Grunde Almeland (Venstre), 2019-06-11:
Jeg er glad for at vi kan stå her i dag og debattere en sak som gir viktige og etterlengtede konkrete svar på ikke bare folks forventninger etter fjorårets metoo-runde, men også på noen av de faktiske likestillingsutfordringene vi fortsatt har. Videre er jeg glad for at det er et såpass samlet storting som går inn for disse endringene, for det viser at det politiske Norge har tatt folk på alvor, og at folk har blitt lyttet til. Tidligere i år var jeg så heldig at jeg fikk være en del av den norske delegasjonen til FNs kvinnekommisjon – dette i en tid da man ser klare tilbakesteg for likestillingsarbeidet globalt, hvor vi har en stormakt som struper finansieringen av organisasjoner som arbeider for seksuelle og reproduktive helserettigheter, og hvor stadig flere land innfører lover og regler som hindrer folk i å leve frie liv og oppleve fullverdig likestilling. Da kjente jeg på at det var godt å vite at vi i Norge tross alt står tverrpolitisk sammen om de store linjene i likestillingspolitikken, slik vi også gjør det i store deler av den saken vi har til behandling her i dag. I fjor så vi metoo-opprøret gi folk konkrete eksempler på hvordan seksuell trakassering påvirker folks hverdag, og hvordan det skaper hindre og barrierer i arbeidslivet eller i studiehverdagen. Fortsatt ser vi nye eksempler komme fram. Det er bra at media retter søkelyset sitt mot dette, for det er kun når vi prater om det, at vi blir bevisst på at vi må gjøre noe med det. Derfor har kampanjen hatt noe å si også for det vedtaket vi gjør her i dag. Denne saken er også en erkjennelse av at det har vært en altfor høy terskel for veldig mange å få en redelig og skikkelig behandling av sin sak for rettsapparatet. Etableringen av et lavterskeltilbud for behandling av saker om seksuell trakassering har vært veldig viktig også for oss i Venstre. Venstre foreslo dette helt tilbake til da Stortinget behandlet forslaget til diskrimineringsombudsloven. Da saken ble behandlet på nytt av Stortinget i fjor vår, tegnet den opp et tidsløp som gjør at vi i dag står her med et faktisk forslag fra regjeringen. Å sikre folk i en sårbar situasjon en faktisk mulighet til å få saken sin vurdert, å få tilkjent oppreisning for overtramp og få en verdig, rettssikker ramme rundt det, er utrolig viktig, all den tid vi skal ta metoo-kampanjen på alvor. Rettssikkerhet har også vært noe flere av høringsinstansene har vært opptatt av. Men da er det viktig for meg å minne om at rettssikkerhet er beskyttelse mot overgrep og vilkårlighet fra det offentlige. Det er muligheten til å kunne forutberegne sin egen rettsstilling og muligheten til å kunne forsvare sine rettslige interesser. Det er avgjørende at den eller de som fatter vedtak, har nødvendig kompetanse, er habil og ikke har tatt utenforliggende hensyn ved avgjørelsen. Dette la vi til rette for da vi tidligere i dette stortinget behandlet og etablerte den nye diskrimineringsnemnda, som nå også får oppgaven med behandle sakene om seksuell trakassering. Det har vært grunnleggende med det arbeidet vi har gjort på dette feltet, å sikre at rettsstillingen til alle som er med i en sånn behandling, skal være god. Likestillingskampen er en seig kamp. Det handler om holdninger og store strukturelle endringer som det viser seg vanskelig å snu over natten. Da er det viktig å ha tilstrekkelig kunnskap. Det hjelper den andre delen av dette forslaget fra regjeringen oss med, nemlig styrkingen av aktivitets- og redegjørelsesplikten. Jeg er glad for at denne saken endelig kommer til Stortinget, og jeg er glad for at styrkingen tar hensyn til at de minste bedriftene skal slippe økt byråkrati. Her er det viktig å legge merke til at det også innføres en dokumentasjonsplikt for virksomheter, som ivaretar hensynet til økt bevissthet rundt innsats for likestilling samtidig med ønsket om å begrense mengden av byråkrati for de aller minste bedriftene. Så samlet sett sikrer den nye aktivitets- og redegjørelsesplikten at vi får styrket kunnskap og mer kunnskap om de faktiske forholdene i bedriftene.