Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-06-19:
Det har vært en lang og spesiell vår i Stortinget, der koronapandemien har satt både myndigheter og demokratiet på prøve. I løpet av to uker nå i vår økte antallet helt ledige i Norge med 235 000 mennesker. Situasjonen eskalerte raskt og var ekstremt uforutsigbar. Jeg synes veldig mange sider av krisen ble håndtert med ro, en slags hektisk ro, vel og merke, og et godt samarbeid, og jeg vil takke både finanskomiteen for samarbeidet, og de statsrådene som har kommet inn i salen de siste minuttene etter at vi hadde en takknemlighetsrunde også i stad. Helt fra koronapandemien rammet oss i mars, har vi i De Grønne jobbet for en politikk som tar oss trygt ut av dagens koronakrise på en måte som forebygger nye kriser, det være seg klimaendringer, naturødeleggelse, pandemier eller plutselig arbeidsledighet på grunn av en sårbar oljedominert økonomi. I dag diskuterer vi hvordan Norge skal bruke sine økonomiske muskler for å sikre at folk kommer tilbake i jobb igjen, og ikke bare i jobb, men i jobber som varer, som er bærekraftige, og som tar vare på velferden, friheten og mulighetene til ungene våre. Å fortsette å satse på fossil energi er å holde en stø kurs inn i en ny krise som blir mye større en koronapandemien. Vi kan ikke isolere oss ute fra klimakrisen på samme måte som fra en pandemi, klimakrisen kommer heller ikke til å gå over uten at alle, både folk, bedrifter og offentlige myndigheter gjør sitt for å få ned utslippene. Klimakrisens effekt på naturen, insektene, dyrene og menneskene, på matsikkerheten og på demokratiene vil bli permanent. Derfor benytter statsledere i EU nå koronakrisen som en mulighet for å endre økonomien og gjøre samfunnet mer bærekraftig. Derfor gir Frankrike støtte til Air France på betingelse av at de reduserer innlandsflyvningene der tog er et alternativ. Derfor gir Frankrike støtte til sin nasjonale bilindustri med mål om at Frankrike skal bli størst i Europa på elbiler. Derfor har Merkel valgt å svare med en tilsvarende satsing på elbiler i Tyskland. I Europa stilles det miljøkrav som forutsetning for støtte. Landene konkurrerer om å snu industrien sin til å bli mer klimavennlig. I Norge opplever jeg at vi gjør det motsatte. Det er EU som kjøper mesteparten av gassen vår. Men de skal slutte med fossil energi. Da slutter de også å kjøpe norsk gass. I fjorårets nyttårstale viet statsminister Erna Solberg mye plass til klimakrisen. Hun ba oss forberede oss på tøffere klimapolitikk. Som statsminister minnet hun oss om at utslippene i Norge er omtrent like store i dag som de var i 1990. I resten verden går de opp. Årsakene til det er først og fremst at vi brenner altfor mye kull, olje og gass. Skal vi få utslippene ned, kan vi ikke engang brenne den oljen og gassen som vi kjenner til i dag. Den siste ukens definering av at iskantsonen er i strid med miljøfaglige råd sammen med de nye oljesubsidiene er den rake motsetningen av det statsministeren proklamerte i sin nyttårstale. Stortingsflertallet, inkludert regjeringspartiene, har bevist Ernas Solbergs feil, og gitt distriktsminister Linda Hofstad Helleland, som også er i salen i dag, rett i at miljøpolitikk er noe Norge anser som en luksus vi ikke skal ta oss råd til når det virkelig gjelder. Selv om krisepakken for oljenæringen ble behandlet i forrige uke, var det i dag vi skulle vedtatt den grønne krisepakken, den pakken vi ble lovet den dagen regjeringen annonserte forslaget om utsatt skatt til oljenæringen. Den kom aldri. I stedet fikk vi noen enkelttiltak som skulle vært en selvfølge også i et normalår. Stortinget aner fortsatt ikke hva potensialet kunne ha vært for å skape grønne oppdrag til leverandørindustrien om man hadde satset alt man kunne på fortgang i etterspørsel etter havvind, karbonfangst og -lagring, elektrifisering av ferger, skip og sjarker og annen fornybar maritim næring. Krisepakken til petroleumsnæringen inneholder både store skatteletter og store skatteutsettelser. Begge deler vil gi massive insentiv til investeringer i fossil energi de neste årene. Faktisk er det sånn at krisepakken til fossil energi gir 39 mrd. kr i skattefordeler til oljenæringen, ifølge Finansdepartementets tall til Aftenposten. Det er verdien av at næringen kan utgiftsføre investeringer direkte og få fradrag på skatten i dag istedenfor neste år eller om fire år. Stortinget er vant til at De Grønne er kritisk til flertallets oljepolitikk, men denne gangen er det litt annerledes enn det pleier, for denne gangen er det veldig mange andre som også deler vårt syn, som vanligvis kanskje ikke gjør det. Når Gunnar Stavrum og Trygve Hegnar, men enda viktigere for Finansdepartementet: nesten et dusin økonomiprofessorer, er enig med De Grønne og miljøbevegelsen, da bør varselklokkene ringe. De Grønne mener det er mulig å gjøre som Europa. Vi kan vedta en omstillingspakke som monner, som skaper arbeid, aktivitet og en grønnere økonomi, uten å ta omveien om flere fossile investeringer. Det handler om vilje til se på nye virkemidler. Vi fremmer i dag en rekke forslag til dette reviderte nasjonalbudsjettet. Vi foreslår å sette av 5 mrd. kr via Innovasjon Norge til en toppfinansieringsordning for lav- og nullutslippsskip. Vi foreslår å styrke garantiordningen for skipsfart under GIEK med 1 mrd. kr. Vi foreslår direkte utgiftsføring av investeringer i havvind i fem år framover, i tillegg til 1 mrd. kr i støtte til havvind i år som en start. Hvis vi skal utløse store potensialer for arbeidsplasser, teknologiutvikling og fornybar energiproduksjon, må staten bidra med penger, skatteletter, risikoavlastning for havvind. I tillegg foreslår vi å styrke Enovas arbeid med til sammen 2,5 mrd. kr utover regjeringens forslag. Pengene skal gå til å støtte solcellepaneler, enøk, energirådgivning, elsykler og ladestasjoner i borettslag. Alt dette skaper også aktivitet. Vi foreslår å sette av 1,5 mrd. kr til elektrifisiering av kystflåten, landstrøm og utbygging av hydrogenstasjoner. Vi foreslår 300 mill. kr til omlegging til lavutslippsløsninger i industrien og oppstart av et biogassprogram som bl.a. skal finansiere biogassanlegg og biogassbiler i tungtransport. Vi foreslår å etablere en risikolåneordning under Innovasjon Norge på 1,5 mrd. kr, og vi foreslår å sette av 300 mill. kr til å bygge hurtigladere over hele landet det neste halvåret, sånn at folk slipper rekkeviddeangst og ladekø og for å skape aktivitet. Til slutt har jeg lyst til å nevne et par andre forslag vi også har. Vi i De Grønne foreslår i dag å endre skattesystemet til å bli mer rettferdig. Vi øker skattene på inntekter på over 700 000 kr og bruker de økte inntektene fra folk med god lønn til å senke skattene for lavtlønte. I tillegg foreslår vi å få på plass en grunnleggende inntektssikring for alle i situasjoner som den vi har hatt i vår. Denne våren har blitt ekstra vanskelig for mange som har måttet vente lenger på å få utbetalt pengene de har krav på fra Nav. Det gjør livet enda tøffere for de mest sårbare, som har minst å gå på. Vi behandler i dag et forslag fra Rødt som peker på noe av det samme, og jeg håper at Stortinget og regjeringen raskest mulig kan få på plass tiltak som sikrer at ingen faller mellom stoler i tiden som kommer. Med det tar jeg opp de forslagene Miljøpartiet De Grønne har fremmet.