Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-06-12:
Statens pensjonsfond skal sikre god avkastning på vår felles formue. Pengene skal forvaltes på en slik måte at vi kan være bekjent av investeringene både i dag og i morgen. Det er også viktig å sikre størst mulig grad av åpenhet, både om investeringene og om forvaltningen, for å sikre en demokratisk forankring. Debatten om Statens pensjonsfond vil naturlig nok bli en debatt både om forvaltningen og om hvordan pengene brukes, for dette henger naturlig sammen. Hvis pengene ikke forvaltes på en god måte, blir det mindre oljepenger å bruke, både i dag og i fremtiden. På den annen side: Hvis ikke pengene også brukes på en slik måte at befolkningen føler at det kommer dem til gode, vil kravet om å bruke stadig mer bli stadig sterkere, og da blir det mindre penger igjen å forvalte. Det er en svært krevende situasjon både for Norges Bank, for NBIM, og for Stortinget, med de store svingningene som er i de internasjonale markedene. Vi står overfor en situasjon hvor fondet vokser og blir stadig større, samtidig som det er store svingninger i de internasjonale markedene. Det stiller forvaltningen overfor store utfordringer, og det stiller også oss som storting overfor store utfordringer, for det er ikke til å legge skjul på at måten pengene forvaltes på, og at det sikres god forankring gjennom en åpen debatt og dialog med Stortinget, er svært viktig for at vi også i fremtiden skal kunne forsvare oppbyggingen av et såpass stort fond. Jeg mener vi har grunn til å være stolte over at vi har overført såpass store deler av oljeformuen til fondet. Det gjør at vi sikrer at formuen kommer både dagens og fremtidens generasjoner til gode. Men det er klart at skal dette forsvares, også overfor velgere, er det viktig at det er åpenhet og god forankring i alle prosesser. Jeg vil benytte anledningen til å gi honnør til NBIM og NBIMs ledelse for at man de senere årene har sikret stadig større åpenhet og god dialog med Stortinget. De årlige høringene i Stortinget er en god anledning til både å stille kritiske spørsmål og få gode svar. I tillegg har Stortingets finanskomité besøkt NBIM i både London, New York og Singapore. Det gir Stortinget større innsikt, og jeg håper det også bidrar til at NBIM ser verdien av den demokratiske forankringen av selve forvaltningen av fondet. Høyre slutter seg til de justeringene av investeringsstrategien som ligger i meldingen, både når det gjelder ny regionfordeling og når det gjelder BNP-vekting av obligasjoner. Vi støtter også signalene og føringene som ligger med hensyn til rebalansering av fondets aksjeandel. Jeg mener det er svært viktig at vi også i fremtiden klarer å sikre en bred politisk støtte til forvaltningen. Der mener jeg vi de senere år har sikret en støtte som går over de tradisjonelle partipolitiske skillelinjene. Det er i seg selv en verdi, fordi det skaper ro rundt forvaltningen av vår felles formue. Høyres utålmodighet knytter seg først og fremst til måten oljepengene brukes på. Da Statens pensjonsfond utland ble opprettet og vi etter hvert fikk vedtatt handlingsregelen, var det bred enighet om at det ikke var uten betydning hvordan oljepengene blir brukt. I St.meld. nr. 29 for 2000–2001 står det: «Det er ikke likegyldig hvordan bruken av oljeinntektene skjer. Produksjonen i Fastlands-Norge utgjør om lag 4/5> av den samlede produksjonen i norsk økonomi. Det skal derfor ikke stort inntektstap til i resten av økonomien før den økte handlefriheten som petroleumsinntektene gir, er brukt opp. På lang sikt er det således vekstevnen i fastlandsøkonomien som bestemmer velferdsutviklingen i Norge.» Dette var selve begrunnelsen for at et bredt flertall i Stortinget la føringer for hvordan oljepengene skulle brukes, og det var enighet om at man skulle investere i kunnskap, infrastruktur og såkalt vekstfremmende skattelettelser. I fjorårets årstale uttalte sentralbanksjef Øystein Olsen: «Myndighetene har brukt handlingsrommet til å gjennomføre standardøkninger og øke utgiftene på en rekke områder. Prioriteringer av tiltak som styrker produktiviteten og vekstevnen på lengre sikt, herunder justeringer i skattesystemet, synes derimot å ha kommet noe i bakgrunnen.» Jeg slutter meg til den vurderingen. Vi har også sett andre analyser, bl.a. fra Næringslivets Hovedorganisasjon, som viste at nesten ni av ti oljekroner under Bondevik II-regjeringen ble investert i vekstfremmende skattelettelser, kunnskap og infrastruktur, mens under Stoltenberg II-regjeringen er mindre enn to av ti kroner benyttet til samme formål. Jeg mener dette er en svært viktig problemstilling. Det er åpenbart at hvis vi ikke nå bruker oljepengene til å bygge opp under vekstevnen og sikrer at vi har et næringsliv utenom olje- og gassektoren, vil Norge bli stadig mer avhengig av oljeinntektene og arbeidsplassene knyttet til olje- og gassnæringen, og dermed gjøre oss langt mer sårbare. Så Høyre er ikke bare opptatt av hvordan pengene forvaltes, men også av hvordan pengene brukes. Helt til slutt: Høyre har, sammen med de andre borgerlige partiene, fremmet et forslag der vi ønsker en utredning om hvordan NBIM og forvaltningen skal organiseres i fremtiden. Det er ikke noen form for mistillit til hvordan pengene har vært forvaltet eller hvordan vi har organisert virksomheten. Jeg mener snarere tvert imot at organiseringen har tjent oss vel, og at det er all mulig grunn til å gi honnør til selve forvaltningen. Men vi ser at fondet vokser – og etter hvert forhåpentligvis dobles – fra dagens størrelse. Da mener vi at det er viktig at vi allerede i dag har en grundig, faglig basert diskusjon om hvordan vi skal organisere forvaltningen for fremtiden. Da peker vi på at man bør diskutere om det fortsatt skal være ett eller flere fond, om fondet skal forvaltes innenfor Norges Bank eller om man skal etablere det utenfor. Organiserer man det innenfor, kan det også være en mulig løsning – slik Finansdepartementet tidligere har pekt på – at man etablerer en egen rentekomité, slik at hovedstyret i Norges Bank kan konsentrere seg fullt og helt om sitt ansvar for Statens pensjonsfond utland. Jeg registrerer at regjeringspartiene fortsatt avstår fra å gi sin tilslutning til forslaget. Men jeg håper at finansministeren likevel merker seg at det er en samlet opposisjon som ønsker en slik utredning, slik at vi kan være godt forberedt på den fremtiden som vil komme, og at vi sørger for å sikre at vi har optimal organisering og god forvaltning av vår felles formue.