Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Jeg synes saksordføreren på en glimrende måte redegjorde for sakens innhold, men jeg har likevel lyst å komme med noen få betraktninger rundt det. Hele hovedformålet med den saken som er lagt frem, og som behandles her i dag, har to klare innretninger: For det første er det for å stimulere stønadsmottakerne til på en raskere og mer effektiv måte å komme i arbeid. Det andre er å forenkle regelverket og gjøre bestemmelsene mer forståelige og lettere tilgjengelige for dem som skal bruke dem. Det mener jeg er to gode hensyn som man bør ivareta i lovgivning. Jeg er glad for at det er bred støtte til de aller fleste av de forslagene som er lagt frem her i dag, for hele målet jo være at folk som er i en situasjon utenfor arbeidsmarkedet, som har et forsørgeransvar, og som er alene om det forsørgeransvaret, på en raskest mulig måte kan få oppleve noe av den største friheten vi mennesker kan oppnå, nemlig friheten ved å være selvforsørget med egen arbeidsinntekt. Jeg ønsker å legge til rette for en politikk som gjør det enklere og bedre å komme inn i arbeidslivet og oppleve den friheten. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen mener det er et av de viktigste grepene man kan ta for å forhindre at familier blir lavinntektsfamilier, og at unger vokser opp med lav inntekt og i fattigdom. Derfor synes jeg også det er bra at man nå reduserer muligheten for å ta med seg overgangsstønaden til utlandet i seks måneder, og at man reduserer det til seks uker. Hvorfor er det bra? Jo, det er bra av to grunner. Det er bra fordi det gjør det enklere for Nav å drive tettere oppfølging med yrkesrettet aktivitet for den enkelte, f.eks. en som bor i Verdal, som er enslig forsørger til ett barn, og som skal tilbake til arbeidslivet. Det er lettere for Nav i Verdal å følge opp vedkommende hvis vedkommende er i Verdal og ikke i Paris. Da er det lettere å drive yrkesrettet opplæring og oppfølging på en god måte. Samtidig gir det klarere vilkår for å sjekke og kontrollere at vilkårene for ytelsen er oppfylt. Det synes jeg er bra, når vi for en tid tilbake så at en av de ordningene som ble mest misbrukt, var overgangsstønaden. Jeg ønsker ikke ordninger som inviterer til misbruk, men jeg ønsker ordninger som er gode og godt innrettet for dem som virkelig trenger hjelp til å komme seg tilbake til arbeidslivet, og som trenger de ordningene. Den oppryddingen gjør denne regjeringen nå. For å være tydelig på det som gjelder aldersgrense: Det vi snakker om, er kun overgangsstønaden. Barnetilsyn vil fortsatt være uberørt av dette. Det vil fortsatt være sånn at man kan få det til det fjerde klassetrinn for ungen. Så la oss ikke misforstå dette, men la oss være klare på hva vi faktisk diskuterer. Jeg mener det beste virkemiddelet for å unngå fattigdom er å hjelpe folk tilbake til arbeidslivet. Jeg mener det beste virkemiddelet man kan bruke da, er det som denne regjeringen har lagt frem her. Jeg skulle også ønsket at man hadde fått vedtatt å endre aldersgrensen fra åtte år til seks år, nettopp fordi jeg ønsker at folk skal komme raskest mulig inn i arbeidslivet, og at de skal få oppleve gleden og friheten ved å være selvforsørget med egen arbeidsinntekt så raskt som overhodet mulig. Vi må også huske at over 50 pst. av dem som mottar overgangsstønad, har en fot innenfor arbeidslivet og kombinerer det med å være i arbeidslivet. Da må vi legge til rette for at de kan komme raskere inn i arbeidslivet og få økt stillingen sin, sånn at de kan være selvforsørget. Vi må også gjøre ordningene enklere og mer effektive. Disse hensynene blir ivaretatt på en god måte, og derfor er jeg veldig glad for at det er et bredt flertall som står bak de aller fleste av forslagene til endringer som behandles her i dag.