trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Dette er ei sak som har opptatt næringa og kysten over lang tid, så eg er glad for at vi i dag har ho på den politiske dagsordenen i denne salen. I norsk økonomi er landets petroleumsindustri og leverandørindustrien berebjelken for den velstanden og utviklinga vi har i Noreg, og eg er glad for at fleirtalet i komiteen støttar dette synet. Næringa bidreg til statlege inntekter, verdiskaping, arbeidsplassar, viktige investeringar og bidreg til å styrkje Noregs situasjon i ein hard internasjonal konkurransemarknad. Oljeprisfallet i 2014 har likevel mint oss om at næringa kan vere sårbar. Det er difor spesielt viktig at sektoren har dei beste rammevilkåra. Som det kjem fram i merknadene, har oljeprisfallet ført til diskusjon rundt moglege konkurransemessige utfordringar knytte til marknadssituasjonen og verdikjeda der éin eller få aktørar har større innverknad på konkurransen enn andre. Så var eg i lag med stortingsgruppa til Framstegspartiet i møte med konsernsjef i Statoil, Eldar Sætre. Han understreka det Pål Eitrheim, Statoils direktør for anskaffingar, uttalte: «Statoil er helt avhengig av tett og godt samarbeid med leverandørene. Vi ønsker tett samarbeid og økt forutsigbarhet for bransjen. Vi skal være en lyttende og tilgjengelig aktør, men vi må vi hele tiden bli bedre.» Statoil har i ein viss grad erkjent at ting kan bli betre, og det er viktig å erkjenne. Difor er eg glad for at forslagsstillarane tar opp denne debatten i lys av viktigheita av ein sunn konkurransesituasjon på norsk sokkel, og det er mange i denne leverandørindustrien som møter utfordringar knytte til sterke marknadsaktørar, eksempelvis Statoil, og andre dominerande aktørar, som har hatt ein solid posisjon i marknaden. Difor er det også viktig at vi som politikarar gjer det vi kan for å løfte dette inn i den politiske debatten og sørgje for at aktørane si framferd ikkje hemjar konkurransen, til beste for petroleumsnæringa. Som det også kjem fram i brevet frå statsråden, er det viktig at alle aktørar er konkurransedyktige både nasjonalt og i internasjonale marknader. I næringa er det fleire som er avhengige av kvarandre, og difor er det viktig at aktørane har dei beste konkurransemessige spelereglane. Eg er difor glad for at fleirtalet i komiteen går inn for å be regjeringa greie ut konkurransesituasjonen på norsk sokkel og framtidsutsiktene for norsk leverandørindustri etter omstillingane denne industrien har vore gjennom, og eg føler meg trygg på at nettopp denne regjeringa vil gjere det mykje betre enn ei eventuell raud-grøn regjering som moglegvis vil kome etter valet – sannsynlegvis ikkje.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2017-06-06:
Forslagsstillerne bak dette Dokument 8-forslaget foreslår i realiteten to tilnærminger til omstillingslova og to forslag til endringer. Jeg skal kort redegjøre for det. Det første er at man ønsker å utvide virkeområdet for omstillingslova til å gjelde mindre bedrifter enn det gjør i dag, og særlig knyttet opp mot et så pass skjønnsmessig begrep som «hjørnesteinsbedrifter». La det ikke herske noen tvil om at det finnes bedrifter av mindre størrelse enn det som omfattes av omstillingslova, som spiller en særdeles viktig rolle rundt omkring i mange lokalsamfunn, og det er også bakgrunnen for at et mindretall mener at regjeringa bør foreta en vurdering av dette i en bredere ramme enn det Dokument 8-forslaget legger opp til. Så er det den andre dimensjonen i forslaget, som inviterer regjeringa til å foreslå endringer i politikk og lov som skal gi adgang til å pålegge salg til visse personer eller grupper. Der er det et forholdsvis stort flertall i komiteen som mener at det ikke er en tilrådelig strategi og vei å gå. Noen av oss mener at det ville være i strid med helt sentrale prinsipper knyttet til avtaleretten og heller ikke særlig hensiktsmessig for å skape et dynamisk og godt næringsliv. Så det ønsker et flertall i komiteen ikke at man skal se nærmere på. Med disse ord tar jeg opp mindretallets forslag.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2017-06-06:
Jeg skal ikke si veldig mye i tillegg til det saksordføreren har omtalt, men vi har hatt perspektivmeldingen til debatt i salen, og der var samfunnets utfordring med hensyn til produktivitetsvekst et sentralt tema. Her sitter vi altså med et Dokument 8-forslag hvor man søker å utvide omstillingslovas omfang. Da vil jeg henvise til det departementet skriver, og det er at man ikke egentlig kan finne tegn til at omstillingslova virker, og at den faktisk kan komme til å ha negativ betydning for samfunnets omstillingsevne, særlig for hjørnesteinsbedrifter, nettopp fordi omstillingen starter mye tidligere enn når omstillingslova faktisk krever at man må begynne å varsle. Det er en del lover vi har som kanskje er «nice to have», men som ikke er «need to have», så jeg hadde lyst til å sette dette litt i et produktivitetsperspektiv. Skal vi kunne heve produktiviteten i samfunnet, kan vi ikke holde på alle mulige lover som skaper mye arbeid der ute for de bedriftene det gjelder, men som egentlig ikke har noen virkning.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2017-06-06:
Vi har tidligere behandlet to handelsavtaler, jeg har bare lyst til å knytte en liten kommentar til de sakene – jeg løp ikke raskt nok ned i salen til å kunne gi en liten kommentar. Jeg synes det er gledelig at Norge utvider sitt handelsnettverk internasjonalt. Nå gjelder det Filippinene og Georgia. De er ikke våre viktigste handelspartnere, men det er likevel viktige land å bygge gode relasjoner til, særlig for norsk maritim virksomhet i Filippinene. Men statsregnskapet er ikke omtalt med veldig stor interesse i stortingssalen, det er kanskje der vi skiller oss fra næringslivet, som mer diskuterer regnskap enn budsjetter – her gjør vi det motsatte. Så til forslaget om konkurransevilkårene på norsk sokkel. Jeg vil takke komiteen for en veldig ryddig og grei behandling av et forslag som potensielt kunne hatt ganske mye sprengkraft i seg, fordi det er store interesser knyttet til norsk sokkel – selvfølgelig er det det. Oljen har båret oss fram til en fantastisk velstand i landet. Vi hadde en periode da bytteforholdet med utlandet ble stadig bedre i og med at vi solgte mer og mer olje som steg i pris, og mange importvarer ble billigere. Det fikk på mange måter en brå slutt med oljeprisfallet. Det er åpenbart at hele sektoren har måttet ta det inn over seg. Det har skapt mye stress der ute, det tror jeg vi skal slå fast. Det har vært en god del avisoppslag og debatter om både hvordan aktørene har agert, og hvordan man har taklet prisfallet. Det komiteen slår utvetydig fast, er at det var et oljeprisfall som ingen kunne overse. Man var nødt til å agere, og man var nødt til å bedre konkurransekraften på norsk sokkel – derom er det ikke noen uenighet. Det at man også må omstille, skjønner komiteen veldig godt. Det ble bedt om en offentlig utredning. Det komiteen går inn for, er at regjeringen ser på konkurransevilkårene i sektoren nettopp med henblikk på at dette er en sektor som er uhyre viktig for vår velstand. Som jeg sa, har den bygd opp mye av velferden vi har. Den kommer til å være viktig i mange, mange år framover, og det er viktig for landet at man utvikler både en konkurransesituasjon på sokkelen og omstilling og konkurransekraft, sånn at vi alle kan nyte mest mulig godt av den ressursen som ligger der ute. Det føler jeg at det er meget stor enighet om i komiteen. Det har selvfølgelig vært diskutert om noen aktører har altfor mye makt, det er også bakgrunnen for forslaget. Det tar ikke komiteen stilling til, det gjør heller ikke Konkurransetilsynet i sin utredning. Det at det er én kjøper som er nokså dominerende, behøver ikke å ha negative følger, men det er en interessant markedskonstellasjon å gå inn i og se på hvordan det faktisk slår ut. Det er noen særmerknader fra noen partier, men jeg mener det er stor enighet i komiteen om forslaget til vedtak. Jeg vil igjen takke for at komiteen har behandlet dette representantforslaget på en så god og forsvarlig måte som den har gjort.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-06-06:
Jeg vil starte med å takke forslagsstillerne for å ta opp en viktig sak som har preget kysten. Vi har fått mange innspill om den situasjonen en har stått i i det siste. Det er viktig for både ansatte og eiere i leverandørindustrien og rederne at vi faktisk tar tak i dette og løfter opp den situasjonen. Statoil og Hydro ble fusjonert etter politisk ønske for å styrke norsk konkurransekraft på norsk sokkel og internasjonalt. For høyt kostnadsnivå og mer enn halvering av oljeprisen påvirket hele industrien i Norge og internasjonalt. Utfordringene for norsk leverandørindustri er bl.a. knyttet til de store endringene i markedssituasjonen, men det har også vært utfordringer med tanke på den størrelsen som Statoil har. Samspillet på norsk sokkel er viktig for både verdiskaping, lønnsomhet og arbeidsplasser, og vi er helt klare på at Statoil har en særstilling med kontroll på over 70 pst. av produksjonen på norsk sokkel. En såpass stor maktkonsentrasjon gjør deres stilling rimelig dominerende. Dette gjør at Statoil i praksis styrer aktivitetsnivået på norsk sokkel, både gjennom selskapets egne beslutninger som operatør og lisensdeltaker og ved at øvrige operatører på norsk sokkel ofte følger den største aktøren i sin atferd. Etter krevende tider med oljeprisfall og krevende rater over flere år har Statoils makt påvirket leverandørindustrien sterkt, og atferden til Statoil har blitt oppfattet av flere aktører som krevende å forholde seg til. Lange kontrakter har blitt endret, fått reduserte rater og blitt kortet ned på. Ratene har for mange blitt så krevende at de må takke ja til å levere oppdrag hvor man faktisk opplever røde og ikke svarte tall når man står i forhandlingene. Det er klart at det sier seg selv at det er krevende. Det må være klart hva slags forventninger staten som eier har til denne konkurransesituasjonen, og hvordan maktbalansen påvirker hele petroleumsnæringen i Norge. Men vi setter også stor pris på at det er god dialog mellom myndigheter og leverandørindustrien, rederne og ikke minst Statoil, der åpenhet har blitt enda viktigere enn tidligere og har blitt fokusert på, og vi opplever at Statoil som aktør har blitt mer åpen overfor leverandørindustrien og prøver å ta tak i de utfordringene de til tider har blitt kritisert for. Vi forstår selvfølgelig at kravet om reforhandlinger av avtalte rater på lengre sikt og av løpende kontrakter er vanskelig for leverandører å stå imot, av frykt for å bli forskjellsbehandlet eller utestengt fra markedet. Men vi ser også at strengere krav og tøffere tider har styrket aktører og økt den internasjonale konkurransekraften til enkelte aktører. Vi må kunne si at det er viktig å få en utredning om dette, og jeg er veldig glad for at det er så stort flertall, at alle ønsker å være med på det. Jeg ser fram til at regjeringen setter i gang dette. Eventuelt kan det bli en ny regjering etter valget som uansett må ta dette ansvaret og faktisk gjøre noe med det. Det får vi håpe.
Ove Trellevik (Høyre), 2017-06-06:
Noreg er i ein krevjande situasjon. Mykje har endra seg dei siste åra. I januar 2016 var oljeprisen under 30 dollar fatet. Sommaren 2014 var han godt over 100 dollar fatet. Dette har sjølvsagt medført store utfordringar, både for dei som leverer direkte, og for dei som leverer indirekte til olje- og gassindustrien, særleg på Sørlandet og på Vestlandet. Men ringverknadene spreier seg også til andre bransjar og til andre delar av landet. Langs kysten ser me supplybåtar og riggar i opplag. Dei som vert ramma av nedbemanninga, og særleg dei som mistar jobbane sine, opplever dette som veldig dramatisk. Ein er van med å vera etterspurd, og plutseleg stoppar det heilt opp. Det rammar både familiar og enkeltpersonar, og det rammar bedrifter. Norsk sokkel har utvikla seg på mange måtar. Teknologien er endra, helse, miljø og sikkerheit er betra, og ei rekkje ulike andre krav har bidrege til at industrien har utvikla eit kostnadsnivå som ikkje er berekraftig på sikt. Kombinert med fallande oljepris er det klart at dette kan resultera i endra marginar for aktørane som er der. Eg føler òg det som Pollestad var inne på, at det kanskje vert reist litt mykje kritikk mot Statoil, som ein stor, dominerande aktør. At det kan verta opplevd slik, har eg òg høyrt av mange. Men eg vil minna om at me sjølve har valt denne selskapsforma og dette store selskapet – gjennom fusjonen som me tillét. Samtidig vil eg òg peika på det som mange peikar på, at me må jobba for eit større mangfald ute på norsk sokkel. Me har ein tendens til å forfordela vårt eige statlege selskap. Skal me klara å få eit godt mangfald på norsk sokkel, må me òg kunna klara å halda på dei utanlandske selskapa. Difor er det veldig kjekt å høyra at statsråden seier at det vert jobba med dette, og at talet på aktørar på norsk sokkel har auka. Eg trur det er grådig viktig å ha dette mangfaldet ute på norsk sokkel, og skapa den dynamikken og den konkurransekrafta som alle etterspør ute, der ute. Kostnadsfokuseringa til Statoil er ikkje ny. Ho begynte lenge før oljeprisen fall, med programmet STEP, som er eit program for å identifisera og realisera forbetringar. Det vert jobba godt i bransjen. Eg vil òg minna om tiltaket KonKraft, som starta opp i 2017, der ein ser på konkurransekrafta på norsk sokkel, som er i endring. Og det er nedsett eit utval, med brei kompetanse frå ulike operatørar, frå leverandørindustrien og frå riggorganisasjonane. Eg håpar at den utgreiinga òg kan sjå til det arbeidet som vert gjort der. Men spesielt vil eg framheva kor viktig det er å sjå på kva som kan gjerast for å gjera norsk sokkel meir attraktiv i framtida for utanlandske aktørar.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-06-06:
Jeg tar ordet til sak nr. 15, Stortingets vedtak til lov om endringer i arbeidsmiljøloven(varsling og arbeidstid) (varsling og arbeidstid) Jeg viser til Stortingets votering den 1. juni i år over forslag i Innst. 303 L for 2016–2017. Av min merknad i innstillinga framgår det at jeg som Senterpartiets medlem i komiteen går imot forslaget fra regjeringa om å utvide normalarbeidsdagen fra kl. 21 til kl. 23. Ved en inkurie er dette ikke registrert slik i innstillinga fra komiteen. Jeg argumenterte derfor på vegne av Senterpartiet imot forslaget om å endre arbeidsmiljøloven § 10 ved Stortingets plenumsbehandling den 1. juni. Ved nok en inkurie stemte likevel Senterpartiets representanter for regjeringas forslag om endringer i arbeidsmiljøloven §§ 10-11 og 10-12. Jeg vil derfor understreke nå at Senterpartiets stortingsgruppe går imot regjeringspartienes forslag om å endre arbeidsmiljøloven §§ 10-11 og 10-12 og ber om at dette protokollføres.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2017-11-22:
Jeg vil stille et spørsmål til kulturministeren. Noe av det aller fineste med samfunnet vårt er de hundretusener av folk over hele landet som står på, som er ildsjeler, som bruker av sin tid, sine ressurser, som står på for saker de brenner for, for å hjelpe andre og for å skape gode lokalsamfunn. Vi er helt avhengig av de frivillige og de små og store organisasjonene som de jobber for, over hele landet. Statsråden er frivillighetsminister, og hun sa da hun gikk på som kulturminister og frivillighetsminister, at det å styrke frivilligheten var en prioritet for henne. Siden da har vi bare sett brutte løfter og reduserte ambisjoner. Det er store kutt til organisasjoner som stiller opp for dem som trenger det mest, i budsjettet i år igjen, avkorting i momskompensasjonsordningen, og det hele er ekstra smålig når vi samtidig vet at regjeringen tar seg råd til ekstra skattekutt i milliardklassen til dem som har mest i samfunnet. Det er ikke rart at dette skaper stor frustrasjon ute blant frivillige folk og de organisasjonene som nå frykter for å stå foran kutt i neste års budsjett. Er frivillighetsministeren stolt av statsbudsjettet for frivilligheten?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2017-11-22:
Det er lett å være enig i rosen som statsråden gir til dem som hver eneste dag står på som frivillig, men det holder ikke med prat og ros av frivilligheten – man må også vise det i praksis. Det har ikke denne statsråden og denne regjeringen gjort. Tvert imot har vi hvert eneste år sett at disse organisasjonene blir utsatt for store kutt når budsjettet legges fram. Et enstemmig storting vedtok så sent som i juni at regjeringen skulle komme med en opptrappingsplan for momskompensasjonsordningen som går til disse organisasjonene. Men hva skjer? Jo, i årets statsbudsjett har de lagt fram en ordning som medfører et kutt på 32 pst. Det kan ikke være det regjeringen mener med en opptrappingsplan. Statsråden snakker om at det skal komme en melding. Det er også en veldig fattig trøst for de organisasjonene som nå opplever store kutt. Vi ser også på kulturfeltet at aktørene får kutt, men regjeringen jobber med en melding. Er det noe i det at når statsråden ikke vinner fram i budsjettkonferansene og påføres kutt i budsjettene sine, velger hun heller å sette seg ned og skrive en melding?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Det jeg er stolt over, er først og fremst den fantastiske frivilligheten vi har i Norge. Den er viktig for den enkelte, men den er også viktig for oss som samfunn. Det at vi har tillit til hverandre, og at frivilligheten er med og bygger gode lokalsamfunn, er helt avgjørende. Så er jeg stolt over det regjeringen har fått til. Vi har økt momskompensasjonen med over 400 mill. kr den siste perioden. Nå er momskompensasjonen på 1,35 mrd. kr. Vi har endret arveloven, slik at herreløs arv i stedet for å gå rett i det store sluket nå går direkte til særlig barne- og ungdomsorganisasjoner. Det er over 20 mill. kr til dem. Vi har endret fordelingen av tippemidlene, slik at flere frivillige organisasjoner får glede av dem, og vi øker grasrotandelen. Det er store økonomiske løft som går direkte til frivilligheten. Som frivillighetsminister er jeg opptatt av at vi skal ha gode rammebetingelser, at det skal være enkelt å drive frivilligheten, at det skal være enkelt å være frivillig, og derfor mener jeg at i løpet av de siste fire årene har frivilligheten på mange områder fått det enklere. De har fått økte bevilgninger. Så er jeg veldig glad for at regjeringen har besluttet å gå i gang med en ny frivillighetsmelding – den første meldingen om frivillighet på ti år – der vi skal legge til rette for gode rammevilkår og et godt utgangspunkt for at frivilligheten også for fremtiden skal få gode kår, for vi ser at rekrutteringen til frivilligheten skjer på andre måter. Folk ønsker å være frivillig på andre måter enn før, og det ønsker regjeringen å legge til rette for, slik at vi får en fortsatt sterk frivillighet i samfunnet vårt.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
På kulturbudsjettet er jeg veldig glad for at vi har fått til en styrking av frivilligheten. Det har også totalen i regjeringens budsjett sørget for. Hvis vi ser på effekten av endringene i skatter og avgifter og økningen i overskuddet fra Norsk Tipping, utgjør statens bidrag til frivillighet for 2018 en økning. Det vil jeg bare understreke. Jeg er glad for at vi på kulturbudsjettet har satt i gang nye ordninger for frivilligheten. Vi har satt av 10 mill. kr for å styrke det frivillige kulturfeltet rundt omkring i hele Norge. Der trengs det et løft, for det er for lite prioritert. Det gjelder frivillighet innenfor kor, korps, der barn og unge deltar aktivt i sin hverdag. Vi har f.eks. også en ny ordning der vi har satt av midler til at frivillige kan være med og dele matopplevelser med eldre. Vi skal inn på sykehjem og hjem til eldre og hjelpe dem med å spise for slik å bedre deres helse.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Jeg er glad for at det kulturbudsjettet som jeg la frem, er en styrking av frivilligheten, og at vi innfører nye ordninger for å styrke det frivillige kulturlivet i hele landet. Som jeg var inne på i svaret på det forrige spørsmålet, setter vi nå av nye, friske midler til ordningen for å gjøre det enklere å være frivillig og delta i det frivillige kulturlivet innenfor korene og korpsene. Så er jeg glad for at vi i løpet av de fire siste årene har økt momskompensasjonsordningen med 400 mill. kr. Det er mye penger, som går direkte til frivilligheten, og som frivilligheten selv sier er den beste ordningen for å skape aktivitet. Vi bruker 3,5 mrd. kr over tippemidlene, i tillegg til de 11 mrd. kr vi bruker over statsbudsjettet. Jeg tror det er få land i verden som har så gode ordninger og gode forutsetninger for å legge til rette for en sterk frivillighet. I tillegg kunne jeg ha ramset opp mange andre ordninger som kommer i tillegg til dette, og som gjør at frivilligheten har et godt utgangspunkt for aktivitet.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Det er jo slik at det er et viktig prinsipp i kulturpolitikken at den porteføljen som ligger under Kulturrådet, er det Kulturrådet som ene og alene svarer for. Det er ikke slik at vi fra regjeringens – eller Kulturdepartementets – side går inn og overprøver vedtak som fattes av Kulturrådet. De kunstneriske og faglige vurderingene som de gjør, er det de som må svare for. Men jeg er veldig enig med representanten i at vi har et potensial for å løfte frem den frivillige delen av kulturlivet, også når det gjelder mange tiltak innenfor det frie feltet. Det er nettopp derfor jeg også har sagt at noe av det viktigste i forbindelse med arbeidet med en ny kulturmelding er at vi klarer å løfte det frivillige kulturfeltet og styrke det. Det er også derfor regjeringen nå kommer med en helt ny ordning i statsbudsjettet for 2018 – for å styrke det frivillige kulturlivet.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Jeg er ikke helt enig i at vi setter det opp mot hverandre. Jeg er f.eks. veldig glad for at vi i statsbudsjettet nå legger frem en helt ny ordning. Vi setter av 10 mill. kr til tiltak mot fattigdom, der vi sørger for at alle barn i hele Norge skal ha mulighet til å delta i en organisert fritidsaktivitet og ikke er nødt til å stå utenfor og se på at de andre kameratene og venninnene deltar i en fritidsaktivitet. Så er jeg også glad for at det kommer nye ordninger f.eks. innenfor helse – frivillige hjelper eldre med å få i seg mer næring. Vi vet at det er viktig for eldres helsetilstand. Nå er det forhandlinger på gang om statsbudsjettet, og det er selvsagt lov til å håpe. Jeg håper jo som frivillighetsminister at vi skal få enda mer til frivilligheten. Der vil jeg takke Kristelig Folkeparti og Venstre, som gjennom de siste årene virkelig har bidratt til å løfte frivilligheten både når det gjelder momskompensasjon og også innenfor andre områder. Innenfor enkelte departementer har man gjort noen omjusteringer, også fordi man i dag ikke legger objektive kriterier til grunn for hvilke organisasjoner som skal få støtte og ikke. Det vil jeg se på i frivillighetsmeldingen, se på om vi kan favne alt.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Regjeringen er opptatt av å sikre reell bestemmelse i tros- og livssynssamfunn. Staten bør ikke bruke økonomiske virkemidler for å styre lovlig aktivitet i samfunnene. Tros- og religionsfriheten i Norge står sterkt, og regjeringen er opptatt av at den skal stå sterkt. Det er en grunnleggende menneskerettighet å bevare folks trosfrihet. Diskriminering på grunn av kjønn er forbudt på alle områder i samfunnet, også i trossamfunnene. For at trossamfunn skal kunne behandle menn og kvinner ulikt, må de generelle vilkårene i likestillingsloven være oppfylt. Ifølge loven kan ikke kvinner nektes tilgang til rent administrative styringsorganer i trossamfunn. Det understreker også Kulturdepartementet i forslaget til ny lov om tros- og livssynssamfunn, som ble sendt på høring i september i år. Vi har ikke foreslått krav om minst 40 pst. representasjon av kvinner eller menn i styringsorganene i trossamfunn, for i mange trossamfunn er de administrative organene slått sammen med organene som behandler spørsmål om tro og religion. Derfor er jeg også veldig glad for at Arbeiderpartiet understreker at de ikke vil være med på å svekke trosfriheten i Norge. Det betyr at de trossamfunnene som ikke har egne organer for administrasjonsspørsmål, er nødt til å opprette en rekke nye organer rundt omkring i de ulike trossamfunnene, og der skal altså kvinner få lov til å sitte – mens Arbeiderpartiet ikke ønsker å stille krav til de etablerte styrene i trossamfunnene, så der vil det ikke skje noen endring. Jeg har større tro på at vi skal stimulere og bidra til forståelse for nødvendigheten av å få kvinner inn i disse styrene, men uten å sette krav til kvotering og dermed bryte grunnleggende menneskerettigheter i Norge. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen er enig med Arbeiderpartiet i at vi skal verne om trosfriheten. Da kan vi ikke stille krav til kvotering i de styrene i trossamfunnene som behandler trosspørsmål. Jeg synes det blir litt pussig hvis vi skal pålegge trossamfunnene å etablere styrer i tillegg, som bare skal behandle spørsmål knyttet til administrasjon, og at disse styrene skal være gode nok for kvinner å sitte i.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Jeg blir rett og slett litt skremt når jeg hører at representanten fra Arbeiderpartiet kan sammenligne et styre i et selskap med et trossamfunn. Her snakker vi om grunnleggende menneskerettigheter. Hvis Norge bryter dem, kan vi få spørsmål om dette i Menneskerettighetsdomstolen og bli dømt for det fordi vi ikke ivaretar de grunnleggende menneskerettighetene. Det er altså to forskjellige ting. Representanten må også lese det som står i Arbeiderpartiets forslag, om «minst 40 pst. representasjon av kvinner i styringsorganer som forvalter statlig støtte». Det er bare disse styrene Arbeiderpartiet finner kvinnene gode nok til å sitte i. Det er feil som representanten fra Arbeiderpartiet sier, at de skal sitte i styrer i trossamfunnene. Hvis ikke må representanten nesten benytte muligheten her og nå til å oppklare hva Arbeiderpartiet egentlig mener, for nå sier han det motsatte av det som står i Arbeiderpartiets forslag.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Jeg hørte også på den debatten, og det representanten Kristin Ørmen Johnsen sa, var at hun var positiv til å vurdere å diskutere tiltak. Det er Høyre, og det er regjeringen. Vi ønsker å se på positive virkemidler for å få flere kvinner inn i styrene. Derfor tok jeg initiativ til å invitere mange trossamfunn til et møte i vår hvor vi diskuterte nettopp dette: Hvordan kan vi få flere kvinner inn i trossamfunnene og i deres styrende organer? Om noen dager inviterer jeg nok en gang kvinnelige representanter fra alle trossamfunn til å komme og fortelle oss hva som trengs for at vi skal få flere kvinner inn i styrene uten å bryte grunnleggende menneskerettigheter, som representanten fra Arbeiderpartiet egentlig tar til orde for at vi skal gjøre. Arbeiderpartiet tar til orde for at likestilling og kvotering i dette spørsmålet er viktigere enn å ivareta grunnleggende spørsmål knyttet til tros- og religionsfrihet. Det er nesten sånn at vi må be Arbeiderpartiet om å klargjøre hva de mener i dette spørsmålet.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Gjennom 20 år har stortingsmeldinger og utredninger tatt til orde for å justere oppnevningsretten og strukturen i Statens kunstnerstipend. Først nå gjør vi noe med det. Dette forslaget har ligget på kulturministerens bord gjennom mange år, og jeg glad for at vi nå har en regjering som er opptatt av uavhengighet og åpenhet, og som derfor foreslår dette. Jeg skjønner at kunstnerorganisasjonene ikke er spesielt fornøyd med at vi fratar dem beslutningsmyndighet til å oppnevne egne medlemmer til komiteene, men for regjeringen er det hensynet til uavhengighet, åpenhet og faglige vurderinger som er det viktigste i disponeringen av de 300 mill. kr som staten bruker på kunstnerne våre, særlig til den smale og eksperimentelle kunsten, som det er viktig at vi har en sterk offentlig finansiering av. Kunstnerorganisasjonene representerer 75 pst. av kunstnerbefolkningen. Det betyr at det er 25 pst. som er utelukket. Regjeringen ønsker 100 pst. dekning i stipendkomiteene, og derfor må stipendbehandlingen baseres på kunstfaglig kompetanse og fagfellevurdering alene. Den må ikke bare basere seg på medlemskap i en kunstnerorganisasjon, som tilfellet til dels og i mange kunstnerorganisasjoner er i dag. Jeg mener organisasjonene har et for sterkt eierskap til stipendarbeidet, og som en representant for Kunstnernettverket selv sa til tidsskriftet Subjekt den 25. oktober i år: «Det er ikke våre penger, men vi har et sterkt eierskap til dem.» Det er fellesskapets penger som skal fordeles, og det tror jeg vi som myndighet skal sørge for blir gjort på en uavhengig og transparent måte. For 2018 foreslår regjeringen å sette av over 310 mill. kr til Statens kunstnerstipend, og det er viktig å understreke at det er midler som er bevilget av Stortinget. Den endringen av oppnevningsretten som vi nå gjør, er ikke en radikal endring. Organisasjonene skal fortsatt få lov til å foreslå hvem som skal sitte i komiteene. Jeg vil fortsatt lytte til kunstnerorganisasjonene. De skal bli involvert når Statens kunstnerstipend skal moderniseres. Det har departementet presisert. Men vi mener det er viktig at vi ikke får en for nær tilknytning mellom de 24 komiteene, som oppnevnes av hver sin kunstnerorganisasjon, og at det er kun de som skal sitte og fordele, men at vi får en større tverrfaglighet i utvalget av dem som skal sitte der. Det er til beste for kunsten og kunstnerne.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Det er ikke riktig at vi sentraliserer makten. Den hele og fulle beslutningsmyndigheten som kunstnerorganisasjonene hadde før, blir svekket, og jeg skjønner at de reagerer på det, for de vil gjerne oppnevne egne medlemmer. Det er noen organisasjoner som også oppnevner andre, som ikke er medlemmer, i tillegg, men det er eksempler på at det er noen organisasjoner som bare oppnevner egne medlemmer til disse komiteene. Da kan det settes spørsmålstegn ved om det er en rettferdig fordeling av de 300 mill. kr som skal fordeles, og hvorvidt alle kunstnere har mulighet til å få stipend. Alle kunstnere i Norge skal ha mulighet til å bli vurdert på likt grunnlag. Det er det blitt reist spørsmål ved, og det mener jeg er uheldig. Så dette gjør vi til beste for kunstnerne selv og kunsten.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Nei, jeg mener ikke at det er en god beskrivelse av kunstnerorganisasjonene, ikke i det hele tatt, men man kan dele ting på sosiale medier uten at man stiller seg helt og fullt bak. Jeg syntes det var interessant fordi det er en stemme i debatten som løfter et annet blikk. Jeg vil ikke si at jeg har en konfronterende linje i debatten. Jeg har en ærlig og åpen linje hvor jeg ønsker å diskutere hvordan vi kan få mer uavhengighet, mer åpenhet og flere stemmer i denne debatten. Når folk tar kontakt med meg og sier at de må sende meg skjulte meldinger på Facebook eller Twitter i frykt for reaksjoner fra «the establishment» i kulturlivet, at de ikke tør å stå frem og støtte meg i et innlegg eller ved å skrive på sosiale medier, er jeg litt urolig over debattklimaet som finnes i kultursektoren. Jeg ønsker mer åpenhet, og det prøver jeg også selv å bidra til.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Alle tros- og livssynssamfunn skal følge norsk lov. Det betyr at trossamfunn også skal følge den norske lovgivningen vedrørende ekteskap og skilsmisse. Kvinner og menn har samme rett til fritt å velge ektefelle. Ekteskap skal inngås av egen fri vilje og med eget samtykke. Brudefolkene skal bl.a. også anerkjenne hverandres rett til skilsmisse. Videre er det bare fylkesmannen eller domstolen som har myndighet til å gi separasjon eller skilsmisse etter norsk lov. Ekteskapsloven er det Barne- og likestillingsdepartementet som har ansvaret for. I forslag til ny lov om tros- og livssynssamfunn, som Kulturdepartementet har utarbeidet, og som nå er sendt på høring, foreslår regjeringen at vi understreker helt tydelig trossamfunnenes plikt til å følge norsk lov. Tros- eller livssynssamfunn som begår alvorlige lovbrudd, kan etter forslaget nektes tilskudd. Og i vurderingene skal det legges særlig vekt på brudd på lovbestemmelser som skal beskytte barns interesser, brudd på diskrimineringslovgivning og brudd på bestemmelser som skal hindre oppfordring til hat eller vold. Tilskudd skal også kunne kreves tilbakebetalt dersom et samfunn bryter vilkårene for støtte. For å tydeliggjøre tros- og livssynssamfunnenes forpliktelser inneholder lovforslaget i tillegg en egen bestemmelse om at de som fremmer krav om tilskudd, skriftlig skal bekrefte at de er kjent med og at de vil overholde vilkårene for tilskudd. Jeg mener det er å gå lenger enn det Arbeiderpartiet foreslår i representantforslaget de nylig fremmet, der de ønsker en samfunnskontrakt. Vi forventer gjennom lov at før det vurderes om de som ønsker, søker eller fremmer krav om tilskudd, skal få tilskudd, må de skriftlig bekrefte at de er kjent med og vil overholde vilkårene for tilskudd. Med det har man en mye sterkere binding enn den samfunnskontrakten Arbeiderpartiet foreslår. Jeg mener også at forslaget som er på høring nå, ivaretar det anliggendet representanten Bøhler er opptatt av. Men vi vil naturligvis på vanlig måte vurdere de innspillene og svarene som vi får i høringen, før vi konkluderer og kommer tilbake til Stortinget.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Jeg er helt enig med representanten Bøhler. Vi er enige om at alle – uansett hvilket trossamfunn man tilhører – skal følge norsk lov. Vi har også tillit til at fylkesmennene i større grad samler kompetanse, slik at man blir god til å avdekke dette – at man får kompetanse og kunnskap og klarer å se til at trossamfunnene på alle områder følger opp kvinners rettigheter knyttet til skilsmisse og at ekteskapslovgivningen blir fulgt. I saker der fylkesmannen blir kjent med brudd på vilkårene for registrering, der forstandere eller prester i trossamfunn som utfører vigsler, forsømmer seg, skal trossamfunnet og forstanderen varsles og det skal gis en …(Presidenten klubber.) Beklager, president! (Presidenten klubber.)
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2017-11-22:
Det som har vært viktig for oss i det forslaget som nå er sendt ut på høring, er å understreke og tydeliggjøre vilkårene for støtte bedre enn i dag. Vi løfter også fram hensynet til barns rettigheter og interesser. Trossamfunn som begår lovbrudd, skal nektes tilskudd, og trossamfunn som oppfordrer til vold, ikke hensyntar rettigheter eller krenker andre friheter, skal også miste tilskudd. Dette vil føre til at ingen trossamfunn skal være i tvil om hvilke krav og forventninger norske myndigheter har, og at det å videreføre en praksis som representanten her fortjenestefullt tar opp, er noe som vil medføre at tilskudd holdes tilbake.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2017-11-22:
Det som beskriver Norge best, er dugnad, dugnad, dugnad. På Kulturnytt samme morgen som statsbudsjettet ble lagt fram, uttrykte kulturministeren at budsjettet hadde en tydelig profil, hvor det bl.a. var frivillighet det skulle satses på. Kulturministeren kan ikke ha vært på den samme budsjettkonferansen som resten av regjeringen. Jeg vil minne statsråden om at spillemidler ikke er regjeringens penger. Vi har en frivillighetsminister som har glemt frivillighetserklæringen. Regjeringen gir med den ene hånda og tar grovt med den andre. Derfor går mitt spørsmål til statsråden for smålige kutt på følgende: Korforbundet og LNU Kultur sier at all den flotte koraktiviteten vil bli skadelidende dersom regjeringens forslag til statsbudsjett blir vedtatt. Det er kutt i voksenopplæring, kutt i kulturstøtte til barn og unge og større avkorting av momskompensasjon. Hvorfor har vi en frivillighetsminister som mangler gjennomslag i egen regjering, som gang etter gang, i statsbudsjett etter statsbudsjett, er avhengig av andre partier på Stortinget for å redde frivilligheten?
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2017-11-22:
«Arbeiderpartiet har fremmet en rekke forslag om krav til trossamfunn som mottar statsstøtte. I VG 14. november 2017 kommenterte kulturministeren Arbeiderpartiets initiativ til krav om kvotering av kvinner i styrene til tros- og livssynssamfunn. Hun begrunner sin avvisning med at det kan gi byråkrati, og at kravet kan omgås. Hva er egentlig regjeringens syn på krav om kvinnekvotering i styrer i trossamfunn?»
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2017-11-22:
Da Norge som første land i verden innførte kjønnskvotering i styrerom, utgjorde kvinner kun 7 pst. av styremedlemmene i norske bedrifter. Også da mente mange dette var problematisk – ja, noen mente det var umulig – og at her ville man finne kreative løsninger for å slippe disse kravene. Mye var prøvd, men det ga ikke resultater. Det var mange nølere som brukte de samme argumentene som vår kulturminister gjør i dag, men først da denne sal gjennom politiske vedtak ga det tyngde, ga det også resultater. Det er nettopp derfor Arbeiderpartiet ønsker 40 pst. kvinnelig representasjon i trossamfunnene. Jeg hører at kulturministeren sier at den diskusjonen skal man ta gjennom den nye tros- og livssynssamfunnsloven, men det står slik om det: «Etter departementets syn bør en i utgangspunktet ikke stille mer inngripende krav overfor tros- og livssynssamfunn om likebehandling på grunnlag av kjønn.» Da mener jeg at man ikke stiller tydelige nok krav til f.eks. muslimske trossamfunn. Jeg synes det er trist at Norges kulturminister setter seg i samme bås som religiøse ledere og imamer som sier nei, nei, nei.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2017-11-22:
Vi bor i Norge, og i Norge skal vi verdsette likestilling. Uten norske likestillingsverdier ville ikke Norge vært det fantastiske landet det er. Når det f.eks. gjelder moskeer, finnes det nok damer der, men mannfolkene lar dem ikke slippe til. Derfor skal vi i denne salen vedta tydelig politikk som sier noe om hvilke verdier Norge skal bygge på, og at det i disse styrene i trossamfunnene skal være kvinnelig representasjon. Vi bor i et land hvor vi gir penger til trossamfunnene, slik at folk har mulighet til å praktisere sin egen religion. Det er bra, men da skal vi stille en del krav tilbake. I Politisk kvarter 24. oktober i en debatt med Hadia Tajik sa Høyres innvandringspolitiske talskvinne, Kristin Ørmen Johnsen, seg positiv til Arbeiderpartiets initiativ om kvinnekvotering. Er det slik at kulturministeren er uenig med eget parti i denne saken?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2017-11-22:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til klima- og miljøministeren, som også er kulturminneminister. Arbeiderpartiet har helt rett i at et av dette budsjettets store trekk er at det kuttes over en lav sko i midler til frivillige organisasjoner og frivillige tiltak. Jeg vil løfte fram ett kutt som jeg synes er direkte pinlig for Norges omdømme. Fortidsminneforeningen forvalter noen av landets fremste nasjonalklenodier, deriblant mange stavkirker, middelalderloft, klosterruiner og andre kulturskatter. Museumsdriften til foreningen, som består av nesten 7 000 medlemmer, har årlig 160 000 besøkende – på f.eks. borgruinen Steinvikholm, som statsministeren i år valgte som sitt julekortmotiv. Har ikke statsråden litt vond smak i munnen over at dette valget av julekort faller sammen med at regjeringen kutter støtten til foreningens museumsdrift?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2017-11-22:
«Det vises til at regjeringen ønsker en endring av oppnevningsretten for stipendkomiteene, ved at denne retten flyttes til det sentrale Utvalget for statens kunstnerstipend. Nå frykter flere tusen kunstnere at det i praksis innebærer en svekkelse av demokratiske prosesser, og at man vil få en uheldig maktkonsentrasjon i norsk kunstliv. På hvilket grunnlag anser statsråden det som nødvendig å endre dagens praksis av oppnevningsretten, og vil statsråden ta hensyn til de innspillene som har kommet fra kunstnerorganisasjonene?»
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2017-11-22:
Institutt for samfunnsforskning har påvist at 83 pst. av kunstnerne er godt fornøyd med dagens stipendordning, hvor det er demokratiske prosesser i de ulike kunstnerorganisasjonene som velger ut hvem som skal få sitte i stipendkomiteene. I mange komiteer får ofte også uorganiserte kunstnere plass, og nå vil kunstnerorganisasjonene at det framover skal presiseres at uorganiserte kunstnere alltid skal sitte i komiteene som de oppnevner. Kulturministeren sier at hun skal lytte, men hun lytter ikke til det forslaget. Hun vil ta denne retten fra kunstnerne. Hun skal, som så mang en Høyre-statsråd, sentralisere makt, i dette tilfellet fra 29 000 kunstnere til fem personer i et politisk oppnevnt utvalg. Hun vil heller ikke lytte til dem det gjelder. De peker på statistikk fra Kunstnerundersøkelsen som viser at uorganiserte kunstnere faktisk er overrepresentert som mottakere av stipend. Jeg lurer på hva slags tallmateriale og statistikk ministeren lener seg på når hun nå vil dagens ordning til livs, siden det tydeligvis ikke er de tallene som viser graden av fornøyde kunstnere, og at uorganiserte kunstnere får stipend.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2017-11-22:
Det er reist mange spørsmål fra motsatt side, og vi i Senterpartiet er bekymret for kunstnerne i denne saken, siden kulturministeren har valgt en temmelig konfronterende linje overfor de over 75 pst. av dem som er organiserte. Ikke velger hun å lytte til dem i denne saken og heller ikke å ta til seg deres konstruktive forslag. Tidligere denne uken delte kulturministeren til alt overmål også et innlegg på sosiale medier som hun beskriver som et godt innlegg. Der ble kunstnernes hovedorganisasjon, Kunstnernettverket, beskrevet som mafia sauset inn i slim. Går virkelig kulturministeren god for en slik beskrivelse av kunstnernes hovedorganisasjon, og mener hun at det blir god kunst- og kulturpolitikk av å bidra til å bygge ned tilliten mellom seg selv og kunstnerorganisasjonene?
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-11-22:
Kulturminnepolitikken er en viktig del av Klima- og miljødepartementets portefølje, og vi har gjort betydelige satsinger på dette de siste årene. Blant annet er dette fantastiske julekortmotivet et eksempel på det. Det er et eksempel på at det er blitt gitt midler til istandsetting og oppgradering, og den prosessen berøres altså ikke av budsjettkuttet generelt sett til Fortidsminneforeningen, som dreier seg om museumsdriften. Det har i dette tilfellet faktisk vært en betydelig satsing på istandsetting av dette anlegget.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-11-22:
Det er jo slik på kulturminnefeltet, som representanten Elvestuen er inne på, at veldig mye av innsatsen landet rundt, kysten rundt og innlandet over er frivillig, og vi har mange eksempler på veldig godt og veldig viktig samspill mellom store, offentlige midler og helt avgjørende frivillig, lokal innsats for å få istandsatt gamle kulturminner. Det er et arbeid som vil fortsette. De årlige budsjettprosessene vil alltid måtte ha prioriteringer som gjør at noen får kutt noen ganger, men hovedbildet er at vi er helt avhengig av et samspill med de fantastiske aktørene på dette feltet. Fortidsminneforeningen er en av dem.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-11-22:
Ulvebestanden er nå over bestandsmålet, og det er nettopp derfor rovviltnemndene har myndigheten til å bestemme om ulv kan felles på lisensfelling, og hvor mange. Det er derfor regionale rovviltnemnder har fattet vedtak om lisensfelling av totalt 50 ulver i Norge i denne perioden. 26 av disse ulvene er ikke knyttet til flokker i ulvesonen, og vi har fra departementets side valgt ikke å endre rovviltnemndenes vedtak om ulv som ikke lever i flokker. Det er fordi vi mener at dette uttaket ikke truer bestandens overlevelse, og at det er i overenstemmelse med den todelte målsettingen som Stortinget har lagt stor vekt på, ikke bare i forrige periode, men gjennom mange år. Så har vi hatt en stevning. Staten har vært stevnet for retten av WWF, som Myhrvold er inne på, og WWF fikk i går medhold av retten i kravet om såkalt midlertidig forføyning. Det innebærer, inntil videre, full stans i lisensfellingen av tolv ulver utenfor ulvesonen i region 4 og 5. Vi mottok rettens kjennelse i går. Vi trenger nå tid til å gjennomgå kjennelsen og rådføre oss med Regjeringsadvokaten. Forføyningen som nå gjelder, gjelder enten til en anke er behandlet, til et nytt vedtak er fattet eller til det foreligger en rettskraftig dom i hovedsøksmålet. Det jeg nå gjør, er å gjennomgå kjennelsen og i dialog med Regjeringsadvokaten avgjøre de neste skritt fra statens side, men det er for tidlig å konkludere om det her og nå.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-11-22:
Som jeg var inne på i mitt forrige svar, trenger vi nå tid til å gjennomgå kjennelsen og til å rådføre oss med Regjeringsadvokaten om hvordan vi skal håndtere dette videre. Vi har lagt stor vekt på i dette arbeidet å følge opp de føringene som ligger i fra Stortingets vedtak i vår, og det vil vi legge vekt på i fortsettelsen. Når det gjelder denne kjennelsen fra i går, trenger vi noe mer tid til å bestemme hvordan vi vil forholde oss til den videre.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-11-22:
Når det gjelder spørsmålet om de ulveflokkene som helt eller delvis ligger innenfor ulvesonen – det gjelder 24 ulver – er jeg nå i ferd med å sluttbehandle den klagen på lisensfelling som foreligger for de ulvene, og jeg håper å kunne komme med den avgjørelsen noe tidligere i år enn i fjor. Det kan jeg klargjøre for representanten Slagsvold Vedum. Men det er komplekse vurderinger som skal gjøres der også. Men som sagt: Vi legger vekt på å følge opp de føringene som ligger fra Stortinget fra debatten i vår. Det første man må gjøre som statsråd når det foreligger en kjennelse fra retten, er å respektere rettens kjennelse. Det gjør jeg, og derfor er lisensfellingen av disse tolv ulvene i regionene 4 og 5 stoppet. Kjennelsen kom i går, så vi trenger noe mer tid enn til i dag med å avgjøre hvordan vi tar dette videre.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-11-22:
La meg først få klargjøre at når representanten Aukrust viser til at statsministeren reiste rundt i innlandet og sa: skyt ulven, dreide det seg ikke om et lisensfellingsspørsmål. Det dreide seg om et skadefellingsspørsmål, det dreide seg om en svensk ulvetispe som herjet på Hadeland, og som ble skutt. Det er også den som har vært ansvarlig for de aller fleste tapene og for den økningen i tap vi har sett i år. Ellers er det slik at tapene går ned. Rovdyrforvaltningen har under denne regjeringen sett tidligere handling for å unngå tap enn det vi så under de rød-grønne, og det er derfor tapene går ned. Det er det tallenes tale sier, og det er jeg meget tilfreds med. Jeg legger også stor vekt på å følge opp de føringene som kom i stortingsvedtaket i vår. Det har vi gjort i forbindelse med den saken som nå er for retten. Det vil vi også gjøre når det gjelder ulveflokkene innenfor ulvesonen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-11-22:
Først vil jeg si at vi legger fra regjeringens side til grunn at Stortingets vedtatte bestandsmål er innenfor naturmangfoldlovens rammer og innenfor Bernkonvensjonens rammer. Så er det slik at loven har vilkår for felling, og de må vurderes uavhengig av om man er over eller under bestandsmålet. Det var mye av utgangspunktet for fjorårets strid, at loven stiller opp vilkår, og loven skal følges. I den saken som nå er for tingretten, har retten reist spørsmål knyttet til forholdet mellom bestandsmålet og bestandens overlevelse. Det er blant de tingene vi nå trenger tid til å gjennomgå i denne kjennelsen, i samråd med Regjeringsadvokaten.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-11-22:
Det er riktig at Stortinget har bedt regjeringen om dette. Jeg må få si at det er ikke det eneste Stortinget har bedt oss om i ulvepolitikken og i rovdyrpolitikken, og både i departementet og i Miljødirektoratet jobbes det på spreng med oppfølging av rovdyrpolitikken. I dette konkrete tilfellet, den faglige gjennomgangen av den norske delbestanden av ulv, har vi fra departementet gitt et oppdrag til Miljødirektoratet. De kommer til å legge dette oppdraget ut på anbud og sørge for at en slik gjennomgang blir gjennomført.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-11-22:
Det er helt riktig, som representanten sier, at det er viktig med nøyaktighet i rovdyrpolitikken. Det er viktig med nøyaktighet på alle politikkens områder. Vi har basert vedtaket om ikke å endre rovviltnemndenes vedtak om disse ulvene, som ikke lever i revir, på at Miljødirektoratet mener at det ikke er fare for bestandens overlevelse, og på at det er viktig å følge opp den todelte målsettingen som ligger til grunn i ulvepolitikken. Så har retten kommet til at dette ikke er tilstrekkelig belyst etter rettens vurdering. Det er utgangspunktet for at vi nå trenger tid til å gjennomgå kjennelsen, og det vil vi gjøre så raskt det lar seg gjøre.