Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-18:
Jeg takker statsråden for redegjørelsen. Det var godt han kom til Stortinget og holdt den. Det tok litt tid. Hadde han kommet litt før, hadde han sluppet tre tette spørsmål forrige onsdag. Men i alle fall: Det er åpenbart at SV har vært motstander av den såkalte jernbanereformen – det er ikke noen særlig stor hemmelighet – av at jernbanestrekninger skal ut på anbud. En så viktig, komplisert del av norsk infrastruktur som jernbanen er, skulle vært på offentlige hender og vært i offentlig drift, det mener nå vi. Men når stortingsflertallet med høyreideologien vil dette, med Kristelig Folkepartis hjelp, må vi kjempe videre for de ansatte og for passasjerene, når Sørlandsbanen skal drives av det britiske selskapet Go-Ahead, som ikke har et spesielt godt rykte med seg. Jo flere dager som har gått etter at anbudet ble tildelt, jo flere momenter har kommet fram, og jo flere spørsmål skapes det – og det er spørsmål som ikke har fått noe spesielt svar her i salen i dag, det må jeg beklageligvis si. Det er unektelig relevant og et snev av morsomt å peke på at en av begrunnelsene for hele jernbanereformen var at passasjerene skulle stå i sentrum. Da forstår jeg det sånn at service og kvalitet skulle være avgjørende. Ja, regjeringa fulgte jo opp dette med å lage kriteriene for anbudet, altså hva som skulle vektlegges, og da skulle de bruke dette grunnlaget for å vurdere anbudene. Det har vært gjentatt her mange ganger: 60 pst. kvalitet, 40 pst. pris. Men så viser det seg altså at Go-Ahead scoret best på bare 1 av disse 15 kvalitetskriteriene i forhold til NSB og SJ, selv om kvalitet skulle telle mest. Det er jo ikke noe rart at det blir spekulasjoner. Så har det også kommet fram at innenfor de tre delkriteriene, bl.a. å få fornøyde kunder, som skulle vektlegges betydelig, scoret Go-Ahead dårligst på alle tre. Jeg fikk greie på i dag ut fra statsrådens redegjørelse at det var snakk om at kundefornøydhet skulle vektlegges 40 pst. Det har også kommet fram, gjennom Aftenpostens reportasjer, at Jernbanedirektoratet har operert med to regnestykker – et offisielt og et uoffisielt. Det uoffisielle, som offentligheten ikke får se, og heller ikke vi her i salen, og som skulle inneholde bedriftshemmeligheter, er etter det jeg forstår, grunnlaget for å gi Go-Ahead Sørlandsbanen. Advokat Robert Myhre, som er en ledende ekspert på akkurat dette med anskaffelser og kontraktsrett, sier til Aftenposten at han ikke kan forstå at så viktige deler skulle holdes hemmelig, og han sier rett ut at spillereglene for jernbanekonkurransen er brutt. Det er jo heller ikke da så rart at vi stiller spørsmål og er skeptiske, og vi fikk faktisk ikke noen avklaring på akkurat dette spørsmålet her i dag heller. SV kunne ikke forstå hvorfor statsråden og regjeringspartiene ikke ville være med på å få en uavhengig gjennomgang av dette store anbudet, dette for å skape tillit til så store prosesser. Ved så store omskiftninger på et viktig samfunnsområde burde vel statsråden være interessert i mest mulig transparens, både for ansatte, for passasjerene og kanskje for statsråden selv, slik at han hadde hatt alle fakta på bordet med hensyn til om anbudsprosessen har vært god og etter boka. Særlig på bakgrunn av siste informasjon rundt pakke nord, men også i lys av denne sørlige delen av anbudsrunden, virker det nesten som om statsråden driver gambling med norsk jernbane. Men han nekter altså å sjekke om spillereglene er fulgt, og det er etter SVs syn ganske uholdbart. Spørsmål som vi må få avklart, og som ikke denne omfattende redegjørelsen, i hvert fall i volum, avklarte, er f.eks.: Hva viser disse hemmelige regnestykkene skal ha vært avgjørende for at Go-Ahead vant? Hvordan kunne pris ende opp med å bli så avgjørende når kvalitet skulle telle 60 pst.? Hvordan er det mulig? Hva er da vitsen med den vakre fordelingen 60/40 i favør av kvalitet? Det har jeg ikke fått noe svar på. Det kan nesten virke som om vi har fått en slags ny styringsform her i salen, hvor det ikke er statsråden som har ansvaret nedover i rekkene. Og det er jo en underlig affære – selvfølgelig er det statsråden, som representanten Myrli påpekte, som har ansvaret. Til slutt en liten forklaring på hva SV vil stemme i forbindelse med Rødts løse forslag. En henstilling fra Stortinget om at Riksrevisjonen skal undersøke forholdene, synes vi er et drastisk skritt som sjelden blir brukt. Men på grunn av alvorlighetsgraden vil vi nå stemme for det, og det er rett og slett en flagging av alvorligheten i saken.