trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-12-14:
Jeg sa i mitt innlegg at jeg er veldig tilfreds med det gode samarbeidet vi har med samarbeidspartiene. Det har vi fra en samarbeidsavtale som har vært veldig klar på at vi skal forsterke klimaforliket. Det er ikke uventet for oss fra år til annet at samarbeidspartiene ønsker mer av oss på klima- og miljøfeltet, og jeg går inn i de drøftelsene med et åpent sinn og er veldig tilfreds med resultatet.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-12-14:
Regjeringen og samarbeidspartiene har god grunn til å være tilfreds med den styrkingen av den grønne samferdselspolitikken, og ikke minst av jernbanepolitikken som vi har oppnådd. Vi har overoppfylt planrammene for jernbane i første fireårsperiode i NTP med nær 5,2 mrd. kr. Når det gjelder spørsmålet om elektrifisering, er det riktig at vi ønsker å utrede når det gjelder Trønderbanen. Jeg må overlate til min kollega i Samferdselsdepartementet å gå inn i detaljene rundt det. Men et av temaene som er viktig, er om det er elektrifisering eller andre metoder for å få ned utslippene, f.eks. hydrogen, som kan være det beste egnede. Hydrogenutviklingen har kommet noe kortere enn elektrifiseringen, men det er viktig at vi gjør investeringer i dag som vi ikke angrer på om noen få år.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-12-14:
Det er riktig som representanten Elvestuen sier, at innsatsen for naturmangfold styrkes vesentlig i dette budsjettet, og at det er viktig for nasjonalt naturmangfold, men også for nasjonal klimainnsats, og det er viktig for å ivareta våre internasjonale forpliktelser. Én av de forpliktelsene er helt soleklar etter Bern-konvensjonen, det er å ivareta en norsk ulvebestand. Det gjør vi, og det er et oppdrag vi tar alvorlig innenfor rammene av Stortingets vedtak, innenfor rammen av Bern-konvensjonen, som en internasjonal forpliktelse, og innenfor rammen av naturmangfoldloven. Nå ligger klagesaken om fellingstillatelsene til behandling, og jeg kan derfor ikke gå inn i detaljer om det, men vi må gjøre en vurdering basert på Stortingets beslutning, basert på Bern-konvensjonen og basert på bestemmelsene og vilkårene i naturmangfoldloven.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-12-14:
Jeg har forståelse for representanten Eidsvoll Holmås’ utålmodighet, han er til og med så utålmodig at han prøver å løpe forbi andre replikanter. Vi har levert redskap og verktøy til kommunene som gjør at de kan sette i gang tiltak. Derfor er det nå kommunene som er de viktigste adressatene for spørsmålet som Eidsvoll Holmås stiller. Hvilke tiltak vil de nå iverksette der luftforurensingsverdiene er uakseptable?
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-12-14:
Representanten Bru har nå redegjort for samarbeidspartienes vurdering av utslippskutt. Vi er opptatt av de gode tiltakene som ligger i budsjettet nå, og som kommer til å gi utslippskutt neste år, og enda større utslippskutt i årene som kommer, på grunn av den langsiktige, systematiske klimapolitikken som regjeringen og samarbeidspartiene står sammen om. Vi så det som helt nødvendig å forsterke tiltakene i klimaforliket. Vi hadde bak oss da vi overtok, noen år med dieselbilrekord, med sprettballpolitikk om biodrivstoff, med skrinleggingen av CCS-prosjektet, planen om å avslutte elbilpolitikken ved 50 000 solgte elbiler, ingen økning av drivstoffavgiften overhodet, og en nesten ensidig tro på kvotekjøp som klimapolitikk. Det er ikke rart at vi måtte ta nye grep. Det gjorde vi gjennom forsterkning av tiltak for 2020-målene og et helt nytt grep for norsk klimapolitikk mot 2030 – et tidsskille i norsk klimapolitikk, et farvel til kvotekjøpsæraen som den rød-grønne regjeringen representerte. Vi kommer til å få konkrete utslippsbudsjetter år for år, og da er det ingen tvil om at vi kommer til å nå 2030-målene, i motsetning til hvordan det har vært tidligere da vi ikke hadde konkrete utslippsbudsjetter. Vi skal rapportere internasjonalt på disse utslippsbudsjettene, og vi risikerer tilleggsforpliktelser hvis vi ikke gjør jobben vår. Derfor er det så viktig at vi med den systematikken gjør tiltak som ikke bare dreier seg om utslippsreduksjoner neste år, men som er grunnleggende systemendringer i transportsektoren, i mobilitetssektoren, som skal ta oss til lavutslippssamfunnet i 2050, og som skal nå 40 pst.-målet i 2030 på veien til lavutslippssamfunnet.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Arbeiderpartiets hovedkritikk av regjeringens petroleumspolitikk går på det som ikke har blitt gjort. Regjeringen har ikke satt spor etter seg i utviklingen av norsk oljeindustri i disse årene. Det er summen av oljeselskapenes disposisjoner som har bestemt utviklingen. Men så er det et felt hvor regjeringen faktisk suverent bestemmer, uavhengig av markedet etter min mening. Jeg viser til regjeringsplattformen, hvor det sies at regjeringen vil «legge til rette for økt mangfold og konkurranse på sokkelen ved tildeling av nye konsesjoner og operatørskap». Men det vi ser på de TFO-tildelingene som har vært, er at antall selskaper går ned fra 48 i 2013 til 36 i 2015. Tillatelsene som er blitt gitt til Statoil, økte fra 10 av 65 til 24 av 56 i 2015, og operatørskapene som Statoil har fått, har økt fra 7 i 2013 til 13 i 2015. Hva har statsråden gjort for å nå målet om større mangfold og mer konkurranse på sokkelen?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Men det viser at vi fortsatt får en konsentrasjon, og vi får færre selskaper på norsk sokkel, en situasjon som burde bekymre oss alle. For å ta en annen av regjeringspartienes fanesaker i forrige periode, hvor det handlet om Petoro: Da var kravet at man skal – og det står også i regjeringsplattformen – «styrke Petoro ved finansiering direkte over kontantstrømmen fra SDØE». I 2014-budsjettet bevilget vi 351,5 mill. kr til Petoro. I 2017-budsjettet, som vi behandler nå, skal det bevilges 352,3 mill. kr, altså en økning på 800 000 kr. Mener statsråden at man har lykkes i å styrke Petoro, og har regjeringspartiene nå gitt opp drømmen om å finansiere Petoro over SDØEs kontantstrøm?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Den historiebeskrivelsen som representanten Henriksen legger på bordet, kjenner jeg meg faktisk ikke igjen i. Oljeindustrien på norsk sokkel, og ikke minst globalt, står i en veldig krevende situasjon. Mange land rundt oss har måttet avlyse fullstendig tildeling av nye areal, ikke minst der man produserer og tildeler areal offshore, som vi gjør i Norge. Jeg er glad for at da vi med bred støtte i Stortinget bl.a. fra Arbeiderpartiet tildelte arealene i 23. runde, var det fortsatt med betydelig interesse fra oljeselskaper nasjonalt. Det må bety at norsk sokkel fortsatt oppfattes som attraktiv av et mangfold av selskaper. Og tar jeg ikke mye feil, ble Statoil tildelt ca. 40 pst. av operatørskapene i 23. runde, altså langt mindre enn andelen operatørskap de har på norsk sokkel i dag.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
La meg først snakke litt mer om det vi var innom i stad. Jeg er helt enig med representanten Henriksen i at mangfold på norsk sokkel er kjempeviktig. Det har betydd utrolig mye verdiskaping på norsk sokkel. Derfor er jeg glad for det som nå skjer, hvor vi ser mellomstore norske og europeiske selskaper bygge seg opp på norsk sokkel. Vi har fått Aker BP i havn i løpet av i år, Lundin er i sterk vekst på norsk sokkel, og begge vil bidra til økt mangfold på norsk sokkel. Det er bra. Når det gjelder Petoro, er de også en viktig aktør for det arbeidet som skjer på norsk sokkel. De følger opp forvaltningen av våre felles verdier. Som representanten Henriksen selv peker på, er Petoro styrket, men når det gjelder vurderingen av finansiering av Petoro over kontantstrømmen, har ikke regjeringen konkludert med at det er fornuftig.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Representanten er godt kjent med min holdning til ordningen, og jeg lever veldig greit med at den ordningen ble forhandlet inn igjen i årets budsjettforlik. Det betyr at i størrelsesorden ca. tre selskaper kommer til å få støtte til å redusere tariffen også neste år. Et av de selskapene er allerede vedtatt fusjonert, nettopp fordi det gir langt større effekt på nettleia lokalt. Det er Rødøy-Lurøy Kraftverk, som kommer til å få en langt større reduksjon i nettleia på grunn av at de nå kommer til å bli fusjonert inn i et annet selskap enn de kommer til å få basert på budsjettforliket. Jeg mener at representanten har et veldig godt poeng når hun peker på, som hun vet at jeg også er enig i, at en fusjon gir langt større effekt og langt mer effektiv drift enn nettoutjevningsordningen gir.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Nå mener jeg at representanten Arnstad blander sammen flere forhold. Hovedårsaken til at eiendomsskatten – inntektene til kommunene – går ned, er at en har erstattet rekordåret 2010 i beregningen av eiendomsskatt med bunnåret 2015. Dermed falt beregningen av eiendomsskatten betydelig. Så er det slik at også grunnrenten er skjerpet. Det er et resultat av et forlik – et bredt forlik her i Stortinget – i forbindelse med skattereformen, hvor Stortinget slo klart fast at grunnrenten i kontantstrømmen til staten skulle opprettholdes. Det fikk konsekvenser for kraftnæringen. Det får konsekvenser for oljenæringen. Uansett er dette forholdsvis langt utenfor Olje- og energidepartementets og olje- og energiministerens ansvarsområde.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Regjeringen har lagt fram et budsjett, og i det budsjettet var det ikke nettutjevningstilskudd i det hele tatt. Det står jeg fullt og helt bak, samtidig som jeg mener at det som er tatt inn i budsjettforliket, er til å leve med. Da håper jeg vi har oppklart dette med min personlige mening. Jeg står selvfølgelig bak det regjeringen legger fram. Det er selvfølgelig riktig som representanten Arnstad peker på, at grunnrenteskatten og skatteberegningen for både kommunene og staten berører virksomhetene som jeg har ansvar for innenfor mitt departement. Like fullt er det slik at det er finansministeren som har ansvaret for denne typen spørsmål, og jeg kan selvfølgelig ikke garantere for noe som helst på vegne av finansministeren.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Representanten Elvestuen og jeg er i hvert fall helt enige om at skal vi lykkes med å nå klimamålsettingene, må vi raskt redusere utslippene av klimagasser fra produksjon og bruk av fossile energikilder. Det betyr at vi raskt må få ned produksjonen og bruken av kull dramatisk. Det betyr at skal verden lykkes med dette, kommer det også til å påvirke etterspørselen etter olje negativt, noe som på sikt kanskje også kommer til å påvirke lønnsomheten i produksjonen på norsk sokkel – samtidig som de aller fleste framskrivingene tyder på at etterspørselen etter gass, som er det vi har mest igjen av på norsk sokkel, kommer til å øke i et forholdsvis langt perspektiv, nettopp for å fase ut kull raskest mulig. Svaret på spørsmålet er at jo, selvfølgelig vil global energi- og klimapolitikk påvirke lønnsomhetsvurderingene. Men jeg er glad for at det er selskapene som har hovedansvaret for å gjøre den typen vurderinger på norsk sokkel.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Takk til forrige taler. La meg først si til dem som har snakket om en kontrollert avvikling av Norges største og viktigste industri, som finansierer så mange av de tingene vi ellers har diskutert i dag: Det man faktisk tar til orde for ved ikke å sette i gang et eneste nytt prosjekt på norsk sokkel, har ingenting med kontrollert avvikling å gjøre. Det handler om en ukontrollert avvikling og mye arbeidsledighet over hele landet. Det var representanten Aasland som fikk meg til å ta ordet, på grunn av sin anklage om at denne regjeringen ikke gjør noe for å legge til rette for fortsatt verdiskaping og ikke minst sysselsetting i den norske oljeindustrien. Etter at den viktige satsingen på forskning, utvikling og demonstrasjon av ny petroleumsteknologi, som både bidrar til lavere utslipp fra produksjon på norsk sokkel og til høyest mulig verdiskaping basert på energiressursene våre, hadde ligget helt flat i åtte år under rød-grønt styre, har dagens flertall styrket dette arbeidet i alle budsjettene sammenlignet med de rød-grønne – så også i år. Vi har levert på det vi lovte i valgkampen, det vi lovte i Sundvolden-erklæringen: tilgang på nytt areal, som er helt grunnleggende for at industrien skal kunne skape verdier også i framtiden. Nå senest sendte vi ut TFO-en for neste år på høring i går. Vi har levert på stabile og forutsigbare rammer som gjør norsk sokkel attraktivt i et internasjonalt konkurranseperspektiv. Og ikke minst, som jeg sa i mitt opprinnelige innlegg, er det ikke sånn at vi bare slår på utbygging av fornybar energi – som vi trenger mer av i et lavutslippssamfunn. Jeg sier ikke at det bare er sånn at industrien nå slår perioden under de rød-grønne: Vi bygger ut dobbelt så mye fornybar energi i dag som snittet de siste 25 år. Det jeg reagerer aller mest på, er at representanten Aasland står på denne talerstolen og peker på at vi – denne regjeringen, dette flertallet – bruker for lite på å redusere klimagassutslippene fra transportsektoren. Det må han gjerne mene, men det faktiske forholdet er at det ikke på noe tidspunkt med rød-grønt flertall i denne sal ble brukt mer enn 90 mill. kr på å redusere klimagassutslippene fra transport. De siste 12 månedene – og det er før dagens betydelige tildeling på flere hundre millioner kroner til transportsektoren – har Enova tildelt 800 mill. kr. Under de rød-grønne tildelte man maksimalt, gjennom Transnova, 90 mill. kr. Man kan godt hevde at regjeringen gjør for lite. Vi gjør veldig, veldig mye mer enn tilfellet var da de rød-grønne hadde flertallet i denne sal.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Fra forskerhold er det i flere år påpekt at de distrikter som må avstå sine naturressurser, er blant de viktigste medspillerne i overgangen til fornybarsamfunnet. Våre forfedre i dette hus så betydningen av denne samfunnskontrakten mellom by og land allerede i vannkraftens barndom. Vannkraften ligger i distriktene. Dette har vært en viktig forutsetning for at Norge i dag er en av verdens fremste fornybarnasjoner. Vertskommuner til vannkraften har gjennomgående stilt seg positive til utbygging, mye takket være at deler av verdiskapingen er beholdt der verdiene er skapt. Forutsigbare kraftinntekter har vært avgjørende for velstandsutviklingen i store deler av Distrikts-Norge. Regjeringen har etter min mening med sin håndtering av eiendomsskattetaksten for kraftverk i høst brutt denne samfunnskontrakten. Til tross for at et nesten enstemmig storting med samarbeidspartiene i spissen har anmodet finansministeren om å vurdere kapitaliseringsrenten for kraftverk, svarer hun i brev av 13. desember til undertegnede at en slik vurdering ikke vil bli foretatt denne høstsesjonen, noe som representanten Arnstad også var inne på i et spørsmål i replikkordskiftet, og som statsråden ikke kunne svare på. Men nå er svaret klart. Konsekvensen er at nesten 200 kommuner i 2017 vil tape om lag 400 mill. kr i eiendomsskatt på grunn av uriktig beregning av markedsverdien. Når finansministeren svarer at tida nå er for knapp til å foreta vurdering før årsskiftet, minnes jeg uttrykket «å rette baker for smed». Faktum er at det er innbyggerne i de nesten 200 berørte kommunene som vil lide for at finansministeren ikke har gjort jobben som Stortinget i 2013 påla regjeringen – å vurdere kapitaliseringsrenta i forbindelse med det årlige budsjettframlegget. Jobben skulle altså ha vært gjort før den 6. oktober i høst. Det kan ikke betegnes som annet enn et selvskudd å skylde på at det nå er for sent å foreta den vurderingen. Jeg vil oppfordre de partiene som står bak anmodningsvedtaket til finansministeren, om å forfølge saken. Siste ord bør ikke være sagt i denne saken fra denne talerstol. Dette er ikke et innlegg i finansdebatten, men et innlegg i energi- og miljødebatten. Mange kommuner har allerede svart at når staten med et par måneders varsel inndrar 400 mill. kr av kommunenes eiendomsskatteinntekter, fratas kommunene et viktig incentiv for å gi sin tilslutning til nye naturinngrep som videre vannkraftutbygging krever av dem. Finansministeren driver kommunene fra å være medspillere til å bli motspillere i fornybarsatsingen. Jeg vil så sterkt jeg kan, oppfordre partiene bak anmodningsvedtaket til å øve det nødvendige påtrykk. Det er ikke mangel på tid, men mangel på politisk vilje.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Det som fikk meg til å ta ordet, var representanten Odd Henriksens innlegg. Henriksen sier at verdifallet i kraftsektoren er helt naturlig. Mener virkelig Henriksen at et verdifall på 54 mrd. kr, eller 20 pst., på ett år er naturlig? Jeg kan nesten ikke tro det jeg hører, at kraftsektoren har falt så mye i verdi. Jeg spør også om 4,5 pst. er en normal markedsrente. Videre sies det at kommunene burde ha regnet ut dette selv. Nei, kommunene har stolt på at Finansdepartementet gjør jobben sin. Det kommunene har lært, er at denne regjeringen ikke er til å stole på. Kan Henriksen også forklare hvorfor det foreligger et anmodningsvedtak etter forhandlingen om budsjettforliket mellom samarbeidspartiene? Mente en ikke noe med den avtalen som kom inn i budsjettforliket, om å se på dette på nytt? Jeg vil også tro at samarbeidspartiene har noen forventninger til når regjeringen gjør den jobben.
Svein Harberg (Høyre), 2016-12-14:
Jeg må si at denne budsjettdebatten har vært relativt forutsigbar, og meningene og holdningene er jo kjent etter at vi har hatt tilsvarende debatter i hele perioden og i andre saker. Men jeg slutter likevel ikke å bli overrasket over noen uttalelser. Det er underlig å høre representanter fra Arbeiderpartiet som med stort alvor forteller om at alt som ble et resultat av forhandlinger mellom regjeringen og samarbeidspartiene, det er det samarbeidspartiene som står for, og at alt som det ikke ble noe av, det er det regjeringen som står for. Vi er altså fire partier som forhandler, og dette kjenner jo det tidligere regjeringspartiet Arbeiderpartiet veldig godt. Det var bare at det da skjedde i lukkede rom, nemlig mellom regjeringspartiene i en flertallsregjering, før det kom til Stortinget. Det er altså sånn at det som står i det endelige, er det fire partier som er enige om, og det som ikke står der, er det fire partier som ikke er blitt enige om. Det er virkeligheten, og det er sånn det fungerer. Så registrerer jeg at Arbeiderpartiet fortsatt snakker om mer penger som det eneste saliggjørende. Ja, vi er veldig klar over at mer penger også er et viktig virkemiddel, men når Arbeiderpartiet hele tiden henviser til Kulturløftet 1 og 2 og f.eks. kunstnerøkonomien, er det fristende å spørre: Hvordan gikk det med kunstnerøkonomien etter de kulturløftene? Det er et spennende spørsmål å få svar på, for realiteten er at kunstnerlønnen gikk ned. Hvordan gikk det med kulturbruken etter de to løftene? Nei, den økte ikke. Det traff altså ikke. Da er det godt det er andre måter å se det på. Jeg hører representanten Trettebergstuen avvise entreprenørskap i kulturlivet som noe nonsens en ikke bør drive med. Ja, vi har tro på det, og vi opplever at det virker, og vi opplever at det utløser nye måter å gjøre ting på. Derfor satser vi på det. Vi hører at festivalene ikke har forutsigbarhet på grunn av denne regjeringen. De har ikke hatt forutsigbarhet annet enn budsjettet fra år til år før. Nå er det bestilt en festivalordning der Stortinget helt tydelig og klart har bestilt en ordning med større forutsigbarhet slik at de kan planlegge på en annen måte, og vi er i budsjettkommentarene helt tydelige på at vi er utålmodige med å få den ordningen på plass. Det er realiteten med denne regjeringen og det samarbeidet vi har med de to andre partiene.
Svein Harberg (Høyre), 2016-12-14:
Jeg tar ordet fordi jeg ser at debatten går mot slutten, og jeg takker komiteen for godt samarbeid og god debatt. Det er ingen tvil om at flere av de sakene som har vært nevnt i innleggene i dag, kommer vi tilbake til. Ja, det skal sendes en barnehagenorm på høring. Det er starten på noe som skal komme til Stortinget. Det kommer flere andre meldinger og saker som berører vårt politikkområde, så det skal bli god anledning til å diskutere både barnevern, media og flere andre saker i tiden som kommer. Det gleder vi oss til. Takk for en ryddig og god debatt. Og, president, vi har fulgt oppfordringen om å være effektiv også i debatten.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Jeg synes debatten i dag vitner om at representantene for regjeringspartiene, og statsråden, ikke lytter. De har på seg skylapper. De har på seg skylapper for hvordan virkeligheten egentlig ser ut der ute for folk. Man skryter av en kultursatsing – mens et samlet kulturliv advarer mot at budsjettet er så dårlig at det gir kutt som vil gå ut over kulturtilbudet til folk over hele landet. Vi ser representanter for regjeringspartiene som skryter av en liten økning i kunstnerstipendene. Det er jo takket være Kristelig Folkeparti og Venstre, etter at Høyre og Fremskrittspartiet ikke bare ikke har prioritert det i tre år – de har faktisk aktivt motarbeidet helt nødvendige elementer i en kunstnerøkonomireform. Statsråden snakket om at Enger-utvalget pekte på viktigheten av å gjøre noe for kunstnerne lønnsmessig. Det er det et flertall i denne sal for å gjøre. Hadde det ikke vært for at Høyre og Fremskrittspartiet aktivt motarbeidet og stanset det gjennom budsjettavtalene, hadde vi vært på vei mot en skikkelig kunstnerøkonomireform med et skikkelig økonomisk løft. Regjeringspartiene står altså igjen med mye tomt prat om at kunstnerne må bli entreprenører og lære seg å selge bedre. Ærlig talt: Våkn opp! Er det noen som er opptatt av å selge, og som jobber livet av seg og står på flere bein økonomisk, så er det kunstnerne. Statsråden later som om grepet med utflytting av Fond for lyd og bilde og kunstnerstipendene er et godt tiltak som er etterspurt. Det er helt feil. Et samlet kunst- og kulturmiljø er jo imot det. I debatten virker det som om representantene fra Fremskrittspartiet og Høyre rett og slett har glemt – eller fortrengt – det budsjettet som regjeringen opprinnelig la fram i høst. Man snakker så fint om behovet for økt mediemangfold, mens man reelt sett for fjerde år på rad har foreslått, og lagt fram, store, saftige kutt i pressestøtten. Statsråden trakk fram viktigheten av å få fram talenter. Ja, om regjeringen virkelig var opptatt av det, ville de styrket de virkelige talentfabrikkene: kulturskolen, Den kulturelle skolesekken – institusjonene som lar barna få lov til å prøve seg. Det blir ikke flere, men færre, muligheter til å dyrke talenter under denne regjeringen, for forskjellene mellom dem som bruker kultur, og dem som ikke har råd, øker. Til slutt vil jeg bare si at statsråden må slutte å bruke det talepunktet om at innhold er viktigere enn penger. Kultur koster, og det er det bare en regjering som ikke tar seg råd til å holde seg med et godt kulturbudsjett, som ikke skjønner.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Regjeringspartiene fortsetter å lese Enger-utvalget som fanden leser Bibelen. Det er riktig at en del institusjoner ikke opplevde økning i publikumsantall, men at kulturløftene gjorde at kulturlivet vokste og ble mer yrende over hele landet, er det ingen tvil om. Men det skal også sies at det var de rød-grønne som satte ned Enger-utvalget, for vi var på ingen måte ferdige med å bygge kulturpolitikken da vi måtte gå ut av regjeringskontorene. Det er riktig at kunstnerlønnen ikke har utviklet seg i takt med lønnsveksten ellers i samfunnet. Det ville vi gjøre noe med, og det har vi fortsatt med. I våre alternative budsjetter de siste tre årene har vi fulgt opp Enger-utvalget, som vi satte ned og ba om. Vi har pekt ut en retning som svarer på det som er kulturlivets behov. Denne regjeringen gjør det motsatte. Man følger ikke opp Enger-utvalget, man er ikke opptatt av å gjøre noe for kunstnerøkonomien. Jeg vil si at denne regjeringen representerer tre tapte år i så måte for kulturlivet, men heldigvis har vi sjansen til å skifte retning til høsten.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Statsråden har mange ganger, senest i Stortinget 23. november i år, hevdet at fedrekvoten gir barn og foreldre mindre tid sammen, og hun mente sågar at den forrige regjeringen frarøvet barn rett til å være hjemme med begge foreldrene. Det er godt dokumentert fra tidligere at de aller fleste fedre innretter seg etter fedrekvotens lengde, og nå viser tall fra Nav at også tiden som foreldrene samlet tar ut, påvirkes lite av fedrekvoten. Samlet tid foreldrene har tatt ut, har ligget stabilt på nesten 96 pst. av den totale stønadsperioden siden 2010, og det kan vanskelig fortsatt hevdes at barn og foreldre får mindre tid sammen av at pappa har sin egen kvote. Hva er det da statsråden egentlig baserer seg på når hun hevder at fedrekvoten frarøver barn rett til å være hjemme med begge foreldrene?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Poenget mitt var jo nettopp at den samlede tiden foreldrene har tatt ut, har ligget stabilt på 96 pst. siden 2010. En annen ting statsråden har sagt i denne sal, er at regjeringens kutt i fedrekvoten ikke kom til å føre til at fedre tok ut mindre permisjon. Tvert imot sa statsråden at regjeringens kutt i pappakvoten ved at mer ble tilført fellesdelen, kom til å oppmuntre fedre til å ta ut mer permisjon. Det gikk ikke mer enn et halvår fra kuttet var gjort, til tallene fra Nav fortalte oss det vi vet, at kutt i kvote betyr at fedre tar ut mindre permisjon, og tallene fra Nav har hvert halvår siden bekreftet dette. Innser statsråden at hun tok feil?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Det er ikke for tidlig å si om kutt i pappakvote påvirker den permisjonstiden fedrene tar ut. Det er klinkende klart, og det er dokumentert i landene rundt oss – når far ikke har en kvote å slå i bordet med, blir det vanskeligere å ta ut mer permisjon. Jeg erkjenner at statsråden fortsatt ikke ønsker å tro på Navs tall og fortsatt støtter seg til regjeringens blinde ideologi og ikke til fakta. La meg da spørre statsråden: Synes statsråden det er bra? Eller synes statsråden det er dumt at fedre nå tar ut mindre permisjon?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
I dag har vi gjentatte ganger hørt fra regjeringspartiene at de satser på barnehage. Det er faktisk feil. Man kan late som, og man kan fortsette å si det, men budsjettene og den politiske praksisen viser det motsatte. Statsministeren har vært befriende ærlig og sagt det som det er: Vi ønsker å satse på skole, vi ønsker ikke å satse på barnehage. Det begynte med et kutt på 6 000 plasser i 2013. Det har fortsatt med voksende køer og økt makspris. Man har ikke ønsket å ta i det viktigste kvalitetsløftet barnehagene nå trenger, som er oppfølging av Stortingets vedtak om bemanningsnorm. Vi har bedt om en konkret plan for hvordan det skal nås. Regjeringen svarer med å dytte på det enda litt lenger og bare sende ut et forslag på høring. Det er for lite og for sent. Heldigvis har vi Kristelig Folkeparti og Venstre, som hvert eneste år har brukt energien sin på å redde stumpene av de framlagte budsjettene og i hvert fall klart å få inn noe på barnehage – takk for det. Jeg tar egentlig ordet etter det som oppsto i replikkordskiftet. Det står nå 10 400 barnehagebarn i kø. Når Arbeiderpartiet spør om hva det koster å utvide retten til barnehage for ettåringer til også å gjelde desember-barna, får vi til svar at det koster 200 mill. kr. Men når Venstre spør om det samme, og når regjeringspartiene legger inn for november-barna, er det gratis. Nå sier settestatsråden at det er fordi disse pengene ligger inne i rammen. Men da må det være slik at regjeringspartiene har hatt en barnehagesatsing som de ikke har snakket om, i budsjettet. Det tror jeg neppe. Men det er også sånn at på et annet budsjettspørsmål om barnehage svarer statsråd Torbjørn Røe Isaksen at det framlagte budsjettet til regjeringen ikke gir rom for nye plasser. Dette må vi bore i. Hvis regjeringen vedtar noe de ikke har økonomisk dekning for, men viser til rammen og kommunene, blir det slik det som oftest har vært før: Regjeringen bruker pengene i kommunerammen flere ganger, og det er kommunene som blir sittende med regningen for regjeringens moro.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Regjeringen har en nysatsing i dette budsjettet som Kristelig Folkeparti støtter hundre prosent, og det er Kreativt Norge. Jeg synes det er bra at det satses på kulturelt entreprenørskap og kulturnæringer. Men det jeg har vanskelig for å se, er at satsingen på kreative næringer vil ha fordel av å bli samlokalisert med sekretariatet for Statens kunstnerstipend, en stipendordning som er rettet mot det kunstneriske, ikke det næringsmessige. Jeg hører ordet «maktspredning» bli brukt om dette. For meg ser det mer ut som symbolpolitikk. Mitt spørsmål er, for jeg støtter selve opprettelsen av det nye kontoret: Er det andre ting man heller kan flytte fra sentrale strøk og inn i dette kontoret enn dette lille sekretariatet som har ansvaret for kunstnerstipendene?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Det er foreslått en del strukturelle endringer i dette budsjettet som jeg er bekymret for. Jeg har lyst til å bruke litt taletid på en av dem, og det er for så vidt det samme som var tema i min replikk til kulturministeren. Vi er positive til forslaget om etableringen av et nytt organ for kreativ næring, men har med undring merket oss forslaget om å flytte ut sekretariatet for Statens kunstnerstipend og samlokalisere dette med kontoret for kreative næringer. Utvikling av kulturnæringer fordrer andre og mer bransjerettede virkemidler og en annen kompetanse enn utvikling av kunstnerskap gjennom stipendordningen. Jeg mener derfor at forslaget om å legge sekretariatet for Statens kunstnerstipend til dette nye organet er uheldig. Stipendordningen har en helt annen innretning enn en satsing på kulturelt entreprenørskap og kulturnæringer. Det er derfor vanskelig å se at satsingen på kreative næringer vil ha fordeler av å bli samlokalisert med sekretariatet for Statens kunstnerstipend. Jeg mener det er avgjørende å beholde og videreutvikle et sterkt faglig miljø i Kulturrådet med hensyn til forvaltningen av og kunnskap om kunstfeltet. Kulturrådet har en liten stab med høy kunst- og kulturfaglig kompetanse, og det er viktig at Statens kunstnerstipends sekretariat er tett forankret i dette fagmiljøet. Å splitte dette lille fagmiljøet vil ikke styrke norsk kunst- og kulturpolitikk. Jeg mener også det er viktig med sekretariatets og utvalgets dialog og tette samarbeid med stipendkomiteene og kunstnerorganisasjonene, bl.a. for å sikre at ordningen forvaltes i samsvar med lov og forskrift. Stipendkomiteens medlemmer kommer fra hele landet og har sine møter i Oslo, der de respektive kunstnerorganisasjonene er lokalisert. En utflytting av sekretariatet vil svekke muligheten for dette tette og nødvendige samarbeidet. Jeg vil derfor oppfordre kulturministeren til å vurdere om det er andre funksjoner eller organisasjoner eller miljøer som det kan være mer hensiktsmessig heller å samlokalisere i et nytt kontor for kreative næringer. Og med tanke på den åpenhet som kulturministeren viste i sitt svar på min replikk, skal Kristelig Folkeparti selvfølgelig være med og bidra med forslag til andre miljøer som vi heller kan flytte ut, og inn på dette kontoret som skal arbeide med kreativ næringsutvikling.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Flertallet understreker i innstillingen betydningen av at alle de ideelle familievernkontorene og Stiftelsen Kirkens Familievern – SFK – som ideelle aktører, mottar tilskudd til dekning av administrative kostnader i tråd med tidligere år. Stiftelsen Kirkens Familievern benytter i dag 4,5 mill. kr til administrasjon, og det er viktig at den summen videreføres, slik at SKF, som ideell aktør, kan ivareta sine oppgaver og sin rolle. Det er viktig at rammene til stiftelsen ikke reduseres i 2017. Kan statsråden i dag forsikre om at Stiftelsen Kirkens Familievern skal sikres videre drift som en selvstendig, samlende stiftelse, og at tilskuddsrammen på 4,5 mill. kr ikke skal reduseres i 2017?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Jeg vil også stille spørsmål knyttet til at vi nå flytter datogrensen, slik at barn som er født innen utgangen av november, har rett til barnehageplass når de er fylt ett år. På Kristelig Folkepartis spørsmål til Finansdepartementet knyttet til dette om hva provenyeffekten ville være, fikk vi til svar at det vil være null, fordi de plassene det vil være behov for, eksisterer allerede, det er nok plasser. Jeg vil veldig gjerne at statsråden bekrefter det, og at hun også kan være tydelig på at vi nå ikke risikerer å sende en ubetalt regning til kommunene.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2016-12-14:
Familievernet har en viktig rolle og funksjon. Kristelig Folkeparti er glad for at familieverntjenesten gjennom budsjettenigheten styrkes også i 2017, slik den har blitt de siste fire årene. En samlet komité understreker verdien av at vi har et tosporet familievern. Vi mener det er verdifullt at ideelle aktører bidrar på familievernfeltet, som de også gjør innen helse- og omsorgssektoren for øvrig. Over posten til det ideelle familievernet får også Stiftelsen Kirkens Familievern tilskudd. Flertallet understreker betydningen av at alle de ideelle familievernkontorene og stiftelsen, som ideelle aktører, mottar tilskudd til dekning av også administrative kostnader, i tråd med tidligere år. Vi viser til tidligere års merknader om bevilgninger til administrasjon, utvikling og ledelse sentralt i Stiftelsen Kirkens Familievern for å sikre at det kirkelige familievernet gis mulighet til å ivareta eget særpreg og behov for sentral administrasjon og ledelse. Flertallet understreker at i tillegg til at de sikres midler til ordinær drift, skal de kirkelige kontorene, som i dag, sikres midler til drift, til økonomi, til personal og til administrative oppgaver. Stiftelsen Kirkens Familievern bruker i dag 4,54 mill. kr til administrasjon, og dette er ikke mye, sammenlignet med andre organisasjoner og stiftelser. Det er viktig at denne summen videreføres, slik at stiftelsen som ideell aktør kan ivareta sine oppgaver og sin rolle. Dette er det nødvendige nivået for å ivareta rollen som ideell aktør, i tillegg til oppgavene rundt økonomi og personal- og organisasjonsforvaltning. Det er viktig at rammene til SKF ikke reduseres i 2017. Jeg er ikke helt trygg på at dette blir ivaretatt, etter statsrådens svar på mitt helt konkrete spørsmål i replikkvekslingen, så jeg vil be statsråden om å si noen setninger som trygger stiftelsen om at stiftelsen får minst det samme til sentralleddet, som i 2016.
Trine Skei Grande (Venstre), 2016-12-14:
Medias rolle er veldig mangefasettert. Det er veldig ulike roller de har for at demokratiet skal fungere. Jeg – som har vært Oslo-politiker i mange år – må si at det er en underlig situasjon vi er i nå, der det knapt finnes ett medium som diskuterer utviklingen i denne byen. Det finnes knapt ett eneste medium der vi kan få fram saker som er viktige for utviklingen av byen, og viktige utviklingstrekk. Det viser en dimensjon som vi som oftest ikke diskuterer så mye i media, nemlig demokratiet og hele den offentlige debatten. Det er ikke bare graving osv., det er hele det å få et demokrati til å fungere. Der har media en viktig rolle. Vi er kjempeglade for at vi tydeligvis får støtte fra alle til forslag nr. 18 i dag. Men det å utvikle en mediestøtteordning for framtida som også sikrer den lokale debatten, sånn at den ikke blir sånn som representanten Arnstad beskrev den, og som jeg mener er kjempeutfordrende i dag – ser statsråden hvordan det kan komme med i den utvalgsutredningen som nå kommer?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-14:
Eg har merka meg at ein av dei tinga statsråden og eg er einige om, er at det at eit felt får tilført meir pengar, i seg sjølv ikkje nødvendigvis gjer det betre. Det er innhaldet i politikken og korleis ein gjer ting, som er viktig. Men – det er eit viktig «men» her, som eg antek at statsråden er einig i – det å skape kvalitet kostar pengar. Sidan eg noterte at ho sa at budsjettet hadde vorte betre – det har kome inn fleire midlar til viktige ting – antek eg at ho er einig i det. Eg har merka meg at dei siste åra har delen av midlane på statsbudsjettet som har gått til kultur, gått betydeleg ned. For veldig mange føremål aukar pengebruken i heile samfunnet, men delen av kaka til kultur er no betydeleg mindre enn ho var for tre år sidan. Spørsmålet mitt er ganske enkelt: Synest statsråden det ville vore bra, eit mål, om vi brukte noko meir av samfunnskaka til kultur, eller synest ho det er greitt at noko mindre av ho går til kultur, slik tendensen har vore?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-12-14:
Det er ingen nedprioritering av frivilligheten. Tvert imot viderefører vi en veldig høy andel og satsing på frivillighet. Frivillighet er det som skjer rundt omkring i kommunene hver eneste dag. Det å legge til rette for ikke å pålegge for mye byråkrati og innrapporteringer, og ikke ta fra folk gnisten til å yte frivillig innsats, er noe av det viktigste vi gjør. Derfor hadde jeg et møte med Frivillighet Norge, LNU og KS i forrige uke. Vi hadde en veldig fin samtale om hvordan vi videre skal styrke frivillighetserklæringer, som frivilligheten er veldig opptatt av, og som er en god avtale som sikrer gode betingelser for frivilligheten. Det skal vi fortsette med, og vi skal også bli enda bedre til å sørge for at vi ikke legger hindringer i veien med systemer som gjør at frivilligheten ikke får utvikle seg videre.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-12-14:
Jeg kan forsikre representanten om at jeg er veldig fornøyd med det regjeringen klarer å få gjennomført på veldig mange områder – at vi tar landet i riktig retning, at vi forenkler, og at vi forbedrer rammebetingelsene for frivillig sektor hver eneste dag. Denne regjeringen har økt ordningen med momskompensasjon for frivillige organisasjoner med 350 mill. kr siden 2013. Det er 100 mill. kr mer enn det som var satt som målsetting for ordningen. Det er den største ordningen over Kulturdepartementets budsjett, men jeg ser at det fortsatt er et stort potensial for å forenkle og gjøre også frivillighetsregisteret bedre.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-12-14:
Jeg er veldig glad for at Kristelig Folkeparti støtter opp om det initiativet og er med på å legge til rette for et kulturliv med større bærekraft. Min forgjenger bestilte en rapport fra Kulturrådet om hva som kan flyttes ut av hovedstaden for å spre kulturmakt rundt i landet. Da pekte man på at det kun var porteføljen knyttet til kreativ næring. Så har jeg pekt på at forvaltningen av Statens kunstnerstipend og Fond for lyd og bilde også kan være en del av det, for å prøve å hente synergieffekter ut av at flere sitter sammen. Jeg tror det kan være positivt. Men jeg er enig med representanten Bekkevold i at det absolutt kan være en mulighet for at vi også bør se på andre ting. Jeg vet at Kristelig Folkeparti er veldig opptatt av at vi skal ha sterke kulturklynger rundt omkring i hele landet, så jeg imøteser gjerne en henvendelse fra Kristelig Folkeparti om hvordan vi kan se på dette sammen med dem.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-12-14:
Jeg er enig med representanten Arnstad i at momskompensasjon er en veldig god ordning, det er den største ordningen på Kulturdepartementets budsjett. I disse dager mottar et rekordhøyt antall organisasjoner kompensasjon for det man nå setter i gang og har satt i gang og har bygd av prosjekter. Også frivilligheten der ute, og idretten, sier at dette er et veldig viktig tiltak. Avkortingen har økt marginalt – fra 21,7 pst. i 2015 til 23,7 pst. i 2016. Vi har sett tidligere at dette har løst seg gjennom revidert, og at man har fått full pott. Jeg mener at dette fortsatt er en god løsning, og det er også derfor vi foreslår det for Stortinget.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-12-14:
Jeg må si at jeg er glad for forslaget fra Venstre, for det er vel få stortingsrepresentanter som har så store utfordringer med å skape debatt om sin region, som de som er innvalgt fra hovedstaden. Vi som – nei, nå er jeg ikke representant lenger, så det kan jeg ikke bruke som eksempel – men jeg mener at det kan være behov for å vurdere spørsmålet om tilskudd til bydelsaviser på generelt grunnlag, for det blir jo en fattigere hovedstad uten bydelsaviser. Jeg håper at Mediemangfoldsutvalget vil se på hvordan man kan innrette en mer moderne pressestøtte, som nettopp sikrer den lokale debatten, og som sikrer norskprodusert innhold – at vi vil få se det. Derfor ser jeg veldig frem til – og med spenning – at de legger frem sin innstilling, og hvordan vi kan være med på å innrette en moderne mediestøtte.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-12-14:
Representanten Solhjell har vært statsråd. Jeg regner med at han som statsråd var opptatt av å få mest mulig til sitt departement og sin portefølje. Det er naturligvis jeg også, men den sittende regjering har lagt til grunn en kulturpolitikk med en ny retning – og ikke som den rød-grønne gjorde, nemlig en 1 pst.-beregning. Det har ikke vært noe mål for oss. Det har vært viktigere hvordan vi innretter, slik at vi får en mer bærekraftig kunst- og kulturpolitikk. Tidene forandrer seg. Også kulturfeltet må omstille seg. Det har vært en formidabel økning på kulturfeltet. Dessverre ser vi at det ikke har gitt større publikumsbesøk. Vi har ikke fått den effekten at det har kommet hele det norske folk til gode. Det synes jeg er litt synd. Derfor tenker jeg at ok, da må vi tenke litt annerledes. Hvordan skal vi sette kunstnerne i stand til å få ut sin kunst, og få flere publikummere?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
La meg aller først få ønske statsråden god bedring av forkjølelsen – og for så vidt også undertegnede. Erna Solberg uttalte før valget i 2013: Vi er enige om en tydeligere prioritering av frivilligheten. Da Solberg-regjeringen overtok, uttalte statsministeren at frivilligheten skulle være en av byggesteinene i regjeringens politikk. Også nyutnevnt kulturminister Linda Hofstad Helleland var tydelig da hun overtok nøkkelen til Kulturdepartementet: Jeg vil være minister for frivilligheten, sa hun. Etter at regjeringens budsjettforslag ble lagt fram i høst, kom følgende reaksjoner fra frivilligheten selv: Fullstendig ambisjonsløst, sa LNU. Det dårligste frivillighetsbudsjettet på mange år, sa Frivillighet Norge. Et mageplask, sa Norsk Friluftsliv. – Dette er bare et utvalg. Hvordan forklarer statsråden misforholdet mellom de uttalte ambisjonene og nedprioriteringen vi ser i budsjettet?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Det er bra at statsråden har hyggelige samtaler med frivilligheten. Vi har for så vidt også registrert at regjeringen har lagt fram en egen frivillighetserklæring, men det er jo bare ord. Det følges ikke opp med økonomiske forpliktelser fra denne statsrådens side – ei heller når det gjelder forenkling for frivilligheten. I mai i år kom Frivillighet Norge med en rapport om de elleve kravene de hadde stilt til regjeringen om forenkling. Det statsråden vil se her – i grønt – er fulgt opp. Her ser man ingenting grønt, alt står jo på stedet hvil med denne statsråden. Vi hørte før valget at Erna Solberg var tydelig på at man skulle prioritere særlig frivillighetsregisteret, og ville ha fortgang i det. Nå har Høyre hatt kulturministeren i tre år, og fortsatt brukes ikke frivillighetsregisteret til å forenkle tilskuddsforvaltningen. Hvor fornøyd er statsråden med regjeringens gjennomføringsevne?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Det er interessant å høre komitéleder Svein Harberg snakke som om alt før skjedde i lukkede rom og alt nå skjer i full åpenhet. Jeg husker, og det tror jeg flere husker, at det under den rød-grønne regjeringen var ganske livlige diskusjoner i media om hvordan man håndterte saken, og vi har også lest i denne budsjettprosessen at parlamentariske ledere ble hentet i hemmelighet til hemmelig adresse, og at det var diskusjoner som skulle holdes langt unna medienes søkelys. Så her tror jeg kanskje Harberg gikk litt langt. Jeg lovte å komme tilbake til mediepolitikken. En mangfoldig og differensiert presse er en forutsetning for at vi har åpenhet, og for at alle innbyggerne skal kunne orientere seg om det som skjer, treffe sine egne valg for framtida og delta i den offentlige samtalen. Samtidig ser vi, som flere har vært inne på, at mediene gjennomgår betydelige utfordringer, som kan legge press på journalistikken og redusere mangfoldet. Enhver annen bransje som hadde gått gjennom tilsvarende krise, ville blitt møtt med massive tiltakspakker – kanskje ikke fra denne regjeringen, men i hvert fall fra regjeringer vi har sett tidligere. Men det denne regjeringen møter situasjonen med, er ytterligere kutt, ytterligere tiltak som vil gjøre situasjonen vanskeligere. Det gjorde at bl.a. Norsk Journalistlag skrev følgende i sitt høringsinnspill til budsjettet: «Dessverre settes viktige deler av mediepolitikken ut til Mediemangfoldsutvalget. I den grad statsråden tar aktive grep, er de negative som kutt i pressestøtten og frys i NRK-lisensen.» Vi har å gjøre med en kulturminister som har abdisert i mediepolitikken. Ikke et eneste tiltak for å styrke norske medier og norsk journalistikk har kommet fra den sittende kulturministeren. Alt det vises til, er enten fra tidligere kulturminister, tiltak som vi, den rød-grønne regjeringen, gjennomførte, eller tiltak som regjeringen har blitt presset til enten av opposisjonen eller av samarbeidspartiene. Arbeiderpartiet har fremmet en rekke forslag også i dette budsjettet: utvidelse av merverdiavgiftsfritaket, økning i produksjonstilskuddet, innovasjonsstøtte for å hjelpe mediene i overgangen til det digitale, økt støtte til digitalisering av lokalradio, styrking av samiske aviser, bedring av minoritetsspråklige medietilbud og forutsigbarhet for NRK, som forutsatt i enigheten og avtalen om allmennkringkasting. Denne debatten viser med all tydelighet at det ikke er noen ambisjoner på vegne av kulturpolitikken fra denne regjeringen, fra regjeringspartiene, og det synes jeg er trist.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Det er godt å se at kulturministeren fant tilbake til plassen sin. Så langt i debatten virker det som om hun ikke har lyttet nøye til det som er blitt sagt fra denne talerstol, og det er på tide å påpeke det. Det er forstyrrende med både en minister og representanter som høylytt snakker bak vår rygg. Det jeg vil ta opp, er at nå nærmer vi oss årsskiftet. Stortingets filmforlik er så langt ikke fulgt opp, og jeg vil vise til at filmfestivalene – 100 filmfestivaler, i stort og smått – ikke aner noen ting om hva som skjer i 2017. Det vi vet, er at Norsk filminstitutt, som skal fordele midlene, har fått kutt i sine rammer. Det er grunn til å tro at det ikke legges opp til den forutsigbarheten som filmforliket peker på at filmfestivalene skal ha. Det er grunn til å tro at ikke filmformidling styrkes gjennom filmfestivalenes rolle, og det er grunn til å tro at vi ikke får den ønskede, transparente måten å tildele filmfestivalene tilskudd på. Om få uker – om få uker – åpner Tromsø Internasjonale Filmfestival. De aner ikke hva staten og regjeringen støtter dem med. Hvordan vil kulturministeren følge opp filmforliket på Stortinget? Det ville det vært naturlig at hun hadde et raskt svar på. Jeg minner også om at jeg har stilt spørsmål, og at det er frister for å gi en skriftlig tilbakemelding på det. Men i og med at det svaret ikke er kommet, bruker jeg anledningen i dag. Det haster for Tromsø og det haster for filmfestivalene i Norge å få vite hva de får i tilskudd, og om Stortingets filmforlik blir fulgt opp. Hvis ikke blir det alvorlig for deres situasjon i 2017.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
I budsjettforliket har samarbeidspartiene fått regjeringen med på å bruke 172 mill. kr på barnehagelærere. Det er bra. Men det er en utfordring her. Regjeringen har besluttet å likebehandle kommunale og ikke-kommunale barnehager økonomisk, sånn at de skal få samme tilskudd. Regjeringen har ikke sørget for å gi kommunene mulighet til å stille krav til de private barnehagene. Dermed kan kommunene bruke disse pengene til å ansette flere barnehagelærere, men de kan ikke kreve at de private skal gjøre det samme. Hvordan skal statsråden sikre at de 172 mill. kr faktisk blir brukt på barnehagelærere?