Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-03-11:
Innledningsvis vil jeg igjen rose Venstre for at de prioriterer familiepolitikk og barnevern, også når de, dessverre, ikke lenger er representert i komiteen. Når det gjelder det konkrete forslaget fra Venstre som vi nå behandler, er Kristelig Folkeparti enig i at det er fornuftig å gå igjennom arbeidsfordelingen mellom det statlige og det kommunale barnevernet. Men vi vil samtidig understreke at det er for tidlig å konkludere på hvorvidt dagens organisering av barnevernet bør endres vesentlig. Vi skal heller ikke undervurdere verdien av en sterk barne-, ungdoms- og familieetat, med de mulighetene det gir for god kompetanseheving, faglig utvikling og et godt forankret samarbeid med andre relevante tjenester. Men vi støtter altså forslaget om å gjennomgå arbeidsfordelingen. Likevel er det viktig å se et slikt forslag i sammenheng med den totale situasjonen i barnevernet. Og det er viktig å understreke at det er ikke først og fremst organiseringen som er hovedproblemet, for dagens situasjon er at det er store mangler i alle barnevernets ledd. Det er for øvrig dokumentert også i den siste budsjettproposisjonen fra Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet. Vi lykkes ikke med å hjelpe alle de ungene som trenger vår hjelp. Det er veldig alvorlig og trist, og vi kan ikke akseptere at situasjonen er slik. På grunn av svak kommuneøkonomi er det bekymringsmeldinger som kommer inn, som ikke gjennomgås. Av samme grunn er det mange som ikke får tilbud om ettervern. Ressurssituasjonen i kommunene fører altså til for liten kapasitet, for få ansatte, for lite tid og for liten kompetanse. Derfor kan det også være fornuftig å gjennomgå arbeidsfordelingen mellom det statlige og det kommunale barnevernet. Men jeg vil understreke at det ikke bare er det kommunale barnevernet som sliter. Fylkesnemndene klarer ikke å overholde tidsfristene for saksbehandlingstid. Hundrevis av barn venter på å få et fosterhjem. Likedan er det med dem som har et fosterhjem og ikke får tilsynsfører. Det er altså behov for en bred opptrapping av ressurser til barnevernet som sådant. Da er det trist å konstatere at den innstillingen som komiteen har levert i dag, som handler om nettopp det, og der man har sjansen til å gjøre et tverrpolitisk, bredt nasjonalt løft for barnevernet, viser klart at flertallet i salen, regjeringspartiene, ikke vil gjennomføre en slik opptrapping. Man har ikke ambisjoner eller mål for barnevernet som på noen måte står i forhold til utfordringene. Representanten Stokkan-Grande sier at barnevernet svikter barnevernsbarna. Det er en veldig sterk uttalelse fra det største regjeringspartiet. Men hvem er det som styrer barnevernet? Det er flertallsregjeringen som styrer barnevernet. Konklusjonen er derfor at det er de rød-grønne og Regjeringen som svikter barnevernet. Man har hatt sjansen til å være med på et felles tverrpolitisk løft, og det viser komitéinnstillingen i dag at man ikke er villig til å være med på. Når man uttaler seg så sterkt fra talerstolen her i dag om situasjonen i barnevernet og det eneste konkrete bidraget er at det forslaget vi har til behandling i dag, ikke skal vedtas, så holder ikke det, og det står ikke til troende. Man må gjerne oppfordre opposisjonen til å avvente Regjeringens egen evaluering av barnevernsreformen og vurdering av tilstand. Men det som den saken vi har til behandling i dag, viser, er at opposisjonen er utålmodig. Vi har ikke tid til, og barnevernet har heller ikke tid til, å avvente evaluering fra en regjering som ikke er i stand til å vise fram sine ambisjoner for barnevernet, som ikke er i stand til å fortelle oss hvilke mål og hvilke frister man har satt for å komme i mål i en helt uakseptabel situasjon, der barn som myndighetene har overtatt ansvaret for, ikke blir gitt et skikkelig tilbud. Det krever ambisjoner, det krever målsettinger, det krever handlekraft. Det er det denne debatten må dreie seg om.