trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Turid Kristensen (Høyre), 2021-11-10:
«De siste ukene har vi kunnet lese svært urovekkende historier om spiseforstyrrelser i idretten, ikke minst i langrennssporten. Både Dagbladet, VG og andre medier har avdekket dystre funn om omfattende spiseforstyrrelser og slankepress. Flere av historiene handler om utøvere som slet eller sliter med spiseforstyrrelser, slankepress fra trenere og tap av menstruasjon. Hva vil statsråden gjøre for at vi skal få bukt med det statsråden selv har uttalt at er en ekstremt urovekkende situasjon?»
Turid Kristensen (Høyre), 2021-11-10:
Takk for svaret, og jeg er glad for at statsråden allerede er på ballen i dialog med idretten og bevegelsen. Som statsråden er inne på, gjelder dette ikke bare toppidretten. Det gjelder heller ikke bare langrenn. Det gjelder bredde, men de som først og fremst er i faresonen, er kanskje de som er oppe og nikker, som har klart å ta steget opp til toppidretten, eller de som satser på idrett som unge elever, og som går på toppidrettsgymnaser. Vi har hatt doktorgradsprosjekter som har hatt gode resultater, f.eks. på toppidrettsgymnasene, hvor 0 pst. av dem som var med i prosjektene, utviklet spiseforstyrrelser, mot 14 pst. av de andre. Dette har ikke vært tilstrekkelig fulgt opp, ifølge de som har jobbet med denne problemstillingen. Så har skolene noen kostholdsveiledere og andre ting, men hvordan ser statsråden for seg at hun kan samarbeide f.eks. med Kunnskapsdepartementet om å få innført dette bedre i skolene og med klubbene på breddenivå?
Turid Kristensen (Høyre), 2021-11-10:
Jeg er glad statsråden fikk inn det siste etter at lyset slukket, om at hun skal ta initiativ overfor sine kollegaer, for her tror jeg det trengs en tverrfaglig tilnærming, både med Kunnskapsdepartementet og med helseministeren. Jeg har også lyst til å høre hva statsråden tenker om at dette også er en form for strukturelt problem. Det har også vært oppe i mediene den siste tiden, f.eks. innen langrenn, hvor løypeprofiler er mer tilrettelagt for dem som er små og lette, og at dette er noe som også yngre utsettes for, eller f.eks. i vektklassebaserte idretter som bryting hvor det er færre vektklasser for kvinner. Kunne statsråden tenke seg å ta dette opp mer internasjonalt, å støtte idretten internasjonalt, overfor de internasjonale organisasjonene, statsråden overfor sine politiske kollegaer, eller hvordan tenker statsråden at hun kan være med og bidra til at vi også får bukt med de strukturelle problemene. For det hjelper jo ikke hva vi gjør bare her i lille Norge, selv om vi er en stor skinasjon.
Kari-Anne Jønnes (Høyre), 2021-11-10:
«Jeg viser til statsrådens svar på mitt skriftlige spørsmål nr. 111(2021–2022) angående bruk av engelsk i høyere utdanning og forskning. (2021–2022) Mener statsråden at alle internasjonale forskere og undervisere skal kunne flytende norsk og kjenne norsk kultur før de kan forske og undervise ved norske universitet og høyskoler, og hvordan vil statsråden sikre dette uten at det svekker ambisjonene om utdanning og forskning på et høyt internasjonalt nivå?»
Kari-Anne Jønnes (Høyre), 2021-11-10:
Takk for svaret. Jeg er selvfølgelig enig i at utviklingen av norsk fagspråk er viktig, og at bruk av norsk språk er viktig, men jeg ser det som en utfordring dersom statsråden prioriterer språket framfor forskning og forskningsresultater. I Hurdalsplattformen står det at man vil fortsette å utvikle Norges utdannings- og forskningssamarbeid med Europa. Hvordan ser statsråden for seg å utvikle samarbeidet med Europa og resten av verden dersom fokus på og krav til bruk av språk som ikke krysser våre landegrenser, skal være et hovedsatsingsområde for regjeringen?
Kari-Anne Jønnes (Høyre), 2021-11-10:
Det er selvfølgelig veldig viktig at det som publiseres, også skal publiseres på norsk. Universitets- og høyskolesektoren har flere oppdrag: forskning, formidling og undervisning. Det er ulike, men veldig viktige oppgaver, alle tre. Det å jobbe i internasjonale nettverk er veldig verdifullt for forskningsmiljøene, for Norge som land og for oss som befolkning. Gjennom sine uttalelser har statsråden vakt litt uro. Da lurer jeg på: Er det slik at statsråden virkelig mener det han så tydelig har signalisert? Og dersom statsråden ønsker å endre styringsprinsippene, vil det ikke da være klokt å behandle det i Stortinget?
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-11-10:
Jeg takker for representantens spørsmål. Den store gruppen av internasjonalt ansatte i forskning og høyere utdanning skiller seg på mange måter fra andre som kommer til Norge: De har ofte fått jobb før de har tilegnet seg det norske språket, og de møter ikke like høye krav til norskkunnskaper. Funn fra prosjektet Norsk i akademia ved Universitetet i Bergen viser at de internasjonalt ansatte opplever lite tilrettelegging for språklæring. Dette skjer til tross for at mange av dem ønsker å lære seg norsk. Regjeringen mener at dette er uheldig. Det norske språket er en viktig del av vår felles kulturarv og er noe vi må aktivt verne om også i framtiden. Norsk forskning og høyere utdanning er intet unntak. Universitets- og høyskoleloven slår dessuten fast at institusjonene har et ansvar for å både vedlikeholde og videreutvikle norsk fagspråk. Det å ikke beherske norsk kan gi forskere og undervisere ulemper på flere plan, bl.a. i møte med studenter og i kontakten med norsk samfunns- og arbeidsliv. Gode norskkunnskaper er nødvendig for at de skal bli godt integrert i både samfunnet og arbeidslivet. Det trengs også gode ferdigheter for å kunne undervise, veilede, sensurere og skrive akademiske tekster på norsk. Universiteter og høyskoler skal utvikle strategier eller retningslinjer for språkarbeidet sitt. Direktoratet for høyere utdanning og kompetanse har på oppdrag fra Kunnskapsdepartementet gjennomgått disse strategiene. Et av hovedproblemene de trekker fram, er nettopp mangler ved norskopplæringen som tilbys internasjonalt ansatte. Til tross for at et stort flertall av institusjonene krever at internasjonalt ansatte lærer seg norsk, viser gjennomgangen at de ikke følger opp kravet godt nok. Heller ikke gjennomføringen av språkopplæringen er god nok. Det er tydelig at institusjonene er nødt til å prioritere språkopplæring av sine ansatte høyere. Noen vil hevde at det er en motsetning mellom utdanning og forskning på høyt internasjonalt nivå og institusjonenes ansvar for å ivareta og videreutvikle norsk fagspråk. Det er jeg uenig i – for her må vi prioritere begge deler. Valg av undervisnings- og publiseringsspråk må være faglig begrunnet, og ikke som det ofte er i dag: en konsekvens av at underviseren ikke behersker norsk.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-11-10:
Premisset for problemstillingen er at det er et naturlig motsetningsforhold mellom på den ene siden internasjonalisering av norsk forskning og høyere utdanning, som det er et felles engasjement for i denne salen, og det å ivareta norsk både som et dagligspråk og som et fagspråk for videreutvikling av akademisk språk. Jeg er uenig i det premisset. Jeg mener det er både naturlig, viktig og fullt mulig å gjøre begge deler. Jeg vil til og med mene at det er helt avgjørende at vi klarer å gjøre begge deler. Et av de viktigste samfunnsoppdragene norsk forskning og høyere utdanning har, er å tilgjengeliggjøre resultatene sine for det norske samfunnet, som tross alt betaler for det som skjer. Da kommer man ikke unna at man trenger å bruke norsk som språk, og at man må videreutvikle fagspråket.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-11-10:
For det første er jeg helt enig i det representanten sier om at det er viktig å løfte både norsk forskning og for så vidt utdanning inn i det internasjonale samfunn. Jeg er selvsagt også helt enig i at det krever at man snakker samme språk. Ofte vil det være engelsk, og det er ingen som har sagt – heller ikke jeg – at man skal slutte å snakke engelsk ved norske utdanningsinstitusjoner eller forskningsinstitusjoner, bare for å ha lagt det helt på plass. Det er også slik at Stortinget gjennom flere lovarbeid, både universitets- og høyskoleloven og språkloven, har gitt universitets- og høyskolesektoren en helt særskilt oppgave knyttet til å ta vare på og videreutvikle det norske fagspråket. Det vil jeg mene er en helt naturlig oppfølging av det Stortinget allerede har vedtatt.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-11-10:
Jeg takker for spørsmålet. La meg først presisere at regjeringen ikke har bedt Nord universitet om å videreføre aktiviteten på Nesna. Det Kunnskapsdepartementet har gjort, er å sende et brev til Nord universitet, der vi ber universitetet om å vurdere å la ansatte ved Nesna fortsatt ha kontorsted der fram til 1. august 2023. Regjeringen vil at det fortsatt skal være aktivitet på Nesna. Nesna er viktig for lokalsamfunnet langs Helgelandskysten og for å sikre tilgang på lærere, noe det er et stadig behov for. Vi ser på og diskuterer ulike løsninger og ba derfor Nord universitet om å vurdere å ikke flytte arbeidsplasser fra Nesna nå. Styret for Nord universitet har behandlet henvendelsen fra departementet og gitt en positiv og konstruktiv tilbakemelding. Det er god dialog mellom departementet og universitetet, og departementet har altså ikke gitt noe pålegg eller noen instruks. Et av regjeringens viktigste prosjekter er en tillitsreform i offentlig sektor, inkludert universitets- og høyskolesektoren. Tillitsreformen innebærer bl.a. at regjeringen ikke vil sette i gang sentraliserende reformer som skaper store enheter med store avstander fra dem som bestemmer, til dem som står i første linje for å utføre jobben – i skarp kontrast til det som var praksis i forrige regjering. Videre er dette vårt alternativ til den såkalte ABE-reformen, som er ostehøvelkutt gjennom hele den statlige sektoren. Vi vil gjennomføre en slik tillitsreform uten at dette skal være til hinder for at vi også kan styre viktige samfunnssektorer – som universitets- og høyskolesektoren – på en slik måte at vi har god tilgang til utdanning over hele landet. Hvilke studiesteder et universitet eller en høyskole har, kan være av stor nasjonal betydning. Det er ikke gitt at en så sentral beslutning som nedleggelse av et studiested bør være opp til styret i gjeldende institusjon å bestemme alene. Som eksempel kan jeg nevne at hvis Universitetet i Oslo skulle finne på at de ville flytte hele sin virksomhet til f.eks. Gardermoen, vil jeg anta at det kunne dukke opp et spørsmål fra representanten Sanner knyttet til om jeg mente at det var en god idé. Regjeringen vil vurdere om slike beslutninger bør være gjenstand for en form for demokratisk kontroll, og da i tråd med Grunnloven. I Grunnloven § 28 står det at «saker av viktighet» skal besluttes av Kongen i statsråd. Jeg vil komme tilbake til dette og hvordan det konkret kan følges opp.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-11-10:
La meg starte med å henvise til Grunnloven § 28, som slår fast at «saker av viktighet» for nasjonen skal besluttes av Kongen i statsråd. Det er også slik at de aller fleste utdanningssteder og -institusjoner i kongeriket er et resultat av aktive politiske vedtak, veldig mange av dem fattet i denne sal. Så det er åpenbart at både sektoren som sådan og geografien knyttet til den har vært og er viktige politiske områder. Som generell betraktning vil jeg tilføye at det for denne regjeringen er viktig å politisere viktige strukturelle spørsmål. Det skal ikke lenger være slik at dette er et ansvar som man kan skyve ut i direktorater og ytre etater, og så slipper man å ta belastningen ved å ha politiske oppfatninger om det som åpenbart er et helt grunnleggende politisk ansvar.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-11-10:
Jeg sammenlignet ikke universitetene med direktorater. Jeg sa at forrige regjering hadde som prosjekt å skyve beslutningsmyndighet bort fra det politiske nivå, altså regjeringen, og utover i direktorat for å slippe å ta ansvar. Det er ikke en retning som denne regjeringen kommer til å bygge opp under og fortsette å gå i. Det budsjettet som ble lagt fram på mandag, ligner i veldig stor grad det budsjettet som forrige regjering la fram, og bygger på de prioriteringene. Det å tilby god utdanning, etter- og videreutdanning og kompetanseløft for hele landet er etter mitt skjønn et svært viktig tiltak for å klare å utnytte det potensialet nasjonen har for å bygge kunnskapsgrunnlaget vårt videre. Det henger definitivt sammen med å klare å gi et kvalitativt godt tilbud for hele Norge. Dette er bare en fortsettelse av den samme diskusjonen vi bestandig har hatt knyttet til nye utdanningsinstitusjoner, der noen er bekymret for at kaken blir mindre, mens kaken faktisk blir større.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-11-10:
La meg først takke for et godt, relevant og viktig spørsmål. Samiske barn og unge har rett til å få utviklet sitt samiske språk og sin kultur. Barna må møte ansatte i barnehager og skoler som kan bidra til dette. Det bekymrer meg at barnehager og skoler har utfordringer med å rekruttere personale som har tilstrekkelig og relevant kompetanse i samisk. Det er stor etterspørsel etter lærere med samiskspråklig utdanning, og det utdannes for få. God samiskopplæring er avgjørende for framtidig rekruttering til samiske utdanninger. Som det står i Hurdalsplattformen, vil regjeringen gjennomføre et krafttak for samisk språk og bidra til å utdanne flere samisktalende lærere og barnehagelærere og sikre samiske læremidler av høy kvalitet. Dette vil vi diskutere med bl.a. Sametinget og Samisk høgskole. Kunnskapsministeren og jeg må derfor komme tilbake med konkrete tiltak. Bedre samisk språkkompetanse forutsetter at vi lykkes med å rekruttere til lærerutdanningen, men det krever en helhetlig innsats rettet mot alle ledd i utdanningsløpet. Vi vil bidra til en positiv spiral, der bedre skoler og barnehager gjør at flere fullfører videregående og kan ta samiskspråklig lærerutdanning. Sametinget og staten har f.eks. gunstige ordninger for stipend og sletting av studielån for dem som tar samisk lærerutdanning. Institusjonene jobber med rekruttering og legger til rette for fleksibilitet i utdanningene. Jeg synes det å bruke studiesentre i etter- og videreutdanning av lærere er en interessant mulighet som regjeringen kan komme tilbake til. Ved Samisk høgskole og Nord universitet er det i dag til sammen 34 studenter som er i gang med samisk femårig grunnskolelærerutdanning. I tillegg kommer studenter som velger samisk som fag i lærerutdanningen ved Universitetet i Tromsø, Norges arktiske universitet. I de samiske barnehagelærerutdanningene er det til sammen 45 aktive studenter. 7 av disse går på den nye arbeidsplassbaserte barnehagelærerutdanningen med samisk profil ved Nord universitet. Det er et tilbud til assistenter og barnehage- og ungdomsarbeidere i barnehagene som kombinerer studier og jobb. Samisk høgskole har i høst tatt opp fire studenter til en forsøksordning for at de som har fullført mesteparten av den fireårige lærerutdanningen, kan fullføre. De fleste jobber allerede som lærere. Ordningen løper til 2025. Jeg vil avslutningsvis gi ros til Røros kommune for satsingen på sørsamisk språk og kultur. I utviklingsplanen for 2020–2029 står skole og barnehage helt sentralt i dette arbeidet. Jeg har også merket meg at utviklingsplanen er knyttet opp mot målene og satsingsområdene i kommuneplanens samfunnsdel. I tillegg er det inngått et viktig samarbeid med Statsforvalteren i Trøndelag og Universitetet i Nordland. Jeg tror at denne typen solid og helhetlig satsing er en god vei å gå i det regionale arbeidet, og vi vil se på hvordan regjeringen kan bidra.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-11-10:
Jeg tror jeg skal starte med å si at jeg er hjertens enig i det som jeg legger til grunn er et felles mål, nemlig tilstrekkelig tilgang på relevant kompetanse for de barna som skal ha samisk språk og samisk kultur gjennom sitt barnehageløp og utdanningsløp. Det er vi nødt til å komme tilbake til – gjerne i samarbeid med alle gode krefter på Stortinget, men også med Samisk høgskole, Sametinget, de ulike fylkeskommunene og berørte kommuner – for å se hvordan vi kan bøte på dette på en god og effektiv måte. Regjeringen er opptatt av å få på plass det.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-11-10:
Jeg kan ikke uttale meg om hvordan tidligere statsråder har prioritert dette feltet, men for min egen del kan jeg si at jeg synes dette er viktig, og det er noe jeg ser fram til å arbeide mer med for å løse felles utfordringer. Dette er ikke bare et statlig, kommunalt eller fylkeskommunalt ansvar og heller ikke bare et ansvar for Samisk høgskole og Sametinget. Det er et felles ansvar vi som samfunn har, og alle gode krefter er nødt til å trekke framover for å få det til. Det er naturlig at vi på nasjonalt nivå har et ansvar for å koordinere og sette mål, men jeg tror ikke at vi når dem uten at vi klarer å samarbeide godt med alle som ønsker å komme i samme retning.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-11-10:
Jeg har den ære å stille følgende spørsmål til forsknings- og høyere utdanningsministeren: «Regjeringen varslet i Hurdalsplattformen en tillitsreform for universitets- og høyskolesektoren, men i statsrådens første uttalelser melder han nå at institusjonene vil få strammere politiske rammer og føringer. Et av de første grepene fra regjeringen er å i brevs form be Nord universitet videreføre sin aktivitet på Nesna. Er statsråden enig i at økt grad av overprøving av styrevedtak og en innsnevring av styrenes handlingsrom ikke er i samsvar med løftene om å gi mer tillit til sektoren?»
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-11-10:
Statsråden sier nå to ting. På den ene side sier han at det ikke er gitt noen instruks, ikke noe pålegg, og på den annen side sier statsråden at konklusjonen er gitt. Beslutningen i Nord universitets styre var begrunnet i hensynet til kvalitet. Regjeringen er åpenbart mer opptatt av struktur. Ordene om tillitsreform blir fine ord uten innhold når statsråden er så tydelig i sine signaler om mer styring. Dette har skapt bekymring i sektoren, ikke bare ved Nord universitet, men generelt i universitets- og høyskolesektoren, fordi man ser at regjeringen nå varsler en sterkere styring av sektoren. Er det slik at statsråden mener at struktur er viktigere enn kvalitet, når styret ved Nord universitet har sagt at kvalitet tilsier at strukturen må endres?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2021-11-10:
Det er interessant at statsråden sammenligner et universitet med et direktorat. Vi har en lang tradisjon i Norge for at våre universiteter er viktige institusjoner, viktige samfunnsinstitusjoner som ikke kan styres på samme måte som et direktorat. Det har vært en bekymring også i sektoren for at denne overstyringen, som det i realiteten er, vil innebære at ressurser flyttes bort fra universitets- og høyskolesektorens satsing på kvalitet, og over til struktur. Det ser vi nå i forslaget til budsjett. Det er riktig at det prioriteres 100 mill. kr ekstra til desentralisert utdanning, men de pengene tas fra studentvelferd, de tas fra universitets- og høyskolesektoren og forskningen på andre områder. Ser statsråden at sektorens bekymring er reell, når man ser at dette kan gå ut over både kvalitet og de prioriteringene som sektoren har gjort av kvalitet og innhold i utdanningene?
Hilde Marie Gaebpie Danielsen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-11-10:
«Samiske barn i barnehage og skole mangler lærere og pedagoger med samisk språkkompetanse. På Røros har vi en samisk barnehageavdeling hvor bare to av fem ansatte innehar den språklige kompetansen. Røros er ikke den eneste kommunen som har denne utfordringen. Hvordan vil statsråden møte krisen i samisk språkopplæringen, har statsråden oversikt over hvor mange barnehager og skoler som mangler samisk språkkompetanse, og hvilke tiltak vil statsråden sette i verk for å sørge for at samiske barn får opplæring i sitt samiske språk i barnehage og skole?»
Hilde Marie Gaebpie Danielsen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-11-10:
Ved Nord universitet i Levanger har den samiske lærerstudenten Ramona sin samiske lærerutdanning. Hun beskriver sitt valg av yrke slik: Manne mov vaajmoegielem bååstede vaaltam juktie mov maanah hillem åadtjoeh dej gielem lieredh jih giele-guedtijinie sjidtedh. Jeg tillater meg å oversette: Jeg tar tilbake hjertespråket mitt, slik at andre barn skal få muligheten til å lære sitt hjertespråk for å bli språkbærere. Pedagogmangelen er en krise for revitaliseringen av det samiske språket, og jeg tror og håper at statsråden har gjort seg noen flere tanker om dette – vi har hørt noen eksempler på det her – men jeg vil spørre: Vil det komme en lærersatsing fra statsråden for samisk lærerutdanning og samisk barnehagelærerutdanning? Vil statsråden konkretisere hvilke lærersatsinger som vil komme, og hvordan vil satsingen se ut?
Hilde Marie Gaebpie Danielsen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-11-10:
I 2019 kom Riksrevisjonen med en rapport om samiske elevers rett til opplæring i og på samisk. Riksrevisor Per-Kristian Foss kommenterte ved overleveringen av rapporten at det syntes å være liten interesse for opplæring i og på samisk fra daværende regjerings side, siden daværende statsråd Jan Tore Sanner pekte på at mye av det som framkom i rapporten, er skoleeiers ansvar. Riksrevisor Foss viste da til at dette er et så spesielt felt at det burde interessere daværende statsråd mer. Mener statsråden at kommunene skal stå alene i å møte utfordringene, eller vil statsråden ta grep for å løfte den samiske kompetansekrisen fra å være fragmentert til kommunene til et nasjonalt nivå?
Guri Melby (Venstre), 2021-11-10:
Mitt spørsmål til statsråden er: «Vil regjeringen fryse alle overføringer av EØS-midler til Polen i lys av den polske grunnlovsdomstolens uttalelse om at den polske regjeringen kan sette polsk lov over EU-lovgiving?»
Guri Melby (Venstre), 2021-11-10:
Jeg forstår at statsråden kvier seg for å ta det skrittet å fryse EØS-midler til Polen. Det er jo et veldig alvorlig signal å sende. Men når den polske grunnlovsdomstolen gir regjeringen rom til å sette polsk lov før EU-lov, mener jeg likevel at det er på tide å vurdere dette tiltaket. Det at europeisk rett skal ha forrang, er hele garantien for at EU skal forbli en union av demokratier. Dette handler ikke bare om hva som skjer i Polen, det handler også om troverdigheten til EØS-midlene og det signalet det sender til andre mottakerland hvis vi ikke viser helt tydelig at dette er et uakseptabelt prinsipp å leve etter for et medlem av EU. Hvordan ser statsråden på effekten av å fortsette EØS-utbetalinger til Polen, sett i lys av det signalet det vil sende andre mottakere av EØS-midler?
Guri Melby (Venstre), 2021-11-10:
Jeg forstår statsråden dithen at statsråden ikke ønsker å stoppe disse utbetalingene så lenge vi vet hva pengene går til, og at de går til det de skal. Betyr det at statsråden ikke mener det er en hensiktsmessig sanksjon – hvis man skal kalle det det – knyttet til det som nå skjer i Polen, det at rettssystemet i praksis bryter sammen? Har statsråden i så fall andre forslag til ting en stat som Norge kan gjøre? Utfordringen her er jo, som jeg sa i mitt forrige spørsmål, ikke bare knyttet til utviklingen i Polen, men også hva slags effekt dette kan ha på andre EU-land. Spørsmålet mitt er da: Hvis man ikke ønsker å bruke dette virkemiddelet, hvilke virkemidler kan man da bruke?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
«Den tidligere utenriksministeren mener at innholdet i palestinske skolebøker er forbedret, og utbetalte fryste midler til palestinsk utdanningssektor. Men rapporten fra Georg Eckert-Instituttet sier at undervisningsmaterialet fremdeles glorifiserer vold og fremmer holdninger mot Israel og jøder som er uakseptable. Kan regjeringen være bekjent av å bidra til å finansiere et undervisningssystem som bruker skolebøker som fremmer disse holdningene, og som dermed undergraver en fredelig løsning på konflikten mellom israelere og palestinere?»
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
Det er 83 år siden krystallnatten, og dessverre lever jødehat og antisemittisme i beste velgående – dessverre også i palestinske skolebøker. Om det har vært noe forbedring, er det forferdelig langt igjen til man er i mål med dette. Tiendeklassinger blir altså bedt om å tenke og reflektere over i hvilke tilfeller jihad er viktig for frigjøringen av Palestina, og hvordan dette er en individuell forpliktelse for enhver muslim. Niendeklassinger blir opplært til at de som dør som martyrer når de dreper vantro, vil få stor belønning. Femteklassinger blir oppmuntret til jihad og til å ofre livet for å frigjøre Al-Aqsa-moskeen. Hvordan kan utenriksministeren godta at norske skattepenger går – øremerket – til palestinsk utdanningssektor, som vi vet, til tross for forbedring, fremmer jihad og jødehat?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
At man unnskylder sånt som foregår i den palestinske skolen, og prøver å minimere det, får stå for utenriksministerens regning. Regjeringen har nå varslet ytterligere økt bistand til UNRWA, 50 mill. kr i 2022. 60 pst. av budsjettet går til utdanning av palestinske barn og tenåringer. Det er sånn at det fremdeles pågår jødehat og antisemittisme, og Georg Eckert-instituttet har påpekt at det fremdeles ikke holder UNESCO-standard når man ser på det som går på jøder og Israel. Antisemittisme og glorifisering av vold er ikke kompatibelt med UNESCO-standard, som de selv sier. IMPACT-se har hatt en mer fullstendig analyse, og den viser det samme. Det er langt igjen. Hvorfor vil regjeringen på toppen av det hele øke støtten til å markedsføre – noe vi vet skjer – jihad, terrorisme, jødehat og antisemittisme i palestinsk skole? For disse pengene bidrar også til det. Hva skal til for å stoppe denne støtten?
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-11-10:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til statsråden: «Hvordan vil statsråden adressere de store utfordringene gamle Finnmark fylke har, med blant annet frafall for gutter i videregående skole, nå som det går mot oppløsning av Troms og Finnmark?»
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-11-10:
I Hurdalsplattformen kan vi lese at regjeringen ønsker at det skal være i alt tre folkevalgte nivå i Norge – som i dag. Vi bør forstå det sånn at regjeringen mener at den beste modellen for å sikre innbyggerne er både et lokalt og et fylkeskommunalt nivå, med gode tjenester og best mulig tilbud. Videre bør vi anta at regjeringen ønsker å legge til rette for at alle fylker er store nok og rustet til å ivareta sine innbyggere, men ikke minst sørge for at man i framtiden kan se på nye og spennende oppgaver. Under kommunalkomiteens budsjetthøring på mandag fikk vi høre om Agders gode erfaringer etter sammenslåingen. Men det bekymrer hvordan en oppløsning av fylkene til mindre enheter vil påvirke oppgavene til fylkene framover. Er det en bekymring som statsråden også deler? Så kunne det være interessant å spørre, med tanke på et tidligere spørsmål til statsråden, hvor jeg hørte hva han sa angående videregående skoler: Er det sannsynlig, når man mister et større kompetansemiljø som det som er i Troms og Finnmark, at dette vil bedre situasjonen for de videregående skolene?
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-11-10:
Det er vel og bra at man øker den fylkeskommunale rammen. Men statsråden svarer for så vidt ikke på hvordan man skal utvikle kompetansen, som igjen gjør at man får en sterkere gjennomføring på det videregående nivået. Vi kjenner potensialet Troms og Finnmark kunne hatt. Regionreformen har svart på en del av utfordringene til fylkeskommunen. Men på grunn av sterk motstand – hvor også Senterpartiet har bidratt sterkt – har fylket Troms og Finnmark knapt kommet i gang etter sammenslåingen. Deler statsråden min bekymring om at den politiske motstanden, spesielt i Finnmark, frarøver det nye fylket muligheten til faktisk å teste ut hva man kunne fått til som en kraftfull region? Er det sånn å forstå nå av de svarene jeg får fra statsråden, at statsråden mener at man skal fravike generalistprinsippet for fylkeskommunene?
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-10:
Alle innbyggere uansett bosted skal ha et godt tjenestetilbud i sitt nærmiljø. Regjeringen vil legge til rette for at folk kan bo der de vil, gjennom å sikre gode, grunnleggende tjenester i hele landet. Finnmark er et område med utfordringer, men også med store muligheter. Gjennom Hurdalsplattformen slår vi fast at nordområdene er Norges viktigste strategiske satsingsområde. Regjeringen vil fornye og forsterke innsatsen og har store ambisjoner for utviklingen i nord. Gjennom nordområdepolitikken og distriktspolitikken er ambisjonene å utnytte de lokale verdiene til å skape vekst og få større regionale ringvirkninger av virksomhet i nordområdene. De personrettede tiltakene i Finnmark og Nord-Troms skal evalueres, og et program for å øke kunnskapen om personrettede tiltak i distriktspolitikken blir særlig viktig for denne landsdelen. Representanten Skjelstad nevner spesielt frafall for gutter i videregående skole. Jeg har innhentet informasjon fra Kunnskapsdepartementet. Finnmark har den laveste fullføringen i landet: Om lag sju av ti av elevene fullfører, mot åtte av ti hele landet sett under ett. Dette er et problem vi må ta på alvor. Statistikken tyder imidlertid på at Finnmark beveger seg i riktig retning. Fullføringen blant finnmarkselevene har økt med hele 16,5 prosentpoeng de siste åtte årene, mot en økning på 8 prosentpoeng hele landet sett under ett. Forskjellene har med andre ord blitt betydelig mindre. Regjeringen ønsker å støtte opp om det gode arbeidet som er gjort i Finnmark de siste årene – styrket fylkeskommunal økonomi er et bidrag. Det er nå på høring et forslag om å innføre en utvidet rett til videregående opplæring, som vil gi en rett til opplæring fram til fullført og bestått studie- og yrkeskompetanse. Dette vil gi elevene som trenger noe mer tid, økte muligheter til å fullføre. Finnmark er blant områdene som over flere år har hatt høyest andel som begynner på yrkesfag, særlig blant gutter. Derfor vil tiltak rettet mot yrkesfag og flere læreplasser være særlig viktig for at flere fullfører og består med fag- eller svennebrev i Finnmark. Regjeringen foreslår i tilleggsproposisjonen en satsing på å styrke fylkeskommunenes arbeid for å sikre flere læreplasser, og at flere skal formidles og kvalifiseres til læreplass. At gutter fullfører i mindre grad enn jenter, er et nasjonalt problem. Guttene i Finnmark har økt fullføringen sin med hele 22 prosentpoeng de siste åtte årene, og kjønnsforskjellene i fullføring er nå omtrent de samme i Finnmark som i hele landet sett under ett.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-10:
Jeg kan absolutt bekrefte at regjeringen ønsker å satse på tre forvaltningsnivå, og fylkeskommunene har en viktig rolle i Norge. Det er også en av grunnene til at vi nettopp nå velger å styrke fylkeskommunenes økonomi så tydelig gjennom tilleggsnummeret til statsbudsjettet, hvor de frie inntektene øker med 0,5 mrd. kr på toppen av det som lå i Solberg-regjeringens forslag. I tillegg henvises det til Hurdalsplattformen her. Det er veldig bra. Der står det at vi ønsker å se nærmere på hvordan vi ytterligere kan styrke fylkeskommunenes ansvar for å løse flere oppgaver. Det mener jeg er fullt mulig å gjøre innenfor den fylkesstrukturen vi har i dag, og den som eventuelt måtte bli etter at vi har oppløst tvangssammenslåtte fylkeskommuner.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-10:
Vi må først konstatere at til tross for den beskrivelsen som representanten Skjelstad nå gir, har mange års godt arbeid i Finnmark gitt resultater. At gjennomføringsgraden har økt så tydelig, må være gledelig. Så vises det til den uroen som har vært i Troms og Finnmark de siste årene knyttet til regionreformen. Vel, det er et resultat av at den foregående regjeringen har valgt å bruke tvang mot lokaldemokratiet – inkludert det jeg vil si er det gamle folkestyrepartiet Venstre, som har stått i spissen for å bruke tvang mot det som har vært folket i Finnmarks ønske om å kunne styre sin egen utvikling. Jeg synes det har vært en veldig betenkelig politikk, og jeg er i hvert fall glad for at den nye regjeringen legger til rette for at tvangssammenslåtte fylkeskommuner skal kunne løses opp hvis de ønsker det.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-10:
I dag bor mer enn 80 pst. av befolkningen i byer og tettsteder, og vi vet at befolkningsveksten er særlig sterk i og rundt de store byene. Det sier seg selv at det forholdet er viktig for regjeringen. Storbypolitikk og politikk for vekstområder kommer til uttrykk på mange vis. Et viktig virkemiddel i bypolitikken er byvekstavtalene. I de fire største byområdene vil regjeringen tilby kommunene å øke det statlige bidraget til 70 pst. i de store kollektivprosjektene i og rundt de store byene. Vi skal knytte infrastruktur til boligbygging og øke boligbyggingen rundt kollektivknutepunktene i storbyene. Gjennom statlige planretningslinjer for samordnet bolig-, areal- og transportplanlegging legges det føringer for utbygging på en måte som sparer areal, muliggjør bruk av kollektivtransport og legger til rette for enklere tilgang til felles tjenestetilbud. Vi vet at det er områder i storbyene som har særlige utfordringer, og derfor er vi så tydelige i Hurdalsplattformen på at vi vil forsterke og utvide områdesatsingene. I Hurdalsplattformen pekes det på at gapet i levekår mellom fattige byområder og resten av landet øker. Regjeringen vil bedre levekår, sosial mobilitet og bekjempe barnefattigdom i byene og foreslår derfor allerede i tilleggsnummeret å bevilge 20 mill. kr mer enn den forrige regjeringen til områdesatsingene. Vi foreslår samtidig å styrke kommunenes frie inntekter med ytterligere 2 mrd. kr neste år, utover den forrige regjeringens forslag. Dette kommer alle kommunene til gode. De ti største kommunene i landet vil til sammen få nesten 580 mill. kr mer med vårt forslag. De frie inntektene blir fordelt gjennom inntektssystemet der en stor del av tilskuddene er fordelt etter innbyggertall. Det betyr at kommuner med høy befolkningsvekst over tid vil få økte inntekter. Det er også et eget veksttilskudd innenfor inntektssystemet som skal fange opp at kommuner med særlig høy befolkningsvekst, på kort sikt kan ha vanskeligheter med å tilpasse tjenestetilbudet til en voksende befolkning. I 2022 vil 12 kommuner få til sammen 146 mill. kr i veksttilskudd. De fleste av disse vekstkommunene ligger i storbyregioner med høyt befolkningspress.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-10:
Ja, det kan jeg si noe om. I Bergen økes bevilgningen med 5 mill. kr til områdesatsing i Loddefjord og Olsvik, til til sammen 17,9 mill. kr. Midlene skal støtte opp under tiltak som oppgradering av nærmiljøanlegg, etablering av sosiale møteplasser og tiltak for at barn og unge ikke skal droppe ut av skolen. I Trondheim har kommunen startet opp arbeidet med to nye områdesatsinger, Lademoen og Tempe/Sorgenfri, som kommunen ønsker et samarbeid med staten om. Regjeringen øker bevilgningen med 5 mill. kr til å støtte opp under den nye satsingen – totalt 8,2 mill. kr. Målet er å skape bedre miljø, boforhold, tjenester og levekår i områder i nært samarbeid med innbyggerne. Når det gjelder Oslo, med 10 mill. kr, er det en økning på 25 pst. av midlene til Groruddalssatsingen. For noen dager siden var jeg og så på det arbeidet som skjer i Groruddalen, og la særlig merke til det arbeidet som skjer knyttet til å bringe ungdommen inn i arbeidslivet – fullføre skole og etter hvert komme inn i arbeidslivet. Det synes jeg var veldig positivt å se.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-10:
Dette er et område hvor det er et tydelig kursskifte fra foregående regjering, der foregående regjering gjennom mange forskjellige grep både aktivt la til rette for kommunesammenslåing og ikke minst brukte tvang mot lokaldemokratiet for å tvangssammenslå kommuner. Det er ikke den nye regjeringens politikk, snarere tvert imot. Vi har tillit til at lokaldemokratiet, det enkelte kommunestyre eller fylkesting, selv kan gjøre avveininger knyttet til sin framtidige selvstendige eksistens. Så er vi enige om at det er behov for å se områder i sammenheng. Hvis vi ser på østlandsområdet og området rundt Oslo, vil det uansett ikke være sånn at en kan se for seg at en kommunereform skal kunne svare ut behovet for at kommuner og fylkeskommuner koordinerer seg i areal- og transportpolitikken.
Mudassar Kapur (Høyre), 2021-11-10:
«20 pst. av norske kommuner har en forventet befolkningsvekst på over 15 pst. innen 2050. Høy befolkningsvekst kan føre med seg store utfordringer for flere store kommuner. Negativ befolkningsutvikling er nevnt mange ganger i regjeringsplattformen, men regjeringen presenterer ikke konkrete løsninger knyttet til befolkningsveksten. Hvorfor prioriterer ikke regjeringen dette?»
Mudassar Kapur (Høyre), 2021-11-10:
Takk for svaret. Her var det mye tall og systemer, men veldig lite om mennesker og innhold i hva regjeringen ønsker. La meg forfølge lite grann dette med områdesatsingene. Regjeringen skryter av at de gir 20 mill. kr mer, men jeg er veldig nysgjerrig på hva dette betyr i innhold. Hvordan ønsker regjeringen å benytte midlene for områdesatsing? Områdesatsingen husker jeg veldig godt at et av regjeringspartiene advarte velgerne mot at Høyre i regjering mest sannsynlig ikke ville videreføre. Den ble fornyet og forlenget under Høyre i regjering. Vi vet samtidig at det meldes, f.eks. her i Oslo, at midlene forblir ubrukt. Det kan sikkert stilles like spørsmål om andre områder. Kan statsråden si noe mer konkret om hvordan man skal bruke midlene på områdesatsingene framover?
Mudassar Kapur (Høyre), 2021-11-10:
Jeg er enig i en annen ting som statsråden tok opp i sitt første innlegg, og det er at hvis man skal utvikle de store pressområdene hvor befolkningsveksten er høy, må man se på arealutvikling, arbeidsregioner osv. under ett. Men noe av utfordringen i nettopp denne typen regioner er at flere kommuner sitter hver for seg og planlegger i stedet for å trekke sammen. Der ligger det et potensial i å fortsette kommunereformen, i hvert fall legge til rette for at flere kommuner ser det positive i at man i stedet for å sitte på hver sin tue, i større grad kan se på muligheter for å slå seg sammen og levere bedre tjenester sammen, der hvor det er naturlig. På hvilken måte mener statsråden at man i tilleggsnummeret og i regjeringsplattformen – særlig hvis man ser på Senterpartiets politikk – kommer til å legge til rette for den typen ting? Vil statsråden selv ta noen initiativer til at kommunereformen kan fortsette?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
Mitt spørsmål går til samferdselsministeren: «Siden statsrådens parti nå styrer Fredrikstad kommune, Hvaler kommune og Viken fylkeskommune, og er det største partiet i Stortinget og i regjeringen og også har samferdselsministeren, er det en forventning om at det klareste valgløftet til nåværende samferdselsminister og hans parti følges opp. Kan statsråden garantere at vi får bygget nye Kjøkøysund bro uten bompenger, og når vil den varslede statlige bevilgningen komme?»
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
Statsrådens parti sitter i fylkesrådet, som nå legger opp til og ivrer for at dette skal finansieres med bompenger. Det var også derfor statsråden senest for noen måneder siden hadde et flott bilde foran den omtalte broen da han uttalte at ny Kjøkøysund bro må regnes som et vedlikeholdsprosjekt, ikke en forbindelse, og da blir det feil å kreve inn bompenger, og at han forventer at det kommer mer penger til fylkesveier og broer fra den nye regjeringen, slik at vi ikke får en utfordring her, og at dette kan løses. Han sa at en ny regjering rett og slett ville fikse dette. Nå er det en ny regjering, og statsråden har nå full mulighet til å følge opp det helt entydige, klare valgløftet. Så jeg må spørre igjen: Når kommer bevilgningen?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-11-10:
Slik jeg tolker statsråden, sier han at pengene kommer fra staten og fra regjeringen – og det er eventuelt veldig gledelig – men at statsråden ikke vil tidfeste eksakt når det kommer. Men jeg håper da at statsråden kan være veldig tydelig her og nå på at jeg har forstått det riktig, for det betyr at fylkeskommunen kan gå videre med å fremskynde også dette arbeidet, og man kan også være tydelig på at bompenger er helt uaktuelt. For situasjonen er ganske akutt, vi så nylig i Fredrikstad Blad at det er fareskilt oppe på broen. Jeg tror heller ikke at det er Senterpartiet som holder igjen, og når det er en ren Arbeiderparti- og Senterparti-regjering, kan man få dette til. Men jeg ber statsråden klargjøre dette. Er det da snakk om i neste hele statsbudsjett at han har tenkt å bevilge pengene han for to måneder siden lovte skulle komme?
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Dette er veien fra Kråkerøy og ut mot Kjøkøy i Fredrikstad. Denne veien er fylkeskommunal, og det ligger ikke inne statlige bevilgninger til dette prosjektet. Jeg ser det derfor ikke som naturlig å gripe inn i denne saken, men jeg kan opplyse om at det undertegnede bl.a. sa i valgkampen, var at en ny regjering ville bety en bedre fylkeskommunal økonomi og dermed økt handlingsrom for fylkeskommunen til å kunne gjennomføre tiltak. Og det har regjeringen levert på. Jeg er kjent med at det jobbes med denne saken lokalt, men så vidt jeg kjenner til, er det ikke lagt opp til at prosjektet skal finansieres med bompenger. Det er også gitt veldig tydelig uttrykk for at det ikke er ønskelig fra lokale myndigheter.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Nå er det slik at vi har sittet i regjering i litt over tre uker, og vi har levert et tilleggsnummer, vi har ikke levert en fullstendig budsjettproposisjon fra vår hånd. Det som står i Hurdalsplattformen, er at vi skal lage en forpliktende plan for vedlikehold av fylkesveier sammen med fylkene.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Jeg sa ganske tydelig at dette er et fylkeskommunalt prosjekt, og det vil være fylkeskommunen som prioriterer sine veiprosjekter. Jeg sa også at vi, i tråd med det jeg sa i valgkampen, har styrket fylkeskommunens økonomi. Og så vil det selvfølgelig alltid være opp til lokale myndigheter hvordan de prioriterer de pengene de får tilført.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Det er den ansvarlige for støykilden, her motorsportsenteret, som også har ansvar for sine støyutslipp. Statsforvalteren er forurensningsmyndighet i denne saken og kan etter forurensningsloven stille krav til bl.a. drift og støy i utslippstillatelser. Når Statsforvalteren setter vilkår, må de ulemper som støyen medfører, veies opp mot andre fordeler og ulemper som motorsenteret har med seg. Det må også gjøres en interesseavveining, hvor f.eks. de positive sidene motorsportsenteret har med seg for lokalsamfunnet, også vil ha betydning. Statsforvalteren i Oslo og Viken har ikke fattet endelig vedtak i saken ennå, og har sendt et utkast til endret tillatelse til Rudskogen motorsenter, som de da har kommet med en kommentar til. Det har tidligere i saken også vært en høringsprosess hvor andre berørte har fått mulighet til å komme med sine innspill. Jeg kan ikke uttale meg nærmere om de konkrete vilkårene eller kravene som Statsforvalteren har foreslått i denne saken. Slik jeg oppfatter prosessen, har siktemålet vært å finne gode løsninger både for støyutsatte naboer og for motorsenteret. Det mener jeg er bra.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Som jeg sa, er det Statsforvalteren som er forurensningsmyndighet i denne saken, og som måtte vurdere saken etter forurensningsloven. Det er også grunn til å understreke at det ikke er fattet endelig vedtak i denne saken. Så vil det jo kunne være sånn at dersom man ikke blir enig, vil man kunne påklage det, og da vil det gå videre i prosess. Det vil være uriktig av en statsråd å blande seg inn i en sånn pågående prosess.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Det har ikke statsråden innsikt i, jeg er kjent med at det er kommet kommentarer tilbake fra motorsportsenteret til Statsforvalteren, og at Statsforvalteren på et tidspunkt vil fatte en avgjørelse i saken. Vi kan jo selvfølgelig avvente den avgjørelsen, og så får vi se hvordan motorsportsenteret innretter seg etter det. Så vil det, litt avhengig av hva man velger, bli en pågående prosess.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
I Nasjonal transportplan for 2022–2033 er det lagt til grunn et tilskudd for å delfinansiere den videre utbyggingen av bybane til Åsane som et nytt 50–50-prosjekt. I NTP er det foreløpig lagt til grunn et anslag for de samlede kostnadene på 12 mrd. kr. Oppstart av byggingen avhenger av videre utvikling av prosjektet. En bybane til Åsane er ikke en del av inngått byvekstavtale med Bergensområdet. Det er også en forutsetning for fastsettelsen av det endelige statlige bidraget til prosjektet at det foreligger en ekstern kvalitetssikring av kostnadene, en KS2. Det ble fastsatt retningslinjer for statlig delfinansiering av slike 50–50-prosjekter av den forrige regjeringen i 2014. Av disse retningslinjene framgår det bl.a., som representanten Njåstad påpeker, at det statlige tilskuddet ikke skal gå til fordyrende løsninger, at det skal planlegges som om den lokale myndighet selv skulle stått for finansieringen. Jeg synes det er gode retningslinjer, og jeg merker meg også at det var en tidligere Fremskrittsparti-statsråd som sto bak det forslaget. Jeg blander meg ikke inn i lokale reguleringsprosesser for dette prosjektet, men siden dette er et prosjekt der halvparten av kostnadene skal betales av staten og den andre halvparten skal dekkes fra lokalt hold, noe som i praksis vil bety bompenger, vil jeg også tro at representanten Njåstad er enig med meg i at det er viktig å fokusere på kostnadene. Det er dette som framgår av retningslinjene som den forrige regjeringen fastsatte for 50–50-ordningen. Dette er bakgrunnen for at jeg mener beslutningen om konkret trasévalg gjennom sentrum i Bergen vil kunne få en betydning for fastsettelsen av den statlige andelen til prosjektet. Det er også det jeg svarte Bergen kommune da de kontaktet departementet for å høre om trasévalg ville kunne påvirke fastsettelsen av det statlige bidraget. Men det er som sagt ikke tatt en endelig beslutning om det statlige bidraget per nå.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
Jeg tenker at det er en sak hvor lokale beslutningsmyndigheter må ta med seg alle perspektiver på veien. Det perspektivet vi har bidratt med, er å svare på hvordan kostnader kan løpe på, og hvordan dette kan håndteres fra departementets og Stortingets side i en sånn prosess.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-10:
I Hurdalsplattformen framgår det at den nye regjeringen vil tilby kommunene å øke det tilskuddet i 50–50-ordningen til 70 pst. Det er ikke tatt konkret stilling til hvordan vi skal innrette den økningen. Det er noe vi må komme tilbake til.
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-11-10:
«Rudskogen motorsenter ble åpnet i 1990 og har siden opplevd en enorm utvikling. Nå risikerer landets nasjonalanlegg for motorsport å måtte stenge portene, fordi Statsforvalteren i Oslo og Viken vil legge kraftige begrensninger på aktiviteten ved Rudskogen ved å forby all kjøring på banen i hele juni måned samt begrense konkurransekjøring til kun åtte søndager i året. Støtter statsråden disse innstrammingene?»
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-11-10:
Dette er en klage og en situasjon som har pågått i alle de årene Rudskogen motorsenter har eksistert. Dette er et nasjonalt motorsportanlegg, og jeg forstår også at det har vært en viss diskusjon om hvilken statsråd som skal svare på dette. Statsråden som nå besvarer på vegne av klima- og miljøministeren, har også en aksje i denne saken, og det har også kommunalstatsråden og statsråden for kultur og idrett. Det er så langt alt i alt fire statsråder som har aksjer i denne saken. Jeg hører at statsråden som svarer, toer sine hender og venter og venter på Statsforvalteren. Men mitt ringe spørsmål handler om statsråden og regjeringen politisk støtter de innstramningene som Statsforvalteren midlertidig har kommet med.
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-11-10:
Da håper jeg virkelig at statsråden og regjeringen blander seg inn når Statsforvalteren har sagt sitt, for med denne type kvelertak på et nasjonalt motorsportsenter risikerer både statsråd og regjering å parkere hele det nasjonale motorsportanlegget, for inntjeningsmulighetene ligger jo på disse søndagene, og de ligger også i den måneden som er omtalt som juni. På et eller annet tidspunkt tror også jeg det er nødvendig å sette ned foten og si at hvis man bor i et område med et nasjonalt motorsportsenter, er det som i landet for øvrig når man er på landsbygda: Man må tåle både kumøkk og motorstøy. Det hører med, og man får gjøre sine valg ut fra at man muligens da må flytte fra stedet – hvis man ikke orker å ha et nasjonalt motorsportanlegg i nærheten. Så mitt avsluttende spørsmål er: Når kan vi forvente en beslutning? Sommeren står snart for døren.