Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Fremskrittspartiet er bilistenes parti. Miljøpartiet De Grønne sier at de elsker bompenger. Den forelskelsen deler ikke vi. Det Fremskrittspartiet elsker, er lukten av nylagt asfalt. Med budsjettet for 2019 har samferdselsbudsjettet økt med om lag 75 pst. siden regjeringen tiltrådte, og 2019 blir det femte året på rad da vedlikeholdsetterslepet på riksveiene reduseres. Dette er ingen selvfølge, for før vi kom i regjering, var realiteten at vedlikeholdsetterslepet på riksveinettet bare økte og økte for hvert eneste år under de rød-grønne. Regjeringens mål om å skape et bærekraftig velferdssamfunn avhenger av at flere kommer seg i arbeid ved at det skapes flere attraktive arbeidsplasser, slik at folk kan bo og arbeide i hele vårt langstrakte land. En næringsvennlig politikk som bidrar til at verdier skapes, er avhengig av en offensiv samferdselspolitikk. Når regjeringen vil gjøre Norge til et laboratorium for blå næringer, er satsing på riksvei og fylkesvei ute i distriktene helt avgjørende for at vi skal lykkes med våre ambisjoner langs kysten. Effektive transportkorridorer er nøkkelen for at varene og maten vi produserer, kommer seg ut i verdensmarkedet raskt, trygt og smidig. Fremskrittspartiet er derfor ikke bare bilistenes beste venn, men også distriktenes beste venn, for uten arbeidsplasser får vi ikke attraktive distrikter i landet vårt. Og uten nødvendig infrastruktur blir det vanskeligere for næringslivet å satse og å skape verdier. Bare i Nord-Norge har bevilgningene til riksveier blitt tredoblet med Fremskrittspartiet i regjering. Dette beviser at det har noe å si hvem som styrer. Der andre er mest opptatt av å snakke, er vi opptatt av å handle. Siden vi inntok regjeringskontorene, har det luktet ny asfalt fra Agder i sør til Finnmark i nord. I løpet av 2019 vil det bli åpnet for trafikk på 102 kilometer med ny motorvei. Dette kommer i tillegg til de 111 kilometerne som er åpnet fra og med 2013. At vi nå binder landet sammen gjennom et nytt høyhastighetsveinett, har stor betydning. Det reduserer reisetiden for persontrafikken og gir en mer effektiv markedsadgang for næringslivet rundt om i landet. Og kanskje viktigst: Det blir tryggere å ferdes på veien våre. Den rekordstore satsingen på vei viser at det er mulig å ha to tanker i hodet samtidig. For mens samferdselsbudsjettet har økt betydelig, har avgiftene for bilistene gått ned siden 2013. Bilistene er ikke lenger en melkeku for staten. Før 2013 tok staten inn mer i bilrelaterte avgifter enn den brukte på vei. Nå har vi snudd dette bildet, og bilistene betaler i realiteten 13 mrd. kr mindre i avgifter takket være Fremskrittspartiet. Men la meg være ærlig: Det er ingen hemmelighet at vi i Fremskrittspartiet ikke liker bompenger, og at vi helst skulle sett at alle bommene ble fjernet. Dessverre er det engang slik at vi er alene i denne salen om å mene dette, samtidig som vi ønsker å bygge ut mer vei. Vi har gjennom vår deltakelse i regjering i nå seks år fått store gjennomslag for å kutte i bompengene, men vi er langt fra tilfreds, og vi kommer ikke til å gi oss i kampen mot bompengene så lenge det fortsatt er puls i oss. Bompengeforliket som kom før valget nå i høst, er et bevis på nettopp det. Å kunne redusere bompengene gjennom å ha en hånd på rattet er bedre for bilistene enn om Fremskrittspartiet hadde stått utenfor. Ikke bare hadde bompengene vært høyere, det hadde også blitt bygd ut mindre vei. Ved å kutte i avgiftene for bil ser vi nå flere og flere null- og lavutslippsbiler i trafikken. Dette viser at forbud, restriksjoner og økte avgifter er unødvendig. Ved heller å gi lettelser for gode valg blir det mulig for folk å kjøpe seg mer miljøvennlige og trafikksikre biler. Med den politikken som nå føres, er det altså ikke bare bilistene som kommer godt ut; også klimaet kommer bedre ut. I tillegg reduseres forskjellene fordi man legger til rette for flere arbeidsplasser rundt i hele Norge og gjør det rimeligere for næringslivet å ansette enda flere mennesker. Det er det som reduserer forskjellene. Det er ikke ytelsene generelt, men at folk kommer i arbeid – og at de kommer seg trygt og godt til arbeidet og hjem igjen.