Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-03-19:
Noen mener at kampen mot tobakk handler om formynderi, men den handler om noe langt mer alvorlig: Den handler om en epidemi som tar liv, og den handler om helseforskjeller. Derfor må vi arbeide videre og gjøre det vi vet virker: legge til rette for at de som bruker tobakk, velger å ta beslutningen om å slutte, og hindre at flere begynner. I Norge er det fortsatt 26 pst. som røyker, 16 pst. av dem daglig. I flere andre land er andelen dagligrøykere sunket til 10 pst. Vi har altså et stykke å gå, og vi har verktøy som vi vet virker. Arbeidet for å redusere tobakkens skadevirkninger er også en innsats mot sosiale helseforskjeller. Personer med kort utdanning er overrepresentert i statistikken over sykdom og død som skyldes røyking. Fordelen på tobakksfeltet, sammenlignet med andre områder på folkehelsefeltet, er at vi har god kunnskap og dokumentasjon om hva som virker. Lovforslaget er basert på klare anbefalinger fra Verdens helseorganisasjon, på Norges forpliktelser i henhold til Tobakkskonvensjonen og Barnekonvensjonen og erfaringer fra andre land. Lovforslaget inneholder en rekke bestemmelser som skal hindre barns tilgang til tobakksvarer, gjøre flere arenaer røykfrie og styrke vernet mot passiv røyking. Det viktigste forslaget er å innføre en bevillingsordning for salg av tobakksvarer. En slik ordning skal først og fremst bidra til å redusere ulovlig salg av tobakk til mindreårige. For vi vet at til tross for aldersgrensen på 18 år, får halvparten av mindreårige tobakksbrukere kjøpt tobakk i butikk, og ulovlig salg får i dag ingen konsekvenser – det må det bli slutt på. Det bekymrer meg at Høyre og Fremskrittspartiet går imot så godt som alle forslagene i proposisjonen. Det er interessant at Fremskrittspartiet er glad for nedgangen i antall røykere, men de er altså imot alle tiltak som kan få oss videre ned, og de var vel imot mange av dem som har fått oss dit vi er i dag. Det undrer meg også å høre at Høyre er med på denne ferden, og i tillegg dette underlige argumentet fra representanten Høie om at det liksom skal gjelde andre helsemål for ulike kommuner – at kommunene kan sette seg helsemål ut fra de forutsetningene de har for å følge dem opp. Jeg mener at vi på et overordnet plan har nasjonale mål for helsemål i Norge, og det bør vi følge. Disse forslagene er grundig utredet, kunnskapsbaserte og støttes av de aller fleste høringsinstansene, med ett unntak: tobakksindustrien – og altså Høyre og Fremskrittspartiet. De går f.eks. imot en bevillingsordning fordi de mener den er byråkratisk. En tilsynsordning med aldersgrense har vært utredet i over ti år, og flere ulike ordninger har vært på høring tre ganger. En kommunal bevillingsordning er vurdert som den mest effektive løsningen. Videre er både Høyre og Fremskrittspartiet kritiske til at lovendringen også gjelder snus. Da vil jeg understreke at snusbruk innebærer risiko for alvorlige helseskader, og det er viktig at det settes inn nye tiltak for å stanse – og på sikt snu – den kraftige økningen i snusbruk blant unge de siste årene. Der sa representanten Høie det godt: føre var. Dette er et vanedannende stoff, og vi har ikke full oversikt over helsekonsekvensene. De kan være alvorlige. Et annet viktig forslag er å fjerne røykerommene. Verdens helseorganisasjon har påpekt at dagens ordning med røykerom faktisk er i strid med Tobakkskonvensjonens retningslinjer, da ny forskning har påvist at heller ikke ulike ventilasjonsløsninger gir fullgod beskyttelse mot passiv røyking. Jeg vil videre trekke fram forslaget om tobakksfri skoletid for elever. Dersom vi på sikt skal nå visjonen om et tobakksfritt samfunn, er nøkkelen en tobakksfri ungdomsgenerasjon. Vi når ikke den visjonen ved at de som har begynt å slutte, slutter, slik at vi ikke har flere røykere igjen, men vi kan ha håp om å nå den ved at unge mennesker ikke begynner å røyke. Nå er det altså godt under 10 pst. i gruppen 15–25 år som røyker. Da mener jeg vi kan si at vi ser konturene av en røykfri generasjon. Tobakksfri skoletid er et viktig tiltak for å redusere nyrekrutteringen. Vi kan ikke akseptere at rundt 100 000 barn under 13 år daglig utsettes for passiv røyking. Passiv røyking er skadelig i alle aldre, men spesielt farlig for fostre og små barn. Passiv røyking medfører alvorlige helsekonsekvenser for barna gjennom livet og bidrar til at sosiale helseforskjeller etableres tidlig. Derfor er jeg faktisk stolt over forslaget om at barn bør ha et lovfestet vern mot passiv røyking – med de presiseringer som saksordføreren var inne på. Dette sender et klart signal til foreldre og andre voksne om viktigheten av å beskytte barn mot passiv røyking. Så vil jeg minne om at lovregulering kun er ett av flere virkemidler for å redusere tobakksforbruket. Den nye nasjonale tobakksstrategien for 2013–2016 legger også vekt på mediakampanjer, informasjonskampanjer, avgifter og hjelp til å slutte. Vi mennesker har vunnet kamper mot epidemier før. Jeg mener vi også kan vinne denne, men da krever det at et politisk bredt flertall står sammen. Det kunne til slutt være fristende å spørre de partiene som nå går imot disse forslagene, og som stadig snakker om at de ønsker seg et regjeringsansvar, hvordan de vil stille seg om de skulle få det. Vil de da oppheve disse forslagene? Hvordan vil de se på en alternativ tobakkspolitikk om de skulle få anledning til å få gjennomslag for sin politikk?