Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-01-13:
Så langt ut i debatten er vel stort sett det meste sagt, men jeg tror det er viktig for Fremskrittspartiets del å få fram synspunktet om at løpet ikke er kjørt, fordi vi vil avvente boligmeldingen. Det kan være at en rekke av de forslagene som fremmes i dag, kan være framtiden. Men vi vil avvente boligmeldingen fordi vi ser nødvendigheten av en større gjennomgang, ikke bare når det gjelder boligbygging eller utleieboliger, Husbanken, bostøtten, botilskudd, skatter og avgifter og boplikten. Det er mange elementer som må ses i sammenheng. Det kan faktisk være at Stortinget før eller senere blir enig om tiltak som kanskje blir mindre kostnadskrevende, som fører til billigere boliger, billigere utleieboliger osv. Det tror jeg vi skal ta oss tid til å vente på. Det er et paradoks det som er gjennomgående i denne debatten, og som på en måte er generelt for samfunnet for øvrig i Norge. Det er at vi ordner rammevilkår for folk flest som gjør at de er nødt til å krype til korset og gå til sosialkontor eller boligkontor for å få hjelp for å få hverdagen til å gå rundt. Vi opplever det samme nå med de høye strømprisene. Hva er da reaksjonen fra Regjeringen? Jo, da legger de bare mer penger på bordet, slik at folk må be på sine knær hos det offentlige for å få hverdagen til å gå rundt. Dette gjenspeiler hele det norske samfunnet. La meg ta et eksempel: Barnefamilier med dårlig råd er nevnt i mange sammenhenger her i dag. Situasjonen er faktisk den at den norske stat overfører nærmere 40 milliarder kr i året til barnefamiliene, mens vi på den andre siden skattlegger og avgiftslegger disse barnefamiliene på tilsvarende måte. Dette mener jeg er synspunkt som vi må gå igjennom og se om vi greier å endre. Det må da være et mål for alle at folk flest har inntektsgivende rammer som gjør at de kan være selvberget. Her er noe av det grunnleggende som Fremskrittspartiet vil sette i førersetet når det gjelder både boligpolitikk og de øvrige rammevilkårene for familiene. Når det gjelder boligmeldingen, som statsråden nå har bekreftet kommer til høsten, er det bare Stortinget selv som bestemmer hvilket tidsperspektiv vi legger opp til for å få gjennomført og behandlet den. Det er det Stortinget selv som avgjør. Hvis det er slik at vi kommer fram til enighet her i Stortinget, kan vi gjerne diskutere hvorvidt vi faktisk kan gjennomføre noe allerede fra 2004. Jeg ser heller ikke at vi, dersom vi hadde vedtatt alle de forslag som ligger på bordet, kunne vite om virkningen av dem ville ha kommet så tidlig at behovet for boligmeldingen ville ha falt bort. Men det kan være at vi, hvis vi hadde vedtatt mange av disse forslagene, faktisk hadde måttet endre dem i en ny runde når boligmeldingen kommer. Det er også noe som Fremskrittspartiet legger stor vekt på. Vi har plan- og bygningsloven til behandling senere i dag, og vi skal ha en ny runde på den. Det er klart, noe som er nevnt av representanten Andersen tidligere i dag, at vi må ha store endringer også i forhold til den. Her ligger det store byråkratiske hindringer og et kostnadskrevende regelverk som gjør at det er vanskelig å få hurtiggang i boligbyggingen. Jeg synes også det er viktig å få klarhet i hvorvidt boligsituasjonen i dag er verre enn for f.eks. to år siden. Eller er det noen grep vi skulle ha tatt på et langt tidligere tidspunkt, kanskje for 10–15 år siden? Jeg synes det er verdt å avvente boligmeldingen, slik at vi får tatt de riktige grepene én gang for alle og slipper å få en runde i Stortinget hvert eneste år. Nå er det viktig at vi får boligmeldingen og en rask behandling av den, slik at vi får på plass tiltak som er framtidsrettet. Jeg registrerer også at det er en stor artikkel i avisen Vårt Land i dag, som har overskriften «Strøm av bostøtte». Nå skal altså departementet gjennomføre en storstilt kampanje for å fortelle folk flest – tusenvis av folk – at de har krav på bostøtte. For folk som har gått glipp av bostøtte, skal det nå kjøres en kampanje både gjennom TV 2 og ellers i media og presse. Det er et paradoks at vi i det norske samfunnet er nødt til å bruke media for å opplyse folk om at de har krav på støtte gjennom de offentlige tiltakene.