Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2008-03-07:
Stortingsmeldingen om tannhelse burde vært en stor og viktig sak. Tannpleie og ulike sykdommer i munnhulen berører mange enkeltpersoner, mennesker som i mange tilfeller har store lidelser, både fysisk og psykisk. Meldingen som sådan beskriver på en utmerket måte de utfordringer vi står overfor ved tilgjengelighet, kompetanseutvikling og sosial utjevning. Men jeg må si at sjelden er det sagt så mye om våre utfordringer, hvor man samtidig har ment så lite. Det hjelper lite å lage 100 stortingsmeldinger som beskriver våre utfordringer, hvis man ikke følger opp med konkrete tiltak og finansielle bevilgninger. Til tider kan man undre seg over om det er en form for pedagogisk indremedisin regjeringspartiene holder på med, for noen synlig hjelp overfor dem som har helseproblemer med tennene eller i munnhulen, medfører denne meldingen ikke. I stedet for å gjøre noe for dem som har et tannhelseproblem, ønsker dagens regjering å utrede, og utrede områder som vi i dag har mer enn nok kunnskap og forståelse om, i det uendelige. Hele tannhelseproblematikken blir skjøvet inn i en usikker framtid, og for en regjering som sier så mye, men vil så lite, er i hvert fall framtiden høyst usikker. Allerede i innstillingen fra 2000-2001 uttaler en samlet helse- og sosialkomite følgende: «Komiteen mener at det skille som eksisterer mellom tannhelse og øvrig helse, framstår som kunstig, fordi sykdommer i munnhulen påvirker den allmenne helsetilstand på linje med, og noen ganger også i større grad, enn ved annen sykdom.» Dette var oppfatningen for åtte år siden, og hvor har vi kommet i dag? Dessverre ikke et skritt videre. En annen side som også er kritikkverdig, er at når Fremskrittspartiet som det største opposisjonspartiet ber departementet om provenykostnader på ulike modeller for generelle refusjonsordninger, er svarene så usikre at intet seriøst politisk parti kan bruke dem. Dette poengterer også departementet selv. Det er kritikkverdig når det styrende embetsverk ikke er i stand til å gi korrekte svar. Og hvordan er nå norsk tannhelsepolitikk sammenlignet med andre lands? Sverige, med en ikke-sosialistisk regjering, skal innføre en ny generell ordning i juni, som i korte trekk går ut på et egenandelstak på 3 000 kr. For inngrep fra 3 000 kr opp til 15 000 kr refunderer staten 50 pst. For inngrep over 15 000 kr refunderer staten 85 pst. av utgiftene - altså en mye bedre og mer sosial ordning, som ivaretar tannhelsen til befolkningen langt bedre enn i Norge. Sverige har et underskudd på ca. 1 000 milliarder kr. Norge har et overskudd på 2 500 milliarder kr. Det er underlig at et land som har dårlig råd, har råd til mer helse for sin befolkning, enn hva Regjeringen har i Norge. Det er forunderlig at de rød-grønne i stortingsmeldingen understreker viktigheten av sosiale utjevninger, når de samtidig i innstillingen går imot vårt forslag om å innlemme enslige personer med inntekt under 2 G i egenandelstak 2-ordningen. Dette forslaget vil hjelpe dem med lavest inntekt, som pensjonister og studenter, til å få en bedre tannhelse. Regjeringspartiene går også imot at pasienter med særlig høye tannhelseutgifter knyttet til sykdom og behandling i munnhulen innlemmes i egenandelstak 2-ordningen. For å understreke at det er viktig å fange opp de gruppene som Fremskrittspartiet nevner i sine forslag, kan man vise til undersøkelser i Sverige - for vi har ingen selv. Der oppgir 23 pst. at det er økonomiske årsaker til at de ikke oppsøker tannlege. Det er jo nettopp disse Fremskrittspartiet ivaretar ved å legge grensen på 2 G. Meldingen understreker behovet for flere tannleger og tannlegespesialister, samtidig som regjeringspartiene forholder seg passive og går imot alle forslag for å styrke utdanningsnivået. En del av dagens tannhelsebehandling har fylkeskommunen ansvaret for. De har et sørge for-ansvar overfor omsorgstrengende i institusjoner, de som mottar hjemmetjenester, psykisk syke og andre grupper som har rettigheter i den offentlige tannhelsetjenesten. Dagens sørge for-ansvar fungerer mange steder altfor dårlig og for å gi en bedre tannhelse til disse brukerne, som veldig ofte er eldre mennesker, har Fremskrittspartiet fremmet forslag som gir dem en ubetinget rett til tannhelsepleie - for fylkeskommunenes sørge for-ansvar fungerer dessverre for dårlig. Vi har også fremmet forslag om å utvide dagens refusjonsordninger ved ortopedisk kjevekirurgi og for dem som lider av periodontitt. Fremskrittspartiet ønsker å innføre en politikk i Norge som behandler munnhulen på lik linje med resten av kroppen. Dessverre har dagens regjering helt andre intensjoner. Det virker som om gårsdagens historie og politikk er det som rår, og at man har malt seg inn i et hjørne som man ikke kommer ut av. Jeg tar med dette opp Fremskrittspartiets forslag.