trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-03-27:
Representanten Øyvind Halleraker hadde et godt poeng tidligere i dag. Han påpekte at omvendt proporsjonalt med Arbeiderpartiets oppslutning øker populismen. Det mener jeg at denne debatten tydelig har illustrert. Og regjeringspartiene har sagt det rett ut, de klarte ikke å få til noe med Arbeiderpartiet i denne saken. Selvfølgelig er det smigrende for selvfølelsen å vite at man var førstevalget. Det burde ikke komme som noen overraskelse for Arbeiderpartiet at SV er der – de valgte å gi Regjeringen en kald skulder. Jeg er veldig glad for at Regjeringen valgte å ta imot vår utstrakte hånd for å få til et forlik i denne saken. For det er et godt forlik, som vi er godt fornøyd med. Vi får en utredning av infrastrukturspørsmålet. Og det er ikke slik at vi har konkludert på forhånd. Vi vil se fakta på bordet og få vurderinger både av økonomi og tekniske løsninger før vi trekker den endelige konklusjonen. Vi får også et bredt sammensatt nasjonalt hydrogenutvalg. Det har vært veldig viktig for oss. Og disse utredningene skal samordnes i tid. Det skal utredes en statlig garantiordning for vannbåren varme. Det er viktig for å få til denne energiomleggingen, som er helt sentralt om vi skal komme videre i forhold til energipolitikken vår. Vi får innført et pliktig grønt sertifikatmarked, som er viktig for å gi økonomiske incentiver for å øke produksjonen av ny fornybar elektrisitet. Og ikke minst: Klimaforliket fra i fjor ligger fast. Bruk av gass til energiformål skal inn i kvotesystemet for klimagasser. Det helhetlige gassforliket som SV og Regjeringen har inngått, illustrerer nok en gang at det er flertall her i salen for en god miljøpolitikk og en god klimapolitikk, når Regjeringen vil. Og det er ikke, på bakgrunn av sammensetningen i Stortinget og Regjeringens Sem-erklæring, noe flertall for en sterk satsing på konvensjonelle gasskraftverk. Det var vel heller ingen som hadde trodd at SV noensinne ville gå inn for det, heller ikke i LO-kretser eller i Arbeiderpartiet. Det er ikke fordi vi ikke unner folk arbeidsplasser, men fordi vi har en bedre oppskrift på hvordan framtidens jobber skal skapes. Til tross for mange av innleggene fra Arbeiderpartiet her i salen i dag, velger jeg faktisk i leve i håpet. Jeg håper at vi på sikt kan få med oss Arbeiderpartiet og fagbevegelsen på å utvikle framtidens energi- og næringspolitikk, og starte omformingen av samfunnet i retning av den nødvendige økologiske bærekraften. Det er et kjempestort prosjekt, og vi trenger fagbevegelsen, vi trenger også Arbeiderpartiet – vi trenger alle til å være med på det prosjektet.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2003-03-27:
Det er en trist dag for miljøet, og det er en trist dag for industrien. Det er en trist dag for de arbeidsledige, og det er en trist dag for verdiskaping i Norge i dag. Olje- og energiminister Einar Steensnæs skrev i brev til komiteen under behandlingen av Snøhvit-saken at marginalproduksjonen av elektrisitet i Norge var basert på kullkraft. 14 TWh med gasskraft produserer vi i dag på norsk sokkel med gassturbiner som har en effekt på ned til 18 pst. SV skriver i sine merknader at partiet er positivt til «gass til energiformål hvor gass fortrenger olje eller andre alternativer som miljømessig er verre». Til Dagsavisen 22. mars sier likevel representanten Vaggen Malvik: «Det er heller ikke innlysende at Norge skal bruke mer av naturgassen innenlands.» Det kunne sikkert for oss alle, men spesielt for forlikskameratene til SV, vært spennende å vite hva SV egentlig står for. Vil SV at Norge skal satse på gassindustri? Vil SV at vi skal erstatte den økte importen av fossil kullkraft med ren naturgass? Eller mener SV at det ikke er innlysende at vi skal bruke norsk gass i Norge? Om en måneds tid kommer olje- og energiministeren til å legge fram planer om å legge gassrør til England. Synes SV det er mer fornuftig å legge gassrør til England og importere kraften tilbake gjennom Statnetts kabler, som strømkundene må betale?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2003-03-27:
Det blir nokså vilt når en må skylde på Stoltenberg og Jagland for sviktende politikk i eget parti. En kunne forundre seg over hvorfor en ikke skyldte litt på Bratteli, Nordli og Gerhardsen også, men det skal jeg la ligge. SVs representanter har vært oppe i dag og sagt hva de mener om gass. Det er forlikskameratene til representanten Rahm. Den samme representanten har sagt i avisen at dette var det beste resultatet en kunne oppnå. Grenlandsmiljøet har all grunn til å føle dagens behandling av gassmeldingen som et svik. Når Bror Yngve ville at intet skulle skje, da satte han ned en gasskomite. Det er Regjeringens melding vi i dag behandler. At komiteens leder da kan få seg til å si at i dag begynner det, synes jeg er overmåte stor mistillit til egen regjering. Jeg hadde forventet at regjeringspartiene gjorde det som komiteens leder sa til Fædrelandsvennen at de skulle gjøre, at de skulle bli konkrete under komitebehandlingen. De har valgt ikke å bli det. Jeg kan bare tolke det på én måte, at de mener at Regjeringen har gjort en så slett jobb i forarbeidet at det ikke er grunnlag for å gå videre. Det beklager jeg. Vi mener at det faktisk er foretatt en så grundig utredning at tiden nå er inne for å komme i gang, både for arbeidsplassene og i høyeste grad for miljøet.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2003-03-27:
Jeg vil benytte anledningen til å begynne med litt voksenopplæring. Og etter den debatten vi har hatt i dag, håper jeg at det er flere enn representanten Korsberg som nå lytter til det jeg skal si. Et av de viktigste bidragene i forhold til CO2-forpliktelsene våre framover vil være at vi greier å elektrifisere sokkelen. Et annet viktig bidrag er at vi får forskning og utvikling av gasskraftverk med CO2-håndtering. Et tredje er at vi kan ta gassen i bruk i transportsektoren og i industrien. Og det siste og kanskje viktigste bidraget er at vi går veien mot et hydrogensamfunn. Derfor har Arbeiderpartiet en politikk som legger opp til det. Dersom det hadde vært slik at Fremskrittspartiet hadde tatt klimaproblemene på alvor, dersom Fremskrittspartiet hadde ført en politikk som innebar at vi skulle oppfylle internasjonale avtaler og forpliktelser, og dersom Fremskrittspartiet ikke hadde ført en meningsmålingspolitikk, men en mer langsiktig, ordentlig politikk – ja da tror jeg faktisk at de også ville ha skjønt hvor Arbeiderpartiet vil. Jeg skjønner godt at regjeringspartiene i dag har behov for å la alle dører stå åpne. Den politiske situasjonen er slik at Regjeringen neste gang vil bli tvunget til, både i klimapolitikken og i forhold til å ta gassen i bruk, å gå til andre partier enn dem de nå har inngått forlik med. Det er grunnen til at det nå blir en utsettelse. Forliket med SV har ført til at vi har fått en utsettelse med å ta gassen i bruk i Norge istedenfor å iverksette konkrete tiltak. Vi har brukt et titalls milliarder kroner på å legge gassrør til Europa. Jeg har ikke hørt de store protestene før vi skal bruke noen kroner på å legge dem til Norge. Jeg synes det er en merkelig retorikk når en hevder at en må utrede noe som en altså har drevet med i 30 år. Det er godt for miljøet, sier noen om forliket. Ja, det mener jeg vi har sett i vinter, for vi har vel aldri importert mer kullkraft, gasskraft eller atomkraft enn det vi har gjort i år. Er det godt for miljøet? Er det Norges grenser som setter grensene for klimautslippene?
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2003-03-27:
Underveis i arbeidet med gassmeldinga har det kommet ulike signaler på hva SV vil gå inn for. For noen få dager siden i NRK Telemark, nettavisen, kunne en lese at SV planla å sende gassmeldinga tilbake til Regjeringa. Nå veit vi at det ikke skjedde, og vi kjenner jo alle til forliket, som også Senterpartiet er glad for og enig i. Men det er ikke det som er saken nå. For av forliket kan det se ut som om SV har strukket seg langt, men det er også en del folk som stiller seg undrende til hva SV egentlig står for. Nå sa Vaggen Malvik svært mye i innlegget sitt. Hun snakka mye om miljø – som jeg er helt enig i – og også mye om utredninger. Mitt inntrykk er at utredninger er blitt et stikkord i denne sammenhengen. Spørsmålet blir: Vil SV bare være med på å utrede alternative løsninger for hvordan gass skal føres fram til Grenland, og så la tida gå? Eller vil SV virkelig ha gass til Grenland, sjølsagt uten konvensjonelt gasskraftverk? Vil de gå inn for å få gassen dit, frakta på en sikkerhetsmessig trygg måte, og at det blir rikelig tilgang til det som industrien der faktisk trenger?
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2003-03-27:
Jeg skal ikke undervurdere Nord-Trøndelag Senterparti. Men det er ulike syn i Senterpartiet, og det lever vi veldig godt med. Og jeg må nesten få lov til å si at det håper jeg de gjør i Arbeiderpartiet også, for jeg er kjent med at også der er det svært delte meninger når det gjelder gasskraftverk. Det håper jeg de vil leve godt med, og at kanskje miljøsida der etter hvert kan få større innflytelse. Senterpartiets program er helt tydelig på dette området. Og Senterpartiets landsmøte, som var for fjorten dager siden, hvor også Brekk sluttet seg til uttalelsen, var helt tydelig på at vi ønsker industriell bruk av gass, men vi ønsker ikke gass til kraftproduksjon uten at CO2 er fjerna. Så er det helt riktig som Bjarne Håkon Hanssen sa, at landbruket er svært viktig for hele landet, og spesielt for fylker som Nord-Trøndelag. Det trengs en offensiv for landbruket, og jeg skulle ønske at Arbeiderpartiet og Senterpartiet kunne stå sammen om en offensiv for å sørge for at dette landet har rein mat, med god kvalitet. Så er Skogn også greit for oss, hvis det bare blir CO2-håndtering på dette gasskraftverket som de vil bygge der.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2003-03-27:
Det gleder meg for så vidt at representantene fra de ulike partiene er opptatt av Senterpartiets landsmøte – vi trenger litt blest rundt oss. Det er helt riktig at landsmøtet i Senterpartiet for fjorten dager siden vedtok en klar uttalelse om at det er et mål å ta i bruk mer gass til innenlands verdiskaping. Vi mister svært mange industriarbeidsplasser for tida, og Senterpartiet mener altså, i likhet med det som er sagt tidligere, at vi ikke kan leve bare av å klippe håret på hverandre. Vi må også ha produksjon av mat og av industriprodukter. For å opprettholde og skape industriarbeidsplasser er det nødvendig å bruke de fortrinna vi har i Norge, og vi veit at gass er et av de fortrinna. Både i SV og i Senterpartiet er vi opptatt av dette med naturgass og klimautslipp. Men det burde være fullt mulig for staten å gå inn som deleier av infrastruktur på den betingelse at de nødvendige miljøkravene skal ligge i bunnen. Langeland var spesielt opptatt av Grenland, som har et stort industrimiljø med bl.a. mye petrokjemisk industri – og det er 6 000 arbeidsplasser der. Gassforum Grenland har gjort rede for at eksisterende industri og planlagte produksjonsutvidelser trenger så mye gass at dette forsvarer bygging av rørledning uten gasskraftverk i andre enden. Det er den delen Senterpartiet støtter opp om, både i sitt vedtak fra landsmøtet og ved det som er sagt her i dag.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2003-03-27:
Det har vært mye utredningsprat i dag. Det er vel og bra og helt nødvendig i denne sammenhengen. Flertallet vil i dag be Regjeringa om å utrede alternative løsninger for hvordan gass kan føres fram til innenlands brukere, og se på de økonomiske sidene ved slik infrastrukturutbygging og på hvilken måte staten skal delta i utbygginga. Steensnæs nevnte at det var en rød tråd i innstillinga. Jeg kan ikke si meg helt enig, jeg syns heller den er miljømessig og grønn den tråden som man kanskje burde se. Noe av det Regjeringa blir bedt om å utrede, veit vi allerede en del om. Vi veit at det må være statlig deltakelse for å få til tunge investeringer, slik som f.eks. bygging av rør for innenlands bruk. Telemark Gassforum i Grenland har også slått fast at det kommer til å være stor etterspørsel etter gass til industrielt bruk i deres område, og at dette vil forsvare investering i rørledning til Grenland, uten at det er et gasskraftverk i den andre enden. Jeg ønsker å være litt konkret, og vil gjerne spørre statsråden om hvor raskt han ser for seg at denne omtalte utredningen kan være klar. Jeg regner også med at spørsmålet om en viss statlig deltakelse i slike rørprosjekter som det er snakk om til Grenland, må være avklart. På hvilken måte og i hvilken størrelsesorden ser statsråden for seg at det er aktuelt for staten å delta? Som sagt, litt konkret, men som en forutseende statsråd tipper jeg at han har noen tanker om det.
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2003-03-27:
Hvordan er det mulig at representanten Bror Yngve Rahm kan være fornøyd med denne innstillingen, når hele fylket han kommer fra, er bekymret for framtida til industrien og føler dette som et politisk svik, etter at bl.a. representanten Rahm og statsminister Bondevik har vært med på å skape store forventninger i området? Og hva kommer det av at representanten Rahm klamrer seg til SV i denne innstillinga – SV, som strutter av motstand mot alt som heter gass til Grenland? Og hvordan kan representanten Rahm si til industrien og hele befolkningen i Telemark at dette var det beste han kunne få til, når han vet at det ikke er sant? For det ligger et forslag fra Arbeiderpartiet i innstillingen, et forslag som ville sikret både gass og penger til industrien i Grenland nå. Og hvordan tør representanten Rahm ta ansvar for å føre industrien i Grenland inn i en ny usikker framtid igjen? Det hjelper ikke industrien i Grenland å argumentere med gamle veiprosjekter som hadde store overskridelser. Rahm sier i sitt innlegg at verken Stoltenberg-regjeringen eller Jagland-regjeringen har utredet saken. Nei, det er regjeringen Bondevik som har lagt fram denne meldingen. Og jeg synes det er oppsiktsvekkende at når Regjeringen legger fram en melding, er det altså regjeringspartiene som sier at dette ikke er bra nok, så dette kan vi ikke godta.
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2003-03-27:
For oss i Arbeiderpartiet er det nesten helt utrolig at denne stortingsmeldinga om innenlands bruk av naturgass ikke sikrer gassrørledning til Grenland. Det er lenge siden en sak som omhandler industriutvikling, har skapt så stort engasjement. Det er lenge siden et dokument har skapt så store forventninger i industrien, bl.a. i Telemark. Det er lenge siden det er tent et så stort håp om å få bevare og videreutvikle industrien i Norge. Det er lenge siden en regjering har skapt så store forventninger i en sak. Statsministeren, representanten Rahm og representanten Onarheim har bidratt til de store forventningene. Så viser det seg at dette er bare snakk, og de vil ikke være med på å investere penger i infrastrukturen nå. I Telemark har en gassrørledning til Grenland vært på dagsordenen i mange år. Industrifylket Telemark har mistet flere tusen industriarbeidsplasser, og vi har ikke råd til å miste flere. Norge har ikke råd til å miste mer kompetanse, ei heller flere industriarbeidsplasser. Vi skal lete lenge i nyere historie for å finne en sak som samler 6 000 mennesker i fakkeltog for fortsatt å ha røyk i pipene. Folk i Telemark har vist et stort ansvar for fortsatt industriutvikling i dette landet. Grenland har kompetanse på industri. Vi er ingen miljøsvin. Ikke noe område i dette landet har tatt mer ansvar for å rydde opp i miljøet enn det Grenland-området har. Derfor er vi heller ikke redde for å satse på et nytt industrieventyr, som kan bety utvikling for hele regionen og for hele landet. Arbeiderpartiet har holdt fast ved sitt standpunkt om ilandføring av gass til Grenland i flere år. Vi ønsker å bruke penger på infrastruktur. Vi har ikke tro på at det kommer noen ledning uten penger fra staten. Vi er livende redde for å sende denne saken ut på en ny ørkenvandring. Vi har ventet lenge nok, vi er redde for at det blir for sent til å redde industriarbeidsplassene. Det er utrolig at Regjeringa ikke kunne være med Arbeiderpartiet i denne forpliktende saken. Det er bekymringsfullt at den heller går sammen med SV. SV er så visst ingen garantist for gass til Grenland. Det er snarere tvert imot. Og det vet regjeringspartiene godt. Det burde ha vært en gledens dag. Isteden blir det usikkerhet for framtida i Grenland. Jeg er forundret over representanten Holmbergs angrep på meg og Arbeiderpartiet. Det kan ikke bero på annet enn dårlig samvittighet for eget fylke. Og angrep er det beste forsvar.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2003-03-27:
Mitt hjemfylke, Nord-Trøndelag, befinner seg i en krevende situasjon. Nord-Trøndelag er et landbruksfylke, der 24–25 pst. av sysselsettingen er knyttet til landbruk. De pågående WTO-forhandlingene bekymrer oss alvorlig. En tredjedel av fylket berøres av at den reduserte arbeidsgiveravgiften ligger an til å forsvinne. To store industrigiganter har store utfordringer, og en rekke små og mellomstore bedrifter avvikles. Det er alvorlig grunn til bekymring over sysselsettingssitusjonen i et distriktsfylke som Nord-Trøndelag, og det burde også bekymre Senterpartiet. Det er ett stort prosjekt som trekkes fram i positiv betydning – det er gass inn Trondheimsfjorden, det er bygging av et varmekraftverk på Skogn, og det er grenrør til industriell utvikling i viktige områder i Nord-Trøndelag, som vil bety investeringer i milliardklassen. Og dette store prosjektet har veldig stor oppslutning lokalt. De fleste partiene vil si at dette er svært viktig å få gjennomført. Kristelig Folkepartis varaordfører er en av frontkjemperne, Høyre går i fakkeltog for det, og Senterpartiet i Nord-Trøndelag ivrer kanskje mest av alle. Kolbjørn Almlid, tidligere nestleder i Senterpartiet, er frontfigur, den nåværende nestleder i Senterpartiet, Lars Peder Brekk, er frontfigur – de sier at nå må vi få på plass varmekraftverket på Skogn, Nord-Trøndelags framtid avhenger av det prosjektet. La meg spørre: Hva er det Inger Enger har forstått som Senterpartiet i Nord-Trøndelag åpenbart ikke har forstått noe av, som Kolbjørn Almlid åpenbart ikke har forstått noe av, og som den nåværende nestlederen i Senterpartiet, Lars Peder Brekk, åpenbart ikke kan ha forstått?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2003-03-27:
Det har vært en fellesnevner i denne debatten at veldig mange uttrykker bekymring for norsk industri og for norsk distriktspolitikk. De store spørsmålene er: Hva gjør vi med bekymringen? Hva slags signaler sender vi til norsk industri? Og hva slags signaler sender vi ut i forhold til norsk distriktspolitikk? For meg er det naturlig å være spesielt opptatt av situasjonen i mitt eget hjemfylke, Nord-Trøndelag. Jeg mener at situasjonen der er utrolig utfordrende og bør bekymre hele salen. Vi vet at Nord-Trøndelag er et landbruksavhengig fylke, som står overfor store utfordringer knyttet til omstilling som kommer som en følge av WTO-forhandlingene. Vi vet at en tredjedel av Nord-Trøndelag er innenfor det området som har redusert arbeidsgiveravgift, og som nå må forvente store krav til omstilling og utfordringer. Og vi vet at Nord-Trøndelag er typisk et fylke der småindustrien er i betydelige problemer, i form av nedleggelse, utflagging osv. Hva er det vi kan lete etter av positive muligheter og prosjekter i et distriktsfylke som Nord-Trøndelag? Hva er det som finnes av planer som kan iverksettes for å skape optimisme? Industrikraft Midt-Norge har i samarbeid med en av sine sterke eiere, Norske Skog, planlagt en ilandføring av gass inn Trondheimsfjorden for å bygge et kraftvarmeverk på Skogn. Det igjen skal danne grunnlaget for at Norske Skog kan foreta nye investeringer i papirfabrikken på Skogn. Norske Skog sitter nå og vurderer: Hvor skal vi bygge en ny papirmaskin – milliardinvestering som det er? Jo, vi må bygge den på et sted der vi vet at vi har tilgang på ikke minst nok energi. Det er to alternativer som Norske Skog nå grovt sett vurderer. Det er enten å bygge på Skogn i Nord-Trøndelag, eller å bygge i Østerrike. Hvorfor vurderer Norske Skog å bygge i Østerrike? Jo, der har man tilgang på norsk gass. I Østerrike har man tilgang på norsk gass, men ikke på Skogn. Derfor er det at Norske Skog, fagbevegelser, NHO, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet, Høyre og Arbeiderpartiet alle nå går sammen i Nord-Trøndelag med krav om handling nå. Derfor er det at nordtrønderne i dag sier at det vedtaket Stortinget fatter, er dårlig, det er ikke bra for oss. Og hvis andre mener at det er en gledens dag, så får de ikke pålegge oss som stemmer for et annet opplegg, å reise til Nord-Trøndelag og forklare at det er en gledens dag, ikke pålegge oss et problem knyttet til at vi faktisk er enig med industrien i Nord-Trøndelag og sier at dette er en trist dag.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-03-27:
Når vi har fått denne meldingen til behandling i Stortinget, er det betimelig å stille spørsmål ved bruken av gass. Skal vi fortsette å sende gassen i rørledning til Europa, eller skal vi begynne å bruke den i Norge? Vi går jo inn i en tid der gass vel blir den viktigste satsingsfaktoren for oss i Norge – når oljen etter sigende skal trappes ned. Naturgass har ikke vært en prioritert oppgave, verken for denne regjeringen eller for de regjeringer som har vært før denne. Vi har sendt gassen fra oss. Det vi har opplevd når det gjelder denne gassen, er at den må brennes. Spørsmålet er: Hvor skal den brennes? Skal den brennes i Norge, eller skal den brennes i Europa? Hvis den blir brent i Europa, importerer vi strømmen. Hvis den blir brent i Norge, kan vi eksportere strømmen – for å si det litt enkelt. Det er flere måter å bruke gass på. Vi kan bruke den til drivstoff i skip, vi kan bruke den i husholdninger, og vi kan bruke den i biler. Vi kan sågar bruke gass til å lage fôr til fiskeoppdrett. Alle disse måtene å bruke gass på er en fordel for Norge – og det er en fordel for miljøet. Hvor lenge skal vi oppleve at 10 pst. av verdens fiskefangst blir brukt til å fôre fisk i den rike delen av verden? For det er den som har råd til å betale for det! Det må til 3,5 kg rå fisk for å få 1 kilo pellets, og 1 kilo pellets gir i dag 1 kilo laks – «roughly» sett. Når vi opplever at naturgass f.eks. kan brukes til å lage fiskefôr, er vi inne på rett vei. Forskningen må videreføres slik at vi kan bruke gassen til andre former enn bare til å brenne den opp. Når Kystpartiet skal si litt om kraftverk og kraftverkssituasjonen – det er jo det som er det heteste i debatten – er det klart at vi mener at bygging av gasskraftverk i Norge må diskuteres videre. Vi hører fra denne talerstol at det er gammel teknologi som brukes, men den eneste måten teknologien kan utvikles på framover, er at man tar den i bruk og viderefører den. Vi kan i dag pumpe ned til oljebrønnene under havbunnen de avgassene som måtte være farlige. Vi har i dag skip som utnytter oljebrønner som har liten kommersiell verdi. Vi må pumpe sjøvann ned i oljebrønnene for på den måten å få ut mer olje. Hvorfor ikke bruke gass som vi får fra gasskraftverkene? Den avgassen som vi slipper ut, kan brukes. Pr. i dag har vi ikke strømrasjonering, og vi har ikke noen strømkrise, for vi importerer i stor grad strøm fra Europa. Vi importerer forurensende kullkraft, og vi importerer også kjernekraft for å dekke strømforsyningen i Norge. Jeg har tidligere sagt at vi må ha et toprissystem på strøm. Da jeg vokste opp – i 1958 fikk vi strøm på den holmen jeg vokste opp på – hadde vi et toprissystem på strøm. Vi hadde overforbruk, og vi hadde normalforbruk. Men det ble fjernet, og folk kunne bruke så mye strøm som de bare ville. Hvorfor ikke innføre et toprissystem på strøm, slik SV har foreslått? Det ville ikke være noe galt å innføre et toprissystem – et normalforbruk og et overforbruk. Vi må komme dit hen at vi kan spare på strømmen samtidig som vi dekker våre behov. Jeg synes det er betimelig at vi diskuterer bruken av gass og hvordan vi i framtiden skal forholde oss.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-03-27:
Det var representanten Arnstad fra samme fylke som meg som fikk meg til å ta ordet. Jeg hører representanten Arnstad er veldig opptatt av enighet. Da er det jo interessant at Marit Arnstad i hvert fall ikke er enig med sitt eget parti i Nord-Trøndelag. Senterpartiet i Nord-Trøndelag støtter altså Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet i denne saken. Jeg synes det er interessant at senterpartirepresentantene som opererer og bor i fylket, har et helt annet syn enn deres egen stortingsrepresentant på hvordan en skal få til industriutvikling i Nord-Trøndelag. Det kan bli interessant sett opp mot valgkamp, osv. Så sier representanten Arnstad at det finnes alternativ. Ja, da utfordrer jeg representanten Arnstad til å fortelle Norske Skog og Verdalskalk hvordan de skal berge konkurransen i framtiden hvis de ikke får inn gass. Nordtrønderbenken har hatt møter med alt næringsliv i Nord-Trøndelag, og de sier at det står og faller på å få gass inn Trondheimsfjorden og inn til Norske Skog, slik at de får utnyttet systemet med gassen som kommer der. Også Verdalskalk er avhengig av det, og mange andre arbeidsplasser som eksisterer i dag. Men det gir også muligheter for flere arbeidsplasser. Alternativene som jeg tror Senterpartiet tenker på, gjelder selvfølgelig primærnæringen. Men nå vet også Senterpartiet og Marit Arnstad at sysselsettingen i primærnæringen vil gå dramatisk ned uavhengig av hva Senterpartiet måtte mene om det. Det er også en utfordring for Nord-Trøndelag. Det er ikke noe alternativ. Det er heller ikke noe alternativ å pumpe de nordtrønderske kommunene fulle av penger, slik at de skal ansette enda flere byråkrater. Jeg utfordrer Senterpartiet, og særlig da representanten Arnstad, til å fortelle nordtrønderne og industrien i Nord-Trøndelag hva alternativene er hvis en ikke får inn gass. I forhold til Høyre, som i dag roser dette forliket, og til Kristelig Folkeparti, som i dag roser dette forliket, er det verdt å merke seg at SV i Nord-Trøndelag også roser dette forliket. I dag står fylkestingsrepresentant Teigen fra SV fram i Trønder-Avisa og uttaler at SV er meget fornøyd med forliket med regjeringspartiene. Og årsaken til at dette forliket er så positivt, er at det setter en endelig stopper for bygging av gasskraftverk på Skogn, hvor Norske Skog holder til. Dette har altså Høyre inngått et forlik om. Dette tror jeg faktisk blir realitetene og enden på denne saken som ligger til behandling i dag. Norske Skog vil sannsynligvis på sikt flagge ut til både Østerrike og andre land.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-03-27:
La meg aller først få si at jeg er glad for at Sylvia Brustad gjentar noen av de positive vurderingene hun kom med da gassmeldingen ble lagt fram, som et godt utgangspunkt for å få til en aktiv og offensiv strategi for mer bruk av gass i Norge. Men så synes jeg nok at hun som saksordfører, som jo har et hovedansvar for å sy sammen et bredt forlik der det er mulig å få dette til, i dag har vært mer opptatt av å peke på ulikheter og ulike syn enn det å lage en felles plattform for en videre satsing. Det får Stortingets partier ta ansvaret for. Jeg brukte betydelig tid i mitt innlegg nettopp på å påpeke at det både i innstillingen og i innleggene, gjennom viktige deler, tross alt fantes en rød tråd som gjorde det mulig å komme videre. Jeg ser for min del mye mer positivt og optimistisk på de mulighetene vi har framover for økt bruk av gass. Det gjelder i Grenland, det gjelder på Haugalandet, det gjelder i Hordaland, det gjelder i Midt-Norge, det gjelder i Nord-Norge – ja, det gjelder i store deler av dette landet. Og om en ukes tid skal Sylvia Brustad og jeg møtes i Hedmark på en gasskonferanse. Det gleder jeg meg til. Jeg synes ikke vi skal se bakover, men framover. Og la meg da si: Jeg vil advare klart mot å bagatellisere den økonomiske belastningen det uansett vil være å sette av store beløp til prosjekter som ikke er ferdig utredet. Det var Arbeiderpartiets egen regjering, hvor Sylvia Brustad hadde en rolle, som gjennomførte handlingsregelen. Vi vet at for hver eneste krone av Petroleumsfondet som settes av til andre formål, vil det redusere midlene som kan brukes til andre prosjekter, så det er en forenkling når man sier at dette enkelt kan settes av uten at det får betydning. Det har en konsekvens, en skikkelig økonomisk gjennomgang av prosjektene er nødvendig for at disse skal gjennomføres med forsvarlighet. Historien har vist oss med all mulig tydelighet hva som skjer når ikke en slik gjennomgang gjennomføres.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-03-27:
Det er ikke riktig at denne teknologien ikke finnes. Den finnes faktisk i dag, og vi har gasskraftverk med CO2-håndtering også i dag. Det jeg derimot er mindre sikker på, er om dette er den mest kostnadseffektive løsningen. Her anbefaler forskerne oss å gjennomføre et pilotprosjekt, et demonstrasjonsanlegg, før man bygger de kostbare fullskala-anleggene. Det er en anbefaling som Regjeringen følger. Det var Gassteknologiutvalget som la fram en slik anbefaling. De ser for seg at det må en lang periode med utforskning til før man kan ende konkret på hvilket prosjekt som er det mest fornuftige. Regjeringen tar det til etterretning, samtidig som den melder en viss utålmodighet og ønsker å bidra til å framskynde en slik teknologi. Det betyr at Regjeringen har sagt at fra 2006 er den beredt til å medfinansiere et gasskraftverk med CO2-håndtering for å bygge bro over kostnadsforskjellen mellom et konvensjonelt gasskraftverk og et med CO2-håndtering. Det er ikke slik at vi har skutt dette ut i en ukjent framtid. Det er tre konsesjoner, jeg vil minne om det igjen, men ingen av de konsesjonene er tatt i bruk, av økonomiske grunner. Men fra det øyeblikk vi er i en situasjon hvor et konvensjonelt gasskraftanlegg kan bygges – og det er vi ikke i dag – er denne regjeringen villig til å bidra med de nødvendige midlene for at alternativet skal være et miljøvennlig gasskraftverk med CO2-håndtering. Det er en betydelig økonomisk utfordring. Det krever en innsats økonomisk, men den forpliktelsen har Regjeringen tatt på seg. For å få det tidspunktet skjøvet så langt fram i tid som mulig, har altså Regjeringen valgt å satse betydelige midler på forskning og utvikling, og vi har et godt samarbeid med forskningen om dette. Med Stortingets vedtak i dag har vi ytterligere konkretisert innsatsen.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-03-27:
Først har jeg lyst til å si meg enig med Vaggen Malvik når det gjelder fornybare energikilder. For det første er det interessant fordi vi trenger en annen energisammensetning – en annen energiportefølje – enn den ensidige avhengigheten vi i dag har av vannkraften, og da er fornybare energikilder, særlig vannbåren varme, bioenergi og vindkraft, interessante. Det andre aspektet er at da vil vi også kunne sørge for mer energi, samtidig som vi overholder våre viktige internasjonale miljø- og klimaforpliktelser. Og det tredje punktet, som også Vaggen Malvik viste til, er å skape nye arbeidsplasser, ja, faktisk en ny teknologi og en ny industriell satsing, som kan bety et større marked, fordi Kyoto-avtalen åpenbart vil åpne for nye interessante teknologisatsinger som Norge kan delta i. Så har jeg også merket meg påstander som er kommet fra Arbeiderpartiet, om at utredninger har vi mer enn nok av til å kunne satse milliarder av kroner på infrastruktur. Jeg spisset ører da jeg hørte dette. Jeg har lett i departementets arkiver for å finne de utredningene, for jeg gikk ut fra at Arbeiderpartiet, med sin regjeringserfaringsbakgrunn, hadde etterlatt seg slike utredninger, slik at jeg kunne slippe den viktige, men selvfølgelig tidkrevende og utfordrende oppgave det var å legge på bordet for Stortinget utredninger som skulle kvalitetssikre slike betydelige satsinger. Jeg fant ingen. Jeg vil gjerne få lov til å gjenta den utfordringen som flere talere har tatt opp: Hvilke utredninger siktes det til? Hva er det som har en slik kvalitet at jeg skulle invitere Stortinget til å satse milliarder av kroner på prosjekter som er ganske krevende både økonomisk og teknisk? Vi har nok eksempler på prosjekter som er lansert fra denne talerstolen, og som i ettertid viste seg ikke å være tilfredsstillende kvalitetssikret.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-03-27:
Den tråden som går gjennom innstillingen, fargela jeg bevisst rød i et forfengelig håp om at vi også kunne inkludere Arbeiderpartiet i den. Det mener jeg oppriktig, for det er en god del retorikk her – jeg må vel få lov til å si det. Ved siden av det er det også en noe forskjellig tilnærming til hvordan vi gjennomfører dette, men ikke i ønsket om å ta gassen i bruk – der er det en bred enighet i Stortinget, som ikke inkluderer alle på alle punkter, men som likevel er veldig viktig. Så har Inger S. Enger i sin replikk en invitasjon til meg om å antyde noe om hvilken beløpsstørrelse jeg anser for å være rimelig for å komme i mål med dette. Det er mange ulike komponenter som må vurderes i denne sammenheng. Industrien må selvfølgelig også delta, og jeg ser for meg at det her er ulike typer premisser som må spilles inn. Men jeg legger vekt på å klarlegge disse premissene på en slik måte at Stortinget kan bli stående overfor helt klare valg i dette. Når det gjelder tiden og framdriften, har Stortinget selv gitt klare beskjeder til Regjeringen om framdriften, og det vil jeg forholde meg til. Jeg vil likevel ikke legge skjul på at med de vedtakene som gjøres her i dag, har departementet fått en betydelig utfordring med hensyn til å kunne takle parallelle prosesser samtidig, og hver prosess er i seg selv veldig tidkrevende og av stort omfang. Jeg skal likevel, med respekt for Stortinget, gjøre hva jeg kan for å levere en tilbakemelding som gir et godt grunnlag for en beslutning.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-03-27:
Staten må delta i medfinansiering av infrastruktur, sier Ranveig Frøiland. Det er også gjentatt av andre her, og det blir presentert på en slik måte at det virker som om det er en ny posisjon som Stortinget tar. Jeg har da lyst til å understreke og minne om at det faktisk står i gassmeldingen. Det har vært Regjeringens posisjon alltid. Og det statsministeren sa i Grenland, og det andre statsråder har sagt andre steder, bekrefter bare at det har vært Regjeringens intensjon og strategi hele veien. Når det så gjelder måten dette skal gjøres på, har altså Regjeringen foreslått at dette skulle legges til Enova, og Stortinget mener at dette skal legges inn i et eget infrastrukturselskap. Det tar jeg til etterretning. Men inntil dette selskapet er etablert, antar jeg at Enova kan forvalte de pengene. Når spørsmålet om infrastrukturselskapet er behandlet av Stortinget og det er etablert, vil det selskapet ta over. Så vil jeg bare si til dette med under streken-penger – og det burde være unødvendig: De 3 milliardene som går til infrastrukturselskapet pluss den egenkapitalen som innovasjonsselskapet skal ha, som skal gi en avkastning på 250 mill. kr, la oss si at det blir 4 milliarder kr. Da har en 7 milliarder kr, og ganger en det med 4 pst. – for en skaver av Petroleumsfondet og kan altså ikke bruke dette under handlingsregelen – får en raskt 280 eller 300 mill. kr som ikke kan brukes på sykehjem, for å si det slik, som ikke kan brukes på utdanning, som ikke kan brukes på infrastruktur på andre områder. Altså: Vi må være realistiske i forhold til hva dette betyr også økonomisk, siden det nå er sagt så enkelt og så uproblematisk at dette er penger som ikke berører andre områder. Det gjør det. Så til kompromisset med SV. De har inngått et kompromiss, og de har også måttet strekke seg. Målet for Regjeringen står fast og blir bekreftet av Stortinget i dag. Det blir brukt mer gass innenlands. Og helt til slutt: Når det gjelder Mongstad, kan jeg si meg helt enig med Ranveig Frøiland, selv om jeg gjerne skulle ønske at Sem-erklæringen var grunnlaget for Stortingets beslutning.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-03-27:
Det har vært en frisk debatt. Den har vært preget av en god del retorikk. Det skal jeg la være å kommentere. Etter hvert har vel også inntrykket av hvor posisjonene står i denne debatten, blitt mer balansert. Det har vært framsatt anklager om utsettelser, om å svikte industrien og den type uttalelser, som gjennom debatten har blitt grundig tilbakevist. Ranveig Frøiland sa ved innledningen av denne debatten at Arbeiderpartiet selvfølgelig vil gjennomføre de nødvendige utredningene for infrastruktur og andre oppgaver. Samtidig hevder altså Arbeiderpartiet at flertallsinnstillingen betyr en utsettelse av viktige prosjekter basert på bruk av gass. Hvilken utsettelse representerer da flertallsinnstillingen, hvis Arbeiderpartiet uansett må gjennomføre de samme prosjektene? Jeg viser også til at industrien stort sett har sagt seg meget godt tilfreds med denne innstillingen. Det gjelder ikke minst industrien i Grenland. Jeg vil gjenta den advarselen som også er blitt gitt tidligere i denne debatten, nemlig advarselen om å skape negative, fatalistiske holdninger til det som nå skal skje. Det er ikke slike signaler industrien trenger, og det er heller ikke slike signaler som bør gjelde i kjølvannet av denne debatten. Jeg for min del er meget godt fornøyd med innstillingen. Jeg registrerer at ikke alle er det. La meg likevel få lov til å invitere hele Stortinget til et bredt samarbeid. Jeg vil invitere Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet til å slutte rekkene om viktige industripolitiske løft for tiden framover. La meg si til Sylvia Brustads regnestykke når det gjelder såkalte under streken-penger: Jeg vil igjen vise til at for hver eneste krone som tas i egenkapital til slike selskaper, vil 4 pst. gå fra over streken-penger. Det er et regnestykke som en må ha med, og ikke gi et feilaktig inntrykk av hvordan de samfunnsøkonomiske forholdene slår inn. Så vil jeg også si at denne regjeringen har avsatt nesten 80 mill. kr på inneværende års budsjett til infrastruktur. I tillegg har vi 20 mill. kr i bevilgningsfullmakter. Det er altså nærmere 100 mill. kr som står ferdig til infrastruktur. Ingen annen regjering har tilsvarende satt av penger til infrastruktur. Heller ikke min forgjenger, Olav Akselsen, klarte det. Så la det ikke være tvil om at denne regjeringen satser også på infrastruktur. Jeg tror at når støvet legger seg etter denne debatten, kommer det etter hvert til syne et politisk landskap hvor det kan vises muligheter for samarbeid om et politisk ansvar og grep om en fornuftig, framtidsrettet og vel forankret politikk for økt bruk av gass i Norge.
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-03-27:
For Telemark, og for Grenland-området spesielt, er det knyttet store forventninger til Stortingets behandling av denne saken, og det er lett å forstå. Industrien i Grenland har gjennom de siste årene mistet svært mange arbeidsplasser. Samtidig er Grenland det området i Norge der gass i relativt stor skala blir utnyttet som råstoff til industriell produksjon og verdiskaping. Mange frykter nå at disse arbeidsplassene kan stå i fare dersom industrien ikke blir sikret en forutsigbar og sikker råstoffleveranse. Dette er også kommet tydelig til uttrykk gjennom et sterkt folkelig engasjement for denne saken, og det tar SV på ramme alvor. Det er nettopp også derfor SVs engasjement har hatt som mål å sikre disse arbeidsplassene og utvikle dem videre innenfor de rammene som Norges klimaforpliktelser setter. Det er dette som er grunnen til at SV har inngått dette forliket med regjeringspartiene om å få på plass et skikkelig, gjennomarbeidet grunnlag for å kunne ta de riktige beslutningene, som nettopp skal sikre og videreutvikle verdiskaping og arbeidsplasser. Forliket og de utredningene som skal gjøres, dreier seg altså ikke om hvorvidt staten skal bidra til å sikre arbeidsplassene, men på hvilken måte dette skal skje. Det er også slått fast i forliket at et innovasjonsselskap for bruk av gass skal lokaliseres til Grenland, nettopp for å nyttiggjøre seg den høye kompetansen på dette området som allerede fins i regionen. Også når det gjelder vannbåren varme, er det interessante prosjekter i Grenland, bygd på spillvarme fra industri. Det er videre slått fast at Regjeringa skal bidra til at prosjektet «Grønn Hydrogen» på Notodden skal videreføres. Dette er eksempler på at SV gjennom dette forliket har bidratt til å sikre flertall for gode løsninger for Grenland og Telemark. Det er også verdt å merke seg at mange av dem som gjennom mange år har arbeidet iherdig for å sikre råstofftilgangen til industrien i Grenland, har mottatt forliket mellom regjeringspartiene og SV på en positiv og konstruktiv måte. Det gjelder både Telemark Gassforum og Norsk Hydro. Så registrerer jeg at noen mener at de utredningene som flertallet går inn for, vil bety en utsettelse av løsningene for industrien i Grenland. Det er ikke vanskelig å forstå en viss utålmodighet. Men å hevde, slik som noen har gjort i denne debatten, at dette betyr å skyve alt ut i det blå, er med respekt å melde å skyte langt over mål, og det grenser til svartmaling. Er det noe næringslivet og befolkningen i Grenland ikke trenger, er det nettopp svartmaling og overdreven pessimisme. Her er det snakk om en langsiktig satsing. Noen måneder med grundige utredninger kan umulig være det som betyr kroken på døra for disse arbeidsplassene, tvert imot. Jeg vil igjen minne om at flertallet slår fast at råstoffleveransene skal sikres, og det er det aller viktigste.
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2003-03-27:
I Noreg er det til no brukt lite av gassressursane våre innanlands. Gjennom vedtak i dag vil fleirtalet leggja grunnlaget for at naturgass i vesentleg større omfang kan gjerast tilgjengeleg i heile landet. Under arbeidet med gassmeldinga har det vore interessant å registrera den store interessa det er i store delar av landet, inklusiv Grenland, for å få høve til å bruka naturgassen. Vi har merka oss engasjementet frå Helgeland, Midt-Noreg, Vestlandet, Agder, Søraust-Noreg med Grenland og Østfold. Fleire stader på Vestlandet ligg det godt til rette for auka miljøvennleg bruk av naturgass. Mongstad, Kollsnes og Kårstø kan utviklast som viktige og dominerande senter for petroleumsaktivitet. Ferjefylka på Vestlandet vil gjennom denne innstillinga få eit godt grunnlag for å ta i bruk gassferjer. Selskapa som trafikkerer strekningane Halhjem–Sandvikvåg og over Boknafjorden, kan no sjå fram til å få realisert planane om å byggja gassferjer. Gassbussar skal fritakast for CO2-avgift, og inngåtte avtalar om offentleg tilskot til innkjøp av gassbussar må følgjast opp. Orienteringa frå representanten Frøiland i tidlegare innlegg i dag var altså feil. Satsinga på gassbussar trudde eg at også Arbeidarpartiet ville stilla seg bak. Bodskapen frå mellom andre representanten Rolf Terje Klungland er, fritt sitert, at dette er ein trist dag. Ja, det meste er trist. Denne helsinga frå Arbeidarpartiet til dei som no vil satsa friskt på å bruka naturgass, må vera nedslåande. Arbeidarpartiet kunne ha medverka til å laga eit breitt fleirtal for viktige prinsipp om industriell bruk av naturgass i Noreg. I staden har Arbeidarpartiet valt å ta omkamp på spørsmålet om bygging av konvensjonelle gasskraftverk. Eg har hatt nær kontakt og samarbeid med Arbeidarpartiet gjennom mange år, og eg kjenner ein god del av Arbeidarpartiet sin politikk. Det er difor forstemmande at Arbeidarpartiet har sett seg sjølv på sidelina i denne saka. Arbeidarpartiet og fagrørsla har kritisert fleirtalet i Stortinget fordi dei går inn for ei ny økonomisk utgreiing. Dette vil vera ei unødig utsetjing av investering i infrastruktur, blir det hevda. Arbeidarpartiet har teke til orde for å danna eit statleg selskap med eigenkapital på 3 milliardar kr, som skal syta for utbygging av infrastruktur. Spørsmålet blir då: Meiner verkeleg Arbeidarpartiet at 3 milliardar kr er nok til å utvikla infrastruktur for bruk av naturgass i heile Noreg, eller er det berre ein liten del av landet Arbeidarpartiet vil tilgodesjå med midlar? Difor blir spørsmålet, på bakgrunn av det som blei presentert i avisa Varden 21. mars, «Brustad firer ikke en tomme»: Meiner representanten Brustad dette, eller er det likevel von om at representanten Brustad no kan vera med i eit vidare samarbeid?
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2003-03-27:
Industrien har uttrykt ønske om å bruke mer naturgass til innenlands produksjon. Kristelig Folkeparti synes det er flott at denne viktige naturressursen på noe sikt mer aktivt kan tas i bruk, og vi vil positivt bidra, slik at forholdene legges til rette for nettopp det. Gjennom økt bruk av naturgass innenlands kan vi bidra til å sikre og utvikle arbeidsplasser i distriktene, en utvikling som er helt nødvendig for trygge og gode lokalmiljø. Denne ønskede industriutviklingen må skje i overensstemmelse med Kyotoprotokollen og andre internasjonale miljøforpliktelser. Vi har et soleklart ansvar for miljøet. I Kristelig Folkeparti tar vi oppfordringen fra Gro Harlem Brundtland på alvor. Vi vil bidra til en bærekraftig utvikling. Dagens debatt tyder på at Arbeiderpartiet verken har vilje eller evne til å se denne saken i et miljømessig perspektiv. Arbeiderpartiet har hatt sin egen agenda under behandlingen av gassmeldingen. De ønsket å ta omkamp på spørsmålet om å bygge forurensende gasskraftverk. Det gikk ikke. Regjeringspartiene og SV satte en stopper for det – heldigvis. Det er forstemmende at ikke Arbeiderpartiet tar innover seg det faktum at det først og fremst er manglende lønnsomhet som gjør at bygging av gasskraftverk ikke er blitt en realitet. Konsesjonen ligger der. De som ønsker det, kan stikke spaden i jorden i morgen den dag. Arbeiderpartiet ville også bruke milliarder av skattebetalernes penger for å bygge infrastruktur for gass, uten at man har gode planer for hvordan dette effektivt kan gjøres, og uten at man har gode utredninger av hvilke løsninger som er miljømessig forsvarlige. Det er et flertall på Stortinget som ser behovet for offentlig medvirkning i oppbygging av infrastruktur for naturgass, men regjeringspartiene og SV vil vite hvordan dette kan gjøres på den beste måten. Det var ikke Arbeiderpartiet interessert i. Kristelig Folkeparti har gjennom forliket med SV bidratt til en framtidsrettet politikk, som danner grunnlag for industriutvikling på sikt, som bygger opp under Norges miljøtroverdighet internasjonalt. Jeg synes det i dag har vært rart å høre hvordan noen sier at det er en trist dag, og at dette er så trist og bedrøvelig som det overhodet kan gå an. Jeg synes det er grunn til å være stolt over det som har skjedd i dag. Det Arbeiderpartiet ønsket, har de ikke fått. Det miljøet trenger, får miljøet. Og det er jeg stolt over. Derfor er dette en god dag.