trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Jeg tar imot invitasjonen til dialog fra flere partier – og nå sist Fremskrittspartiet – om dette veldig viktige spørsmålet. Jeg kan forsikre om at statsråden allerede er veldig godt i gang med akkurat det arbeidet. Skal vi få til brede forlik, er det viktig at heller ikke opposisjonen er dogmatisk i forhold til ideologi, i forhold til f.eks. private, offentlige eller ideelle institusjoner. Grunnen til at jeg ba om ordet, var egentlig bare en liten refleksjon fra «denne» Stokkan-Grande. Det var et interessant signal som kom fra Høyre og Olemic Thommessen, som jeg bare vil kommentere som en oppsummering i den prosessen som vi nå er inne i. Jeg synes i og for seg at det er et sympatisk trekk at man ikke er låst til hva man har gjort tidligere, når man innrømmer at man har gjort feil. Det som Thommessen avsluttet sitt innlegg med, er verdt å kommentere. Han sier at han mener at det trengs mer forskning og flere undersøkelser enn det regjeringen har lagt opp til. Ja, det står i sterk kontrast til den piskingen som Høyre har forsøkt seg på tidligere, nærmest et forsøk på latterliggjøring av at man faktisk har satt ned en rekke utvalg, en rekke utredningsarbeider, for faktisk å få til en vellykket reform som vil stå seg over lang tid. Derfor håper jeg det blir slutt på den type forenkling fra Høyre i framtiden, og at vi tar de nødvendige prosessene, går den nødvendige løypa, for å sikre at vi får til den beste løsningen for våre barn, i en politikk som vil stå seg i de nærmeste 30–40–50 årene.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Nei, det er ikke rimelig, og det er heller ikke riktig. Frelsesarmeen og andre humanitære organisasjoner må ikke betale moms av penger som er samlet inn, så folk kan fortsatt trygt gi penger både i den sorte gryte og andre steder, i forvissning om at det ikke forsvinner noen penger til staten i moms. Men skal Frelsesarmeen kjøpe seg en kopp kaffe, eller kaffepulver, som de skal dele ut, må de betale moms – som alle andre må gjøre når de er i butikken. Over hele landet har vi sett en fantastisk oppblomstring i frivillig sektor de siste årene. Vi gir i 2012 over 600 mill. kr i momskompensasjon. Det er den største satsingen noensinne. I tillegg er vi i gang med et stort forenklingsarbeid, og her er det en tett dialog med frivillig sektor.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Det er et viktig spørsmål som stilles der, for orkestrene skal selv ha muligheten til å bestemme sitt repertoar. Men samtidig er det slik at staten overfører bortimot ½ mrd. kr til orkestrene, og det må være rimelig å forvente at det også spilles norsk musikk, både gammel norsk musikk og ny norsk musikk. Dette har først og fremst kommet som en forventning fra Norsk Komponistforening, som har hatt en undersøkelse som viser at det spilles i dag veldig lite norsk musikk – for lite, i hvert fall etter deres syn. Etter det er det, som en følge av både den merknaden som vi har i Stortinget i dag, og en dialog med statsråd, og Norsk Komponistforening og mellom orkestrene, nå en lang rekke orkestre som har et arbeid i gang med tanke på hvordan man kan spille mer norsk musikk. Et tiltak kan f.eks. være at man stimulerer til at flere komponister får vist fram sin nyskrevne musikk, og at vi på den måten får fram flere norske komponister for framtiden.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Det grepet som gjøres i budsjettet nå, er det første steget i retning av å nå de målsettingene som vi har i Soria Moria-erklæringen. Det er et håndslag til frivillig sektor, for at de skal få muligheten til få en stadig bedre økonomi, slik at vi får sett et stadig sterkere engasjement. Så har vi i tillegg fått gladnyheter den siste tiden fra Norsk Tipping. Vi ser at det som man antok kunne bli noe mindre penger, ser ut til å bli et større overskudd, fordi folk spiller som aldri før på grunn av at førstepremien ikke går inn. Der har vi også muligheten til å bidra, gjennom det engasjementet vi ser rundt tipping. Jeg tror sannelig jeg må levere inn en tippekupong selv!
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-15:
Det var et par hilsener til representanten Hofstad Helleland og Høyre fra Stokkan-Grande som jeg gjerne ville kommentere. Det første dreier seg om dette med nedbygging av institusjoner til fordel for oppbygging av fosterhjemsplassering. Det er riktig at det er noe som ble satt på beddingen av Bondevik II-regjeringen. Spørsmålet er jo hvilken forskning man senere har sett på dette området, og hvilke signaler man har mottatt. Vi snakker tross alt om seks år, det er en god stund. Vi synes det er foruroligende om man bygger ned institusjonstilbudet for fort, rett og slett fordi vi er bekymret for om man da vil miste viktig ekspertise og et viktig redskap for å få til den skreddersømmen som er nødvendig når det gjelder fosterhjem. Vi tror ikke at det er noe fasitsvar på spørsmålet om det må være enten fosterhjem eller institusjon – det kommer til å være behov for begge deler. Når det gjelder det balansepunktet, mener vi kanskje at det kjøres litt fort i svingene akkurat nå. Representanten Stokkan-Grande undret seg litt over at vi maser på endring av en reform som Bondevik II-regjeringen satte i gang. Jeg har sagt det tidligere fra denne talerstolen, og jeg sier det gjerne igjen: Vi har ingen prestisje i å skulle tviholde på denne reformen. Vi mente den var riktig da den ble satt i gang. Det var en bred debatt i Stortinget, og det var bred enighet om den. Men hvis seks års praksis og vanskeligheter viser oss at dette ikke var riktig, er det altså barnas beste som teller, ikke prestisje i forhold til den ene eller andre utforming av en reform. Vi vil være åpne for å gjøre endringer i denne, og vi har klart signalisert at vi kanskje ønsker en annen modell – eller iallfall en forskyvning over mot noe som vil basere seg på sterkere kommunale løsninger. Det vi ser, er at regjeringen i de seks årene som har gått, tvert imot har tviholdt på denne reformen. Man legger den til grunn og har veldig liten vilje til å myke opp i den. Blant annet ser vi at de pilotprosjektene vi hadde med hensyn til det kommunale engasjementet, rett og slett er blitt fjernet, og stimulansen som er blitt satt inn overfor kommuner som ønsker et samarbeid, som ønsker et større ansvar, har heller ikke vært til stede. Så la oss da enes om at det er barnas beste som skal telle. Vi skal ikke ha noen prestisje når det gjelder verken modell eller løsning, men vi må ha en god dokumentasjon og en mye bredere forskningsmessig tilnærming enn det vi mener regjeringen legger opp til.
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-15:
For det første tror jeg et 30–40 års perspektiv sikkert er i overkant av hva vi kan forvente av det vi nå skal komme frem til. All erfaring forteller oss at verden forandrer seg fortere enn som så. Høyre har ved flere anledninger etterlyst en bredere anlagt forskning når det gjelder barnevern. Det dreier seg ikke bare om hva man setter i gang, men det dreier seg også om hvem man lytter til. Vi har påpekt ved noen anledninger – og nå er jeg litt tilbake i tid – at vi mener at i hvert fall den forskning som gjøres tilgjengelig for oss fra departementet, er for smalt anlagt og hentet fra noen gitte miljøer. Så må jeg også få lov til å minne representanten Stokkan-Grande om at vi altså snakker om seks års regjeringstid hvor det har vært betydelige problemer. Jeg krediterer gjerne regjeringen for at det i hvert fall i det siste året har skjedd positive utviklingstrekk, men altså etter seks års arbeid ser vi fortsatt et barnevern som sliter på sentrale områder og på veldig kritiske punkter. Da synes jeg nok ikke at man som posisjon skal undres over at opposisjonen viser en smule utålmodighet. Det er klart at det er et problem hvis man setter i gang stortingsmeldinger og store utredningsarbeider med et tidsperspektiv som drar langt frem i tid. Det er en måte å skyve problemene foran seg på. Så er det selvfølgelig også nødvendig å gjøre det. Men vi mener altså at regjeringen må tåle et betydelig uttrykk for utålmodighet her, og at man er nødt til å ta tak i problemstillinger underveis – kanskje på en mer offensiv måte enn det som gjøres. De siste dagenes pressedekning av f.eks. overgrepsproblematikken, som har vært oppe her, er ikke noe man kan sitte med hendene i fanget og vente på å ta tak i. Til det er det rett og slett et for dramatisk bakteppe om hva dette handler om. Så ja, vi imøteser stortingsmeldinger og utredninger, og vi skal forholde oss til det når det kommer. Men vi vil nok fortsatt også presse på i forhold til nødvendigheten av også å ta opp enkelte spørsmål underveis.
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-15:
Representanten Stokkan-Grande trakk opp, syntes jeg, et interessant innlegg – i en god sosialdemokratisk tradisjon. Det var det brede samfunnsbildet, det var kulturens betydning for samfunnets alle kvaliteter. Mye av det er vi sikkert enige om når det kommer til stykket. Men i den tradisjonen har jo sosialdemokratiet, eller Arbeiderpartiet, også tradisjon for å ønske å legge egne, skal vi si, verdier og styringsmekanismer inn i dette, for å bygge det samfunnet man ønsker seg. I innstillingen til budsjettet er det en merknad som viser at man ønsker mer norsk musikk i musikkinstitusjonene – i de store orkestrene. Det bringer meg inn på dette med en armlengdes avstand. Hvor går grensen mellom styring og hva som må komme nedenfra, og det som ligger i institusjonene selv? Er det virkelig slik at representanten Stokkan-Grande tenker at man skal kunne instruere de store musikkinstitusjonene med hensyn til mer bruk av norsk musikk?
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-15:
Jeg er ikke helt sikker på om jeg skjønner spørsmålet fullt ut, men la meg forsøke å svare. Høyres utgangspunkt er at vi ønsker et fritt kulturliv, som ikke styres av staten gjennom gitte hensyn eller målsettinger. Vi mener f.eks. det ville være feil hvis man skulle pålegge institusjonsteatrene å ha innvandrere på scenen – som var et tema for et par år siden. Men det står ikke i et motsetningsforhold til at vi ønsker et bredt anlagt kulturliv. Vi støtter jo de ordningene som faktisk gir mulighet for lavere billettpriser i institusjonene. Vi støtter jo hele den bredden av tilnærming som gir rom for et levende kulturliv for – jeg hadde nær sagt – de mange. Slik sett opplever jeg ikke det som instrumentalisme i den forstand, jeg opplever det mer som en kulturpolitikk rettet inn mot bredde.
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-15:
Ja, vi ønsker en bred og mangfoldig presse. Hvis man ser på den samlede mediestøtten, altså ikke bare på produksjonstilskuddet, men momsen og det hele, er det svært betydelige beløp vi snakker om. Høyres kutt på 100 mill. kr tror jeg ikke vil bety så forferdelig mye i det bildet. Problemet med produksjonsstøtten og den type midler er at det er vanskelig å finne målrettede kriterier som fungerer på en god måte. Det er vanskelig å få produksjonsstøtten til å fungere slik den var tenkt. Da den i sin tid ble innført, var det to aviser i nesten hver en liten by i hele Norge og i hver en bygd og grend. I dag er det altså sju utgiversteder i Norge som har to aviser. Det viser at produksjonsstøttesystemet ikke har greid å demme opp mot dette slik vi ønsket. Det er også betenkeligheter ideologisk sett, knyttet til sammenhengen mellom stat og ytringsfrihet, som vi begrunner vårt standpunkt med.
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-15:
Jeg synes representanten Knutson Barstad hadde et veldig interessant innlegg, i særdeleshet når det gjelder film. Der er det meget jeg kan si meg enig i. Jeg er glad for at Knutson Barstad vil jobbe for sterkere filmregioner. Det dreier seg noe om penger, men det dreier seg også om formaliteter. Det er i dag slik at det ligger restriksjoner på de regionale filmfondene i forhold til deres mulighet til å produsere spillefilm, i den forstand at de ikke kan bruke penger fra staten til slik produksjon, uten det de eventuelt får på prosjektbasis gjennom Filmfondet. Det er en skikkelig propp i forhold til den regionale filmproduksjonen rundt omkring, ikke minst i Knutson Barstads hjemby, Bergen. Det gjelder også i FilmCamp i Målselv, og det gjelder i Stavanger og andre steder. Er dette noe Knutson Barstad mener man bør se på?
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-15:
I likhet med representanten fra Fremskrittspartiet ser jeg på Senterpartiet som et parti som er opptatt av lokalkultur – kulturminner, kulturvern, folkekultur – hele det feltet som jeg nok kanskje i Kulturløft-sammenheng synes har kommet litt dårlig ut samlet sett. Det har vært enorme økninger i kulturbudsjettet, og sånn sett synes jeg kanskje det har dryppet litt lite på det feltet. Én bit av det er arkivområdet. I år er det en oppjustering på arkiv. Det går til sentrale, store aktører i det området, og så går det til Arbeiderbevegelsens arkiv, mens rundt om i landet på museer og andre steder, i kommuner og overalt, står det massevis av små, private arkiver, og de levnes få muligheter ut fra regjeringens utgangspunkt. Landslaget for lokal- og privatarkiv får konsekvent ikke økt sine midler, og vår kollektive hukommelse på papir lokalt er i ferd med å smuldre bort.
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-15:
La meg innledningsvis si at jeg kan invitere statsråden til mye moro når det gjelder arkiv, og jeg ser frem til meldingen og debatten om den. Arkiv er gøy! Jeg har lyst til å snakke om noe som ikke er fullt så gøy, og det dreier seg om den kulturpolitiske verktøykassen som har noen redskaper som vi trenger, og ett av dem er momsspørsmålet. Det dreier seg om avgifter – moms som virkemiddel. Vi har hatt en del diskusjoner om det. Meldingen fra Finansdepartementet er dessverre ganske klar, og den er at det ikke ligger an til noe momsfritak eller – hva skal jeg si – varierende momssatser på digitale medier. Det kommer til å utfordre momsen, eller avgiften, som virkemiddel totalt sett fordi det også utfordrer de områdene som i dag har positive momsløsninger. Det er noe vi ser med stor bekymring på. Hvordan ser statsråden på akkurat dette spørsmålet?
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-15:
Gunstige momsløsninger – det er jo flere typer av det – er i dag det eneste gode virkemiddelet vi har av, skal vi si, generell karakter. Alle de andre dreier seg om tilskuddsordninger og mer målrettede typer bistand. Jeg er enig i at momsen har vært veldig viktig for dagspressen. Den har også vært viktig for bokbransjen. Problemet ved overgangen til digital plattform blir at de digitale uttrykkene da kommer i et vanskelig konkurranseforhold til de – skal vi kalle de – analoge, de på papir. Det gjør jo at hele dette systemet utfordres på en veldig krevende måte. Man kunne også tenke seg at man gikk inn i den digitale sektor som man gjorde det i den analoge i sin tid, at man forsøkte å bygge opp sektorer, områder – avgrensbare områder – hvor man også i fremtiden vil kunne bruke momsen som virkemiddel. Det interesserer meg om Kulturdepartementet sysler med tanker om det, om man vil spille det videre til Finansdepartementet.
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-15:
Vel vitende om at de temaene jeg skal ta opp nå, egentlig ligger til andre departementer, og at det sånn sett ikke forventes at statsråden skal svare, har jeg likevel tenkt å ta opp noen spørsmål. I – skal vi si – serien av budsjettdebatter vi nå har hatt de siste par ukene, har jeg deltatt i mange. Det har jeg gjort fordi veldig sentrale kulturpolitiske områder faktisk ligger til andre departementer. Jeg savner – og her kommer kulturstatsråden inn i bildet – et sterkere engasjement eller i alle fall en sterkere synliggjøring av kulturområdets rolle i en del av disse områdene jeg nå skal nevne. For det første ligger språkpolitikken veldig tett knyttet opp til Utdanningsdepartementet gjennom skolen. Vi kan konstatere i år at Utdanningsdirektoratet viser en systematisk utelatelse av skandinaviskundervisningen i skolene – ikke bra. Vi ser også at Forskningsdepartementet i forhold til høyere utdanning er en skikkelig propp når det gjelder høyere filmutdanning. Filmskolen på Lillehammer sliter med utstyr, og de sliter med en budsjettmodell som gjør det mulig å få til en god undervisning. Vi har tidligere så vidt vært innom Finansdepartementet, som styrer momsen og momsregimene, som også er utrolig viktige for utviklingen på kulturområdet. Vi har på kulturminnevernområdet Forsknings- og utdanningsdepartementet, som håndterer stipendene for de små håndverksfagene. Og vi har Samferdselsdepartementet, som håndterer regimene for kabel, som jo er helt avgjørende for utviklingen av innhold på nett. Jeg nevner disse tingene i sammenheng – jeg har tatt opp alle disse tingene i tidligere budsjettdebatter. Men jeg synes det er viktig å trekke frem at vi som komité i Stortinget, men også departementet og kulturministeren, har et særlig ansvar for å legge press på resten av regjeringsapparatet. Representanten Knutsen sa tidligere at regjeringen har satt kultur øverst på dagsordenen. Ja, kanskje har den det når det gjelder Kulturdepartementet, men jammen er det grunn til å reise spørsmål om så er tilfellet hvis man ser på regjeringen som helhet. Når det gjelder debatten for øvrig i dag, har det vært spørsmål om kommunene i Østfold. Generelt vil jeg vel si at hvis man leser statistikken for kultursatsing i Høyre-styrte kommuner, er den veldig bra – den er faktisk best i landet, og jeg tror at når det gjelder å måtte kutte i årets budsjett, er nok også Høyre-styrte kommuner i godt selskap med de rød-grønne.
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-12-15:
I denne saken har jeg stor forståelse for regjeringens tilnærming og deres ønske om å ivareta det mangfoldet vi ser på korområdet. Høyre ønsker jo også på dette området vekst i det frie feltet. Vi ønsker veksten nedenfra, og vi ønsker å støtte opp under de initiativene som kommer fra korfeltet selv. Det er godt i tråd med det vi også har signalisert i merknader til budsjettet. Så, når det er sagt: Statsråden påpekte jo at det finnes et profesjonelt kor, nemlig i Operaen. I tillegg mener Høyre at det ville være spennende også å jobbe frem et profesjonelt kor i, skal vi si, den klassiske sjanger knyttet til Filharmonien og NRK – ikke som noe kortsiktig mål, men i litt lengre perspektiv. Er det noe regjeringen kunne tenke seg se nærmere på?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2011-12-15:
La meg først si at jeg ikke skjønner det representanten Gjul sa om at vi skulle rasere idretten, uten å begrunne det mer. Jeg anser det for å være en grunnløs påstand, en påstand som ikke er dokumentert, så jeg skal ikke bruke tid på å tilbakevise det. Når det gjelder NRK, kommer vi til å ha ganske klare og sterke meninger om NRK, rett og slett fordi NRK er finansiert på den måten de er. Alle som har en tv – uansett hva en skal bruke tv-en til – er tvunget til å betale lisens. Dermed synes jeg det er riktig at man reiser en debatt også om NRK. Når det er såpass mange som engasjerer seg når program forsvinner fra NRK, synes vi faktisk det er vår plikt, som ombudsmenn i denne sal, å reise den problemstillingen som representanten Ib Thomsen gjorde på en så utmerket måte – og tok vare på alle de små barna i samfunnet. Så en stor takk til Ib Thomsen!
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2011-12-15:
Det som er det mest interessante med det spørsmålet, er hvorfor noen tilbud skal være subsidiert av staten, mens andre tilbud ikke skal være det. Det er det grunnleggende spørsmålet. Når man har subsidierte billetter innenfor opera, innenfor teater osv., kan man også stille seg det spørsmålet: Hvorfor er det slik at andre kulturtilbud må finansieres av den enkelte bruker i sin helhet – det være seg konserter med Bruce Springsteen, med Metallica, osv., osv., det være seg om du går på idrettsarrangement? Da må altså forbrukeren betale hele billetten selv. Vi synes ikke det er urimelig at forbrukerne av disse tjenestene betaler en høyere andel for det de ønsker å oppleve, enn akkurat det representanten Knutson Barstad ønsker å framheve.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2011-12-15:
Det er helt riktig at vi i størst mulig grad ikke ønsker å legge begrensninger, for verken frivillige organisasjoner eller private bedrifter. Men i det svaret ligger det også at vi må se på disse organisasjonene og de private bedriftene når det gjelder de rammebetingelsene som det offentlige stiller til rådighet. Det er på mange måter det som er bakgrunnen for at vi legger føringer for ulike meninger og for så vidt også for ulike reguleringer. En privat bedrift eller en organisasjon som er organisert på ulike måter, har også noen klare føringer fra det offentlige.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2011-12-15:
Jeg skal berøre et område som representanten Gina Knutson Barstad ikke berørte i sitt innlegg, nemlig barn og unge. Knutson Barstad brukte hele sitt innlegg på elitekulturen – det er også en av budsjettvinnerne – mens barn og unge altså ikke ble nevnt med ett ord. SV har hatt – eller har prøvd å skape seg – en profil av at man tar barn og unge på alvor, at man ønsker å gjøre en innsats for dem. Under denne regjeringen har antallet fattige økt dramatisk i Norge, også barn som opplever konsekvensen av det, og barnetrygden vil ikke SV gjøre noe med, osv., osv. Da er spørsmålet: Hvorfor vil ikke SV fremme noen egne forslag i Stortinget for å rette opp den skjevfordelingen som er i samfunnet? Og hvorfor vil ikke SV støtte noen av opposisjonens forslag som ivaretar barn og unge?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2011-12-15:
Jeg er glad for at statsråden fikk gå på rød løper – og oppfylt sitt største ønske – under fremleggelsen av budsjettet. Noen som ikke går på rød løper, er de frivillige lag og organisasjoner. En av de store utfordringene og det som vi har brukt mye tid på i forbindelse med behandlingen av dette budsjettet, er nettopp momskompensasjonen og den manglende oppfølgingen fra regjeringen ut fra de lovnadene som man kom med i 2009. Det var slik at det skulle være full momskompensasjon innen 2014. Jeg vet at det er et år igjen, men allikevel vil jeg på vegne av Fremskrittspartiet og de frivillige organisasjonene spørre: Vil det være full momskompensasjon innen 2014? Hvis statsråden viser til neste års statsbudsjett, tolker jeg det som et nei.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2011-12-15:
Jeg er glad for at representanten Gjul holdt innlegg om Fremskrittspartiets idrettspolitikk, for da får jeg anledning til å gi det sanne og rette svar. Med Fremskrittspartiets idrettspolitikk ville vi ha endret tippenøkkelen – helt i tråd med Arbeiderpartiets landsmøte. Det ville ha medført at norsk idrett hadde fått 600 mill. kr mer per år. Så ønsker vi at utenlandske spillselskaper skal få lov til å etablere seg i Norge, med en lisensordning, der en prosentandel av omsetningen går til idrettsformål, på samme måte som Norsk Tipping. En del avsettes for å bekjempe spillavhengighet, og man kan legge helt klare politiske føringer for hvordan slike selskaper skal opptre i markedet. At det blir mindre penger til idretten, er altså totalt umulig å skjønne – da må man være tilhenger av det Arbeiderpartiet er, nemlig statlig monopol. Det gjelder også NRK. Det er jo litt morsomt å se at den ene arbeiderpartirepresentanten etter den andre toger opp på Stortingets talerstol for å forsvare ARK – rettelse: NRK. Det er det sikkert mange gode grunner til. Vi har ikke sagt at NRK skal inn i det kommersielle reklamemarkedet. Det er det ikke rom for, men vi har på ulike måter utfordret til å tenke nytt når det gjelder forholdet rundt NRK. Vi synes det er konkurransevridende at én medieaktør skal få direkte finansiering etter vedtak som blir gjort her i Stortinget, mens de andre må ut og slite i et kommersielt marked. Undertegnede har i alle fall fått med seg at andre i komiteen ikke har fått med seg det budskapet – det får jeg bare registrere. Så er det sånn at det er reklame på NRK, men NRK kaller denne reklamen for sponsing. Man er ute i akkurat det samme markedet der TV 2 og andre aktører henter sine inntekter. Én måte man kunne gjort dette på, er å la det som betales inn i lisens, gå inn på et fond, og så bruke av det fondet til å dele ut midler til aktører som ønsker å lage ulike produksjoner. Der kan man sette krav til hvilke typer produksjoner man skal ha. Da kan man sette av en del til å produsere barne-tv, som en del er opptatt av, og andre midler kan brukes til helt andre innslag. Det er fullt mulig. Men det er klart at den luksusen som NRK velter seg i i dag, i form av å få nær 5 mrd. kr, vil de ikke ha i framtiden. Til slutt må jeg også vise til våre merknader, der vi påpeker at NRK legger ut produksjon til eksterne for bare 200 mill. kr årlig. Da vi hadde høring om dette i forbindelse med budsjettet, var det et sterkt ønske fra en samlet bransje om at NRK måtte legge ut mer av sin produksjon til andre selskap – så de kunne være med å produsere og lage godt tv. Men det ønsker man ikke å være med på.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Det viktigste vi kan gjøre for å øke engasjementet for lesing blant unge, er å styrke bibliotekene. Derfor vil jeg bare advare kraftig mot alle dem som vil innføre avgift for å gå dit. Tvert imot styrker vi bibliotekene på flere måter gjennom dette kulturbudsjettet, også gjennom at man bl.a. skal kunne låne tegneserier og spillefilmer der. Derfor har vi også i den stortingsmeldingen som vi la fram for en uke siden, flere tiltak som skal styrke bibliotekene som en inkluderende arena. Mange biblioteker har gjort en svært viktig innsats for å få spesielt unge gutter til å lese mer. Det skal vi fortsette med i tiden som kommer
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Jeg vil bare rette opp en åpenbar misforståelse, at jeg synes det skal være så gøy å gå på rød løper. Jeg synes det er fantastisk å kunne gå på rød løper opp til Riksarkivet, for det er en del av kultursektoren som har hatt få røde løpere, hvis noen. Jeg regner med at både representanten Korsberg og jeg kommer til å møtes på den røde løperen til frivillig sektor i forbindelse med den største organisasjonens, nemlig Norges Idrettsforbunds idrettsgalla rett over jul. Det bare understreker at det er en veldig viktig del av frivillig sektor. Vi har et mål om å styrke momskompensasjonsordningen med 1 mrd. kr innen 2014. Til nå har vi økt den med 260 pst. Det er en formidabel økning. Men målet om at dette skal opp med 1 mrd. kr innen 2014, står fast.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Vi bruker i dag ca. 1,8 mrd. kr i støtte til norsk presse gjennom momsfritaket, men også gjennom produksjonstilskuddet. Jeg mener at vi i tiden som kommer, må opprettholde det høye nivået når det gjelder støtte til ytringsfrihet og til at man skal ha et mangfold av norske aviser. Men om det er momsfritak som er det riktige virkemiddelet, er jeg usikker på. Det kan også være andre virkemidler som er mer hensiktsmessige. Det er ingen tvil om at momsfritak har spilt en veldig viktig rolle både i forhold til bokbransjen og i forhold til pressen i Norge, men jeg er ikke sikker på om dette er det riktige virkemiddelet i tiden som kommer.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Det er vel ingen spørsmål som vi mer diskuterer når europeiske kulturministere møtes. Men det handler jo også om momsgrenser. Det ville jo være å lage et stort hull i momssystemet hvis det er slik at f.eks. filmer og musikkfiler som i dag er momsbelagt, blir momsfrie hvis man presenterer det i en avis. Da fungerer det ikke etter hensikten. Men det er også andre skattefradragsmodeller som er interessante. Et mediestøtteutvalg – Slettholm-utvalget – la fram en modell der man skulle premiere antall redaksjonelt ansatte for å få opp kvaliteten på stoffet. Det er også en måte å bruke skattesystemet på. Så det er helt klart at de støtteordningene som vi skal ha når det gjelder norsk presse, ikke bare handler om penger man bevilger over statsbudsjettet, det kan jo også være skattefradrags- og fritaksordninger.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Det er ingen avtale som er brutt. Det står ingenting om hvor mye dette skal økes hvert eneste år, det står ingenting om hvor stor økningen skal være i budsjettet for 2012. Det det derimot står, er: «Regjeringen har besluttet å innføre en ny ordning for momskompensasjon til frivillige organisasjoner. Ordningen trer i kraft 1. januar 2010 og skal trappes opp med en milliard kroner fram til 2014.» Det står ved lag.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Det er jo flere symfoniorkestre som ser på samarbeid med korfeltet. Dette har de gjort på ulike måter. Noen har samarbeidet gjennom allerede etablerte kor, mens andre har bygget opp sin egen korsatsing. Så det har vært valgt ulike modeller i ulike regioner, og jeg tror vi skal være forsiktige med å si at det er én modell som passer over hele Norge. Man har valgt én modell i Trondheim og en annen modell på Østlandet. Så her tror jeg vi må ha mange ulike modeller for å få flere stemmer fram.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
I den grad jeg ønsker å sette meg konkrete mål på dette feltet, ønsker jeg å gjøre det i dialog med Kristelig Folkeparti. Men jeg vil jo ikke komme med et konkret tall over bordet nå – det vil jeg se nærmere på. Men jeg var i går og besøkte Kilden i Kristiansand. Der er jo Opera Sør. De har nettopp satt i gang et fantastisk samarbeid med et kor som heter Sølvstrupene. Det er bare folk over 60 år som får lov til å synge i dette koret – og her sammen med profesjonelle i Opera Sør. Det er jo nettopp sånne initiativ, som handler om samarbeid mellom amatører og profesjonelle, som ikke synes i de tallene Håbrekke legger fram her for salen, men som vi ønsker å styrke i årene som kommer. Som en del av publikumsutviklingen i alle kulturinstitusjoner er jo nettopp samarbeidet med kor noe av det vesentligste for å rekruttere et nytt publikum.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Det er først og fremst kvalitet. Jeg tror vi utvikler en størst mulig grad av mangfold, og også kvalitet, gjennom å satse på de korene vi i dag har. Solistkoret, som i stor grad består av solister, er meget gode sangere. Så jeg tenker at det også handler om å utvikle de gode miljøene vi allerede har, og bygge videre på dem. Jeg er overbevist om at det også er det beste, ut fra kvalitetskriterier.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Jeg tenkte jeg skulle nytte høvet til bare å svare representanten Håbrekke når det gjelder kor- og vokalmusikk. Jeg er veldig glad for at Kristelig Folkeparti går så inn for å støtte kor- og vokalensembler. Det er veldig bra. Jeg tror også at flere av opposisjonspartiene gjør det, men det foresvever meg at kanskje særlig Høyre er litt mer på de rød-grønne partienes banehalvdel når det gjelder tanker om hvordan man skal gjøre dette. Jeg må igjen minne om at det var de rød-grønne partiene som virkelig satte kor- og vokalmusikk på dagsordenen. Det skjedde veldig lite da vi hadde en kulturminister fra Kristelig Folkeparti – bare for å ha sagt det. Så sier representanten Håbrekke at han gjerne vil ha begge deler. Det er et inderlig og godt ønske. Men nå er det nå engang sånn at man må prioritere når man sitter med ansvaret. Det vi har gjort, er for det første å sette kor- og vokalmusikk på den kulturpolitiske dagsordenen, vi løfter ensemblestøtten, vi setter i gang en profesjonaliseringsordning, og vi løfter altså budsjettene til fem kor i fire ulike regioner. Representanten Håbrekke snakker om at han vil ha ett elitekor, et stort kor, et institusjonalisert kor. Helt uavhengig av en prioriteringsdebatt – skal vi velge det ene eller det andre, som man jo må gjøre – må vi stille spørsmål: Skal alt institusjonaliseres? Får vi det vi ønsker, ved å ta en kulturtradisjon, som kanskje har en annen historie, og institusjonalisere den veldig sterkt? Jeg tror at vi med en sånn løsning verken får det sjangermangfoldet som vi ønsker innenfor vokalmusikken, eller mangfoldet når det gjelder størrelsen på disse ensemblene. Jeg tenker at hvis vi skal løfte den europeiske vokale kunstmusikken, kan vi kanskje knytte noen ressurser til symfoniorkestrene og få fram orkestre som er knyttet opp mot dem. Symfoniorkestrene får veldig mye penger, og det er ikke sikkert at de trenger så veldig mye mer for å kunne gjøre noe på vokalfeltet. Det er kanskje mine tanker rundt dette. Men først og fremst: Den vokale grunnforskninga, sjangermangfoldet og spredninga av ressursene, slik at vi får profesjonelle miljøer og gode miljøer i alle landsdeler.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Jeg skal ikke bruke lang tid, jeg har sagt ganske mye i denne saka allerede, bare komme med en veldig kort merknad til representanten Håbrekke og det han sa om Norsk kulturråds rapport. Den rapporten var ikke noen utfyllende utgreiing av hva pofesjonalisering er, eller noen grundig evaluering av hvordan det går an å profesjonalisere korfeltet, det var en påpekning av mulige retninger ut fra en kort evaluering Kulturrådet gjorde. I etterkant kan man vel si at Kulturrådet burde hatt lengre tid på den rapporten og den evalueringen for at det skulle bli så grundig som det kanskje i utgangspunktet lå i Stortingets bestilling eller ønske når det gjaldt en profesjonaliseringsutredning. Så har jeg lyst til å si til representanten Håbrekke at spørsmålet om hva som er et profesjonelt ensemble, ikke er knyttet til graden av institusjonalisering. Noen av våre aller fremste profesjonelle musikere er faktisk ikke ansatt noe sted. Heile det norske jazzfeltet f.eks., som gjør det veldig skarpt internasjonalt, og folkemusikken er jo en del av musikklivet som fungerer mer som frie ensembler eller frie utøvere. Vår oppgave i Stortinget er å gi dem som befinner seg i et slags mellomsjikt, en bedre økonomisk forutsetning for å kunne fungere profesjonelt. Det var de tankene Stortinget i utgangspunktet hadde da man snakket om å profesjonalisere korfeltet. Det er ikke slik at man må være 100 pst. ansatt i fast stilling for å være profesjonell. Profesjonalitet har først og fremst med kvalitet å gjøre. Det er det profesjonaliteten skal måles på. Så er det mange veier til det, men et økonomisk fundament som kan bevilges som en ramme, en god ramme, gir ulike vokalensembler og kor en mulighet til å løfte sin kvalitet, den kunstneriske kvaliteten. Det er på den kunstneriske kvaliteten vi skal måle graden av profesjonalitet. Det er de rød-grønne partienes hovedutgangspunkt, og det er det vi ønsker å jobbe mer for å få til for korfeltet i Norge.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Ikkje overraskande, vil eg tru, tek eg ordet for å seie nokre ord om prosjektet Bok- og Blueshuset på Notodden. Dette er ei sak som har vore omtalt i fleire år, både i Telemark og òg her på huset. Eit bok- og blueshus er meir enn blues. Denne originale kombinasjonen er nemleg eit kultur- og aktivitetshus i brei forstand, eit kulturbygg som den tidlegare industribyen Notodden fortener for i endå større grad å utvikle kultursatsinga. Eit bok- og blueshus blir ikkje reist fordi Notodden treng nye bevis på kor vellykka bluesfestivalen har vore for Notodden sitt omdømme. Nei, dette vil vere prikken over i-en for å framheve den merkevara som Notodden-samfunnet har bygd opp gjennom dei siste 25 åra. Bluesfestivalen har engasjert både nasjonalt og internasjonalt, til stor glede for mange. I tillegg ser me at denne aktiviteten har gjeve byen eit rikt musikkliv og mange orkesteretableringar innan mange sjangrar. På Notodden sit dei ikkje berre og grublar og tenkjer ut nye idear. Nei, dei vil gjere noko med det, dei vil skape ny industri, ikkje berre spennande festivalar med flotte artistar, men nyvinningar i kjølvatnet av festival, der festivalen er sjølve lokomotivet som set hjula i gang. Eg er glad for at ein samrøystes komité har lagt inn ein god budsjettmerknad der dei seier at prosjektet vil bli vurdert innanfor dei reglar som gjeld for statleg investeringstilskot til nasjonale kulturbygg i forhold til løyvingar på seinare års budsjett. Eg registrerer òg at statsråden har uttalt seg positivt om prosjektet. Sjølv om eg aller helst hadde sett at prosjektet hadde fått si startløyving i 2012, er eg glad for at merknaden er så klar i sin intensjon og sine føringar for seinare års budsjett. Eg ser fram til den dagen da ein kanskje får realisert Bok- og Blueshuset. Det vil bli ein viktig arena for den vidare utviklinga av festivaltilbodet, og samtidig danne ein flott basis for eit heilårleg bluestilbod – og ikkje minst ei spennande nyskaping i kultur- og festivalsamanheng. Den store utfordringa i dagens samfunn er ikkje berre å ha noko å leve av, men òg noko å leve for. Mitt håp er at me i seinare års budsjett kan lyfte blikket og seie eit rungande ja til prosjektet på Notodden.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2011-12-15:
Jeg skal i likhet med min gode kollega fra telemarksbenken snakke om Bok- og Blueshuset. Gjennom et engasjement og et blodslit som er bluesen verdig, har man på Notodden klart å bygge opp et av Europas fremste bluesmiljøer. Nå har man lyst til å ta det et steg videre gjennom å bygge et bok- og blueshus og har fått inn et anbud på Bok- og Blueshuset. Man var så heldig med timingen at man fikk inn anbudet i en tid da det var mulig å få et mye billigere anbud – altså mer igjen for pengene – enn det man kanskje ville ha fått hvis man måtte hente inn et anbud på nytt, dvs. at det er et mulighetsrom der nå. Derfor har det vært viktig for Høyre i budsjettet å sette av 1 mill. kr, slik at prosjektet kan skride videre fram. Det har ikke regjeringspartiene gjort. Men jeg kan konstatere at når man leser telemarksavisene, er likevel rød-grønne politikere i Telemark positive. Det er veldig bra. De henviser til at det fra departementet, etter direkte samtaler med kulturministeren, har kommet det som beskrives i telemarksavisene som løfter om at det skal komme penger til Bok- og Blueshuset. Det er selvfølgelig viktig, for hvis man skal klare å beholde det engasjementet som ligger i kommunestyret på Notodden for å bygge et bok- og blueshus, som jo er et kjempeløft for kommunen økonomisk og et løft for Telemark fylkeskommune, forutsetter det at man ser lys i enden av tunnelen, dvs. at det også kan komme noen statlige midler på plass. Den eneste utfordringen her er at det er vanskelig som stortingspolitiker å basere seg på det engelskmennene kaller «hearsay», altså viderebrakte rykter, eller viderebrakte samtaler med departementet. Jeg skulle håpe at kulturministeren i dag, etter den store innsatsen som nå legges ned lokalt på Notodden av en bred partipolitisk allianse, som inkluderer både Høyre og Arbeiderpartiet, og som nå kommer til å bestemme seg for, forhåpentligvis, å fortsette med planene for et bok- og blueshus, kunne være veldig tydelig på at staten ikke lar dem i stikken til neste år eller året etter. Da trenger man altså en litt klarere forpliktelse fra kulturministeren enn det som har kommet til nå. Jeg er veldig positiv til dette prosjektet, og det er et samlet Telemark fylke som står bak det. Staten har jo allerede sagt at bluesfestivalen er et viktig tilskudd til norsk kulturliv, og et bok- og blueshus vil være med på å videreutvikle ikke bare lokalsamfunnet, men hele kulturlivet i Norge, også i årene som kommer.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2011-12-15:
I Kristelig Folkepartis alternative statsbudsjett mer enn firedobler vi bevilgningen til kor. Kristelig Folkeparti vil gi korlivet i Norge et stort løft. Kristelig Folkepartis mål er at 1 pst. av kulturbudsjettet skal gå til kor innen 2014 – det har vi hørt tidligere. Vi har startet denne opptrappingen! Vi gir kor en satsing som gir feltet den statusen det fortjener. Jeg skulle ønske at flere partier i denne sal kunne være med og støtte dette forslaget. Kulturbudsjettet har økt de siste årene. Det er kjempebra, det er positivt. Kor får kun 12–15 mill. kr totalt i regjeringens forslag til budsjett for 2012. I vårt forslag øker vi satsingen med 50 mill. kr. Vi vil etablere et profesjonelt radiokor. Dette har blitt diskutert i snart 20 år, med stadige diskusjoner om hvorvidt et nytt kor vil ta ressursene fra andre kormiljøer. Vi viser til at det er fullt mulig både å etablere et nytt proffkor og å gi regionale miljøer og de beste korene i Oslo full uttelling ut fra deres ønsker og ambisjoner. Andre nordiske land får dette til. Hva kan grunnen da være til at rike Norge ikke får det til? Det handler ikke om økonomi, sier statsråden, men om kvalitet. Så mange barne- og ungdomskor som vi har i dette landet, borger for god kvalitet på korene og god rekruttering til et profesjonelt kor. Ensemblestøtten må økes for korene. Kristelig Folkeparti vil ha en etableringsstøtte for kor, og vi vil ha en støtteordning for kordirigenter. Og her er det flertall, det er bra. Aktivitetsstøtten, som forvaltes av Kulturrådet, må økes. Den sikrer at både bredde og topp kan løftes økonomisk. Når vi gjennomfører et kulturløft, må vi få slutt på den diskusjonen som har foregått, om hvem som skal tape, og hvem som skal vinne, når kormidlene skal fordeles. Korbevegelsen er landets nest største etter idretten. Den har vært avspist med småpenger. Nå er det på tide at kormusikken, kormiljøene, får sin rettmessige plass i det norske kulturlivet og i kulturpolitikken.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-15:
Dette blir en ganske håpløs debatt. Hvordan i alle dager kommer regjeringen fram til sine anslag for skatte- og avgiftsinntekter for et år? Hvordan i alle dager kommer regjeringen fram til sine anslag for sysselsetting på et år? Det er fordi en har antagelser. Jeg vil jo anta at regjeringen ikke bare sitter og viderefører fjorårets skatteinntekter og sier at da må det bli slik i år også. En ser litt på konjunkturer, ser litt på hvordan en tror ting vil skje og gjør noen anslag over hva det vil bety for skatteinntektene. – La meg i hvert fall håpe at det er sånn det skjer. Eller er det sånn som SV-representanten Bård Vegar Solhjell beskriver i sin bok, at alle sitter og tviholder på det de hadde i fjor i frykt for at hvis de gjør en endring, mister de en krone. Derfor blir det ikke gjort noen reformer i denne regjeringen. Det er fra sine egne man skal ha det åpenbart! Jeg synes Solhjell er åpen og ærlig, og det er veldig bra. Å begynne å snakke om dynamiske effekter i Norge er som å begynne å budsjettere som Hellas – da har en ikke mange saklige argumenter på lager.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-12-15:
Bare noen ganske få merknader også fra min side. De fleste problemstillingene ble utdypet i selve finansdebatten, så det er ikke noe behov for å ta noen omkamp om dem. Vi fremmer noen ganske få forslag i denne innstillingen knyttet til Innovasjon Norge med såkornkapital, kapitalinnskudd i CLIMIT, CO2-håndtering og kapitalinnskudd til Norsk kulturminnefond. I tillegg fremmer Høyre sammen med de andre borgerlige partiene et forslag om å se nærmere på dynamiske effekter av skattepolitikken. Jeg kan langt på vei slutte meg til det representanten Ketil Solvik-Olsen sa, fordi vi fikk en veldig spesiell debatt og debattform fra de rød-grønne partiene i finansdebatten, hvor det fra statsministerens side ble hevdet: «Vi er vitne til den dynamiske skattepolitikkens endelige død.» Og fra representanten Knut Storberget: «(…) debatten i dag ettertrykkelig har avlivet påstanden om den dynamiske skattepolitikken.» (…) Dersom de rød-grønne partiene først i den debatten oppdaget at man ikke finner noe faglig grunnlag for å hevde at skattereduksjoner er selvfinansierende, må jeg få lov til å si at man har oppdaget det rimelig sent. Det er ingen i denne sal som noensinne har hevdet at skattereduksjoner er selvfinansierende. Derimot har de borgerlige partiene, i likhet med Finansdepartementet, slått fast at det er dynamiske effekter av skattereduksjoner, særlig når disse påvirker arbeidstilbudet. Det er veldokumentert gjennom evalueringen av skattereformen. Finansdepartementet og regjeringen brukte selv dynamiske effekter da man endret pensjonistbeskatningen for inneværende år, og i svar på spørsmål til Stortinget har også Finansdepartementet beregnet dynamiske effekter av skattereduksjoner. Det er den debatten de borgerlige partiene har invitert til, ikke påstander om at skattereduksjoner skal være selvfinansierende, for det er de selvsagt ikke – men det har ikke den provenyeffekten som Finansdepartementet ofte gir inntrykk av. Det vi har invitert til, er rett og slett at man får et bedre faglig belegg for slike beregninger. SSB har gjort et godt faglig arbeid, men vi ønsker å ha et bredere sammensatt utvalg og få presentert en sak for Stortinget. Jeg vil med dette ta opp de forslag som Høyre har enten alene eller sammen med andre.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-12-15:
Bare noen få merknader til noen påstander som er fremsatt i løpet av debatten. Først til representanten Inga Marte Thorkildsen: Høyre er opptatt av å ha en sterk og effektiv skatteetat for å bekjempe skattesnyteri. Når noen sniker seg unna å betale skatt, må andre betale mer skatt. Når Høyre har redusert noe på bevilgningen til skatteetaten, har det sin bakgrunn i at vi foreslår å fjerne arveavgiften. Da bygger vi på tall fra Finansdepartementet om hvor mye byråkrati man kan redusere ved å fjerne hele arveavgiften, slik at dette forslaget går ikke ut over noe når det gjelder bekjempelsen av skattesnyteri. Vi er også sterk tilhenger av å ha et sterkt finanstilsyn. Derfor foreslår Høyre å styrke Finanstilsynet. Så må jeg bare beklage overfor representanten Bekkevold at jeg brukte begrepet «borgerlige partier» på de tre partiene pluss et parti som står bak forslaget. Jeg er sterk tilhenger av mangfold. Så la oss da inkludere både ikke-sosialistiske, borgerlige, og kristelig-demokratiske sentrumspartier som står bak dette forslaget. Så til Lundteigen, som startet med å si at det var synd at «høyrepartiene» eller «de borgerlige partiene» – jeg vet ikke hvilket begrep han brukte – ikke var opptatt av dynamiske effekter for deltidsansatte eller folk med lave inntekter. Det er akkurat det Høyre er opptatt av. I forslaget til statsbudsjett foreslår ikke Høyre skattereduksjoner for dem med høye lønnsinntekter. Hele Høyres forslag på inntektssiden er knyttet til lave og vanlige lønnsinntekter. Høyres største skattelettelse handler om å øke minstefradraget og øke prosentsatsen i minstefradraget, som nettopp knytter seg til å stimulere folk til å gå fra trygd til arbeid, fra halvtid til heltid, og at de med lave inntekter skal kunne jobbe mer. Det er poenget. Jeg er derfor glad for at Lundteigen åpenbart er enig med partier på ikke-sosialistisk, borgerlig, side i denne saken, og representanten Lundteigen er også åpenbart enig når det gjelder det siste han tok opp om BSU, som er en viktig sak, og som kommer til å bli en enda viktigere sak nå som kravene til egenkapital øker. Derfor inviterer jeg Lundteigen til å bli med i en debatt om det representantforslaget som er fremmet fra fire partier her i Stortinget, som ligger til behandling i finanskomiteen, og som kommer opp på nyåret. Da vil det være muligheter for et samlet storting å diskutere saken og legge føringer på kommende budsjetter.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-12-15:
I den grad Høyre aper etter noen, så aper Høyre etter regjeringen, etter Finansdepartementet, fordi Finansdepartementet har opplyst til Høyres stortingsgruppe at bl.a. en økning av innslagspunktet for toppskatt gir en dynamisk effekt for 2012. Da regjeringen selv la fram budsjettet for 2011, inkluderte man en dynamisk effekt ved å endre pensjonistskatten. – Så Høyre følger opp det som Finansdepartementet foreslår. Det som er problemet, og som har vært problemet i Europa, er ikke at man har lagt inn for store effekter av dynamisk skattepolitikk, men at man – i en del land – har hatt et så råttent skattesystem at mange ikke har betalt skatt. Det har vært problemet i en del land, bl.a. i Hellas.