Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 1998-11-24:
Arbeiderpartiet har merket seg at mange av dem som er hørt i tilknytting til departementets arbeid med endringene i jordskifteloven, har uttalt seg positivt om de erfaringer en har med jordskifte. Det legges stor vekt på både private og samfunnsøkonomiske effekter av å bruke jordskifte som instrument i saker hvor det offentlige har behov for areal i en eller annen sammenheng. Det er på mange måter naturlig at de fleste hørings partene er positive til systemet med jordskifte. En grunneier med landbrukseiendom vil nesten alltid være opptatt av jordskifte framfor ekspropriasjon, fordi arealet er grunnlaget for grunneiers næringsvirksomhet. Skal gården kunne drives videre, må man sørge for å ha tilstrekkelig areal. Samtidig kan det hevdes at dette avhengighetsforhold også på mange måter er kjernen i den kritikk som enkelte reiser mot jordskifteloven, nemlig at dette omtalte avhengighetsforhold reiser spørsmålet om grunneiers rettslige stilling. Dersom en ikke lykkes med et jordskifte, vil alternativet ofte være ekspropriasjon. Det blir hevdet at en kan få situasjoner der grunneier aksepterer en avgjørelse i jordskifteretten til tross for at en mener seg dårlig behandlet, fordi alternativet kan framstå som enda dårligere. Arbeiderpartiet har merket seg det brev Den Norske Dommerforening og Den Norske Advokatforening har sendt til komiteen den 28. september i år. Her går det fram at disse foreningene er svært betenkt over jordskifterettens rolle sett i forhold til prinsippet om domstolenes uavhengighet. Særlig er Den Norske Dommerforening og Den Norske Advokatforening betenkt over det de opplever som en binding mellom jordskifteretten og den aktuelle planmyndighet. I sitt brev trekker Den Norske Dommerforening og Den Norske Advokatforening følgende konklusjon: «Vi mener at i stedet for å fortsette den klattvise utvidelse av jordskifterettens doms- og skjønnskompetanse, er tiden nå inne til å foreta en prinsipiell nyvurdering av hele ordningen med en særdomstol for de aktuelle sakstypene og forholdet til planmyndighetene. » Det er grunn til å merke seg denne uttalelsen. Samtidig vil Arbeiderpartiet peke på alle de høringsinstansene som har uttalt seg positivt til hvordan jordskifterettens arbeid virker i praksis. Disse uttalelsene kommer både fra organisasjoner som representerer et betydelig antall grunneiere, og fra flere fylkesmannsembeter. I denne sammenheng går jeg ut fra at fylkesmanns embetene også har greid å vurdere spørsmålet om hvordan de ulike partene i en jordskiftesak får ivaretatt sine rettslige interesser, på samme måte som jeg går ut fra at f.eks. Norges Bondelag er opptatt av det samme på vegne av alle sine medlemmer. Uttalelsene tilsier at systemet i tilknytning til jordskifteretten fungerer bra ut fra brukernes perspektiv. Det må selvsagt tillegges svært stor vekt når Odelstinget i dag behandler disse lovendringene. Likevel skal det bli interessant å få se vurderingene fra Domstolkommisjonen og Domstolstrukturutvalget hva angår disse prinsipielle sidene av jordskifteretten. Arbeiderpartiet vil imidlertid ikke avvente disse vurderingene før man behandler de foreslåtte endringene i jordskifteloven. De endringene som ligger i proposisjonene, synes som en naturlig følge av samfunnsutviklingen på dette området. Arbeiderpartiet vil også understreke at det offentliges interesser i areal blir stadig mer omfattende, ikke minst sett i forhold til de økte miljøinteresser som staten ønsker å ivareta. I den sammenheng er det etter Arbeiderpartiets mening klart at jordskifte ofte kan fungere konfliktdempende og øke det lokale engasjement for den aktuelle miljøutfordringen, og ikke minst i forhold til det relativt omfattende barskogvernet man nå gjennomfører, vil Arbeiderpartiet understreke viktigheten av jordskifte som et instrument til å ivareta både miljø- og næringsmessig viktige forhold. Arbeiderpartiet har særlig merket seg omtalen av det omfattende jordskiftet som fant sted i tilknytning til utbyggingen av Gardermobanen og den nye hovedflyplassen på Gardermoen. Vi er enig i at jordskifte synes å være et hensiktsmessig instrument i tilknytning til slike store samfunnsmessige inngrep. Derfor er det all grunn til å høste erfaringer fra dette jordskiftet når det offentlige starter planarbeidet med andre tilsvarende saker. I slike store jordskiftesaker vil utfallet ofte avhenge av statens evne til å ha tilstrekkelig ledig areal på egen hånd som kan inngå i jordskifterettens arbeid i den aktuelle sak. Her vil staten som grunneier ofte bli utfordret. Arbeiderpartiet vil peke på at staten er en stor grunneier, ikke minst gjennom Statskog, men også en institusjon som Opplysningsvesenets fond. Landbruksdepartementet har iverksatt en evaluering av hvordan Statskog opererer etter omdannelsen til statsforetak sett i forhold til de mål Stortinget trakk opp ved denne omdannelsen. I denne sammenheng vil det være interessant om departementet også vurderer hvorvidt og eventuelt hvordan Statskog i framtiden skal agere i jordskiftesaker der staten har betydelige interesser. Det samme vil også være tilfellet for en institusjon som Opplysningsvesenets fond og eventuelt andre statlige instanser. Arbeiderpartiet vil anbefale komiteens innstilling i de to aktuelle sakene.