Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2012-10-04:
Det er interessant å følge debatten i dag. Den bølger fra et inntrykk av at det sannelig ikke er lett å være borger i Norge, til at det sannelig har blitt svært mye lettere å være borger i Norge. Sannheten for de fleste ligger vel et sted midt imellom. Det er ganske greit å være borger i Norge, men vi har områder vi ønsker å forbedre. En kan få inntrykk av at opposisjonen vil raskere og vil mer av det den rød-grønne regjeringa gjennomfører. Men det er jo ikke riktig. Den store forskjellen ligger i hvordan opposisjonen og posisjonen ønsker å finansiere tiltak, og hvordan vi tenker om fordeling. «The devil is in the details». De kommer ikke så tydelig fram i en retorikk om å bli varmere og grønnere eller mer solidarisk – eller «ny solidaritet», som Venstres parlamentariske leder uttrykte det. Hva og hvordan er viktig. Det er vanskelig å se detaljene, men de er viktige for resultatet. Det går stort sett så det suser i næringslivet her på berget. Vår forvaltning av våre naturressurser og de verdier vi henter ut av disse, har gitt oss fortrinn i en svært krevende situasjon for øvrig i verden – ikke bare i EU, som er vår største handelspartner. Det er mange av oss som er glad for at vi vant retten til sjølstendighet, men vi er slett ikke glad for å få rett i at etableringa av en felles valuta på de premisser som lå til grunn, kunne by på problemer. Norge er et lite land i verden og har dermed et begrenset marked. Sjøl om Senterpartiet er mot EU-medlemskap, er vi ikke mot samhandling med omverdenen. Det er nødvendig for oss for å skape videre vekst og utvikling. Skal vi skape videre vekst og utvikling, må noen forutsetninger ligge til grunn. Den viktigste forutsetninga handler om oss – vi som mennesker – og samhandlinga mellom oss og en fortsatt rød-grønn regjering, sjølsagt. Skal vi skape videre vekst og utvikling, er vi helt avhengige av god kunnskap. Vi må kunne det vi skal, best mulig. Vi har i dag fått høre at norske universitet ikke når opp på rangeringslista over de beste universitetene i verden. Jeg skal ikke gå nærmere inn på årsakene til det nå, for det skal jeg komme tilbake til ved en seinere anledning. Men mitt poeng i dag er å prate opp og fram kunnskap i brei forstand og dermed ikke bare akademisk kunnskap. Jeg gleder meg til regjeringa skal legge fram en stortingsmelding som skal evaluere Kunnskapsløftet. Det har slettes ikke gått knirkefritt på alle områder. Ja, vi har fått mer fokus, og vi har rettet opp igjen den nedgangstrenden i karakterer som vi tidligere så, men det er flere mål vi ennå ikke har nådd. Senterpartiet har alltid pratet om teori og praksis hånd i hånd. Skal vi nå noen veg og lykkes i framtida, er vi nødt til å ta på alvor at god kunnskap ikke bare handler om god akademisk kunnskap. Skal vi nå alle ungdommer og ta i bruk alle gode hoder for å skape vekst og utvikling, er vi nødt til å få flest mulig til å gjennomføre grunnopplæring. Da er vi nødt til å nå flest mulig, sånn at alle kan kjenne at de kan lykkes i skolen. Det betyr bl.a. mer fleksibilitet. Før 2009 sa Senterpartiet at vi ville jobbe for å innføre valgfag i ungdomsskolen. Det har vi klart, vi er nå i gang med å innføre valgfag. Valgfagene skal kunne gi fordypning i både praktiske fag og teorifag – som en smak, eller som et kontinuerlig fag gjennom tre år. Før det ble innført valgfag, ble det igangsatt forsøk med arbeidslivsfag, som er en forsmak på yrkesfagene. Dette har vist seg å være et svært populært fag. Det blir spennende å se om det fører til at gjennomføringsevnen i videregående yrkesfag øker seinere. Jeg ser fram til å diskutere yrkesfag i året som kommer, fram til stortingsmeldinga legges fram. Jeg håper vi får en god og saklig diskusjon, som vil tjene elevene og Skole-Norge. «Alt henger sammen med alt», sa en tidligere statsminister. Det betyr at når vi prater om kunnskap, må vi prate om både teori og praksis. Det gjelder ikke bare yrkesfag, det handler om at vi må få til bedre sammenheng mellom teori og praksis også i høyere utdanning. Det hjelper ikke bare med kunnskap dersom vi ikke greier å anvende den til noe produktivt, noe som skal føre til videre vekst og utvikling. Derfor er vi nødt til å videreutvikle et bredt samarbeid med næringslivet. For noen dager siden kunne vi lese at det var ikke nødvendigvis de med lengst utdanning som startet egen bedrift. Det er egentlig et lite paradoks. De som har gått lenge på skolen, skulle ha alle forutsetninger for å gjøre nettopp dette. Spørsmålet er om vi tidsnok eksponerer ungdom som skal gå en akademisk veg, for næringslivet. Jeg tror vi fortsatt har en utfordring med å tenke samhandling på tvers, på tvers i form av teori og praksis, men også i form av samarbeid på tvers av fagområder. Det handler om mennesker og menneskelige ressurser brukt på beste måte. Senterpartiet skal fortsatt arbeide for at teori og praksis skal gå hånd i hånd gjennom hele utdanningsløpet.