trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Abid Raja (Venstre), 2020-11-25:
Det å opprettholde og videreutvikle et mangfold av medier av høy kvalitet er et overordnet mediepolitisk mål, fordi mediemangfoldet er en forutsetning for ytringsfrihet og et velfungerende demokrati. I arbeidet med å sikre og utvikle det norske mediemangfoldet står Medietilsynet sentralt. Tilsynet har over en tid arbeidet med et nytt, ambisiøst prosjekt, Mediemangfoldsregnskapet. Hensikten er å kartlegge og jevnlig oppdatere status for tre viktige mediemangfoldsdimensjoner, nemlig avsender, innhold og bruk. Den første delrapporten ble presentert i februar 2020. Den neste kommer etter planen i desember i år og tar for seg bruksmangfoldet, mens den tredje delen av innholdsmangfoldet er ventet i 2021. Mediemangfoldsregnskapet er et viktig verktøy i arbeidet med å tilpasse mediepolitiske mål og virkemidler til aktuelle utfordringer. Hensikten er at vi tidlig skal kunne fange opp om det er behov for å sette inn konkrete tiltak. To av hovedfunnene i den første delrapporten var at Norge har et mangfold av redaktørstyrte medier, og vi har få geografiske blindsoner, alle steder, med mangelfull dekning av lokale og regionale forhold som har betydning for borgerne. Spørsmålet om det er behov for tilpasning av eksisterende tilskuddsordninger for mediene, eventuelt å etablere nye ordninger, mener vi er naturlig å behandle samlet i gjennomgangen av mediestøtten. Regjeringen har varslet i mediestøttemeldingen at den hvert år etter stortingsvalg vil komme med en slik gjennomgang, slik også forslaget om ny mediestøttelov legger opp til. En slik gjennomgang vil første gang bli framlagt i 2022, og deretter vil en lignende gjennomgang foretas hvert fjerde år framover. Her vil vi se mediepolitiske mål og virkemidler i lys av utviklingen i mediesektoren og komme med forslag til styringssignaler for mediestøtten for kommende fireårsperiode. I dette arbeidet vil vi naturligvis også innhente synspunkter fra mediene. Det må også sies at det selvfølgelig er utfordrende å lage verktøy uten å vite helt konkret hvilke oppgaver som venter. Covid-19-situasjonen illustrerer det. Både medier og en lang rekke andre virksomheter mistet sin omsetning, og i andre bransjer har mange måttet stenge ned. Regjeringen har gjort et omfattende arbeid med å lage kompensasjonsordninger for ulike bransjer, herunder også mediebransjen, og i perioder har departementet mitt og Medietilsynet nærmest hatt daglig kontakt med enkeltmedier og medieorganisasjoner. I vårt videre arbeid vil vi sikre at vi har et mangfold av medier av høy kvalitet. For å sikre at mediemangfoldet i Norge kan utvikle seg videre, vil departementet vurdere medieorganisasjonenes forslag til tiltak i lys av de utviklingstrekk som avdekkes bl.a. gjennom Mediemangfoldsregnskapet, øvrig rapportering om mediemarkedet og andre innspill fra bransjen.
Abid Raja (Venstre), 2020-11-25:
Vi lagde en mediepakke for nettopp å imøtese de utfordringene som mediebransjen sto i som følge av covid-19. Den hadde en romslighet på hele 300 mill. kr. Innretningen på den gjorde det også lettere å komme inn enn pakkene for resten av næringslivet. Jeg tror at for resten av næringslivet var det snakk om at man måtte ha 30 pst. omsetningsfall for å kunne delta i koronapakkene, men fordi det var så viktig for regjeringen å ta vare på mediemangfoldet og påse at demokratiet og ytringsfriheten kunne ivaretas, lagde vi en innretning på pakken for mediene som gjorde at de trengte et omsetningsfall på kun 15 pst. for å ta del i de midlene. Jeg mener det var en riktig pakke å lage. Og midlene i pakken har etter søknad blitt betalt ut i den perioden. Når det gjelder spørsmålet om skattefradrag på redaksjonelle kostnader, er det et av forslagene i verktøykassen. Hvis jeg får et oppfølgingsspørsmål om det, skal jeg gå dypere inn i den tematikken.
Abid Raja (Venstre), 2020-11-25:
Jeg er ikke enig i at det var en rigid ordning. Tvert imot vil jeg mene at det var en romslig ordning, og at det var en lavere terskelverdi for å komme inn under den ordningen enn det som gjaldt for resten av næringslivet. Resten av næringslivet måtte dokumentere et bortfall av 30 pst. av omsetningen, mens mediene måtte dokumentere et omsetningsfall på kun 15 pst. for å kunne ta del i den pakken. Jeg vil dermed si at det ikke var en rigid ordning. Vi er veldig opptatt av å bruke disse pengene på en fornuftig måte. Vi må ha en faktabasert tilnærming til de ulike politiske pakkene vi lager, ikke basert på rykter og myter. Den årlige vurderingen av medieøkonomien fra Medietilsynet kommer på fredag. Vi bør avvente hva som står der, men på det nåværende tidspunkt vil jeg vise til at denne regjeringen har gjort utrolig mye for bredden av mediene – alt fra momsfritak for digitale medier til tilskudd til lokale lyd- og bildemedier, økt produksjonstilskudd til mediene og omfordeling av 30 mill. kr til små lokalaviser. Denne regjeringen har gjort mye for mediene, og det skal vi gjøre i fortsettelsen også.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-11-25:
Eg vil starte med å vise til svaret frå dåverande klima- og miljøminister Ola Elvestuen på to liknande spørsmål frå mars 2018 frå den same stortingsrepresentanten og slå fast at situasjonen nok er den same no som då. Besøkssenter for natur skal formidle kunnskap av høg kvalitet om nasjonalparkar, villrein, våtmark, rovvilt, fugl og villaks til lokalbefolkninga og tilreisande. Barn og unge er spesielt prioriterte. Senteret har fått tilskot over budsjettet til Klima- og miljødepartementet. Som formidla i mars 2018 vart ordninga med doble grunntilskot endra heilt tilbake i 2013. Bakgrunnen var at det var liten samanheng mellom kva senter som fekk doble grunntilskot, og kor dyrt det var å drifte det aktuelle senteret – eller kor mange gjester dei hadde. Dette vart også peika på av energi- og miljøkomiteen i budsjettinnstillinga for 2013. Dobblet grunntilskot utgjorde i 2013 totalt 1,6 mill. kr for det aktuelle senteret, inflasjonsjustert ville det ha utgjort 1,86 mill. kr i år. Nordland nasjonalparksenter fekk i 2020 ikkje 1,86 mill. kr, men 1,91 mill. kr. Det vil seie at dei no får meir i fast støtte enn dei fekk i 2013 – og i dag ville fått med dobbelt grunntilskot. Til samanlikning får dei fleste andre nasjonalparksenter som ikkje får særskilte naturrettleiingsmidlar, faste midlar i form av eit grunntilskot på 1,06 mill. kr. Grunntilskotet er auka utover inflasjonsjustering samanlikna med 2013 for å styrkje sentera som kunnskapsformidlarar. Dei enkelte sentera kan i tillegg søkje på prosjektmidlar, f.eks. for å fornye utstillingar. Nordland nasjonalparksenter fekk i år prosjektmidlar på ca. 1,85 mill. kr. Samla sett har Nordland nasjonalparksenter dei tre siste åra fått over 10 mill. kr i ulike tilskot over Klima- og miljødepartementets budsjett, bl.a. store bidrag til ei ny utstilling. Eg meiner difor at Nordland nasjonalparksenter har gode økonomiske rammevilkår. Prosjektmidlar har til formål å dekkje behov som ikkje er faste behov. Eg meiner det er viktig å ha moglegheita til også å gje slik støtte sjølv om det betyr at ein må skrive ein god søknad, f.eks. fordi det går nokre år mellom kvar gong ei utstilling bør fornyast på eit senter. Prosjektmidlar krev søknad – absolutt – men det er ein villa politikk. Det trur eg representanten eigentleg bør vere einig i.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-11-25:
For det første baserer det originale spørsmålet og oppfølgingsspørsmålet seg på ein premiss om at fordi ein ikkje får dobbelt grunntilskot, så får ein mindre pengar. Det stemmer rett og slett ikkje. Som eg gjorde greie for i svaret mitt, er det slik at om ein hadde heldt fram med doble grunntilskot og berre inflasjonsjustert det dette senteret fekk tilbake i 2013 og fram til i dag, ville dei fått mindre pengar enn dei faktisk får. Dei får meir, dei får ikkje mindre. Og det er gode grunnar til det. Det er fordi dette nasjonalparksenteret, på same måte som andre senter, gjer ein veldig viktig jobb. Det er heller ikkje unikt for Nordland nasjonalparksenter at dei har eit ansvar for fleire nasjonalparkar. Det er det fleire av sentera som har, og det trur eg er klokt, for vi har mange nasjonalparkar, og det er kjempebra. Fleire av dei er oppretta under denne regjeringa, og eg håper at vi skal opprette fleire verneområde i framtida. Det er som regel ikkje eit håp som vert delt av Senterpartiet, er mi erfaring, men det går jo an å snu.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-11-25:
Nei, eg vil snarare seie tvert imot, for som eg sa, får Nordland nasjonalparksenter 1,91 mill. kr i grunntilskot, medan dei fleste andre nasjonalparksenter får mindre enn det, nemleg 1,06 mill. kr i grunntilskot. Så at dette senteret vert særleg straffa, er vanskeleg å sjå. Situasjonen er snarare den motsette. Så deler eg representanten sitt engasjement for at vi ikkje skal ha for mykje unødvendig byråkrati. Det er eg heilt einig i, også når det gjeld verksemda til nasjonalparksentera. Men eg meiner samtidig at når ein har sett av midlar som er meinte å vere ekstra midlar til desse sentera, og som dei kan søkje om etter behov, f.eks. når dei skal få opp ei ny og viktig utstilling, noko ein ikkje gjer kvart år, må ein kunne dokumentere behovet i konkurranse med andre senter. Det er mogleg det kan oppfattast som byråkratisk, men tilbakemeldingane vi får frå nasjonalparksentera, er at dei lever godt med dagens ordningar. Dei skriv gode søknader og får også tilslag på mykje midlar, og det gjer også Nasjonalparksenter Nordland.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2020-02-11:
Vi lever ikke bare i en klimakrise, men også i en naturkrise. På vegne av representantene Else-May Norderhus, Åsmund Aukrust og meg selv har jeg gleden av å legge fram et forslag om oppnevnelse av et offentlig naturrisikoutvalg. På vegne av representantene av representantene Elsa-May Norderhus, Runar Sjåstad, Ruth Grung og Dag Terje Andersen har jeg også gleden av å legge fram et forslag om en ny bestemmelse i naturmangfoldloven § 18 om bestandsmål for rovvilt.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2020-02-11:
På vegne av representanten Morten Ørsal Johansen og meg selv har jeg gleden av å framsette et representantforslag om å utvide områdeadgangen i det kvoteregulerte kongekrabbefisket.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-02-11:
På vegne av stortingsrepresentantene Freddy André Øvstegård, Petter Eide og meg sjøl vil jeg sette fram forslag om å sikre barn som har vært utsatt for svikt fra det offentlige, tilgang på erstatninger uavhengig av hvilken kommune de bor i.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2020-02-11:
Jeg vil aller først få lov til å takke komiteen for samarbeidet i saken. Det har vært en lang og strevsom prosess og noe uryddighet rundt behandlingen av denne saken, men komiteen har heldigvis vært raus med saksordføreren, som har prøvd å håndtere saken på en best mulig måte. Grunnen til at dette har vært en omstendelig og vanskelig sak, er at den handler om enkeltmennesker som har mistet næringsgrunnlaget sitt, som har mistet framtida si, som har vært langt nede, og som har ventet på å få en kompensasjon som gjør at livet deres kan gå videre. Vi har til slutt klart, gjennom samarbeid med regjeringen, å komme fram til en kompensasjonsordning som er meget god, som er anstendig, og som vil gi pelsdyrbøndene mulighet til å gå videre, slik jeg nevnte. Å legge ned en lønnsom næring er ikke noe Fremskrittspartiet har gått med på med lett hjerte. Det er en stor menneskelig belastning å bli fratatt næringsgrunnlaget og miste muligheten til å videreføre driften til neste generasjon. Det som har vært viktig for oss, har vært å forhandle fram en løsning som sikrer bøndene en god og anstendig kompensasjon, og som gir dem forutsigbarhet i den utrolig vanskelige situasjonen og prosessen de er i. Dette sikrer vi nå. Totaliteten vi har fått fram i enighet med regjeringen, er en god ordning, og jeg tror – nei, jeg er helt sikker på – at den er bedre enn den løsningen som lå i Innst. 141 S for 2019–2020. Grunnen til det er at likheten mellom forslagene er stor, men den største forskjellen som det er verdt å merke seg, er det som går på tid. Vi har klart å få til en enighet og en konkretisering som gjør at dette kan iverksettes meget raskt – og det har vært viktig for oss. Det er også grunn til – selv om mange kanskje mener det ikke er på sin plass – å gi honnør til de andre opposisjonspartiene, som har vært med på å presse fram en så god løsning. Det er ingen tvil om at det har hjulpet. Men det jeg er aller, aller mest takknemlig for, er den samarbeidsviljen som regjeringen og statsråden har vist i denne saken. Selv om det har vært tungt og slitsomt, har det vært en fornøyelse å samarbeide med regjeringen og regjeringspartiene i saken. Som jeg sa, dreier dette seg om hensynet til enkeltmennesker, og det som har opptatt Fremskrittspartiet mest i saken, har vært å sørge for at de pelsdyrbøndene som har lagt ned, som driver og legger ned, og som blir nødt til å legge ned, skal få en ordning som gjør at de kan gå videre. Det får de med denne ordningen, som sagt, og det er jeg utrolig glad for. Det har vært viktig for Fremskrittspartiet, og ikke minst for regjeringen, å få til en sånn ordning. Jeg håper at pelsdyrbøndene nå kan starte opp på nytt. De som ønsker å drive videre ut perioden, gjør det, men de som skal starte opp på nytt – starte livet på nytt – håper jeg blir fornøyd og kan gjøre nettopp det, at de kan reise hjem til sin familie og si: Nå går livet videre. Med det vil jeg fremme de forslagene som Fremskrittspartiet, sammen med regjeringspartiene, har lagt fram i denne saken. Jeg håper det blir en god og anstendig debatt.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2020-02-11:
Jeg ønsker bare å knytte en liten kommentar til representanten Knag Fylkesnes fra SV når det gjelder det med ekspropriasjon og ekspropriasjonsprinsipper. Som det er blitt sagt tidligere her, er grunnen til at vi har gått inn på det, at vi nå har kommet opp i en størrelsesorden som gjør at det var nødvendig, og at det vil bli den mest rettferdige måten å gjøre det på. Når vi bruker ekspropriasjonsrettslige føringer og prinsipper for hvordan dette skal gjøres, er det fordi det er en veldig enkel og grei måte å gjøre det på. Her ligger det klare og etablerte føringer for hvordan en taksering og verdivurdering skal skje, istedenfor at vi skal sitte og lage nye føringer for dette. Grunnen til at vi har gjort det, er at det er enkelt, og at det ligger klare føringer for det. Så sa jeg at jeg håpet dette ville bli en anstendig debatt, og det har jeg faktisk inntrykk av at det så langt har vært. Men jeg må bare få kommentere en liten ting som jeg egentlig ikke synes hører hjemme i denne debatten. Det gjelder representanten Myrseth, som sa at Fremskrittspartiet ikke evner å sitte i regjering lenger. Vi satt i regjering i seks år og fikk store gjennomslag i den regjeringen. Vi hadde et godt forhold og et godt samarbeid med samtlige partier som satt i regjering, og vi hadde også et godt forhold til opposisjonspartiene. Vi gikk ut av regjering på grunn av én sak, som var uforenlig med det Fremskrittspartiet står for. Vi måtte sette ned foten til slutt, og da var det måten å gjøre det på. Men vi klarte å gjøre en forandring mens vi satt i regjering, i motsetning til Arbeiderpartiet, som kun sitter og administrerer.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2020-02-11:
Dette har blitt en meget spesiell dag. For pelsdyrbøndene har det heldigvis blitt en god dag, og jeg har lyst til å gi pelsdyrbøndene og Pelsdyralslaget all honnør. De har stått på hver dag siden 13. juni 2019 imot et forslag fra regjeringen som var totalt uakseptabelt med tanke på et anstendig oppgjør for det forbudet som Stortinget innførte. Vi kunne allerede i juni i fjor ha avklart prinsippene som ligger i forslagene som er fremmet nå på morgenen, for Arbeiderpartiet fremmet – og fikk støtte fra Senterpartiet for – et forslag som omhandler akkurat det samme, i juni i fjor. Vi kunne allerede da i Stortinget ha avklart at erstatningsordningen skulle baseres på ekspropriasjonsrettslige prinsipper. Man kunne hatt en regjering som hadde utarbeidet en forskrift basert på det. Man kunne – i anstendighetens navn – ha håndtert en yrkesgruppe og en næringsgruppe på en ordentlig måte. Det skjedde ikke. Det har gått trekvart år med frustrasjon, fortvilelse og irritasjon, der mennesker, næringsutøvere, har blottlagt sin egen økonomi i håp om at de skulle få – skal vi si – gehør i et politisk flertall for et anstendig oppgjør. Heldigvis har de lyktes med det, og det er jeg glad for. Men jeg vil jo mene at prosessen fram til dagen i dag har vært uverdig, spesielt for dem som er i næringen, og som hver dag helt sikkert har kjent på frustrasjonen og fortvilelsen. Men nå skal jeg la det ligge. Jeg håper at de fire forslagene som er lagt fram i dag, innebærer at regjeringen til punkt og prikke kommer til å følge dette opp og kompensere dem som også – det er vel én eller kanskje to – har begynt med oppgjøret, slik at de også får oppgjør i tråd med dette, og at vi nå ikke igjen må oppleve at denne næringen utsettes for et politisk spill om hva som skal ligge i disse fire forslagene. Her er det nå kun snakk om full erstatning, slik jeg leser det, og slik jeg hører også saksordføreren framlegge det. Det er vi glade for. Jeg skal ikke dra debatten mye lenger nå, men jeg sier at for ettertiden bør vi tenke igjennom at denne typen uverdige prosesser bør Stortinget unngå. Vi bør sørge for at oppgjør skjer på en anstendig og god måte. Her er det for mange som over tid har lidd, og som har møtt fortvilelsen. Nå håper jeg virkelig at landbruksministeren i løpet av dagen og debatten kommer til å avklare alle detaljene i dette, hvordan det nå skal jobbes med å gjennomføre disse fire forslagene, og hvordan en skal kunne gi full erstatning – noe som har vært utgangspunktet for et veldig klart mindretall hele veien gjennom Stortingets behandling av lovforbudet mot pelsdyrhold. Jeg er veldig glad for at vi har endt opp med at det prinsippet som Arbeiderpartiet fremmet i juni i fjor, nå faktisk blir vedtatt.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2020-02-11:
Landbruksministeren har ved flere anledninger understreket hvor krevende denne saken har vært for ulike parter. Jeg har lyst til å si tilbake at denne saken har vært krevende for kun én part, og det er dem som er direkte rammet av forbudet, og som veldig tydelig har blitt tilsidesatt når det gjelder en anstendig erstatningsordning. Men mener statsråden nå – sett i lys av trekvart års historie, frustrasjon og fortvilelse for de mange pelsdyrbøndene som er rammet – med bakgrunn i det hun nå vet, det hun nå har vært med på å gjøre, at det var grunnlag for å gjøre ting annerledes den 13. juni 2019? Ville det allerede da vært klokt og riktig – som Arbeiderpartiet og Senterpartiet foreslo – å basere dette oppgjøret på erstatning etter ekspropriasjonsrettslige prinsipper?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2020-02-11:
Med tanke på den siste overbevisningen er hun vel da også overbevist om at det hadde vært både riktig og klokt å stemme for det som Arbeiderpartiet og Senterpartiet foreslo den 13. juni 2019, så hadde en unngått all denne frustrasjonen, fortvilelsen og ikke minst usikkerheten som har vært i tilknytning til det. En hadde ikke minst spart seg for mye arbeid. Så jeg tolker det dit hen. Det er også noen andre som blir berørt: fôrkjøkken. Er det noen tanker om omstillingsmidler til dem i det som landbruksministeren nå tenker? Andre har sagt at det er ganske krevende å omstille seg fra pelsdyrhold til annen type dyrehold, f.eks., og at en trenger fleksible ordninger. Er det noe som landbruksministeren vil sørge for kommer til å få oppmerksomhet og eventuelt vil støtte hvis det skulle være behov for det i fortsettelsen av denne saken?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2020-02-11:
Jeg tolker da statsråden dit hen at hun vil bidra positivt med tanke på den situasjonen som de ulike aktørene kommer i. Det siste spørsmålet går på at det ikke er endelig utformet, det som blir vedtatt i Stortinget. Det er fremdeles prinsipper som må slås fast og utarbeides og tydeliggjøres. Vil landbruksministeren nå sørge for at hun både har en dialog med og hører næringen når det gjelder fastsettelsen av de siste prinsippene for å få på plass en anstendig og god erstatningsordning?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2020-02-11:
Jeg håper at denne debatten er avslutningen på alle spørsmål knyttet til oppgjøret til pelsdyrbøndene og erstatningen de skal ha. Jeg håper nå at vi unngår videre prosesser, diskusjoner og uklarheter knyttet til det som har vært en helt uholdbar situasjon. Representanten Tetzschner er den som har sagt det kanskje mest riktige i dag. Han sa at Stortingets vilje allerede 13. juni i fjor var det som nå blir vedtatt. Det som bare er så synd, er at stortingsflertallet overhodet ikke evnet å gjøre noe med det på trekvart år – det er det som er synd. Når jeg hører saksordføreren, Ørsal Johansen, argumentere for ekspropriasjonsrettslige prinsipper, blir selv jeg varm i hjertet, for det var jo det vi argumenterte for for trekvart år siden. Men da ble vi altså stemt ned i stortingssalen av representanten Ørsal Johansen, av Kristelig Folkepartis, Venstres, Høyres og Fremskrittspartiets representanter. Det er situasjonen. Så har det vært trekvart år med uavklarte forhold. At enkelte representanter også nå i denne debatten – representanten Ebbesen, representanten Gimse, representanten Skjelstad – forsøker å så tvil om hva som har vært Arbeiderpartiets og for så vidt Senterpartiets inngang til denne saken fra dag én, faller på sin egen urimelighet. Det burde ikke vært denne talerstol verdig overhodet å bruke den typen utsagn. Se dere selv i speilet og se hva dere gjorde den 13. juni 2019. Glem aldri den smerte dette har påført veldig mange mennesker i trekvart år – før det nå er avklart. Som sagt håper jeg dette er tiden da spørsmål er ferdig stilt, og at oppgjøret faktisk kan skje.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-02-11:
Det vedtaket som Stortinget kjem til å gjera i dag, seier jo ikkje alt. Det er rom – det skal gjennomførast i praksis. Då er utgangspunktet mitt: Kva for tilnærming vil statsråden ha til dette arbeidet som skal gjerast? Er det det som me har opplevd til no – ei regjering som prøver å stikka frå rekninga i størst mogleg grad? Eller vil statsråden leggja seg på den linja som saksordføraren tok til orde for, nemleg at målet er å finna ei ordning som gjer at bøndene vert økonomisk skadelause?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-02-11:
Ein av dei tinga som er viktige no når det begynner å verta ei stund sidan forbodet vart vedteke – sjølv om ein gjerne kan snakka om 2025, er jo realiteten at det er eit problem for mange å fortsetja så lenge, og mange har òg slutta av – er å få erstatning raskt. Eg har eigentleg to spørsmål knytte til det. Det eine gjeld dei som no er i gang med ein prosess etter den gjeldande forskrifta. Eg vil berre ha bekrefta at dei no skal få moglegheit til å verta vurderte etter det nye regelverket. Det andre er: Kor tidleg kan det verta føreteke utbetalingar som følgje av denne nye forskrifta som skal på plass?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-02-11:
Eg må seia at eg synest denne debatten for så vidt har vore ei fin avslutning på ei sak som ikkje har vore fin; det har vore ei grufull sak, ei meiningslaus sak. Men eg vil rosa dei som har stått på i denne saka, som ikkje har gjeve seg, som har teke den belastninga som det er å visa fram familieforhold, rekneskapsbøker, sjukdomsforhold osv. Det har bidratt til at dette har vorte ei stor, politisk sak. Når det gjeld representanten Ørsal Johansens behov for å fortelja om Framstegspartiets evne til å sitja i regjering eller ikkje, skal ikkje eg gå inn på det, men det er ingen tvil om at den kampen som har vore rundt pelsdyrerstatninga, har bidratt til å svekkja regjeringa Solberg betydeleg, og det vert min spekulasjon når eg meiner at det har bidratt til den endringa i samansetning av regjeringa som me har sett. Men det som me har sett, er jo politikk på sitt verste. Det har vore løfte, det har vore pressekonferansar med løfte som ikkje har vorte følgde opp. Eg synest tonen er ein annan no, og eg forventar veldig tydeleg at regjeringa følgjer opp dette, høyrer kva Stortinget seier, og ser på det vedtaket som me gjer. Debatten har vore verdig og fin. Det er riktignok nokon som har gjort seg veldig små, ved f.eks. å synest det har vore verdt å bruka tid her på å snakka om kva som er best av regjeringspartia og Framstegspartiets forslag eller Senterpartiet og Arbeidarpartiets forslag. Dersom dei har lyst til å gjera seg så små, må dei gjera seg så små – dei er så små at ein kunne fått plass til fleire av dei i eit pelsdyrbur. Det tenkjer eg at denne debatten ikkje fortener, for dette handlar om hardt arbeidande folk. Eg håpar det er siste gongen me har denne debatten i denne salen. Eg håpar det er siste gongen me har rundar i Stortinget om næringsforbod. Eg håpar mange har lært mykje av denne saka. Og så ser eg fram til at me skal få gjort eit vedtak i dag, at det skal følgjast opp i tråd med det som er Stortingets intensjon, og at ein om nokre år vil kikka seg tilbake og seia at det ikkje var jussen som sigra; det var ærekjensla og moralen som sigra, og som gjorde at me fekk eit politisk fleirtalsvedtak.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2020-02-11:
Eg må først berre gi regjeringspartia honnør for at dei har strekt seg langt. Dette er eit viktig steg i retning av å få eit skikkeleg oppgjer for dei som no blir ramma av forbodet. Forslaga som regjeringspartia pluss Framstegspartiet har lagt fram i dag, støttar vi substansen i – og vi har skjønt det slik at dei har blitt til i løpet av natta eller kvelden eller noko slikt, like før behandlinga her. Det vi stussar over, er omgrepsbruken: «ekspropriasjonsrettslige regler». Det betyr at ein peiker på lova om oreigning av fast eigedom, som er den lova som behandlar ekspropriasjon i dag – at ein gir til kjenne at det er innanfor denne lova dette skal bli behandla. Der er det eit stort handlingsrom og eit stort rom for uklarleik, så vi veit enno ikkje korleis dette landar til slutt. Men meiner statsråden at vi frå no av skal behandle dette som ei fortsetjing av ekspropriasjonsrettslege lover og reglar?
André N. Skjelstad (Venstre), 2020-02-11:
Venstre er fornøyd med gjennomslaget vi fikk for å avvikle pelsdyrnæringen innen 2025 i forhandlingene om regjeringsplattformen med de andre regjeringspartiene på både Jeløya og Granavollen. Selv om Venstre er for en styrt avvikling av næringen, har vi selvsagt sympati med alle parter som er berørte av vedtaket. Vi har stor forståelse for at omstilling er en vanskelig situasjon, og derfor har vi hele tiden vært opptatt av at pelsdyrnæringen skal få en skikkelig kompensasjon som følge av vedtaket. Venstre er opptatt av ansvaret vi har som politikere, ved å ta godt vare på de menneskene som berøres av politikken vi vedtar på Stortinget. Vi mener at pelsdyrbøndene og ikke minst deres familier fortjener en anstendig og rettferdig kompensasjon for å ha omstilt seg. Vi har sagt veldig tydelig at pelsdyrprodusentene skal få en individuell behandling. Ingen pelsdyrgårder er like. Når vi avvikler en lovlig næring, skal vi også gi en raus kompensasjon. Derfor er vi glade for at vi har et flertall bestående av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet som i dag tar ansvar og gir pelsdyrbøndene en kompensasjon basert på landbrukstaksering, slik som Pelsdyralslaget har ønsket, og at kompensasjonen gis som om det dreier seg om et ekspropriasjonsartet inngrep, og sikrer pelsdyrbønder en god mulighet for å omstille seg, slik at de kan drive i annen næring. I tillegg til kompensasjon som følge av landbrukstakst får pelsdyrbøndene midler til riving og opprydding på gårdene. De som har nådd en alder som gjør det vanskelig å omstille seg, får en tidligpensjon og gis anledning til å fortsette annen drift på gården inntil en viss sum selv om man mottar kompensasjon. Dette mener vi er raust, men det er også helt rett. Forslaget Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti fremmer, sikrer pelsdyrbøndene en god kompensasjon uten en ytterligere trenering av prosessen med å avvikle næringen. Vi i Venstre er opptatt av forutsigbarhet i prosessen rundt avvikling av pelsdyrnæringen. Det siste næringen trenger, er ytterligere usikkerhet rundt kompensasjon og tidshorisont. De som har søkt om kompensasjon, har fått saken stilt i bero inntil en ny modell for kompensasjonsordningen er på plass. Forslaget som fremmes av Senterpartiet og Arbeiderpartiet i dag, mener vi derimot er uansvarlig og fremmer en uforutsigbarhet for bransjen. Jeg noterer meg at i hvert fall Senterpartiet har tenkt å stille seg sekundært bak forslagene som fremmes av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, og da kan det hende at det borger for en bred enighet. Det er gledelig. Ordningen til Senterpartiet og Arbeiderpartiet gir ikke en høyere kompensasjon. Det eneste forslaget bidrar med, er en trenering av selve prosessen, en trenering som vil gi ytterligere usikkerhet og uforutsigbarhet. Pelsdyrnæringen, som er godt i gang med avvikling og omstilling allerede, tjener på ingen måte på den håndteringen Arbeiderpartiet og Senterpartiet legger opp til i denne saken.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-02-11:
Pelsdyrsaken har vært krevende i lang tid. Den har vært krevende for pelsdyrbøndene, som er nødt til å avvikle virksomheten, og den har vært krevende for dem som er rundt næringen. Avviklingen av pelsdyrnæringen lå i Jeløya-plattformen fra 2018 og ble videreført i Granavolden-plattformen fra 2019. Det er også et flertall i opposisjonen i denne sal for å forby pelsdyrhold. Den fastsatte kompensasjonsordningen etter avvikling av pelsdyrhold er blitt endret flere ganger sammenliknet med det som ble foreslått da forslaget til lov om forbud mot hold av pelsdyr ble sendt på høring i november 2018. Komponentene var da avviklingsperiode fram til 2025, en økonomisk kompensasjon og omstillingsmidler. Endringene ble gjort både i lovbehandlingen i juni 2019 og under forskriftsbehandlingen høsten 2019, der en også la inn opprydding, omstilling og pensjon i dette. Ved behandlingen av lovforbudet var Stortinget også klar på at de ønsket at regjeringen skulle følge kompensasjonsordningen tett og justere den dersom det ble urimelige utslag av kompensasjonsutmålingen i enkelttilfeller. Det har jeg hele veien vært tydelig på at jeg ville gjøre. Foreløpig har det kommet inn en håndfull søknader om kompensasjon. Det er slik sett for tidlig å ha et bilde av om det har vært urimelige utslag til nå, for det er få som har søkt. Nå har regjeringspartiene og Fremskrittspartiet på Stortinget blitt enige om en annen ordning enn den som gjelder i dag. Flertallet ønsker at regjeringen utarbeider en ordning som er basert på verdivurdering av hvert enkelt pelsdyranlegg ut fra ekspropriasjonsrettslige prinsipper. Dette vil jeg følge opp. De andre elementene i kompensasjonsordningen og midler til omstilling ligger fast. Samtidig må jeg si at Grunnloven ikke medfører at utmåling må skje basert på ekspropriasjonsrettslige prinsipper, for det skjer jo, som SVs representant sa, ingen ekspropriasjon. Det som skjer, er at en bestemt type virksomhet blir forbudt, slik at hold av pelsdyr blir forbudt på eiendommer der det har vært pelsdyrhold – og for så vidt også på alle andre eiendommer i Norge. Jeg vil sette full fart i arbeidet med å endre forskriften så raskt som mulig for å gjennomføre det som Stortinget ber om. De nødvendige forskriftsendringene må også ut på høring, men mitt siktemål er at en ny forskrift skal være vedtatt før sommeren. Pelsdyrbøndene har behov for forutsigbarhet. Det synes å være stor tilslutning til kompensasjon etter ekspropriasjonsrettslige prinsipper. Jeg håper derfor at saken kan landes i Stortinget i dag, for det er flere pelsdyrbønder som har en krevende økonomisk situasjon, og som vil trenge en så rask avklaring som mulig. Derfor er det viktig for meg at vi får et vedtak som gjør at vi klarer å imøtekomme de pelsdyrbøndene også.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-02-11:
Jeg har først lyst til å kommentere det som går på vanskeligheter: Jeg er den første til å si at det er pelsdyrbøndene og de rundt dem som har opplevd dette som vanskelig. Det har jeg heller aldri bortforklart. Når det gjelder hva som skulle vært gjort først og sist, har jeg forholdt meg til at det var vedtatt en kompensasjonsordning for kompensasjon og tid. Så har det vært viktig for meg hele veien å være villig til å endre, for det å legge ned en næring har vært en ny situasjon – for både regjering og næring. Jeg har vært villig til å endre, jeg har ikke satt min ære i å stå fast på noe, fordi jeg ville at det skulle bli best mulig. Vi har i dag kommet til en endring som jeg er overbevist om kan gi en ordning som er god for pelsdyrbøndene – og det er jeg takknemlig for.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-02-11:
I denne avtalen ligger det ingenting om fôrkjøkken for pelsdyr, men det finnes ordninger en kan jobbe for i andre ordningssystemer, når det gjelder fôrkjøkken. Det er også viktig å si at det er situasjoner hvor andre næringer må omstille seg fordi en næring ikke finnes lenger. Når det gjelder omstilling, har jeg også lyst til å si: Ja, det er pelsdyrbønder som opplever at det ikke er mulighet for omstilling. Jeg mener at vi skal være fleksible når det gjelder det, men vi skal bruke virkemiddelapparatet så godt som mulig for å få til ordninger som sikrer omstilling på best mulig måte.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-02-11:
Punkt 1: Det første vi må gjøre, er, som jeg sa fra talerstolen, å legge til rette for å få på plass forskriften for dette. Så må man legge fram prinsippene for taksering. Og så må man få gjort det på faglig godt grunnlag – lik taksering for hvert enkelt bruk. Det er utgangspunktet. Jeg skal være i dialog med Stortinget – for det er viktig for meg, det er dem vi har en avtale med – og sikre at vi klarer å få til en ordning som også pelsdyrbøndene kan være fornøyd med.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-02-11:
Jeg kommer til å følge opp de fire punktene som ligger i forslaget her. Det er å få en ny forskrift på plass. Det er å få et takseringsgrunnlag på plass som er faglig fundamentert. Man må ha et takseringsfirma eller personer som har kunnskap og erfaring til å kunne gjøre det på rett grunnlag. Så må man ta takseringen ut fra de prinsippene som man legger til grunn nå. Jeg satser alt på å gjøre dette på en slik måte at også pelsdyrbøndene opplever at de blir imøtekommet.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-02-11:
Ja, når vi legger ned og legger et nytt vedtak til grunn for avvikling av pelsdyrnæringen, ligger jo loven der i utgangspunktet. Vi skal gjøre en ny forskriftsendring, og vi lager det på andre prinsipper. Så ja, de som allerede har fått utbetaling – de er jo ikke mange, jeg sa fra talerstolen at det er en håndfull – vil selvfølgelig også få det på det grunnlaget som nå er vedtatt. Samtidig vil jeg gjøre det jeg kan for at en skal komme til en ordning som gjør at vi kan få utbetalt det så fort som mulig, fordi jeg vet at veldig mange pelsdyrbønder sliter med likviditeten og har det krevende. Ikke minst er det krevende fordi det har hengt over dem at det skal bli et forbud, og det gjør at omstendighetene rundt deres drift har blitt vanskeligere. Så jeg skal gjøre det jeg kan for å få det tidligst mulig, men akkurat dato kan jeg ikke stå og love nå. Men jeg skal gjøre det jeg kan for å få det raskest mulig.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2020-02-11:
Hvis man går til den første ordningen, den som egentlig var med sjablonger for tispetillegg og bokført verdi: Hvis man bare skulle økt summen der, hadde skjevheten blitt større og større fordi sjablongene ble større og større. Da så vi at det kunne bli veldig skjevt for mange. Derfor skulle en få dette til å bli mer fordelt. Da så regjeringen at det var lurt å skule til – eller å gjøre sånn som vi nå sier – å bruke ekspropriasjonsrettslige prinsipper til verditakstsettingen nettopp fordi det ikke må komme skjevt ut. Det må være en fordeling som kan treffe bedre for hvert enkelt gårdsbruk. Det betyr at hvert enkelt gårdsbruk nå blir taksert ut fra en verditakst bygd på ekspropriasjonsrettslige prinsipper. Det tror vi pelsdyrbøndene synes er en god måte å gjøre det på, og det blir en mer fordelt ordning av det.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-02-11:
I Stortinget har vi stor innflytelse på hvordan folks liv blir, hvordan tryggheten til familier er, og vi avgjør hvordan framtiden til mange enkeltpersoner blir i årene som kommer. I likhet med Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti har Arbeiderpartiet gått inn for den styrte avviklingen, men for oss var det helt fra begynnelsen av, da vi begynte å behandle denne saken, avgjørende viktig at vi som folkevalgte forsto at det var folks liv som kom til å bli påvirket av det vedtaket som ble gjort. Dette er personer som har jobbet et langt liv, som har satt opp anlegg og forsøkt så godt de kan å bidra med sin arbeidsinnsats. Selv om man kan være enig eller uenig i vedtaket om avvikling, som Arbeiderpartiet er for, har vi et ekstra ansvar, slik vi ser det, for å behandle folk på en skikkelig måte. Jeg må si at det har overrasket meg at andre partier som også har vært på linje med oss i hovedsaken, har oversett de konsekvenser det i stor grad vil få for folk. For det er ikke noen motsetning mellom – skal vi si – det å gå inn for et sånt forslag og å ta ekstra ansvar og forstå alvoret i saken. Derfor er dette en dag for ettertanke – for hvis man går til referatene og ser på det som ble sagt under debatten i vår, vil man enkelt finne at Arbeiderpartiets synspunkt om at dette var et ekspropriasjonsartet inngrep, ble forsøkt avfeid i ganske kraftige ordelag av de samme partier som i dag sier at dette er en veldig fornuftig ordning. Det er en dag for ettertanke fordi det er et historisk vedtak. Det ble veldig klart da høringen på Stortinget ble gjennomført. For det finnes ingen parallell til det vedtaket som er gjort. Det gjorde at vi i Arbeiderpartiet også skjønte at dette må tas på ekstra, prinsipielt alvor. Det er en dag for ettertanke, for hvordan ville saken sett ut hvis noen av de sterkeste kapitalkreftene i Norge fikk sine eiendommer gjort verdiløse? De ville fra dag én krevd én ting, og én ting alene: full erstatning. Og jeg må si det har overrasket meg hele tiden at representanter fra Høyre, som kaller seg et næringsparti, ikke så det prinsippet, for det er sånn at vi skal gjøre mot andre det vi vil at de skal gjøre mot oss.
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-02-11:
Dette er på mange måter en gledens dag, jeg tror jeg kan tørre å si det. Det er fortsatt sånn at det å avvikle pelsdyrnæringen ikke er Høyres politikk, men situasjonen er blitt sånn, og da må vi gjøre det beste ut av det. Som gårdbruker selv vet jeg noe om tilknytningen til og stoltheten som er knyttet opp mot det å drive et gårdsbruk. Vi legger vår ære i å forvalte gård og grunn på en god måte og overlate det til neste generasjon bedre enn det var da vi selv tok over. Så når denne rekken brytes uten at man har valgt det selv, oppleves det som en krise. Jeg vil takke pelsdyrnæringen for innspill og for måten de har klart å samarbeide på. Jeg vet at dette har vært en veldig tøff tid med stor usikkerhet. Det har vært utfordrende for dem som næringsaktører og også for familiene. Jeg har møtt og fått innspill fra mange i denne saken og vil spesielt trekke fram noen personer. Det er Øystein Storholm, fra Oppdal, Martin Ishoel, også fra Oppdal, Bjørnar Berg, fra Byneset, Knut Selbekk og Ole Ysland, fra Agdenes, og Lars Ole Bjørnbet, fra Orkdal. Fra første møte jeg hadde med disse for ett års tid siden, på Oppdal, og fram til i dag, har de stått på, og de har spilt oss politikere gode. For oss har det vært viktig nå å finne en løsning, og det har vært viktig for oss i Høyre å få satt strek. Mange pelsdyrbønder jeg har snakket med, har nå et ønske om å få gå videre. Det hadde vært uforsvarlig å dra dette lenger ut. Det har vært viktig for oss å få på plass en ordning som gir forutsigbarhet, i stedet for at man skal gå i gang med nye utredninger og legge opp til en ny stortingsbehandling, slik Arbeiderpartiet og Senterpartiets forslag hadde ført til. Det kunne tatt år. Vi er samtidig glad for at vi nå får et solid flertall, og at Arbeiderpartiet og Senterpartiet også stiller seg bak forslagene. Jeg håper at vi bidrar til håp for dem som må avvikle næringen sin, at de kan gå videre, og at de nå ser lys i tunellen.
Michael Tetzschner (Høyre), 2020-02-11:
Jeg slutter meg til de talere som har uttrykt tilfredshet med resultatet. Samtidig må vi konstatere at det vi er blitt enige om i dag, og som statsråden så kraftfullt vil gjennomføre, var det man ved å lytte til Stortinget 13. juni 2019 forsto også var Stortingets mening. Jeg må også si at særlig for det største av regjeringspartiene har det sittet langt inne å avvikle en lovlig næring som inntil nylig fikk klarsignal om å fortsette. Derfor var det for oss også viktig i hvert fall å sørge for at det ble gitt anstendige oppgjør som følge av politikkens lunefullhet, for å si det sånn. Jeg må imidlertid si at det er noen kjennetegn ved denne saken som man kan gjenkjenne fra andre saker, og som gjør at jeg ikke er sikker på om dette er et engangstilfelle. Dette er et dårlig vedtak, men det er altså en varslet ulykke. Jeg vil si at vi i mange saker ser at det ikke er den forståelsen for næringsvirksomhet i landet vårt som vi burde ha i de styrende organer. Man er for lite interessert i hvordan virkningen av vedtak i denne sal eller i forvaltningen under regjeringens ansvar tar seg ut fra gateplan eller på det enkelte verk og gårdsbruk. Jeg må likevel si at noe av årsaken til dette er at disse politiske avtalene, som selvfølgelig er politiske håndverk, ofte mangler den utredning som ligger til grunn for de sakene som Stortinget behandler og treffer beslutning i. Det vi må være klar over, er at i disse avtalene – dette var jo Jeløya-avtalen, hvor hensynet til Venstre var tungtveiende – hadde man lite åpning for andre konklusjoner enn dem man hadde kommet til. Da kom man i den situasjonen at man etter hvert som folk melder inn virkningene av vedtakene, blir klar over at det grunnlaget man har truffet beslutninger på, kan være mangelfullt. I alle andre saker, lover og vidtrekkende politiske vedtak her i salen, har vi utredninger, vi har høringsinstanser, på en måte som gjør at kvaliteten i det Stortinget vedtar, blir bedre. Det vil jeg også tone ut med i denne saken, at vi må lære om svakhetene ved de uutredede forslagene, som det så går prestisje i å bære gjennom, nærmest mot Stortingets vilje. Men jeg er veldig glad for at vi i denne konkrete saken ser ut til å ha kommet inn på et riktig spor.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-02-11:
Det er ingen tvil om at denne saken har vært både uverdig og krevende, og det hadde strengt tatt vært unødvendig at vi skulle stå her igjen nå. Men det er også en uforutsigbarhet som er skapt – ikke av opposisjonen, som en prøver å påstå i dag, men av regjeringen. Dette startet med et frieri, et giftermål, en morgengave, som det ble sagt. Venstre pluss Kristelig Folkeparti ble sant, så kastet Fremskrittspartiet kortene – de slapp fri, de håndterte ikke å være i regjering. Det er bakgrunnen for saken. Det er bra at anstendigheten i dag har seiret, og det er også sånn at man måtte stille seg spørsmålet: Er dagen i dag med Solberg i regjering eller ikke? Fremskrittspartiet sa i morges på Politisk kvarter at de ville stemme med Arbeiderpartiet og Senterpartiet om de ikke ble enige. Dette var kvart på åtte i morges. Da visste man ennå ikke om man ble enige. Men så ble det sagt at man ville stemme med Arbeiderpartiet og Senterpartiet om ikke. Spørsmålet da er: Kunne statsråd Bollestad og statsråd Solberg blitt sittende i regjering om Fremskrittspartiet påførte dem et sånt tap i denne salen? Forslaget fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet er på ingen måte noen ørkenvandring. Det er det som har gjort det mulig at vi nå får en enighet. Det er det som har gjort det mulig å presse regjeringen til retrett. Jeg må bare minne om at dette er et representantforslag fra Senterpartiet, det er ikke en sak fremmet med ønske fra regjeringen. Det er på tross av ønskene i regjeringen. Så sier jeg igjen: Jeg er glad for at vi får en løsning, men historien må man uansett fortelle riktig. Dette har tatt tid for noen. Det har vært en lidelse i lang tid. Noen har lagt alt i potten for gjennomslag for å sikre seg og sine familier et anstendig liv videre, uten å bli gjeldsslaver. Noen har blottlagt seg selv, sine familier, personlige kriser, angst, uro. Det personlige har måttet bli offentlig. Det er tvunget fram beretninger på grunn av håndteringen av denne saken. Det ansvaret kommer alltid til å ligge på statsråd Bollestad og representantene Ebbesen, Skjelstad, Ørsal Johansen og Reiten. Sånn er det, for disse beretningene har uansett blitt tvunget fram. Det har kostet. De skulle aldri vært nødt til å gjøre det. Jeg tar av meg hatten for dem. Men verdigheten har disse menneskene uansett holdt. Det er til etterfølgelse. De skulle sluppet, men heltene i saken er kun pelsdyrbøndene.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2020-02-11:
Selv i dag, når Stortinget ser ut til å samle seg for at det skal bli et noenlunde verdig oppgjør for pelsdyrbønder, er det en ganske interessant debatt å følge. Det som har skapt uforutsigbarhet, og som har vært uansvarlig her, er jo vedtaket om forbud mot pelsdyrhold. At enkelte prøver å framstille Senterpartiets innsats som noe som helst annet enn en innsats for å bevare verdighet for politiske vedtak, virker nesten desperat. Det er et desperat forsøk på å dekke over det forferdelige vedtaket om norgeshistoriens første næringsforbud. Grunnloven gir rett til levebrød og næring. Det er en forutsetning for vår eksistens som nasjon. Det er noe helt grunnleggende ved Norge som stat. Vi har også statens utredningsinstruks, som sier noe om hvilket grunnlag som må være på plass før vedtak blir fattet. Rundene vi har hatt med erstatningsordninger, viser hvor lite gjennomtenkt og lite gjennomarbeidet dette har vært. Jeg er skremt av hvor lite forberedt dette var fra regjeringens side. Vi kjenner historien. I 2017 var faktum at flertallet i Stortinget ønsket en bærekraftig utvikling for pelsdyrnæringen. I 2018 ble næringsforbudet varslet. Fremskrittspartiet styrte Landbruksdepartementet begge disse årene. Jeg forstår godt at det har vært krevende for landbruksministeren fra Kristelig Folkeparti å overta i 2019, men det forandrer ikke næringsforbudet. Jeg forstår godt at Fremskrittspartiet har villet rydde opp i det de selv har stelt i stand. Senterpartiet er glad for at vi har lykkes med å forbedre kompensasjonen ved at flertallet i Stortinget har flyttet seg. Vi er glad for at det å legge fram dette forslaget i dag har utgjort en forskjell. Vi er glad for at skaden dette næringsforbudet gjør, blir redusert noe. For de familiene og gårdbrukerne dette gjelder, var det fortsatt – og er fortsatt, som Tetzschner sa så godt – en varslet ulykke.