Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-23:
Jeg ønsker først å tilbakevise påstanden fra representanten Solholm om at Arbeiderpartiet skulle være prinsipiell motstander av alle former for privatskoler og folkehøgskoler. Jeg har gått på folkehøgskole selv, og den har til og med vært eid av LO. Så den prinsipielle motstanden er selvfølgelig ikke til stede. Årets lønnsoppgjør for lærere er av lærerorganisasjonene karakterisert som et historisk godt oppgjør. Foruten et stort lønnsløft for lærerne har partene også skrevet under – som Stortinget er veldig godt kjent med – en intensjonserklæring som over en treårsperiode skal gi nye og fleksible arbeidstidsordninger tilpasset dagens og morgendagens skole. Disse grepene må ses i lys av Regjeringas satsing på å styrke fellesskolen, slik at ambisiøse kvalitetsmål på det offentlige opplæringstilbudet kan nås. For Regjeringa har det vært viktig å unngå at årets lønnsoppgjør for lærerne går ut over annen nødvendig ressursinnsats i skolen, dette fordi resultatet av dette lønnsoppgjøret er av ekstraordinær karakter. Uten et opplegg for kompensasjon til kommunesektoren ville økte lønnsutgifter til lærerne fort ha gått ut over innkjøp av nytt undervisningsutstyr eller andre nødvendige tiltak for å sikre høy kvalitet på det offentlige opplæringstilbudet i grunnskolen og i videregående skole. Det er bakgrunnen for at Regjeringa har foreslått å kompensere kommunene med en tilleggsbevilgning på nesten 1,5 milliarder kr for utvidet ferie i 2001 og to ekstra lønnstrinn til lærerne i 2000. Jeg er glad for at komiteen i all hovedsak slutter seg til Regjeringas forslag om kompensasjon, selv om den velger å legge på noen flere kroner. Samtidig vil jeg minne om at vi ikke har noen tradisjon for at staten generelt skal kompensere kommunesektoren for økte lønnsutgifter. Det er derfor første gang siden 1990 at det legges opp til en slik kompensasjon – daværende regjering gikk inn med 80 mill. kr. Jeg har registrert, som komiteen, at Kommunenes Sentralforbund opererer med noe høyere anslag for hvilke økte lønnsutgifter kommunesektoren får som følge av lønnsoppgjøret, enn det Regjeringa har lagt til grunn. Uansett beregningsmåte hefter det usikkerhet til anslagene. Grunnlaget for departementets beregninger er tall fra det sentrale tjenestemannsregisteret for skoleverket, STS, pr. 1. september 1999. STS skal gi et totalt bilde av antall ansatte i skoleverket. De beregninger som er foretatt av merkostnadene ved to ekstra lønnstrinn, gir etter vår mening et så godt anslag over de totale kostnadene som det på dette tidspunkt er mulig å gi. Jeg tar selvfølgelig allikevel til etterretning at et flertall i komiteen legger til grunn KS" anslag over merutgifter til lønnskostnadene i sine konklusjoner. I proposisjonen som Regjeringa har lagt fram for Stortinget, og som debatteres her i dag, er det skissert et opplegg for å kompensere kommunesektoren som følge av økte lærerlønninger og to ekstra feriedager, dette for å styrke fellesskolen og gi grunnlaget for å styrke kvalitetsarbeidet i grunnskolen og i videregående skole. Proposisjonen omhandler utelukkende virksomhet i kommunal sektor, men jeg har merket meg at et flertall i komiteen – og nå hele komiteen – tar til orde for at også privatskoler og alle folkehøgskoler får kompensasjon i samsvar med den tilskuddssatsen som ellers gjelder. Dette tar jeg selvfølgelig til etterretning. Så har jeg bare lyst til å si noen ord om de kommentarer som har kommet om brevvekslingen mellom departementet og komiteen i denne saken. Jeg vil med en gang si at det ikke har vært noe forsøk fra departementet på ikke å medvirke til at de riktige tallene skulle komme på bordet så fort som mulig. Men jeg må også si at dette er ikke helt enkelt å beregne, fordi dette har vi ingen tradisjon for, og det er mange folkehøgskoler og også forholdsvis mange private skoler når man skal lage den type beregninger. Det er også et faktum at når det gjelder disse beregningene, måtte vi ha flere departementer inn i saken, og det gjør at ting tar litt lengre tid. Det er også slik at vi i våre beregninger i utgangspunktet, som komiteen er kjent med, la til grunn de ferskeste tallene, nemlig fra 1998, og så bad komiteen om å få beregningene ut fra 1997. Da var det andre tall, og da tok det selvfølgelig også noe lengre tid. Men vi ønsker å medvirke og forsøker å bidra så godt vi kan, innenfor de tidsfrister som er satt. Det ønsker vi selvfølgelig å fortsette med i denne typen saker – og selvfølgelig også i alle andre saker.