Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2015-12-11:
Vi er heldige i dette landet som har et stort mangfold av ulike tros- og livssynssamfunn. Det er en berikelse, det er verdifullt både for samfunnet og for den enkelte. Det er ikke minst et uttrykk for at vi har et samfunn der trosfrihet er en verdi som settes høyt. Dette kommer også tydelig til uttrykk i lovverket, gjennom internasjonale konvensjoner som Norge har forpliktet seg på, og ikke minst i Grunnloven. Prinsippet om likebehandling av trossamfunn er et bærende element i tros- og livssynspolitikken. Jeg er glad for at dette er noe alle partier i komiteen tydelig understreker i behandlingen av denne saken. Men nå foreslår regjeringen å gjøre endringer i loven som berører hvordan vi forholder oss til prinsippet om likebehandling. Forslaget går ut på å vedta lovendringer som gjør at den kompensasjonen prestene i Den norske kirke mottar som følge av oppheving av boplikten, kan holdes utenfor tilskuddsgrunnlaget til andre trossamfunn. Tilbakemeldingen fra høringsinstansene har vært krystallklar. Norges Kristne Råd, Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn, Human-Etisk Forbund og ulike organisasjoner tilknyttet Den norske kirke står skulder ved skulder. De viser til prinsippet om likebehandling og advarer Stortinget mot å vedta de lovendringene regjeringen nå foreslår. Regjeringen peker på at kompensasjonen til prestene ikke innebærer en direkte styrking av virksomheten eller økonomien i Den norske kirke, men det framstår som uklart hvorvidt dette på sikt vil ha betydning for likebehandlingen eller ikke. Jeg mener vi trenger en grunnleggende debatt om hvordan vi forholder oss til prinsippet om likebehandling. Dette er nødvendig, ikke minst fordi Kirken er midt inne i en omfattende omstillingsprosess som følge av kirkeforliket i Stortinget. Alt tyder på at Kirken vil bli et selvstendig rettssubjekt i 2017, den skal bli en mer selvstendig kirke med løsere bånd til staten og et trossamfunn mer på linje med andre trossamfunn. Men til tross for det vil Den norske kirke fremdeles ha en spesiell plass i samfunnet vårt. Den har også en spesiell forankring i Grunnloven. Den norske kirke skal være Norges folkekirke, og den er tillagt enkelte oppgaver og forpliktelser som andre trossamfunn ikke er berørt av. Dette skaper behov for en grunnleggende prinsipiell debatt. Jeg synes det er uheldig at Kulturdepartementet kommer til Stortinget med en hastesak for å gjennomføre lovendringer som følge av bopliktsaken med behov for snarlig behandling, fordi regjeringen har lagt lovendringen til grunn for tilskudd i statsbudsjettet for 2016. Opphevingen av prestenes boplikt framstår som en parentes i den store sammenhengen, men Stortingets vedtak i denne saken kan skape presedens for senere saker og også legge føringer for hvordan oppgjøret mellom stat og kirke skal håndteres. Kristelig Folkeparti ønsker en grundig gjennomgang av finansieringssystemet og en prinsipiell debatt om hvordan kapital og driftsmidler til det nye rettssubjektet Den norske kirke skal ses i sammenheng med tilskudd til andre tros- og livssynssamfunn. Jeg er glad for at en samlet komité nå ber regjeringen om å komme tilbake til Stortinget med en sak om dette. Kristelig Folkeparti holder prinsippet om likebehandling høyt, og vi kommer ikke til å stemme for regjeringens forslag til lovendring. Dermed ser vi fram til at regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en ny sak med en mer grunnleggende gjennomgang av finansieringssystemet, slik at vi kan få diskutert dette på en grundigere og mer inngående måte.