Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2000-10-10:
Jeg vil ikke gi meg ut på å være spåmann, men jeg tror allikevel jeg kan forutsi at mange av lobbyistene i Stortinget denne høsten vil ha uløste samferdselsprosjekt med seg i kofferten. Det har selvfølgelig sin årsak i at Nasjonal transportplan er til behandling i komiteen parallelt med budsjettet. Jeg er også overbevist om at svært mange av lobbyistene er næringslivsfolk som er opptatt av utvikling i infrastruktur for næringstransport. Næringslivet i Norge kjøper transporter for rundt 45 milliarder kr i året. Det utgjør 8 pst. av næringslivets samlede kostnader og har stor betydning for samlet verdiskapning, lønnsomhet og produktivitet. Videre har utallige møter med mennesker som er opptatt av samferdsel, lært meg at det handler ikke bare om en tunnel, en veistubb eller ei ny ferge. Det handler om menneskers velferd, det handler om retten til å slippe å leve i frykt for ras, det handler om retten til kommunikasjon mellom mennesker, det handler om retten til by- og bygdeutvikling, og det handler om viktige menneskelige verdier. Samferdselspolitikk er verdipolitikk i vid forstand. En veistubb, en tunnel eller et nytt kaianlegg representerer viktige verdier for mennesker som venter. Veiutløsning blir til verdiutløsning. I Kristelig Folkeparti er vi derfor svært forundret over at samferdselsspørsmål ble forbigått i stillhet både i trontalen og finanstalen. Det kan ikke tolkes som noe annet enn en nedprioritering av sektoren. Finansminister Karl Eirik Schjøtt-Pedersen ser ut til å ha glemt sine flammende debattinnlegg fra sin tid som samferdselspolitisk talsmann for Arbeiderpartiet. Det er bare noen måneder siden han gav sentrumsregjeringen det glatte lag, og så skal vi nå ta fatt på å behandle et veibudsjett fra arbeiderpartiregjeringen, som karakteriseres av Opplysningsrådet for Veitrafikken som det dårligste på 20 år. I budsjettdebatten 9. desember i fjor uttalte Schjøtt-Pedersen følgende: «Transportsituasjonen i hovedstadsområdet er den største transportpolitiske utfordringen vi står overfor.» Det er rett at vi har store transportpolitiske utfordringer i sentrale strøk av landet, men det var uventet at regjeringen Stoltenberg skulle neglisjere distriktene i den grad som Nasjonal transportplan nå legger opp til. La det være helt klart: Kristelig Folkeparti kan ikke akseptere den fordelingspolitikk som Arbeiderpartiet legger opp til innenfor samferdselssektoren. Nord-Norge har over flere år hatt en dramatisk nedgang i samferdselsbevilgningene, og årets budsjettforslag angir et nytt bunnivå! Dersom denne skjevfordeling av samferdselsmidler skal få fornyet tilslutning i den langtidsplanlegging vi nå skal gjennomføre, er jeg redd for at det blir et alvorlig hinder for den næringsutvikling vi ser for oss innen fiskeri og havbruk de nærmeste årene. La meg ta et eksempel: I Hålogaland-regionen har Narvik utviklet seg til å bli det kommunikasjonsmessige senteret. Havna, E10, E6 og Ofotbanen har fått næringslivet til å tenne på utviklingsmulighetene i byen. Det arbeides med et felles trafikknutepunkt, men det er et problem at NSB, som har vært en pådriver for slike løsninger i sentrale strøk, ikke ser viktigheten av dette i Narvik. Arctic Rail Express – ARE – er inne i en svært god trend. ARE-togene frakter store mengder gods mellom Sør- og Nord-Norge, og startet i høst weekendtog med fisk til kontinentet. I løpet av et halvt år regner NSB Gods med transport av fisk direkte fra Narvik til Paris og Verona. Det ligger store miljøgevinster i å frakte fisken til Europa med jernbane, men så er det sånn at Narvik ligger i Nord-Norge og ikke på det sentrale østlandsområdet, hvor det bor mange mennesker. Derfor får ikke tilførselsårene til Narvik fra Lofoten og Vesterålen, hvor fisken fanges, prioritet. En halvferdig fastlandsforbindelse til Lofoten – Lofast – er skjøvet ut i mørket i forslaget til Nasjonal transportplan, og nødvendig rassikring på E6 inn mot byen er heller ikke prioritert. Her har vi et godt eksempel på at samferdselspolitikk og næringspolitikk er to sider av samme sak. Næringslivets behov for god infrastruktur har i dag trolig for liten vekt i de kost-nyttemodellene som benyttes for å prioritere samferdselsprosjekt. Innspart reisetid for personer gis relativt høy verdi i kost-nytteanalysene, mens tidsverdien for gods er satt lik null. Kristelig Folkeparti ønsker å se nærmere på innholdet i de kost-nytteanalysene som benyttes innenfor samferdselssektoren. Under behandlingen av Nasjonal transportplan vil vi fokusere mer på overordnede regional- og distriktspolitiske hensyn. Vi er overbevist om at robuste bo- og arbeidsmarkedsregioner i distriktene vil utløse et stort verdiskapningspotensial.