Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2001-02-15:
Selv om det er investeringer i nye veiprosjekter som fortsatt får størst oppmerksomhet, er det en økende forståelse for og faktisk også et økende krav om at drift og vedlikehold må prioriteres innenfor veisektoren. Vi har en stor veikapital som bærer preg av forsømmelse og dårlig omsorg. I St.prp. nr. 1 for 1999-2000 ble det opplyst at det vil være behov for om lag 700 mill. kr ekstra i årlig vedlikeholdsinnsats for at veikapitalen ikke skal forringes ytterligere. Det er ulike årsaker til det store behovet for vedlikehold, og det er ulike behov for vedlikeholdsmidler i de ulike fylkene. Både trafikkvekst, piggdekk og økt riksveilengde øker behovet for midler. Men det er ikke til å komme unna at manglende bevilgninger har resultert i redusert kvalitet på veidekkene. Allerede i årets budsjett er det en dreining fra investering til drift og vedlikehold på ca. 500 mill. kr, og det er svært gledelig at Regjeringen viser oppfølging i denne retningen i Nasjonal transportplan. Innsats til drift og vedlikeholdsoppgaver i eksisterende transportnett vil bli prioritert. Det vil etter Arbeiderpartiets oppfatning få positive konsekvenser både for næringslivet, for den alminnelige bilist og for den generelle trafikksikkerheten at disse tiltakene blir rettet inn mot å fjerne flaskehalser og til å få en jevnere standard på veiene. Med til de prioriterte oppgavene hører også rassikring. Penger til drift og vedlikehold er ikke av de sakene som sender flagget til topps for noen. Det er likevel slik at i mitt hjemfylke, Telemark, har vi fått litt bedre humør, fordi det ligger en erkjennelse i Nasjonal transportplan om at riksveinettet i Telemark har dårlig dekkstandard og bæreevne. Dette er godt dokumentert, og årsaksforholdene er godt kjent. Det ligger derfor en klar forventning om at denne erkjennelsen vil gi seg utslag i de årlige budsjettene. Det er mange syklister i Norge. I Arbeiderpartiet er vi opptatt av sykkelen, og vi ser gjerne at flere sykler, både til jobb og i fritida. Det er miljøvennlig, og det er helsebringende, både fordi det reduserer utslipp og fordi det gir oss god mosjon. Det er vel første gang at sykkelen har fått så bred omtale i et dokument i Stortinget. Når Arbeiderpartiet ikke har funnet det hensiktsmessig å støtte forslaget om en nasjonal sykkelstrategi, er det ikke fordi vi ikke vil satse på sykkel. Men vi har nå brukt mye tid på en samlet plan for hele sektoren, og da er vi skeptiske til løsrevne planer. Det er Arbeiderpartiet som i sitt forslag har lagt inn mest penger til gang- og sykkelveier. Hvis vi mener noe med å satse på sykkel, er det penger vi trenger, ikke papir. Vi bør alle være fornøyde med at vi gjennom behandlingen av Nasjonal transportplan har fått enkelte jernbaneprosjekter ut av festtalene og inn i politiske prioriteringer. Ingen bør bli overrasket over at Eidangertunnelen nevnes. Det er et nasjonalt jernbaneprosjekt, som Telemark har holdt fast ved gjennom tiår og prioritert som viktigste samferdselsprosjekt. Tunnelen vil være avgjørende for framtidig jernbanesatsing og for sammenkobling mellom Vestfoldbanen og Sørlandsbanen. At en samlet komite gir sin tilslutning til å bygge Eidangertunnelen, er svært positivt. Og selv om ikke alle har gitt sin fulle tilslutning til å se på denne strekningen ved rullering av Nasjonal transportplan i 2004, kan vi likevel håpe på at tida vil arbeide for prosjektet. Det er også i denne forbindelse viktig å slå fast at investeringstakten på Vestfoldbanen blir opprettholdt, bl.a. med dobbeltspor til Tønsberg – dette for å få full effekt av de investeringer som blir gjort på Vestfoldbanen. Avslutningsvis vil jeg tillate meg å sitere Søren Kierkegaard, som har sagt: «I en liten by er det lite at se, men meget at høre.» Kragerø er en sånn liten by, som bl.a. har hørt lovnaden om ny innfartsvei i 15 år, men som ikke har sett den. Lovnaden ble gitt som en kompensasjon for nedleggelse av Kragerøbanen. At kystbyen nå skal få ny innfartsvei til erstatning både for jernbane og for en vei som er bygd for hest og kjerre, har skapt optimisme og begeistring i småbyen.