trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-12-01:
Det er med stor glede jeg kan meddele representanten Nyholt at det allerede fra høsten 2022 kommer til å være opptak til lærer- og barnehageutdanningen på Nesna. Regjeringen viser med dette altså i praksis hvordan vi tenker, at vi følger opp Hurdalsplattformen, og – kanskje viktigere – at vi legger handling bak ord og støtter kampen for et utdanningstilbud på Nesna, et utdanningstilbud som det er et stort behov for, både på Helgeland og i Nord-Norge for øvrig. Så til selve løsningen: Vi har bedt Nord universitet om å tilby undervisning i lærer- og barnehagelærerutdanning på Nesna allerede høsten 2022. Det vil si at det blir en del av Samordna opptak nå i vinter og en del av utlysningen som kommer 1. februar. Det har vært en konstruktiv dialog mellom departementet og Nord universitet, og universitetet har stilt seg positive til dette og akseptert det. Det gjenstår noen formaliteter, bl.a. skal styret i Nord universitet neste uke følge opp rammene for dette og fastsette nødvendige endringer i studieporteføljen, som så meldes inn. Det har vært svært viktig for regjeringen at vi sikrer et godt tilbud for lærer- og barnehagelærerutdanningen på Nesna for hele regionen og landsdelen. Dette er trinn én. Det er et enormt behov for kvalifiserte lærere i regionen, og det er derfor en viktig prioritering for oss. Så skal vi i det videre arbeidet – sammen med andre aktører, som kommunen, fylkeskommunen og næringslivet – se på hvilke andre muligheter og funksjoner som byr seg, og som kan legges til Nesna. Det blir viktig for å utvikle helgelandsregionen framover. I tillegg har vi i Hurdalsplattformen varslet at universitetssenteret på Nesna kan bli et nasjonalt senter for desentralisert utdanning og forskning og gjennom det få en viktig rolle i å utvikle distriktsbasert høyere utdanning og forskning for hele landet. Dette er et arbeid som jeg ser fram til å sette i gang med, i tett samarbeid med sentrale aktører både i Bodø og på Helgeland.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-12-01:
Nei, tvert imot. Jeg vil mene at det er svært godt nytt for regjeringen, for Helgeland, for Nordland og for Bodø. Vi har på seks uker klart å legge til rette for en oppretting av et uhyre viktig utdanningstilbud i Nord-Norge som produserer utdanninger som det er et stort behov for, både på barnehagesiden og på lærersiden. Vi har behov for ikke bare tilbudet, men også at det er av høy kvalitet. Vi kommer i gang allerede til høsten, og vi varsler videre ganske ambisiøse planer for hva dette skal bli utover lærer- og barnehagelærerutdanning. Alt i alt vil jeg mene at dette er en uhyre god løsning som er raskt levert, og det er god grunn til å være fornøyd med det som presenteres her.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2021-12-01:
Punkt én: Jeg vil mene at det er akkurat det vi nå gjør. Nå blir det et høyere utdanningstilbud innenfor de to nevnte utdanningsløpene. De åpnes for søkere i vinter og etableres fra og med neste høst. Det er veldig bra, og vi vet at for å tilby disse fagdisiplinene utover i landet er det en forutsetning å ha utdanningstilbud der folk bor og virker. Nesna skal ikke bli et blaff, Nesna får nå en ny sjanse til å etablere seg som en fullverdig høyere utdanningsinstitusjon på linje med mange, mange andre i kongeriket Norge. Jeg ser fram til å følge opp både det som skal skje der nå i høst, og det vi har ambisjoner om at skal skje i årene som kommer. Dette blir en veldig, veldig god historie.
Ola Elvestuen (Venstre), 2021-12-01:
Mitt spørsmål går til fiskeri- og havministeren: «Kystverket vil sprenge ut deler av undervannsmuren ved Oscarsborg festning for å etablere en ny farled for store skip vest for Håøya ved Drøbak. Vil statsråden ut fra de negative konsekvensene tiltaket vil gi både for livet i fjorden, verneområder, friluftsliv, krigsminner og kulturminnevern vurdere å stoppe planarbeidet?»
Ola Elvestuen (Venstre), 2021-12-01:
Det er, som statsråden sier, slik at en ny farled vest for Håøya vil innebære sprengning av 140 meter av den fredede sjeteen. Den fungerte den ene gangen den hadde behov for å fungere, i 1940. Der er det også et fredningsområde for hummer i dag, som vil bli berørt. Ytterligere utsprengninger vil måtte gjennomføres for å ha en farled for store fartøy, og det er flere naturreservat som vil bli berørt, både på Håøya og innover. Det er et område med stor friluftsaktivitet og mye båtliv slik som det er i dag, og det er etter min mening ingen tvil om at en gjennomføring av dette vil gi store negative natureffekter. Vi har jo også nettopp fått en helhetlig tiltaksplan for Oslofjorden. Da blir mitt spørsmål: Er det da nødvendig med en tidkrevende og kostnadskrevende planprosess, og bør ikke den stoppes nå?
Ola Elvestuen (Venstre), 2021-12-01:
Det er riktig at det ligger i Nasjonal transportplan, men forrige regjering la også fram en helhetlig tiltaksplan for Oslofjorden, en fjord som er i veldig dårlig tilstand. NIVA kom jo også med en rapport hvor de har sett på om utdypning av sjeteen vil gi bedre oksygenforhold i fjorden, og det viser seg i den siste rapporten at det vil den ikke gi. Det vil si at for livet i fjorden er det kun negative effekter som vil foreligge. Det er også andre alternativer dersom noe skulle skje i Drøbaksundet, man kan ha et bedre samarbeid med Drammen havn, med Borg, med Moss, med Horten, eller hele veien ned til Grenland, så det finnes alternativer dersom det skulle skje noe. Mitt siste spørsmål blir da: Vil statsråden i sin vurdering legge større vekt på naturverdiene og negative forhold for friluftsliv enn på samfunnsøkonomiske analyser?
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Representanten Ola Elvestuen viser til at Kystverket vil sprenge ut deler av undervannsmuren ved Oscarsborg festning, ofte omtalt som sjeteen, for å etablere en ny farled for store skip vest for Håøya ved Drøbak. Jeg vil først få understreke at Kystverket vurderer og utreder en lang rekke tiltak for å øke sikkerheten og bedre framkommeligheten for sjøtransporten langs kysten vår. Det er langt fra alle disse tiltakene under vurdering og utredning som faktisk gjennomføres. Dersom utredningene viser at kostnadene og skadevirkningene av et tiltak er større enn nyttevirkningene, blir det ikke prioritert. Tiltaket som representanten Elvestuen viser til, er i en tidlig planleggings- og utredningsfase. Ved planoppstart ble berørte offentlige organer og andre interesserte varslet. Det er på vanlig måte utarbeidet et dokument som beskriver det mulige tiltaket, det aktuelle området, natur- og kulturverdier i området og den videre utredningsprosessen. Formålet med tiltaket vil være å gi økt framkommelighet og redusert sannsynlighet for ulykker i farvannet. Hovedleden forbi Drøbak går øst for Kaholmen med Oscarsborg festning. Området har mange trange passasjer, mye fritidsbåttrafikk og relativt mye nyttetrafikk. For å redusere kø og ventetid for fartøyer i Drøbaksundet, og for å forhindre navigasjonsulykker, utredes en alternativ led vest av Håøya. Kystverket har gjennomført enkelte stedlige undersøkelser i tillegg til samfunnsøkonomisk analyse, og prosjektet er nå i forprosjekt- og planleggingsfasen. Kystverket planlegger oppstart av reguleringsplanarbeidet med tilhørende konsekvensutredning i 2022. Denne planprosessen skal sikre medvirkning og tidlig involvering av berørte myndigheter og interessenter. I det videre arbeidet med utredning og planlegging vil Kystverket vurdere mulige positive og negative konsekvenser av å gjennomføre tiltaket. Dette omfatter kartlegging av konsekvenser for natur og miljø, friluftsliv, krigsminner og kulturminnevern. Først etter at konsekvensene er kartlagt i stort, vil Kystverket kunne vurdere om tiltaket bør planlegges videre, og om det eventuelt bør gjennomføres. Gjennomføring av tiltaket slik det nå er skissert, vil innebære inngrep i sjeteen ved Oscarsborg festning. Dette er et kulturminne som er fredet ved forskrift, og inngrep krever derfor dispensasjon fra Riksantikvaren. Riksantikvaren vil med andre ord gjøre en egen vurdering av tiltakets konsekvenser for krigsminner og kulturminnevern før det eventuelt kan gjennomføres. Jeg har tillit til at det videre planleggings- og utredningsarbeidet vil gi et solid faglig grunnlag for å vurdere om tiltaket bør gjennomføres eller ikke. På denne bakgrunn vil jeg ikke gripe inn i eller stanse planarbeidet.
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Først vil jeg bare bemerke at det aktuelle tiltaket er nevnt i kunnskapsgrunnlaget for Nasjonal transportplan 2022–2033, nærmere bestemt i Kystverkets svar på oppdrag 9, om prioriteringer. Det betyr at planlegging av tiltaket var kjent også for forrige regjering, uten at det har fått de konsekvensene som nå etterlyses fra Stortingets talerstol. Sjøtransport er en effektiv og sikker transportform, med lave klimagassutslipp og små negative konsekvenser for naturmangfold og miljø sammenlignet med andre transportformer. Sjøtransporten er også viktig for å sørge for godstransport til og fra næringslivet rundt hele Oslofjorden. Det er en del av Kystverkets samfunnsoppdrag å vurdere tiltak som kan gi bedre framkommelighet og sikkerhet for sjøtransporten. Når det gjelder tiltaket ved Oscarsborg, er vurderingen av tiltakets konsekvenser for natur og miljø en viktig del av det videre utredningsarbeidet.
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Når det gjelder tiltaket ved Oscarsborg, er vurderingen av konsekvenser for natur og miljø en viktig del av det videre utredningsarbeidet. Det omfatter selvsagt konsekvenser for hummer, for gytefelt for fisk og for maritimt miljø for øvrig. Jeg er helt trygg på at de videre utredningene vil gi et godt bilde av de mulige konsekvensene for det marine livet av eventuell gjennomføring av tiltak. Disse konsekvensene vil bli tatt behørig hensyn til både i Kystverkets vurderinger og i mine vurderinger om saken skulle komme tilbake på mitt bord.
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Maritim næring er en viktig hjørnestein i mange norske lokalsamfunn og bidrar til verdiskaping og arbeidsplasser i hele landet. Tilgangen på norske sjøfolk og norsk maritim kompetanse er en viktig forutsetning for konkurransekraften i hele næringen. Tilskuddsordningen for sysselsetting av sjøfolk skal bidra til å opprettholde norsk maritim kompetanse og rekruttering av norske sjøfolk. Ordningen er et av våre viktigste skipsfartspolitiske virkemidler. Regjeringen Solberg, som Fremskrittspartiet var garantisten for, foreslo i Prop. 1 S å innføre et makstak på 189 000 kr for seks av tilskuddsmodellene i ordningen. Det ble også foreslått å avvikle tilskuddsmodellen for NIS lasteskip. Dette innebar et kutt i ordningen på 407 mill. kr i 2022. Å styrke ordningen har vært en viktig prioritet for denne regjeringen. Vi har foreslått å videreføre tilskuddsmodellen for NIS lasteskip, som var foreslått tatt ut, og øke makstaket fra 189 000 kr til 220 000 kr per sysselsatt i alle tilskuddsmodeller, med unntak av tilskuddsmodellen for NIS generell, der vi foreslår å videreføre taket på 26 pst. I tilleggsproposisjonen har vi foreslått å øke bevilgningen til ordningen med 227 mill. kr sammenlignet med budsjettforslaget som lå til grunn i Prop. 1 S. Vi har foreslått en bevilgning til tilskuddsordninger for sysselsetting av sjøfolk på 2,2 mrd. kr i 2022. Tilskuddsordninger er regelstyrt og rettighetsbasert, og utbetalinger fra ordningene er avhengig av antall sjøfolk og lønnsnivået deres. Gjennom tilskuddsordningene kan rederiene søke om tilskudd på grunnlag av innbetalt forskuddstrekk av skatt, trygdeavgift og arbeidsgiveravgift for tilskuddsberettiget mannskap. I 2021 var to av tilskuddsmodellene, petroleumsskip i NOR og NIS konstruksjonsskip, begrenset med et makstak på 216 000 kr per sysselsatt for to terminer. Vi har nå foreslått å øke makstaket til 220 000 kr per sysselsatt. Det innebærer en styrking av disse to modellene. Innføringen av et makstak vil først og fremst ha innvirkning for sjøfolkene med høyest lønn. Et makstak på 220 000 kr vil avkorte rederienes tilskudd for sjøfolk med lønn over 600 000 kr. Rederiene vil fortsatt kunne få kompensert inntil 220 000 kr per sysselsatt. Dette er et betydelig beløp som vil bidra til å legge til rette for at rederiene skal velge norske sjøfolk på norske skip. I Hurdalsplattformen framgår det at regjeringen har en ambisjon om å styrke nettolønnsordningen. Å øke makstaket i tilskuddsordningen er ett steg for å oppfylle ambisjonen.
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Jeg gjentar: I Hurdalsplattformen er vi klar på at nettolønnsordningen skal styrkes, og vi har tatt et første steg. Vi har forholdt oss til budsjettet Solberg-regjeringen la fram. Der ble det foreslått et kutt på 407 mill. kr. Vi har styrket ordningen. Vi har økt makstaket fra 189 000 til 220 000 kr og videreført tilskuddsmodellen for NIS lasteskip. Vi har økt bevilgningen til ordningen med 227 mill. kr og foreslått en bevilgning på 2,2 mrd. kr. Regjeringen og SV måtte finne rom for en rekke satsinger for å rette opp etter de åtte årene Fremskrittspartiet har hatt ansvar. Kommunene har fått 2,5 mrd. kr mer, det blir feriepenger for permitterte, sykehusene er styrket, brillestøtten er tilbake, maksprisen i barnehagen reduseres. Reformer på SFO og tannhelse er i gang, og folk med vanlige og lave inntekter skal betale mindre skatt. Ingenting av dette ville vært mulig(presidenten klubber) om Fremskrittspartiet fremdeles skulle hatt innflytelse over statsbudsjettet. (presidenten klubber)
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Vi ser utfordringene, og vi jobber på bred basis for å håndtere dem og møte dem. Nettolønnsordningen er ett element. Den har jeg redegjort ganske kraftfullt for gjennom dette ordskiftet. Det andre er at vi i løpet av noen få uker har tatt sjumilssteg i et arbeid som sto helt stille under den forrige regjeringen. Mens man brukte åtte år på å få satt ned et utvalg som kanskje skulle føre fram til norske lønns- og arbeidsvilkår i norsk farvann og på norsk sokkel, er nå lovarbeidet i gang. Det mener jeg også er et klart uttrykk for at denne regjeringen ikke bare driver med ord, det er handling det handler om. Vi skal fortsatt ta vare på den komplette maritime verdikjeden som Norge er eneste land i verden om å ha.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-01:
Spørsmålet representanten Schou stiller, er i realiteten to spørsmål. Det første spørsmålet angår min påstand om at den forrige regjeringens satsing på klimatilpassing og fornybar energi ikke var kraftig nok, og det andre gjelder reforhandling av avtaler. Jeg vil behandle dem hver for seg. Klimaendringer er ingen teoretisk størrelse. I det sørlige Afrika har millioner av småbønder fått avlingene sine ødelagt av tørke eller uvær. Dette er en av hovedårsakene til at stadig flere synker ned i sult og fattigdom, og til at håpet om å nå bærekraftsmålene kan være i ferd med å glippe. Gjennom Parisavtalen har vi forpliktet oss til å arbeide for en balanse mellom satsing og klimatilpassing og utslippsreduksjoner. Da Parisavtalen ble vedtatt i 2015, gikk 20 pst. av den norske klimainnsatsen til tilpassing, og fire år senere: 16 pst. Det stemmer at det bedret seg noe i 2020, men denne regjeringen har altså lovet å tredoble støtten til klimatilpassing de neste fire årene. Det samme bildet tegner seg altså når det gjelder satsingen på fornybar energi, som er en nødvendig forutsetning for både å kutte utslipp og skape jobber. I Stoltenberg-regjeringens siste budsjett var fornybar energi-posten på 1,3 mrd. kr. I 2021 var fornybarsatsingen nede i 774 mill. kr. Så til spørsmålet om reforhandling av avtaler: Representantene Solberg og Schou gikk langt i å beskylde regjeringen for å bryte inngåtte avtaler etter at vi – for å rydde plass til helt nødvendige midler til klimatilpassing og fornybar energi – så oss nødt til å redusere den planlagte støtten til Det globale fondet for utdanning. Det er ikke mulig å bryte en avtale som ikke er inngått, men jeg kan minne om at Solberg-regjeringen måtte reforhandle kontrakter og redusere den lovede støtten ved flere anledninger, bl.a. til energiprosjektet SASEC i Nepal i 2016 og til prosjekter i regi av UNICEF og UNDP i samme land i 2014. Det er ikke noe nytt at en ny regjering betyr nye prioriteringer, men vi opprettholder altså den forrige regjeringens mål om en dobling av utdanningssatsingen siden 2013, og vi foreslår å øke det samlede bistandsbudsjettet med 3 mrd. kr fra 2021 til 2022. Og vi styrker fornybar energi og klimatilpassing, fordi vi tror at vi ikke kan utrydde fattigdom innen 2030 hvis vi ikke gjør nettopp det.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-01:
Jeg har ikke modifisert mine påstander, og jeg synes det er på sin plass når man blir anklaget for å bryte inngåtte avtaler, å presisere at denne avtalen det refereres til, altså til GPE, ikke var en inngått avtale, at vi viderefører den forrige regjeringens løfte til en dobling av utdanningsstøtten sammenlignet med 2013-nivå. Jeg ønsker også å presisere at den betydelige satsingen på klimafinansiering, deriblant midler til klimatilpassing, er en formidabel styrking i forhold til den forrige regjeringens satsing. Og det står altså ikke til å nekte at den forrige regjeringen kuttet betydelige midler til fornybar energi, hvilket medførte utfordringer for allerede inngåtte avtaler.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-01:
Jeg må få gjenta, når det gjelder den moralske forpliktelsen versus juridiske forpliktelser, som Schou henviser til, og hvor jeg også opplevde i denne sal å bli beskyldt for å svekke Norges omdømme internasjonalt på grunn av manglende troverdighet: Her er det snakk om en ikke inngått avtale, altså ikke en juridisk forpliktelse overfor GPE, versus de faktiske juridiske reforhandlingene som måtte gjøres under den forrige regjeringen.
Olve Grotle (Høyre), 2021-12-01:
«Stortinget bad i 2018 om at det blir innført nullutslepp i verdsarvfjordane frå 2026. I vedtak 691(2020–2021) bad Stortinget regjeringa foreslå tiltak som sikra desse fjordane som anløpshamn for cruisebåtar også etter 2026, blant anna ved at staten sikrar etablering av landstrøm i Flåm som planlagt innan 2022. (2020–2021) Kan statsråden orientere om kor tid regjeringa kjem med framlegg til tiltak som etterspurt, her medrekna sikring av etablering av landstraum?»
Olve Grotle (Høyre), 2021-12-01:
Det kjennest trygt å høyre at statsråden kjenner til utfordringane i Flåm, og at han les Fjordenes Tidende. Næringslivet i Flåm er avhengig av cruisetrafikken, og dette er ei næring med lang planleggingstid. Rundt om i landet vårt tek hamnene no imot kaibestillingar både for 2025 og for 2026. I Flåm, derimot, er det nesten ingen som bestiller plass i 2025, og i 2026 er talet rett og slett null. I realiteten rammar dette lokalt næringsliv alt no, og det er stadig aukande uro over situasjonen. Lokale styresmakter er klare til å etablere landstraum medan dei framleis ventar på vedtaksoppfølginga. Vil regjeringa setje seg ned med kommunane for å bli samde om å gjennomføre løysingar, og kva tid vil det eventuelt skje?
Olve Grotle (Høyre), 2021-12-01:
Om ein skal sikre landstraum i Flåm frå 2022, har regjeringa dårleg tid. Så vidt eg kan sjå, er det ikkje avsett midlar til tiltaket i statsbudsjettet. Spørsmåla mine er: Har regjeringa handlingsrom i andre budsjettpostar? Kjem regjeringa tilbake til Stortinget med dette spørsmålet?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Dette er en sak jeg kjenner godt fra arbeidet i Stortinget i forrige periode. Som representanten Grotle minner om, var det faktisk et enstemmig storting som i 2018 fattet følgende vedtak: «Stortinget ber regjeringen(…) innføre krav om nullutslipp fra turistskip- og ferger i verdensarvfjordene så snart det er teknisk gjennomførbart, og senest innen 2026.» (…) Stortingets intensjon var altså at dette skulle skje så fort som mulig, og senest innen 2026. Et par år etter vedtok Stortinget i tillegg at staten skal bidra til at dette blir mulig, bl.a. ved å etablere landstrøm i Flåm innen 2022. Denne saken illustrerer på en svært god måte hvordan samspillet mellom staten og næringsaktørene bør være i den store klimaomstillingen Norge nå skal gjennom på alle felt, herunder i maritim sektor. Her gjelder det både å stille krav og å stille opp. For det første vet vi at tydelige krav driver teknologiutvikling. Tydelige krav bidrar til at de næringsaktørene som er de mest framoverlente, lykkes best. Det skal faktisk lønne seg å ta ledelse i det grønne skiftet. Det er rett og slett utrolig spennende, det som nå skjer i maritim sektor, der utviklingen av alternative framdriftsløsninger går med en fart selv en optimist som jeg neppe hadde turt å håpe på for noen få år siden. Det mest spennende av alt er at vår egen verftsindustri og norske redere ligger godt an til å spille en nøkkelrolle i dette. Dette har for øvrig representanten Grotle selv uttrykt på en svært god måte i et intervju med Fjordenes Tidende i sommer, der han sier at regionen må være «heilt i tet når det gjeld til omstillinga til grøne næringar, grøn skipsfart og klimaomstilling». Jeg kunne ikke vært mer enig. Den andre rollen staten har, er å gjøre det grønne skiftet lettere ved å legge til rette for infrastruktur og gode løsninger, for hver enkelt aktør kan ikke forventes å bygge hele verdikjeden selv. Samarbeid og samordning må til. Regjeringen er opptatt av å redusere lokal forurensing gjennom å legge til rette for landstrøm for cruisebåter ved de mest trafikkerte havnene, og på sikt innføre forbud mot tungolje. Dette er en helt sentral del i arbeidet for hvordan vi skal nå målet om å kutte klimagassutslippene med 55 pst. fram mot 2030. Gjennom Enova bidrar regjeringen til at det etableres landstrømanlegg i alt fra fiskehavner, offshorebaser og industrianlegg til kystruten og cruisehavner. Enovas mål med støtten er å få til en varig markedsendring som gjør at markedet etter hvert selv kan sørge for at landstrøm bygges ut og benyttes. Enova har så langt støttet seks landstrømanlegg til cruiseskip, bl.a. i Flåm. Til sammen har anleggene i Ålesund, Bergen, Haugesund, Flåm, Nordfjordeid og Tromsø fått om lag 160 mill. kr i støtte. Departementet har mottatt mange synspunkter og partsinnlegg knyttet til den videre oppfølgingen av anmodningsvedtakene fra Stortinget. Jeg ønsker at vi får et godt faglig grunnlag for å sørge for solid lokal forankring. Regjeringen er i full gang med å vurdere hvordan vi skal ta dette videre, og vil komme tilbake til Stortinget på egnet måte når vi har konkludert i så måte.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Jeg kan bekrefte at vi vil sette oss ned med lokale interessenter og diskutere hvordan dette kan løses, for her skal vi oppnå to viktige mål. Vi skal gjennomføre den nødvendige klimaomstillingen og utvikle teknologi som etter hvert kan produseres i Norge, slik at dette også blir en næringsmulighet. Samtidig skal vi sørge for at næringslivet får fortsette, og at det blir mulig å ta imot turister i Flåm også i framtiden. Jeg tenker at vi alle bør ta inn over oss – tilbake til dette med å stille krav og å stille opp: Staten skal stille krav som driver teknologiutviklingen, men staten skal også sørge for at det blir lettest mulig å faktisk levere på de kravene som er stilt, og at man får utviklet svar på dette. Derfor tror jeg det er viktig at vi ikke skaper usikkerhet ved om kravene står ved lag, men kanskje heller trapper opp innsatsen for at man skal kunne lykkes med å gjennomføre dem, også i Flåm.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Når det gjelder selve landstrømmen, som jeg så vidt var innom i mitt første innlegg, blir det Enova som utøver den støtten. Det er et fond, så dette er ikke et vedtak som regjeringen eller Stortinget fatter i enkeltsaker. Men slik jeg har blitt informert, har det allerede skjedd en tidlig bevilgning, og vi vil følge opp. Formålet er jo å lykkes med det som er intensjonen, at man bl.a. i Flåm – i likhet med i Nordfjordeid, Haugesund, Bergen, Ålesund og Tromsø – skal komme i gang med dette. Jeg følger gjerne opp at det faktisk leveres på og skjer.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-12-01:
Takk for spørsmålet. Arbeidet med å rekruttera fosterheimar er noko som eg prioriterer høgt. Regjeringa arbeider på ei rekkje område for å kunna auka tilgangen på fosterheimar. Eit viktig grep er å styrkja kvaliteten på fosterheimsarbeidet i kommunane for å kunna gi trygge rammer rundt fosterheimane. Så vil eg understreka at private aktørar i dag – og med ny barnevernslov – vil kunna rekruttera fosterheimar til kommunane. Det låg òg til grunn i forslaget til ny barnevernslov, Prop. 133 L for 2020–2021, og det var faktisk regjeringa Solberg som i det lovforslaget føreslo å lovfesta at barnevernstenester ikkje skulle kunna inngå avtalar med private tenester om godtgjering og sjølve innhaldet i fosterheimsoppdraget. Det forslaget fekk ikkje fleirtal i Stortinget. Fleirtalet i komiteen viste til at ein slik regel ville føra til at private ideelle og kommersielle ikkje kunne medverka på same måten som tidlegare med rekruttering, og at det dermed var ein risiko for å svekkja tilfanget av fosterheimar. Så har barnevernstenestene i omsorgskommunane ansvaret for å følgja opp barn. Oppfølgingsansvaret inneber å setja i verk tiltak og gjera endringar som er nødvendige for at barna skal få best mogleg omsorg i fosterheimen. Sjølv om det er tillate for kommunane å få bistand av private tenesteytarar i oppfølginga av fosterheimar, er det altså ikkje anledning til å overlata heile ansvaret til private. Dersom kommunane vil ha bistand av ein privat tilbydar i oppfølging av fosterheimar, må kommunen ha aktiv styring når det gjeld kontroll med den private aktøren. I lys av det eg har sagt, har kommunane framleis høve til å nytta private aktørar i fosterheimsarbeidet, og eg vil sjå nærare på denne reguleringa i samanheng med regjeringa sitt mål om at vi vil fasa ut dei kommersielle aktørane innanfor barnevernet. Men slik det er no, står lova slik ho står, og som Stortinget vedtok i vår.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-12-01:
Slik eg oppfatta innstillinga frå i vår, var det Solberg-regjeringa som fremja forslag om at private aktørar ikkje skulle kunna inngå avtaler direkte med fosterheimar om vilkår og godtgjersle, og at regjeringspartia da gjekk imot si eiga regjering og ikkje fremja eit nytt forslag, men eit forslag om å trekkja den paragrafen. Eg les òg at det var ein samla komité som såg at dette kunne vera eit problem med tanke på rekruttering. Så dette er ein debatt over høyringsuttaler frå begge sider. Vi har ikkje føreslått endring av lova no, men vi vil vurdera det i det vidare arbeidet.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-12-01:
Eg vil først seia at eg har lese innstillinga, og eg er opptatt av at det må framstillast korrekt. Eg tenkjer at det er viktig å vera ærleg på kva som er føremålet med barnevernsreforma. Det er å gi kommunane auka ansvar både for barnevernstenester og for fosterheimane – økonomisk ansvar. Eg tenkjer at det er enormt viktig at det offentlege vert betre på å rekruttera fosterheimar. Her skil kanskje vi lag. Mens Høgre meiner at det skal vera konkurranse, og at vi er avhengige av private kommersielle for å gi tenester til barn, dei mest sårbare barna, som ikkje kan bu hos eigen familie, tenkjer vi at her må vi styrkja dei kommunale og dei offentlege tenestene, og så skal vi ha eit godt samarbeid med private ideelle. Det er politikken vår, og han er nok litt forskjellig frå Høgre sin politikk på feltet.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-12-01:
Eg vil først seia til representanten at Solberg-regjeringa ikkje oppretta ei ny ordning for livssynsnøytrale seremonirom i 2021, men representanten har kanskje sett ein post i budsjettet, tilskot til private forsamlingslokale, som ligg i Barne- og familiedepartementet sitt budsjett. Det er ei ordning som har eksistert i mange tiår, men i budsjettet for 2022 fekk posten eit nytt namn. Det vart endra frå private kyrkjebygg til private forsamlingslokale, nettopp for å markera at òg livssynssamfunn kunne verta omfatta. Det er rett at regjeringa i budsjettframlegget har føreslått å kutta denne ordninga. Det kjem av at ordninga har vist seg lite tenleg, og etter kvart lite omsøkt, og ho er delvis overlappande med den store tilskotsordninga for trus- og livssynssamfunna. Dei tilskota kan òg brukast til å ordna seg forsamlingslokale. Representanten spør om ein heller kunne vurdert å styrkja eller utvida den ordninga. Eg meiner det er gode argument for å ta bort ordninga når ho ikkje vert brukt, og det er ei dårleg løysing å utvida ut frå det. I meldingsdelen til proposisjonen om ny trussamfunnslov vart behovet for livssynsopne seremonirom omtalt. Der vart det peikt på at: «Det bør være lokale forhold, vurderinger og beslutninger som ligger til grunn for etablering av livssynsåpne seremonirom. Kommuner, organisasjoner, tros- og livssynssamfunn og private initiativ bør samarbeide for å finne gode og fleksible løsninger ut i fra lokale behov.» I tillegg vart livssynsopne seremonirom frå 2019 innlemma i føremålet til desentralisert ordning for tilskot til kulturbygg, som er ei tilskotsordning under Kulturdepartementet, og som vert handsama av fylkeskommunane. Det var òg ei løysing som fleire fylkeskommunar rådde til da prøveordninga med tilskot til livssynsnøytrale seremonirom vart evaluert, den som var frå 2012 til 2015. Av desse grunnane kan eg ikkje sjå at det er nødvendig med nye initiativ for bygging av livssynsnøytrale seremonirom, og eg vil heller oppmoda kommunar og andre til å samarbeida for å finna dei gode løysingane lokalt.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-12-01:
Om det var lurt å kutta i ei ordning der pengane står ubrukte, er jo ein politisk diskusjon. Vi tenkte at det ikkje lenger var eit argument for å halda ho ved lag når vi elles har mykje anna vi skal prioritera. Det står altså pengar ubrukte. Det er òg andre tilskotsordningar vi kan bruka til same føremål. Til mi oppmoding til kommunane: Eg vil seia at det var regjeringa Solberg, som Venstre var ein del av, som la fram melding og proposisjon til ny trussamfunnslov i 2019. Der var akkurat desse vurderingane gjorde – om at det bør vera eit lokalt ansvar, og at gode løysingar veks fram i samarbeid på staden. Det finst jo livssynsnøytrale seremonirom i alle fall i dei største byane og i fleire mindre kommunar. Eg tenkjer at det er det som er svaret.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-12-01:
Vi er nok einige i at det er veldig viktig å sikra trusfridom over heile landet, og at det ikkje skal vera eit tilbod i berre større kommunar eller store byar. Det er ei viktig sak å ta opp. Eg meiner at stortingsmeldinga la til grunn at det skulle vera moglegheit for nettopp å få opp slike seremonirom i heile landet med tilskotsordninga. Så til om ein da kan bruka kyrkjene til dette føremålet; det har òg vore ein del av debatten: Staten har ikkje lenger noka rolle i å godkjenna anna bruk av kyrkjebygg. Å handtera regelverket for bruk av kyrkjer er eit ansvar som kyrkja sjølv har, så det trur eg må løysast med andre tilskotsordningar eller lokal einigheit.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2021-12-01:
«Straumprisane er no rekordhøge i dei folkerike områda på aust, vest og sørlandet, og «vanlige folk» og hushaldningar opplever 3-4-5 gongar høgare straumrekningar enn normalt. Kva har statsråden tenkt å gjere med at «vanlige folk» får så høge straumrekningar at dette også raskt kan gå ut over deira muligheit til å kunne få ei normal julefeiring med normal julehandel fram mot julehøgtida som er så viktig for oss alle?»
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2021-12-01:
Statsråden viser til at regjeringa skal kutte nokre prosent i ei elavgift som totalt er på 350 kr per husstand. Den støtta ein no legg opp til, er ca. eit par hundre kroner til kvar husstand. Samtidig tener altså Statnett og Statkraft mangfaldige milliardar, ca. 10 mrd. kr kvar. Staten får også betydelege momsinntekter i milliardklassen. Då er spørsmålet: Synest statsråden at det å gje 200–300 kr til husstandane monnar når det er forbrukarar, vanlege folk, som kanskje får 5 000, 6 000, 7 000, 8 000, 9 000 kr i ekstra straumutgifter per månad?
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2021-12-01:
Det er ein grunn til at framvindauget på ein bil er større enn bakvindauget. Det er no kraftkrisa er i Noreg. Kva som skjedde for eitt eller fem år sidan, hjelper ikkje folk som sit og frys i dag. Eg håpar statsråden ser at ein faktisk er nøydd til å gjere tiltak i dag. Eg vil stille følgjande spørsmål til statsråden: Vi ser at magasina no er på eit kritisk nivå, ein har eksportert kraft til utlandet tilsvarande ca. 800 000 husstandar, og ein fortset å eksportere. England vidareeksporterer krafta si og tener no, står det i media, ca. 10 mrd. kr på norsk straum. Då er det norske folk oppteke av om regjeringa og statsråden har tenkt å strupe igjen kablane og sørgje for at krafta vert brukt her i Noreg, eller om ein vil fortsetje å sende ut krafta når magasina no snart er tomme.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Regjeringen har stor forståelse for at strømregningen nå er en stor utgiftspost for veldig mange vanlige familier. Derfor setter vi inn tiltak rettet mot husholdninger som sliter med høye strømregninger, og tiltak som reduserer den delen av strømregningen som går til staten. Vi vurderer nå også flere tiltak som treffer enda bredere enn det bostøtte gjør. Som representanten peker på, har kraftprisene på Østlandet, Vestlandet og Sørlandet vært uvanlig høye den siste tiden. I Midt-Norge og Nord-Norge har kraftprisene vært på normale nivåer, men er nå økende. Nettopp som følge av situasjonen vi nå opplever, foreslo regjeringen i oktober å øke bostøtteutbetalingene i områdene med høyest kraftpris. Bostøtten er et umiddelbart og målrettet tiltak, der vi kan gi en ekstra utbetaling til mange som trenger en hjelpende hånd. Den 20. november fikk hver husstand som mottar bostøtte, utbetalt 2 950 kr ekstra. De som er flere enn én person i husstanden, fikk et tillegg på 120 kr per person utover dette. Det er også satt ned en ekspertgruppe som evaluerer dagens bostøtteordning. Ekspertgruppen skal bl.a. drøfte om endringer i strømpriser i større grad skal reflekteres i nivået på bostøtte. Videre foreslår regjeringen å redusere elavgiften med om lag 48 pst., eller 8 øre, i vintermånedene fra januar til mars, når kraftprisen normalt er høyest. Resten av året kutter vi elavgiften med ca. 9 pst., eller 1,5 øre lavere. Dette resulterer i en samlet avgiftslette på om lag 2,9 mrd. kr. Forslaget vil komme alle husholdninger som betaler elavgift, til gode, og gi en husholdning med et gjennomsnittlig forbruk en besparelse på rundt 750 kr i året. Med en kraftforsyning som er basert på fornybar energi, vil kraftprisene variere med været. Samtidig blir vi påvirket av forholdene i landene rundt oss. Vi har i Norge hatt perioder med lave kraftpriser, men også perioder med høye priser. I 2020 var f.eks. norske kraftpriser rekordlave, med store tilsig til vannkraftsystemet vårt. I 2021 har situasjonen snudd. På lengre sikt vil utbygging av mer kraftproduksjon og nettforsterkninger, på både norsk og svensk side, bidra til å redusere prisforskjellene mellom nord og sør i landet. I Hurdalsplattformen peker vi på flere tiltak for økt energiproduksjon, med mål om at Norge fortsatt skal ha overskuddsproduksjon av kraft, og at det skal være et konkurransefortrinn for norsk industri. Nå er imidlertid situasjonen så alvorlig for mange at regjeringen snur hver stein for å se hvordan vi kan hjelpe husholdningene i den helt uvanlige situasjonen som er akkurat nå.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Det korte svaret på det spørsmålet er nei. Denne regjeringen har en annen politikk enn den forrige regjeringen, for vi mener rett og slett at det konkurransefortrinnet som rimelig og rikelig tilgang på norsk kraft har vært, skal vi fortsatt ha. Fremskrittspartiet, det partiet representanten Sve kommer fra, har styrt Olje- og energidepartementet i syv av de åtte siste årene, og en tidligere olje- og energiminister, Tord Lien, sa at det var riktig at strømprisene økte, slik at Statnett kunne bygge ut mer. Jeg er uenig i den påstanden, for jeg mener at rimelig kraft er et gode for landet vårt. Jeg har vært olje- og energiminister i seks uker og jobber nå med de tiltakene som vi skal sette i verk. Dessverre var ikke denne situasjonen tatt høyde for av den forrige regjeringen.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Jeg deler den oppfatningen at det må mer kraftfulle tiltak til for de husholdningene som nå sliter med strømregningene. For det er ekstremt høye priser. Man kan gjerne si at det er lettere å se forover enn bakover, men jeg har i hvert fall den ambisjonen, også på vegne av den regjeringen som sitter nå, at vi er nødt til å se framover, for vi trenger økt kraftproduksjon, og vi trenger at det fortsatt skal være rimelig og rikelig tilgang på strøm, sånn at vi kan bygge ny industri i Norge og skape arbeidsplasser, og fortsette å ha rimelig strøm for folk. Så konstaterer jeg at den forrige regjeringen ikke var like opptatt av det, men mer opptatt av f.eks. å legge til rette for at utenlandskabler skulle bygges, med den begrunnelse som tidligere statsråd Tord Lien hadde, at prisene ble høyere slik at Statnett kunne få penger til å bygge ut nye kraftverk. Denne regjeringen har sagt at vi ikke skal bygge flere utenlandskabler i denne perioden, og det ligger fast.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Det korte svaret på dette spørsmålet er nei. Det nivået på strømpriser som vi har nå, er altfor høyt for norske husholdninger. Strømregningen er den regningen som for mange er den aller største variabelen av regninger som vanlige folk får, og jeg er uenig med dem som mener at høye strømpriser er et gode. Herunder er jeg uenig i tidligere olje- og energiminister Tord Liens utsagn om at strømkablene til utlandet var et viktig virkemiddel for å få prisene høye nok til å gjøre utbygging av fornybar energi lønnsomt i Norge. Jeg har forståelse for at strømregningen nå er en stor utgiftspost for mange, og derfor setter vi altså inn flere tiltak, som økt bostøtte og redusert elavgift, og vi ser også på andre mulige tiltak som kan være til hjelp for folk som nå sliter med å betale strømregningen sin. Representanten Nilsen spør også om det er en ønskelig utvikling med tanke på å få ned forbruk og klimautslipp. Jeg er uenig også i den påstanden; det er negativt med høye strømpriser. I Hurdalsplattformen slår regjeringspartiene fast at rikelig med tilgang på rimelig og ren energi i årtier har vært norsk industris fremste konkurransefortrinn, og at det skal fortsette å være det også i framtiden. Her skiller vi oss fra den forrige regjeringen, som ikke hadde ambisiøse mål om at billig og ren kraft også i framtiden skal være et konkurransefortrinn for norsk industri, men som ønsket høye strømpriser for å bygge ut. I plattformen peker vi også på en rekke tiltak som kan gjennomføres, herunder geografisk prisutjevning av nettleie, styrkede forbrukerrettigheter og økt produksjon av norsk kraft, som er tiltak vi vurderer framover. I tilleggsnummeret til budsjettet foreslår regjeringen å kutte elavgiften med nærmere 50 pst. i vintermånedene januar–mars. Dette er åtte øre lavere per kilowattime enn i 2021 og vil redusere strømregningen i vintermånedene, når den normalt er høyest. Strømprisene vi ser i år, er en påminnelse om de grunnleggende egenskapene ved kraftforsyningen vår. Den varierer med værforholdene og påvirkes dessuten av utviklingen i våre naboland. For bare ett år siden kunne vi notere rekordlave kraftpriser i Norge, og i 2021 har situasjonen snudd. Europa opplever rekordhøye priser på kull, gass og CO 2 -kvoter, samtidig som det har vært tørt vær og lav magasinføring i deler av Norge. Disse forholdene påvirker strømprisene uavhengig av elektrifiseringen i Norge, enten vi snakker om kraft til landbasert industri eller til sokkelen. Det neste tiåret vil Norge trenge mer kraft og bedre overføringsnett for å bygge opp nye grønne næringer, elektrifisere samfunnet og nå klimamålene våre. På lengre sikt vil utbygging av mer kraftproduksjon og forsterkning av nettet bidra til å holde strømprisene nede og redusere prisforskjellene mellom nord og sør i landet. I Hurdalsplattformen peker vi derfor på flere tiltak for økt energiproduksjon, med mål om at Norge fortsatt skal ha overproduksjon av kraft. Nå snur regjeringen hver stein for å se hvordan vi kan hjelpe norske husholdninger med å betale de høye regningene som kommer nå i vinter, og det er mitt hovedfokus.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Som jeg allerede har gjort rede for i mitt forrige svar, er det en rekke forhold som påvirker de høye strømprisene i dag, og det er ikke lettvinte svar på kompliserte spørsmål. Det er også slik at denne regjeringen tydelig har slått fast at vi ikke ønsker å bygge flere utenlandskabler i denne perioden, og det ligger helt fast. Det kommer vi ikke til å gjøre, og vi kommer heller ikke til å forandre mening om utenlandskabler sånn som Fremskrittspartiet har gjort, som gikk i bresjen bl.a. for utbyggingen da det skjedde på den tiden det gjorde. Så har jeg bare lyst til å få lov til å kommentere følgende, og det er, som representanten her er inne på, at et høyt prisnivå som reduserer forbruket – får folk til å sitte hjemme og skru ned på varmen eller la være å dusje – ikke er ønskelig. Det skal vi gjøre noe med, og vi skal komme med tiltak som også treffer bredere enn bostøtte.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-12-01:
Det korte svaret også på det er nei, og det har jeg underbygd med alt jeg har sagt i de tidligere svarene. Men jeg har lyst til å understreke at hvis vi ikke fortsetter elektrifiseringen av samfunnet vårt, når vi ikke de klimamålene vi har satt oss som vi internasjonalt har forpliktet oss til, og som Stortinget har stadfestet. Derfor er det så viktig at vi nå lager en plan for videre utbygging av det fornybare kraftnettet vårt, og det er en hovedprioritert oppgave for denne regjeringen. Så kunne man selvfølgelig ønske seg at man hadde kunnet lage disse planene sånn at de var klare i dag, men det kan ikke denne statsråden ta ansvar for. Det må den forrige regjeringen ta ansvar for at ikke skjedde. Men sånn sett er jeg godt i gang med det arbeidet, og jeg ønsker også å samarbeide med Stortinget. Vi kan nå de målene vi har om at rimelig fornybar kraft skal komme folk og industri i dette landet til gode.
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-12-01:
«I NRK-programmet Debatten 23. september uttalte Arbeiderpartiets representant at det var positivt med høye strømpriser, for da går forbruket, og presumptivt utslippene ned. Olje- og energidepartementet har tidligere bekreftet at fullelektrifisering av sokkelen vil øke strømregningen med opp mot 1 200 kr årlig for en gjennomsnittlig norsk husholdning. Mener statsråden det er positivt med de høye strømprisene vi ser for tiden i hele landet og særlig i de sørlige kraftregioner, og er dette en ønskelig utvikling med tanke på å få ned forbruk og klimautslipp?»
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-12-01:
Det er gode toner, for det er meget viktig å agere kjapt. Men jeg skal også – med tanke på mitt forrige spørsmål – gi Arbeiderpartiet rett: Forbruket går ned når prisene er skyhøye, for folk har ikke råd til å ha et varmt hjem og bruker mindre strøm. Det hørte vi senest i går på Debatten, fra en mor med to barn som bodde i et kaldt hjem, og som ikke hadde råd til de skyhøye strømregningene eller julegaver. Jeg skal innrømme at statsråden har fått en ilddåp i sin posisjon, med energikrise i Europa og skyhøye priser i Norge. Det skyldes mange forhold, men et av de viktigste er en klimapolitikk som har trumfet energipolitikk og forsyningssikkerhet i Europa, og hvor Norge importerer problemet gjennom utenlandskabler, noe som gir skyhøye priser. Forrige gang Arbeiderpartiet og Senterpartiet var i regjering, la de fram visjonen om at Norge skulle være Europas grønne batteri. Kan statsråden avklare om Arbeiderparti- og Senterparti-regjeringen fremdeles har denne visjonen, og om statsråden synes det er riktig at norske strømkunder er de som tar regningen for Europas feilslåtte energipolitikk?
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-12-01:
Det er riktig at man har bygd flere utenlandskabler, og vi overtok jo flere utenlandskabler fra regjeringen med bl.a. Arbeiderpartiet og Senterpartiet da vi kom i departementet. Norske vannmagasiner har en historisk lav fyllingsgrad, og dette mens vinteren så vidt er i gang. Norge hadde i slutten av november eksportert over 11 pst. av kraften vi produserer årlig, ut av landet, og eksporten fortsetter for fullt. Statsråden har bekreftet til meg i svar på et skriftlig spørsmål at elektrifisering av sokkelen – selv om det blir mye høyere strømpriser for folk flest – også skal fortsette for full maskin. Fremskrittspartiets forslag er stemt ned, og ingen tiltak som monner i dagens situasjon, er ennå lansert fra regjeringen. Folk fryser og har ikke råd til å varme opp huset, for det er strøm vi bruker som hovedkilde til oppvarming i Norge i dag. Mener statsråden at det norske folk framover er de som skal ta den skyhøye regningen for både norsk og europeisk klimapolitikk, og bare må finne seg i å bo i kalde hus framover?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-12-01:
«NRK har nok en gang avslørt en grusom sak i Grue. Mannen som bodde i omsorgsbolig hadde vært uten strøm, kjøleskapet var fullt av mark og i sengen var det muggen avføring. Jeg kunne fortsette å beskrive de kummerlige forholdene, men jeg skal la være. Jeg tror alle forstår hva slags forhold som var i leiligheten. Det verste er at det senest i august i år kom frem enda en sak i Grue kommune om grov svikt i pleie- og omsorgstjenesten. Det er utilgivelig. Hvilke grep vil statsråden gjøre for å sørge for at dette aldri skjer igjen?»
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-12-01:
Jeg synes det er litt trist at det eneste statsråden gjør, er å si at dette er kommunens ansvar og forvente at kommunen følger opp. En kommune har de ti siste årene altså hatt fjorten tilsyn hvor det i elleve av tilsynene er avdekt alvorlige brudd på lovverk og regelverk, og så står statsråden og sier at hun forventer at den statlige statsforvalteren følger opp dette og har god dialog med kommunen. Ja, det forventer jeg også, men når man nå etter fjorten saker i løpet av en tiårsperiode har elleve lovbrudd eller brudd på tjenestene innbyggerne skal få, kan statsråden da bare fortsette å si at dette er kommunens ansvar? Jeg synes det er total ansvarsfraskrivelse. Jeg skjønner at statsråden ikke ville møte i debatt, og derfor kalte jeg statsråden inn her, for jeg mener det er så alvorlig, og jeg synes det er for enkelt. Hvilken myndighet har Statsforvalteren eller Helsetilsynet til faktisk å gå enda hardere til verks? Dette kan ikke fortsette, og det handler om tilliten til og troverdigheten til de omsorgstjenestene folk får fra kommunene.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-12-01:
Jo, jeg mener faktisk at dette er så alvorlig at her holder det ikke lenger bare å fortsette å si at man har avdekket. Man må faktisk sørge for at det blir ordentlig fulgt opp, at det ikke skjer. Og det skjer altså på nytt. Etter at denne saken kom fram, har det kommet en ny sak, som er blitt kjent i etterkant av den, hvor kommunen altså ikke har gjort det den skal. Jeg registrerer at kommunen har sagt at dette er et langsiktig arbeid. Her kan det ikke være et langsiktig arbeid lenger, og jeg utfordrer statsråden: Kan Helsetilsynet og kan Statsforvalteren på en enda mer aktiv måte gå inn og sørge for å sikre at folk skal kunne stole på at når man får levert pleie- og omsorgstjenester av en kommune, får man faktisk tjenester som tilfredsstiller lover, forskrifter og regler, at man skal kunne være trygg på det? Jeg mener dette er svært alvorlig. Etter at denne saken ble avslørt, har jeg dessverre fått mange, mange henvendelser fra rundt omkring i hele landet om utfordringer innenfor pleie- og omsorgstjenester og eldreomsorgen i dette landet.