Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-08:
Formålet med lovendringene er å sikre at de som blir norske statsborgere, skal beherske et minimum av norsk muntlig og ha grunnleggende kunnskaper om det norske samfunnet, heter det i proposisjonen. Det er et formål vi lett kan slutte oss til. Utfordringen er selvsagt å legge til rette for at formålet kan oppfylles. Det krever sitt både fra den enkelte innvandrer og fra det norske samfunnets side. Komiteen er generelt sett enig om målet – at de som søker norsk statsborgerskap, må ha basiskunnskaper i norsk og samfunnskunnskap. Så skiller vi lag på enkelte punkter om hvordan dette skal gjennomføres. Flertallet, herunder Senterpartiet, slutter seg til forslaget om at også personer mellom 55 og 67 år skal måtte dokumentere gjennomført opplæring for å få norsk statsborgerskap. Personer som søker statsborgerskap, skal ha minst sju års oppholdstid i landet. Jeg tror det vil være en stimulans for mange, særlig godt voksne kvinner, å ha krav på seg til å skaffe seg grunnleggende språkkunnskaper og kunnskap om det norske samfunn. Kommunene gis allerede i dag tilskudd for introduksjonsprogram for denne gruppen, og det er viktig at denne retten benyttes. Det vil lovendringen bidra til, og slik sett også bidra til bedre integrering. Vi har merket oss at enkelte høringsinstanser påpeker faren for at enkelte i realiteten ikke har mulighet til å oppnå de ferdigheter som det stilles krav om i statsborgerskapsloven. Det er bekymringer jeg også deler, og vi ber om at det blir tatt hensyn til, bl.a. gjennom at konsekvensene av lovendringene følges nøye. Departementet sier at kravene som stilles, må følges av rimelige unntaksbestemmelser. Dette må gis et innhold som gjør at gode intensjoner med lovendringene ikke resulterer i at mange ekskluderes fra å oppnå statsborgerskap. En annen problemstilling der det er litt ulike vurderinger i komiteen, er hvilke krav som skal stilles til prøven i samfunnskunnskap. I Senterpartiet mener vi at hovedsaken med samfunnskunnskapsprøven må være å dokumentere grunnleggende kunnskap om det norske samfunnet. Det trenger alle som ønsker å bli norske statsborgere. Om prøven avlegges skriftlig eller muntlig, eller om den avlegges på norsk eller på et annet språk, er ikke hovedsaken. Norskkunnskapene testes i norskprøven. Jeg vil understreke at intensjonen med prøven i samfunnskunnskap ikke er å teste deltakernes leseferdigheter eller språkkunnskaper. Flertallet forutsetter derfor at departementet sikrer en utforming av prøven i samfunnskunnskap som ivaretar dette. Så mener vi, sammen med Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre, at det i unntakstilfeller må være mulig å avlegge samfunnskunnskapstesten på et annet språk enn norsk. Departementet gir i proposisjonen signaler om at det er aktuelt å revidere samfunnskunnskapsprøven slik at den ikke stiller så strenge krav til språkkunnskaper. Gjennomføring av prøven på et annet språk enn norsk må i alle fall kunne gjøres inntil disse endringene er foretatt. Kristelig Folkeparti har fremmet et forslag om å gjøre statsborgerskapsseremonien obligatorisk for alle over 12 år. Når vi ikke har gått inn for dette forslaget, er det ikke fordi vi er uenig i målet om at flere skal delta i disse statsborgerskapsseremoniene. Seremonien er imidlertid ikke hovedsaken. Det er ønsket om å bli norsk statsborger og gjennomføringen av kunnskapstestene som åpner for dette, som er hovedsaken. Det må gjerne stimuleres til større deltakelse i statsborgerskapsseremoniene, men det bør skje gjennom positive incitamenter og en god ramme rundt markeringen, og ikke gjennom vedtak om tvang.