Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-11-20:
Odelstinget behandler i dag et lovforslag om å gi politijuristene større påtalekompetanse. Politijuristene skal få myndighet til å ta ut tiltale for flere typer forbrytelser enn i dag. Utgangspunktet blir at politiet foruten å ta ut tiltale i saker om forseelser nå også kan ta ut tiltale i saker om forbrytelser som ikke kan medføre straff av fengsel i mer enn ett år. I tillegg skal politiet ha kompetanse til å ta ut tiltale for en del særskilt oppregnede forbrytelser som kan medføre lengre fengselsstraffer. Med dette lovforslaget følger Regjeringen opp Stortingets vedtak av 5. desember 2002, der Stortinget anmodet Regjeringen om å fremme lovforslag om utvidet påtalekompetanse til politiet. I tillegg inneholder odelstingsproposisjonen forslag om en viss utvidelse av politijuristenes ankekompetanse, mindre endringer i reglene om delegasjon av politimesterens ankekompetanse og en klargjøring av reglene om hvem som skal føre aktoratet i straffesaker. Endringene kommer som et ledd i Regjeringens arbeid med å effektivisere og forbedre straffesaksavviklingen. I forslaget, som ble sendt på høring, la Justisdepartementet fram to alternative forslag til utvidelse av politijuristenes påtalekompetanse. Det ene forslaget var mer vidtrekkende enn det andre. Et flertall av høringsinstansene sluttet seg til utgangspunktet om at politiets påtalekompetanse burde utvides, men det var delte synspunkter på hvor vidtrekkende en endring burde være. Enkelte høringsinstanser gikk inn for en mer omfattende utvidelse enn det som var foreslått. Men samtidig ble det fra noen, særlig fra statsadvokatene og Riksadvokatens side, rettet innvendinger mot å flytte mer av påtalekompetansen fra statsadvokatene til politiet. De kritiske synspunktene fra statsadvokatene og Riksadvokaten bidrog til at Regjerings lovforslag baserer seg på det minst vidtrekkende av forslagene som departementet la fram i høringsnotatet. Jeg mener at det foreliggende lovforslaget på en god måte avveier de til dels kryssende hensynene som gjør seg gjeldende på dette området, og som ble understreket under høringen. Som også justiskomiteen peker på i sin innstilling, vil omleggingen bidra til en bedre ressursutnyttelse i straffesakskjeden. Utvidelsen av politijuristenes påtalekompetanse legger forholdene til rette for en mer hensiktsmessig og effektiv straffesaksavvikling. I denne sammenhengen synes jeg også – på samme måte som justiskomiteen – at det er viktig å framheve den betydningen en rask reaksjon i mange saker vil ha for virkningen av straffen. At systemet evner å gi en rask reaksjon, vil også generelt sett bidra til å opprettholde publikums tillit til politiet, påtalemyndigheten og domstolene. Lang saksbehandlingstid kan i verste fall svekke straffesaksapparatets omdømme og dermed folks tillit til det offentliges rettshåndhevelse. I forhold til offeret vil lovendringen også sikre en raskere saksbehandling. Samtidig er det av stor betydning å opprettholde en meget høy kvalitet i påtaleavgjørelsene. Rettssikkerheten for den siktede og for de fornærmede i saken må opprettholdes. Det framlagte lovforslaget ivaretar dette hensynet. Jeg vil særlig framheve at statsadvokaten også i framtiden skal ha ansvar for faglig ledelse av politijuristene i deres arbeid med påtalespørsmål, og at det også i framtiden skal ligge godt til rette for statsadvokatenes utøvelse av denne fagledelsen. Det vil i tillegg bli sørget for målrettet utdanning av politijuristene. Jeg har merket meg at det er en enstemmig justiskomite som gir sin tilslutning til de vurderingene Regjeringen på disse punktene har gitt uttrykk for i odelstingsproposisjonen. Jeg har også merket meg at en enstemmig komite gir sin tilslutning til de konkrete endringsforslagene i proposisjonen. Dette velger jeg å se som et godt tegn på at det er tverrpolitisk vilje til å arbeide for en mer hensiktsmessig og effektiv straffesaksavvikling. Videre har jeg merket meg at komiteen vil be departementet vurdere en ytterligere utvidelse av politiets påtalekompetanse med bakgrunn i de erfaringer som gjøres etter disse lovendringene. Departementet vil vurdere den nærmere grensedragningen mellom politiets og statsadvokatenes påtalekompetanse i forbindelse med arbeidet med ny straffelov. Og jeg har selvfølgelig også merket meg komiteens understreking av det positive i alltid å evaluere det man gjør, både for å lære og for å kunne utvikle bedre innsikt og klokskap i de endringer man vedtar. Jeg har godt håp om at intensjonene med lovendringene vil bli oppfylt, og at vi med dette yter et bidrag til en bedre og mer effektiv strafferettspleie.