Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2010-12-07:
For halvannen uke siden hadde vi finansdebatten i denne sal. Det var en litt spesiell opplevelse. Regjeringspartiene sa nesten ingen ting om sin egen politikk, men vi fikk vite mye om Fremskrittspartiets politikk, mye om Høyres politikk, og vi fikk høre hvor fantastisk alt fungerte under det rød-grønne styret. Jeg håper denne debatten blir noe bedre. Jeg begynte ikke med politikk for å fortelle om de vellykkede blant oss. Jeg er opptatt av dem som sliter, av dem som faller utenfor, og av dem som trenger det lille ekstra for å skape seg sitt gode liv. Politikk handler om å rette opp skjevheter og gi alle mulighet til å lykkes. Veien dit er lang og vil ta ekstra lang tid dersom de som faktisk bestemmer, ikke vil innrømme at feil og mangler eksisterer. Fem år med rød-grønt styre har gitt oss store forskjeller i samfunnet og gjort det enda vanskeligere for enkelte å få hjelp. Antall fattige barn i Norge er tredoblet. Psykiatrien bygges ned. Antall rusmisbrukere i behandlingskø øker. I tillegg har vi fått en uendelig lang behandlingskø som har økt hvert eneste år. Dette har medført at vi har fått et todelt Helse-Norge. Stadig flere resignerer og kjøper seg ut av behandlingskøen, og stadig flere kjøper seg privat helseforsikring fordi de har begynt å miste troen på at hjelpen vil komme den dagen de virkelig trenger den. Spørsmålet blir da: Er regjeringen fornøyd med sin helsepolitikk? I så fall betyr det at det er en villet politikk å ha et todelt Helse-Norge. I motsatt fall har regjeringens helsepolitikk vært mislykket. Det hadde vært greit med en avklaring rundt dette. Heller ikke i år forsøker man å få ned sykefraværet med de virkemidler som man vet virker. Riktig behandling til riktig tid skal vi fortsatt ikke ta i bruk som et virkemiddel. Folk skal fortsatt gå i månedsvis med utbetalinger av sykepenger mens de venter på en undersøkelse eller en operasjon. Ledig kapasitet skal fortsatt være nettopp det, ledig. Rehabilitering er ofte avgjørende for at folk skal komme tilbake til jobb etter sykdom eller skade. Rehabilitering er ofte avgjørende for folk som lever med en kronisk sykdom i forhold til å kunne stå i jobb. Likevel får ikke alle dette tilbudet. Rehabiliteringsplasser legges ned, ventelistene øker. Varmtvannsbasseng blir borte, og færre får behandlingsreiser til varmere strøk. Mer enn 2 mrd. kr ekstra bevilger Fremskrittspartiet i sitt alternative budsjett for å redusere helsekøen og for å stoppe reduksjonen innen varmtvannsbasseng, fysioterapi og behandlingsreiser. Man kan oppnå mange goder ved å bo i Norge, men det krever litt flaks, litt hyl og skrik og litt fet lommebok om du skal komme i mål med disse godene. Fremskrittspartiet har også i år prioritert helse og omsorg veldig høyt. Helse og omsorg er viktige elementer for å gi folk flest et trygt og godt liv. God helse gir velferd. Fremskrittspartiet har prioritert helse og omsorg høyt fordi vi mener at nå er det de eldres tur. Vi har prioritert helse og omsorg høyt fordi det gir innsparinger i sykepenger, arbeidsavklaringspenger og uføretrygd. Vi har prioritert dette høyt fordi vi vil kjempe mot den utviklingen vi har sett de siste årene, nemlig et todelt helsevesen som prioriterer dem med penger og dem som orker å skrike høyt. Fremskrittspartiets alternative budsjett ville gitt behandling til mer enn 50 000 flere mennesker enn regjeringens bevilgning gir. Altfor mange rehabiliteringsplasser har forsvunnet de siste par, tre årene. Denne trenden vil Fremskrittspartiet snu før det er for sent, og vi bevilger derfor 180 mill. kr ekstra til rehabilitering. Der regjeringen prater, der handler Fremskrittspartiet. Rusomsorgen står på stedet hvil. Bortsett fra en tilleggsbevilgning til ettervern i kommunene vil køen av behandlingstrengende fortsette å øke med dette budsjettet. Men litt ros skal regjeringen få for at de styrker ettervernet i kommunene. Dette har vært et forsømt område altfor lenge og har gjort at vi ikke har hatt en rusomsorg som henger sammen. Et bedre ettervern kan gi flere mulighet til å lykkes. Derfor er det litt synd at beløpet er såpass lavt. Når man fordeler 70 mill. kr på alle kommunene i landet, blir det bare så altfor lite per kommune. Fremskrittspartiet styrker rusarbeidet med ytterligere 336 mill. kr i sitt alternative budsjett. Ressurskrevende tjenester er en annen gruppe som fikk svi av regjeringen i fjor og forfjor. Det var en omlegging som fikk svært uheldige konsekvenser både for kommunene og bruker. Regjeringen lovet å reversere innstrammingen dersom den fikk uheldige konsekvenser. Fra hele landet har vi fått melding om kutt i tjenestetilbudet grunnet regjeringens innstramming i ordningen, uten at regjeringen har reversert sin innstramming som lovet. Fremskrittspartiet har tatt kommunenes signaler på alvor og bevilger 700 mill. kr ekstra til de ressurskrevende tjenestene. Eldreomsorgen har enda en gang blitt løftet opp på den politiske dagsordenen. Men det hjelper altfor lite. År ut og år inn har storting og regjering lovet en trygg og verdig eldreomsorg, uten å gjøre kommunene i stand til å følge opp lovnadene. Flertallet tviholder på et system som de vet ikke virker, og skandaleoppslagene står i kø. De eldre føler at de er en byrde, og føler seg sviktet og mindre verd. Fremskrittspartiet inviterer atter en gang Stortinget til en dugnad lik den vi gjennomførte for barnehager. Foreløpig står Fremskrittspartiet helt alene om å ville gjenta barnehagesuksessen. I mellomtiden gjør Fremskrittspartiet det beste ut av situasjonen og dobler investeringstilskuddet til bygging av sykehjemsplasser og utvider antallet med 1 000 plasser i sitt alternative budsjett. Utbyggingstakten går med museskritt, og vi kommer mer og mer på etterskudd for hvert år som går. Men uansett antall sykehjemsplasser: Kommunene er tydelige på at det er å drifte disse plassene som er den største utfordringen. Fremskrittspartiet har derfor en tilleggsbevilgning på 2 mrd. kr i sitt alternative budsjett som er øremerket eldreomsorg. Samlet bevilgningsøkning for eldreomsorgen alene er dermed på hele 3,5 mrd. kr. Men så litt tilbake til forskjellene i helsevesenet. I Brennpunkt nylig kunne vi følge en ung mor på metadon og hennes svangerskap. Det var rystende å være vitne til at disse kvinnene ikke blir behandlet som andre mødre fordi de er i LAR. Alle vordende mødre skal bli møtt med respekt, støtte og informasjon. Men LAR-kvinnene får ikke reell informasjon. De blir ikke møtt med respekt, rett og slett ved at de ikke blir hørt, og de får ikke reell støtte for sine valg, stikk i strid med det et samlet storting har sagt når det gjelder nettopp denne gruppen vordende mødre. I filmen kom det fram at hun ønsket å trappe ned på metadon, men ble møtt med det motsatte. Legen økte hennes dose. Disse kvinnene får altså ikke reell informasjon om hva metadon gjør med deres ufødte barn, og de får altså ikke støtte i de valgene de ønsker å ta. For meg er slik forskjellsbehandling uakseptabel og rammer ikke bare kvinner, men aller mest rammer det det ufødte barnet. Fremskrittspartiet styrker innsatsen for rusmiddelmisbrukere med 336 mill. kr i sitt budsjett. Bevilgningen skal dekke økt behandling, økt ettervern, tilskudd til bolig samt tilskudd til frivillige som arbeider innen rusomsorg og rusforebygging. Regjeringen har en tro på at det offentlige kan løse alt for alle. Fremskrittspartiet mener at det offentlige i samarbeid med de private og de frivillige kan løse enhver oppgave og utfordring som måtte komme. Spesielt viktig er det arbeidet som tusener på tusener hver eneste dag legger ned i frivillig arbeid. Hadde alle disse frivillige streiket samtidig, hadde Norge rett og slett stoppet opp. Fremskrittspartiet øker derfor bevilgningen til frivillig arbeid i sitt alternative budsjett med litt over 200 mill. kr. Å være en av de få kan by på utrolig krevende utfordringer. Du må nesten være frisk for å orke å kjempe for hjelp og oppfølging. Dette har vi dessverre flere eksempler på. Amalgamforgiftning, spiseforstyrrelser og ME er alle sykdommer hvor det er nesten umulig å bli sett og hørt. Flere har i årevis ligget alene i mørket og ventet på hjelp og behandling. Kunnskapen virker svak, de lærde strides, og de som har vært rammet av sykdom og blitt friske, har blitt friske på forskjellige måter, men er likevel enige om en ting: De blir ikke tatt på alvor, de blir ikke hørt. Økt kunnskap og forskning som bygger på funn som er gjort andre steder i verden, må følges opp. ME rammer heldigvis ikke så mange, men den rammer hardt og brutalt, og vi trenger kunnskap nå. Altfor mange har solgt alt de eier og har, i sin desperate jakt etter en kur eller en medisin som kan gjøre dem friske. Amalgamforgiftning er en annen slik sak. En håndfull kvinner har i årevis viet amalgamforgiftning all sin tid. Men de har møtt motgang år ut og år inn. Ingen vil ta et ordentlig ansvar. Man har en dokumentasjonsstabel uten sidestykke, utallige møter og brev til helseministre som har kommet og gått, nye lovnader og nye utvalg er satt ned, men ingenting skjer. Hvor lenge kan man kjøre denne uthalingsteknikken? Hvor lenge kan denne gruppen mennesker overses? Også spiseforstyrrelser og ungdom som kutter seg, er tegn på at ting ikke er helt som de skal være, tegn som er lette å se. Det er ingen tvil, her er det noen som har vondt i sjelen. Men behandlingstilbud er det lite av, i hvert fall et behandlingstilbud som er riktig, og som virker. Mange kunne vært reddet, og mange mener de kunne unngått lidelser gjennom mange år dersom riktig hjelp var satt inn tidligere. Utfordringene står i kø for oss som steller med helsepolitikk. Vi er ikke eksperter på alt. Vi må lytte, og vi må lære. Spørsmålet blir om vi alltid gjør det, og mange mener at vi ikke gjør det. Sykdom og skader som rammer de få, blir grovt nedprioritert. Jeg synes virkelig synd på dem som år ut og år inn forsøker å få gehør for sitt bitte lille felt, for sin sykdom. Mange vil nok føle at de er glemt i år også. Til slutt noen ord om psykisk helse, som Fremskrittspartiet i sitt alternative budsjett styrker med 100 mill. kr. Dette gjør vi fordi Opptrappingsplanen for psykisk helse ikke nådde alle målene som ble satt, og fordi det nå kuttes i alle ledd over hele landet i det vi faktisk greide å bygge opp. Psykiske lidelser rammer svært mange og kan få alvorlige konsekvenser dersom det ikke behandles. Legger man sykefraværet og uføretrygden til grunn, viser det seg at det er svært mye å hente ved å yte god og riktig psykiatrisk behandling på et tidlig stadium. I motsatt fall kan vi oppleve psykisk syke som vandrer rotløst rundt i gatene, eller som stenger seg inne bak lukkede dører. Begge deler er like ille. Forvirret og desperate ender noen med å ta sitt eget liv, og noen skader andre. Med en tilleggsbevilgning på 100 mill. kr kunne vi unngått kuttene i de resultatene vi nådde, og psykisk syke hadde sluppet å komme til stengte dører. Det gir som kjent noe kortvarig varme å tisse i buksa. Jeg tar herved opp de forslag som Fremskrittspartiet har i saken.