Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-03-24:
Dagbladet har i dag en kommentarartikkel med tittelen «Miljøkremmeren». Den viser til en artikkel som stod i Dagens Næringsliv på lørdag, og som gikk på kvotehandel. Hovedbudskapet i artikkelen var at Jens Stoltenberg har spilt en sentral rolle for å utvikle den internasjonale handelen med klimakvoter, og at denne politikken, ifølge artikkelen, er ment å hindre at oljeeksportøren Norge taper penger på en mer restriktiv internasjonal klimapolitikk. Det er altså et opplegg som går på å få handel med kvoter, som fører til reduksjoner i andre land, slik at en i stor grad kan ha «business as usual» i Norge. Nå er ikke bare dette Jens Stoltenbergs byggverk, det er grunnmuren i dagens regjerings klimapolitikk – det å bruke kvotehandel i stor grad og, når det gjelder norsk industri, tilrettelegge for at en kan få en stor grad av gratiskvoter. Denne inngangen til klima- og oljepolitikken henger ikke sammen med den måten Inga Marte Thorkildsen resonnerte på i sitt innlegg. Jeg har store forventninger til den konklusjonen Inga Marte Thorkildsen trekker når det gjelder Goliat-utbyggingen, bygd på de steinharde utsagnene som hun kommer med i sitt innlegg knyttet til de forpliktelsene Norge har, og den konsekvensen det må få for norsk olje- og gasspolitikk. Den saken vi diskuterer nå, henger sammen med den forrige saken, og jeg viser til at jeg på vegne av Venstre i den sammenheng understreket petroleumsnæringens store betydning og verdi for det norske samfunn. Vi ønsker å tilrettelegge for at denne næringen kan utvikle seg videre, og da er teknologiutvikling og forskning sentrale virkemidler. Det kommer vi tilbake til i neste sak. Men det handler òg om arealtilgang. Det er ikke slik at vi enten får tilgang til alt vi ønsker av areal eller ikke tilgang til noe. Norsk politisk tradisjon på dette området har vært å sortere. Det blir en helt avhengig av òg i framtiden. Det vil være noen områder en sier nei til og noen områder en sier ja til. SV var det eneste partiet som forrige gang gikk til valg på at vi ikke skulle åpne noen områder i nord. En har nå vært med på å åpne store områder, og dermed avveket fra det som er partiets synspunkt. Jeg tror en òg må gjøre det i framtiden. Det er områder i nord, i Barentshavet, som må være og skal gjøres tilgjengelige. Men vi i Venstre mener det må balanseres mot at f.eks. Lofoten og Vesterålen ikke blir det. Men det er òg spennende arealer på andre deler av norsk sokkel. Det er felt og ressurser som til nå ikke har blitt utnyttet, men som bør kunne utnyttes i framtiden, gitt teknologiutvikling og den nytte en kan få av forskning. Jeg vil òg peke på den doble målsettingen vi har for både å utnytte ressursene på norsk sokkel på en miljømessig god måte og å legge til rette for at vår gode olje- og gassindustri – som òg har mye å tilføre internasjonalt, ikke minst når det gjelder miljø – kan få gode muligheter til å utvikle seg på det internasjonale markedet. Jeg vil òg peke på at olje- og gassnæringen vår har verdifull kompetanse og ressurser som må brukes når vi i stadig større grad skal fase inn og ta i bruk fornybar energiproduksjon. Det er f.eks. slik innen marin energiproduksjon at det er en klar mulighet for å bygge videre på denne kompetansen. Jeg registrerer at Statoil bruker hundrevis av millioner kr på marin energiproduksjon. Det er bra. Jeg registrerer òg at leverandørindustrien, f.eks. Aker Solutions i Verdal, nå både produserer for offshoremarkedet og for offshore-vindkraftmarkedet.