Vidar Helgesen (Høyre), 2016-05-23:
Norge er en havnasjon. Vi har alltid levd av havet. Det er ikke minst havet som har gjort Norge til en velstående nasjon, og det er havet som i stor grad skal være vår hovedressurs også etter oljealderen. Da er det klart at det er en viktig debatt hva som tilføres havet av forsøpling. Det gjelder ikke minst plast og mikroplast som en økende global miljøutfordring. Det aller meste av avfallet som plukkes opp i strandsonen, er plast – flere steder er over 97 pst. av avfallet plast. Vi vet at dyr i havet dør fordi de spiser eller sitter fast i plastavfall. Vi vet at mikroplast kan spre miljø- og helseskadelige stoffer, både fordi plasten i seg selv kan inneholde slike stoffer, og fordi andre miljøgifter kan feste seg på mikroplasten. Når mikroplasten spises av dyr, kan giftene bli med videre opp i næringskjeden, og de kan havne på vårt eget matfat. For et land som serverer mye sjømat til verden, er dette et viktig anliggende. Vi må ha et godt kunnskapsgrunnlag når vi nå vurderer tiltak mot mikroplastforurensning. Kartlegginger Miljødirektoratet har fått gjennomført, viser at den største kilden fra land er slitasje av bildekk, og at maling og vedlikehold av båter, skip og bygg og kunstgressbaner også er viktige kilder. Mikroplast tilsettes også direkte i enkelte produkter, som i noen kroppspleieprodukter, og bidrar dermed til utslipp av mikroplast når de brukes. Plastsøppel i havet, som gradvis slites ned til mindre biter, er også en viktig kilde til mikroplastforurensning. Det er litt av et tankekors at det vi ser på strendene våre, er klart det minste av plasten – det aller meste synker til bunns eller sirkulerer i havet, så vi ser det ikke. Under World Economic Forum i Davos i januar i år ble det fremlagt en rapport som pekte på at om ingenting gjøres, vil det være mer plast enn fisk i havet i 2050. Jeg er enig i at det er viktig å vurdere forbud mot mikroplast i kroppspleieprodukter sammen med andre tiltak mot mikroplastforurensning. Utslipp av mikroplast fra kroppspleieprodukter til havmiljøet er en relativt liten kilde, men det er samtidig mulig å erstatte bruken i mange slike produkter. For representanten Andersen Eide kan jeg nevne at knuste aprikoskjerner visstnok er et av de erstatningsproduktene som godt kan brukes. Enkelte land har allerede tatt initiativ til å forby bruken, og det er tatt frivillige initiativ på bransjenivå for å fase ut bruken. Tiltak på internasjonalt nivå, som en regulering i EU, vil ha en langt større effekt enn et forbud i Norge alene. Den danske miljøministeren har nylig sendt et brev til Europakommisjonen hvor det oppfordres til et forbud mot mikroplast i kosmetiske produkter, og jeg ser positivt på det. Jeg tok selv opp spørsmålet om marin forsøpling og mikroplast på det nordiske miljøministermøtet i Finland nylig. Det at det er så mange kilder til mikroplastforurensning, synliggjør at det er en omfattende og kompleks problemstilling, som kommer til å kreve tiltak på mange områder og overfor mange sektorer og produktgrupper. Jeg er derfor opptatt av at tiltak for å håndtere utfordringen vurderes helhetlig og samlet. Det er derfor vi har gitt Miljødirektoratet i oppdrag å gjennomføre en tiltaksanalyse. Den kommer til å foreligge i løpet av høsten 2016 og vil være et viktig grunnlag for den videre oppfølgingen. Jeg kommer til å gi denne oppfølgingen prioritet, både fordi et samlet storting ønsker det, og fordi dette er en høyt prioritert internasjonal satsing fra regjeringens side. Marin forsøpling og mikroplast som fraktes med havstrømmer over store avstander, er også et internasjonalt miljøproblem. Norge har jobbet for å øke oppmerksomheten om det internasjonalt. Jeg er glad for at temaet nå møter stigende interesse nasjonalt, men også i det nordiske samarbeidet, regionalt i OSPAR – og globalt. Norge fremmet for to år siden et forslag til resolusjon i FNs miljøforsamling. Den studien som har kommet ut av den resolusjonen, om effekter, kilder og mulige tiltak for å redusere tilførsler og nivå av plastsøppel og mikroplast i havet, legges frem i Nairobi denne uken. Som oppfølging av den har Norge allerede foreslått en tiltaksrettet resolusjon som, hvis den blir vedtatt, kan bety en viktig global enighet om en rekke konkrete tiltak. Et sentralt forslag i resolusjonen er at UNEP, FNs miljøprogram, skal utrede om det internasjonale miljøregelverket vi har i dag, er godt nok, og om det er godt nok samordnet til å bekjempe plastsøppel og mikroplast i havmiljøet. Det vil gi oss et grunnlag for å vite om det er en eventuell ny konvensjon eller andre instrumenter som vil være best egnet for å oppnå resultater i dette viktige arbeidet.