Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-05-29:
Senterpartiet vil bygge samfunnet nedenfra. Beslutninger blir best nå de tas nært den det gjelder. Derfor mener Senterpartiet at Stortingets grunnlovfesting av det lokale selvstyret var viktig, og derfor mener vi også at kommunesammenslåing kun skal skje frivillig. Representanten Jenssen brukte mye av innlegget på å beskylde Arbeiderpartiet for ikke å klare å bestemme seg. I så fall er de i veldig godt selskap her i salen, for mens han snakker varmt om det lokale selvstyrets egenverdi, om at vettet er jevnt fordelt i hele landet, snakker han også om at vettet ikke er jevnt fordelt når det gjelder kommunesammenslåing, og at det lokale selvstyret ikke skal gjelde i andre saker enn der lokalpolitikerne er enige med Høyre. Senterpartiet mener det lokale selvstyret skal gjelde også i de sakene der lokalpolitikerne er uenige med Senterpartiet. I vår forvaltning har kommunene en selvstendig rolle som politikkutviklere. Innenfor de lov- og budsjettrammer Stortinget vedtar, har kommunene stor frihet – formelt sett. Reelt sett ser vi at statens arm er langt mer inngripende enn det vårt forvaltningssystem legger opp til. En ting er at vi her fra Stortinget ønsker å styre – ja, skal vi kanskje innrømme litt for ofte overstyre kommunene og fylkeskommunene. Verre er det at statlige direktorat og virksomheter bruker rundskriv og ulike former for styringssignal til å overstyre kommunal sektor. Fylkesmennenes rolle i kommunereformen er et eksempel på hvordan det ikke bør være. Senterpartiet mener forslagene til endringer i forvaltningsloven, tvisteloven og plan- og bygningsloven er en naturlig oppfølging av Stortingets vedtak om å grunnlovfeste det kommunale selvstyret. Gjennom de foreslåtte lovendringene svekker vi statlige instansers mulighet til å overprøve utøvelsen av det frie skjønnet i kommunene. Høringen om forslaget til lovendringer viste at det generelt sett er stor tilslutning til departementets forslag til endringer, men at det også er en del motstand. Mens KS og kommunesektoren mener forslagene bidrar til å etablere en bedre balanse mellom behovet for statlig styring og kommunenes frie skjønn, er det fra en del fylkesmenn og interesseorganisasjoner redsel for at vi går mot et samfunn hvor det åpnes for større grad av ulikebehandling. Jeg tror denne redselen er sterkt overdrevet, men jeg vil likevel få peke på at når vi har etablert et forvaltningssystem med tre folkevalgte organ, er det fordi vi erkjenner at det er behov for lokale tilpassinger i beslutningene som tas. Både innenfor tjenesteproduksjon og i planprosesser må løsningene tilpasses lokale forhold. Vi bor i et land med store variasjoner. Strandloven bør f.eks. forvaltes annerledes i Indre Oslofjord enn langs Finnmarkskysten. Jeg vil få understreke at målet med de endringer som gjøres i lovverket for å styrke lokaldemokratiet, ikke er at det skal legges opp til økt forskjellsbehandling av de grunnleggende velferdstjenestene som kommunene har ansvaret for. Det er lagt til grunn at bestemmelser etter velferdslovgivningen ikke skal omfattes av begrenset statlig rett til å overprøve det frie skjønnet. Jeg håper vi alle mener det skal være en stor grad av likebehandling av den hjelp og bistand som skal gis til utsatte grupper. Kommune- og fylkespolitikere mener de opplever altfor stor grad av overstyring fra ulike statlige myndigheter, og det er ikke først og fremst Stortinget de peker på da. Våre lokalpolitikere er opptatt av å fatte vedtak som er tilpasset lokale behov. Kritikken lokalpolitikere møter, er ikke først og fremst at de har prioritert feil, men at de ikke er i stand til å møte dokumenterte behov. Det gjelder ikke minst det lokale velferdstilbudet. Jeg ber derfor regjeringen lese vår merknad om at det avgjørende grepet for å sikre at kommunene og fylkeskommunene kan etterleve statlige forventninger, er at de gis de økonomiske rammebetingelsene de trenger for å skjøtte oppgavene som de er pålagt, på best mulig måte. Jeg tror lovendringene vi er invitert til å gjøre i dag, kan virke disiplinerende på hvordan staten utfører sin styring. Staten skal styre gjennom lov og forskrifter som følger av lovvedtakene og budsjettene Stortinget vedtar. Når kommunene får søksmålsrett overfor staten, vil det bidra til at en fra statlig side skjerper seg og blir mer presise i formuleringen. Til slutt vil jeg få ta opp en problemstilling som er berørt i proposisjonen når det gjelder søksmålskompetanse fra interkommunale selskap. Jeg er enig med departementet når de konkluderer med at det bare skal være direkte folkevalgte organ som gis søksmålskompetanse mot staten. Det må forstås slik at også statlig overprøving av vedtak i interkommunale samarbeid kan prøves for domstolene når kommunene som har etablert samarbeidet, gjør vedtak om dette.