trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Jeg er glad for at vi har fått en egen utviklingsminister, og at statsministeren egentlig har tatt det rådet som kom fra flertallet i Stortinget, om at dét trenger vi, for det norske bistandsbudsjettet er stort. Det er viktig at vi har en gjennomgang av det, slik at vi vet at det treffer de politiske målene som vi skal oppnå. Jeg vil også berømme utviklingsministeren for å snakke om det multilaterale samarbeidet. I den tida vi nå lever i, er det stadig viktigere. Så er det et område der jeg ser at regjeringa har endret strategi. Det gjelder FN-organisasjoner, hvor vi mener at det ikke har vært legitime ansettelsesprosesser. Jeg har vært veldig overrasket– ikke over at man kritiserer ansettelsesprosesser, og ikke over at man fremmer norske kandidater, for det er gamle norske holdninger, men over at man kutter pengebidrag til dette når det gjelder FN-organisasjonene. Hva er begrunnelsen for at utviklingsministeren endrer norsk strategi og følger etter det som i mange sammenhenger har vært amerikansk strategi og utviklingslands strategi når man ikke har fått ansatt sine kandidater?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Det er bred enighet om hovedlinjene i norsk utenriks- og forsvarspolitikk. Det er bra, for som Jonas Gahr Støre sa i sitt innlegg tidligere i dag, er det mer urolige tider rundt oss. På 1990-tallet gledet vi oss over at det ble avholdt valg i langt flere land enn tidligere. Demokratiet var på frammarsj da kommunismen falt i øst, diktaturene raknet i Latin-Amerika, og i Sør-Afrika flyttet Nelson Mandela fra en fengselscelle til presidentkontoret etter landets første frie valg i 1994. I dag ser vi at valg brukes av autoritære ledere til å styrke deres maktbase. Men det er ikke snakk om frie valg med reell konkurranse, for domstolene er ikke uavhengige, og pressefriheten innskrenkes. Politiske ledere bruker en aggressiv retorikk, hvor ikke staters felles interesser, men motsetninger understrekes. Jeg frykter at internasjonalt samarbeid, lov og rett og avtaler mellom stater nå avløses i sterkere grad av den sterkestes rett. Derfor er vi bekymret når vår viktigste allierte vender ryggen til Parisavtalen, Iran-avtalen, Verdens handelsorganisasjon og andre FN-organisasjoner. Vi må se hva de gjør, ikke bare hva de sier, det er viktig – det hører vi regjeringspartiene si om vår viktigste allierte. Ja, vi har et godt samarbeid, spesielt på forsvarsområdet. Men i både nasjonal og internasjonal politikk er ord også handlinger. Jeg stusset litt i morges da jeg hørte av Venstres parlamentariske leder at Arbeiderpartiet er uansvarlig i forsvarspolitikken – Venstre, partiet som ville utsette investeringer i kampfly og overvåkingsfly, helt avgjørende kapasiteter for forsvaret av Norge. Hvis det er uansvarlig å ville innfri avtalen om hær og heimevern, som regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet faktisk inngikk i fjor høst, lurer jeg på hva regjeringspartiene egentlig vil. De fikk en god avtale, men den følges ikke opp av regjeringa. Materiellinvesteringer i Hæren settes på vent og skyves ut i stadig nye utredninger. Hæren i indre Troms foreslås bygget ned, beslutninger tas ikke, for denne regjeringa klarte ikke å levere en helhetlig forsvarsplan som også inkluderte hær og heimevern. Det må ikke skje igjen. Arbeiderpartiet vil heller ikke godta en omfattende privatisering av forsvarsverkstedene eller at renholdere som har jobbet i Forsvaret i 30 år, fratas millioner i pensjon. Omstillinger i Forsvaret er bra, men å frata godt voksne damer velfortjente pensjonskroner skaper utrygghet; det skaper ikke et bedre forsvar.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Representanten Hareide sa mye klokt om barns oppvekstvilkår i sitt innlegg. Både SV og Kristelig Folkeparti er partier som – i mange år, egentlig – har satt barn og unge først, at alle barn skal ha en trygg oppvekst med gode muligheter, uavhengig av hva slags bakgrunn de måtte ha, fordi det gir et varmt samfunn. Representanten Hareide nevnte en barnereform i sitt innlegg – øke barnetrygden, styrke foreldrepengene og ha gratis barnehage for flere barn. Det er politikk som også SV ønsker å få flertall for. Derfor vil jeg spørre representanten Hareide om han kan fortelle mer om f.eks. hva slags modell for økt barnetrygd Kristelig Folkeparti vil gå inn for. Vil Kristelig Folkeparti at barnetrygden fortsatt skal være en universell ordning for alle, som bidrar til å dekke utgiftene det medfører å ha barn? Og hva vil Kristelig Folkeparti gjøre med foreldrepengene? Er det aktuelt, som SV foreslår, å innføre en minsteytelse for foreldrepenger til alle familier, uavhengig av tidligere inntekt?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Det er gledelig å høre. Representanten Hareide var også inne på de – skal vi si – ikke-materielle verdiene og utfordringene som mange familier står midt i, og nettopp tid til familien er kanskje en av de utfordringene mange foreldre kjenner mest på i sin hverdag. Derfor er det bl.a. viktig å ta vare på søndagen som en fridag, en dag da man kan bruke tid på dem man er glad i. Derfor har også SV prøvd å få til en debatt om at vi skal ta ut noe av den økte velstanden som samfunnet vårt skaper, i økt fritid for barnefamilier, for småbarnsforeldre – en slags sekstimersdag for småbarnsforeldrene, kan man kalle det. Hva tenker representanten Hareide om å omsette den økte arbeidsevnen i samfunnet vårt til økt fritid for familiene, og hva ellers kan vi gjøre for å bekjempe tidsklemma for småbarnsforeldrene?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Er det noe representanten har gjort i sitt innlegg, som jeg også ser flere representanter fra høyresiden gjøre, er det å slå seg så innmari på brystet når det gjelder regjeringens forslag og innsats mot barnefattigdom. Nå er det ett år siden forrige trontaledebatt, og i løpet av det året har vi rundet 100 000 barn som vokser opp i fattige familier. Samtidig, under denne blå-blå regjeringsperioden, har vi fått over 108 nye milliardærer i landet. Dette er en av de verste konsekvensene med hensyn til de økende forskjellene i makt og rikdom av regjeringens usosiale fordelingspolitikk, med kutt i de uføres barnetillegg, med kutt i overgangsstønaden for enslige forsørgere – bare for å nevne noe. Det jeg vil spørre representanten om, er: Kan man virkelig være fornøyd med innsatsen mot barnefattigdom når vi har fått over 100 000 fattige barn i dette landet?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Alle barn fortjener en trygg oppvekst uavhengig av størrelsen på foreldrenes lommebok. En av de aller verste konsekvensene av de økende forskjellene i makt og rikdom er den stigende barnefattigdommen. Siden forrige trontaledebatt har vi faktisk rundet over hundre tusen barn som vokser opp i fattige familier i dette landet – over hundre tusen, det er ikke noe annet enn en nasjonal fordelingskrise, hjulpet fram av usosiale kutt fra den blå regjeringen i alt fra bostøtten via barnetillegget for uføre til økte egenandeler i helsevesenet. Under denne regjeringen har vi fått både 108 nye milliardærer og en rekordhøy barnefattigdom – samtidig. I min hjemby, Sarpsborg, vokser nå over 17 pst. av alle barna opp i fattigdom. Det er en grunnleggende urettferdig konsekvens av en politikk rigget for de få på de manges bekostning. Men ikke minst er det en krise for hvert enkelt barn – som må gå hjem fra skolen når vennene drar på fotballtrening. Regjeringen slår seg på brystet med penger til avlastende ordninger for barn i fattigdom. Det er fint, men vi kan ikke bare drive med almisser. Vi må løfte familienes økonomi gjennom økt barnetrygd og mer foreldrepenger dersom vi skal hjelpe barn ut av fattigdom. Vi kan ikke bare lage behovsprøvde ordninger, stigmatiserende særordninger. Nei, vi må skape åpne og gratis møteplasser der alle barn kan møtes på like fot gjennom fritidstilbud og kulturopplevelser for alle. Forskjells-Norge og et system som er rigget for de få, på de manges bekostning, rammer barna spesielt. Det skjer også med de mest sårbare ungene våre, de som trenger omsorg og beskyttelse fra barnevernet. Disse sårbare barna settes i dag ut på anbud, sånn at kommersielle aktører kan by på dem og ta ut profitt. Fellesskapets penger som skulle gått til bedre beskyttelse og mer omsorg for barna, forsvinner ut til barnevernsbaroner og skatteparadis. Barn trenger å vite hvordan livet er i morgen, neste måned og neste år. Barn skal ikke måtte være utrygge fordi hjemmet deres plutselig kan forsvinne eller endres dramatisk fordi en kommersiell anbudsrunde truer rundt neste sving. Velferdstjenestene våre og beskyttelsen av de sårbare må handle om mennesker, ikke om markeder. Barnevernet må handle om barn, ikke om butikk.
Abid Raja (Venstre), 2018-10-03:
Kristelig Folkeparti har i likhet med Venstre satt sitt betydelige avtrykk på statsbudsjettene de siste fem årene. På nettsiden til Kristelig Folkeparti har jeg i dag funnet 40 Kristelig Folkeparti-gjennomslag i 2017–2018. Jeg tror det var representanten Hareide selv som presenterte dette for under fire måneder siden. Det er gode gjennomslag, og de siste fem årene har gitt Kristelig Folkeparti store skrytesaker. Jeg vet at alle disse gjennomslagene har betydd noe for mennesker der ute og for Kristelig Folkepartis tillitsvalgte. KrF-ere over hele landet har vært stolte på grunn av de betydelige gjennomslagene Kristelig Folkeparti og Hareide har skaffet her på Stortinget – meget stolte. Vi sentrumskameratene – Kristelig Folkeparti og Venstre – har sammen faktisk betydd noe for folk der ute. Spørsmålet til representanten Hareide er: Vil han bruke et minutt, og kanskje anledningen senere ute i vandrehallen, til å reflektere rundt hva Kristelig Folkepartis viktigste seire har vært i løpet av fem års budsjettsamarbeid på borgerlig side?
Abid Raja (Venstre), 2018-10-03:
Aller først er jeg veldig glad for at vi sammen med Kristelig Folkeparti og regjeringen har laget den mest ambisiøse nasjonale transportplanen som dette landet har hatt, og deriblant også at vi skal reformere jernbanen gjennom jernbanereformen. Vi skal bygge flere togskinner, og vi skal få flere tog til å gå. Det er klart at det er en viktig satsing for Norge. Infrastruktur er viktig for enkeltmennesket, det er viktig for næringslivet, og det er viktig at vi klarer å dra landet videre gjennom å bygge nettopp den infrastrukturen som vi mener vi trenger i årene framover. I den forrige regjeringen, altså den regjeringen som representantens parti var en del av, var det mye snakk om dette, men det var lite handling, mens denne regjeringen nettopp har vist at vi ikke bare lager en NTP, men også følger opp med konkrete midler. Når det gjelder ansattes lønns- og pensjonsvilkår, er også representanten opptatt av dette. Jeg vet veldig godt at regjeringen jobber med det, og vi må avvente og se hvordan det nå kommer når regjeringen kommer til å konkludere på dette.
Abid Raja (Venstre), 2018-10-03:
Slik jeg repliserte i slutten av mitt forrige svar, er vi opptatt også av å ta vare på ansatte, både lønnsvilkårene og pensjonsvilkårene, og dette er noe vi faktisk jobber med. Når det gjelder selve Nasjonal transportplan, er hele poenget at vi klarer å bygge en infrastruktur videre, og bare å se på gamle løsninger og tenke at de gamle løsningene er det som kan være et svar for framtiden, er ikke måten å gjøre det på. Veireformen var også enkelte partier her på Stortinget imot. Nå tror jeg man har begynt å se at veireformen og Nye Veier var viktig og en riktig reform. Jeg tror også at når vi får sett alle sidene av jernbanereformen, vil også enkelte partier som var imot, komme til å se at det var store fordeler nettopp med å gjennomføre en slik reform.
Abid Raja (Venstre), 2018-10-03:
Jeg tror ikke Venstre og Senterpartiet kommer til å klare å bli enige om rovdyrpolitikken, for der er nok avstanden veldig, veldig stor. Det er jo enkelte i Senterpartiet som mener at rovdyrene ikke har noen plass i norsk fauna overhodet, og i utgangspunktet mener enkelte fra Senterpartiet at man skulle skutt alt av både bjørn, jerv, ulv og annet. Det mener ikke Venstre. Vi mener at vi skal ha en forsvarlig stamme. Den skal selvfølgelig forvaltes, og det er konkrete regler som gjelder for når og hvordan man kan gjøre det, i hvilke soner man kan gjøre det, og i hvilke tilfeller. Og akkurat som med rovdyrpolitikken: Noe annet som ikke nødvendigvis handler om rovdyr, men som også er et problem, og som i hvert fall Venstre er veldig opptatt av, er pelsdyrnæringen. Jeg regner med at hvis vi sier at pelsdyrnæringen er et problem og må avvikles, og at næringen ikke har livets rett, vil Senterpartiet være uenig i det. Jeg tror ikke at våre to partier kommer til å bli enige når det gjelder verken rovdyrpolitikken eller avviklingen av pelsdyrnæringen.
Abid Raja (Venstre), 2018-10-03:
Nå gjenstår det å se hva som ligger i budsjettet som skal bli lagt fram på mandag, men jeg kan forsikre representanten om at Venstre er på lag med klimaet, og vi ønsker å få ned klimagassutslippene. Det er mange måter å komme fram til det målet på. Deler av løsningen ligger i at vi fornyer bilparken vår med nullutslippsbiler, elbiler og ikke minst hydrogenbiler i den grad vi klarer å få til det. Avansert biodrivstoff er også en del av løsningen – og at vi klarer å bruke opp overskuddsmassen som vi vet vi har gjennom skogsindustrien vår. Klarer vi det, tror jeg det kan være en del av svaret. Når det gjelder regnskogen, kan jeg forsikre representanten om at både jeg og hele Venstre er på lag med regnskogen, og vi mener at all mulig regnskog rundt omkring må bevares og beskyttes. Jeg ønsker ikke, og Venstre ønsker ikke, å legge til rette for nedhugging av regnskog.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Stadig flere jobber i Norge blir gjort av firmaer nærmest uten egne ansatte, og som baserer seg på innleie av arbeidskraft. Innleie er en motor for sosial dumping. Det utfordrer den norske arbeidslivsmodellen og folks trygghet. Det bygger ned fellesskapet, tilliten og produktiviteten i arbeidslivet, og det gjør løsarbeidersamfunnet aktuelt igjen. Før sommeren fikk opposisjonen flertall for et viktig vedtak for nettopp å møte denne utviklingen. Det er bare ett av mange tiltak som er nødvendige. Da lurer jeg på: Ser Miljøpartiet De Grønne behovet for en opprydningsaksjon i arbeidslivet, og vil de være med?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Det er gode toner. Men jeg vil også rette oppmerksomheten mot pensjon, for i dag er det store urettferdigheter i pensjonssystemet. Dagens tjenestepensjon gir bare pensjon ved inntekt over grunnbeløpet i folketrygden. De som faller utenfor, er de med løsest tilknytning til arbeidslivet. Det er ungdom, det er de i små stillinger, og det er de som tjener dårligst. Det er rett og slett urettferdig. Vi har nå fremmet forslag i Stortinget om pensjon fra første krone. Da lurer jeg på hva Miljøpartiet De Grønne mener om den saken, og om de vil være med og tette hullet i pensjonssystemet og gjøre det litt mer rettferdig.
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2018-10-03:
Me registrerer at Miljøpartiet Dei Grøne har store ambisjonar for korleis Noreg skal verta grønare. Dette skal m.a. gjerast gjennom store samferdselsløft for bane og kollektiv og elektrifisering av heile skipsflåten. Dette vil sjølvsagt krevja store investeringar frå det offentlege. Samstundes fremjar dei stadig forslag som svekkjer inntektssida vår, noko som definitivt vil svekkja evna vår til å gjennomføra Stortingets klimaambisjonar. Likevel vil me i samband med dette gjerne få klårleik i eitt forhold som er tydeleg i deira program, der dei vender tommelen ned for ferjefri E39. Kvifor ser dei ei motsetjing i ferjefri E39 og fossilfri E39, når me har vedteke berre sal av nullutsleppsbilar i 2025 og går mot ei elektrifisering av heile bilparken vår? Eller er det sånn at Miljøpartiet Dei Grøne ikkje ønskjer god mobilitet på Vestlandet, som sikrar oss ei berekraftig utvikling?
Jon Gunnes (Venstre), 2018-10-03:
Une Bastholm brukte mye tid på Oslo, men hva med nasjonal politikk? Skillet mellom grønt og grått er viktigere enn skillet mellom rødt og blått, står det i teksten som skal beskrive partiet Miljøpartiet De Grønne. Venstre sitter i forhandlingsposisjon og gjør Norge grønnere hver dag. Miljøpartiet De Grønne gjør det slett ikke på Stortinget. Nå høres det ut som om Miljøpartiet De Grønne har valgt side allikevel. De vil delta i eventuelle samtaler mellom Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti. Mitt spørsmål er: Finner virkelig Miljøpartiet De Grønne og representanten Une Bastholm løsningen hos disse partiene?
Jon Gunnes (Venstre), 2018-10-03:
Det ble satt ny verdensrekord i september. Det var ikke en hvilken som helst rekord, men en klima- og miljørekord. 45 pst. av alle personbilene som ble solgt i Norge i forrige måned, var elbiler. Men rekorder er til for å slås, og vi kan forvente mange rekorder framover, ja, helt fram til 2025 – da er rekorden uslåelig, for da skal alle nye personbiler være nullutslippskjøretøy. Norge blir helt sikkert det første landet i verden. Norge blir verdensmester. Venstre er stolt over å være en stor bidragsyter. Nå har den danske regjeringen også bestemt seg for å følge opp Norges ambisjoner. Fra 2030 skal alt nysalg av personbil være uten bensin- og dieselmotor. Storbritannia og Frankrike har vedtatt 2040. Litt etter Norge, men verden går framover og blir stadig grønnere. Innenfor andre transportområder er det en rivende teknologisk utvikling og en sterk vilje til å bidra til det grønne skiftet. Norske og utenlandske bedrifter bidrar gjerne så lenge vi politikere tar i bruk virkemiddel og setter årstall for å gjennomføre våre mål. Vi må skape et marked. I går fikk vi en børsmelding om at norske Nel Hydrogen skal være med og videreutvikle hydrogentog sammen med et fransk selskap. I distriktet Niedersachsen går det nå hydrogentog i ordinær drift som har en rekkevidde på 1 000 km. Nordlandsbanen, Rørosbanen og Raumabanen er jernbanestrekninger som helt klart venter på denne løsningen. Siemens har bygd opp en stor batterifabrikk i Trondheim som skal levere til maritim sektor. Nesten alle nye ferger blir nå bygd med batterier og elektriske motorer. I løpet av ti år bør det ikke være utslipp som skader klimaet eller forurenser i nærområdet fra ferjedriften. Venstre vil berømme fylkespolitikerne som helt klart har vært visjonære innen sitt ansvarsområde. På Skogn i Trøndelag framstilles nå biogass som skal brukes i busser og lastebiler. Biokrafts fabrikk i Skogn er verdens største produksjonsanlegg for flytende biogassdrivstoff. Nok en verdensmester. Slik kan jeg fortsette. Venstre har hatt store ambisjoner om å gjennomføre det grønne skiftet. Det er ikke alle partier og politikere som har vært like entusiastiske, men nå er vi i full gang, og jeg gleder meg til fortsettelsen.
Julia Wong (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Som representanten Moxnes har i hovedfokus i sitt innlegg, er det stadig økende forskjeller mellom folk med dagens blå regjering. En rapport fra Norges Handikapforbund viser at ekstrakostnadene mange funksjonshemmede har, gjør hverdagen til en kamp om å få økonomien til å gå rundt. En sak som kan bety lite i kroner og ører, men mye for dem det gjelder, er bilstønadsordningen for nettopp funksjonshemmede. Mitt spørsmål til Moxnes er todelt: Er dette en sak representanten ser for seg at det er mulig å samle et bredt flertall for på Stortinget fra sentrum og venstresiden, eller er det andre saker vi kan samles om i opposisjon i en felles sak mot regjeringen og økte forskjeller?
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2018-10-03:
Jeg vil begynne med å ta av meg hatten for at Bjørnar Moxnes det siste året har klart å dra det tidligere styringspartiet Arbeiderpartiet til venstre i en rekke saker, og på mange måter bestemt deres kurs. Men vi som setter pris på å kunne fordele velferden som skapes gjennom en regulert, sunn markedsøkonomi, er lite grann nysgjerrig på hva slags økonomisk system Rødt ønsker å etablere som en erstatning for markedsøkonomien. Tidligere har representanten Moxnes sagt at han ønsker å demokratisere samfunnet og underlegge økonomien folkestyret. Jeg stusser litt over hva det betyr, og det tror jeg også folket bak dette folkestyret gjør. Så mitt konkrete spørsmål til representanten Moxnes er: Hvis en person har en god idé, ønsker å starte en bedrift og tjene penger på det – er Rødt for det? Eller er representanten for å fjerne privat eiendomsrett over alle produksjonsmidler?
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2018-10-03:
Nå foretrekker jeg øl framfor champagne, men jeg foretrekker også at vi har en økonomi der folk kan starte egne bedrifter, følge sine ideer og også høste noe av fruktene av det dersom de etablerer en tjeneste som folk vil ha. Det som er interessant med partiet Rødt, er at ofte snakker de om velferdssektoren og barnehager, men det vi egentlig spør om, er hvorvidt dere ønsker en helt annen økonomi, en helt annen samfunnsmodell, enn den vi har i dag. Da handler det nettopp om hvorvidt dere ønsker å la private, vanlige mennesker kunne ha eiendomsrett over sine egne eiendommer, men også produksjonsmidler, dersom de er med og skaper noe. Jeg føler fortsatt ikke at Moxnes har svart på det konkrete spørsmålet, men det er han hjertelig velkommen til å gjøre nå.
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2018-10-03:
Det er egentlig et veldig kort oppfølgingsspørsmål: Er det slik å forstå at man da ønsker å avskaffe den private eiendomsretten, og er det slik å forstå at Rødt mener at i et nytt økonomisk system er det staten som skal kunne bestemme både produksjon og pris?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Det økonomiske systemet representanten Bjørnar Moxnes ønsker, og som han også har forfektet fra denne talerstol, er prøvd ut i flere land, og man har ganske forferdelige resultater basert på den politikken og det systemet Moxnes ønsker. Men det jeg lurer på, er hvorfor representanten Moxnes kun vil de såkalte velferdsprofitørene til livs. Hva med andre private aktører som produserer varer og tjenester som vi er helt avhengig av? Er det slik at Baker Hansen er en ernæringsprofitør fordi han tjener penger på å selge brød? Blir Jøtul å regne som en varmeprofitør fordi de tjener penger på å varme opp husene til folk? Så mitt spørsmål til representanten Moxnes er: Finnes det egentlig noen private aktører som Moxnes og Rødt mener har livets rett? Eller består hans ideelle samfunn kun av kommunale og statlige monopoler?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Da jeg hørte innlegget til representanten Grande, lurte jeg et lite øyeblikk på om han har forvekslet manus med det til representanten Bjørnar Moxnes, for makan til svartmaling av norsk arbeidsliv skal man lete lenge etter. Jeg vil anta at representanten Grande ikke har fått med seg at ni av ti ansatte i Norge trives på arbeidsplassen, og at det går bra ute i de fleste bedrifter. Det er et godt forhold mellom arbeidsgiver og arbeidstaker. Det denne regjeringen har gjort, er å ta tak i de useriøse aktørene. Det er derfor vi har styrket Arbeidstilsynet, sørget for flere kontroller ute, sørget for a-krimsentre, sørget for å få fjernet flere av de useriøse aktørene. Det handler i bunn og grunn om hva slags arbeidsliv vi skal ha. Fremskrittspartiet ønsker et godt arbeidsliv som har plass til flere enn i dag. Mitt spørsmål til representanten Grande er: Hvorfor svartmaler han det arbeidslivet som vi nå ser virker, som vi ser sørger for at flere folk stadig får en plass innenfor og får mulighet til å få arbeid?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Det korte svaret er: Selvfølgelig ikke! Men vi i Fremskrittspartiet lytter til begge partene i arbeidslivet. Vi tror man utvikler den beste politikken når man hører hva både arbeidsgiverne og arbeidstakerne har å si, og så må man vekte de forskjellige interessene. Men det er veldig underlig å få kritikk av Arbeiderpartiet for pensjonsreformen. Arbeiderpartiet var – med respekt å melde – det partiet som sto i front for pensjonsreformen. Arbeiderpartiet er de som sto bak, la frem og kjempet igjennom forslaget om underregulering. Arbeiderpartiet stemte imot da Fremskrittspartiet og regjeringen i forrige periode reduserte den usosiale avkortningen. Arbeiderpartiet ønsket altså at gifte og samboende pensjonister skulle få mindre i pensjon kun på grunnlag av om de er gift eller samboende. Det er grep denne regjeringen heldigvis har tatt, og som Arbeiderpartiet har kjempet imot. Men mitt håp er at Arbeiderpartiet nå kan støtte Fremskrittspartiet og regjeringen og sørge for gode og anstendige vilkår for landets pensjonister.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Vi snakker her om en pensjonsreform og et pensjonssystem som Arbeiderpartiet er hovedarkitekten bak, og så kommer Arbeiderpartiet her og kritiserer Fremskrittspartiet. Jeg synes det er meget spesielt. Var det én ting Arbeiderpartiet var veldig tydelig på – i hvert fall tidligere – var det at vi skulle respektere at det var partene i arbeidslivet som skulle forhandle om lønns- og arbeidsbetingelser, og her er det snakk om tjenestepensjon, som er en del av det. Arbeiderpartiet har alltid hatt det som et viktig prinsipp – at det er partene som skal forhandle. Det er derfor Arbeiderpartiet f.eks. har argumentert imot og vært imot Fremskrittspartiets ønske om en nasjonal minstelønn, for det mener Arbeiderpartiet er et inngrep i partenes privilegium om at det er de som skal forhandle om lønn og andre arbeidsvilkår. Dette var oppe i tariffoppgjøret i fjor. Da kom partene frem til et forlik. Fremskrittspartiet har faktisk tenkt å forholde seg til dette: Når partene har kommet til et forlik, respekterer vi det, og så jobber vi for å styrke pensjonistenes økonomi på en rekke andre områder, til tross for at Arbeiderpartiet kjemper imot oss.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Først tror jeg vi får se hva som faktisk blir Arbeiderpartiets politikk. Jeg registrerer at det er stor uenighet, og at Arbeiderpartiet er et parti med veldig forskjellige meninger om asyl- og innvandringsfeltet – ikke minst om hvilke tiltak man skal ha på integreringsfeltet. Et godt eksempel på det var da regjeringen i slutten av forrige periode fremmet forslag om å avskaffe særfordelene som flyktninger hadde innenfor folketrygden, hvor vi mente at vi skal ha ett sett regler i Norge som skal gjelde for alle, og fjerner disse særfordelene. Et av partiene som da argumenterte kraftig imot Fremskrittspartiet og regjeringen, var Arbeiderpartiet. Arbeiderpartiet ønsket tydeligvis at flyktninger skal ha særfordeler. Så jeg tror muligens at representanten Gharahkhani bør ta en runde i sitt eget parti og først avklare hva de mener, og så kan vi gjerne ha gode og fruktbare diskusjoner om hvordan vi skal få integrert flere i det norske samfunnet.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Jeg tror først man må la hele reformen være implementert og ha virket en stund før man kommer med den endelige dommen over den. Og det er ikke slik at hele Politi-Norge kommer til å bli perfekt på grunn av nærpolitireformen, men igjen: Denne reformen bidrar til at vi får mer politikraft. Vi ser også at vi har en regjering som er villig til å satse på justissektoren, satse på politiet. Det er derfor det er flere politifolk ute i gatene nå enn da Senterpartiet styrte, det er derfor politiet nå har flere midler til å kunne investere enn da Senterpartiet styrte. Jeg tror vi alle ønsker å ha et trygt samfunn og et politi som har ressurser og mulighet til å rykke ut når det faktisk er et reelt behov, og ha et politi som kan etterforske. Men løsningen på hvordan vi får til det, er ikke å gå tilbake og tro at alt vi gjorde i gamle dager, og måten vi gjorde ting på tidligere, er den beste. Vi må se fremover, på hvilket kriminalitetsbilde vi har, og så skal vi komme med konkrete tiltak for det, og det gjør denne regjeringen.
Anniken Hauglie (Høyre), 2018-10-03:
Flere av de eksemplene som representanten Grande nevner, er jo gode eksempler på forslag der Arbeiderpartiet dilter etter regjeringen. Det var regjeringen som først tok initiativ til å endre dagpengereglene, nettopp for å gjøre det lettere for dem som falt ut av arbeidslivet som følge av oljeprisfallet, å ta utdanning mens de var arbeidsledige. Dette var viktige endringer som vi gjorde. I tillegg gjorde vi det enklere å kombinere dagpenger med å skape sin egen virksomhet. Her har Arbeiderpartiet kommet etter, og jeg er for så vidt glad for det. Aktivitetsplikt er et annet eksempel på at regjeringen gikk foran, og at Arbeiderpartiet i utgangspunktet stemte imot, men nå har snudd. Det er jeg selvfølgelig glad for. Regjeringen har en rekke tiltak for å styrke arbeidslinja. Blant annet endrer vi flere av ordningene våre for å gjøre det lettere å kombinere trygd med arbeid og gjøre det lettere å prøve seg i arbeid mens man går på stønader. Vi har nå lansert en egen inkluderingsdugnad hvor vi kommer med flere tiltak for nettopp å styrke arbeidslinja og gjøre det lettere for dem som står på utsiden, å komme seg på innsiden av arbeidslivet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2018-10-03:
Når vi lanserer en inkluderingsdugnad, er det fordi vi ser at det er et stort behov for å iverksette kraftfulle tiltak for å inkludere mange av dem som står på utsiden. Inkluderingsdugnaden bygger på tre hovedpilarer. Det ene retter seg mot arbeidsgiverne og handler om å redusere arbeidsgivernes risiko når man ansetter personer som står på utsiden. Det andre vi ønsker å satse mer på, er samarbeidet mellom helsesektoren og arbeid, fordi vi ser at for veldig mange ville nettopp arbeid være en viktig del av behandlingen, kanskje vil det være en behandling i seg selv. I tillegg ønsker vi å styrke kompetansemulighetene. På alle disse områdene kommer vi nå med tiltak i budsjettet. Vi erkjenner at vi har få jobber å tilby. Det gjør arbeidsgiverne, og nettopp derfor er det så viktig å ha arbeidsgiverne med på laget, ellers kommer vi ikke til å klare dette. Nå har vi en historisk mulighet til å inkludere flere fordi arbeidsledigheten synker år for år, og det er etterspørsel etter arbeidskraft i nær sagt alle bransjer over hele landet for første gang på mange år.
Anniken Hauglie (Høyre), 2018-10-03:
Når det gjelder dagpenger og utdanning, kommer det til å bli kvittert ut i budsjettet som kommer til uken. Når det gjelder uføre: Det er vanskelig for meg å skulle behandle en enkeltsak som det står om i avisene nå. Men hele hensikten med uførereformen – som ble vedtatt under Stoltenberg-regjeringen, og som ble implementert av Solberg-regjeringen – var jo nettopp å hindre den urettferdigheten som man så i det gamle systemet, hvor man kunne tjene én krone for mye og man mistet både uføretrygden, uføregraden og hele den sikkerheten som man hadde. Én krone for mye – og man mistet hele sikkerhetsnettet rundt seg. Det var en grov urettferdighet, som et samlet storting ønsket å rette opp i ved at man fikk uførereformen, som nettopp betyr at man kan jobbe mer, uten at man mister trygden. Man slipper å betale tilbake, og man slipper også å måtte revurdere hele sin uføregrad på nytt. Det mener jeg var en viktig reform. Så har vi rettet opp utilsiktede konsekvenser av denne reformen, og det skal vi fortsatt gjøre
Anniken Hauglie (Høyre), 2018-10-03:
Ja, det er riktig som representanten Lundteigen sier, at Stortinget fremmet en rekke endringer i arbeidsmiljøloven før sommeren, og regjeringen skal selvfølgelig følge opp alle de vedtakene som Stortinget fattet. Når det gjelder Arbeidstilsynets tilsynsmyndighet, problematiserte vi også noe av det som kom opp: det at Arbeidstilsynet i dag ikke har hjemmel til å føre tilsyn på den måten som også Stortinget tok høyde for, eller som det var fremmet forslag om. Men vi skal nå gjøre et utredningsarbeid også, for å se hvordan Arbeidstilsynets myndighet kan utvides. Og så må vi komme tilbake igjen til Stortinget når det er klargjort. Men jeg kan forsikre representanten om at alle de vedtakene som ble vedtatt i Stortinget, skal vi selvfølgelig også følge opp så fort det lar seg gjøre.
Anniken Hauglie (Høyre), 2018-10-03:
Som jeg sa i mitt forrige svar, skal vi følge opp alle de vedtakene som Stortinget har fattet, og som Stortinget har ment at vi skal følge opp. Noe av det krever nøyere utredning. I den grad representanten Lundteigen mener at regjeringen ikke tar kampen mot arbeidskrim på alvor, vil jeg selvfølgelig motstride det på det sterkeste. Regjeringen har nettopp iverksatt flere kraftfulle tiltak mot arbeidslivskriminalitet som den første regjering. Vi har en egen strategi som vi utarbeidet sammen med partene i 2015. Den ble revidert i 2017, og vi reviderer nå strategien på nytt og kommer med en ny i 2019. Vi har forsterket sanksjonene også innenfor arbeidskrim. Vi har bedret og endret på informasjonsdelingsmulighetene mellom etatene. Vi kommer også til å iverksette enda flere tiltak framover nettopp fordi vi ønsker å komme useriøse aktører til livs. De forsurer norsk arbeidsliv. Derfor skal vi også trappe opp kampen ytterligere.
Anniken Hauglie (Høyre), 2018-10-03:
Jeg er helt enig i at det er viktig at vi har et Nav som fungerer godt, som møter den enkelte bruker på en god og respektfull måte, og som hjelper så langt det er mulig å hjelpe. Det er også bakgrunnen for, og noe av hensikten med, Nav-meldingen som vi la fram for et par år siden. Et ekspertutvalg hadde gått gjennom hele Nav-organisasjonen og kommet med en rekke forslag til forbedringer og endringer, som også dannet grunnlaget for den stortingsmeldingen vi la fram. Den fikk stor tilslutning her i Stortinget og fikk stor tilslutning og oppslutning også blant de ansatte i Nav. Det er en stor dreining i retning av mer tillit til de ansatte i Nav, mer arbeidsretting av stønader og måten Nav skal jobbe på, og mer brukerrettede og brukervennlige tjenester. Vi så at Nav kanskje ikke fungerte så godt som man skulle ønske, og som Nav-ansatte selv også ønsket å bidra til. Vi ser nå forbedring i Nav, og vi skal selvfølgelig også jobbe videre for å bedre det enda mer.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Statsråd Hauglie og regjeringen snakker om å styrke arbeidslinjen, men i trontalen ser vi lite konkret handling. Jeg vil nevne tre gode saker som Arbeiderpartiet er opptatt av, og som kan bidra til at flere kommer i jobb. Det ene er at vi fremmet og fikk flertall for – mot regjeringens stemmer – forslag om at det skal bli mulig å kombinere dagpenger med å ta studiepoeng, og snart ett år etterpå har regjeringen ennå ikke fulgt opp den saken. Vi fremmet forslag om at alle sosialhjelpsmottakere skal ha aktivitetsplikt, men også rett til riktig aktivitet, som kvalifiserer for arbeid. Regjeringen stemte imot. I Dagsavisen kan vi lese om Morgan Linnerud og hans og mange uføres kamp mot Nav-systemet, hvor reglene viser seg å virke slik at det ikke lønner seg å jobbe. Når reglene viser seg ikke å virke godt nok, må vi være villige til å gjøre endringer. Hvorfor er regjeringen så motvillig til det?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Den såkalte dugnaden til regjeringen er jo ikke noe annet enn at man ønsker at alle andre skal gjøre jobben. Det blir jo som å invitere venner og naboer på dugnad hjemme hos seg selv og selv sette seg i skyggen og drikke kaffe og se på at alle andre gjør jobben. Det er ikke dugnad, det er latskap. Siden statsråden er så positiv til det som Arbeiderpartiet nå tar opp – når blir Stortinget forelagt en sak om å gjøre det mulig å kombinere dagpenger med å ta studiepoeng? Kan statsråden bekrefte at hun vil endre regelverket i Nav slik at personer som Morgan slipper å tape på å jobbe?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Det er mye fint å høre fra statsråden, men jeg spør om to helt konkrete ting, og statsråden vrir seg unna og nekter å svare. Når får Stortinget – snart et år etter at vi fattet flertallsvedtak i forbindelse med budsjettbehandlingen i fjor – seg forelagt en sak som gjør det mulig å kombinere dagpenger med studiepoeng? Og vil statsråden endre regelverket i Nav, sånn at personer som Morgan slipper å tape på å jobbe?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Kjennetegnet ved alle reformer og tiltak som dagens regjering har gjennomført, har vært at motivasjonen deres har vært å spare penger, at det har virket sentraliserende, og at folk stort sett har opplevd at det har blitt trangere rammer på jobben. Det er ikke en politikk vi kan slutte oss til. Derfor er jeg glad for at vi på en rekke områder har gått sammen på venstresida i Stortinget for å stoppe noen av de tiltakene. Men vi ser at der regjeringen turer fram, f.eks. i arbeidslivet, ignorerer de de bekymringene som arbeidsfolk har. De ignorerer de bekymringene som bl.a. Kripos har når det gjelder mafialignende tilstander i arbeidslivet, og de ignorerer partene i arbeidslivet når det gjelder politikkutformingen. Det gjør at løsningene blir dårligere. Hvis Frølich lurer på hvor vi har inndekning for våre forslag, er det bare å sette seg ned og lese Arbeiderpartiets alternative statsbudsjett, og i det vi legger fram senere i høst, skal vi gjøre godt rede for hvordan vi har inndekning for de ulike tiltakene vi foreslår.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Det som iallfall ikke er bærekraftig – og det har statsministeren selv bekreftet – er regjeringens politikk. Hun sa jo i foranledningen til Arendalsuka at dersom dagens situasjon fortsetter, hvor vi ikke lykkes med å få folk i arbeid, vil det kanskje medføre at folk må jobbe 43-timersuker. Hun sa ikke at det er Høyres politikk, men at det kan være konsekvensen. Det er helt riktig, det. Hvis man ikke lykkes med å få flere i arbeid, hvis man ikke lykkes med å få stoppet uføreeksplosjonen blant unge, hvis man ikke lykkes med å sørge for at de 70 000 unge som i dag står utenfor arbeidslivet, får muligheter, og hvis man ikke lykkes med at en tredjedel av folk i yrkesfør alder som i dag står utenfor, kommer inn i arbeidslivet og får bidratt med sine ressurser, er ikke det bærekraftig. Det er tydelig i trontalen, og i spørsmålet også, at politikkutviklingen i Høyre har stoppet fullstendig opp, men Arbeiderpartiet har nå store prosesser på gang for å utvikle vår politikk innenfor migrasjon, på arbeidslivsfeltet og i et oppvekstutvalg. Høyre kan gjerne stille seg som tilskuere og synes at det er uinteressant å diskutere dette, og at det bare er farlig, men vi ønsker å drive de prosessene framover. Det synes jeg er spennende.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Det er helt riktig at arbeidslivet i det store og hele er godt organisert, og at de fleste opplever at de har det bra på jobben. Det bruker Høyre som et argument for å si at da kan vi slappe av, lene oss tilbake, ikke gjøre noe som helst. For Arbeiderpartiet er det viktig å lytte til dem som i dag er urolig over utviklingen. Når Kripos-sjefen er ute og advarer mot mafialignende tilstander, må Wiborg gjerne synes at det er svartmaling, men vi tar det på alvor. Når ansatte og seriøse byggefirmaer i byggebransjen advarer mot utviklingen når det gjelder innleie og kriminelle aktører, tar vi det på alvor. Wiborg må gjerne kalle det for svartmaling, men det kan ikke vi stå stille og se på. Vi har andre undersøkelser fra Medbestemmelsesbarometeret som går feil vei, vi har YS’ arbeidslivsbarometer som uttrykker en bekymring for unge som står i fare for å bli presset ut av arbeidslivet, og vi har Fritt Ords monitorprosjekt om ytringsfrihet som viser at ansatte – kanskje særlig i offentlig sektor – føler at ytringsfriheten blir begrenset. Dette lytter vi til. Det kan Wiborg gjerne kalle svartmaling, det tar jeg fullstendig avstand fra.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Det som har vært svakheten i norsk politisk debatt knyttet til EØS-avtalen og prosesser i EU, er for det første at ytterpunktene hevder at det ikke er noe handlingsrom. De som er de mest ihuga EØS-motstanderne, sier at det er ikke noe handlingsrom, derfor må vi melde oss ut, mens de som er de mest ivrige tilhengerne av EU, sier at det ikke er noe handlingsrom, og hvis vi setter noe på vent, utfordrer det hele EØS-avtalen. Men slik er ikke virkeligheten. Arbeidslivsutvalgets leder er opptatt av at man skal utforske nettopp hva det handlingsrommet vil si. Derfor har vi i forbindelse med EUs nye arbeidsmarkedsbyrå bestilt en egen utredning i Stortinget som tydelig viser at det er noen viktige ting som kan komme i den prosessen, men også noe som vi må få avklart før vi kan gå inn i det. Vi har fra Arbeiderpartiets side nylig vært ute og varslet at vi sier nei til EUs Jernbanepakke IV, og vi fikk på plass helt grunnleggende elementer når det gjelder fellesskapets eiendom, gjennom den prosessen som var i Stortinget i forbindelse med ACER. Alle disse tre sakene viser at det er et betydelig handlingsrom, som vi må utnytte. Det ønsker vi.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-10-03:
Takk for spørsmålet. Høyre og regjeringen er opptatt av at alle skal ha en bra pensjon, og en pensjon man kan leve av. Så har vi et pensjonsforlik, og det styrer vi etter. Når det gjelder kvinner, kan jeg i alle fall fortelle representanten at flere kvinner enn noensinne faktisk nå er over i heltidsstillinger. Det betyr at vi er på rett vei når det gjelder kvinnepolitikk, som en annen representant tok opp her i dag. Vi er opptatt av at alle skal ha arbeid, og at alle skal tjene opp sin egen pensjon. Pensjonsforlik bestemmes i Stortinget.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-10-03:
Når det gjelder pensjon og pensjonsforlik, handler det også om hvordan vi fordeler våre goder, og hvordan alle skal få ta del i velferdsgodene i Norge. Det betyr også at vi må legge vekt på hvordan verdier skapes i Norge. Det snakkes lite om hvordan verdier skapes, men det snakkes veldig mye om hvordan verdier fordeles. Dette handler om en politikk hvor vi ønsker å fordele midlene regjeringen har til disposisjon, på en mest mulig riktig og rettferdig måte, og da har vi fått til et forlik som vi mener foreløpig står seg.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-10-03:
For det første må jeg si at jeg er veldig skuffet over både Arbeiderpartiets, SVs og Senterpartiets passivitet når det gjelder regionreformen. Hvis fylkene i dag skal få flere oppgaver og utføre dem, må de være større og mer funksjonelle. Derfor har regjeringen satt i gang en regionreform. Ja, så er det slik at det er noen regioner som er mer utfordrende enn andre. Jeg tror at Viken, slik som den er i dag, vil være en god region både arbeidsmessig og ikke minst transportmessig. Alle oppgavene som kommer, får vi diskutere etter hvert, men poenget med å lage større regioner er også å gjøre det enklere for befolkningen og få oppgaver nær der folk bor. Det er desentralisering av makt fra staten og ut til befolkningen, og jeg synes det er synd at man ikke vil være med på det.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-10-03:
Selvfølgelig skal vi arbeide hardt for å utjevne inntektsforskjeller i Norge. Men ja, jeg synes faktisk vi kan være stolt av det vi har gjort. Jeg må jo minne representanten på at da man satt i regjering, økte ikke barnetrygden med én krone, og tilskuddet til kommunene har faktisk økt dramatisk under denne regjeringen. Vi har gjort en rekke tiltak for å hindre barnefattigdom og ikke minst gjøre at barn får mulighet til å delta i fritidsaktiviteter. Det er en del av Høyre-kommunene som går foran med et godt eksempel, hvor de bruker midlene som de får fra regjeringen, til utjevnende tiltak, til gratis kjernetid i SFO, gratis barnehageplass. Sånn sett har vi gjort mye, men vi skal gjøre mer, og jeg minner om at det kommer en stortingsmelding som også vil løfte dette.
Mani Hussaini (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
For Arbeiderpartiet har det alltid vært et mål at alle som bor i landet vårt, skal få like muligheter, også våre eldre. Vi vet i dag at ikke alle våre eldre har like muligheter, spesielt når man tenker på pensjon. Derfor er pensjon fra første krone en av de viktigste sakene for Arbeiderpartiet denne stortingssesjonen. Pensjon er også en likestillingssak, for vi vet at mange av dem som taper på dagens pensjonssystem, er kvinner som har jobbet midlertidig, som har jobbet deltid, og som ikke får nyte godt av dagens pensjonssystem. Vårt forslag vil føre til at over en million nordmenn får bedre råd. Da er spørsmålet mitt: Hvorfor er Høyre imot at vi skal få bedre pensjon for den gruppen på en million nordmenn?
Mani Hussaini (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Jeg mener at hvis politikken er dårlig, må man endre den, og vi ser at det rammer over en million nordmenn, spesielt de som kanskje har slitt gjennom arbeidslivet. Kvinner som har måttet bli hjemme istedenfor å ha en karriere, er de som er de reelle taperne i dagens pensjonssystem. Jeg mener at vi som politikere er her for å gjøre folks hverdag bedre, ikke forsvare systemet, slik det har blitt etter fem år med Høyre i regjering. Partene i arbeidslivet har gitt regjeringen ansvar for å se på forslaget. Da lurer jeg på: Har regjeringen tenkt å gjøre det, eller skal man ikke gjøre noen ting – som man har gjort de siste fem årene?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-10-03:
Representanten sa i sitt innlegg at samfunnet skal bygges nedenifra, men likevel gjennomfører Høyre nå en regionreform som befolkningen ikke vil ha. En analyse viser at de nye regionene vil skape vanskeligere forutsetninger for samfunnssikkerhet, krisehåndtering og beredskap. Gigantfylket Viken, som Ørmen Johnsen kommer til å bo i etter hvert, bryter med samordningsprinsippet som kom etter 22. juli. Vedtaket om sammenslåing er fattet på tvers av strukturene for Fylkesmannen, politi, Sivilforsvaret, Heimevernet, NVE og Statens vegvesen, bl.a. For eksempel kommer Viken til å omfatte tre forskjellige politidistrikt. Det skaper vanskeligheter når ressursene skal samarbeide og finne hverandre. Mitt spørsmål er da: Hvordan kan Ørmen Johnsen forsvare en regionreform som kan svekke samfunnssikkerheten på store deler av Østlandet, inkludert i hennes eget fylke, Buskerud?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-10-03:
I nesten samtlige politidistrikter har det gjennom sommeren blitt rapportert om veldig vanskelige forhold – krisetilstander beskrives det som – som en konsekvens av politireformen, fordi de økonomiske rammene er ekstremt stramme. Grove voldssaker blir ikke etterforsket, restansene øker, sykefraværet øker, og det fortelles om at ansatte som er ute i permisjon, ikke blir erstattet på grunn av økonomi. En lokallagsleder i Politijuristene sa til NRK i sommer: «Det er naivt å tro at politireformen vil kunne lykkes med det eksisterende ressurs- og bemanningsnivået.» Vi i Senterpartiet har hele tiden advart mot politireformen. Når den først skulle bli gjennomført, har vi i alle fall vært en sterk kritiker av de økonomiske rammene som ligger til grunn. Vi mener at det er altfor dårlig fulgt opp med økonomiske midler. Da er spørsmålet til justisministeren: Mener justisministeren at politireformen kan lykkes med det eksisterende ressurs- og bemanningsnivået?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-10-03:
Jeg blir ganske bekymret når vi får et oppslag i NRK i sommer om at tillitsvalgte i 11 av 12 politidistrikter rapporterer om veldig alvorlige tilstander. Jeg synes det er litt alvorlig at justisministeren ikke tar det alvorlig. Det blir hele tiden framhevet at det har kommet så voldsomt mange nye ansatte – 2 600 nye ansatte. Over 1 000 av dem sitter jo da på kontor i POD. Men når det til tross for at vi har 2 600 nye politiansatte, til tross for 1,8 mrd. kr. som justisministeren snakker om, er krisetilstander, sier ikke det da noe om at politiet er dårlig organisert etter reformen?