Olemic Thommessen (Høyre), 2009-06-16:
Etableringen av det nye nasjonalmuseet har vært en ganske tornefull sak – det være seg under skiftende direktører med personalproblemer og den byggesaken vi nå står oppe i. Det er en viktig og sentral oppgave å få museet så å si ut av grøfta og få en fremdrift og en konstruktiv prosess rundt det nye bygget på Vestbanen. Jeg kan forsikre representanten Hildeng om at Høyre ikke har til hensikt å stoppe eller torpedere det prosjektet. Når det gjelder spørsmålet om Høyres holdning den gangen Operaen var der, kan jeg også orientere representanten Hildeng om at det også den gangen var en omdiskutert sak hvorvidt man burde se på fredningsbestemmelsene for Operaen. Undertegnede, f.eks., var en offentlig debattant som mente at Operaen burde legges til Bjørvika, nettopp fordi det ville gi en bedre ramme for bygningen, noe jeg nå synes vi ser med stort ettertrykk i forhold til den suksess som operabygningen er. Måtte vi greie det samme for et nasjonalmuseum på Vestbanetomten! Når vi har tatt opp spørsmålet om fredning, er vi vel vitende om at dette er i seneste laget fordi arkitektkonkurransen har kommet langt. Jeg mener at det er riktig å opprettholde vårt forslag om fredning, også fordi dette kan bli tema i forhold til deler av bygningsmassen, for å greie å få til en god tilpasning. Jeg minner om at da Oslo kommune arbeidet med Deichman-prosjektet på tomten, var fredningsbestemmelsene en ganske kompliserende side ved det arbeidet. Vi mener altså at det er viktig at vi nå får kjørt prosessen videre, og vi mener selvsagt ikke at det skal være noen revers i forhold til byrådets avtale med staten og til det å bygge et stort, samlet nasjonalmuseum på Vestbanetomten. Jeg tror også det er fullt mulig, og det finnes eksempler – ikke mange riktignok, men det finnes eksempler – på at man kan kombinere gammel og ny bygningsmasse. Et annet spørsmål er om man bør ha det med som en premiss når man setter i gang et slikt prosjekt. Jeg ville nok ment at det hadde vært en styrke dersom man kunne se den gamle bygningsmassen som en mulighet mer enn som en premiss. Slik den ligger nå, har det vært en del av arkitektkonkurransen, og der ligger det antakelig en del juridiske føringer som man bindes opp til og må forholde seg til fremover. Det mener jeg åpenbart betyr begrensninger i forhold til hva man kan få til. Slik sett må det jo være befriende for Munch-museet og Deichmanske bibliotek, som nå kan ha en arkitektkonkurranse der man i fri utfoldelse kan skape gode signalbygg. Vi skal huske på at vi i denne sammenhengen faktisk skal lage det fremtidige hjem for nasjonens historie innenfor kunst og design. Hvilke bygg skulle mer kreve nettopp det armslaget som en godt beliggende tomt uten altfor mange føringer burde representere? Så har det vært hevdet at et slikt forslag vil undergrave fredningsinstituttet. Det mener jeg ikke. Fredning kan ikke være slik en hellig ku at man skal være avskåret fra å kunne debattere det ved noen anledning. Det å bygge et nasjonalmuseum for kunst er en helt enestående oppgave. Det er ikke noe tilbakevendende tema. Det er ikke slik at vi får dette problemet for alle nasjonalmuseene for kunst som vi skal bygge rundt i landet. Avfredning er en komplisert sak i forhold til dagens lovverk. Om det tar så lang tid som representanten Hildeng antyder, vet ikke jeg, men man må i alle fall opp på et meget høyt nivå, og det er ingen lett sak å få det til. Det synes jeg er greit. Det er der det også hører hjemme. Høyre går ikke på noen måte inn for å undergrave fredningsinstituttet som sådant. Hadde dette vært ethvert annet bygg, et kontorbygg, et hotell e.l., hadde det selvsagt overhodet ikke kommet på tale å komme med et slikt forslag. Vi ønsker i alle fall det beste for et godt nasjonalmuseum, som kan fremstå med gode kvaliteter innholdsmessig og arkitektonisk. Vi ønsker ikke å bidra til forsinkelse av dette, men opprettholder allikevel vårt forslag om fredningsbestemmelsene, som jeg tar opp her nå.