Hilde Magnusson (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Jeg vil først takke saksordføreren for redegjørelsen for flertallets syn i komiteen. Vi lever i en tid hvor det å behandle og utveksle personopplysninger er i en revolusjon gjennom den digitaliserte verden. Mer og mer av det vi gir av personopplysninger, skjer på nettet, og det er noe vi ønsker. Det er med på å forenkle offentlig forvaltning og gi bedre og mer tilgjengelige tjenester til innbyggerne. Og det er bra! Regjeringen har også prosjektet På nett med innbyggerne som går den veien. Men det gir oss også noen utfordringer for å få dette til å bli et sikkert system. Vi må være sikre på at personopplysninger – om det er i legejournalen min, eller det er i nettbanken – ikke kommer på avveier. Stortingsmeldingen, Meld. St. 11 om personvern, bygger på rapporten Individ og integritet. Personvern i det digitale samfunnet, som ble utarbeidet av Personvernkommisjonen i 2009 og tatt inn i NOU 2009: 1. Personvernkommisjonen etterlyste et grunnlag for bedre personvern i den nye tiden, og det er det denne stortingsmeldingen gjør greie for gjennom å se på hvordan vi innen dagens personvernregelverk har et handlingsrom til å lage personvern til det beste for samfunnet, for innbyggerne og for dem som behandler personvernregelverket. Når vi diskuterer personvern, er det krevende avveininger som må tas. Personvern må ofte vektes mot andre viktige samfunnshensyn og interesser. Jeg husker da vi i forrige stortingsperiode i justiskomiteen diskuterte omfanget av lagringen av DNA. Mange uskyldiges DNA blir lagret for at vi en dag skal kunne bruke det innsamlede materialet til å ta en voldtektsmann. Internasjonalt personvernregelverk er i endring. Meldingen fokuserer derfor naturlig nok på å gi råd på sektorovergripende områder innenfor dagens personvernregelverk. Det gjøres også på den måten fordi regjeringen ser det som nyttig å se helheten, når en ser på personvernutfordringene. Endringene som skjer internasjonalt, må Norge være en del av, og det vil selvsagt regjeringen jobbe for, bl.a. innen et eventuelt nytt europeisk datatilsyn. Den vil også delta i EU-kommisjonens avgjørelsesprosesser, der det er aktuelt. Det er særlig de unge som har møtt en stor utfordring på nettet, gjennom at bilder og informasjon spres og er svært vanskelig å slette når det først er havnet der ute på nettet. Regjeringen har opprettet siden slettmeg.no, og den har suksess med å hjelpe personer med å hanke inn uønskede bilder som er havnet på nettet. Elevdata er et annet område som ikke er helt avklart ennå, og komiteen merker seg at regjeringen jobber videre med hvordan man skal organisere et sentralt elevregister, slik at ikke informasjon om elevdata blir spredt til utenforstående. Det at vi nå får store registre med mye data og personopplysninger samlet, gir oss utfordringer med tanke på hvem som kan snoke i informasjon om oss. Dette er noe vi også må ha kontroll på, og det kan vi bl.a. ha ved at vi loggfører hvem som kan bruke systemene. Det vil være med og avhjelpe dette. Begrepet «Big data», at vi nå har enorme mengder med informasjon liggende ute som kan samkjøres på ulike måter, og at man med det kan danne seg et bilde av hvor en person har vært, hva han driver med, gir oss utfordringer. Det kan brukes i markedsføring, det kan brukes innenfor helsesektoren, og det kan brukes innenfor politiet. Noe er positivt, og noe er ikke så positivt. Det er noe som vi må ta med oss i den nye tiden, som ikke lå der da Personvernkommisjonen arbeidet, men som vi nå ser er en utfordring. Det viser at det innenfor det digitaliserte personvernopplysningsområdet stadig er endringer, og vi vet ikke hva som skjer f.eks. neste år. Til slutt ønsker jeg å belyse en særlig utfordring knyttet til personvern, og det er tilrettelegging for gjenbruk av data. Dette feltet står sentralt i regjeringens politikk, men det er likevel svært viktig at vi ved gjenbruk av personopplysninger er varsomme og sikre på at personvernet ivaretas på en god måte. For å oppnå det blir utgangspunktet at all gjenbruk av personopplysninger må ha en hjemmel som tilfredsstiller kravene i personopplysningsloven. Skal personopplysninger gjenbrukes, skal det foretas en forholdsmessighetsvurdering. Denne vurderingen skal igjen sannsynliggjøre at behandlingen og de opplysningene den inneholder, står i rimelig forhold til det målet som skal oppnås. Dette temaet er så viktig at det behandles i stortingsmeldingen i et eget kapittel, kapittel 4. Det at regjeringen på alvor leverer en stortingsmelding på dette feltet, og at det er såpass stor enighet i komiteen, er bra for personopplysningssaken.