Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-04-02:
Vi er nå i gjennomføringsfasen av det store barnehageforliket som en samlet komite kom fram til i juni i fjor. Det er krevende, og det er mange detaljer som skal på plass. Det er mange kommuner som skal bygge barnehager, og det er mange som skal tilpasse de nye kravene som staten nå setter. I denne omgang er det egentlig kun to spørsmål Stortinget blir invitert til å ta stilling til. Det er spørsmålet om søskenmoderasjon, og det er spørsmålet om inntektsgradering, på bakgrunn av at vi selv bad om det i budsjettbehandlingen i desember i fjor. Vi ser at departementet har lagt opp til at det i forskriften skal stå at det skal være søskenmoderasjon, men departementet går ikke inn på hvilken type moderasjon det skal være. Det er en annen forståelse enn den vi har av det forliket som vi kom fram til. Når vi sier at vi skal ha nasjonale regler for søskenmoderasjon, mener vi at da må de reglene være spesifisert. Det er ikke nok bare å si at det skal være søskenmoderasjon, for da kunne vi i så fall ha sagt det i forliket i juni i fjor. Flertallet har kommet fram til at vi skal ha et minimumsnivå: 30 pst. for første søsken og 50 pst. for de resterende søsken. Det er helt nødvendig hvis vi skal sikre det som har vært intensjonen med reformen, nemlig at alle barnefamilier skal få billigere barnehage. Vi kunne i verste fall ha risikert at maksprisen kombinert med fjerning av søskenmoderasjon kunne ført til at enkelte familier faktisk måtte ha betalt mer i egenbetaling enn tidligere, i hvert fall i fase 1 av maksprisordningen. Når fase 2 av maksprisordningen kommer fra 1. august, tror jeg alle familier, uansett søskenmoderasjon, vil komme bedre ut. Når det gjelder det andre spørsmålet, inntektsmoderasjon, inntektsgraderte ordninger, er vi av den mening at det skal gå klart fram at det skal være inntektsgraderte betalingssatser. Det innebærer at man har ordninger med gratis eller billige plasser for dem med dårligst betalingsevne. Det har vært en liten diskusjon, men det er to sider av samme sak. Her er det vanskelig å lage nasjonale standardiserte regler, for hva som er lave inntekter, varierer i forhold til hva en får for pengene, og det varierer fra sted til sted i Norge. Det er ulike kostnadsnivå. Det er ulike ordninger for sosialhjelp. Derfor mener vi at her er det nasjonale kravet godt nok ved at man krever at det skal være ordninger, og så får man finne lokale tilpasninger. Vi har i komiteen i denne forbindelsen fått en orientering om arbeidet med å sikre likeverdig behandling av private og offentlige barnehager. Slik vi ser det, er det ikke til behandling her. Vi har fått en orientering, og det er naturlig å ta den orienteringen til orientering. Det er det man gjør med den type saker. Men vi understreker likevel betydningen av at likeverdig behandling blir resultatet. Det var et viktig premiss i det store forliket. Enkelte partier har nok lagt mer vekt på det enn andre. Men barnehageforliket er en helhet, hvor alle partiers viktige saker skal tas med. Jeg vil understreke, og jeg vil be statsråden i sitt innlegg svare på eller gi en tilbakemelding på, det komiteen sier om at det er naturlig at når vi får til en reell økonomisk likeverdig behandling i kommunene, blir også det øremerkede statstilskuddet, satsene for barnehagene, likt for private og offentlige barnehager. Det er nå innført forskjellige satser. Vi var med på det, fordi det skulle kompensere for at kommunene ikke gir lik støtte til private og offentlige barnehager. Når vi kommer i en situasjon hvor kommunene faktisk blir nødt til å gjøre det, og det etter hvert blir innfaset og kommer på plass, da mener en enstemmig komite at også de øremerkede statstilskuddsatsene må bli like. Jeg håper statsråden kan bekrefte at hun har tenkt å følge opp det.