Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-12-02:
Innstillingen fra forsvarskomiteen om budsjettet for neste år er preget av etterdønningene etter langtidsplanen og behandlingen av den. Den er også preget av at det ble inngått et forlik mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Budsjettet innebærer ikke de store budsjettmessige endringene, det tror jeg ingen av oss kan påstå. Diskusjonen er mer rettet mot de føringene som ligger i de budsjettmessige endringene, og oppfølgingen av langtidsplanen, som budsjettet faktisk representerer. Senterpartiet mener at den omstillingen som nå foregår innenfor Forsvaret, delvis går i feil retning og delvis også altfor raskt i forhold til viktige hensyn som må ivaretas. Senterpartiet er av den oppfatning at vi er i ferd med å skape et mer sårbart og mer sentralisert forsvar. Vi mener også at vi står i stor fare for å gjøre vesentlige feil underveis i prosessen og også påføre nye, unødvendige kostnader. Tiden etter debatten om langtidsplanen før sommeren har også vist at det var grunnlag for en god del av den kritikken mot omstillingen som en del partier den gangen kom med. En del av endringene viser seg rett og slett å være en ren sentralisering. I budsjettet ligger det også føringer som kan gi ytterligere press imot en sentralisering og et mer topptungt forsvar. Samtidig ser vi stadig nye eksempler på at ting skjer så raskt at nye feil begås, eller at nye kostnader oppstår. Dessuten må jeg si at budsjettet også preges av en sterkere tro på bortsetting og privatisering av oppgaver enn tidligere. Vi står i fare for å tro at det å sette bort eller privatisere oppgaver innenfor Forsvaret skal være den enkle løsningen på problemene, enten det gjelder arbeidsplasser eller kostnader. Det er særlig to punkt knyttet til budsjettet som opptar Senterpartiet, der vi er sterkt bekymret. Det ene gjelder omdanningen av FLO, logistikkorganisasjonen, og det vi nå ser innenfor divisjon Tungt vedlikehold, verkstedene, og også i forhold hvor raskt prosessen faktisk går. Det har også skjedd omkalfatringer i løpet av det året som har gått siden vi sist diskuterte FLO eksplisitt. Bare det i seg sjøl skaper usikkerhet både innad i organisasjonen og utad. Et annet stort usikkerhetsmoment i budsjettet, som også bekymrer Senterpartiet, er det som skjer i forhold til det såkalte Program Golf. Det er umulig å vite hva det kommer til å koste i de enkelte fasene, og hva sluttsummen av prosjektet blir. Senterpartiet er opptatt av en rekke forhold som berøres i budsjettet. Vi er opptatt av at Kystvakta må gis bedre vilkår enn det dette budsjettet legger opp til, for å kunne utføre oppgaver i nordområdene. Det er noe av det vi fortsatt har igjen både når det gjelder suverenitetshevdelse og myndighetsovervåking knyttet til nordområdene. Det må vi ta vare på. Nå har flertallet plusset på 10 mill. kr der, og det er bra, men det er langt fra det som behøves for å komme i nærheten av det som trengs for å utnytte kapasiteten innenfor Kystvakta. Det er slik at vi har fått svar tilbake fra departementet om at seilingsdøgn alene ikke betyr noe. Det er mulig at det alene ikke betyr noe, men det betyr faktisk noe. Bare i perioden fra 2000 og fram til i dag har antall seilingsdøgn i Kystvakta gått ned med 925 døgn. Senterpartiet er også opptatt av spørsmålet om kampfly. Det er mange som har vært opptatt av det her i salen i dag. Det er rett og slett et mysterium hva Høyre egentlig mener om kampfly nå. Det er et mysterium at de kan si at det ikke er tatt avgjørelser, at det ikke er lagt så sterke føringer at det faktisk binder handlefriheten i siste instans. Det er et mysterium at de her kan mene at man skal inngå et MoU om anskaffelse med JSF, uten at det skal legge noen bindinger på vår endelige beslutning i 2008. Det er også et mysterium at Høyre – særlig – ikke lenger kan være med på merknader som angår betydningen av norsk forsvarsindustri. Men det er et lyspunkt når Fremskrittspartiet i debatten i dag så klart har varslet at de ikke ønsker at det skal inngås den type MoU om anskaffelse, dersom det ikke blir gjort med andre mulige leverandører samtidig. Det betyr i realiteten at det ikke er flertall i denne sal i dag for å inngå et MoU som Forsvaret nå ønsker å starte forhandlinger om. Senterpartiet har fremmet et forslag her i dag. Vi har merket oss at det stadig kommer prosjekter som har problemer, eller som gir økte kostnader. Det siste eksemplet er et rakettsystem til 2 milliarder kr, innkjøpt for sju år siden, som i dag ikke skal skrotes, men som må oppdateres for flere hundre millioner kroner. Det tilsier at det nå er på tide at man får en ekstern gjennomgang av investeringene som er foretatt i Forsvaret. Hva er det som gjør at det går galt? Hva er det som gjør at det blir store merkostnader? Med det vil jeg ta opp forslag nr. 6.