Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-01:
Jeg ser at det er kaldt i salen i dag – mange bruker skjerf. Jeg vil kanskje anbefale presidenten å skru opp varmen. Så til saken. Fritt Ord er en privat stiftelse som bygger infrastruktur for ideer, ganske uavhengig av offentlige penger. Resultatet er ikke sjelden at en del tiltak i kultur- og kunnskapsliv som ellers ikke ville blitt realisert, faktisk blir noe av. De allmennyttige stiftelsene og fondene i Norge har hatt tøffe tak under finanskrisen. Fritt Ord er blitt den mest kjente kilden av dette slaget, med sin formue fra salget av aksjer i Narvesen og senere investeringer. 2,5 mdr. kr forvalter de nå, og de deler ut over 70 mill. kr pr. år. Aller størst av de allmennyttige er Sparebankstiftelsen DnB NOR, som eier aksjer i landets største bank og deler ut 110 mill. kr hvert eneste år, stort sett til tiltak for barn og unge, og som jeg mener er en meget positiv og god bidragsyter. For begge stiftelsenes del kommer andre store investeringer i tillegg. Mest synlig i Fritt Ords profil er nok de store prosjekttildelingene, de som bygger infrastruktur – først og fremst for gode ideer. Jeg støtter statsrådens avslag på søknad om å få 32 mill. kr til Store norske leksikon inn på statsbudsjettet. Vi må samarbeide med flere, og der kommer statsråden med gode ideer, som Universitetet, Nasjonalbiblioteket, Fritt Ord og DnB-stiftelsen. Det er viktig med et samarbeid for å få Store norske leksikon ut på nettet igjen. Av de to største Fritt Ord-prosjektene de siste tiårene er imidlertid kjøpet av Morgenbladet for syv år siden. Noen titalls millioner kroner fra pengebingen har skapt en meget populær ukeavis, så det går an å tjene penger på informasjon og kunnskap. Og så er det opprettelsen av Stiftelsen Litteraturhuset, som jeg vil trekke fram, institusjonen ved Slottsparken som er blitt en arena for en hel rekke arrangører i kultur- og samfunnslivet. Desto viktigere bør det være for Fritt Ord å finne fram til motstrømsprosjekter, som et eksempel. Her må vi finne nye løsninger. Fritt Ord er en idéentreprenør bak mye. Så finnes det jo mange gode eksempler på private bidragsytere. Industrimannen Trond Mohn har f.eks. gitt bort 1,5 mrd. kr. de siste årene, og i vinter ga skipsrederfamilien Jebsen 800 mill. kr til forskning – muligens den største enkeltgave til formålet i norgeshistorien. Så det går an å finne private bidragsytere. Fondene og stiftelsene er, som sektor, på ingen måte blitt heiet eller hjulpet aktivt fram av rikspolitikerne. Her har vi et ansvar, her har Stortinget et ansvar. Særlig har politikere fra regjeringspartiene betraktet bidragene som «privatpraktiserende statsråder» – og uff a meg, det skal vi ikke ha noe av – hinsides politisk kontroll. Nå virker det som om både regjeringen og statsråden er på vei til å snu. Motstanden er nå i ferd med å forvitre, når man ser hva bidragene skaper, og man innser at det er et viktig supplement til flommen av offentlige penger. Men fortsatt har regjeringen ingen som helst aktiv politikk for å gjøre fondene og stiftelsene flere og større. Nå skuler man imidlertid mot de private for å få til et samarbeid om Store norske leksikon. Det er i riktig retning, og det er jeg glad for.