Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-02-27:
Jeg er glad for at det er en samlet komité som støtter Kristelig Folkepartis intensjon i saken. Det er enighet om at det må være bransjen selv som må ta et initiativ, enten det dreier seg om et felles etisk rammeverk eller et etisk råd for bokbransjen. Samtidig erkjenner komiteen at staten har et ansvar for å føre en aktiv litteraturpolitikk. I dette ligger det også at staten skal bidra til en sunn utvikling i dialog med bransjen selv. Samtlige partier sier i innstillingen at «felles kjøreregler også for bokbransjen kan virke positivt og vil kunne øke den etiske bevisstheten hos forleggere og forfattere». Kristelig Folkeparti mener det vil være klokt av bransjen selv å vurdere hvordan et felles etisk rammeverk kan utformes. Vi mener også at det bør vurderes hvorvidt det kan opprettes et faglig utvalg eller et etisk råd for bokbransjen. Men, som vi skriver i innstillingen, det er bransjen selv som må ta initiativ til dette, og det har jo nå skjedd, som også sakens ordfører nevnte. Jeg registrerer at Forleggerforeningen nå vil utarbeide en såkalt etisk plakat. Styret i Forleggerforeningen har nå konkludert med at et felles sett av retningslinjer vil være til hjelp i videreutviklingen av de redaksjonelle vurderingene internt i forlagene. Derfor har styret besluttet å innarbeide etiske retningslinjer for sakprosa i foreningens vedtekter. Jeg tror det er en klok beslutning som vil tjene både leserne og bransjen selv. Vi politikere skal selvsagt ha respekt for hvordan dette vil bli seende ut til slutt og for hvordan bransjen selv vil håndtere dette i den praktiske hverdagen. I Grunnloven § 100 heter det: «Ytringsfrihed bør finde Sted.» Videre heter det: «Det paaligger Statens Myndigheder at lægge Forholdene til Rette for en aaben og oplyst offentlig Samtale.» Frie medier og retten til å ytre seg gjennom det skrevne ordet er grunnleggende viktig for ethvert samfunn. Staten har et ansvar for å legge til rette for dette, og derfor er det bra og en villet politikk når bransjen får støtte og særordninger som bidrar til å gjøre den levedyktig. På mange områder har ordningen vært vellykket. Det utgis mange bøker på norsk. Så godt som alle nordmenn leser jevnlig bøker, og vi har et stort og omfattende nettverk av forhandlere. Dyktige bransjeaktører har bidratt til å øke leselysten. Kristelig Folkeparti vil føre en aktiv litteraturpolitikk, og når det gjelder representantforslaget, er jeg glad for at samtlige partier deler vårt syn om at det bør være interessant for bransjen selv å vurdere et faglig utvalg eller et etisk råd. Kristelig Folkeparti foreslår, som det framgår av innstillingen, at staten kan bidra og legge til rette dersom litteraturbransjen selv ønsker det. Jeg er glad for at Forleggerforeningen nå har tatt ballen og arbeider videre med også de refleksjonene som kommer til uttrykk i representantforslaget som vi nå behandler. Forleggerforeningen skal nå sende sitt forslag ut på høring i sin organisasjon, og jeg er sikker på at bransjen selv vil komme med kloke innspill. Til syvende og sist handler denne debatten om ytringsfrihetens vilkår og enkeltmenneskers rett til å ytre seg, men samtidig også selvfølgelig om å bli beskyttet mot overtramp. Hvor disse grensene går, må alltid være gjenstand for samtale også i det offentlige rom. Jeg tar dermed opp forslaget vi har fremmet i denne saken.