Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2003-11-20:
Det lovvedtak som Odelstinget er invitert til å fatte i kveld, er et veldig viktig lovvedtak. Som saksordfører har jeg lyst til å gi både Justisdepartementet, Regjeringa og ikke minst komiteen honnør for det arbeidet som er gjort i forbindelse med dette lovforslaget. Det kan man jo gjerne si ofte er en runde man tar når man føler at man har samlet seg om viktige prinsipper. Det er det for så vidt også i denne saken, men den har ett tilleggsmoment, og det er at vi klarer å vedta et nytt etterforskningsorgan for politiet og påtalemyndigheten, i stor grad enstemmig, og hvor man fra komiteens hold er enig om hva slags linjer og hva slags føringer som skal ligge til grunn for det hele. Det er viktig, ikke bare ut fra at man har hatt en grei prosess rundt det, men det er også viktig i forhold til det som er hovedhensynet bak lovendringsforslaget og behovet for lovendring. Det bringer meg over på det første hovedpunktet i forhold til det som begrunner den lovsaken vi står overfor i dag. Det er først og fremst at man har behov for å øke tilliten til det organet som skal etterforske anklager om straffbare forhold utøvd av politi og påtalemyndighet. Med dette lovforslaget vil det nok ikke bli noen særlig endring i forhold til hvor mange saker av denne art som henlegges. Vi vet at det er et særdeles høyt antall saker, over 90 pst. av sakene som gjelder anmeldelse mot politi og påtalemyndighet, som henlegges. Det som har vært problemet, har jo vært at en slik høy henleggelsesprosent utfordrer oss til å ha en ordning som i stor grad er sikret høy legitimitet ute i befolkningen. Jeg tror ikke at henleggelsesprosenten vil endre seg noe særlig, men med denne nye ordningen tror jeg man har gjort de nødvendige grep. Den prosessen som har vært her i Stortinget så langt, vil også bidra til at denne ordningen i stor grad vil få tilslutning fra det brede flertall, ikke bare partipolitisk, men den bør også ha det ute i befolkningen. Hvorfor er det slik at dette er viktig? Jo, for oss som mener at vi er avhengige av et sterkt og handlekraftig politi, et politi som også i framtida vil bli invitert til å ta i bruk antakelig nye metoder, og som mange mennesker opplever som et politi som har forholdsvis store tvangshjemler å bruke, og som ved enkelte anledninger også er nødt til å bruke disse tvangshjemlene, er det desto viktigere, for å sikre en effektiv polititjeneste, at man har et effektivt kontrollorgan. Et kontrollorgans effektivitet måles faktisk på flere måter enn ved å se utelukkende på oppklaringsprosent og hvordan det ligger an med henleggelser. Der kommer spørsmålet om folkets tillit inn. Den følelsen som mange har hatt av at det har vært et system som har etterforsket systemet, personer som nærmest har etterforsket seg sjøl, har ikke bidratt til å styrke tilliten til den etterforskninga som er gjort av det eksisterende SEFO. Med de grep som er foretatt, det etter min mening grundige arbeid som også er foretatt i Justisdepartementet, og de føringer som nå er lagt av justiskomiteen, har vi sikret at man får et sterkt, sentralt og landsdekkende etterforskningsorgan for disse politisakene. Man har etter min mening også sikret at man har fått den nødvendige uavhengigheten som dette arbeidet fordrer. Man har også sikret at utøvende myndighet i dette landet, Regjeringa, har tilstrekkelige fullmakter, som man har i de fleste saker, til å utvikle denne etterforskningsenheten slik Regjeringa finner det hensiktsmessig, særlig i forhold til hvordan man ønsker å organisere eventuelle kontorer lokalt og regionalt. Så vil jeg bare si til slutt: Når det gjelder spørsmålet om klagebehandling, er det slik at 30 pst. av de henvendelser som kommer inn til SEFO i dag, er å betrakte som rene klager. Her har komiteen påpekt at man ønsker seg større grad av grundighet, og at man ønsker seg en ordning hvor man i hvert fall ser for seg at man kan sluse ut det som er rene klager, til en effektiv og grundig klagebehandling, og vi imøteser Regjeringas forslag rundt dette.