Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2016-03-01:
Jeg må først begynne med å si at det at asylsøkere oppgir korrekt identitet, er helt avgjørende for effektiviteten i saksbehandlingen og for at myndighetene skal kunne fastslå det reelle beskyttelsesbehovet. Arbeidet med identitetsavklaring er derfor viktig for å verne om asylinstituttet. Derfor tok den rød-grønne regjeringen flere initiativ på det feltet, bl.a. hurtigbehandling av saker hvor asylsøkere hadde jukset med identitet, og vi opprettet også et nasjonalt identitets- og dokumentasjonssenter. Men identitetsavklaring er også viktig for oss som samfunn og for vår trygghet – at vi vet hvem som befinner seg i landet vårt. Og i dag har vi altså en gruppe mennesker i landet vårt som har fått opphold, men som vi ikke vet identiteten til. Vårt forslag vil kunne gjøre noe med det. La meg si det slik: I den grad man sender ut signaler fra denne sal, så sender vi i dag et signal om at det er en avgrenset gruppe mennesker med irakisk statsborgerskap som fikk opphold på humanitært grunnlag i 1998, 1999 og 2000, og de fikk opphold til tross for at det var tvil om deres identitet. Det var norske utlendingsmyndigheter som valgte å gjøre det. Det er også viktig å presisere at forslaget ikke omhandler dem som oppga feil nasjonalitet og dermed fikk opphold på feil grunnlag. Det omhandler kun dem som oppga feil navn eller fødselsdato, som eksempel, altså opplysninger som ikke påvirket om de fikk opphold eller ikke. Så kan vi gjerne si i dag – og det stemmer for så vidt vi også i – at disse menneskene burde ha oppgitt sin rette identitet da de kom. Det hadde vært enklere for enkeltmenneskene det gjelder, og det ville spart samfunnet for ressurser. Men på et eller annet tidspunkt må vi også innse at fortiden kan vi ikke alltid gjøre noe med i denne sal – det er framtiden vi må gjøre valg på vegne av. Dette er mennesker som har fått permanent opphold i Norge, og de har nå vært her i over 16 år. De betaler skatt, har jobb, har fått familie og slått seg til ro i samfunnet vårt. For dem det gjelder, er det viktig å få klarlagt sin identitet, slik at de kan søke om statsborgerskap, søke om å få demokratiske rettigheter. Dette er en vanskelig sak for dem det gjelder, og byr på mange utfordringer, og jeg tror ikke vi skal undervurdere hvilken negativ effekt det har at mennesker som har lovlig og langvarig opphold i Norge, ikke har mulighet til å søke om statsborgerskap og få demokratiske rettigheter. Så har jo mange av disse forsøkt å rydde opp på egen hånd. De har tatt kontakt med utlendingsmyndighetene og politiet for å opplyse at den registrerte identiteten deres ikke er riktig, men de har fått beskjed om at det ikke er mulig å endre det. Tidligere har det vært bred enighet om at man ønsker å legge til rette for identitetsavklaring. Da Stortinget i 2012 behandlet endringer i statsborgerloven, som ordnet opp i situasjonen for barna i denne gruppen, skrev alle partier utenom Fremskrittspartiet, følgende i innstillingen: «Flertallet viser til at regjeringen ikke fremmer forslag i forskriften om en tilsvarende ordning for voksne som har kommet til Norge etter fylte 17 år. For denne gruppen er det viktig at regjeringen ser på ordninger for å gjøre det enklere med identitetsavklaring.» Senere har Nasjonalt ID-senter lagt fram en rapport som omhandler irakiske statsborgere med opphold i Norge, og de skrev følgende: «Gjennom arbeidet har vi fått bekreftet at det er mulig å verifisere identiteten til irakere i Norge mot irakiske registre.(…) Vår hovedanbefaling er derfor at alle irakere med identitetstvil bør verifiseres.» (…) Fremskrittspartiet og Høyre skriver i sine merknader at personene det gjelder, har en avklart situasjon med permanent opphold i Norge. Det er riktig, men det som er totalt fraværende i merknadene fra Høyre og Fremskrittspartiet, er det behovet samfunnet har for å vite hvem som befinner seg i landet vårt. Jeg er enig med daværende integreringsminister Solveig Horne, som i brevet til komiteen skrev følgende: «At vi kjenner identiteten til de som oppholder seg i Norge er viktig for en rekke sektorer og tjenester, og samfunnssikkerheten.» Nå har vi fått en rapport fra Nasjonalt ID-senter som sier at dette er mulig å gjennomføre. Vi vet også at det har vært gjennomført med de såkalte MUF-erne. All informasjon vi har, sier at dette er mulig. Det er klart at det er avveininger her, men jeg mener at samfunnet er tjent med at vi rydder opp, både av hensyn til de enkeltmenneskene det gjelder, og ikke minst av hensyn til samfunnets behov for å vite hvem som faktisk befinner seg i landet vårt.