Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2012-11-15:
Vi er tilfreds med at utenriksministeren kom med et sterkt forsvar for EØS-avtalen. Det er betryggende, for når man hører enkelte andre representanter for regjeringspartiene, kan man få inntrykk av at EØS-avtalen er under avvikling med fortsatt rød-grønt styre. Nå anser jeg at den type retorikk vil bli lagt vekk. Samtidig er vi klare til å diskutere for så vidt både avtalens traktatgrunnlag og ikke minst enkeltdirektiver, ikke for å bli kvitt avtalen eller for å undergrave deltagelsen i det indre marked, men for å ha en avtale som hele tiden er oppdatert og relevant i forhold til dagens utfordringer. Vi ser frem til å komme tilbake til dette i forbindelse med den stortingsmeldingen som nå er lagt frem. Regjeringens viktigste strategiske satsingsområde i utenrikspolitikken er nordområdene. Allikevel ble ikke dette berørt i redegjørelsen som et tema i forholdet til EU og Europa. EU i Arktis handler om mer enn å få EU på plass som observatør i Arktisk råd, selv om det også er viktig. Interessen fra EU og mange europeiske land for Arktis og nordområdene skal vi se som en mulighet. Her ligger det et potensial langt utover energi. Innen skipsfart er det muligheter som må utnyttes når det gjelder f.eks. infrastruktur. Mineraler er et annet område, hvor EU-kommisjonen nå har definert en del kritiske råstoffer – og hvordan få tak i disse. Dette vil påvirke oss. Relevante EU-programmer innen forskning, transport og logistikk er særlig relevant for utviklingen i nordområdene. Spørsmålet er om vi kan se for oss et strategisk engasjement mellom Norge og EU, slik at vi kan være med å legge premisser for fremtidige EU-programmer og gjøre EU mer ansvarlig når det gjelder krevende utfordringer og problemstillinger i nord. At Europa er konkurransedyktig, er i aller høyeste grad i vår interesse. Det er derfor nødvendig å se om vi kan finne felles strategier på viktige områder. Faren med den alltid eksisterende europadebatten her hjemme er at det enten handler om en uaktuell medlemskapsdebatt, eller så graver vi oss ned i enkeltdirektiver av varierende viktighet. I tillegg til disse debattene, som alltid vil være der, må vi evne å se mer overordnet på utfordringene. Økonomisk – og noen steder politisk – krise i flere EU-land vies stor oppmerksomhet i redegjørelsen, naturlig nok. Utfordringen vedrørende de politiske krisene er at vi alltid må understreke at det ikke er noe alternativ til demokratiet og dets institusjoner. Mye kan nok gjøres – også annerledes – innenfor rammene av EU og IMF, men ingenting kan gjøres annerledes enn å fortsette å gi enkeltmennesker politisk makt gjennom demokratisk valgte institusjoner. I slike kriser kan man oppleve at land ønsker å benytte seg av nasjonale, proteksjonistiske virkemidler for å beskytte egen økonomi og egne arbeidsplasser. Det kan være de beste hensikter, men historien har lært oss at økonomisk nasjonalisme gir svært kortsiktig gevinst. Vi har mange ganger advart mot proteksjonisme som resultat av finanskrisen, og vi har opplevd støtte fra regjeringen. Utenriksminister Gahr Støre sa 4. november 2009 i Stortinget at: «proteksjonisme ikke er noen vei ut av den krisen verden er i i dag.(…) Dette er Norges holdning også i WTO, i OECD, i EFTA og i vårt samarbeid med EU.» (…) Og selv om EU og andre ikke alltid opptrer like tro mot frihandel, skulle ikke det være noen grunn for Norge til å innføre ytterligere proteksjonistiske tiltak. Hvilken økonomisk krise er det Norge opplever som gjør at vi må innføre nye tollrestriksjoner? Hvis ikke Norge makter å innfri løfter om å kjempe mot proteksjonisme, hvem i all verden skal vi da be om å gjøre det? Europa er mer enn EU, og vi deler de betraktninger utenriksministeren gjør vedrørende utviklingstrekk hos våre naboer i øst. Vi skal være tydelig i vår dialog med alle land om forhold som vi finner uakseptable. Særlig viktig blir det når det gjelder forhold som direkte påvirker bilateralt samarbeid i Barentsregionen og Arktis. Det er vår holdning at det gode samarbeidet med Russland på mange områder må ytterligere forsterkes, og vi ser frem mot en mulig frihandelsavtale. Vi mener det ikke er noe alternativ til et tett og konstruktivt samarbeid, og siden vi har tro på økonomisk integrasjon som virkemiddel i EØS, mener vi dette er like viktig i samarbeid med andre land.