Anders B. Werp (Høyre), 2013-02-19:
Det er veldig hyggelig å stå på talerstolen her og kunne gi ros til interpellanten som har tatt initiativet til å reise et så viktig spørsmål. Debatten så langt viser jo at vi i stor grad, i hvert fall, er enige om både virkemidler, retning osv. Jeg vil også benytte anledningen til å rose det siste innlegget, fra representanten Chaudhry, som tar opp nettopp det at vi snakker om holdninger. Det å bekjempe økonomisk kriminalitet dreier seg om politi, etterforskningsorganer og kompetanse i ulike offentlige etater som skal avdekke og tiltale økonomisk kriminalitet. Men vi må også etablere noen holdninger i næringslivet og i samfunnet som gjør at vi kan forebygge at kriminaliteten skjer – holdninger som uttrykker, og som er bygget på, en forståelse for at økonomisk kriminalitet undergraver tilliten til det økonomiske system. Det undergraver tilliten til fundamentale spilleregler for samspillet i det økonomiske systemet, og hvis dette får lov til å utvikle seg, bidrar det dermed til å forvitre selve samfunnsfundamentet og demokratiet ved at man tror at det er liten sannsynlighet for at hvis jeg unndrar skatt, tjener jeg på det, og det er ingen som taper på det. Det er en holdning som er undergravende og forvitrende for hele samfunnsstrukturen. Derfor er dette vesentlig. Det er veldig bra – og det synes jeg dette Stortinget fortjener heder og ære for – at vi når vi behandler stortingsmeldingen om kampen mot organisert kriminalitet, hvor jo nettopp også den økonomiske kriminaliteten var et vesentlig element, står vi samlet bak de strategiene som er skissert i den stortingsmeldingen. Så kan vi antakeligvis aldri være helt fornøyd med tingenes tilstand. Jeg synes statsråden gir en god oppsummering – mye er gjort, men det gjenstår også mye. Økokrim gjør en stor, viktig og flott jobb. Det tror jeg det er viktig at Stortinget er klar over. Men de har en særdeles vanskelig jobb. Her møter man spisskompetanse hos både de tiltalte og deres rådgivere. Det er særdeles ressurskrevende å drive etterforskning i disse sakene. Derfor trenger vi et bredere apparat, som også stortingsmeldingen viser til. Vi må ha økoteam som i større grad enn i dag, antakeligvis, fungerer som en førsteinstans til å avdekke sakene. Vi trenger også andre offentlige etater som skatteetat, Nav, tolletat osv., som også skal bidra i å avdekke økonomisk kriminalitet. Jeg har også lyst til å ta opp et annet tema som er tilgrensende: korrupsjon. Vi kan nok, med rette, hevde at vi i Norge er forskånet for mye av den korrupsjonen vi ser i andre deler av verden. Men vi kan aldri heller her lene oss tilbake eller være trygge på at korrupsjon ikke foregår. Det har vi sett eksempler på. Vannverkssaken i Romerike er et eksempel, og vi har også bygningsskandalen i Bærum som et annet. Det som kanskje kan være et kjennetegn for mange av disse alvorlige korrupsjonssakene vi har sett i det siste, er at veldig mange av dem er avdekket av pressen – ikke av politiet, ikke av myndighetsorganer. Derfor er det vesentlig at vi har kontrollsystemer som gjør at vi kan avdekke eller avskjære korrupsjonen før den skjer. Klagenemnda for offentlige anskaffelser, KOFA, er et sånt organ. Det offentlige foretar hvert år innkjøp for 400 mrd. kr. Det er 15 pst. av bruttonasjonalproduktet, en enorm honningkrukke for økonomisk utnyttelse og mislighold. Da må vi ha et kontrollorgan som gjør det mulig å overvåke og å gjøre tiltak for at de innkjøpene blir korrekte og i henhold til lovverket. Men dessverre må vi konstatere at under den rød-grønne regjeringen har KOFAs betydning blitt svekket. Fra å være et utøvende kontrollorgan, har det blitt et rådgivende organ. Det håper jeg statsråden kan ta tak i og kommentere, slik at vi får en dreining i riktig retning.