Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
Det er grunn til å ønske velkommen et rammeverk som skal sikre lønns- og arbeidsvilkårene til innleide arbeidstakere. Ved å innlemme vikarbyrådirektivet i EØS-avtalen vil et felleseuropeisk likebehandlingsprinsipp gjelde også i Norge. Det mener jeg er viktig. Sider ved vikarbyrådirektivet har vært omstridt i norsk debatt. Mange har ment at Norge bør reservere seg mot direktivet. Det skyldes ikke at man er imot de rettighetene som direktivet gir, men frykt for at Norge kan bli tvunget til å endre reglene om innleie og midlertidige ansettelser. Spørsmålet rører ved grunnleggende rettigheter som fagbevegelsen og politiske partier på venstresiden alltid har kjempet for: retten til faste ansettelser og forutsigbarhet for arbeid og inntekt. Jeg mener at det er godt grunnlag for å si at de norske reglene om innleie kan beholdes. Det legges til grunn som en uttrykkelig forutsetning for lovendringene, at de gjeldende reglene for inn- og utleie av arbeidskraft kan videreføres. Regjeringen vil dessuten tydelig markere sin politikk og sine ambisjoner for norsk arbeidsliv når saken skal behandles i EØS-komiteen. Bemanningsbransjen har en rolle å spille i det norske arbeidsmarkedet. Innleie av arbeidstakere kan gi virksomhetene en mulighet til å tilpasse seg de største variasjonene i arbeidskraftbehovet. Det kan dekke opp for midlertidig fravær på grunn av permisjoner. Alternativet til innleie kan lett bli overtidspress, forskjøvet arbeidstid og bruk av ringevikarer. Dagens regelverk legger til rette for at bemanningsbyråene har en slik rolle. Dette forutsetter at bemanningsbransjen er seriøs, og at omfanget av innleie ikke undergraver et arbeidsmarked som er klart dominert av faste stillinger. Vi ser en uheldig utvikling i enkelte sektorer i retning av færre faste ansettelser. Dette skyldes flere forhold, ikke bare adgangen til innleie. Vi vil holde skarpt øye med denne utviklingen. Opposisjonen har kritisert at vi ikke foreslår å lovfeste at partene kan avtale unntak fra likebehandlingsprinsippet i tariffavtale. Jeg mener det ikke er behov for et slikt unntak i dag, da det ikke er synliggjort et konkret behov. Vi har i stedet foreslått en forskriftshjemmel til å fastsette unntak. Det følger av vikarbyrådirektivet at det må etableres ordninger som sikrer at reglene etterleves. I proposisjonen er det lagt fram en rekke forslag som skal bidra til nettopp slik etterlevelse. Regjeringen foreslår at innleier skal gi bemanningsforetaket de opplysninger som er nødvendige for å kunne ivareta kravet om likebehandling. Bemanningsforetaket skal gi sine egne ansatte opplysninger om grunnlaget for lønns- og arbeidsvilkårene. Regjeringen har videre foreslått en innsynsrett for de tillitsvalgte hos innleier, slik at de skal kunne drøfte spørsmålet med arbeidsgiver og påvirke i riktig retning. Et viktig tiltak er også forslaget om at innleievirksomheten skal være solidarisk ansvarlig for lønn, feriepenger mv. sammen med bemanningsforetaket. Slikt ansvar vil motivere til å velge bemanningsforetak som driver seriøst og ordentlig, og til å følge opp dette så lenge oppdraget pågår. Motstanden mot vikarbyrådirektivet i fagbevegelsen bunner i en bredere uro for en utvikling mot færre faste, direkte ansettelser i norsk arbeidsliv. Man frykter en utvikling mot et løsarbeidersamfunn. Dette handler om mye mer enn vikarbyråansatte, men også om midlertidig individuelle ansatte, ringevikarer, økt bruk av underentreprenører, kontraktører osv. Denne bredere uroen tar regjeringen på stort alvor, og utviklingen her vil være førende for den videre innsatsen for et godt og anstendig arbeidsliv i Norge. Regjeringen har lagt fram et forslag som vil gi vikarbyråansatte bedre lønns- og arbeidsvilkår, og en solid tiltakspakke som bidrar til å sikre disse vilkårene.