Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2007-05-08:
Interpellanten tar opp viktige spørsmål i kveld. Det er det ingen tvil om. Interpellanten avsluttet sin interpellasjon med at vi må ha en beredskap som skal være klar til å håndtere både dagens og kommende års behov, og det er ikke småtterier. Vi må ha langsiktighet i det vi gjør, og vi må vite hva vi gjør både nå og i framtiden. Derfor er det, som statsråden også sa i sitt svar til interpellanten, viktig å dimensjonere beredskapen i tråd med risikovurderingene knyttet til skipstrafikken. Og det må man gjøre til enhver tid – man må gjøre risikovurderinger. Risikovurderinger er ikke bare å opprette depoter. Det er også viktig, og det skal gjøres, jf. det statsråden sa om hva som vil komme på Fedje. Men man må også se det i et større perspektiv: Hva ligger i front for oss med det som skjer på norsk sokkel, og det som skjer langs kysten – og den økte trafikken? Det er jo derfor man nettopp nå etablerer denne trafikksentralen i Nord-Norge, i Vardø. Det er nettopp for å ha overvåkingen på et tidlig tidspunkt, når vi ser det som nå skjer i Barentshavet og i nordregionen, slik at vi nå er på hugget også i den situasjonen. Jeg vil knytte en tanke til at vi ikke må se bort fra at også sjøtransporten er et meget viktig miljøvennlig transportmiddel, som utvilsomt vil få større dimensjoner også i framtiden. Da må vi være beredt på også det området. Vi må også her dimensjonere i et miljøperspektiv – vi må se samfunnsstrukturen under ett når vi dimensjonerer disse tingene. Så blir det rettet mye oppmerksomhet på kostnadene, og i det som er Kystverkets anbefaling, framkommer det at det har store økonomiske sider ved seg. Men vi skal ta det løftet der også. Det er jo derfor Regjeringen nå har startet med den gradvise opptrappingen, og det er derfor vi økte rammevilkårene i 2006 med 11 mill. kr, og vi øker i 2007 med nye 11 mill. kr. Vi bygger stein på stein også her. Soria Moria-erklæringen får vi ikke på plass på én dag, men i tråd med det vi har sagt, skal vi få en beredskap og en kyst som vi kan stole på – beredskapsmessig og miljømessig. Etableringen av de automatiske identifikasjonsreglene som fant sted i januar, er også særdeles viktig. Det er særdeles viktig at vi får kartlagt både hva skipene har som last osv., farligheten av den, og at vi dimensjonerer i forkant også på dette området og peker ut farleder for disse skipene, hvilke områder de skal gå i, så vi har beredskapen parat. Men jeg vil også si, som en liten parentes til dette, at vi kan jo aldri se bort fra menneskelig svikt. De menneskelige vurderinger må gjøres også når havet er særdeles urolig. Det er også tatt betydelige skritt på den internasjonale sektoren. IMO – som vedtaket vårt i desember 2006 gjaldt – var et hett tema da vi hadde oljevirksomheten i nordområdene oppe til debatt her i Stortinget. Det var også seilingsledene her, som var viktige. Det var da også temaet den gangen. Regjeringen tok fatt i det, som den allerede hadde bebudet, og gikk inn på FNs sjøfartsorganisasjon IMOs regler, og det blir nå etablert fra sommeren 2007. Det har vært mange diskusjoner om slepebåtkapasiteten i Nord-Norge. Nå er den på plass. Det er inngått avtaler. Det vil også gi en veldig viktig trygghetsfølelse langs kysten og for skipene som er der. Vi vet at når faren oppstår, har vi også en beredskap her, og vi har en sikkerhet ved det. Jeg vil si det slik at alt hører sammen, som andre har sagt før meg. Men det er viktig, nå på slutten, å ta opp igjen det jeg begynte med, at dimensjoneringen av beredskapen må ses i tråd med risikovurderingene på mange felter, også infrastrukturen som vi har i vårt samfunn. Det er der vi synes vi har kommet et stykke. Vi skal komme lenger, men vi føler at vi nå er på sporet av det vi har sagt, og det skal vi gjøre.