Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2011-03-28:
Jeg vil også si takk til interpellanten for å ha tatt opp en viktig og høyst relevant diskusjon. Jeg har lyst til å begynne med noen presiseringer. Høyre har også vært blant dem som har etterlyst en definisjon av begrepet «sosial dumping». Det skyldes ikke, som forrige taler sa, at det er et moteord – jeg synes det er en karakteristikk som jeg ikke kan stille meg bak. Det skyldes mer at når sosial dumping brukes om alt som er utenfor tariff, blir det vanskelig å vite hvor man skal sette inn støtet, og det blir vanskelig å vite hva slags fenomen man egentlig snakker om. Jeg mener at det har vært mange tilfeller, særlig de siste par årene, ikke minst fordi pressen har engasjert seg i saken, av arbeidsområder hvor det åpenbart er sosial dumping, hvor det altså ikke er noen i Norge som vil si at det er akseptabelt, hvor det er nærmest mafiatilstander, grov utnyttelse av arbeidskraft, arbeidskraft som ikke bare får mindre betalt enn tariff, men som kanskje knapt får betalt i det hele tatt, hvor det er utpressing – dønn useriøse bransjer. Derfor er det også viktig å si at det som er ulovlig, og det som er uakseptabelt, er ulovlig og uakseptabelt. Samtidig er det veldig viktig, tror jeg, hvis man skal ha en målrettet diskusjon om sosial dumping, og hvordan man skal hindre det i arbeidslivet, å ikke nærmest røre alle ting sammen til én stor smørje. Jeg tror det er viktig å sortere tankene litt for å vite hvor man skal sette inn støtet. Jeg er veldig glad for at flere kommuner i Norge, etter at det har kommet avsløringer om at f.eks. Adecco har brutt arbeidsmiljøloven og hatt ordninger for de ansatte som ikke er akseptable, ikke er innenfor avtaleverket de hadde med kommunene, og ikke er innenfor norsk lov, har sagt opp de kontraktene. Det er jeg veldig glad for. Jeg konstaterer at i kommuner hvor det er kommunal drift, har man ikke mulighet til å si opp kontrakten på den måten. Det er bare et objektivt faktum, sånn er det. Men det er veldig viktig å sende et klart signal om – og også gjøre det i praksis – at man vil slå hardt ned på det som er ulovlig. Samtidig vil jeg advare veldig mot å sammenligne f.eks. situasjonen som har blitt avdekket på sykehjemmene i Moss, hvor det har vært utstrakt bruk av overtid, og ansatte som har overnattet under kår som i hvert fall er dårligere enn stortingshyblene her oppe, med noe av den groveste sosiale dumpingen vi har sett, avslørt i bl.a. Dagbladet. Jeg tror det peker på litt av problemstillingene her. Høyre har vært opptatt av også i denne saken å lytte til partene i arbeidslivet. Vi har vært opptatt av å høre på de fagorganiserte og ansatteorganisasjonene, men også å lytte til dem som organiserer små og mellomstore bedrifter. Noen av grunnene til at vi har vært skeptiske til f.eks. solidaransvar, handler ikke om vond vilje, men det bunner rett og slett i en skepsis til at små og mellomstore bedrifter med tre–fire–fem ansatte, f.eks., skal ha kapasitet nok til å følge opp dette regelverket på egen hånd. Derfor foreslo Høyre en offensiv og, etter vår mening, god ordning for en frivillig gjennomføring av kontroll av ansattes lønnsvilkår og arbeidsvilkår, som vi tror ville fungert godt. Det er også verdt å minne om at det må være en helhet i politikken. Det er ikke noen tvil om at hvis man gjør det vanskeligere å ha f.eks. midlertidig ansatte, vil det bety at flere kommer til å bruke vikarbyråer. Det kan det ikke være noen tvil om. Det er også viktig å se begge sider av saken når det gjelder allmenngjøring av tariff eller full innsynsrett for lokale ansatteorganisasjoner. Det er også viktig i Norge å hegne om organisasjonsfriheten for dem som velger ikke å organisere seg. Jeg gjentar gjerne at jeg mener det er et viktig poeng at man organiserer seg i Norge, men det er også viktig at de som ikke organiserer seg, skal ha mulighet til det og respekteres for det. Jeg tror, oppsummeringsvis, at vi har mye å gjøre i kampen målrettet mot sosial dumping. Jeg mener at byggebransjen gjennom samarbeid mellom partene her har gått foran med et godt eksempel. Høyre har de siste årene foreslått å styrke Arbeidstilsynet ytterligere, også sånn at de kan dra på inspeksjoner utenom normal arbeidstid, for å avdekke bl.a. grov utnyttelse av arbeidskraft. Samtidig tror jeg man i den større diskusjonen om arbeidsmiljøloven må ta inn over seg ett grunnleggende faktum. Det er at dagens arbeidsmiljølov er for svak for noen, ved at beskyttelsen den gir, i realiteten ikke er der. Det ser vi bl.a. i Moss, og vi ser det i en del av de privatdrevne sykehjemmene. Men den er også, for noen, for rigid og for byråkratisk. Dersom man sauser alt dette sammen til en stor diskusjon om sosial dumping, mener jeg man bommer på målet.