Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-02-11:
La meg først si takk for en god debatt. Det er jo slik, som flere har påpekt, at alle skoler i Norge skal sørge for tilpasset opplæring. Det er et grunnprinsipp i norsk skole, nedfelt i opplæringsloven. Det betyr at skolen må bruke den kompetansen som er på skolen til å lede læringsprosesser, med utgangspunkt i de forutsetninger og evner som eleven har. Tilpasset opplæring innebærer dermed også at skolene skal være dysleksi- og dyskalkulivennlige, rett og slett fordi alle elever har en rett til å få opplæring som gjør at de kan lære det de skal. Representantene peker i forslaget sitt på at dette fordrer at lærerne har en rikholdig verktøykasse, og at det trengs et mer systematisk arbeid for å sette alle skoler og lærere i stand til å ha kompetanse, metoder, systematikk og ressurser til å bli dysleksi- og dyskalkulivennlige. Det er jeg enig i, og det er også i tråd med innspillene vi fikk fra bl.a. elever, lærere og forskere da regjeringen for omkring ett års tid siden arrangerte et toppmøte om lese- og skrivevansker. Her fikk vi også eksempler på hvordan det arbeidet er i gang og jobbes godt med i flere skoler og kommuner. For å sikre tilpasset opplæring til alle må lærerne ha nødvendig kompetanse i hvordan de kan oppdage elever som sliter med lesing, skriving og regning, og hvordan de best kan avhjelpe de vanskene og legge til rette for et godt læringsutbytte. Gjennom obligatoriske kartleggingsprøver i lesing og regning, som er spesielt utviklet for å avdekke de elevene som trenger særlig oppfølging og tilrettelegging, har lærerne allerede gode verktøy for å oppdage elevene som strever på grunn av dysleksi og/eller dyskalkuli. Og det må også sies at dette kommer i tillegg til det kanskje aller viktigste, nemlig at læreren er til stede i klasserommet og ser elevene hver eneste dag. Her er det også verdt å skyte inn at i den store diskusjonen som pågår om kartlegging og testing, både i barnehage og skole, er det verdt å merke seg at en av de aller sterkeste tilhengerne av bedre kartleggingspraksis – og også systematisk kartlegging, både i barnehage og skole – er nettopp Dysleksi Norge, fordi de mener at det er så avgjørende for å oppdage disse barna tidlig, ja aller helst allerede i barnehagen. I forslaget til rammeplan for kommende femårig grunnskolelærerutdanning for 1.–7. trinn og 5.–10. trinn, som nå er på høring, er kompetanse knyttet til begynneropplæring fremhevet. Tilpasset opplæring og arbeid med elevers grunnleggende ferdigheter og kompetanse er vektlagt, og det er lagt vekt på at lærerstudentene skal kunne velge begynneropplæring som faglig fordypning når de skal skrive masteroppgave, som da må være tett på sektor- og praksisfeltet, som det kalles. Vi har videre iverksatt ulike strategier som skal sørge for at også dagens lærere får nødvendig kompetanseheving. Jeg ser at komiteen også omtaler flere av dem. Videreutdanningsstrategien er viktig, men også særskilte, spissede satsinger. La meg nevne to: Gjennom en nasjonal strategi for språk, lesing og skriving, Språkløyper, er det nå lyst ut midler til ressurslærere og lokale nettverk for barnehager og skoler som skal jobbe mer systematisk med nettopp lese-, skrive- og språkutfordringer. Det arbeides også med å utvikle flere kompetansepakker som retter seg særlig inn mot barn og elever med lese- og skrivevansker, og de skal være klare til skolestart høsten 2016. Lesesentre og skrivesentre som samarbeider om innholdet i strategien, har også god nytte av samarbeid med Dysleksi Norge. Den nye realfagsstrategien Tett på realfag har som mål å mobilisere, bevisstgjøre og forplikte dem som er tettest på barn og unge, altså skoleeiere, lærere, ledere og andre ansatte i barnehager og skoler. Et av hovedgrepene er nettopp å bidra til at elever som strever i f.eks. matematikk, blir identifisert og fulgt opp med effektive tiltak. Samtidig har regjeringen gjeninnført støtten til datautstyr for elever med lese- og skrivevansker fra høsten 2014, som tidligere ble kuttet, og vi har også redusert gebyrene knyttet til tilrettelagte læremidler, slik som lydbøker som Statped utvikler og formidler, altså en reduksjon av inntjeningskravet til Statped – den rød-grønne regjeringen gjorde det, og det er også blitt gjort nå. Så ber representanten Andersen meg om å sjekke om det har ført til lavere gebyrer, og det skal jeg selvfølgelig følge opp. Vi må ha en skole som ser hver enkelt elevs behov, som evner å tilrettelegge på best mulig måte. Jeg mener at den beste og mest effektive måten å oppnå det på, er å satse både på kompetanseheving når det gjelder god tilpasset opplæring generelt, og samtidig iverksette målrettede tiltak – satsinger og kompetansehevinger knyttet til bestemte grupper. Gjennom kartleggingsprøvene har vi et system for å oppdage og avdekke. Vi må styrke læringsutbyttekravene på dette området i grunnutdanningen for lærere, vi må satse mer på kompetanseheving. Det gjør vi, vi er i gang, men vi er fortsatt ikke i mål.