Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-03-03:
Først vil jeg gjerne få takke interpellanten, Gulati, for at han tar opp et tema som gir anledning til å drøfte norsk utviklingspolitikk og den avgjørende rollen sivilsamfunnet spiller i bekjempelsen av fattigdom. Vi vet fra vår egen historie hvordan driftige ildsjeler og frivillige organisasjoner legger til rette for skapende samfunn – for et politisk engasjement og for en økonomisk aktivitet som styrker hverandre gjensidig. Et stabilt demokrati bygges nedenfra. Det samme gjelder på økonomisiden. Derfor har det vært bred enighet i denne sal om at støtte til sivilsamfunnet må være en sentral del av utviklingspolitikken. La det være klart: Norske myndigheter har svært tydelige og detaljerte retningslinjer for støtten som gis til sivilsamfunnsorganisasjoner. Det gjelder også organisasjoner med tilhold i Israel eller Palestina. Norge støtter ikke organisasjoner som oppfordrer til vold, eller som fremmer hatefulle ytringer, antisemittisme eller annen rasisme. Vi tar enhver anklage om misbruk av norske midler svært alvorlig, og vi foretar egne undersøkelser der det måtte foreligge troverdige påstander eller annen informasjon som gir grunnlag for oppfølging. Samtidig er vi bekymret for det økte presset som sivilsamfunnet i mange land opplever, og for forsøkene på å begrense organisasjoners ytringsrom. Alt vi gjør i utviklingspolitikken, er rettet inn mot det store målet, nemlig å utrydde all ekstrem fattigdom innen 2030. I tillegg skal vi nå alle de andre bærekraftsmålene. Alle steiner må snus hvis vi skal lykkes i det arbeidet. Verktøyene vi har, skal slipes, og vi må velge de virkemidlene som i størst mulig grad setter mottakeren i stand til å skape sin egen vekst. Derfor er helse, utdanning og fornybar energi noen av de sentrale verktøyene som vi bruker. Det samme gjelder støtten til godt styresett, demokrati, sivilt samfunn og menneskerettigheter – og ikke minst kampen mot korrupsjon. Det er viktig dersom vi skal nå ut til de mest sårbare. Løftet om at ingen skal utelates, forplikter oss alle til å jobbe for en utvikling som nettopp inkluderer alle, der den norske støtten når mennesker som befinner seg i sårbare situasjoner, og som har begrensede muligheter. Det gode er at tallet på ekstremt fattige er falt fra to milliarder til 800 millioner. Men skal vi nå det målet – de siste vanskelige rundene for å nå det målet – er det nettopp de vanskeligstilte vi må hjelpe til et bedre liv. Vi når ikke dem uten den hjelpen som sivilsamfunnet gir. De frivillige organisasjonene er helt sentrale – både som mål og virkemiddel. Derfor ble 7,5 mrd. kr av utviklingsbudsjettet kanalisert gjennom nettopp sivilsamfunnet i 2019. Store deler av dette gikk til arbeidet med godt styresett, utdanning og helse. Organisasjonene i sivilsamfunnet gjør en formidabel innsats, enten det gjelder humanitære operasjoner eller langsiktig bistand. Den langsiktige innsatsen forvaltes primært gjennom tilskuddsordninger i Norad. Gjennom konkurransebaserte utlysninger går midlene til norske, internasjonale og lokale organisasjoner. Søknadene vurderes etter egne regelverk og et eget kvalitetssystem for søknadsbehandling og tildeling. I det systemet vurderes bl.a. betydning for bærekraftsmålene, evne til mål- og resultatstyring, valg av partnere, risikoanalyser, tidligere oppnådde resultater, lokalt eierskap, økonomiforvaltning og kostnadseffektivitet. Innspill fra norske ambassader, departementets fagseksjoner og eksterne gjennomganger tas også med i de vurderingene. Et viktig mål med støtten til norske organisasjoner er at de skal styrke sine partnere i utviklingsland gjennom kunnskapsoverføring. De velger selv sine partnere og har et selvstendig ansvar for å følge opp samarbeidet. Det er et samarbeid som skal være i tråd med UD og Norads retningslinjer for støtte. Valg av partnere må være godt begrunnet og basert på grundig bakgrunnssjekk og kontroll. UD og Norad gjennomfører også eksterne organisasjonsgjennomganger og besøker jevnlig utvalgte partnere. Palestina er et av landene som Stortinget har valgt ut som partnerland i utviklingspolitikken. Også i Palestina er et sterkt sivilsamfunn viktig for den demokratiske og økonomiske utviklingen og for etableringen av en uavhengig og demokratisk stat. At Palestina er et sårbart samfunn som fortsatt befinner seg i konflikt – og med institusjonelle utfordringer i egne rekker – gjør sivilsamfunnet bare enda viktigere. Norge vil derfor videreføre samarbeidet med norske, israelske og palestinske organisasjoner – på grunnlag av et felles overordnet mål om en forhandlet tostatsløsning. Vi vil fortsette å støtte organisasjoner som arbeider for at grunnleggende menneskerettigheter blir ivaretatt. Fagforeningen for palestinske bønder og fiskere, Union of Agricultural Work Committees, UAWC, er blant de eldste palestinske sivilsamfunnsorganisasjonene. Vi kan kanskje sammenligne det med Bonde- og Småbrukarlaget her, bare for å sette det inn i en kontekst, med det som er bakgrunnen for arbeidet. UAWC er registrert hos palestinske myndigheter i tråd med gjeldende lov. De organiserer og støtter palestinske bønder og fiskere, ikke minst gjennom bidrag til modernisering, profesjonalisering og klimatilpasningsarbeid. Det er en partipolitisk uavhengig interesseorganisasjon som også arbeider med å øke kvinners deltakelse i politiske prosesser. Det er aktiviteter som går helt til kjernen av flere av hovedprioriteringene i norsk utviklingspolitikk. UAWC er en av flere lokale palestinske partnere av Norsk Folkehjelp som mottar støtte fra Norad. Støtten til organisasjonen har de siste årene vært på om lag 2 mill. kr årlig, noe som gjør UAWC til en av Norsk Folkehjelps største og viktigste partnere i Palestina. I tillegg mottok de i fjor 2,7 mill. kr i humanitære midler til arbeidet med matsikkerhet. Norad gjennomførte en forenklet organisasjonsgjennomgang av UAWC så sent som i april 2019. I rapporten fra besøket vises det til en godt utviklet organisasjonsstruktur og en solid finansiell kontroll. Utenriksdepartementet er kjent med anklagene mot en av UAWCs ansatte, Samer Arbeed. I likhet med mer enn 50 andre personer ble han arrestert av israelske myndigheter i september 2019 for påstått medvirkning til terrorhandlinger som hadde funnet sted en måned tidligere. Jeg fordømmer det angrepet på det sterkeste. Foreløpig finnes det ingen holdepunkter for at hans mulige deltakelse har noe med hans ansettelsesforhold i UAWC å gjøre. Utenriksdepartementet er også godt kjent med NGO Monitors mangeårige påstander mot en rekke sivilsamfunnsorganisasjoner om terrorkoblinger, deriblant UAWC. Det foreligger ingen troverdig informasjon om at UAWC støtter eller er involvert i terrorhandlinger, men de har i den dokumentasjonen som vi har fått fram, gitt uttrykk for det motsatte. Løse påstander om slike koblinger er blitt avvist av troverdige aktører, bl.a. i undersøkelser utført av australske myndigheter i flere omganger, der NGO Monitor blir kritisert for sine metoder. Støtte til sivilsamfunnet er avgjørende for å få til demokratisk og økonomisk utvikling. Det vil ofte være dilemmaer knyttet til bistand gjennom sivilsamfunnet. I arbeidet med menneskerettigheter kan støtten i flere tilfeller gå til organisasjoner som ikke deler de lokale myndighetenes syn, på samme måte som vi heller ikke kan kreve at de deler norsk syn i ett og alt. Det vil kunne føre til spenninger. I flere land opplever sivilsamfunnet redusert handlingsrom, og at ytringsfrihet og forsamlingsfrihet undertrykkes. Våre partnere merker dette presset, og flere nevner trusler og trakassering som risikofaktorer i arbeidet. Regjeringen tar enhver anklage om misbruk av norske midler alvorlig og foretar undersøkelser der det foreligger troverdige bevis eller annen relevant informasjon. Alle varsler tas på største alvor. Norske myndigheter skal ikke finansiere voldelige opprør, terror eller annen kriminalitet. Da det i 2017 – og dette er vist til i et eksempel fra interpellanten – viste seg at et norskstøttet senter for kvinner på Vestbredden ble oppkalt etter en terrordømt kvinne, krevde vi å få støtten tilbakebetalt. Men skulle det vise seg at en ansatt i en mangeårig og anerkjent samarbeidsorganisasjon blir domfelt, vil ikke det i seg selv være grunn til å fjerne støtten. Vi betrakter støtten til sivilsamfunnet som helt nødvendig for å nå bærekraftsmålene. Skal dette arbeidet bære frukter, må det være både langsiktig og basert på grundig, objektiv kontroll.