Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2012-01-10:
Dette er en sak som er en direkte oppfølging av forslaget som ble fremmet av Trygve Magnus Slagsvold Vedum og Per Olaf Lundteigen, som fikk bred tilslutning i Stortinget – faktisk bredere enn det loven får når den blir fremmet. For så vidt jeg kan huske, var Kristelig Folkeparti i sin tid tilhenger av å få til en sånn type lov, nettopp fordi de delte det synet som vi fra regjeringspartiene hadde, at det er behov for å sikre at helt sentral infrastruktur i samfunnet er på det offentliges hender. Det er bra for å ivareta samfunnssikkerheten, men – som vi ser det fra de rød-grønne partienes side – det kan heller ikke være sånn som enkelte av de finansielle eksperimentene vi så under finanskrisen, at man tar deler av offentlig infrastruktur og selger den ut, og så leier den tilbake igjen, fordi kommunen har et ansvar for å sørge for vann og kloakk for innbyggerne sine. Vi kan ikke se at den type spekulasjon er hensiktsmessig på et så viktig område som infrastrukturen for vann og avløp er. Jeg vil gjerne etterlyse hva det er som er begrunnelsen for at Kristelig Folkeparti – og så får vi se hva Venstre gjør her i salen i dag – slutter seg til et så liberalistisk standpunkt, som jeg vil oppfatte det som, som å åpne for og i større grad ta til orde for private aktører inn på det å eie på infrastrukturområdet. Jeg hørte at Høyres representant ikke gikk aktivt inn for dette, for han pekte på at dette er dagens rettstilstand, men det er ingen tvil om at det er det som ligger til grunn bl.a. for Fremskrittspartiets syn. Det var en diskusjon for en del tid tilbake i en del kommuner der man så på muligheten for å gjøre sånn som man gjør i en del andre europeiske land, selge infrastrukturen sin og leie den tilbake igjen, for på den måten å spare penger og frigjøre penger fra kommunens side – men altså permanent miste kontrollen over så viktig infrastruktur i samfunnet som det vann- og avløpsnettverket er. Vi er motstandere av det. Vi er for at den infrastrukturen som det er behov for, varig skal ligge på det offentliges hender, og derfor fremmer vi denne loven sånn som den ligger her. La meg bare kommentere noen av de andre tingene som har blitt tatt opp både i merknadene og i debatten. Fra regjeringspartienes side har vi ikke gått inn på den merknaden som sier at det er uakseptabelt og uholdbart at vi har et så stort vedlikeholdsetterslep i kommunene i Norge som det vi har i dag. Grunnen til det er at nøyaktig de samme representantene for nøyaktig de samme partiene – både flertallet og opposisjonen – sitter rundt omkring i Kommune-Norge i dag og har vedtatt at nettopp det er nivået på infrastruktur og vedlikehold. Det er lett å sitte på Stortinget og sette seg på sin høye hest og bare peke på de andre og si: Dere gjør ikke jobben deres. Jeg mener at vi heller er nødt til å gå i kompaniskap med kommunene og se på hva vi kan gjøre for å bedre vedlikeholdet. Det er ingen tvil om at så lenge dette er et gebyrfinansiert selvkostområde, handler det om at vi er nødt til å øke gebyrene. Kommunepolitikere rundt omkring i hele landet er nødt til å øke gebyrene og ta den infrastrukturinvesteringen som er helt nødvendig. Jeg regner med at dette er en av de tingene som vi kommer tilbake igjen til i forbindelse med klimatilpasningsmeldingen. En ting er nå avrenning og lekkasjer fra de eksisterende vannrørene, men det vi ser rundt omkring i mange kommuner, og særlig i bykommuner, er hvordan avløpsrørene byr på utfordringer i det som i dag er ekstremværsituasjoner, men som i større og større grad kommer til å bli normalsituasjonen i tiden som kommer – normalsituasjon i den forstand at man kan regne med at man får den typen nedbørsmengder mye, mye oftere enn det man har i dag. Da vil vi ha behov for større investeringer i ledningsnettet. I dag opplever enkelthusholdninger at kommunen kan ha dimensjonert rør på et nivå som er for lavt, sånn at man har lekkasjer fra disse rørene, og man opplever at disse lekkasjene rammer en og vil føre til økte forsikringspremier for den enkeltes husholdning gang på gang på gang, istedenfor at vi tar den nødvendige investeringen på samfunnsnivå. Dette er det behov for at miljøvernministeren går inn på bredere i en sånn klimatilpasningsmelding. Jeg tror også vi må se på finansieringsmodellene og avskrivningsreglene som i dag finnes for kommunal infrastruktur, for å se på hva vi kan gjøre for å få opp investeringen. For det er klart at 0,5–0,7 pst. i investeringsgrad og rehabiliteringsgrad, som er det vi har i dag, er altfor lite, og kommer til å bli for lite i årene som kommer.