minst innenfor primærhelsetjenesten, der vi først og fremst har private leger som driver i avtale med det offentlige.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Det er ingen tvil om at Arbeiderpartiet og den samlede regjering står ved at rehabiliteringsarbeid er veldig viktig i norsk helsevesen, og det foregår veldig mye godt rehabiliteringsarbeid. Men det er også et faktum at det foregår en omstrukturering av tilbudet innenfor denne sektoren, noe som også har betydning for en del av de eksisterende private institusjonene. Men jeg er også helt sikker på at hvis representanten Erna Solberg tenker godt etter, vil hun huske at det også i de årene hun satt i regjering, ble lagt ned en rekke institusjoner, fordi det hele tiden foregår en omstilling innenfor denne sektoren. I dag er det slik at politikken innenfor rehabilitering i stadig større grad styres i retning av at rehabilitering også foregår i helseforetakene. Det er en utvikling som vi mener er riktig.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Det kan for så vidt besvares veldig kort. Svaret på det er ja. Ansvarlig statsråd på området uttalte for ganske kort tid siden at Regjeringen i statsbudsjettet for 2009 vil komme tilbake til håndtering av skjevfordelingsproblematikken. Skjevfordelig i norsk helsevesen er ikke noe nytt. Det har vi levd med i mange år. Det var også et faktum på den tiden da representanten Sponheim var i regjering. Da foreslo hans regjering å bruke svært lang tid på å rette opp den skjevfordelingen som da var påpekt. Den sittende regjering tok raskt tak i det, kortet ned tiden for å rette det opp, og satte i gang arbeidet med et nytt uvalg som vi nå ser resultatet av. Også det kommer til å bli fulgt opp.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Det er helt riktig som representanten Dåvøy påpekte, at en del av den bevilgningen Stortinget skal vedta i dag, på 3,5 milliarder kr, faktisk også går til private helseinstitusjoner. La det være helt klart. Det er ikke slik at det her er et markert skille der de offentlige får alle problemene løst, mens de private overhodet ikke blir hjulpet. Det er ikke tilfellet. En betydelig del av de 3, 5 milliardene går faktisk til private helseinstitusjoner, og det er viktig. Så er spørsmålet hva som skal komme i nysalderingen. Det har jeg ikke tenkt å spå noe som helst om i dag. Men det jeg kan forsikre om, er at de rød-grønne partiene er veldig opptatt av en rekke spørsmål innenfor helseområdet. Vi er helt sikre på at vi verken gjennom budsjettet for 2008 eller revisjonen av budsjettet for 2008 har greid å løse alle utfordringene i helsevesenet. Det er mange igjen å gripe fatt i. Vi kommer til å holde fast med et fokus på helsepolitikk både ved sluttføring av årets budsjett og ved arbeidet med 2009-budsjettet.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Aller først ønsker jeg å gjøre oppmerksom på følgende: Da representanten Leirstein snakket, kunne det høres ut som om den kostnadsveksten som folk møter ved bensinpumpen i dag, er vedtatt i Stortinget. Femøringene og tiøringene som skal vedtas i revidert budsjett, har fortsatt ikke slått ut på bensinpumpene. Det er helt andre grunner som ligger bak den kraftige prisveksten vi har hatt på drivstoff, så la det være sagt. Slik sett utgjør femøringen og tiøringen en svært liten del av det som i dag er prisveksten på drivstoff. Så er det også et faktum at alle partier på Stortinget, med unntak av Fremskrittspartiet, har sluttet seg til dette forslaget. Det hadde sin opprinnelse i klimaforliket i Stortinget. Derfor er det bred enighet om dette tiltaket, som er en del av et bredt klimaforlik inngått av alle partier, med unntak av Fremskrittspartiet.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Jeg prøvde ganske intenst å følge med på hva som var budskapet. Det må sies at iallfall i mine ører var dette litt i hytt og vær, og slik sett litt vanskelig å komme med relevante spørsmål til. På den ene side skjeller Fremskrittspartiets formann ut de sittende regjeringspartier for at det er forfall i det offentlige. Alt faller nærmest sammen, Norge er nærmest i ferd med å bli en ruinhaug, når vi hører på innlegget til representanten Siv Jensen. På den annen side presterer den samme representanten å skjelle ut regjeringspartiene for at de faktisk er opptatt av å finansiere offentlig sektor gjennom skatter - fordi vi er opptatt av å ha en felleskasse som skal finansiere velferd, ikke minst i regi av det offentlige. Dette henger mildt sagt ikke på greip. Men det som kanskje er det aller mest oppsiktsvekkende i dag, som det for så vidt også var i debatten om trygdeoppgjøret i går, er at etter at Fremskrittspartiet i lang tid har hamret og hamret om minstepensjonistenes situasjon, viser det seg når trygdeoppgjøret behandles, at det kanskje ikke var de som var de viktigste likevel. Det var noen andre pensjonister som var enda viktigere. Er det mulig å få en avklaring av disse forhold fra representanten Jensen?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Jeg vil følge opp litt av det som lå i siste replikkrunde her. Fremskrittspartiet framstår slik, også i revisjonen av nasjonalbudsjettet for 2008, at man faktisk har mer til alt og til alle, og det er uproblematisk, fordi man har en kilde å øse av. Der skiller Fremskrittspartiet seg fra alle andre partier på Stortinget, som mener at i en høykonjunktur som nå er det utrolig viktig å ha god styring med hvordan man bruker pengene i samfunnet. I innstillingen går det fram at Fremskrittspartiet mener det er klokt å bruke 11 milliarder kr mer i en revisjon av statsbudsjettet. Representanten Siv Jensen har uttrykt at hun er klar for å bli statsminister her i landet. Da er det viktig å vite hva slags økonomisk politikk som skal ligge til grunn. Det kunne være interessant å vite om 11 milliarder kr er et tilfeldig valgt tall, om det er en vurdering av hva Fremskrittspartiet mener er tåleevnen i økonomien, eller hvor dette kommer fra. Er det slik at det var tilfeldig - man skulle gi litt hit og dit og litt hit og dit igjen, og så summerte det seg til 11 milliarder kr? Er det oppskriften på økonomisk politikk fra Fremskrittspartiet?
Erna Solberg (Høyre), 2008-06-20:
I dag har en rekke kronisk syke, funksjonshemmende og rehabiliteringsorganisasjoner arrangert en demonstrasjon utenfor Stortinget i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. De har gjort det fordi denne regjeringen har snakket. Sitatet fra en av plakatene: «… bla, bla … Soria Moria … bla, bla …» - er svaret de føler de har fått når det gjelder behovet for at kronisk syke, funksjonshemmede og også «vanlige nyopererte» får et rehabiliteringstilbud i dette landet. Arbeiderpartiet har sagt at dette er viktig. Men de har altså ikke økt bevilgningene til annen rehabilitering enn det som kommer inn under prosjektet «Raskere tilbake» for yrkesaktive som har raske operasjoner. For kronikerne, for dem som har problemer, har de ikke økt bevilgningene. Tvert imot: Senest i går ble nok en institusjon drevet av en veldedig, ikke-kommersiell aktør lagt ned i dette landet. Synes Arbeiderpartiets parlamentariske leder dette representerer verdier for velferdssamfunnet?
Erna Solberg (Høyre), 2008-06-20:
Jeg hadde håpet at landets statsminister hadde vært her i dag. Når landets statsminister ikke er her, hadde jeg tenkt å henvende meg til landets finansminister, som da representerer Regjeringen i denne debatten - hvis landets finansminister hadde hørt på debatten nå.
Erna Solberg (Høyre), 2008-06-20:
Takk. Et av de vanskeligste områdene for å få til et klimaforlik, et av de områdene hvor opposisjonen har kritisert Regjeringen sterkest for det den har gjort, har vært mangelen på forutsigbarhet i rammebetingelsene for å satse på fornybar energi i Norge. Det var ett av de 61 vesentlige kravene som Regjeringen ble møtt med da den forhandlet med Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Vi mener at det er ganske avgjørende for om vi kan løse utfordringene klimamessig, at vi har mer fornybar energi. Denne regjeringens historie er å vakle frem og tilbake mellom ulike tiltak, og man har først og fremst fått som resultat at mange viktige fornybarprosjekter er lagt i møllpose av dem som skal bygge ut, fordi de ikke vet hvordan rammebetingelsene er for det året. Det fortsetter dessverre, til tross for at vi har et forlik med Regjeringen som er veldig klart på disse områdene, nemlig at vi skulle ha et system med grønne sertifikater sammen med Sverige. Hvis ikke det var klart til 1. juli, skulle vi ha andre alternative ordninger som gav samme effekt som de grønne sertifikatene, for å få realisert det potensialet som er. Den 23. mai rapporterte VG at det ikke kom til å bli noen slik avtale med grønne sertifikater med Sverige, for svenskene ville vente med å gjøre noe helt frem til neste vår, når EUs direktiv knyttet til fornybar energi er på plass. Da skrev de fire partilederne fra opposisjonen i forliket til Regjeringen og bad om å få et svar og en redegjørelse her i Stortinget. Man har tidligere gitt beskjed om at det vil komme en slik redegjørelse i god tid før Stortinget går fra hverandre. For to dager siden måtte jeg purre på statsministeren - for jeg skjønte på det tidspunktet at det var vanskelig for Åslaug Haga å møte her - for å klargjøre hvordan rammebetingelsene for fornybar energi kommer til å være. Det har Regjeringen valgt ikke å gjøre før Stortinget går fra hverandre. Jeg vil be finansministeren redegjøre om disse spørsmålene for Stortinget nå. Det er nemlig slik at Stortinget ikke treffes igjen før sist i september. Skal det lages systemer for andre ting, er det stortingsvedtak som må til. Vi må nå vite om vi skal flyte enda lenger når det gjelder hva som er fornybarregimene framover. Skal enda flere små kraftverk ikke bli realisert fordi man ikke vet hvordan rammebetingelsene kommer til å være?
Erna Solberg (Høyre), 2008-06-20:
La meg først svare på det Karin Andersen har tatt opp, som jeg egentlig er litt forbauset over skal være en stor sak. Høyre har i alle år hatt som politikk at vi stemmer for de oppleggene for pensjonsoppgjør som enhver regjering har fremforhandlet med partene. Det har vi gjort, og det kommer vi til å gå tilbake til igjen. Vi har ikke drevet overbudspolitikk, vi har ikke drevet underbudspolitikk, vi har stått for det man har forhandlet frem. Den forrige regjeringen forhandlet altså frem et betydelig bedre oppgjør også for minstepensjonistene i pensjonsoppgjøret enn det man hadde gjort de tre årene før den forrige regjeringen tiltrådte. Derfor er det ingen grunn til å spekulere, selv om jeg av og til må få lov å si at jeg registrerer jo hva som er Regjeringens taktikk for øyeblikket. Det er å øke forventningene til hva som skal inn på budsjettet i 2010, det budsjettet de selv ikke kommer til å ha ansvaret for. Det er en tre-fire nye grep i løpet av 14 dager eller tre uker etter stortingsvalget da alle hovedsummene av uttellinger skal komme - og altså forvaltes av den regjeringen som da måtte komme. Kanskje det hadde vært litt mer interessant å se at man klarte å prioritere innenfor de midlene man hadde pr. dags dato. Så til spørsmålet om klimaforliket. Jeg må si at jeg skjønner at det kan være utfordringer i en regjering hvis alt baserer seg på at én enkelt statsråd er den eneste som jobber med klimaspørsmål. Men jeg har inngått et klimaforlik med tre partier på Stortinget, med statsministeren som delaktig. At man når et av de viktigste kravene begynner å bli rokket ved, da er avhengig av at en statsråd ikke får andre problemer, og at det når en statsråd får trøbbel, ikke er noen mekanismer i denne regjeringen som løfter de viktigste problemstillingene og sørger for at resten av landet går videre, forbauser meg. Det er det som har skjedd i denne saken, for det er altså fire uker siden vi bad om den redegjørelsen. Da burde landets statsminister ha sørget for at Stortinget fikk den redegjørelsen, uavhengig av brygger og annet som måtte komme fram på veien. Da burde det vært mulig å stable en beskjed tilbake til Stortinget, uavhengig av den typen trøbbel for Regjeringen vi har sett i det siste. Så er vi selvfølgelig glad for at Regjeringen har reversert egne innstramninger når det gjelder småkraftverk, at den har gjort det vi har foreslått i flere budsjetter, nemlig å øke - selv om det ikke er godt nok - NVEs behandlingskapasitet. Men det holder likevel ikke, for det vi har en avtale om, er at vi skal ha sammenlignbare vilkår, like gode vilkår som det er i det svenske grønne sertifikatmarkedet for ny fornybar energi. Det har vi ikke pr. dags dato, og det krever nye vedtak her. Det krever sannsynligvis ESA-godkjennelse. Det er lange løp her. Da burde Regjeringen ha mer trykk og mer samarbeid med Stortinget. Hvis dette er definert som vår tids største utfordring, må vi ha mer fart enn tre år med vingling om rammebetingelsene for fornybar kraft, som Regjeringen har hatt så langt.
Erna Solberg (Høyre), 2008-06-20:
Jeg vet at storparten av Stortinget nå egentlig venter på å få stemme og reise hjem på ferie. Men jeg må si at når finansministeren ypper til skattedebatt og mener at det ikke finnes noen dynamiske effekter, har jeg lyst til å stille ett konkret spørsmål knyttet til det. Som finansminister har Kristin Halvorsen administrert et system hvor lønnsmottakere med lønninger omtrent på statsrådsnivå tilfeldigvis har fått senket marginalskatten sin slik at de har et sted mellom 10 000 og 12 000 kr lavere skatt nå enn de hadde under den forrige regjeringen. Vi var enige i det, fordi vi mente at det finnes dynamiske effekter i skattesystemet, at folk ikke skal betale mer enn 50 øre av den siste kronen. Men samtidig har vi sagt at vi ønsker større skattelettelser i bunnen av skattesystemet, ikke at det holder med den hundrelappen som Kristin Halvorsen som finansminister har gitt til folk med 150 000-200 000 kr i inntekt. Mitt spørsmål til det er: Hvis ikke Kristin Halvorsen tror på dynamiske skatteeffekter, ikke tror at dette har en betydning for økonomien, hvorfor har hun gitt seg selv en skattelettelse på litt over 10 000 kr?
Erna Solberg (Høyre), 2008-06-20:
Jeg stilte dette spørsmålet, for jeg synes SVs leder har en hul argumentasjon når hun snakker om skattelettelse her og velferd der. Nå har vi fått svaret. SVs skattelettelse gjelder SVs velferdspolitikk. Det er halv skattelettelse til dem som har 1 mill. kr i inntekt - det går ikke ut over velferden - men hel skattelettelse, altså 10 000 kr mer, river ned velferden i dette landet. Det sier noe om hvorfor det er vanskelig å ta på alvor de svart/hvitt-diskusjonene som SVs leder noen ganger forsøker å yppe til i den politiske debatten. Samtidig som man reelt sett foreslår lettelser i enkelte skatter - gjerne fordi det er et kompromiss i Stortinget - så tegner man et svart/hvitt bilde av hva konsekvensene av andre skattelettelser vil være. Jeg mener at det er dynamiske effekter. De går ikke over det første året. Jeg mener ikke at alle skattelettelser har dynamiske effekter, men noen har det. Noen påvirker arbeidstilbudet mer enn andre. Noen gjør det lønnsomt å investere mer i et land og gir effekter i forhold til arbeidstilbudet. Hver eneste skattereform som dette stortinget har gjennomført siden 1992, har hatt effekter. Man har gjort skattegrunnlaget bredere, senket marginalskattene og fått mer aktivitet i Norge. Det er noen effekter som er kortsiktige, og noen som er langsiktige. Men alle evalueringene av skattereformene så langt har vist at de har gitt mer inntekter enn når man har senket marginalskattene og gjort skattesystemet sunnere og bredere. Det er en dynamisk effekt, og det kan ikke finansministeren snakke seg ut av. Da må hun gå gjennom både skattereformevalueringen fra 1992 og evalueringen av virkningene av det som nå gjøres gjennom skattesystemet.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2008-06-20:
Representanten Solberg har uttalt at det i revidert nasjonalbudsjett satses på å styrke sykehusenes økonomi for å dekke pensjonskostnadene, og at dette var nødvendig. Men for de private ideelle institusjonene var det bare 2008-kostnadene som ble dekket. De økte pensjonsutgiftene for de private ideelle institusjonene i 2007 gjenstår, og er for noen helt uhåndterbare. Disse institusjonene må gis slike betingelser at de fortsatt kan spille en rolle som et viktig korrektiv og supplement til de offentlige sykehusene. Vil arbeiderpartirepresentant Hill-Marta Solberg bidra til at Regjeringen og regjeringspartiene ser fram til nysalderingen for å løse det som ennå ikke er løst? Eller gjør det ingenting for denne regjeringen om flere ideelle institusjoner går over ende, slik vi i disse dager ser skje innen rus og psykiatri her i Oslo? Psykisk langtidssyke går i dag direkte fra annenlinjetjenesten til det private boligmarkedet fordi institusjonene de er i, avvikles. De mister bolig, og de mister sitt faglige tilbud over natten. Vil representanten se fram til nysalderingen, slik at dette ikke skjer også med sykehusene som er ideelle?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Jeg tror vi skal avvente valgresultatet i 2009 føre vi feller dommen over den rød-grønne regjeringa. Hvis man leser lite grann i historiebøkene og kikker litt på tidligere regjeringer, ser man at det nok er en tendens til at folk ofte blir i opposisjon til den sittende regjering. Hvis man ser på Bondevik II-regjeringa på samme tid, altså et år før valget, hadde de langt, langt dårligere oppslutning enn det dagens regjering har. Da man kom til valget, var det nesten så de klarte å beholde regjeringsmakta. Det var fordi, tror jeg, det ligger i folks natur at man skal være i opposisjon til det som skjer. Dermed vil man på en måte være kritisk i sånne spørsmål. Men når alvoret siger inn over minstepensjonister, gårdbrukere, fiskere og andre som er fornøyd med Regjeringa, tror jeg man ser at den rød-grønne regjeringa har gjort mye bra, og så stemmer man rød-grønt også neste gang.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Aller først vil jeg oppfordre representanten Flåtten til å sende postkortene sjøl, istedenfor at jeg skal sende dem på vegne av Høyre. Det ville være det beste, tror jeg. Når det gjelder dette med bostøtte, tror jeg den er viktig og relativt treffsikker. Men man vil alltid finne eksempler på at man har skatteregler som kan slå urettferdig ut. Det er ikke således at vi har et skattesystem i dag som enkelte ganger ikke kan være urimelig for enkeltpersoner. Det konkrete eksempelet Flåtten nevner her, kjenner jeg ikke til, men jeg er den første til å være enig i at vi hele tida må ha et kritisk blikk på skattesystemet, slik at man ikke rammer dem som ikke skal rammes av økte skatter.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Aller først vil jeg gi ros til Kristelig Folkeparti for at de alltid har stått på for landbrukspolitikken. De hadde en utmerket landbruksminister, Kåre Gjønnes, og jeg hadde også gleden av å samarbeide med folk i komiteen i forrige periode. Jeg mener at landbrukspolitikk er et av de viktigste politikkområdene vi har. Derfor trenger vi et parti som vil slåss for landbrukspolitikken. Det er ikke alle partier i denne salen som vil det, men Kristelig Folkeparti har så langt heldigvis vært blant dem. Vi i SV har ikke spesielt dårlig oppslutning. Hvis vi ser historisk på det, har vi vært et parti som har ligget på rundt 7 pst. på meningsmålingene. Det gjør vi nå også. I siste stortingsvalg fikk vi 8,8. Jeg tror at når vi nærmer oss en valgkamp og får lagt fram resultatene av det vi har gjort, pluss at vi også peker framover på det vi har tenkt å gjøre etter 2009, er det godt mulig at vi igjen kan se et tosifret tall. Men SV er tradisjonelt ikke et stort parti som har ligget over 10 pst. Vi har stort sett ligget under 10 pst. i de aller, aller fleste valg. Derfor er ikke vår oppslutning i dag historisk lav. Den er litt for lav, men vi skal nok komme oss opp.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
Jeg er glad for at Sponheim er bekymret for Høyres landbrukspolitikk. De stemte som sagt, som Sponheim sa sjøl, imot jordbruksavtalen. Jeg må si at jeg ser med spenning fram til hvorledes en skal avklare politikken på dette området. Sponheim har jo gjort seg til talsmann for og ønsker et videre samarbeid med Høyre og Kristelig Folkeparti. Han har sågar utpekt hvem som skal regjere som statsminister på vegne av Høyre, som vi er kjent med. Jeg er derfor spent på om man kan bli enig om norsk landbrukspolitikk i tida framover. Skal man avvikle jordbruksavtalen? Hva slags landbruk vil man ha i Norge? Når det gjelder fylkesordfører Bartnes og antall postkort, tror jeg nok at Bartnes har humor. Men Bartnes’ intensjon var nok at det gikk såpass bra at han syntes det var behov for at det norske folk ikke bare gjennom VG og Dagbladet skulle få et bilde av hva som skjer i norsk politikk, men fra dyktige samfunnsbyggere som Bartnes sjøl og andre, som kan fortelle det norske folk at nå går det godt i landet.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-20:
SV er opptatt av at vi skal ha mange fellesgoder. Vi mener at den fremste kvaliteten ved det norske samfunnet er at vi har mange fellesgoder som vi alle sammen får ta del i, uansett hvilken bakgrunn vi har. Det krever at vi har et skattesystem der folk betaler mye skatt. Jeg og SV mener at de fleste kan betale mer skatt i Norge. Men det er noen få som tjener dårlig, som da skal ha mindre skatt. Det har vi også fått til. De som har aller minst, betaler mindre skatt. Vi har økt skatten vesentlig for dem som har mye, og som har høye inntekter. Vår politikk framover vil være slik at folk skal betale mye skatt i dette landet, men de som har dårlig økonomi, skal få skattelette. De som har god økonomi, må akseptere at skatten fortsatt er høy.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-06-20:
Jeg tror ikke representanten Solberg hørte særlig nøye etter, for jeg tillot meg faktisk å gi Regjeringen ros for at de har løftet opp enslige minstepensjonister gjennom trygdeoppgjøret. Det er Fremskrittspartiet enig i var fornuftig. Men vi mener at også de andre minstepensjonistene burde vært løftet. Det er konsistent, for det har Fremskrittspartiet ment hele tiden, det har Fremskrittspartiet foreslått hele tiden, og det har Fremskrittspartiet blitt nedstemt på hele tiden. Så har ikke jeg sagt at Norge er en ruinhaug, men jeg har pekt på det paradokset at Norge som stat blir stadig rikere, mens det offentlige forfallet blir stadig synligere. Det er ikke til å komme forbi at det offentlige vedlikeholdsbehovet øker, og at det er hundrevis av milliarder kroner vi snakker om. Det må gjerne Arbeiderpartiets parlamentariske leder bagatellisere. Jeg synes det er langt mer alvorlig enn som så, og det innebærer at vi må ta et krafttak. Det krafttaket betyr en kraftfull og omfattende opprustning av eksisterende offentlig bygningsmasse. Det er Fremskrittspartiet innstilt på å gjøre. Spørsmålet er når Arbeiderpartiet kommer til den samme konklusjonen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-06-20:
Det at antallet sosialhjelpsmottakere går ned, er ikke nødvendigvis noe tegn på at fattigdommen blir bekjempet. Det som er situasjonen, er at man må måle dette ut fra hvor mange mennesker i vårt samfunn som ikke klarer å leve av egen inntekt, og som trenger ytelser, bistand, fra det offentlige for å kunne mestre hverdagen. De som har et troverdighetsproblem i fattigdomsdebatten, er jo nettopp SV, som skulle avskaffe den med et pennestrøk bare de fikk makt. Nå har det altså gått tre år siden valget, og antallet fattige har økt. Jeg synes troverdigheten til SV er litt rusten - for å si det slik. Når det gjelder å bekjempe fattigdommen, er Fremskrittspartiet helt enig i at deler av trygdeoppgjøret var bra. Men vi vil løse de gjenværende og ganske alvorlige delene av det fattige Norge bl.a. gjennom å gjøre grep for alle rusmiddelmisbrukerne og for alle de andre som ikke har arbeid som alternativ. Det er så lett når Regjeringen sier at det er det viktigste. Vel, de som ikke har det som alternativ, trenger altså å kunne leve av andre ting, og da må Regjeringen styrke ytelsene.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-06-20:
Jeg tror representanten Lundteigen kom i skade for å forsnakke seg litt, for en av de sektorene han alltid kritiserer Fremskrittspartiet for ikke å ville gi mer til, er nettopp landbrukssektoren. Det er ikke riktig det Lundteigen sier, at Fremskrittspartiet vil gi mer til alle. Fremskrittspartiet ønsker å rasjonalisere Norge der det er fornuftig. Fremskrittspartiet ønsker å effektivisere, avbyråkratisere - ja redusere sløsing med skattebetalernes penger der det er fullt mulig å gjøre det, og der det finnes andre mekanismer som kan tre inn. Samtidig mener Fremskrittspartiet at i de helt elementære velferdsoppgavene som staten og det offentlige har gjort til sitt ansvar å løse - helsevesen, eldreomsorg, for å nevne kanskje de to viktigste, i tillegg til skole - ser vi også de største utfordringene. Når politikerne har tviholdt på det samme systemet, de samme styringsmekanismene gjennom mange tiår, og man fortsatt ikke har klart å løse problemene, da er det på tide å begynne å lytte noe mer til et fremskrittsparti som har svaret på disse utfordringene.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-06-20:
Det må være godt for Hill-Marta Solberg å føle seg som en del av det politisk korrekte Norge, som til enhver tid prediker at vi ikke har råd til å løse de helt grunnleggende velferdsutfordringene. Jeg har lyst til å minne Hill-Marta Solberg om at vi bare i forbindelse med revisjonen av dette budsjettet regner med å gå med et overskudd på 400-500 milliarder kr i kongeriket. Det er mye penger. Det er så mye penger at folk flest ikke er i stand til å forstå den småligheten som preger denne regjeringen, når man i en tid da bensinprisene stiger til himmels, klarer å få seg til å skulle øke bensin- og dieselavgiften ytterligere. Det er helt uforståelig og helt unødvendig. Det er rom for å la folk kunne leve av sin egen inntekt. Det er ikke slik at økonomien virker best når staten rår over størst mulig andel av folks egen lønning. Det kunne faktisk hende at folk tok kloke beslutninger for bruken av egne penger, hvis vi lot dem beholde litt mer av det de skaper, gjennom litt lavere skatter og avgifter - i stedet for å regne med at politikerne tok de klokeste beslutningene på deres vegne.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-06-20:
Høyre har ingen mulighet til verken å avlyse eller endre Fremskrittspartiets politikk. Den definerer Fremskrittspartiet selv. Vi har - kanskje i motsetning til SV - så stor respekt for velgerne at vi vil at de skal få lov til å gå til valgurnene i september neste år og sette sammen et nytt storting. Så får vi se hvilket av partiene de har mest tillit til, i forhold til hva slags ny regjering dette landet vil få. Men jeg hadde sans for innledningen til Heikki Holmås, for han sa at folk flest sparte i egen bolig og hadde evne til å prioritere. Det er jeg helt enig i. Men da burde også en litt større grad av tillit til at folk flest er i stand til å ta kloke beslutninger, prege SVs politikk - fremfor å drive en sosialistisk politikk, hvor svaret til enhver tid er å kreve inn mest mulig av folk og ta flest mulig beslutninger for folk. Fremskrittspartiet ønsker å gi folk handlefriheten tilbake, gjøre det mulig for dem å prioritere selv. Det er først og fremst et økonomisk spørsmål, og derfor er Fremskrittspartiet for å redusere skatter og avgifter i dette landet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-06-20:
Hver gang jeg hører representanten Ellingsen gå til motmæle mot Regjeringas justispolitikk, tas det i bruk en rekke karakteristikker, særlig av meg, men også av andre. Jeg skjønner at man gjør det i mangel av andre argumenter. Vi lover at vi skal bygge ned soningskøen, og gjør det, vi lover at vi skal etablere et helt nytt DNA-system, som koster mye penger, og gjør det, vi bygger fengselet i Halden, vi gjør det, vi skal fra høsten innføre en helt ny type soning i Norge med elektronisk overvåkning, og gjør det, vi bygger barnehus, osv., så jeg har vanskelig for å se for meg at man kan finne noe særlig hull i Soria Moria-erklæringen om justispolitikk som vi nå ikke innfrir. Denne turen på Karl Johan, som jeg skjønner både Fremskrittspartiet og Høyre har hatt tungt for å svelge, innebar altså at vi den dagen fikk 70 nye politistillinger i Oslo politidistrikt. Er det ikke det Høyre og Fremskrittspartiet bestandig har bedt om? Jeg må si at det må være en gledelig nyhet og en viktig nyhet, slik at vi får patruljert gatene og skapt den tryggheten som folk er opptatt av. Jeg ber også Fremskrittspartiet om å gå inn i realiteten i saken og ikke bare kaste rundt seg med usaklige karakteristikker.