Bent Høie (Høyre), 2015-05-26:
Innledningsvis vil jeg si noe om bakgrunnen for denne saken. Dette handler om å bygge et nytt og moderne og framtidsrettet sykehus for Nordmøre og Romsdal – i utgangspunktet en viktig og betydelig positiv sak for Nordvestlandet. Jeg er derfor veldig glad for at en samlet komité har vært tydelig på at kontrollsaken ikke omhandler selve valget av tomten for et nytt sykehus. Det har kommet tydelig fram i dagens debatt. Det er viktig at vi nå endelig kommer i gang med å planlegge å bygge et nytt og moderne sykehus i regionen etter flere år med utredninger, diskusjoner og utsettelser. Så til selve saken som kontroll- og konstitusjonskomiteen har behandlet. Det har vært reist spørsmål om det i prosessen forut for valget av tomt for nytt sykehus i Nordmøre og Romsdal har vært foretatt eierstyring utenom foretaksmøtet i strid med helseforetaksloven. I to brev til kontroll- og konstitusjonskomiteen, og deretter i åpen høring, har jeg etter beste evne gitt min beskrivelse av hva som har skjedd i denne prosessen, og hvilken lovforståelse jeg har lagt til grunn for min eierstyring. Jeg er glad for at denne saken er blitt grundig belyst og gjennomgått. Det er viktig for den videre prosessen at alle steiner er snudd, og at alle personer som har vært involvert, har fått gitt sin versjon og sin opplevelse av prosessen. Med høringen og innstillingen fra komiteen mener jeg man har oppnådd dette. Jeg tror alle i hovedsak er enige om hva som har skjedd rent faktisk. I så henseende har denne kontrollhøringen vært nyttig. Det problematiske er når en skal anvende dette faktumet på de relevante rettsreglene, eller subsumpsjon, som det heter på jusspråket. Dette vil jeg bruke litt tid på. I denne saken har jeg opptrådt i tråd med den lovforståelse som Helse- og omsorgsdepartementet har lagt til grunn siden helseforetaksloven ble vedtatt. Denne lovforståelsen har, etter mitt syn, vært den samme for alle statsråder som har styrt sykehusene etter helseforetaksloven. Den har ikke blitt endret av meg etter at jeg tiltrådte som statsråd, noe jeg mener at høringen av tidligere statsråder også ga klart uttrykk for. Jeg opplever nå at ulike flertall i kontroll- og konstitusjonskomiteen i innstillingen legger opp til andre framstillinger av helseforetaksloven enn den jeg i brevs form og i åpen høring har redegjort for, og som har vært oppfattet som gjeldende rett. Disse framstillingene er basert på én jusprofessors innspill i og vurdering av saken. Denne beskrivelsen av hvordan dialog- og meningsutveksling skal foregå etter foretaksloven, som er gitt i etterkant av prosessen, har jeg vanskelig for å se kommer klart til uttrykk i forarbeidet til helseforetaksloven. Jeg er åpen for å diskutere hvordan eierstyringen av sykehusene bør være, hvordan helseforetaksloven skal forstås, eller om det er behov for å gjøre lovendringer. Denne regjeringen ønsker å endre dagens styringssystem, og det første steget i det er framleggelsen av en nasjonal helse- og sykehusplan. Så vil vi følge opp med også å invitere Stortinget til videre prosesser etter det. Men jeg finner det vanskelig å bli kritisert for å legge til grunn en lovforståelse som verken Helse- og omsorgsdepartementet, tidligere statsråder eller, så vidt jeg vet, andre har lagt til grunn tidligere. Det er flere av merknadene i innstillingen som ikke direkte omhandler min eierstyring i saken, men som er mer preget av å være en beskrivelse av hvordan loven burde vært forstått, eventuelt skal forstås i framtiden. Disse merknadene strider til tider direkte mot forarbeidet til loven hvis de skal forstås bokstavelig. Merknadene representerer flertallet i komiteen, men ikke flertallet i Stortinget. Jeg er glad for å høre at flere av partiene i dag nyanserer denne framstillingen av sitt syn på helseforetaksloven og hvordan eierstyring skal utøves. I denne saken har jeg forholdt meg til lovverket som regulerer min mulighet til å styre sykehusene. Og, som jeg har redegjort for tidligere, helseforetaksloven forbyr ikke statsråder å tilkjennegi sitt syn i saker utenom foretaksmøtet. Dersom styret i det regionale helseforetaket gjøres kjent med statsrådens syn i en sak, betyr ikke det at styret er rettslig forpliktet til å fatte vedtak i tråd med dette synet. Styret er selv forpliktet til å vurdere saken og treffe vedtak ut fra egen overbevisning. Dersom statsråden ikke er enig i vedtaket fattet av styret i det regionale helseforetaket, må statsråden vurdere om det skal fattes vedtak med en annen konklusjon. Det må i så fall skje i foretaksmøtet. Det er den lovforståelsen jeg har lagt til grunn. Jeg mener at denne saken munner ut i to helt sentrale spørsmål: For det første: Var noen av styrene instruert av meg som statsråd? Svaret på det spørsmålet er klart nei. I høringen ga ingen uttrykk for at de hadde opplevd å være instruert. Heller ikke styremedlemmer som ikke deltok i høringen, har påstått dette, så vidt jeg vet. For det andre: Gjorde styrene en selvstendig vurdering i saken? Jeg mener at svaret på det er åpenbart ja. Når det er sagt, har jeg vært tydelig på at jeg skulle ta denne avgjørelsen etter behandlingen i styret i Helse Møre og Romsdal og styret i Helse Midt-Norge. Som statsråd ønsker jeg, på en åpen og tydelig måte, å ta politisk ansvar for denne typen beslutninger, og at denne beslutningen også var viktig å ta politisk for å komme videre. Jeg ser også at noen setter spørsmålstegn ved om det har vært uenighet om det faglige grunnlaget i saken. Det har det ikke vært. Det faglige grunnlaget, som er utarbeidet av Helse Møre og Romsdal, har ligget til grunn for beslutningene både i styret i Helse Midt-Norge, i Helse Møre og Romsdal og i foretaksmøtet. Jeg har ikke sett at noen har kritisert det faglige grunnlaget for beslutningen. I høringen uttalte jeg at det var behov for å gå igjennom en del sentrale temaer med styrene, sånn at vi får en felles forståelse av og oppfatning om disse tingene. I slutten av april deltok jeg på et styreseminar med styrene i de regionale helseforetakene. Vi hadde gode diskusjoner og samtaler bl.a. om eierstyring med åpne styremøter. Som oppfølging av denne saken vil jeg sende ut informasjon om hvordan sentrale bestemmelser i helseforetaksloven skal forstås, og der jeg vil videreføre og eventuelt klargjøre den lovforståelsen som har vært lagt til grunn siden lovens ikrafttredelse i 2002. I tillegg vil jeg oppdatere og revidere styreveilederen, som deles ut til alle styremedlemmer – dette for å forsøke å forhindre uklarhet i vanskelige saker framover, bl.a. om rolleforståelse og eierstyring. Når det gjelder avgangen til styreleder og administrerende direktør i Helse Midt-Norge, vil jeg bemerke at alle som deltok i den åpne høringen, ga uttrykk for at denne saken ikke hadde noe med valg av tomt for nytt sykehus i Møre og Romsdal å gjøre. Det er jeg glad for. Min involvering i den saken hadde ingen ting med tomtevalget å gjøre. Jeg vil knytte noen få kommentarer til merknaden fra flertallet i kontroll- og konstitusjonskomiteen om min involvering i denne personalsaken. Administrerende direktør inngikk en frivillig sluttavtale med styret i Helse Midt-Norge. Jeg har ikke på noe tidspunkt vært involvert i håndteringen eller inngåelsen av denne avtalen. Min involvering har vært med styreleder, i tråd med de ansvarsposisjoner som helseforetaksloven legger til grunn. Det at administrerende direktør velger å inngå en frivillig sluttavtale med sitt styre, kan jeg ikke se innebærer brudd på helseforetaksloven § 36. Denne bestemmelsen regulerer oppsigelse og avskjedigelse av daglig leder. Avslutningsvis vil jeg gjenta det som jeg også sa innledningsvis: Denne saken handler i utgangspunktet om å bygge et nytt og moderne sykehus på Nordvestlandet. Jeg mener det viktige nå er å ha oppmerksomheten rettet mot arbeidet med å realisere dette sykehuset til beste for pasientene i regionen.