Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2000-06-13:
Innstillinga viser at Regjeringa har fått fleirtal for alle sine forslag i proposisjonen. Forslaga bygger i det alt vesentlege på tidlegare vedtak i Stortinget. Dagen i dag er ein stor dag for alle vaksne som ønskjer seg vidaregåande opplæring. Etter at Arbeidarpartiet i fleire omgangar har gjort framlegg om å gje vaksne rett til vidaregåande opplæring, er det nå ein realitet at eit stort fleirtal stør dette. Ja, det er verdt å merke seg at også Høgre vil røyste for dette nå. Eit av dei store problema knytt til Reform 94 var den såkalla omfangsforskrifta. Denne forskrifta var det ingen fylke som makta å følgje opp dei siste åra. Dette gjekk ut over dei vaksne søkarane. Nå er dette historie, og Odelstinget tar nå eit langt steg for satsing på kunnskapssamfunnet. For meg er det underleg at Framstegspartiet framleis vil røyste imot ei slik lovfesting av retten for vaksne. Retten til vidaregåande opplæring er nemleg eit viktig grunnlag for etter- og vidareutdanningsreforma. For om lag to år sidan debatterte og vedtok Odelstinget endringar i lova når det gjaldt skulemålsrøystingar. Røysteretten blei da innsnevra til å gjelde foreldre til born i skulen. Arbeidarpartiet gjorde det da klart at dersom ei slik endring ville få negative konsekvensar, ville me kome attende raskt og vurdere dette på nytt. Arbeidarpartiet meiner at opplæringsmålet er ein del av den lokale kulturarven. Slik sett er den òg ein del av lokaldemokratiet. Alt tyder på at sidan endringa om at røysteretten berre skulle gjelde foreldre til born i skulen, har det vore eit stort engasjement for å halde nye røystingar. Frå Noregs Mållag har me fått opplyst at sidan 1. august i fjor har det vore eller skal vere røystingar ved 16 skular i dette skuleåret. Ved 13 av desse skulane var opplæringsmålet nynorsk før røystinga. Til nå har utfallet blitt at nynorsken har tapa i halvparten av desse krinsane. Det er vanskeleg å spå utfallet dersom røysteretten hadde vore allmenn, men det er all grunn til å tru at resultatet ville ha blitt annleis. Nå er det eit stort fleirtal som ønskjer å gå attende til allmenn røysterett, og eg vil be statsråden om at denne endringa kan bli sett i verk så snart som mogleg. Ei anna sak det er litt usemje om, er framlegget til endring under § 8-1. Da Arbeidarpartiet gjekk inn for gjeldande lovformulering i 1998, var dette mest for å sikre omsynet til dei funksjonshemma. Me veit at funksjonshemma born og unge har stort utbytte av å bli integrert i sitt heimemiljø. Dersom me skal ha ein fellesskule for alle, er det viktig at dei funksjonshemma skal ha denne retten. Eg er glad for at sentrumspartia nå har snudd i denne saka. Arbeidarpartiet er opptatt av å sikre både elevar og tilsette mot overgrep og mobbing. Derfor må det berre heilt unntaksvis vere høve til å flytte elevar med åtferdsvanskar. Eg vil særskilt gjere merksam på elevar med Tourettes syndrom som ikkje tidlegare har fått denne diagnosen. Denne kategorien unge må ein vere merksam på når det står i loven at alle tiltak skal prøvast ut før ein set i verk ei eventuell flytting. Det er eit fleirtal som nå ønskjer å oppheve det førebelse unntaket frå parallellutgåveregelen når det gjeld administrativ programvare. I opplæringslova står det at slik programvare skal kome både på nynorsk og bokmål. I føresegnene til paragrafen er det gjort eit unntak frå denne regelen når det gjeld administrativ programvare. Dette unntaket skulle vere mellombels. Nå har dette unntaket vara i eitt års tid, og nå vil altså eit fleirtal at det snart må opphøyre. Denne saka er viktig både i høve til å jamstille nynorsk og bokmål og for at bokmåls- og nynorskelevane får dei same vilkåra i skulen. Men ei slik oppheving av unntaket må ikkje føre med seg at skulane innfører ein engelsk versjon for å unngå denne lovføresegna. Til slutt: Odelstinget handsamar i dag ei rekkje lovendringar som vil innverke på skulekvardagen til den einskilde elev og den einskilde vaksne som nå får rett til grunnskule og vidaregåande opplæring. Men i diskusjonen kring paragrafar og rettar må me ikkje gløyme å arbeide for ein kvalitativt god skule for alle, med motiverte elevar, dyktige lærarar og føremålstenlege skulelokale. Lover og òg ressursar og organisering er viktige verkemiddel for å få ein slik skule.