trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Av statsråd Sandberg har jeg fått inspirasjon til å sjekke nærmere hos Jotun – et flott firma, for øvrig, privat er det også. Der er definisjonen av fargen rødt en klar gulaktig rød tone, og så står det: passende farge til grunnmuren. Det kan jo inspirere. Jeg synes det har vært en god debatt. Fra regjeringen har det kommet påstander om at opposisjonen har brukt mest tid på å kritisere regjeringen. Det er altså en debatt om regjeringens tiltredelseserklæring. Jeg har ikke brukt tid på å snakke om at det er fint at det blir utvidet pappaperm. Det er mye innen miljø, til representanten Breivik, som er bra; vi bruker ikke så mye tid på det. Det er jo retningen vi er ute etter å se her. Det er en del områder hvor man kan si det og ville det, og så kommer spørsmålet: Gjør vi det? Vil vi ha et organisert arbeidsliv med trepartssamarbeid, må det være parter som er representative. Når vi ser at partene svekkes, og til og med NHOs leder sier at det er urovekkende at organisasjonsgraden faller, er det interessant at statsministeren kaller høy organisasjonsgrad en konkurransefordel. Allikevel er det tiltak her som trekker i motsatt retning. Da er det vår oppgave å si fra om det. En annen politikk ville satset mer på det. Det skapes jobber i et Norge hvor konjunkturene snur. Det er bra, men andelen av oss som jobber, har falt, og er den største trusselen mot det vi skal forsøke å få til. Da er det vår jobb å si at universalnøkkelen skattekutt ikke gir resultater. Det er politikk som er kommet for sent, og det tydeliggjøres ikke hva den betyr. Statsråd Sanner sa i dag at tiden nå er kommet for å bekjempe utenforskap. Den skulle ha kommet tidligere. For det fortsetter å øke, folk faller ut av arbeidslivet. Menn i sin beste alder – en gruppe mellom 25 og 30 år – faller i arbeidsdeltakelse. Statsråd Hauglie sa at det nå er tid for kompetansereform. Det er også for sent. Og hvordan det skal skje, får vi høre lite om. Ja, vi skal ha privat deltakelse i norsk økonomi. Det er noen merkelige påstander om Arbeiderpartiets politikk om dette, som bare må avvises. Og ja, det kan skje i randsonen av helsevesenet, men når den bærende setningen på side 30 i Jeløya-erklæringen, jeg har lest den, sier at man skal sidestille private og offentlige tilbydere for å løse velferdsoppgaver, er det noe mer. Da er det ikke å få en aktiv helseindustri som kan levere til norsk helsevesen og samtidig levere internasjonalt. Det er noe mer. Dette er retningsvalg, og derfor er denne salen spennende. Kristelig Folkeparti har nå markert seg som et uavhengig opposisjonsparti i sentrum. Vi har flere vedtak i dag som trekker i en annen retning, og vi kommer til å utfordre denne politikken som ikke handler om private i randsonen, men om kommersialisering og privatisering på områder som gir dårligere tjenester og økte forskjeller. Arbeiderpartiet står bak og støtter de fem forslagene som ligger i salen i dag. De er også uttrykk for en ny retning.
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
Denne regjeringen ønsker å skape et bærekraftig velferdssamfunn både økonomisk, miljømessig og sosialt. Regjeringen er tydelig på hva som er Norges største utfordringer, og gir gode og konkrete svar på dette. Men representanten Gahr Støre liker ikke at vi bruker honnørord – fordi vi ikke mener det, ifølge ham. Men det hjelper ikke å være for et bærekraftig velferdssamfunn om man er imot det som gjør det bærekraftig. Når Arbeiderpartiet f.eks. er imot aktivitetsplikt for sosialhjelpsmottakere, noe som har gitt en kraftig reduksjon i antall unge sosialhjelpsmottakere, når en er imot å fase ut maskinskatten, som selv fagbevegelsen mener er til hinder for at det skapes flere jobber, når en er imot en veireform som ligger an til å spare skattebetalerne for 30 mrd. kr – ja, da er en også i praksis imot et bærekraftig velferdssamfunn. Spørsmålet til Gahr Støre er derfor: Vil Arbeiderpartiet støtte regjeringen i en politikk for et mer bærekraftig velferdssamfunn, eller vil Arbeiderpartiet styre unna reformer som landet vårt trenger?
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
Jeg er ganske trygg på at det vil være flertall i denne sal for hovedmålene regjeringen nå drar opp. Jeg håper også Arbeiderpartiet vil være konstruktive. Men da jeg leste representanten Gahr Støres kommentar til regjeringserklæringen i går, ble jeg litt i tvil. Der sier han ifølge NTB: «Realiteten er økte forskjeller, lærerkrise i skolen, et mer brutalt arbeidsliv uten kompetanseløft, økte skattekutt og null leveranse på hvordan løftene skal finansieres.» Så vidt jeg husker, og så vidt jeg vet, er Norge fortsatt det landet i verden som det er best å bo i. Det er landet som skårer høyest på de fleste indikatorer. Det er landet som mange på f.eks. den liberale siden i USA viser til når man skal vise et samfunn som fungerer. Da er spørsmålet mitt: Er representanten Gahr Støre av den oppfatning at denne regjeringen foretar et kraftig brudd med den nordiske velferdsmodellen som han selv er så opptatt av?
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
Jeg vet ikke om det er gripende eller grinende godt, men det er sikkert riktige sitater. Det viser bare én ting: at Arbeiderpartiet, som før har vært tilhenger av en blandingsøkonomi, der private barnehager og private veientreprenører står for en viktig del av velferdsproduksjonen, der man har private inne i mange viktige sektorer, nå mener at dette er fyord – det er altså ikke honnørord lenger. At det offentlige skal overta alle oppgaver, høres ut som den nye løsningen for Arbeiderpartiet. Da lurer jeg på: Har Arbeiderpartiet gått vekk fra den modellen som har vært det viktige fundamentet for utviklingen av velferdssamfunnet i Norge, nemlig at en har et samspill mellom private og offentlige aktører? Nå høres det ut som om alt som er privat, er et skjellsord, og det synes jeg kler representanten Gahr Støre ganske dårlig.
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
Jeg føler vel ikke at det er hovedspørsmålet i denne erklæringsdebatten. Det at det skal legges til rette for varierte og ulike eldreboliger, må være noe også representanten Hadia Tajik støtter. Det viktige er vel egentlig å fastslå at Arbeiderpartiet nå synes å innta en holdning som viser at å satse på et samspill mellom offentlig og privat sektor, det er noe som nå er skummelt, det er noe vi egentlig bør være imot. For alt som nå sies fra Arbeiderpartiet, er en mistenkeliggjøring av det private næringsliv og dem som ønsker å skape verdier. Er det noe vi trenger i dette landet framover, er det gründere, folk som ønsker å satse, folk som ønsker å bidra til en utvikling av næringslivet vårt – som legger grunnlaget for det bærekraftige velferdssamfunnet denne regjeringen så sterkt ønsker, og som jeg tror det egentlig er bred enighet om her på Stortinget. Jeg er spent på å se hvilke forslag og initiativer Arbeiderpartiet vil komme med for å svekke privat næringslivs muligheter framover.
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
Jeg har veldig stor sans for at vi har et trepartssamarbeid, og at vi har sterke fagforeninger. Men det er vel et litt drøyt stykke å gi Høyre og regjeringen ansvar for at organisasjonsgraden går ned. Jeg har sett debatter om LOs mangel på appell ute blant nye yrkesgrupper, jeg har sett at andre fagforeninger nå vokser, og da å skulle tillegge regjeringen et ansvar for å få opp organisasjonsgraden – og antagelig er Hadia Tajik mest opptatt av å få opp medlemstallet i LO – synes jeg blir litt feil. Men regjeringserklæringen er full av politikk, den er full av enkeltpunkter som vil bidra til å styrke sysselsettingen, som vil bidra til å styrke inkluderingen og integreringen. Så må gjerne representanten kalle det for honnørord, men det er jo flott med honnørord når det virkelig gir resultater. Og når vi nå ser en utvikling der veksten i Norge går opp, og der arbeidsledigheten har gått ned og flatet ut, er vi inne på et riktig spor. Det sporet har vi tenkt å fortsette på.
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
Her tror jeg det er viktig at representanten Tajik skiller litt. Det at enkelte arbeidstakere velger å være uorganisert, må naturligvis være den enkeltes valg. Det at LO og andre fagforeninger da ikke får den organiseringsgraden de ønsker, må være deres utfordring. LO, YS, Akademikerne og alle de store jobber hver dag for å få nye medlemmer. Da er spørsmålet: Hvorfor lykkes de ikke? Er det fordi arbeidslivet er i endring, eller fordi de ikke tilbyr gode nok tjenester? Jeg håper at vi har sterke og gode fagforeninger, vi trenger et sterkt trepartssamarbeid. Men vi skal ikke undervurdere folks rett til å velge å være uorganisert. Det må være opp til den enkelte. Det vi ønsker å si, er at de som er uorganisert, naturligvis også må omfattes av de samme spillereglene i arbeidslivet. De må også få muligheten til å ha trygge og gode jobber i et seriøst arbeidsliv.
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
Jeg brukte litt tid i hovedinnlegget mitt på å understreke hvor viktig forsvarspolitikken er, og hvor glad jeg er for at et bredt flertall på Stortinget står bak både landmaktutredningen og langtidsplanen for Forsvaret. Dessverre valgte Senterpartiet ikke å delta i disse forlikene, men velger å kjøre sin egen linje med sitt eget opplegg. Det Norge får skryt for, er jo den satsingen vi har for å bygge opp strategiske kapasiteter som kan ivareta vår spesielle rolle i nordområdene. Vi har et nytt F-35-program som er historisk stort. Vi vil tilføre Forsvaret 180 mrd. kr mer enn det som var planrammen i den rød-grønne regjeringens langtidsplan for Forsvaret. Så det er en enorm satsing nå på å gjenoppbygge et forsvar som hadde ligget mer eller mindre brakk, eller som var under nedbygging, under de rød-grønne. Vi ønsker å nå målene som er satt av NATO, men vi ønsker først og fremst å gjennomføre den langtidsplanen som det brede flertallet på Stortinget har stilt seg bak, og jeg har ikke sett noen som har kommet med forslag som skal bidra til å øke den voldsomt med nye kapasiteter. Senterpartiet kjører sitt opplegg, men resten av Stortinget står stort sett samlet.
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
For det første har Norge oppfylt NATOs mål om investeringsandelen – det er også et av hovedmålene i Wales-vedtaket, nemlig hvor stor andel en bruker på investeringer i Forsvaret. Der oppfyller Norge målsettingene. Så er det fortsatt et stykke igjen til vi når 2-prosentmålet. Det er også fordi vi har en god utvikling i norsk økonomi, fordi BNI øker, osv. Målet vårt er å få gjennomført den langtidsplanen som et bredt flertall på Stortinget har stilt seg bak. Hvis det er et sterkt ønske i Stortinget, hvis det er situasjoner som tilsier at vi skal øke det ytterligere, vil selvsagt ikke Høyre stille seg i veien for å diskutere det, men hovedpoenget må være at vi for en gangs skyld klarer å oppfylle de planene Stortinget vedtar. Tidligere regjeringer har jo laget planer som har vært for knappe – og heller ikke klart å oppfylle dem. Der har representanten Slagsvold Vedum og hans parti et stort ansvar, for partiet satt åtte år i en rød-grønn regjering som ikke bidro i det hele tatt til å styrke forsvaret av Norge. Nå er det en kraftig økning, den kraftigste økningen vi har sett på mange, mange tiår. Det er vi stolte av, og vi skal slåss for våre NATO-forpliktelser.
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
Hadde det vært sånn som representanten Knag Fylkesnes sier, måtte vi raskt lagt om strategien, men det han sier, er jo feil. Det har vært en kraftig satsing på grønn omstilling, på fornybar. Det er etablert vekstfond. Det er forsket mer enn noen gang på fornybar energi, på grønn omstilling, på satsing på ulike ting. Bare se på bilpolitikken, som ble lagt om av denne regjeringen, som har gjort at vi har fått en enorm vekst i antall fossilfrie biler. Det er en satsing som ingen regjering før har vært i nærheten av. Den skal styrkes og følges opp. Det er mulig at Knag Fylkesnes tror på det han selv sier – jeg gjør det ikke.
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
I den politiske plattformen står det, i punkt 2: «Oppfylle Norges klimaforpliktelser, slik at vi tar vår del av ansvaret for å løse klimautfordringen.» Det er et hovedpoeng for denne regjeringen å føre en politikk som bidrar til å ta klimautfordringen på alvor, til å snu en utvikling som gjør at vi får mindre utslipp, at vi får kontroll på den klimautfordringen som alle ser er alvorlig. Men det gjør man ikke over natta. Og det at Norge tjener penger på olje, skal vi være glade for; det er hovedinntektskilden til Norge i mange år framover. Vi har ikke tenkt å kaste vrak på den satsingen. Tvert imot har vi tenkt å fortsette utviklingen av våre fossile ressurser. Men vi klarer å ha to tanker i hodet samtidig. Vi klarer å satse på fornybar, vi klarer å satse på vind og hav, vi klarer å satse på en fossilfri bilpark. Det er mange ting som går i riktig retning. Denne regjeringserklæringen bidrar til å styrke det ytterligere.
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
Jeg anerkjenner den store seieren Kristelig Folkeparti fikk da de fikk gjennomslag for lærernorm i budsjettforhandlingene i fjor høst, men vi pekte den gangen på noen utfordringer. Jeg er veldig glad for at elevene i Oslo, særlig da elevene i Oslo vest, vil få økt lærertetthet med Kristelig Folkepartis forslag, men det er dessverre ikke slik at det vil skje over hele landet, for i mange deler av landet er lærerdekningen så god at de ikke vil få tilført ekstra ressurser. Kvaliteten, altså resultatmålingen, viser at det er enkelte av de skolene og enkelte av de fylkene som har den laveste lærertettheten, som gjør det best. Det er noen utfordringer med lærernormen, men vi skal følge det opp, og vi står ved de vedtakene vi har gjort. Vi skal følge opp dette og håper at vi kan få en god dialog videre med Kristelig Folkeparti om å få en best mulig lærertetthet i skolen, slik at alle elever har muligheten til å løfte seg, og at vi får en høyere kvalitet i utdanningen.
Trond Helleland (Høyre), 2018-01-31:
Det jeg er glad for, er at det så langt er holdt 148 hovedinnlegg og ganske sikkert et hundretalls replikker. Det viser at denne salen er moden for å diskutere politikk, og det er en god sak i disse dager. Det har vært en lang debatt. Det har vært en debatt som har favnet bredt, men det er litt spesielt når Arbeiderpartiets leder og parlamentariske leder Jonas Gahr Støre må gå opp her og forsikre at Arbeiderpartiet fortsatt er for privat næringsliv. Det er grunn til å synes at det er litt oppsiktsvekkende at et parti som har vært opptatt av den nordiske velferdsmodellen, som er en miks av privat og offentlig virksomhet, nå må gå opp og slå fast at man faktisk er for det private næringslivet. Da vi bygde opp barnehagekapasiteten i Norge gjennom et barnehageforlik som mange her har æren for – jeg skal ikke si at Høyre var med på det, men vi var i hvert fall med på å følge det opp – var det altså fordi de private kunne bidra, at vi fikk det til. Nå ser vi i mange kommuner at sosialistiske partier prøver så godt de kan å legge snubletråder i veien for dem som var med på å bygge opp barnehagesektoren, som nå altså får toppscore blant foreldre, og som er et etterlengtet tilbud som vi fortsatt må ta vare på. Regjeringen har presentert seks hovedutfordringer i denne regjeringserklæringen, og jeg opplever at de aller fleste stiller seg bak dem. Noen sier at det er for sent, og noen sier at det er for lite, og noen sier at det er litt feil retning, men hovedgrepene som regjeringen legger opp til, er det enighet om. Representanten Arnstad har drevet med – jeg holdt på å si – forskning på parlamentarisme og utviklet nye modeller for hvordan denne regjeringen opererer. Vel, nå er det altså dag én der den nye, utvidede regjeringen er til debatt i salen. Vi har fem forslag som ligger på bordet. Jeg kan da berolige alle med at også Høyre vil støtte forslag nr. 3 og stemme mot de fire andre. Dermed har den nye regjeringen så langt full score – vi er enige om alt så langt.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Jeg registrerer at Arbeiderpartiet gjør seg til en varm forsvarer av den usosiale eiendomsskatten og er veldig imot at eiendomsskatten skal reduseres, slik regjeringserklæringen gir løfter om. Blant annet har Arbeiderpartiets ordfører i Porsgrunn kommune gått veldig sterkt ut: Hvis eiendomsskatten blir redusert, må man enten kvitte seg med lærere eller stenge sykehjem. Det som er interessant, er at i den perioden Porsgrunn Arbeiderparti jevnt og trutt har økt eiendomsskatten, har man samtidig funnet rom for å bevilge nesten 50 mill. kr til et kommunalt eiendomsselskap, og man har bygget et rideanlegg til nesten 40 mill. kr. Det vil si at hele den årlige inntekten fra eiendomsskatten er disponert til den type prosjekter. Synes representanten Gahr Støre at dette er en riktig prioritering av innbyggernes penger, eller burde kanskje mer blitt brukt på eldreomsorg og skole i den kommunen, som i mange andre kommuner?
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Det representanten viste til av forslag som er fremmet av Arbeiderpartiet, inneholder mye god Fremskrittsparti-politikk. Det er helt klart at vi er opptatt av de samme forholdene som påpekes fra Arbeiderpartiet. Vi mener at skal man bo i Norge og fungere i det norske samfunnet, må man følge de spillereglene som er etablert i Norge. Hvis man ikke aksepterer det, må det få noen konsekvenser. Så ja, i utgangpunktet er det riktig å stramme inn på både ekteskap mellom søskenbarn og andre forhold som vi ikke kan akseptere i vårt samfunn.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Hvis representanten leser regjeringserklæringen grundig, vil han se at det der er gjort noen innstramninger bl.a. når det gjelder familiegjenforening, fordi det er en økende utfordring. Det som har kommet av innvandrere de siste årene, har stort sett vært gjennom familiegjenforeninger. Så jeg vil returnere den oppfordringen til Arbeiderpartiet – om å støtte de forslagene som kommer fra regjeringen, som skal bidra til at man får en innstramning, at man får kontroll med familiegjenforeningen, og at man også får sjekket ut at de gjenforeningene som finner sted, er legale og i henhold til regelverket.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Jeg forholder meg til det som står i regjeringserklæringen, som er ganske tydelig. Det som ligger til grunn for den, er at den restriktive innvandringspolitikken som vi har ført nå i noen år – takket være at Fremskrittspartiet og Høyre fikk gjennomslag for sine forslag til innstramning – skal videreføres. Den skal også ytterligere forsterkes på flere områder, men spesielt når det gjelder familiegjenforening. Så jeg tror ikke representanten har noen grunn til å frykte at det blir en mer liberal innvandringspolitikk. Snarere tvert om. Men det er også viktig at vi samtidig må ha fokus på integrering, og så må vi sørge for at de som får oppholdstillatelse i Norge, inkluderes i bl.a. arbeidslivet og i det norske samfunnet. Da må det også være klare og tydelige spilleregler for hva vi kan akseptere i vårt samfunn, og det kommer vi til å etablere.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Det er heldigvis ikke riktig, det som representanten Gjelsvik fremhever fra regjeringsplattformen – snarere tvert om. Der står det ganske tydelig at i den grad det er snakk om avgiftsøkninger på enkeltområder, skal det veksles mot tilsvarende avgifts- eller skattelettelser for dem som berøres. Det er den politikken vi har ført i fire år. Det er totalt gitt skatte- og avgiftslettelser på 24 mrd. kr. Ja, noen avgifter har økt, noen avgifter har kommet til, spesielt på den grønne siden, men samtidig har vi klart å veksle det mot skattelettelser og andre avgiftslettelser for dem som har blitt berørt. Så jeg mener at vi har klart å balansere dette på en god måte, og vi har brukt avgiftene på en positiv måte, også til å påvirke folks adferd. Spesielt ser vi det når det gjelder transportsektoren og bilistene, hvor gulrotprinsippet, ved å redusere bilavgiftene og legge om engangsavgiften, har ført til at flere og flere nå velger miljøvennlige biler med lave utslipp.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Fremskrittspartiet er ganske tydelig på at vi ikke ønsker avgiftsøkninger, snarere tvert om. Målsettingen i regjeringsplattformen er at skattenivået fortsatt skal ned. Det er ingen føringer på at man skal øke avgiftene, med unntak av det som står eksplisitt om CO 2 -avgiften, men det skal kompenseres for dem som berøres. Så det er balansert. Det er riktig at det har kommet inn avgifter og avgiftsøkninger i de budsjettforlikene vi har inngått i Stortinget. Samtidig har vi prøvd å veksle det mot tilsvarende reduksjoner i inntektsskatten. Så jeg mener fortsatt at det er en god balanse, og all informasjon jeg har, tilsier at velgerne er veldig fornøyd med den måten Fremskrittspartiet har håndtert dette på i regjering så langt.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Jeg er enig med representanten Karin Andersen i at internasjonal skatteplanlegging og skatteflukt er en kjempeutfordring. Derfor har også regjeringen gjort veldig mye innsats på å få til internasjonale regler, for dette er ikke en utfordring vi klarer å løse i Norge. Vi er nødt til å ha internasjonale spilleregler, for veldig ofte snakker vi om globale selskaper. Og det er vi på. For øvrig vil jeg nok si at den grådigheten som det refereres til, er nok ganske jevnt fordelt i samfunnet, dessverre. Vi må ikke komme dit hen at vi mistenker alle som tjener penger, og som driver selskaper og investerer og også skaper arbeidsplasser, for å være grådige. Det er veldig mange seriøse aktører der ute, aktører som vi er helt avhengig av. Derfor er det så viktig at vi tar hensyn til det som er deres behov også, gjennom å redusere skattenivået, gjennom å forenkle skatteinnretninger, som også gjør det mindre lukrativt å drive skatteplanlegging. Så dette har en sammenheng.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Grunnen til at jeg ikke svarer konkret på spørsmålene, er at jeg ikke er enig i premissene fullt ut, selv om det påpekes en del utfordringer – som vi skal ta veldig seriøst, og som vi tar seriøst – for å etablere spilleregler både i Norge og internasjonalt. Jeg tror ikke arbeidsledighet eller uføre er den største trusselen mot velferden. Det som utfordrer vårt velferdssamfunn mest, er at vi fortsatt har for mange på utsiden av arbeidslivet. Det er den største utfordringen vi har. Vi må inkludere flere, slik at vi får flere til å bidra nettopp til å opprettholde det velferdssamfunnet som vi har etablert i Norge. Den utfordringen ligger der, og den må vi gjøre noe med. Derfor er det så viktig at vi ikke bare klarer å inkludere de som er uføre eller har en helsemessig utfordring, men at vi også klarer å inkludere de som vi gir opphold, altså flyktninger som får opphold i Norge, slik at alle kan bidra og bruke sin kompetanse på ulike nivåer i det norske samfunnet.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Nei, det er det heldigvis ikke. Jeg vet ikke hvor flink representanten Steffensen er til å spå om fremtiden, men enn så lenge har vi kontantstøtten. Det er helt riktig at Fremskrittspartiet har vært veldig for kontantstøtte fordi det på en måte har vært en del av det vi ønsker skal sikre barnefamiliene valgfrihet. Men så ser vi også, dessverre, etter hvert som samfunnet har endret seg, noen uheldige sider ved kontantstøtten, ikke minst når det gjelder integrering. Her tror jeg at man må se kontantstøtten opp mot alle de andre tiltakene vi gjør for å sikre barnefamiliene, spesielt på barnehagesiden: full barnehagedekning, gratis kjernetid, lavere egenandel for foreldre som har middels eller lave inntekter. Alt dette spiller sammen. Det vi må sikre, er at vi ikke har ordninger som gir uheldige effekter. Kontantstøtten kan være negativ når det gjelder å integrere de som får opphold og kommer til Norge utenfra.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2018-01-31:
Det har vært interessant å følge denne debatten, selv om den har vært lang. Debatten har jo også – i tillegg til at det har vært mye fokus på hvilken farge regjeringen har, om den er blå-blå-blå eller blå-blå-grønn – vist at det går et skille i norsk politikk. Vi har opposisjonspartiene på den ene siden, som har en klokkertro på offentlige løsninger, at det ene og alene skal gi resultater. Og så er det regjeringspartiene som tror på samspillet mellom offentlig og privat. Vi tror det er riktig og viktig, også innen velferden vår, å utnytte de ressursene og den kapasiteten vi har i det private markedet. Det offentlige har ansvaret, men det finnes altså private aktører som kan bidra til å levere de velferdstjenestene vi har behov for i dag, og som vi helt sikkert også vil få behov for fremover. Det er grunn til å minne om barnehageforliket. Det har vært nevnt tidligere i debatten. Barnehageforliket hadde til formål å bidra til full barnehagedekning, og hva skjedde? Jo, en forutsetning for å realisere det målet var jo nettopp at man skulle likebehandle offentlige og private barnehager. Man skulle sørge for lik finansiering og likebehandle offentlig og privat. Det var Arbeiderpartiet og SV med på den gangen. Nå er de ikke enig i det. Resultatene, som vi har fått presentert i dag, fra foreldreundersøkelsen for 2017, viser at foreldre gjennomgående er godt fornøyd – og kanskje best fornøyd – med det tilbudet som de private barnehagene leverer. Så er det jo ikke slik at det er offentlige virkemidler som skal bidra til nye jobber og nye investeringer i næringslivet; det er gode rammebetingelser. Og et godt skatteregime er faktisk en helt vesentlig forutsetning for at vi skal få nye jobber også i fremtiden. Derfor var skattereformen i sin tid så viktig. Den var Arbeiderpartiet med på, de var med å redusere formuesskatten på arbeidende kapital. Det ønsker regjeringen å videreføre, for det er faktisk ganske viktig å sørge for at norske bedrifter og norske bedriftseiere har konkurransedyktige vilkår og kan investere i nye jobber, slik at vi sikrer grunnlaget for vår velferd. Så det er noen forskjeller, heldigvis. Regjeringspartiene har tro på det private, vi har tro på entreprenørskapet, og vi tror faktisk at det er en del seriøse aktører der ute som kan bidra til at vi når de mål vi har for velstandsutviklingen i Norge, og at ikke de målene alene realiseres gjennom den diskusjonen og de vedtakene som fattes her, men gjennom en rekke beslutninger som tas ute i markedet.
Abid Raja (Venstre), 2018-01-31:
Det sier ingenting når Gahr Støre sier at dette er en blå-blå-blå regjering, eller at det er en grå regjering. Det som betyr noe, er hvilken politikk som faktisk er nedfelt i plattformen og vil føres: Vi holder Lofoten, Vesterålen og Senja fri for konsekvensutredning, pelsdyrnæringen skal legges ned, vi skal oppfylle Norges klimaforpliktelser. Det er en grønnere regjering enn hva Arbeiderpartiet noen gang selv har vært del av. På den sosiale siden vil vi bl.a. ta krafttak for å redusere barnefattigdom og fattigdom, skape et inkluderende arbeidsliv for alle, også for funksjonshemmede og for dem med hull i cv-en. Også etniske minoriteter skal løftes opp og fram, og det er et hovedpoeng at staten skal gå foran og vise vei. Dette kaller altså Gahr Støre blå-blå-blå og grå. Det lever vi liberalere godt med. For oss er det viktige at regjeringen skal løse framtidens utfordringer og ta tak i mulighetene, og at politikken faktisk dreies i retning sentrum. Har representanten Gahr Støre tenkt å være konstruktiv for å bidra til å løse framtidens utfordringer, eller skal han i fortsettelsen også være mest opptatt av å sette merkelapper på andre?
Abid Raja (Venstre), 2018-01-31:
I stad var det et litt merkelig ordskifte mellom Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet. Arbeiderpartiet ville ha en garanti fra Fremskrittspartiet om at det ikke kom til å bli noen liberalisering av innvandringspolitikken nå som Venstre har gått inn i regjering. Man startet nærmest et kappløp om å være strengest mulig og hardest mulig. Sågar har man fremmet et forslag hvor man tror at det å forby søskenbarnekteskap vil forby tvangsekteskap, som om tvangsekteskap ikke kan skje med tremenning eller firmenning eller utenfor familiesfæren. Man varsler også om at man vil stramme inn på henteekteskapene og bli enda strengere. Spørsmålet til SV er om de støtter den nye linjen fra Arbeiderpartiet, som er å være hardest og strengest mulig når det gjelder innvandring og integrering, eller om SV har tenkt å være mer trofast mot linjen de har hatt tidligere.
Abid Raja (Venstre), 2018-01-31:
Noen dager før enigheten om Jeløya-plattformen overleverte 52 organisasjoner et opprop til oss i Venstre om at de ønsket en egen utviklingsminister. Venstre lyttet til sivilsamfunnet, og Norge har fått en egen utviklingsminister. Gratulerer til ham! Han er her i salen nå. Jeg gjetter at Kristelig Folkeparti er meget tilfreds med dette, men det er bare ett viktig skritt på veien. Det andre er selvsagt den gode teksten og de punktene som er løftet fram, om å nå FNs bærekraftsmål, at hjelp skal komme til de menneskene med størst behov og til glemte konflikter og katastrofer. Å bidra til næringsutvikling sør for Sahara er framhevet, og innsatsen for global helse, som vaksinasjon, barnehelse og reproduktiv helse, er nevnt at skal styrkes. Jeg vet at Kristelig Folkepartis hjerte banker for dette, og vi i Venstre deler ambisjonen om at Norge skal være ledende for internasjonale menneskerettigheter og fremme det, herunder religionsfrihet for de forfulgte. Hvordan tenker Kristelig Folkeparti å bidra til at også denne delen av Jeløya-plattformen blir oppfylt, og kan vi vente oss en støttende venn her på Stortinget for å løfte hele utviklingsfeltet i denne stortingsperioden?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Denne hausten har me kunna følgje tv-serien «Søsken» på TV 2. Han viser oss at eit mangfaldig samfunn gjer oss rikare. Blant anna kan me møte Elina og broren Pablo, som sit i rullestol. Veslesøstera blir spurd korleis det er å ha ein bror som sit i rullestol, da broren raskt bryt inn og seier: «Om dere lurer på hvordan det er å ha en lillesøster som kan gå, så kan det være ganske morsomt – og litt irriterende». Eg tar opp dette fordi denne tv-serien viser nokre av dei etiske dilemmaa me står overfor som politikarar når me skal behandle bl.a. bioteknologimeldinga denne våren. Mi utfordring til Arbeidarpartiet er: Me veit at me kan la teknologien styre etikken, eller me kan la etikken styre teknologien. Kva vil Arbeidarpartiet? Vil dei vere med på at etikken styrer teknologien?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Me ønskjer å samarbeide med alle parti som bidrar til den politikken som Kristeleg Folkeparti står for. Det har eg sagt tydeleg til både regjeringspartia og dei andre opposisjonspartia på Stortinget. Så er det slik at når me skal finne løysingar i Stortinget, sa eg òg at me må gjere det innanfor ein ansvarleg heilskap, for eg trur statsministeren har rett når ho seier at me kan vere for veldig mange enkeltforslag, men det blir imot den heilskapen som det kan vere med på å skape. Der ligg det òg eit ansvar på Kristeleg Folkepartiet og på Arbeidarpartiet – på alle parti i Stortinget – for at me må sjå heilskapen me er med på å vedta i denne salen. Så ja, me ønskjer eit konstruktivt samarbeid, men me må sjå den heilskapen som dei ulike vedtaka skaper i Stortinget. Det er Kristeleg Folkepartis ansvar – og det er ansvaret til alle parti her på Stortinget.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Me står ved dei avtalane me har inngått, og i budsjettavtalen har Kristeleg Folkeparti sikra seg både ein historisk siger og noko viktig for norsk skule gjennom at me har fått på plass ei lærarnorm. I den avtalen er òg me med på kompetansekrava. Me er ueinige i dei. Me meiner òg det kan vere nokre utfordringar med omsyn til når me skal få gjennomført ein lærarnorm, og me kan sjå at dei kompetansekrava kan jo ikkje stå i vegen for å få gjennomført ein lærarnorm. Men når regjeringa meiner at dei skal greie å få gjennomført ein lærarnorm med desse kompetansekrava, har me sagt at ja, den moglegheita ønskjer me å gi. Men me treng jo fleire lærarar, me treng lærarar som sit med den riktige kompetansen, og derfor har me vore med på det me meiner er ein veldig god heilskap, når me har sikra ein lærarnorm som skal innførast, og da kan me akseptere dei krava, sjølv om me i utgangspunktet har vore ueinige i dei.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Kristeleg Folkeparti har vore med på skattelettar, og dei skattelettane me har vore med på, ikkje minst da me sat i regjering sjølve, var først og fremst til næringslivet – det eg vil kalle verdiskapande skattelette, som har vore med på å skape fleire arbeidsplassar. Det opplevde me på starten av dette årtusenet, det var riktig. Me har òg vore med på skattelettar no, som først og fremst har gått til næringslivet. Så trur eg, når me ser det handlingsrommet norsk økonomi står overfor, at dette ikkje er tida for dei store skattelettane. Når me veit kva oppgåver me har innanfor vårt velferdssamfunn, meiner eg at den tida i realiteten er forbi, i alle fall den nærmaste tida, og at det er andre oppgåver som bør prioriterast. Det viste òg det siste statsbudsjettet, der det var marginalt med skattelettar. Det meiner eg òg er riktig for tida framover, da det blir knappare. Og me som høyrde statsministeren på NHOs årsmøte, høyrde at ho nettopp peika på det same.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Det synest eg var ei god utfordring. Da regjeringa blei utnemnd, var ein av dei tinga eg løfta fram, at me hadde fått både ein eigen eldreminister og ein eigen utviklingsminister. Det synest eg er veldig bra, det gir eit godt signal til eldre. Men det handlar òg om at eldre i dag ikkje berre har omsorgsbehov; dei er òg ein veldig ressurs. Kristeleg Folkeparti har ønskt ein eigen eldreminister, og me ser veldig konstruktivt og positivt på at me har fått ein eldreminister – og ein folkehelseminister. Så er spørsmålet om folkehelseministeren tar utfordringa Kristeleg Folkeparti har gitt på det området eg nemnde i mitt innlegg som gjaldt røykjelova, og som har gitt betydeleg politisk suksess. Da spørs det om den nye statsråden, Åse Michaelsen, no tar utfordringa og gjer røykjelova enda betre på det me har peika på, på leikeplassar og på utandørs restaurantar. Eg trur at tida er moden, når me har sett dei politiske resultata som røykjelova har gitt.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Eg trur ikkje eg skal konkludere på kva Venstres deltaking i regjeringa vil ha å seie for samarbeidet mellom Kristeleg Folkeparti og Venstre. Politikken avgjer det. Me har samarbeidd veldig godt med Venstre i løpet av dei fire åra som har gått, i førre stortingsperiode. Og eg sa frå talarstolen for nokre minuttar sidan at me ønskjer eit konstruktivt og godt samarbeid med alle parti, og me håper å vidareføre det konstruktive og gode samarbeidet me har hatt med Venstre dei siste fire åra. Men det er jo politikken som avgjer det. Eg trur det er bra at me ikkje lagar dette om til spel og strategi, men at det er den reelle politikken som avgjer dette. Og da er løysinga Kristeleg Folkepartis politikk for familiar, for menneskeverdet og for eit samfunn som løftar dei som treng det mest.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Det er jo absolutt inga motsetning mellom å etterlyse den kristne kulturarven og våre humanistiske verdiar og det å ha eit tydeleg fokus på at nettopp nestekjærleik, menneskeverd og den typen verdiar, som den kristne trua og tradisjonen, har prega samfunnet vårt. Eg synest at regjeringa tar nokre viktige steg i riktig retning, bl.a. innan kampen mot fattigdom internasjonalt og i viktige spørsmål knytte til klima, som eg synest er tydelegare i denne regjeringsplattforma enn i den førre. Så er det spørsmål me vil vere ueinige om. Me er opptatt av å ha universelle velferdsgode, for eg trur det har ei betydning at det er nokre gode me alle er med på å bidra til, og der me alle får ein del tilbake. Det er med på å skape ein legitimitet. Behovsprøvde ordningar har ikkje den same legitimiteten.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Ja, Kristeleg Folkeparti vil vere ein støttande venn for nettopp å løfte fram fattigdomsperspektivet og gjere noko med det som er ei av verdas to store utfordringar no. Det er den fattigdomskløfta me har, og det er klima. Eg har med tilfredsheit sett at me har fått ein eigen utviklingsminister, og eg trur Nikolai Astrup er rett mann på rett plass. Men det som representanten Abid Raja ikkje nemnde, som også er ein veldig bra del av Jeløya-plattforma, er at ein vil sjå på modellen for forvaltninga av bistandsmidlar. Det trur eg er overmodent. I dei siste 15–20 åra har me hatt ein modell som i stor grad har gitt departementet eit stort ansvar. No trur eg me bør gi Norad ein større del av ansvaret for å sikre at dei midlane som skal gå til verdas fattige, verkeleg går til verdas fattige.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Eg valde sjølv å ikkje sitere skrifta i dag, og eg var ikkje heilt førebudd på at den som skulle gjere det, var partileiaren i Raudt. Men eg synest det er gode ord å ta med seg, og posisjonen til dei ideelle er viktig å vareta. Så meiner eg at den debatten me har hatt, har vore prega av at høgresida har sett dei private kommersielle, og eg synest venstresida i norsk politikk har sett for mykje berre dei offentlege. Dei ideelle står i ein mellomposisjon, som er særdeles viktige for Kristeleg Folkeparti. Men eg har lyst til å gi Raudt rett i éin ting, og det er at dei private kommersielle har sett dei ideelle i ein særleg utsett posisjon, og difor er me villige til å sjå på løysingar og løfta dei ideelle. Dei er ein veldig viktig del av både vår historie og vår kulturarv og bør varetakast. Ikkje minst sikrar dei betre kvalitet på tenestene til innbyggjarane våre, og det er det avgjerande spørsmålet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Denne replikkordvekslinga gir meg behov for å forsvare Donald Trump. Han er fråhaldsmenneske, sjølv om det kanskje ikkje alltid verkar slik. Det spørsmålet som eg har til statsministeren, trur eg ho forventar. Det er at vår kristne og humanistiske arv ikkje er tatt med i regjeringserklæringa. Dette er noko eg har utfordra statsministeren på tidlegare. 16. november 2016 sa statsministeren frå Stortingets talerstol: «Jeg mener at vi blir mer tolerante og mer åpne ved å være trygge i våre egne verdier og vår egen historie. Norge er et land som historisk sett har vært et kristent land.» Dette er eit svar som eg beskreiv som knakande godt til mitt landsstyre. Eg skal møte landsstyret no til helga, og me er villige til å tilgi. Er det ei forgløyming, eller har ein bevisst utelatt noko som er så viktig for våre røter og vår historie?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Det var interessant å høyra på representanten Helleland. Han ramsa opp gode målformuleringar. Dei er veldig fine – ja, eg vil seia at dei er reint koselege, ein del av dei, men rettnok litt ulne. Det som derimot er tydeleg når det gjeld den politikken Høgre, Framstegspartiet og Venstre legg seg på, er at det er ein klar høgrepolitikk med meir privatisering, meir konkurranseutsetjing og ikkje minst oppstykking av den felles velferda vår. Me ser f.eks. at ein snakkar om valfridom for eldre, mens det fyrste eldreministeren gjer som politisk initiativ, er å seia i VG at ho ynskjer luksusbustadar for eldre, etter at Stein Erik Hagen seier at dette er noko han vil investera i. Det er i så fall valfridom for få, valfridom for dei som har mest. Det er ein politikk for auka forskjellar mellom folk. Og spørsmålet mitt er: Korleis meiner Helleland at fleire luksusbustadar frå private investorar kan bidra til ei betre eldreomsorg for alle?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
No ser me det igjen: Det er dei fine formuleringane om valfridom og moglegheiter, mens innhaldet i politikken, som er det denne debatten handlar om, rett og slett bidreg til at det er lommeboka som styrer kva slags velferdstilbod ein får. Det står òg ein del fine ting om arbeidsliv i denne plattforma som regjeringa har lagt fram. Dei vil ha ein inkluderingsdugnad, og det høyrest jo veldig kjekt ut. Men det er nokre urovekkjande trekk i utviklinga i arbeidslivet i dag. For eksempel har organisasjonsgraden falle til under 50 pst., og det er ganske alvorleg av fleire grunnar, ikkje minst ved at det svekkjer noko av det som er kjenneteiknet ved den norske arbeidslivsmodellen, med sterke fagforeiningar der det er fellesskap og ansvar. NHO-direktør Kristin Skogen Lund er òg bekymra for dette, for ho seier at lågare organisasjonsgrad betyr større innslag av kriminalitet. Mitt spørsmål til representanten Helleland er i fyrste omgang om dette er noko han er einig i – er han einig med NHO-direktøren i at det er bekymringsfullt å sjå denne utviklinga med ein lågare organisasjonsgrad?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Eg gav han ikkje ansvaret for nedgangen i organisasjonsgraden, eg beskreiv ei utvikling, og så spurde eg kva han har tenkt å gjera med det. No skal han få ei tredje moglegheit til å forsøkja å vera konkret i svaret på spørsmålet mitt. Det er interessant å sjå korleis han på den eine sida til ein viss grad erkjenner at det har vore ein nedgang i organisasjonsgraden, og at det har bekymringsfulle trekk, samtidig som dei i regjeringserklæringa skriv: «Regjeringen anerkjenner at mange arbeidstakere velger å være uorganisert.» På den måten gjev dei ein slags klapp på skuldra til det uorganiserte arbeidslivet. Spørsmålet mitt er då: Korleis vil Høgre kjempa mot ei utvikling som dei samtidig anerkjenner?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-01-31:
Vi lever i en urolig tid. Norge trenger et sterkt nasjonalt forsvar. Vi trenger en velfungerende landmakt, og vi er helt avhengige av NATO, som er vår grunnplanke i sikkerhetspolitikken. Statsminister Erna Solberg uttalte i 2015 at hun syntes det var noe tull med prosentmål – da handlet debatten om 2-prosentmålet når det gjelder forsvarsbudsjettet. Høyres landsmøte slo fast at man skal nå NATO-forpliktelsen på 2 pst. I forrige uke sendte Frank Bakke-Jensen et brev til Stortinget der han sa at andelen som går til forsvar, vil gå ned i årene som kommer, ikke opp. Er det en utvikling som Høyre på Stortinget støtter, eller mener Høyre på Stortinget fortsatt at det er klokt å nå 2-prosentmålet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-01-31:
Senterpartiet står ved Norges forpliktelser overfor NATO, for Norge, som et lite land, er helt avhengig av å ha en sterk NATO-allianse. Statsminister Erna Solberg var selv med og forhandlet fram 2-prosentmålet, og vårt land har en forpliktelse. Forsvarsministeren informerte Stortinget i forrige uke om at andelen som skal gå til forsvar hvis langtidsplanen finansieres, slik det står i hans brev, vil gå ned i årene som kommer. Det er den motsatte retningen av å nå 2-prosentmålet som vi har forpliktet oss til. Synes Høyre på Stortinget at det er rett at andelen som går til forsvar, skal gå ned, når vi ser de enorme utfordringene vi har, ikke minst i landmakten vår, i Hæren og i Heimevernet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-01-31:
God beredskap og et velfungerende forsvar er avgjørende for landet vårt. I 2016 var det forsvarsopprør i Fremskrittspartiet. Landsmøtet var veldig tydelig, det vedtok å nå 2-prosentmålet snarest mulig og senest i 2024. Tydeligere kan det ikke sies. Jeg har merket meg at Siv Jensen har hatt litt problemer med hukommelsen i det siste, det merket jeg da jeg leste regjeringserklæringen. Hva er det som står der? Der står det at en skal gå i retning av å nå 2 - prosentmålet på sikt. Og så var forsvarsminister Bakke-Jensen her i forrige uke og sa at andelen som går til forsvar framover, kommer til å gå ned, ikke gå opp. Kan finansminister Siv Jensen bekrefte det forsvarsminister Bakke-Jensen sa – eller skrev i brev – sist uke, at andelen som skal gå til forsvar kommer til å gå ned kommende år, ikke gå opp?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-01-31:
Jeg tror statsråd Siv Jensen bør komme seg litt ut av Oslo-gryta og møte dem som jobber i Hæren, dem som jobber i Heimevernet, og se hvordan situasjonen faktisk er – se hvordan situasjonen er når det gjelder stridsvognkapasiteter, og at det er en enorm uro i landmakten. Jeg merker meg at statsråd Siv Jensen ikke svarer på spørsmålet. Det var et forsvarsopprør i Fremskrittspartiet der man krevde at man skulle nå 2- prosentmålet snarest mulig og senest innen 2024. Nå har regjeringen som Siv Jensen er finansminister i, varslet Stortinget om at andelen som skal gå til forsvar, kommer til å gå ned de kommende år. Jeg tipper at det ikke er forsvarsministeren som er begeistret for det, det er finansministeren som tydeligvis har strammet skruen. Kan finansminister Siv Jensen berolige oss forsvarsvenner her i Stortinget om at Frank Bakke-Jensen kommer til å få større bevilgninger, slik at ikke andelen som går til forsvar, kommer til å gå ned kommende år, men gå opp i samsvar med det som var Fremskrittspartiets landsmøtevedtak.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-01-31:
Beredskap og forsvarspolitikk og innbyggernes trygghet er en grunnleggende oppgave for enhver stat, og norsk sikkerhetspolitikk baserer seg på NATO-medlemskapet. Etter å ha hørt runden mellom statsministeren og representanten Gahr Støre forstår jeg at statsministeren nå har lagt bort 2-prosentmålet. Frank Bakke-Jensen skriver i sitt brev til Stortinget i forrige uke at andelen vil ligge på rundt samme nivå fram mot 2024, og da henviser han til 1,5 pst. Er det slik at regjeringen nå står for det Frank Bakke-Jensen skriver i sitt brev, at andelen vil ligge på rundt samme nivå fram mot 2024, og at det 2-prosentmålet som Erna Solberg har snakket høyt om, som Fremskrittspartiets landsmøte har snakket høyt om, og som det var et opprør på Høyres landsmøte for å få på plass, er lagt bort?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-01-31:
Her blir det veldig mange ord. Men det som er oppsummeringen, er at regjeringen ikke lenger har som mål å gå til 2 pst. i 2024. Det er det som står i brevet til Frank Bakke-Jensen, og det klarer ikke statsminister Erna Solberg nå å tilbakevise – at man må ha en større opptrapping enn det som ligger i langtidsplanen, for det er det som må til, skal man nå 2-prosentmålet. Da er det klokt i politikken bare å si ting som de er. Vi i Senterpartiet mener at det er uklokt ikke å ha den ambisjonen og ikke være en god alliert og ikke nærme oss 2-prosentmålet, men det er tydelig at Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre ikke har den ambisjonen. Det kan man også lese i regjeringserklæringen – man sier «på sikt», skal nærme seg – bruker vage formuleringer. Men i dette brevet er det helt konkrete formuleringer, og her står det svart på hvitt at andelen går ned og ikke opp. Da er min utfordring til statsminister Erna Solberg: Vil andelen gå opp framover, eller vil det være som hennes egen forsvarsminister har varslet Stortinget om?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-01-31:
For første gang har vi fått en regjering som ikke velger å henvise til vår nasjonale kulturarv og vår kristne og humanistiske arv i plattformen. Det har man hoppet over. I dag har vi opplevd at en statsråd i den samme regjeringen har gått ut i media og sagt at en har som mål å fjerne det som står i § 2 i Grunnloven om at verdigrunnlaget forblir vår kristne og humanistiske arv. Det har en statsråd i regjeringen Solberg sagt i dag. En annen statsråd i samme departement sier at en har en annen vurdering. Viser det at det er en utfordring for Høyre at man ikke skriver hvilket verdigrunnlag regjeringen bygger på i regjeringsplattformen, når man i første uke opplever at to ulike statsråder fra samme departement uttaler seg ulikt om hva som er regjeringens mål? Er det regjeringens mål å fjerne § 2, eller er det det ikke? Burde man ikke hatt den forankringen i en regjeringsplattform, som alle andre regjeringer har hatt før?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-31:
Den plattforma vi skal diskutere i dag, har retorikk for absolutt alt, men tiltak for lite. Eitt av dei retoriske smykka som regjeringa ønskjer å ha på seg, er at dei står for grøn omstilling. Men kva er det regjeringa har gjort i løpet av dei siste åra? Jo, den store satsinga på forsking, enkeltsatsinga på forsking, har gått til petroleumsrelatert forsking. Ser ein på innovasjonstøtte og verkemiddel, er det framleis ei innretning mot ein petroavhengig økonomi. Resultatet av denne politikken ser vi: Det er fall i industrien på fastlandet, det er ei forverring av handelsbalansen – og ein styrer framleis i retning av ein petroavhengig økonomi. Så kva tid har Høgre tenkt å endre strategien?