trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-05-30:
De to tingene jeg har lyst til å si i dag, kan fortone seg som ganske kjedelige, men er egentlig veldig spennende. Det ene er det viktige prinsippet som jeg syns at denne saken slår fast - og det slås fast ved at alle partiene på Stortinget faktisk støtter det - nemlig prinsippet om at universitetsmuseene hører universitetene til. Det er et veldig viktig prinsipp. Det er et viktig prinsipp for dannelsesprosessen i en nasjon, det er et viktig prinsipp for synet på forskning, men det er også et viktig prinsipp fordi det handler om at forskere ikke er gjevest når de sitter på sitt kontor og skriver sine utredninger - forskere er best når de formidler til folk. Tankegangen knyttet til at man av og til skal la dem med den aller, aller beste kompetansen få kommunisere med de aller, aller minste i et samfunn og formidle sin kunnskap på et område, syns jeg er veldig viktig i et samfunn som i det hele tatt vil kalle seg en kulturnasjon. Derfor er det et så utrolig viktig prinsipp. Det andre handler om magasiner, som kan fortone seg som en ganske kjedelig ting. Jeg har vært på studietur i London, på Darwin-senteret, og faktisk vært på ekspedisjon inne i magasinene. Det å få mulighet til å gå blant øgler og store blekkspruter på mange meter som ligger i kar, og det å se hvordan forskerne sitter og forsker på dette materialet, samtidig som det blir spennende museumsopplevelser og spennende turer også for unger, fascinerte meg veldig. Så lager og magasiner er ikke bare mørke rom som bare forskere får lov til å gå ned i når de er spesielt viktige og skal hente spesielt viktig materiale. Lager og magasiner kan være spennende rom også for unger og for sånne som er blitt så voksne som meg, for å få kunnskap og forståelse for både forskningens viktighet og for det det blir forsket på. Derfor tror jeg vi skal gjøre om retorikken vår litt når vi snakker om lager og magasiner, fra alltid å si at dette er noe man bare skal ha for forskerne, til også å si at kunnskap om dette må formidles til alle. Det å få forståelsen av at de materialene som Fridtjof Nansen plukket når han var på tur, faktisk kan være med og løse gåter knyttet til genforandringer, atomsprengninger, endringer i klima og de virkelig store naturhistoriske utfordringene våre, inn i både voksnes hoder og barns hoder er faktisk en ganske viktig samfunnsjobb. Derfor bør vi sørge for at alt det materialet som ligger rundt omkring på museene våre, kobles med de beste forskerne og de beste hodene til å formidle den kunnskapen til absolutt alle.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-05-30:
Jeg er glad for og tror det er riktig at universitetsmuseene skal være underlagt universitetene, slik St.meld. nr. 15 legger opp til. Jeg merker meg samtidig at meldinga tar til orde for et tettere og mer forpliktende samarbeid mellom ulike departement og myndigheter. Det er bra, for i mange tilfeller ligger det fullt ut til rette for samarbeid mellom museer og institusjoner som sorterer under ulike departement, og i mange tilfeller er det også nødvendig med et samarbeid. I min hjemby, Tromsø, er man i gang med et arbeid med å lage et nordområdemuseum med universitetsmuseet Tromsø Museum som motor og midtpunkt. Det er et initiativ som helt klart er positivt også for de to mindre museene i byen som er tenkt inn i dette samarbeidet, og som ønsker det, nemlig Polarmuseet og Perspektivet Museum. Polarmuseet, som huser ei unik samling av gammel og ny polarhistorie, frister i dag en usikker tilværelse fordi det som ukonsolidert museum faktisk har mistet statsstøtten sin. Perspektivet Museum, som jeg vil påstå er et av landets mest vitale og spennende museer, har som målsetting å dokumentere vår samtid og vår nære fortid. Det disse museene har til felles, er at de på en utmerket måte dokumenterer og formidler det flerkulturelle og internasjonale nord, hvor både det samiske, det kvenske og det russisk-norske ivaretas i samspill med det flerfoldige, samtidige og nye nord. Jeg har derfor stor tillit til at Kunnskapsdepartementet i lag med Kulturdepartementet vil ta mål av seg til å løfte fram dette spennende nordområdemuseumsinitiativet, slik at det kan komme til realisering så snart som mulig.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2008-12-03:
Det lovforslaget som er framlagt her, og som vi skal behandle nå, handler i bunn og grunn om å gjøre personopplysningsloven mer effektiv for å håndheve dens intensjoner med ny teknologi. Lovforslaget er tredelt, og den første delen handler om en hjemmel til å utarbeide forskrifter, slik at man kan ivareta intensjonen i loven. Det som er foranledningen til denne runden nå, er arbeidsgivers og arbeidstakers rettigheter og plikter i forhold til e-postkassen. I proposisjonen har departementet gått langt i å skissere hvordan forskriften blir seende ut. Komiteen er tilfreds med det signalet som ligger i proposisjonen, og det støttes av samtlige partier i komiteen. Den andre delen i lovforslaget handler om å gi Datatilsynet mulighet til å utstede overtredelsesgebyr, slik at Datatilsynet kan være mer effektivt i forhold til dem som bryter personopplysningslovens intensjoner. Den tredje delen handler om å gi Statens innkrevingssentral en særnamsmyndighet, slik at de kan inndrive bl.a. overtredelsesgebyr, utstedt av Datatilsynet. Komiteen er i hovedsak helt enig i forslagets intensjoner. Den eneste lille differansen er at Fremskrittspartiet ønsker at dette skal ligge i arbeidsmiljøloven, mens de andre partiene vil ha en henvisningsbestemmelse i arbeidsmiljøloven som peker på personopplysningsloven.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-03:
La meg aller først få takke saksordføreren for en fremragende gjennomgang av saken. Jeg skal ikke dra denne saken spesielt langt; jeg skal bare si at vi er helt enig i intensjonen, men vi mener altså at den lovgivningen burde vært linket til arbeidsmiljøloven. Vi mener det hadde vært mer korrekt, noe som også flere av høringsinstansene påpeker. I tillegg til dette ønsker vi at man legger til rette for bedre informasjon om de rettighetene arbeidstakerne har i denne type saker. Vi fremmer også et forslag hvor vi oppfordrer Regjeringen til å komme tilbake til Stortinget med et forslag. Jeg tar med dette opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-03:
La meg også her takke saksordføreren for en grundig gjennomgang av saken. Jeg tillater meg å si som Vidar Karlsen ville ha sagt det: Fremskrittspartiet er enig i behovet for endringer i arveloven og kan således slutte seg til mye av det Regjeringen foreslår. I dagens samfunn lever ca. 25 pst. av norske par i samboerskap. Dette er et mye større antall enn det som var tilfellet på 1970-tallet, da arveloven ble innført. Dette er grunnen til at vi ser behov for endringer som i større grad tar inn over seg etterlattes situasjon i de tilfeller der en samboer går bort. Reglene som har virket til nå, har ikke tatt hensyn til samboere i slike situasjoner. Arveloven må til en viss grad følge med på samfunnsutviklingen. Det er derfor behov for noen av de endringene som blir presentert her. Fremskrittspartiet er imidlertid bekymret for særkullsbarns situasjon dersom de foreslåtte reglene blir innført. Med Regjeringens forslag vil barn avdøde hadde fra tidligere forhold – det være seg ekteskap eller tidligere samboerskap – bli arveløse etter den ene forelderen dersom boet ikke har større verdier enn 4 G. Samboeren vil i disse tilfellene sitte igjen med alt. Fellesbarn avdøde hadde med siste samboer, vil fortsatt bli tilgodesett i form av arv etter lengstlevende forelder. Dette er en skjevfordeling som vi finner det vanskelig å være med på. Det er også grunnen til at vi har foreslått en alternativ utforming av de nye reglene, som vi mener sikrer en mer rettferdig fordeling av arven i de minste boene, og som sikrer særkullsbarn arv, også der det ikke er så mye til fordeling. Vi innser at denne problemstillingen gjør seg gjeldende for særkullsbarn der avdøde har inngått nytt ekteskap. Den nye ektefellen vil også her få alt etter avdøde dersom boet ikke inneholder mer enn 4 G. Vi er enig med Regjeringen i at arven ikke skal falle ulikt ut, alt etter hvilken samlivsform foreldrene har valgt. Derfor har vi bedt Regjeringen se på denne problemstillingen og vurdere om ikke tiden er moden for å gjøre endringer også på dette området. Så vil jeg bare si at jeg er enig i det saksordføreren sa. Dette er ikke enkelt. Det leser jeg også ut fra det svarbrevet statsråden sendte til komiteen. Men likevel har det vært Fremskrittspartiets ambisjon på en bedre måte å søke å ivareta særkullsbarn i bo som har en begrenset – skal vi kalle det – økonomisk verdi. Det har vært intensjonen vår. Så kan man selvfølgelig diskutere om vi treffer for godt eller for dårlig. Det oppfatter jeg at saksordføreren hadde synspunkter på. Intensjonen vår har iallfall vært å ta bedre vare på særkullsbarn enn det vi oppfatter at Regjeringens forslag gjør. Så tar jeg selvfølgelig opp de forslagene vi har.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-03:
Jeg må vel følge tradisjonen, og takker saksordføreren for en strålende gjennomgang av saken. Og igjen: Det er altså ingen uenighet i komiteen. Fremskrittspartiet skal selvfølgelig slutte seg til det forslaget som foreligger, som gjør at man framskynder en iverksettelse. Det finner vi helt naturlig. Samtidig hadde vi kanskje håpet at vi ville få med oss komiteen på å foreta en evaluering av dette. For det er jo et faktum at noen av lovbestemmelsene om terror ble vedtatt høsten 2001, hvis jeg ikke husker helt feil – selv om det har vært en utvikling også der etter hvert. Og jeg har iallfall så langt oppfattet justisministeren slik at det er viktig at de lovene man har, er funksjonelle, og at de virker etter hensikten, for å ha et lovverk som ikke er funksjonelt, er ingen av oss tjent med. Men det kan selvfølgelig være sånn, og jeg har respekt for det, at Regjeringen ønsker mer erfaring, et større grunnlag, før man tar stilling til om lovbestemmelsene er godt nok utformet eller ikke. På samme tid er det et lite paradoks, for det siste vi egentlig ønsker oss, er vel at disse lovparagrafene kommer til anvendelse. Det beste ville være hvis vi slapp å bruke dem i det hele tatt. Men ok, jeg tar til etterretning at man ønsker et større erfaringsgrunnlag først. Da regner jeg forslaget mitt som løftet på bordet. Jeg har også forstått det slik at Høyre har tenkt å støtte det i kveld.
Alvhild Hedstein (Venstre), 2008-12-03:
Siden Venstre ikke sitter i komiteen, har også jeg lyst til å uttrykke glede over at vi nå endelig får en hjemmel til å regulere arbeidsgivers mulighet til innsyn i ansattes e-post. For Venstre er et sterkt personvern avgjørende for den enkeltes frihet og for demokratiet, og det er derfor svært uheldig når det oppstår et slikt rettstomt rom med fare for at personvernet på arbeidsplassen uthules. Vi er derfor helt enig i at hjemmelen bør plasseres i personopplysningsloven som nettopp har til formål å presisere hvordan personopplysning kan behandles. De siste årene har Datatilsynet fått ganske mange henvendelser fra ansatte som føler seg overvåket ved at arbeidsgiver har lest e-posten deres, og det kan skape ubehag på en arbeidsplass. Vi er derfor enig med Fremskrittspartiet i at det er behov for bedre informasjon om hvilke rettigheter arbeidstakere har, samt god informasjon om hvor arbeidstakere kan henvende seg når de føler seg uberettiget overvåket på arbeidsplassen. Venstre kommer derfor til å støtte Fremskrittspartiets forslag, nr. 2, når det kommer til behandling her i Stortinget. Arbeids- og inkluderingsministeren har tidligere i høst sagt at departementet jobber med å gi Arbeidstilsynet mulighet til å kunne gripe inn i slike saker med de virkemidler arbeidsmiljøloven gir anledning til, f.eks. gjennom pålegg eller tvangsmulkt. Venstre håper derfor at Regjeringen så snart som mulig kommer tilbake til Stortinget med endringer som gjør at ansattes rettigheter blir tilstrekkelig ivaretatt.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-03:
En stor del av Norges befolkning har valgt å leve sammen i parforhold uten å gifte seg. En del av disse forholdene er kortvarige forhold, men mange er stabile ekteskapslignende forhold. I mange tilfeller har samboerne felles barn. Tall fra Statistisk sentralbyrå viser at forholdet mellom samboerskap og ekteskap er om lag en av fire. De anslår at det totale antall samboere i 2007 var om lag 600 000, dvs. 300 000 samboerpar. Ved årsskiftet hadde vel 17 pst. av de hjemmeboende barna samboende foreldre. I dag har samboere få rettigheter til arv når den ene dør. Samboere har i dag ingen arverettigheter dersom de ikke har skrevet testament, og de har ikke rett til å sitte i uskiftet bo. De kan opprette gjensidig testament, men bare for den delen som ikke omfatter pliktdelsarv. At man formelt og i praksis har hatt felles økonomi, har ingen betydning. Konsekvensen er at den som mister sin samboer, i verste fall ikke mottar arv overhodet og heller ikke kan sitte med det som tidligere var samboernes felles hus. Dagens regler fører i verste fall til en svekket økonomi og en stor ekstrabelastning i det som allerede i utgangspunktet er en vanskelig situasjon – når man mister en som man er glad i og deler livet med. Endringene i arveloven som vi behandler i dag, gir samboere nye og bedre rettigheter. SV har lenge vært opptatt av at lovverket skal være tilpasset de nye familiestrukturene. Vi har fremmet flere forslag til nytt regelverk for å sikre at samboere som lever i ekteskapslignende forhold, sikres gode rettigheter. Vi er veldig fornøyd med at denne regjeringen tar samboeres rettigheter på alvor. Tidligere i regjeringsperioden er det også vedtatt endringer som innebærer at samboere likestilles med ektefeller når det gjelder dokumentavgift ved salg av bolig til hverandre og i forbindelse med arveoppgjør – en endring som er av stor økonomisk betydning for mange. Regjeringens forslag som vi diskuterer i dag, vil gi samboere rett til arv og mulighet til å sitte i uskiftet bo på visse vilkår. Muligheten for samboere som har, har hatt eller venter barn, til å sitte i uskiftet bo vil for mange være avgjørende for fortsatt å kunne bli boende i felles bolig. Det betyr at man kan utsette arveoppgjøret når samboeren dør, slik at den gjenlevende samboeren får sitte med eiendelene som har vært til felles bruk, som f.eks. bolig og bil. Samboere har i dag begrenset mulighet til å sikre hverandre gjennom testament siden barnas arverett setter grenser for dette. For samboere med felles barn vil de nye reglene innebære at de har rett til arv etter hverandre i kraft av loven. For samboere som ikke har barn, men som har vært samboere i minst de siste fem årene, har gjenlevende samboer rett til arv dersom det er fastsatt i testament. SV er enig i at det er naturlig å ta utgangspunkt i minstearven til ektefeller, slik at en samboer gis rett til en arv på inntil 4 G, dvs. om lag 280 000 kr. En har mer enn nok å tenke på dersom samboeren faller fra, om man ikke i tillegg skal få problemer med arv. Gjennom disse lovendringene sikrer vi at gjenlevende samboer materielt sett kan opprettholde tilnærmet samme liv som før.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-03:
Terror mot uskyldige mennesker er kanskje vår tids største utfordring etter klimautfordringene og miljøutfordringene. India ble forleden rammet av helt avskyelige terrorhandlinger. Det ble utløst en bombe i Pakistan i dag, skjønte jeg, og flere mennesker døde. For en måned siden gikk et hotell i lufta i Pakistan. Bali har opplevd det, London har opplevd det, Madrid har opplevd det – mange andre byer rundt omkring i verden har opplevd det. Demokratiske og åpne samfunn er veldig sårbare for disse avskyelige handlingene. På en større skala har vi sett at terroren har fått herje i Rwanda, og nå i Kongo. Jeg var forleden i Bosnia, og da jeg stod i Srebrenica, der 7 000–8 000 mennesker er begravd, og hvor 4 000 ble slaktet i løpet av kort tid, tenkte jeg: Hvordan kunne det skje? Hvordan kunne det skje at terroren fikk frie tøyler, og at det kom til et nivå hvor så mange mennesker ble slaktet i løpet av så kort tid? Da tenkte jeg: Noen må på et eller annet tidspunkt ha begynt, noen må ha sagt at sånn bør det gjøres, noen må ha oppfordret noen, og noen må etter hvert ha gitt opplæring i å utføre avskyelige handlinger mot mennesker. Derfor er jeg veldig glad for at Regjeringen har fremmet dette lovforslaget, som skjerper fokuset, og som gjør både opplæring, oppfordring og andre beskjeftigelser i forbindelse med terror straffbart. Vi håper at dette blir vårt bidrag til å beskytte det norske samfunnet, men ikke minst til å motvirke terror på verdensbasis.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-12-03:
Kristelig Folkeparti støtter innstillingen. Min beveggrunn til å ta ordet er forslaget fra Fremskrittspartiet, som lyder: «Stortinget ber Regjeringen i løpet av neste stortingsperiode evaluere gjeldende straffebestemmelser om terrorvirksomhet med sikte på å avklare om bestemmelsene har virket etter hensikten.» Vi kommer til å stemme for dette forslaget. Det gjør vi ut fra den erfaring vi har med hvordan gjeldende bestemmelser er blitt vurdert i rettsinstanser til nå. Ganske spesifikt sikter jeg her til hva rettens begrunnelse var da det ble skutt mot den jødiske synagogen, knyttet til om dette var terrorvirksomhet eller ikke. Det fant retten at det ikke var, visstnok fordi man da kunne henvise til at den jødiske menigheten ikke var en stor nok gruppering i forhold til det retten mener at lovgiver har antatt er nødvendig for at man skal kunne rammes av de gjeldende terrorparagrafer. Vi får se om dette blir stående. Uansett stiller jeg et stort spørsmål ved om de vedtatte paragrafer knyttet til dette, virker etter sin hensikt, og da er det like greit å være føre var, som jeg oppfatter at Fremskrittspartiet er med sitt forslag, og få en rask evaluering dersom det resultatet som hittil har kommet i forhold til disse paragrafer og hendelser, skulle bli stående.
André Oktay Dahl (Høyre), 2008-12-03:
Høyre støtter også innstillingen. Vi vil også varsle at vi vil støtte Fremskrittspartiets forslag når det kommer til behandling i Stortinget. Det er viktig at Stortinget har en hånd på rattet i denne type spørsmål. Nå stoler Høyre på statsrådens prinsipielle og pragmatiske holdning i disse spørsmålene, men det er samtidig viktig for oss å understreke at dette er en type parlamentarisk prinsipielt spørsmål som Stortinget bør få seg forelagt så fort som overhodet mulig. Det er altså ikke det at vi ikke stoler på Regjeringen og regjeringspartiene i disse spørsmålene, men på bakgrunn av det som foregående taler trakk opp om rettsprosesser som vi nå ser foregår, er det viktig for oss at vi får denne evalueringen på et hensiktsmessig tidspunkt. Så dette er egentlig bare et lite push til statsråden og flertallet i håp om at man foretar den type evaluering så raskt som overhodet mulig. For det er grunn til å si, og det har jeg sagt her før, at når det gjelder denne type spørsmål, har vi kanskje hatt en tendens til å klippe og lime litt fra andre land. Andre land har kanskje i større grad enn oss latt seg styre av frykt. Det har vi heldigvis ikke gjort ennå. Men det er samtidig viktig for oss ikke ved en eventuell senere situasjon å tro at bare vi vedtar noen lovendringer, så blir alt bra, og at vi mister det prinsipielle grunnsynet som har ligget til grunn for de lovparagrafene vi har. Det er viktig at vi har en grunnleggende gjennomgang av det også i denne salen, og ikke venter til den negative utviklingen eventuelt har innhentet oss, og det blir en helt annen stemning ute som gjør at vi kanskje ved en senere anledning fatter overilte vedtak som gjør situasjonen mindre trygg. Det er det jo ingen av oss som ønsker.
André Oktay Dahl (Høyre), 2008-12-03:
Det er mulig jeg uttrykte meg klønete. Jeg mente ikke at norske myndigheter og Regjeringen har håndtert dette dårlig. Det jeg har sagt, er at en del land kan ha latt seg styre av frykt, og da har det vært viktig at vi har hatt en grundig debatt i det norske storting for at ikke det samme skulle skje her, eller at vi skulle la oss rive med av verden rundt oss. Men samtidig er det viktig å understreke i forhold til den grundige debatten man hadde da, at hvis noe ytre skjer, kan debatten fort bli mindre grundig neste gang. Det er bakgrunnen for at jeg vil vite at det regelverket vi har, i likhet med metodene som er tatt opp, skal behandles på en skikkelig måte, også ved at Stortinget har en hånd på rattet – at vi har viktige prinsipielle debatter senere, før evalueringen av metodebruken foreligger. Det er altså ikke noe poeng for oss å si at verken foregående eller nåværende regjering ikke har diskutert dette prinsipielt og skikkelig. Det har man gjort. Men poenget er at den konsensusen fort kan bli utfordret hvis man ikke fra Stortingets side har hånden på rattet hele tiden, og sørger for en kontinuerlig vurdering av disse bestemmelsene, som vi får håpe vi får brukt minst mulig.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-11-21:
Jeg har den ære på vegne av representantene Odd Einar Dørum, Hans Olav Syversen, Karin S. Woldseth og meg selv å legge fram forslag om å be Regjeringen ta de nødvendige skritt for å sørge for at staten ikke påberoper seg foreldelse ved søksmål fra tidligere barnehjemsbarn mv.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2008-11-21:
Jeg skal ikke ta utgangspunkt i noe hvileskjær, men prøve å komme meg tilbake til St.meld. nr. 31. Jeg tenker at det er viktig at vi står sammen om Kunnskapsløftet. Jeg føler at det har vært en god debatt i dag. Vi har hatt ulike innfallsvinkler, selvfølgelig, men jeg tror det var Eriksen Søreide som nevnte at vi har vært enige om de store linjene når det gjelder Kunnskapsløftet. Det er viktig. Det er selvfølgelig også enighet om at det er alvorlig når hver femte elev som går ut av skolen, verken kan lese eller skrive ordentlig. Derfor er det viktig med tidlig innsats, og jeg tenker at det er viktig at disse stortingsmeldingene, St.meld. nr. 16 for 2006–2007 og St.meld. nr. 31, ses i sammenheng. I St.meld. nr. 16 peker vi på at det er viktig med tidlig innsats, og i St.meld. nr. 31 gir vi veldig mange av svarene på det. Så har det også vært nevnt i dag at det har vært sutring. Jeg velger ikke å bruke det ordet i det hele tatt. Jeg syns det er rimelig at opposisjonen peker på at det som tidligere har vært nedstemt, blir løftet opp i denne stortingsmeldinga. Så kan man si: Hvorfor det? Jo, fordi det må settes inn i en sammenheng. Det må være forankra når vi kommer med saker. Det går veldig godt fram av det som står i St.meld. nr. 31 om at vi har nasjonale rammer, og at det tar veldig lang tid før vi får lokal implementering, altså før de lokale absorberer dette. Det er noe av det som er bakgrunnen for at vi må se dette i sammenheng. Jeg tenker at det som representanten Gerd Janne Kristoffersen nevnte i forbindelse med NTNU, viser nettopp dette. Når de nå hører om dette, er de klare til å sette i gang videreutdanning for lærere. Det er ikke bare å knipse. Vi må også ha en bakgrunn for det vi gjør, og en historisk forankring for det. Da er det en ting som gjenstår, og det er lærerutdanninga. Nå kommer det en stortingsmelding om den ved nyttårstider, som vil peke på den nye lærerrollen. Det har skjedd lite på det området, fra noen av oss gikk ut for snart 40 år siden fram til i dag, slik at den utdanninga må forandres til det bedre. Jeg veit at det foregår interessante forsøk, bl.a. på Høgskolen i Vestfold, som en sjølsagt vil ta med i den meldinga som kommer. Men dette er framtid. Jeg føler at når vi har fått denne stortingsmeldinga i dag, og når vi får en ny stortingsmelding om lærerutdanninga, så har norsk skolepolitikk fått både hode og hale.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-21:
Det vil jeg gjerne gjøre, president! Jeg tar opp de forslagene der Fremskrittspartiet står alene eller er sammen med andre.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-21:
Jeg skal ikke delta i konkurransen om hvem som er mest snurt, men jeg synes statsråden også opptrådte noe snurt her. Jeg er glad for at statsråden har fått en regjering som har lyttet til gode forslag fra opposisjonen, selv om det har tatt lang tid. Jeg tror også statsråden veldig ofte sier at læreren er en av de aller viktigste faktorene, om ikke den viktigste faktoren, for å sikre kvalitet i opplæringen. I meldingen går en, som statsråden riktig sier, noen bitte små skritt i retning av at lærerne kan få bedre kvalitet. Likevel gjenstår det faktum at denne regjeringen har gått imot femåring lærerutdanning, de går imot en rekrutteringsplan for lærerne, de går imot en forpliktende etter- og videreutdanningsplan, og de går imot spesifikke fagkrav for lærere som skal undervise i skolen. Da lurer jeg rett og slett på om ikke statsråden snart kan erkjenne at han ikke tar dette problemet på tilstrekkelig alvor.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-21:
Jeg er klar over at det er fredag. En skal kanskje være varsom med å utnytte treminuttersinnleggene fullt ut, men jeg kan ikke helt la det gå stille for seg når representanten de Ruiter holder sin sedvanlige tirade over hvordan den ikke-sosialistiske politikken er. Han fremstod vel egentlig som arbeiderpartirepresentanten som er SVs forsvarer av den tidligere SV-politikken, der det ikke var så viktig med fagkunnskap bare man kunne samarbeide godt, og at man forstod demokrati. Det har selv SV forlatt. Det kan være at det er på tide at representanten de Ruiter gjør det samme. Det som er årsaken til at jeg tar ordet, er at statsråden i replikkordskiftet kom i skade for å si at jeg ikke kunne tatt mer feil når jeg påstod at denne regjeringen hadde gått imot femårig lærerutdanning, imot rekrutteringsplan for lærere, imot forpliktende etter- og videreutdanningsplan for lærere og imot spesifikke fagkrav i undervisningen. Så jeg vil gjerne vite hvilke av disse forslagene Regjeringen har vært for. Regjeringspartiene har stemt imot disse forslagene gang på gang i dette hus. De kommer til å stemme imot flere av disse forslagene også i dag. Jeg synes det er hyggelig for så vidt at presisjonsnivået til vanlig er ganske høyt, men den eneste måten statsråden kan ha rett i sin påstand på, er at han fra denne talerstol anbefaler regjeringspartiene å støtte forslagene nr. 2, 4, 7 og 13 i dag. Det vil jeg gjerne høre statsråden si!
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-21:
Til siste taler, Lena Jensen, kan jeg bare si at SV f.eks. kan støtte Fremskrittspartiets forslag om øremerking av midler til skolen, hvis de ønsker å bruke mer penger på skolen. Det som fikk meg til å ta ordet, var det perspektivet som representanten Faldet trakk inn i debatten, og som egentlig er et nytt perspektiv, men som selvfølgelig også handler om kvalitet. Hvordan skal en elev med f.eks. store utfordringer hjemme, klare å løse oppgaver med x-er og y-er på skolen? Men representanten Faldet gikk i en felle, og det var at hun sa at det var lærerne som skulle ha ansvaret for å følge opp elever i en vanskelig situasjon. Fremskrittspartiet har tidligere fremmet forslag om en mer tverrfaglig skole, hvor du trekker inn annen type kompetanse i skolen for å løse nettopp de utfordringene som representanten Faldet pekte på. Vi har fått veldig sterk støtte til det forslaget fra Fellesorganisasjonen, så jeg håper det perspektivet som Faldet trakk opp, også i fremtiden vil bli trukket sterkt opp. Representanten Faldet ønskes lykke til – fra Fremskrittspartiets side i hvert fall – med å få gjennomslag for det perspektivet internt i regjeringspartiene.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-11-21:
Mer av den rød-grønne politikken, sa statsråden, men det er jo SV som er helt på tvers av sitt eget program. Dette er jo i stor grad forslag som opposisjonen har kommet med tidligere, og som har blitt nedstemt. Det er på grensen til frekt å si at dette er mer av den rød-grønne politikken. Det som forundrer meg, er at jeg tror faktisk SV er på tur til å oppdage hva eierskap betyr, eierskap på kommunesiden. Nå ser vi at pressen, som for så vidt representanten Kristoffersen var inne på, fokuserer på at resultatene brukes til rangering. Det tror jeg kommer veldig mye av at man hemmeligholder resultatene. Det mest spennende media vet, er når ting hemmeligholdes. Da må man inn og finne ut hva som sies. Men man går ikke inn i det som er meningen med dette, og det er å analysere resultatene for å skape en bedre skole. Der har mange kommuner mye å gjøre. Hvordan vil statsråden komme fram til et aktivt lokalt skoleeierskap så lenge resultatene skal hemmeligholdes?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-11-21:
Jeg skal ikke melde meg på i debatten om kortslutning eller ikke. Det var det første innlegget til Freddy de Ruiter som inspirerte meg til et lite treminutters innlegg. Jeg er i likhet med representanten Eriksen Søreide stolt av at det er Høyre som har stått for at man faktisk skal stille krav i skolen. Det som de Ruiter sa, var at elevene er sosiale individer, ikke bare konkurransemennesker. Men da vil jeg si at lite grann konkurranse skader jo heller ikke. Jeg tror at vi alle ser at elevene er sosiale individer – men konkurranse stimulerer faktisk til at man presterer! I den sammenheng vil jeg minne Freddy de Ruiter om at statsministeren, hans egen sjef, har meldt oss på i den kanskje tøffeste konkurransen man har. Det er at vi skal ha verdens beste skole. Hvis man overfører det til idretten, skal idretten altså produsere verdensmestere uten at vi skal ha nasjonale mesterskap, og uten at vi i det hele tatt skal måle noe i norsk idrett. Så bitte lite grann konkurranse stimulerer faktisk til litt prestasjon. Det hadde jeg lyst til å kommentere overfor Freddy de Ruiter. Men så litt tilbake til statsråden og det han sa om mer av rød-grønn politikk. Jeg blir egentlig mer forvirret over hvor hans plattform er, for i SVs program står det å lese at man skal bort fra karakterer, man er mot nasjonale prøver, og man er generelt imot å stille krav. Da vil jeg rett og slett spørre: Hvor finner statsråden igjen spor av det grunnleggende i SVs program i den meldingen som nå ligger her? For meg virker det heller slik at man kan snu på det og si at det ikke er mer av rød-grønn politikk, det er faktisk mer av Høyre-politikk denne meldingen i og for seg signaliserer.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-21:
Beskyldningene hagler fra opposisjonen. Men jeg står her og er veldig stolt og veldig fornøyd med den stortingsmeldingen som vi i dag diskuterer. På mange måter kan vi si at denne stortingsmeldingen er et lærerløft, fordi den setter læreren i sentrum. Jeg vil bare påpeke noen av de grepene som er så utrolig viktige, som vil gjøre hverdagen annerledes for de mange lærerne ute i Skole-Norge, og som vil gjøre dem bedre i stand til å kunne gjøre det de ønsker, nemlig å være gode lærere for sine elever. Ønsket om flere lærere har vi lagt inn i rammen for budsjettet. I tillegg til at vi har økt de generelle rammene til kommunene, har vi også lagt inn i rammen penger som skal brukes på lesing, skriving og tallforståelse på 1.–4. klassetrinn. Det blir flere lærere i skolen – i motsetning til med den forrige regjeringen, som tydelig signaliserte til kommunene og til skolene at man hadde nok penger i den norske skolen. Man brukte så mange ressurser. Vi sier akkurat det motsatte: Vi ønsker å bruke mer penger på skolen og på lærerne. Skolelederutdanningen eller rektorutdanningen, som er noe helt nytt som vi har kommet med nå, er utrolig viktig for å gi kompetanse til både de rektorene som ikke har kompetanse, og de rektorene som har behov for mer kompetanse. Tid til undervisning er noe lærere hele tiden opplever at de ikke har. Vi har nedsatt et utvalg. Vi har en systematisk gjennomgang for å se på hvordan vi kan få vernet tiden til lærerne, så de ikke trenger å bruke tid på så mange andre ting utenom det de er utdannet til, nemlig opplæring og undervisning. Når det gjelder utvidelse av timetallet for 1.–4. klassetrinn, har vi lagt inn penger til kommunene, og de pengene som er lagt inn, er tiltenkt lærere, for det som koster med tanke på å utvide timetallet, er nemlig lærerressurser. Læreplaner satte den forrige regjeringen i gang med, og de skal spesifiseres ned til det enkelte nivå. Det er overordnet nå, og det er vanskelig. Lærerne har brukt kvelder, ettermiddager og til og med netter for å konkretisere disse læreplanene, og det har vært vanskelig. Nå skal vi gi dem veiledende læreplaner og gode eksempler fra skoler som har fått det til, fra kommuner som har jobbet med dette. Dette er blant mange av tiltakene våre, så dette er en stortingsmelding for lærere og for å gi dem den hjelpende hånd som de har behov for. Vi er på god vei. Jeg mener at denne regjeringen nå viser at vi prioriterer skolen og en helhetlig systematisk gjennomgang av skolen. Samtidig vil jeg bare si at vi har satt i gang noe som er utrolig viktig: et løft for skolebibliotekene. Vi skal satse på kvalitet, åpningstid, flere bøker osv., noe som er utrolig viktig for lærerne.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-21:
Jeg skjønner at statsråden ønsker seg ros fra opposisjonen, men det får han sikkert nok av hos sine egne. Behovet for å bli anerkjent og bli sett er sterkt hos mange, og det er også sterkt hos 1,2 mill. foreldre med barn i den norske skolen. Vi har behandlet St.meld. nr. 16 for 2006–2007. Den viste en sterk sammenheng mellom hjemmet og barnets utdanning. Den gav dermed sterke føringer på at hjemmet i større grad må satses på i forbindelse med hvordan vi legger opp læring i den norske skolen. Derfor er mitt spørsmål ganske enkelt: Vil statsråden vurdere at hjem–skole-samarbeid integreres i lærerutdanningen, hvor dette i dag ikke er tema i det hele tatt, og at hvordan man gjør det i forhold til hjem–skole-samarbeid, blir en del av den tilstandsrapporten som nå kommuner og fylkeskommuner skal rapportere om?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-11-21:
Snurt? Nei, det er stor glede over den ene som vender om i tide framfor aldri å gjøre det. Venstre er veldig glad for at vi har satt statsråd Solhjell fri fra SVs klamme program, SV som ikke liker eksamen, karakterer og nasjonale prøver. Det er en frigjøringsbevegelse som vi er stolt over å ha vært med på, og vi er veldig glad for at vi har en statsråd som er ristet løs fra disse klamme reformpedagogiske omfavnelsene, som faktisk setter kunnskap i sentrum, og som hyller lærere med et kjærlighetstrykk som varmer mitt hjerte. Men nå skal statsråden få lov til å ta ut sin legning ytterligere, hvis han da vil: Når skal vi få de ambisjonene som viser respekt for alle elever og for alle lærere, og som fører til at statsråden og Regjeringen tør fastsette fagkrav, kompetansekrav, for alle lærere for det å undervise i alle fag? Når skal vi få se slike ambisjoner? Når skal man i skolen følge den mentaliteten som førte til at vi fikk et kvinnehåndballag som vant OL-gull fordi man turte å ha ambisjoner? Når vil statsråden slippe seg fri og fastsette slike ambisjoner?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-11-21:
Statsråden var forundret over at Venstre som er for frukt og grønt, ikke vil prioritere penger på det. Det er fordi at når vi må velge, så setter vi det viktigste først. Vi setter det å gi systematisk kompetansegivende videreutdanning til lærere og å rekruttere lærere først, fordi det er viktigst. Det viktigste er at en skole har gode lærere og mange nok lærere. I politikk er det slik at en må prioritere, også når en er i opposisjon. Det er nemlig slik at opposisjonspartier kan like lite som regjeringspartier leke med penger. De er nødt til å bruke de pengene de har, og de er nødt til å lære seg å prioritere. Det har selvfølgelig også regjeringspartiet SV lært, at de er nødt til å prioritere. Venstres prioriteringer er tydelige og enkle, og det er at vi putter pengene i det å rekruttere flere lærere og å gi systematisk videreutdanning til lærere først. Vi ønsker gjerne mange andre ting, men dette er det viktigste. Det som imidlertid også fikk meg til å ta ordet, er det poenget representanten Ine Marie Eriksen Søreide var inne på, og som gjelder den politikken der Regjeringen ikke setter ting først, men hvor den etter å ha gitt tilbake et hvileskjær, påfører høyere utdanning to nye hvileskjær. Den som ikke skjønner at det rammer utdanninger som også er viktige for skolen, den som ikke skjønner at det rammer f.eks. realfag, som skolen faktisk er avhengig av og som man jobber for å rekruttere folk til, må jo skjønne at det er noe galt med sammenhengene. Så statsråden bør raskest mulig samle på kruttet og sørge for at hans kollega Tora Aasland ikke kommer tilbake til denne salen, slik hun har gjort til nå, for å fortelle at et hvileskjær førte til to nye. Å sende det signalet inn i høyere utdanning at man er nødt til å kutte kvaliteten på utdanningen fordi man skal berge forskningen, er et utrolig dårlig signal ved det å prioritere. Den som er bekymret for små utdanningsinstitusjoner, og det er mange av dem som f.eks. driver med lærerutdanning, må jo vite at dette virkelig spiser livet ut av dem når man driver på denne måten. Når det gjelder det å kunne prioritere, det å kunne satse, ja så har Venstre gjort det. Vi har altså satset på rekruttering av lærere, vi har satset på rekruttering av forskere, stipendiater, og vi har satset på å putte pengene våre i å sørge for at høyere utdanning og forskning er skadesløs ved å prioritere kunnskap som det viktigste – vel vitende om at gode lærere og det å bygge kunnskap også gir skoler som skaper de vakre forholdene som Tove Karoline Knutsen var inne på. Jeg har selv gått i en skole som var slik. Jeg kan bekrefte at gnistrende gode lærere med mange talenter løfter elever så det virkelig står etter. Så det statsråden faktisk bør gjøre når han kommer tilbake til sitt departement, er å lage en kollokviegruppe med sin kollega Tora Aasland som handler om: Hvordan i all verden retter vi opp de to hvileskjærene? Hvis de ikke gjør det, er det faktisk å undergrave mye av kvaliteten i skolen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-11-21:
Det statsråden har konstatert, er at Venstre følger sin politikk, og det er at vi prioriterer flere lærere, vi prioriterer kompetanse til lærere framfor timer – og det har vi landsmøtevedtak på. Og normalt skal man holde det man sier. Det andre Venstre gjør, er at vi fjerner hvileskjærene i høyere utdanning. Vi styrker forskningen med 1,3 milliarder kr, det er ca. 1,5 promille i budsjettet, fordi vi vet at uten å styrke høyere utdanning og forskning undergraver vi alt som har med kunnskap og skole å gjøre. Så svaret er: Vi prioriterer annerledes enn SV. Der SV gjerne vil dele ut penger til mange formål, lærer Venstre seg til å telle til tre: lærere, kunnskap og forskning, og jeg vil anbefale partiet SV å lære seg den type konsentrasjonens kunst neste gang man skal lage partiprogram. For hvis man lover 250 ting, bommer man på veldig mye, og man får ikke til det viktigste. For oss er lærere, kunnskap og forskning det viktigste, og det prioriterer vi.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-21:
Meir feil kan vel ikkje representanten ta. For er det noko vi til dei grader har jobba med dei siste åra, er det jo å setje læraren på dagsordenen og gjennomføre konkrete forbetringar for lærarane, fordi dei er det viktigaste for kva elevane lærer. I kommuneøkonomien er det no 1 milliard kr til fleire lærarar, som ein del av tidleg innsats-satsinga. Vi har for første gong innført kompetansekrav for å kunne undervise i norsk, matematikk og engelsk på ungdomstrinnet. Vi har ei rekkje rekrutteringstiltak i budsjettet. Vi har for første gong eit systematisk vidareutdanningslyft i tillegg til betydeleg etterutdanning i budsjettet for neste år, og mange andre viktige tiltak for lærarane. Der den førre regjeringa, som representanten Anundsen sitt parti støtta og samarbeidde med i budsjetta, i stor grad la seg ut med lærarane og kutta, har vi i denne perioden lagt om og satsa på lærarane, for det trengst eit statuslyft.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-21:
La meg først seie at dette er trygg og god raud-grøn politikk og SV-politikk. Ei rekkje forslag her har i veldig lang tid stått i SVs program, f.eks. satsinga på at små ungar må få tettare oppfølging, altså tidleg innsats, som er ein hovudbodskap, for ikkje å snakke om den vidareutdanninga for lærarar som vi no introduserer. Dette er heilt sentrale spørsmål for SV som vi er veldig glade for å ha fått gjennomslag for. Det er openheit om prøveresultata i dag, og det er ingenting som er halde unna offentlegheit. Tvert imot veit vi no at dei vert brukte på skulane og i kommunane over heile landet. Vi meiner likevel at vi frå statleg hald må ta ei klarare styring med det. Derfor er det eit krav til kommunane om at dei skal følgje opp resultata, og derfor er det eit rettleiingskorps som i betydeleg auka grad skal ta tak i dei kommunane som slit med oppfølginga, og derfor er det også eit tilbod om ståstadsanalyse. Alt dette er tiltak som nettopp er retta mot dei kommunane som på eigen kjøl slit med å ta tak i resultata. Heldigvis er det mange som gjer det aktivt.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-21:
Foreldra si rolle i forhold til skulen er ekstremt viktig. Det veit vi. Langt ut i skulelaupet veit vi at det spelar ei veldig stor rolle. Det har stor betydning korleis foreldre følgjer opp sine eigne ungar, t.d. for leseresultata ser ein at det er ein veldig klar samanheng. Og heldigvis er dei fleste foreldre villige til å gå gjennom eld og vatn for eigne ungar òg når det gjeld skule. Men ikkje alle har dei reiskapane eller dei moglegheitene som skal til. Derfor er det viktig å styrkje det samarbeidet, at skulen trekkjer inn foreldre og er oppteken av å følgje opp foreldra. Så eg kan seie at heim–skule-samarbeidet sjølvsagt vil vere ein del av det vi vil omtale og ta opp i arbeidet med den nye lærarutdanninga, for det er naturleg at lærarane skal ha kjennskap til det. Når det gjeld kjernen av kvalitetsrapportane, ser vi her forslaget når det gjeld kva vi skal ta opp der, men det er inga hindring for at vi t.d. kan ta det opp i større grad i den enkelte kommunen.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-21:
Eg er fri! Det er derfor, heldigvis, meldinga vår er full av god SV-politikk og raud-grøn politikk. Derimot må ein av og til undrast over partiet Venstre som har i programmet sitt for denne perioden at det er for eit skulemåltid, men som i budsjettet sitt føreslår å kutte frukt og grønt i ungdomsskulen. Det er uforståeleg for meg. Eventuelt må det vere fordi ein er for mat, berre det ikkje er frukt og grønt. Så eg trur partiet Venstre òg har ein jobb å gjere når det gjeld liv og lære. Vi har for første gong innført krav i ungdomsskulen for faga matematikk, engelsk og norsk. Eg trur eg kan seie at det, iallfall for min del, er starten på ei tenking som eg ser her i innstillinga at det er brei semje om, nemleg at ein må sjå på det å vere lærar som ei blanding av formidling og fagkunnskap, og at vi må stille krav til lærarane. Eg har tidlegare varsla at det er naturleg å gå vidare og kikke på andre fag og andre trinn, og det kjem vi til å kome tilbake til. Det heng tett saman med sjølve lærarutdanninga, så det vil verte sett på i samband med det.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-21:
Det er ei rekkje tiltak som er innførte no, og det viktigaste viser representanten til sjølv, det er rentekompensasjonsordninga. Samla er den ramma på 15 milliardar kr. Det er den same ramma som den førre ordninga hadde, og vi veit at den ordninga bidrog til å pusse opp eller nybyggje over 1 100 skular rundt omkring i heile Noreg. Så eg trur vi må kunne seie at det iallfall er eit betydeleg potensial for at svært mange skular kan renoverast eller verte nybygde på bakgrunn av det. Men læringsmiljø er sjølvsagt eit mykje breiare omgrep og handlar om meir enn berre bygg. Derfor er vi òg opptekne av, saman med helsemyndigheitene, å følgje opp den enkelte skulen og krava der. Det er kommunane og fylkeskommunane, dei som eig skulane, som har eit hovudansvar, og vi må derfor føre tilsyn og ha tett oppfølging av korleis krava der vert gjennomført. I tillegg har vi andre læringsmiljøtiltak, t.d. ei IS-avtale, ei avtale om inkluderande skulemiljø, som vi varslar i meldinga, og som dreier seg om andre sider av læringsmiljøet.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-21:
Det var ikkje representanten Freddy de Ruiters innlegg som fekk meg til å ta ordet. Det var for å oppsummere nokre ting som kom opp i løpet av debatten. Lat meg først seie to ord om fråfallet i vidaregåande skule. I altfor mange år har det norske samfunnet teke for lett på eit problem vi har visst om. Først då den raud-grøne regjeringa kom til, har det vore ei styrking av fokuset og konkrete tiltak som har vorte gjennomførte. Eg nemner føring av fråvær på ungdomsskulen, styrking av rådgivinga – både profesjonalisering og meir pengar – kartleggingsprøver første året på vidaregåande for tettare oppfølging, forsøksordning med praksisbrev, og andre ting. Men eg trur at vi alle må innsjå at det er eit betydeleg lyft som må til, og det auka fokuset som er på det, vil gi eit godt grunnlag for å gå endå vidare. Eg er heilt overtydd om at vi i åra framover må ta endå tøffare grep når det gjeld fråfall i vidaregåande skule, enn vi har gjort hittil. Når det gjeld kommuneøkonomi og pengar – vel, uansett regjering og kommuneøkonomi vil det nok finnast eksempel i Noreg på at skular vert lagde ned, at lærarar vert oppsagde. Men det vi veit, er at kommuneøkonomien i sum i desse fire åra er langt betre enn med den Høgre-dominerte regjeringa i førre periode. Og mens pila peikte nedover når det gjaldt lærartettleik, i førre periode, er ho ifølgje statistikken stabil hittil i denne perioden. Det er fakta. Når det gjeld Venstre og Venstres program, er eg einig i at Venstre har lagt fram eit budsjett som prioriterer rekruttering av lærarar og kompetanse. Det er trass i alt positivt at Venstre har store ambisjonar i opposisjon, sjølv om dei ikkje fekk til noko av det i posisjon. Men det er litt interessant at dei som må betale den satsinga, er ungar frå eitt til atten år. Det er eg meir kritisk til. For det er auka barnehageprisar, det er kutt i timetalet i norsk, matematikk og engelsk i småskulen, det er kutt i timetalet i fysisk aktivitet for mellomtrinnet, det er kutt i frukt og grønt på ungdomstrinnet, og ein vil ta vekk gratis læremiddel i vidaregåande. Lat oss så oppsummere kort til slutt. Det kan verke som om det er større ueinigheit i debatten enn det verkeleg er. Litt forvirrande kan det òg vere, synest eg, når representanten Gundersen seier at denne meldinga består av god Høgre-politikk, og representanten Anundsen seier at meldinga er svært svak, men med nokre lyspunkt. At Framstegspartiet karakteriserer Høgre-politikk som berre å ha få lyspunkt, er kanskje ikkje nytt. Likevel trur eg vi må slå fast at dei tiltaka som vert foreslått, og innretninga og måla i meldinga, faktisk har brei oppslutning frå venstre til høgre – antakeleg fordi ein del av det verken er berre SV-politikk, berre Høgre-politikk, berre KrF-politikk eller berre FrP-politikk, men fornuftige ting som vi kan samlast om å gjennomføre. Det er veldig positivt.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2008-11-21:
Regjeringspartiene hyller gjerne den offentlige fellesskolen. Samtidig vet vi at halvparten av norske klasserom ikke oppfyller miljøforskriften. Statsråden berørte ikke det i det hele tatt i sitt innlegg. Regjeringen fjernet rentekompensasjonsordningen, men har gjeninnført den som et påtrykk fra opposisjonen. Vi vet at det er en del kommuner som ikke kan benytte seg av denne ordningen, fordi de ikke har evne til å betjene mer gjeld. Med dagens tempo vil det ta over 80 år å oppfylle miljøforskriften i norske klasserom. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvilke konkrete tiltak har Regjeringen for å gi alle norske elever et godt læringsmiljø i vår levetid?