Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-10-12:
Ja, dette er debatten om alt vi ikke vet om Regjeringens politikk for de neste fire årene. Det er brukt mye tid på å lese både Soria Moria II og trontalen for dette året. Det er vanskelig å få øye på de konkrete løftene fra den rød-grønne regjeringen for denne fireårsperioden. Det kan skyldes at man gjorde seg noen dårlige erfaringer i forrige periode ved å love for mye som man ikke klarte å gjennomføre som man ble testet og utfordret på i valgkampen, men det kan også skyldes en mye sterkere uenighet mellom de tre regjeringspartiene enn det som kommer til overflaten. Hadde man vært så rørende enige som man forsøker å gi uttrykk for, hadde vel også plattformen vært betydelig sterkere, klarere, mer fylt med visjoner og med klarere mål om hvor man skal med en flertallsregjering de neste fire årene. For øyeblikket er det uklart. Den første store prøven for Regjeringen kommer i morgen når finansministeren legger frem statsbudsjettet for 2010. Da vil vi se de første avveiningene for hvor denne regjeringen vil de neste fire årene. Men enn så lenge har man skjøvet mange av de store problemene foran seg gjennom ikke å avklare dem i regjeringsplattformen. Men det som er veldig tydelig i regjeringsplattformen, er selvsagt at Arbeiderpartiet er det dominerende partiet i utformingen av politikken. Det er slik Arbeiderpartiet tradisjonelt opererer; det er uklart, og så finner vi kanskje ut på ett eller annet tidspunkt hva de faktisk mener. Jeg har registrert at SV har vært veldig opptatt av å forklare hvorfor de har gitt etter i asylpolitikken, og svaret til SV har nærmest vært at velgerne har bedt om det, og derfor må SV akseptere det. Men det er også andre spørsmål som SV har gitt etter på, f.eks. i klima- miljø- og energipolitikken. Det er også selvsagt, for heller ikke her har velgerne gitt noen marsjordre verken til SV eller Venstre om å få dominerende gjennomslag for politikken. Men det som er åpenbart, er at når det gjelder oljeboring i Lofoten og Vesterålen, er det et spørsmål som skal avklares gjennom forvaltningsplanen som skal behandles i 2010. Det har vært klart i hele valgkampen. En annen ting som også har vært klar hele tiden, er at uansett om man ivrer for å åpne opp for boring eller ikke, vil det ikke skje i den kommende fireårsperioden. Når SV prøver å fremstille det som en seier, er det – med respekt å melde – litt hult. Selv om vi skulle fatte positive vedtak gjennom forvaltningsplanen for 2010, vil det ikke bli aktivitet i dette området før om mange, mange år. Men det som er viktig, er at forvaltningsplanen gir klare signaler om aktivitet i dette området. Jeg velger i alle fall foreløpig å stole på at Arbeiderpartiet har kontroll på dette, og at vi også på dette området vil se et SV som ikke får innflytelse på viktige områder av politikken. I trontalen skriver Regjeringen om helse at de ikke vil privatisere eller kommersialisere grunnleggende velferdstjenester. Men samtidig gis det uttrykk for at man ønsker «private virksomheter og avtalespesialister som nyttige samarbeidspartnere», som det så fint står. Det blir interessant å finne ut hva det egentlig betyr. Hvis det ikke skal være mulig å drive helsetjenester på kommersielt grunnlag, kan det være krevende for private avtalespesialister å delta i dette samarbeidet som Regjeringen inviterer til. Og hvor ble det av tannhelsen? Hvor ble den av? Jeg husker mange løfter fra regjeringspartiene gjennom valgkampen som bar bud om at nå skulle tannhelsen forsterkes, nå skulle også den delen av helsetjenesten bli rimeligere. Det er altså forlatt i Soria Moria II, og det synes jeg er trist. Så til eldreomsorgen. Målet om full sykehjemsdekning i 2015 er bra. Det er ikke bra nok, etter vår oppfatning, men det er bra. Men det store spørsmålet er hvordan Regjeringen har tenkt å gjennomføre det. Det er et viktig spørsmål som både kommunene og Stortinget bør få vite mer om. Derfor omdeles det nå et forslag fra Fremskrittspartiet hvor vi ber Regjeringen om å legge frem en egen sykehjemsmelding innen sommeren som gir en konkret fremdriftsplan for de målsettinger Regjeringen måtte ha om å oppnå målet om full sykehjemsdekning. Det bør altså ikke være en godt bevart hemmelighet. Det er engang slik at det er kommunene som skal gjennomføre Regjeringens løfter. Da bør også kommunene få vite mer i detalj hvordan Regjeringen har ambisjoner om å oppnå dette, først og fremst fordi det er viktig at det skjer, av hensyn til landets syke mennesker som altfor lenge har vært en salderingspost i vårt samfunn. Jeg merket meg mye av det statsministeren sa i sitt innlegg om energi-, miljø- og klimapolitikken. Vi omdeler et forslag om å be Regjeringen orientere Stortinget om de norske posisjonene i forbindelse med klimaforhandlingene i København. Dette er et viktig spørsmål for store deler av norsk næringsliv, og det er ikke ubetydelig hvilke posisjoner Regjeringen tar med hensyn til hva slags fremtid store deler av vårt næringsliv vil ha innenfor dette området. Jeg håper at Regjeringen kommer oss i møte på dette og gir en orientering, slik at vi alle kan være orientert om hva Norge har til hensikt å gjøre i København. Samtidig ønsker vi at Regjeringen legger frem en egen energimelding. Det er viktig i større grad å tydeliggjøre hva slags energiutvikling Norge skal ha i de neste årene. I de årene vi har bak oss, skjedde det veldig lite på dette området til tross for en flertallsregjering, og til tross for en flertallsregjering som mente å ha ambisjoner særlig på det fornybare området – veldig liten utvikling og veldig liten vekst. Jeg mener det vil være naturlig at Stortinget i større grad blir orientert gjennom en egen melding om hvordan dette arbeidet vil bli iverksatt fra Regjeringen i de kommende årene. Så har vi blitt presentert påstanden om at Regjeringen nå skal stramme inn i asylpolitikken. Vel, det er en påstand som det gjenstår å se hvilke resultater vi får av. Det er mye, synes jeg, som tyder på at det ikke er noen reell innstramming i denne. Antakelig var det derfor SV gav seg så lett også, vel vitende om at det egentlig ikke blir innstramminger av substans. Dette er et av de mest krevende områdene i Norge i årene som kommer – asyltilstrømmingen har vokst kraftig, den har kommet helt ut av kontroll, og den skaper store utfordringer i vårt samfunn som vi er nødt til å løse. Da hjelper det ikke med fagre løfter om at man vil redusere tilstrømmingen. Den eneste måten å redusere tilstrømmingen på er gjennom helt konkrete tiltak og virkemidler som sender et signal ut i verden om at det ikke vil være like rosenrødt som i dag å komme til Norge. Derfor tillater også Fremskrittspartiet seg å fremme to forslag som gjelder asyl- og innvandringspolitikken. Det ene forslaget dreier seg om at vi håper Regjeringen nå vil avvikle støtten til koranskoler i Pakistan. Det er selvmotsigende når vi samtidig er engasjert i Afghanistan for å redusere terrorismen som vokser frem i verden. Da kan vi ikke samtidig støtte arnestedene for terrorisme, som mange av disse skolene har utviklet seg til å bli. Så fremmer vi forslag om å be Regjeringen legge frem et samfunnsregnskap knyttet til produktivitetsvekst og innvandrernes deltakelse i arbeidsmarkedet, etter modell fra Danmarks Nationalbank. De har gjennomført dette som har gitt spennende og interessante beregninger om hvilke utfordringer man står overfor også i Norge. Vi mener det vil være fornuftig om Regjeringen legger frem et slikt samfunnsregnskap for Stortinget i løpet av nær fremtid. Jeg deltok i mange debatter om likelønn i valgkampen. Sosialistisk Venstreparti engasjerte seg og lovte mye, men har også på dette området måttet gi tapt for LO og Arbeiderpartiet. De formuleringene som foreligger, er uforpliktende. Det er helt åpenbart forenlig med det LO har ønsket seg når de er ute og jubler over at forpliktelsene er så små som de er. Det innebærer jo i realiteten at vi heller ikke i denne fireårsperioden kommer til å få det lønnsløftet for lavlønnsdominerte kvinneyrker som vi trenger, og som vi trenger hvis vi skal klare å øke rekrutteringen til mange av disse viktige yrkene i fremtiden.