trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2005-05-31:
Det fødes 30 000 jentebarn i Norge hvert eneste år. Det er godt mulig at man på den vanlige fireårskontrollen kan kontrollere om det er skader på kjønnsorgan eller annet, men det er ikke mulig på bakgrunn av en klinisk observasjon av kjønnsorgan å avdekke f.eks. overgrep. Sannsynligheten for at man begår overgrep mot mange familier hvis man setter i gang den prosessen, er veldig stor. Det andre som er vesentlig, er at hvis dette er et tiltak mot kjønnslemlestelse, er det absolutt de færreste kulturer som praktiserer kjønnslemlestelse før fireårskontrollen – de praktiserer det senere. De kommer selvfølgelig til å vente til etter fireårskontrollen med å gjennomføre kjønnslemlestelse, hvis de vet at det blir kontrollert – eller de møter ikke på fireårskontrollen. Da er spørsmålene: Hvor mange ganger skal norske jenter få sjekket underlivet på obligatoriske kontroller for at det skal være et effektivt tiltak mot kjønnslemlestelse? Og hvilke sanksjoner skal man sette i verk? Noen foreldre synes ikke det er riktig at det offentlige skal gjøre dette, og bare forskyver tidspunktet og gjør det litt senere. Er det hver gang man er på skolekontroll? Skal alle skolekontrollene være obligatoriske? Hvor mye ressurser skal vi bruke på det? Når jeg stiller disse spørsmålene, er det fordi Regjeringen hadde denne runden før vi laget handlingsplanen mot kjønnslemlestelse. Vi fant ut at dette var et tiltak som vi ikke ville tilrå. Og da snakket vi ikke engang om alle, vi snakket om de utsatte jentene, fordi de i tillegg ville bli stigmatisert. Tror man egentlig at man ikke bare kommer i en situasjon hvor flere – f.eks. somaliske jenter, fordi dette oppfattes som et voldsomt trykk mot dem – dumpes i hjemlandet som et svar på den typen holdninger? Jeg tror at vi bekjemper disse tingene gjennom flere andre tiltak. Men jeg tror også det er en grense for hvor mange tiltak man kan sette i gang for absolutt alle i vår befolkning – på bekostning av bluferdigheten og integriteten til hvert enkelt barn, ikke minst jo lenger opp i tenårene de kommer – for å regulere og forhindre lemlestelse utøvd i enkelte kulturer. Jeg har lyst til bare å si én ting om tvangsekteskap. Det er godt mulig man skal henge seg opp i et par enkelttiltak, som kollektivet i Oslo. Det tiltaket som vi har etablert på bosiden, er et samarbeid mellom de store byene innenfor boligtiltakene våre, med akutthjelp, og hvor vi i samarbeid med politiet og hjelpeorganisasjonene flytter på folk. Det fungerer. Vi har litt problemer i Oslo, men det fungerer de andre stedene. En del av de frivillige organisasjonene har faktisk sagt at dette kollektivet kan de ikke bruke, fordi det rent sikkerhetsmessig ikke lenger fungerer. Alle visste hvor det var, og da hadde de et sikkerhetsmessig problem knyttet til bruken av det kollektivet. Det er ikke alltid at det å lese avisene og lage politikk på det – istedenfor kanskje å spørre om hva annet man gjør – er den riktige innfallsvinkelen til dette. Vi gjør mye på området tvangsekteskap. Vi har fortsatt noe igjen, og sikkert mye å oppdage og lære, men det er ikke slik at det står og faller med et kollektiv i Oslo.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2005-05-31:
Statsråden understreket at de nye utfordringene angår alle i samfunnet, også nye innvandrere og etablerte innvandrere og deres barn – altså hele befolkningen i Norge. Senterpartiet er opptatt av å stimulere ulike frivillige lag og organisasjoner som gjør en uvurderlig innsats i integreringsarbeidet ved å skape gode møteplasser. Hva er det som gjør at Regjeringen er så smålig overfor tiltak som Vard-modellen, Horisont og KIA, som må drive arbeid i uvisshet år etter år? Søknadsbeløpet er jo det dobbelte av de 20 mill. kr som Regjeringen med støtte fra Fremskrittspartiet har flertall for.
Per Erik Monsen (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
På vegne av representantene Harald T. Nesvik, Gjermund Hagesæter og meg selv vil jeg legge fram forslag om endringer i reglene om innførselsmerverdiavgift.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Det er galt at Fremskrittspartiet har forandret mening i denne saken. Vi fremmet et forslag som var omtrent identisk med dette, allerede for to år siden. Da stod Arbeiderpartiet sammen med oss, riktignok om et mindre beløp, men da stod vi last og brast og hadde de samme synspunktene, riktignok med litt forskjellige tilnærminger. Det er altså Arbeiderpartiet som har skiftet mening, og som har hoppet av, mens vi står fortsatt på forslaget vi hadde for to år siden.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Med forbehold om at jeg husker feil, kan jeg ikke huske at vi har kuttet i forskning på CO2-håndtering i budsjettet for inneværende år, som vi står sammen med Regjeringen om. Når det gjelder vår holdning til CO2-håndtering, er den helt klart ikke identisk med Sosialistisk Venstrepartis holdning. Vi tapte riktignok ratifiseringen av Kyoto-avtalen, men når vi nå engang har den avtalen, ønsker vi å bruke de mekanismer som ligger i den avtalen, slik at vi kan gjøre det mest mulig levelig for norsk næringsliv fortsatt å være i Norge.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Det er ikke riktig, som det ble hevdet, at vi for to år siden stod alene. Da stod vi sammen med Arbeiderpartiet i både merknader og forslag, riktignok med et litt annet beløp. Når det gjelder forslaget som ligger i dag, har vi et som ikke er så forferdelig ulikt, men det inneholder ikke de samme forutsetninger og begrensninger, og vi har også et forslag om å tilføre et selskap kapital. Jeg vil heller oppfordre Bror Yngve Rahm og regjeringspartiene til å slutte seg til vårt forslag.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Også i dag får vi høre at representanten Klungland og Arbeiderpartiet er for noe som de senere kommer til å stemme mot. Dette er etter hvert blitt vanlig der i gården. Jeg vil minne om gasskraftsaken, der de skiftet standpunkt flere ganger daglig. Jeg vil også minne om behandlingen av verneplan for vassdrag og den dobbeltkommunikasjonen som foregikk om eksempelvis Nausta og vassdragene i Sauda. Nå har Arbeiderpartiet også forlatt sitt standpunkt om statlig medfinansiering av gassrør. Nå går partiet også imot sitt eget forslag om å sikre råvarer til gassindustrien. Jeg vil derfor spørre representanten Klungland, som selv har bakgrunn fra industrien og fagbevegelsen, om han er komfortabel med at hans parti nå totalt overser signalene fra industrien og LO både når det gjelder finansiering av gassrør og ikke minst sikring av råstoff. Eller betyr industriarbeidsplassene ingenting lenger for Arbeiderpartiet?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Da Fremskrittspartiet for to år siden fremmet forslag om et statlig selskap som skulle få ansvaret for vurdering og medfinansiering av gassrør, var representanten Onarheim ute i media og roste dette forslaget. Da forslaget ble behandlet i Stortinget, var imidlertid støtten fra Onarheim og Høyre borte som dugg for solen. Nå hører vi igjen representanten Onarheim og Høyre snakke varmt om et statlig selskap som skal få ansvaret for bygging av infrastruktur, og så kommer Onarheim og Høyre senere i dag til å stemme imot å tilføre kapital til dette selskapet. Jeg vet at representanten Onarheim har lang erfaring fra næringslivet, og jeg vil spørre ham om han tror på at det er mulig å bygge gassrør i Norge bare ved hjelp av ord og totalt uten kapital, og i tilfelle – hvor mange meter rør kan man få for vakre ord og fagre løfter?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
I forslag til vedtak I som regjeringspartiene og Arbeiderpartiet står bak, kan man bl.a. lese følgende: «En statlig støtte til rør inn Trondheimsfjorden begrenses til å støtte grenrør inn til for eksempel Trondheim, Orkdal og Verdal og eventuelt utvidelse av rørdiameter for hovedrøret for å gi plass til gass til disse mottakssteder.» Vil representanten Rahm forklare meg hvorfor han og Kristelig Folkeparti driver denne forskjellsbehandlingen og kun legger begrensninger på rør inn Trondheimsfjorden og ingen andre steder?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Regjeringen var i meldingen svært så passiv med hensyn til bygging av infrastruktur for naturgass. Nå hevdes det fra regjeringspartienes representanter at den passiviteten er snudd og erstattet med en offensiv satsing bl.a. på gassrør gjennom et statlig selskap. Med det flertallsforslaget som foreligger, klarer jeg imidlertid ikke å se noen særlig offensiv satsing. Jeg vil derfor spørre statsråden om hun er av den oppfatning at hennes kampfeller i Stortinget nå har snudd utviklingen i positiv retning, og om hun da vil sørge for at en slik satsing ikke bare blir tomme ord, men at selskapet får tilført den nødvendige kapital, eksempelvis i det kommende statsbudsjettet.
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Representanten sa at det er utrolig hva man ikke får til når man ikke vil, og det tar jeg meg ad notam. Dette er en stortingsmelding, det er ikke en budsjettproposisjon. Det undrer meg at Fremskrittspartiet har penger nå, 5 milliarder kr til et statlig selskap, mens i budsjettforliket med Regjeringen hadde de ikke én krone. Hva kommer det av? Hvorfor er det slik at Fremskrittspartiet hele tiden skal markere politikk istedenfor å skape politikk? Partiet velger å sette seg på sidelinjen istedenfor å bidra til å skape et flertall som fører samfunnet videre. Det er jo slik at Arbeiderpartiet har foreslått penger til gasskraftutbygging. Fremskrittspartiet har stemt imot. Men nå har de forandret mening. Er det for å tekkes velgerne, eller er det for å føre en politikk som fører landet framover?
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Det er stor interesse for opprettelse av et pliktig grønt sertifikatmarked for fornybar elektrisitet. Arbeiderpartiet har lenge vært for opprettelsen av et slikt system. Vi har også vært opptatt av hensynet til vannbåren varme, og at opprettelsen av et slikt sertifikatmarked ikke må gå på bekostning av vannbåren varme og bioenergi. Jeg vil derfor spørre statsråden om hva hun og Regjeringen vil gjøre for at et grønt sertifikatmarked for elektrisitet ikke skal gå ut over utbyggingen av vannbåren varme og bruken av bioenergi.
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Arbeiderpartiet har vurdert dette Dokument nr. 8-forslaget i lys av tre problemstillinger: klimaendringer, kommuneøkonomi og bedre treffsikkerhet og rettferdighet når det gjelder erstatning fra staten. Forskningsrapporter viser at vi kan vente oss klimaendringer, med mer nedbør og mer vind, i årene som kommer. Dette kan bety hyppigere flommer, og størrelsene på flomskader i framtiden kan øke. Alle i denne salen vet at kommunenes økonomi i hverdagen ikke er så mye å skryte av, og problemet blir hvordan man skal klare en katastrofesituasjon som en flom kan være. Det har derfor vært viktig for Arbeiderpartiet å finne en treffsikker og rettferdig ordning for flomerstatning. Vi ønsker at Regjeringen skal gjennomgå regelverk og praksis med hensyn til distriktsandel ved flomforebygging og opprydding etter flom på nytt. Vårt ønske er at staten skal spille en noe større rolle og ta på seg et større ansvar for flomforebygging og opprydding. Grunnen til at vi ikke støtter forslaget fra mindretallet fullt ut, er at dette forslaget om å gå inn for 100 pst. dekning fra staten ville overflødiggjøre II i forslag til vedtak. Det er ingen grunn til en gjennomgang for å se på rettferdigheten av dette, dersom man allerede har bestemt at regelverket skal forandres.
Jørund Leknes (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Jeg registrerte at representanten Øyvind Vaksdal i innlegget sitt advarte mot ensidig å fokusere på CO2-håndtering. Det er kanskje et resultat av at Fremskrittspartiet har et ganske ensidig fokus i klimapolitikken, i forhold til at det ikke eksisterer menneskeskapte klimaendringer. I en kronikk den 18. februar i Dagbladet redegjorde Fremskrittspartiets leder og miljøpolitiske talsmann for Fremskrittspartiets syn på klimaendringer. Der slås det fast at våre kunnskaper er mangelfulle, og at usikkerheten er stor. Det som da slår meg som litt rart, er at Fremskrittspartiet i sine alternative budsjetter de siste fire årene har kuttet 70 mill. kr i klimaforskning. Så mitt spørsmål til representanten Øyvind Vaksdal blir da: Tror han at mindre forskning gir mindre usikkerhet? Tror han at mindre forskning gir mindre mangelfulle kunnskaper?
Jørund Leknes (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Representanten Leif Frode Onarheim snakket om økonomisk akseptable løsninger. Nå har det vært en del delte meninger om hvorvidt dette forliket er en økonomisk akseptabel løsning. Dagens Næringsliv skrev på lederplass den 22. februar: «En næringspolitisk skandale er i emning. Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Høyre er enige om statlig medfinansiering av gassledninger fra Nordsjøen til Grenland og inn Trondheimsfjorden. Det kan komme til å koste skattebetalerne noen milliarder kroner.» Videre skrev man at det at Høyres Leif Frode Onarheim så elegant overser de kostnadsmessige sider, «er simpelthen ganske trist». Da St.meld. nr. 47 for 2003-2004 ble lagt fram av Regjeringen, anbefalte ikke Regjeringen det forliket en nå har gått inn på. Hvilken ny kunnskap er det Høyre har fått? Hva er det som har endret seg? Hvilken ny kunnskap har åpenbart seg for Høyre etter at meldingen ble lagt fram?
Jørund Leknes (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Bondevik I-regjeringa gikk av for drøyt fem år siden for å hindre at det skulle bygges sterkt forurensende gasskraftverk i Norge, og Sem-erklæringen slår derfor fast at statens eventuelle deltakelse i finansiering eller eierskap i gassrørledning til Skogn forutsetter at staten ikke subsidierer gasstransport til konvensjonelle gasskraftverk. Denne setningen er ikke verdt papiret den er skrevet på engang, hvis det ikke betyr at Kristelig Folkeparti må følge det og gjøre vedtak som hindrer bygging av sterkt forurensende gasskraftverk. Det er opplagt at et økt volum, gjennom bygging av grenrør, gjennom utvidelse av rørdiameter, gjør det lettere å bygge gassrør til sterkt forurensende gasskraftverk. Hvordan ser representanten Bror Yngve Rahm på at det vedtaket som i dag gjøres, med Kristelig Folkepartis velsignelse, gjør det lettere å bygge sterkt forurensende gasskraftverk i Norge, på Skogn?
Jørund Leknes (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Jeg skal prøve å gi denne debatten et litt mer internasjonalt perspektiv. Regnskogfondet la forrige torsdag fram sin rapport om regnskogens tilstand. Regnskogen hogges ned i altfor høyt tempo. Dette fører til farlig reduksjon av det biologiske mangfoldet, men det fører også til mer flom i land i sør. Dette bør vi hindre gjennom f.eks. å legge restriksjoner på norsk import av regnskogtømmer. Samtidig må vi ta innover oss at den største miljøpolitiske utfordringen i dag er de menneskeskapte klimaendringene. Hvis utslippene av klimagasser fortsetter på samme måte som i dag, vil vi sannsynligvis rammes av mer flom og andre klimarelaterte naturkatastrofer. Slik sett vil jeg utfordre Fremskrittspartiet til å ta dette perspektivet med seg videre når de her vil erstatte kommunenes tap, som muligens vil øke hvis Fremskrittspartiets klimapolitikk får flertall. Det er mange kommuner som sliter med dårlig kommuneøkonomi. Dette handler om at vi har en regjering og en kommunalminister som sultefôrer disse kommunene. Det å oppleve en flomkatastrofe med massive skader, der de selv må dekke store deler av utgiftene til opprydding, gjør selvfølgelig ikke situasjonen noe bedre. Det er ingen tvil om at det blir forskjellsbehandling mellom de kommunene som ble rammet av flom i 1995 og 1997, som da fikk dekket 100 pst. av utgiftene, og de kommunene som blir rammet av flom i dag, og som opplever å få dekket kun 80 pst. av utgiftene. Samtidig er det viktig å påpeke at mange av NVEs forebyggingstiltak får for små bevilgninger. Representanter fra flomrammede kommuner som møtte komiteen, sa at ventetiden på en del av disse tiltakene kunne være opptil ti år. Da kan man jo risikere at man blir rammet av en ny flom før de forebyggende tiltakene har blitt gjennomført. SV håper vedtaket i dag innebærer at flomproblematikken blir tatt mer på alvor, både på kort sikt gjennom bedre støtteordninger og også på lang sikt gjennom en ansvarlig og framtidsrettet klimapolitikk.
Jørund Leknes (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Det kunne være interessant å utfordre statsråden på Regjeringens gasspolitikk og de konsekvensene den har for flom, men jeg skal la det ligge. Det som slår meg, er at Høyre ikke tror at kommunene er ansvarlige og ikke tar ansvar for seg selv, når de skriver i merknadene: «Flertallet vil videre påpeke at kravet om distriktsandel bidrar til å sikre at det er velfunderte behov som ligger til grunn for ønskede tiltak, samt bidrar til lokalt ansvar og eierskap til tiltakene.» Det jeg lurer på, er om statsråden kjenner til noen eksempler på at kommuner har gjennomført massevis av sikringstiltak mot flom som det absolutt ikke har vært behov for. Er det søkt om mange tiltak fordi kommunene ikke har måttet betale noen distriktsandel? Kjenner man til at det har slått sånn ut?
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Jeg vil gjerne følge opp der hvor representanten Grethe Fossum innledet. Når det gjelder Fremskrittspartiets bidrag til å finne gode gassløsninger, opplevde vi under behandlingen av den første gassmeldingen at partiet ble stående relativt alene og ikke bidrog til noe som kunne danne et flertall for å bringe dette spørsmålet videre. Nå hadde saksordfører Vaksdal en glimrende anledning denne gang til å legge opp en politikk som gjorde at også Fremskrittspartiet kunne stille seg bak noen flertall og på den måten kunne si at man iallfall har bidratt til å bringe denne saken videre. Nå kjører man en linje hvor man blir alene nok en gang. Mitt spørsmål til Fremskrittspartiet vil da være om det kan være aktuelt for Fremskrittspartiet å gi subsidiær støtte til det forliket som nå foreligger mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, og på den måten iallfall gi et bidrag til at denne saken kan komme et lite skritt videre.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Jeg er i likhet med Sigvald Oppebøen Hansen tilfreds på Grenlands vegne. Jeg er for så vidt også tilfreds med at vi nå etter hvert får noen gode føringer for bruk av naturgass i hele landet. At Grenland har hatt et spesielt fokus, har det ikke vært noe som helst tvil om. Det har vi merket alle sammen. Det jeg også er tilfreds med, er at det vedtak som vi i dag vil fatte, er en direkte konsekvens og oppfølging av den første gassmeldingen, som Einar Steensnæs i sin tid la fram. I hele denne prosessen har det vært noen viktige elementer som måtte på plass, og som både daværende og nåværende olje- og energiminister har utfordret Grenlands-miljøet på. Det går på volum, det går på betalingsvilje i form av langsiktige avtaler, og det går på mulig investeringsdeltakelse i selve infrastrukturbyggingen. Det har vært klart forutsatt både i den første og i den andre gassmeldingen, som industrien i Grenland svarer positivt på. Med bakgrunn i at man tar de utfordringene som Einar Steensnæs la fram, og som nåværende statsråd har fulgt opp, var det helt naturlig at vi fra Stortingets side responderte positivt på det. Dette er et resultat av den prosessen.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Det var i og for seg et litt overraskende spørsmål, fordi jeg trodde at representanten Vaksdal hadde vært med i denne komiteen i to perioder og deltatt i tilsvarende debatter i denne salen mange ganger og selvfølgelig utmerket godt burde vite om grunnlaget for dette. Den vesentlige forskjellen, for å si det på en veldig enkel måte, er jo selvsagt at et hovedrør inn Trondheimsfjorden mot Skogn vil gå til et gasskraftverk uten CO2-håndtering. Dette har vært en viktig del av Sem-erklæringen, som de tre regjeringspartiene har utarbeidet i fellesskap, og dette prosjektet skiller seg da ut i forhold til f.eks. et framtidig gasskraftverk i Grenland, hvor det planlegges med CO2-håndtering. Så her er svaret ganske enkelt, og det trodde jeg faktisk at representanten Øyvind Vaksdal hadde registrert i løpet av de mange, mange debattene vi har hatt om dette i Stortinget opp gjennom årene.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Som representanten Leknes er vel kjent med, har jo dette gasskraftverket på Skogn fått konsesjon. Vi har vært veldig tydelige på at vi ikke endrer disse konsesjonsvilkårene underveis – spillereglene er altså de samme nå som de var, og jeg registrerer, selvfølgelig, at SV ikke er så veldig opptatt av å følge dem. Gasskraftverket på Skogn kunne bygges. Man har full anledning til å bygge dersom man finner at det er økonomisk forsvarlig å gjøre det. Dersom dette røret kommer på plass, vil det være andre brukersteder i denne regionen som også vil kunne nyttiggjøre seg gassen, men da på en mer miljøvennlig måte sett med våre øyne, og de prosjektene vil man i tilfelle kunne stimulere fram ved hjelp av statlige midler. Det er i og for seg ikke en politikk som SV kan stille seg bak, det skjønner vi jo, men etter vår oppfatning er det en måte å bruke eventuelt det gassrøret på enda mer miljøvennlig enn det man i utgangspunktet hadde lagt opp til.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Det er å anta at debatten er i ferd med å gå mot en slutt. Men jeg føler behov for å komme med en liten tilbakemelding til Grethe G. Fossum, som kom fort inn i salen, var svært aggressiv i sin framtoning, og så dro igjen – og er altså ikke til stede når svaret kommer. Det hender vi opplever det. La meg presisere følgende: Det er ikke riktig som representanten Grethe G. Fossum hevdet, at Regjeringen hadde låst døren for en rørløsning mot Grenland, eller for den saks skyld, mot Trøndelag. Derimot var meldingen åpen for en slik løsning når noen forutsetninger var på plass, og som man da konkret ble utfordret på. Det gjelder spesifikt i forhold til volum, det gjelder i forhold til betalingsvilje når det gjelder langsiktige kontrakter, og det gjelder deltakelse på investeringssiden. Det var en riktig strategi fra Regjeringens side å velge det, for da ble Grenlands-miljøet og industrien utfordret til delaktighet. Så svarer Grenland. Da er det Stortingets oppgave å respondere positivt på det, og det er det vi gjennom dette forliket har gjort. Så registrerer vi gjennom innlegget til Grethe G. Fossum at hun var i en slags febrilsk jakt på å få ta æren fra noen og desavuere andre. Det får vi da ta som et uttrykk for at noen kan snakke litt over seg på en gledens dag – for dette er en gledens dag. Grethe G. Fossum vet relativt lite om hva som foregår bak kulissene, like lite som vi vet hva som foregår på Arbeiderpartiets gruppemøter. Det skal vi heller ikke vite. Men der er det en prosess som vi alle må ha respekt for, og som gjør at én svale ikke skaper en vår. Det er et resultat av et felles løft hvor Regjeringen har vært samstemt gjennom hele denne prosessen, og det resultatet som foreligger i dag, er noe som Regjeringen og regjeringspartiene i Stortinget stiller seg hundre prosent bak.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Jeg oppdager at nivået på debatten synker etter hvert som man blir sliten. Rolf Terje Klungland er et eksempel på det. Vi har riktignok ulike vurderinger av hva som ligger både i den første meldingen og i den andre meldingen. Jeg mener bestemt at dette er to meldinger som henger veldig tett sammen. Det har noe med forutsetningene å gjøre, som statsråden nå pekte på, som har ligget der helt fra den første gassmeldingen ble lagt fram. Så svarer man på det at muligheten for en rørløsning, enten det er mot Grenland eller mot andre områder, vil kunne være aktuell når visse forutsetninger er på plass. Så er det dette å si til representanten Rolf Terje Klungland: Det er min vurdering av et hendelsesforløp og en historie. Jeg respekterer at det ikke er sikkert at Rolf Terje Klungland leste den første gassmeldingen, og at han dermed har en annen konklusjon. Men jeg leste den. Så respekterer jeg at Klungland har en annen vurdering av historiebildet. Det får jeg ta til etterretning. Men jeg reagerer når han bruker begreper som «løgn» fra Stortingets talerstol, selv om det er en willochsk måte å forsøke å vri seg unna det som faktisk er sagt, på. Så jeg bare poengterer igjen at det er en avslutning av debatten som jeg faktisk tror vi kunne vært enige om ikke burde skje, når vi faktisk har et forlik.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Det er nokså merkelig å høre representanten Onarheim bruke Sosialistisk Venstreparti som skremselspropaganda. Jeg vil bare presisere at Onarheim valgte SV både i klimapolitikken og i forhold til å ta gassen i bruk i Norge, noe som gjorde at vi har fått en utsettelse i snart fire år. Så er det slik at for å få resultater måtte de altså komme til Arbeiderpartiet. Jeg registrerer også at det partiet som kanskje har beveget seg lengst når det gjelder den meldingen som vi behandler i dag, er Sosialistisk Venstreparti. De har i utgangspunktet vært mot reinjisering av CO2. De har vært mot å legge rør, men godtar nå at gassen i hvert fall kan komme inn med båt, og at en kan legge rør for å få transportert CO2-en tilbake. Men det må SV nesten få svare på selv.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Jeg er veldig glad for at vi i Arbeiderpartiet er bedre til å lytte enn Fremskrittspartiet. Vi har faktisk hørt at industrien er veldig fornøyd med det forliket som er inngått. Arbeiderpartiet kunne selvfølgelig ha valgt som Fremskrittspartiet og satset på at det ikke skulle bli flertall for å ta gassen i bruk her i landet. Men vi valgte altså å ta et skikkelig grep nå for å få fortgang i arbeidet med å sikre arbeidsplassene og sørge for nye arbeidsplasser. Så er det slik at i år har Arbeiderpartiet stemt for 3 milliarder kr mer til infrastruktur for gass enn Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet stemte mot dette like før jul. Det er tre måneder siden. Da må det være slik at kanskje også Fremskrittspartiet vil koke suppe, men de vil ikke koke uten spiker. De vil koke på bare spiker.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Jeg skal berømme SV for én ting: De har vært pådrivere i CO2-håndtering og det som går på det. Det som fortsatt er problemet for Sosialistisk Venstreparti, er å skjønne at for å behandle CO2-en, for å ta vare på CO2-en, er en nødt til å bruke noe som slipper ut CO2. Det er det Sosialistisk Venstreparti har problemer med, for de vil ikke bruke gass. Fram til nå har de ikke villet det. De har vært mot å deponere CO2 på havbunnen og har sagt at det ikke er vitenskapelig bevist at det er holdbart. De har vært mot rør, fordi det er for store miljøinngrep. Men nå har de altså kommet til at en iallfall kan legge rør hvis det er CO2 som går igjennom det. Da tror jeg faktisk at vi skal greie å ordne opp i dette, slik at vi kan legge rør for å få den CO2-en vi skal håndtere også i framtiden.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
En skal lytte til Høyre når de snakker om at det er problematiske forhandlinger i Regjeringen. Jeg vil bare minne representanten Onarheim om at han faktisk sitter sammen med både Kristelig Folkeparti og Venstre i regjering, så dette med spørsmål i forhold til gasskraftverk burde han absolutt ha greie på. For Arbeiderpartiet er det viktig at vi klargjør at dette selskapet som nå får i oppdrag å være med på infrastrukturbygging for gass, også i framtiden skal være aktivt i forhold til infrastrukturbygging. Spørsmålet som jeg ønsker svar på fra representanten Onarheim, blir altså: Skal selskapet som nå får oppdraget med infrastrukturbygging for gass i Norge, være et selskap som skal vedvare, eller ser regjeringspartiene på dette som et oppdrag som ikke skal videreføres?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Jeg vil benytte anledningen til å stille statsråden et spørsmål for forhåpentligvis å få en oppklaring i forhold til flertallsinnstillingen. Det har etter avgivelsen vært flere innspill til komiteens medlemmer om at flertallet er for lite konkret i forhold til infrastrukturbygging andre steder enn i Grenland og i Trøndelag. I Arbeiderpartiet mener vi at realitetene i flertallsvedtaket er at andre steder i landet selvfølgelig skal ha samme mulighet til å kunne ta gassen i bruk hvis det er grunnlag for det. Jeg vil spørre hva som er statsrådens vurdering i forhold til denne problemstillingen, spesielt på grunnlag av at Leif Frode Onarheim tidligere har sagt at man i utgangspunktet må betrakte dette som et prosjekt. Betyr det at tiden er nå, eller betyr det at ordningen også vil vedvare, slik at andre steder som får behov for gass, kan benytte seg av den offentlige støtten og offentlige selskaper?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Jeg har lyst til å opplyse om at denne komiteen også har jobbet om natten. Det var etter middagen som Norges Bank holdt, at Leif Frode Onarheim og jeg satt og forhandlet for å få et resultat som vi kunne legge fram. Så her jobbes det tidlig og sent! Jeg registrerer at komiteens leder, Bror Yngve Rahm, ikke har sett representanten Fossum aggressiv, hvis han påstår at hun var aggressiv i dag. Det tror jeg han skal være glad for. For å klargjøre ting som har vært fremme i ordskiftet, har jeg bedt om ordet. Når det gjelder Kristelig Folkeparti og komiteens leders påstand om at denne meldingen var en naturlig oppfølging av forrige gassmelding, vil jeg ta fullstendig avstand fra den. Jeg tror faktisk at Grenlands-miljøet vet akkurat hva som skjedde forrige gang, da var det båt og båt som var løsningen fra Regjeringens side. Og hvis det er noen som er i tvil, kan de lese innstillingen til og debatten om den forrige meldingen vi behandlet. Jeg forstår at Kristelig Folkeparti har behov for å snakke seg bort fra tidligere forlik med Sosialistisk Venstreparti, men jeg mener at det bare kan begrunnes i at det nærmer seg valg, også i Grenland. Påstandene som blir framsatt fra komitelederen, er en omgåelse av sannheten, og utenfor dette hus ville en vel ha kalt det løgn. Det skal jeg ikke gjøre. Til Kristelig Folkepartis ære kan det sies at Kristelig Folkeparti har fått utsatt bygging av rør i nesten tre år. Det har de greid. Men det er vel kanskje bare Sosialistisk Venstreparti og Venstre som synes at det er ærefullt. I Arbeiderpartiet beklager vi resultatet. Når det så gjelder Fremskrittspartiet, er det å si: Fremskrittspartiet stilte i sin tid over femti spørsmål til Regjeringen for å avklare Sem-erklæringen. Fremskrittspartiet er derfor selvfølgelig klar over hva som står i Sem-erklæringen. Likevel fremmet partiet et forslag her i huset – etter det jeg kan huske – om å gi Bondevik-regjeringen tillit, og de stemte for det. Arbeiderpartiet har ikke ansvar for dagens regjering og den politikken som føres av Regjeringen. Det er det først og fremst Fremskrittspartiet som har. Vi er allikevel usedvanlig glade for at vi nå har kommet så nær et valg at vi faktisk har fått jenket Regjeringen i forhold til å være med og bygge industri. Det mener jeg vi kan stå oppreist for og være stolte av.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2005-03-15:
Representanten Rolf Terje Klungland har gjennom mange debatter i denne sal i sterke ordelag kritisert Regjeringen og meg fordi de tre konvensjonelle gasskraftverk som har konsesjon, ikke har blitt bygd ut, og fordi gass ikke har blitt gjort tilgjengelig for industrielle formål. Er det for å få fortgang i utbygging av gasskraftverk i Norge at Arbeiderpartiet og representanten Klungland ønsker å gå i regjering med Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet? Kan representanten Klungland på vegne av det rød-grønne alternativ garantere at industri langs vår kyst kan regne med tilgang til naturgass i sin videre utvikling?
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2005-03-15:
Representanten Klunglands spørsmål kan gi grunnlag for mange refleksjoner. I utgangspunktet er det jo slik at vi ber Regjeringen gi Statnett eller et annet statlig selskap i oppdrag å gå inn i konkrete drøftinger. Det betyr at det er for tidlig å fastlegge om et slikt selskap også skal ha en langvarig medvirkning i denne prosessen. Dette synes jeg er et typisk tilfelle hvor veien blir til mens en går. Det er også verdt å merke seg at når det gjelder andre aktuelle ilandføringssteder enn Grenland og Skogn, kan det være aktuelt at andre aktører er inne. Dette er derfor et spørsmål som man må komme tilbake til, men i utgangspunktet må man betrakte dette som et prosjekt.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2005-03-15:
Det er nok riktig at jeg har vært en større pådriver i en del av disse prosessene enn andre i regjeringskonstellasjonen. Det skal jeg ikke et øyeblikk legge skjul på. På den annen side har jeg hele tiden vært veldig opptatt av – og det burde også representanten Vaksdal være – at uten et engasjement fra dem som skal bruke denne gassen uten at det også puttes penger inn, slik at de selv har tro på det, er prosjektene ikke særlig gode. Derfor er jeg helt uenig med representanten Vaksdal, som sier at all erfaring viser at bare vi får lagt forholdene til rette, kommer kundene. Jeg skulle gjerne listet opp alle de selskapene som har gått konkurs fordi de har hatt den innstillingen. Den listen ville komme til å bli ganske lang.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2005-03-15:
Jeg er faktisk ganske stolt av to ting. Det ene er at jeg er stolt på vegne av industrien og alle aktørene i Grenland, som virkelig har jobbet så konsentrert og godt for å få frem et godt underlag. Dessuten er jeg litt stolt av Stortinget, som ikke hoppet på disse utspillene som kom om at man skulle sette 3 milliarder kr på bok eller 5 milliarder kr på bok, og så skulle man se hva det ble til. Men vi har vært nøkterne og sagt at dette må vi først kunne vise kan bli lønnsomt. Vi må få frem alle muligheter, både til å få volum og til å få medvirkning i finansieringen. Det er jeg ganske stolt av. Det gjør også at det ikke skal bli store utbetalinger som ikke kan forrente seg på en viss sikt, noen års sikt.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2005-03-15:
Representanten Fossum hadde noen vurderinger av forholdet mellom Regjeringen, regjeringspartiene og energi- og miljøkomiteen om hvordan man behandler disse tingene i Stortinget. Det som er viktig, sett med mine øyne, er at man la frem en melding fra Regjeringen hvor man med de tall som da lå til grunn, ikke så at det kunne bli lønnsomt med rørløsninger til Grenland – litt annerledes til Skogn, men der var det andre problemer inne i bildet. Det komitelederen, Bror Yngve Rahm, og jeg har gjort gjennom lengre tid, er å ha kontakt med spesielt miljøet i Grenland, og i Trøndelag, i og for seg. Vi har holdt mange foredrag og hver eneste gang presisert at skal det være mulig å få frem rørløsninger til disse stedene, så må det være lønnsomhet på sikt. Det må også være slik at det er medvirkning, og det må være stort engasjement for å ta gassen i bruk. Når da Regjeringen har lagt frem en melding hvor det står at med de nåværende beregninger ser man ikke lønnsomhet i det, så er det Stortingets oppgave, etter min oppfatning, å si at her har det kommet nye vurderinger inn, og dem drøfter man i nært samarbeid med Regjeringen. Kontakten mellom stortingsrepresentantene og Regjeringen må være tett. Og det har den vært i denne saken. Dermed har man fått frem en løsning som Regjeringen helt stiller seg bak, som Kristelig Folkeparti helt stiller seg bak, som Venstre stiller seg bak, og som Høyre stiller seg bak. Slik må etter min oppfatning dette foregå, for at man skal få en god vurdering og behandling i Stortinget av de saker som legges frem. Det er altså ikke slik at det er enkeltpersoner i denne komiteen som jobber med dette. Her er det slik at man må ha et nært og godt samarbeid. Og jeg kan betro presidenten at før kl. 7 om morgenen er det intense diskusjoner mellom komitelederen, Bror Yngve Rahm, og meg om hvordan man skal håndtere en del av disse sakene. Vi er altså helt på linje i dette. Så er det spørsmål om hvorfor man ikke har nevnt alle de andre stedene i landet som ønsker gass. Jeg forsøkte i mitt innlegg å si at dette må være et transparent system. Dette må være et system som man kan gå inn i og si at også vi tilfredsstiller mange av disse kravene. Det er viktig. Men alle de stedene som kan være mulige, men hvor det ikke har vært et engasjement fra de enkelte – at man ikke har sagt hvordan man skal medvirke, hvordan man skal medfinansiere, hvordan man skal utvikle disse konseptene – har altså ikke blitt nevnt med navn. Men derfor er det så viktig at dette skal være transparent, at de også har muligheter. Og det håper og tror vi skal bli gjennomført. Jeg ser frem til videreføringen. Jeg synes statsråden har vært veldig klar i dag med hensyn til hvordan dette skal håndteres videre. Dette bør være en god sak, som de aller fleste i denne sal bør kunne slutte seg til uten store forbehold.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Eg må starta med å oppklara ei openberr misforståing. SV har over mange år vore pådrivar for å få i gang CO2-injeksjonsprosjekt. Det burde Klungland ha fått med seg. Så til innhaldet i innlegget frå Klungland. Det fekk meg til å tenkja på Jagland. Det var snakk om grunnstein og takstein og litt av kvart. Eg vil berre minna representanten Klungland om korleis det gjekk med Det norske hus. Det er litt av den følelsen eg har når eg høyrer innlegget frå Klungland i dag – å vera resultatorientert. Kva resultat har me då i dag? Jo, me har ei eller anna greie «med sikte på» å få eit røyr både hit og dit – «med sikte på », men ikkje noko resultat. SV har ikkje noka støtte frå Arbeidarpartiet til å få i gang eit konkret CO2-injeksjonsprosjekt, f.eks. Det vil dei ikkje vera med på. Eg må seia at eg lurer litt. Det er blitt sagt: «Hvor der er vilje, er der vei.» Men her er det mykje vilje og lite veg.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
SV set pris på at Arbeidarpartiet skryter av sin framtidige regjeringspartnar. Det er hyggeleg, og det tek me med oss. Når det gjeld spørsmålet, vil eg svara på den måten: Eg opplever ikkje at Arbeidarpartiet og Regjeringa sitt forslag er eit «go for it», tvert imot – «med sikte på» eit eller anna skal det komma noko, eit eller anna, ein gong. Det er det det står i forslaget. SV seier då: Ja, det går me inn på. Og så føreset me at me skal ha klimapolitikken i botnen. Me skal ikkje auka klimagassutsleppa, og det er ansvarleg, solidarisk politikk, som eg trudde òg Arbeidarpartiet stod for, nemleg at ein bl.a. tenkjer på folk som blir ramma av klimagassutsleppa. Så dette er ikkje nokon ultimative krav i det heile. Dette er å følgja opp i forhold til Kyoto-avtalen. Det er SV sin politikk. Det gjer me i Grenland, som me gjer når det gjeld resten av verda.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
SV er veldig glad for at det no kjem gassferjer. Om det hadde vore opp til representanten Halleraker, hadde det vel heller komme bompengar og bru, tenkjer eg. Men det me er positive til, er nettopp å få nærmiljøvennlege transportmiddel. Men det me samtidig gjer, og som Øyvind Halleraker ikkje opplyser om, er å auka avgifta på tungolje for dei andre ferjene, som då bruker meir forureinande kjelder, sånn at den rekneskapen blir nivellert og går opp. Når det gjeld ferjeprisar for reisande, ser SV på om ikkje det bør vera gratis.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Det er interessant at Framstegspartiet er oppteken av auka utvinningsgrad, og det set me pris på. Det er nettopp det SV legg opp til og legg til rette for, óg i sine budsjett, ved bl.a. å sjå på skatteregima for dei ulike felta, sjå på om det er mogleg å ta i bruk CO2, sjå på rekneskapane og diskutera dette konkret f.eks. med Statoil og når det gjeld Gullfaks. Det er jo sånne ting me har drive med over lang tid, og som Framstegspartiet ikkje har fått med seg, for dei har vore i si eiga CO2-tåke, og den er ganske svart. Så synest eg det er greitt i dag å minna representanten Korsberg og Framstegspartiet om eit par ting. Gassrøyr har dei berre råd til når dei ikkje er i forlik med ei regjering – når dei er i opposisjon. Då har dei pengar til alt. Men det er altså Framstegspartiet sin politikk som regjerer dette landet i dag. Det er Framstegspartiet som ikkje går inn for å subsidiera røyr til Grenland; dei har aldri gjort det. Dei gjer det berre kvar gong dei får ein sjanse utanom budsjettforhandlingane.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Saka i dag er eit resultat av eit forlik mellom Regjeringa og SV. I debatten i dag har me hørt at enkelte representantar frå Høgre prøver å skremma med SV når det gjeld bruk av gass i Noreg. Ikkje minst har representanten Onarheim vore oppteken av å framstilla SV som eit skrekkscenario. Det eg ønskjer å få klarleik i, er grunnane til at Høgre no har trekt seg frå det samarbeidet som dei har hatt med SV i denne saka – korfor gjorde ein det og gjekk til Arbeidarpartiet? Var det på grunn av dei forslaga me hadde som var knytte opp mot CO2-injeksjon offshore? Var det det som konkret var vanskeleg for Regjeringa å vera med på? Eller var det eit statsselskap for CO2-injeksjon som var problematisk? Eller var det teknologikrava våre knytte opp mot Kårstø? For som me hørte, fekk jo olje- og energiministeren skryt frå Arbeidarpartiet for samarbeidsviljen. Men korfor braut ein med SV?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Eg konstaterer at Høgre inkluderer Venstre i forliket. Me får jo gå ut frå – sidan dei sit i Regjeringa – at dei er med på det forliket og det forslaget som får betydelege negative klimagasskonsekvensar. Men Venstre har altså ikkje sjølv markert noko standpunkt i salen her i dag. Statsråden svarte SV på spørsmålet om vidare forlik at SV blei for dyrt – slik eg tolka henne – med våre krav til CO2-handtering, CO2-behandling, CO2-injeksjon og moglege løysingar knytte til det. No kan ein jo hengja seg opp i prisen og seia at det er éi mogleg vinkling, men me reknar med at dersom ein hadde fått til ting som dette, ville det ha blitt ei utgiftsdeling, eit spleiselag, slik Regjeringa sjølv – og SV – legg opp til når det gjeld røyr, t.d. til Grenland. Men det er jo litt klassisk at prisen blir einaste verdi for Høgre. Den prisen som natur og klima betaler, burde vekkja større interesse hos partiet Høgre. Men det gjer han altså ikkje. Me skal seinare i dag behandla ei sak om flaumerstatning, som m.a. er knytt til klimagassproblemet. Det òg har ein kostnad. Ein ser no at forsikringsselskapa verda rundt begynner å interessera seg for å redusera klimagassutsleppa – nettopp fordi dei er på utgiftssida. Det reknestykket er lite interessant for Høgre, registrerer SV. Men eg var for så vidt klar over at problema som klimagassutsleppa skaper i den tredje verda, og prisen déthar gjennom tallause dødsfall knytte til dette, ikkje er så interessant for Høgre. Det var jo ikkje veldig uventa. SV er veldig for gass til industrien, ikkje minst når det fører til reduserte klimagassutslepp. Det er vilkåret i vår politikk knytt til bruk av gass. Me ønskjer å gjera norsk industri verdsleiande innanfor klima og miljø. Så vil nokon seia: Det er me allereie. Det er for så vidt sant, men det er altså framleis ting å gjera. Derfor er SV oppteke av rammevilkåra til industrien. Derfor er me opptekne av å samarbeida med fagrørsla og prosessindustrien, knytt opp mot industrikraftforsyning. Derfor er me òg opptekne av at det me seier knytt opp mot CO2-avgift, ikkje skal ramma industrien, slik PIL no seier. Me er veldig overraska over at prosessindustrien sjølv i ei pressemelding i dag seier at me skal påleggja industrien nye avgifter. Det er ikkje sant. Prosessindustrien har allereie eit regime. Det regimet skal utviklast. Det regimet har ein avtale. Den avtalen følgjer sjølvsagt òg SV opp.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Først vil eg starte med å gje ros til SV for å ha bevega seg i positiv retning i denne saka. Eg er glad for at SV no signaliserer meir positiv vilje til å bruke gass til energiformål, og at SV òg ser det som formålstenleg at Statnett eller eit anna statleg selskap skal ha drøftingar med industrien med sikte på å realisere ei rørløysing og ikkje ei båtløysing. Men SV stiller samtidig ultimative krav, nemleg så harde at det kanskje ikkje er realistisk å tru på ei realisering av gassrør til Grenland. Miljøkrav er viktig. Det meiner også Arbeidarpartiet. Me meiner sjølvsagt at våre internasjonale forpliktingar skal oppfyllast på sikt. Mitt spørsmål til representanten Langeland blir da: Med dei ultimative krava som SV stiller til klimautslepp og anna, viser ikkje dette at SVs positive holdning til gassrør til Grenland berre blir fagre ord, utan reell substans?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Representanten Bror Ynge Rahm og eg kan vere einige om at det er ein stor dag for Grenland, ein stor dag for Telemark og ein stor dag for landet når me i dag gjev klarsignal til meir bruk av naturgass innanlands. Sist Stortinget behandla gassmeldinga, var det ei stortingsmelding som blei lagd fram av ein statsråd frå Kristeleg Folkeparti. Da var det umogleg å oppnå eit forlik mellom Arbeidarpartiet og regjeringspartia. Dagens statsråd, frå Høgre, har vore forhandlingsvillig, med eit godt og konstruktivt forlik som resultat. Eg oppfattar det òg slik at representanten Rahm har endra sitt standpunkt sidan sist. Mitt spørsmål blir: Er representanten Rahm tilfreds med at denne saka no er blitt betre vareteken og har fått ei betre løysing med ein fagstatsråd frå Høgre enn med ein tidlegare statsråd frå Kristeleg Folkeparti? Med andre ord: Er representanten Rahm meir komfortabel med det som no har skjedd av politiske prosessar, der Arbeidarpartiet er forlikspartnar?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Det har lenge vore brei politisk einigheit om at ein større del av gassressursane våre må bli tekne i bruk i Noreg. Auka innanlands bruk av naturgass vil gje grunnlag for auka verdiskaping, industriell og teknologisk utvikling, etablering av nye arbeidsplassar og eit betre miljø. På energiområdet er Noreg ein leiande aktør i Europa på grunn av vår store eksport av olje og naturgass. Derfor er det viktig å ta i bruk meir naturgass også i Noreg, både som energi og som råstoffgrunnlag for industriell nyskaping. Det vil betre kraftbalansen, det vil vidareutvikle vår industri og gje industrien nye moglegheiter og nye utfordringar. Torsdag 20. februar 2003 var ein stor merkedag i Telemark. Da gjekk nemleg over 6 000 menneske i fakkeltog for å krevje gass til Grenland. Demonstrasjonen gjekk under plakaten «Tenn en ny flamme for Grenland». Lat meg seie det slik at det blei eit verkeleg brennande og flammande engasjement. Over 6 000 menneske ville vise for heile landet at dei var opptekne av å tryggje arbeidsplassane og utvikle industrien i Grenland og i Noreg. Dette engasjementet er eg veldig stolt av. I dag er ein ny merkedag for Grenland og Telemark. 15. mars 2005 vil for alltid gå inn i den industripolitiske historia. Det er jubel og glede over det forliket som Arbeidarpartiet og regjeringspartia no har kome fram til. Det er viktig i ei tid der industrien slit og arbeidsplassane i industrien viser ei negativ utvikling. Vedtaket i dag vil samle alle gode krefter i Telemark, slik at me kan få realisert ein gassrøyrleidning og få eit nytt industrieventyr i det 20. hundreåret. Den største industriclusteren i Noreg finn ein i Grenlandsområdet, der me har mange store bedrifter som er heilt avhengige av at ein får til ny og lønsam verksemd dersom bedriftene skal kunne utvikle seg og vere konkurransedyktige. I tillegg står kanskje Grenland for det mest kompetente fagmiljøet i Noreg når det gjeld prosessindustrien. Grenland har infrastruktur, erfaring og folk som passar perfekt til ei satsing på å utnytte gassressursane i havet. Landet treng gass, og det ville vere heilt feil ikkje å ta vare på og bruke dei gåvene som naturen har gjeve oss. Det norske folk har ein stor eigarskap i desse naturressursane, og for desse eigardelane ønskjer me arbeidsplassar. Me ønskjer utviklingsmoglegheiter og framtidsoptimisme – no.