Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-18:
Jeg kan bekrefte at det var en fornøyd minister som leste innstillingen, for sjøpattedyrpolitikken er kontroversiell, og det er en stor utfordring å håndtere den internasjonalt. Jeg registrerer Stortingets utålmodighet, slik flere talere har vært inne på i dag, og jeg er glad for å kunne konstatere at det er en enstemmig næringskomite som slutter seg til hovedkonklusjonene. Når Regjeringen har invitert Stortinget til å drøfte forvaltningen av sjøpattedyrene, er det, som bl.a. representantene Arnesen og Nornes helt riktig påpekte, viktig å vise omverdenen at et samlet storting står bak Regjeringens politikk på dette området. Det er et ansvar som jeg synes komiteen har tatt innover seg. Komiteens forslag til vedtak er interessante fordi de peker framover, slo saksordføreren fast. De representerer en utfordring. Av meldingen vil man forstå at jeg deler de synspunktene og ambisjonene som kommer fram i innstillingen fra komiteen, men allikevel er det på sin plass å si at de utvilsomt representerer en utfordring å håndtere i tiden framover. Det er nemlig internasjonalt ikke bare spørsmål om å ha rett, men også om å få rett. Men det er en styrke å ha et samlet storting bak seg når vi skal avveie de ulike synspunktene og fatte nye beslutninger. I dag forvalter vi vågehval nasjonalt, basert på modeller som er utarbeidet av IWCs vitenskapskomite. Regjeringen vil arbeide for å øke uttaket innenfor denne rammen. Jeg er tilfreds med at Stortinget er enig i det, men tar med meg Stortingets klare anbefaling om at det kan bli nødvendig å vurdere å forvalte vågehval i regi av NAMMCO, hvis det viser seg helt umulig å få til en rasjonell forvaltning av hval innenfor IWC. Jeg er også glad for at Stortinget støtter forslaget om å gå over til økosystembasert forvaltning av de levende marine ressursene. Dette er imidlertid en tidkrevende prosess, idet vi først må etablere det vitenskapelige fundamentet for en forvaltning basert på det prinsippet. Regjeringen vil bygge på det grunnlaget vi har, og ta hensyn til ny forskning etter hvert som den blir tilgjengelig. Norsk forvaltning skal til enhver tid bygge på den beste tilgjengelige kunnskap. Komiteens utålmodighet tar jeg på stort alvor. Fiskeridepartementet har allerede vært i kontakt med Havforskningsinstituttets sjøpattedyrgruppe for å drøfte de forskningsbehov som følger av meldingen, og som komiteen påpeker i sitt forslag til vedtak. Jeg har merket meg at komiteen ønsker forskning på andre hvalarter enn vågehval. Det vil bli fulgt opp i år med at vi starter opp et forskningsprogram med satellittmerking av sjøpattedyr. Vi begynner med de tallrike springerne, som bl.a. representanten Arnesen nevnte i sitt innlegg. I de kommende årene vil vi gjennomføre tilsvarende prosjekter for grønlandssel, vågehval, finnhval og knølhval. Denne forskningen vil gi oss mer informasjon om hvilke byttedyr disse artene går etter. Når det gjelder selfangst, er det ikke nok å sette høye kvoter. Kvotene må også tas. Så lenge markedet ikke fungerer optimalt, trengs det derfor noen incentiver for å få flere til å engasjere seg i selfangst. Jeg er derfor glad for støtten fra Stortinget om å innføre en ordning med kvotebonus for fartøyer som driver fiske i kombinasjon med selfangst. Jeg tar med meg de synspunkter som bl.a. representanten Enoksen pekte på, og vil si at det syn som Stortingets flertall har gitt uttrykk for i forbindelse med meldingen, gir oss grunnlag for å vurdere den konkrete organiseringen av kvotebonussystemet. Regjeringen er positiv til å utvide selfangstsesongen hvis næringen er interessert i det, innenfor de rammer man har for støtte til gjennomføring av fangsten. I år har alle de norske selskutene valgt å gå til Vesterisen, hvor man kan fange både klappmyss og grønlandssel. Årsaken til det er at skinn av klappmyss betales vesentlig bedre enn skinn av grønlandssel. Forvaltningen av kystsel har hatt stor oppmerksomhet i Stortinget, og Regjeringen har fulgt opp henstillingene om å få til en mer effektiv forvaltning av kystsel. Kvotene for fangst av kystsel blir fortsatt ikke tatt, og det er en hovedutfordring. Vi vil derfor åpne for at også utlendinger skal få adgang til å delta i jakt på kystsel på betingelse av at jakten skjer under kyndig veiledning. Dette kan gi grunnlag for et nisjetilbud innenfor turistnæringen. Det vil komme godt med langs kysten. Det er imidlertid særdeles viktig at slik jakt foregår i betryggende former. En proposisjon til Odelstinget om lovhjemmel for å åpne for at utlendinger kan delta i jakt på kystsel, ligger nå til behandling i Stortinget. Fiskeridepartementet vil deretter vurdere de nødvendige forskriftene nøye før vi åpner for slik jakt. Jeg er tilfreds med at Stortinget har gitt sin tilslutning til dette. Til slutt vil jeg understreke at Regjeringens forvaltning av sjøpattedyr skal være bærekraftig over tid, og at man vil arbeide for å skape grunnlag for en økosystembasert forvaltning. Regjeringen fortsetter arbeidet med å få til internasjonal forståelse for Norges sjøpattedyrpolitikk. Dette er særdeles viktig siden Norge er grunnleggende avhengig av sunne prinsipper for forvaltning av havets ressurser. Og sist, men ikke minst: Det beste utgangspunktet for å lykkes med det, er at det står et samlet storting og en samlet regjering bak denne politikken – noe jeg føler vi har fått bekreftet i dag.