trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jorunn Ringstad (Senterpartiet), 2005-03-15:
I førre stortingsperiode samarbeidde Senterpartiet tett med Kristeleg Folkeparti i samferdslesaker. Senterpartiet og Kristeleg Folkeparti stod saman om å kjempe for at vi skulle ha posttenester som skulle vere likeverdige i kvalitet og pris i heile landet. Etter mitt syn har Kristeleg Folkeparti gjort ein ganske kraftig snu i si haldning når det gjeld posttenester. No snakkar ein om gode tenester til konkurransedyktige prisar, og tiltak for å hindre desse ulikskapane som kan dukke opp, skal ein fyrst setje inn når det blir urimelege prisforskjellar. Eg vil gjerne at representanten Sahl skal definere kva som er urimelege prisforskjellar. Ser ikkje representanten Sahl at det han står for no, er ganske forskjellig frå det han og hans parti stod for i førre periode?
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Jeg registrerer at vi er uenige, og det var vel ikke noen stor overraskelse. Det som representanten fra Fremskrittspartiet, Nistad, sier om at vi er for de monopolene, stemmer ikke helt. Arbeiderpartiet har alltid sittet i førersetet når det gjelder omstillingsprosesser. Jeg vil også henvise til det Posten har gjort opp gjennom tiden, men det har også blitt noen lik i lasten. Det er klart at når det gjelder omstillingen i Posten, går det veldig bra nå. Men det som Arbeiderpartiet ikke skjønner, er at man ikke kan avvente situasjonen, og at man i denne sammenhengen følger EUs tempoplan. Det betyr at før man gjør det i de andre landene, skal Regjeringen sitte i førersetet, sammen med Fremskrittspartiet, og gjennomføre denne planen for postmarkedet fra 1. januar 2007. Derfor er vi uenige i prosessen. Vi har også hele tiden villet følge EUs krav, og det kommer vi fortsatt til å gjøre, men vi mener at vi ikke skal gjøre det i denne sammenhengen.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Hvorfor ønsker ikke Kristelig Folkeparti å følge EUs tempoplan med en evaluering før de siste eneretter fjernes? Kristelig Folkeparti ønsker å være et distriktsvennlig parti. Mener ikke Kristelig Folkeparti at det kunne ha vært et poeng at en evaluering av gjennomført liberalisering ville kunne gi nyttige svar på hva som har skjedd, og om tilbudet er slik det skal være? Vil ikke Kristelig Folkeparti ha en løsning på distriktsutfordringene før avviklingen av eneretten blir gjennomført? Springer ikke Kristelig Folkeparti litt for fort nå for å gjennomføre Høyres og Fremskrittspartiets politikk?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Det er alltid fornøyelig å høre på Arbeiderpartiet når vi diskuterer de gamle monopolene i Norge. Det er jo snart det eneste partiet som fortsatt vil kjempe for de gamle monopolene. Hadde det vært opp til dem, hadde vi bare hatt NRK å se på, og vi hadde hatt det gamle Televerket og alt mulig. Representanten fra Arbeiderpartiet sa nå at det var distriktene som ville tape. Det samme hørte vi fra Senterpartiet her også. Men hva har skjedd i distriktene? Før hadde vi posttjenester på posthuset to–tre timer om dagen. I dag får man dem i lokalbutikken, og den har lang åpningstid. Tilbudet i dag er et helt annet enn hva det var tidligere. Jeg kunne ha sagt mye om dette. Blant annet har Posten i dag 1 milliard kr i overskudd. De har fått kapital og krefter til å endre seg og gjøre det bedre for distriktene. Jeg vil spørre representanten fra Arbeiderpartiet: Er det én eneste god grunn for at Arbeiderpartiet ved enhver anledning vil beholde de gamle monopolene, enten det er Televerket, eller det er Vegvesenet, jernbanen, NSB eller hva? Hva er grunnen til at man absolutt skal ha de gamle monopolene?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Jeg skal klare meg med langt mindre enn 10 minutter. De siste års omstillinger i Posten har endret denne bedriften fra å være en forvaltningsbedrift eller en såkalt monopolbedrift til å bli et topp moderne og konkurranselystent kommunikasjons- og logistikkonsern – fra 27 000 årsverk i år 2000 til 21 000 ved inngangen til 2005, eller 13 000 ansatte/9 500 årsverk redusert siden 1996. Forslaget til vedtak som Fremskrittspartiet i dag fremmer sammen med Kristelig Folkeparti og Høyre, er forslag til full liberalisering av det norske postmarkedet fra 1. januar 2007. Det er, som tidligere talere har sagt, tidligere enn EUs tempoplan, men på linje med liberaliseringstempoet som vi nå ser i viktige land som Nederland, England og Tyskland. Sverige og Finland har allerede liberalisert. I Posten er allerede 80 pst. av virksomheten utsatt for konkurranse. Spørsmålet om liberalisering handler derfor kun om den gjenværende eneretten på ca. 20 pst. av Postens virksomhet skal åpnes for konkurranse. Posten har sagt at de er klar, Regjeringen har sagt at den er klar, og Fremskrittspartiet er som alltid klart når det gjelder å fjerne monopoler. I dag er det bare Arbeiderpartiet som lever i fortiden, i monopolenes tid. Jeg vil til slutt vise til det forslaget vi har i innstillingen om at vi ønsker å overføre eierskapet til Posten Norge til Næringsdepartementet, slik at det blir samsvar mellom Posten Norge og de andre bedriftene.
Sverre J. Hoddevik (Høyre), 2005-03-15:
Flertallet har sagt, som vi nå også har understreket, at kvaliteten på posttilbudet til publikum skal være like god som før. Det er også rett at vi viser til erfaringer fra andre land. Det er kjent at de forskjellige land er kommet ulikt langt når det gjelder liberaliseringa, men det er en rekke land, våre nordiske naboland spesielt, som er framtredende her. Storbritannia, Nederland og Tyskland har riktignok ikke kommet like langt, men de er i full gang. Her er det mange positive erfaringer med liberalisering. Selv om Sverige har hatt fokus i komitearbeidet, tror vi oppriktig at det er mange andre land der de har positive erfaringer med liberalisering i postmarkedet.
Sverre J. Hoddevik (Høyre), 2005-03-15:
Igjen er det denne tempoplanen til EU som bekymrer opposisjonen, og at vi gjør endringer før vi faktisk er nødt til det. Vi må riktignok gjøre våre erfaringer i vårt eget land. Enten det er i 2007 eller 2009, må vi gjøre dem i vårt eget land. Dette mulige ønsket om resiprositet – som det heter så fint med et fremmedord – at det skal skje samtidig over landegrensene, er avdramatisert av alle. Posten sjøl ønsker den situasjonen vi er i. Det burde det være vesentlig for opposisjonspartiene og opposisjonen å legge vekt på. De er «spenn klare» til å stå opp – som Odd Børresen sier i sin humoristiske beretning på radioen – før de absolutt er nødt, og begynne. Vi har såpass gode erfaringer med de omstillingene Posten har hatt sjøl, at vi også finner grunn til å lytte til Posten som selskap. Det ville være ganske paradoksalt at Posten, som et svært oppegående selskap i dag, skulle ønske seg dette i 2007 hvis det skulle være ensbetydende med å sette seg sjøl i en umulig situasjon.
Bjørgulv Froyn (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
La meg gjenta det som er sagt tidligere av en talsperson for Arbeiderpartiet: Vi er ikke imot omstilling, det er måten vi gjør det på for å sikre de interesser som er knyttet til en virksomhet som Posten. Det som gjør meg litt nysgjerrig, er det Høyre i sitt samarbeid med Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti formulerer i forslaget om å oppheve enhetsportoen. Der heter det: «Det skal fortsatt være enkelt og greit å få sendt vanlige brev. Flertallet vil hevde at lik pris på disse sendingene er rett og rettferdig.» Det er flott. Som bakgrunn for det hele, selve bakteppet og selve bevisførselen, viser flertallet til positive erfaringer fra andre land der monopol av postmarkedet er avviklet. Og da blir det spennende å høre: Fra hvilke land er det man har hentet disse positive erfaringene?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Det er ikke mange andre land vi med vår geografi og vårt bosettingsmønster kan sammenlikne oss med når det gjelder det å liberalisere postdistribusjonen. Jeg tror faktisk ikke regjeringspartiene har noe slikt land å vise til som har gjort det med vellykket resultat. Mitt spørsmål derimot går på at dette nå skal gjennomføres to år før EU skal vurdere å gjøre det. Det betyr at det ikke er sikkert at man gjør det i EU-landene, men at man skal vurdere det. Det framgår i saken at man ønsker utenlandske selskaper, utenlandske konsern, velkommen inn i landet for å konkurrere med Posten. Ser ikke Høyre og de andre regjeringspartiene at man da setter seg i den situasjon at Deutsche Post og andre store selskaper med beskyttet hjemmemarked nå inviteres inn i Norge til å konkurrere med Posten Norge, og at man får en konkurransesituasjon som faktisk blir helt håpløs, umulig, for Posten Norge? Ser man ikke at man setter Posten i en svært vanskelig situasjon, nettopp ved at man så ensidig gjør det i Norge to år før EU skal vurdere å gjøre det?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
For det første: Når det gjelder den utviklingen og omorganiseringen som har vært i Posten, har ikke SV vært imot den. Vi har vært et av de partiene som har vært pådriver bl.a. for opprettelse av lokale servicekontor, som vi ser at Posten kunne ha vært en del av. Vi har altså ikke vært imot den utviklingen, tvert imot, men dette har vært en utvikling som følge av en teknologisk utvikling. Det som vi nå snakker om, er jo å bryte opp en organisasjon som har vært fundamentet for at man kan ha likt tilbud over hele landet, og at man kan ha det til lik pris. Når Posten har bedt om å få gjøre dette, har de jo samtidig sagt at de ikke vil ha enhetsportoen, så det er på de premissene Posten Norge har gått inn for dette. Nettopp det at vi skal opprettholde enhetsportoen, er jo et viktig motiv for å gå imot det å splitte opp en velfungerende organisasjon.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Representanten Jan Sahl understreket at det går så veldig bra med Posten Norge AS nå, og at man nesten skulle tro at det var fordi Posten hadde bedt om det, at Kristelig Folkeparti gikk inn for det. Det er jo et par momenter her som framstår som et faktum. Den omorganiseringen som har vært i Posten, er initiert av den teknologiske utviklingen som har vært på dette området, mens det forslaget som her kommer på bordet, er ideologisk motivert. Monopolenes tid er over. Vi skal ha full konkurranse. Liberalisering er en ideologisk motivert reform. Det er det man kan utfordre Kristelig Folkeparti på. Hvorfor legger man seg på en slik politisk kurs? Distriktsfylker og distriktskommuner advarer jo så sterkt mot det, for det kan svekke tilbudet til distriktene, ikke minst når det gjelder prisforskjeller. Mitt spørsmål er for så vidt det samme som jeg stilte til representanten Hoddevik. Kan Jan Sahl fortelle oss i hvilke land i verden man har sett dette gjort med suksess? Hvor har den liberaliseringen som er foreslått her, blitt gjort med suksess?
Petter Løvik (Høyre), 2005-03-15:
Eg synest det er litt spennande å høyre SV no prise den utviklinga vi har hatt i Posten. Eg synest òg å kjenne igjen ein del av frykta frå tidlegare debattar i dette huset frå før representanten Hansen og eg kom hit, nemleg SV si frykt for at utvikling og omstilling ville gå ut over distrikta. Er representanten Hansen klar over den fantastisk positive utviklinga i Posten som har gitt Utkant-Noreg eit betre tilbod enn vi nokon gong har hatt, og der vi i staden for å ha eit utgiftssluk no har ei postteneste som går i balanse og vel så det? Eg har òg lyst til å spørje representanten Hansen: Viss dette er så ille for Posten, kvifor vil då Posten sjølv, trur representanten, ha denne omstillinga? Dei grunnleggjande forskjellane er trua vår på konkurranse eller ikkje – konkurranse er noko som fleirtalet og Posten ønskjer fordi det driv Posten framover, mens representanten Hansen ser på dette som ein fare som vi må unngå lengst mogleg. Eg vil gjerne ha ein liten kommentar til det.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti har stått sammen om den liberaliseringen av Posten som har foregått inntil i dag. Det vi ser av resultatene som er oppnådd, er en suksesshistorie for Posten Norge AS, ikke bare for Posten som selskap, men også for kundene, som nå har fått tilgang til post og en åpningstid som er langt bedre enn tidligere. Posten har oppnådd det framsendingsmålet som Stortinget har lagt. Kristelig Folkeparti ser ingen grunn til at vi ikke skal være med på å fortsette den gode utviklingstrenden som vi nå er inne i, slik at Posten kan forberede seg på den store omleggingen som kommer i EU, sannsynligvis i 2009. Når det gjelder framføringen i de ytterste distrikter, berørte jeg det i innlegget mitt og utfordret Posten på akkurat den problematikken. Posten har jo også gitt til kjenne for oss i svar på spørsmål at de jobber nettopp med den problematikken for å forbedre framsendingen særlig til de tre nordligste fylkene.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Først til ideologien: Det ligger ikke noe mer ideologi i dette enn det ligger i det vi har vært med på i den tidligere utviklingen når det gjelder Posten. Det har vært en gradvis klar retning mot full liberalisering. Vi har alle vært oppmerksomme på at EU er i gang med dette. Vi vet at det sannsynligvis vil komme i 2009. Det ligger ikke spesielt mer ideologi i dette enn det ligger i den utviklingen vi har hatt hele veien. Det er det ene. Det andre er at jeg trodde at det hadde gått opp for SV at den teknologiske utviklingen ikke har stoppet i dag. Den teknologiske utviklingen fortsetter. Når det gjelder det som legges i postkassene, stuper det på dette viset for Posten. Da er det spørsmål om de skal ha en mulighet til å konkurrere på stadig flere områder, slik at de skaffer seg en kapital så vi nettopp kan få Posten ut til de ytterste strøk av landet. Så var det snakk om eksempler utenfra. Det beste eksemplet er det vi har hos oss selv, der vi nå har et oppgående Posten Norge AS.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Vi er glad i både kjærlighetsbrev og omvendelse, så i så måte traff presidenten rimelig greit med det. Jeg vil si til representanten Jorunn Ringstad fra Senterpartiet at Kristelig Folkeparti ikke har avveket fra noen linje. Vi har vært med på den liberaliseringsprosessen som gradvis har foregått i Posten fra sentrumsregjeringens tid og framover til i dag. Men Senterpartiet har strittet imot hele veien og var i sentrumsregjeringens tid motvillig med på det som skjedde i den perioden. Vi skal fortsatt ha like priser og lik kvalitet i hele landet. Vi skal ha en enhetsporto som fortsatt skal gjelde for det som skal puttes i postkassene og leveres utover i landet. Det er jo ikke ukjent for representanten Jorunn Ringstad at vi også i dag har ulike priser på alt som ligger utenfor enhetsområdet, og der Posten allerede i dag er ute og konkurrerer på markedet. Så denne skremselspropagandaen om at det skal bli enorme, store forskjeller med dette og en helt ny verden for Posten, har ikke Kristelig Folkeparti noe tro på.
Bent Høie (Høyre), 2005-11-23:
Mitt spørsmål går til kommunal- og regionalministeren. Kommunenes Sentralforbund og enkelte fylkespolitikere presser nå på for å få forlenget valgperioden med to år. Kommunalministeren sa til Dagsavisen på mandag at Regjeringen seriøst vurderer dette forslaget. På hvilket grunnlag skulle Regjeringen og Stortinget forlenge en valgperiode for politikere som allerede er valgt? Det er jo ikke Stortinget som har valgt fylkestingene, men folk i de enkelte fylkene. De er valgt for fire år, under den forutsetning at de skal møte velgernes dom i 2007. Å droppe fylkestingsvalget i 2007 vil være å sette demokratiet ut av spill. Hele denne regionsreformen framstår jo nå som mer og mer grunnleggende udemokratisk. Først avlyser Regjeringen en utredning om behovet for fylkeskommunen, så vurderer en å avlyse valget til fylkestingene i 2007, og velgerne fikk ikke lov til å vite noe om innholdet i regionsreformen før dette stortingsvalget. Vi kan altså risikere at en gjennomfører en stor reform når det gjelder forvaltningen av Norge, uten at velgerne får vite hvorfor. De blir kanskje avskåret fra å stemme ved fylkestingsvalgene i 2007, og de får ikke si sin mening om denne reformen gjennom et stortingsvalg. En må ganske langt fra Norge for å finne eksempler på at politikere forlenger andre politikeres valgperiode. Men argumentet som de bruker, at de selv gjør en så god jobb at det blir for dyrt å be velgerne på ny gi dem et mandat, er ganske gjenkjennelig. Jeg må spørre kommunal- og regionalministeren om det er slik at Regjeringen på alvor vurderer dette.
Bent Høie (Høyre), 2005-11-23:
Det må være grunn til å spørre kommunal- og regionalministeren om det betyr at Regjeringen har avblåst å vurdere dette i det hele tatt, for jeg forstår at det finnes ganske mange argumenter som er både gode og praktiske, for at det er billigere å forlenge valgperioden. For å si det slik: Det fantes gode argumenter for at det var både mer praktisk og billigere å forlenge den forrige stortingsperioden òg, spesielt for Norge, men det betyr jo ikke at det er noe særlig demokratisk å gjøre det. Så jeg håper at kommunal- og regionalministeren nå, én gang for alle, kan bekrefte at det ikke blir aktuelt å forlenge den valgperioden som fylkestingene har. At fylkesordførerne kan tenke seg å sitte to år lenger enn det de er valgt for, bør ikke overraske verken kommunalministeren eller oss andre.
Bent Høie (Høyre), 2005-11-23:
«Regjeringen har varslet at de vil komme til Stortinget med en melding om de nye regionene og hvilke oppgaver de skal ha. Vil en slik melding også omfatte hvilke oppgaver som kan overføres fra staten og dagens fylkeskommune til primærkommunene?»
Bent Høie (Høyre), 2005-11-23:
Jeg er enig i at det er på regionalnivået de største utfordringene er, selv om jeg ikke er enig i den konklusjonen som kommunalministeren og Regjeringen har på det, nemlig at en skal videreføre det nivået. Jeg mener at konklusjonen på det burde vært at en la ned det nivået og overførte oppgavene til kommunen sammen med nye statlige oppgaver til kommunen. Det som imidlertid bekymrer meg i statsrådens svar, er akkurat det at en har så stort fokus på at disse nye regionene må få nye oppgaver, samtidig som jeg registrerer veldig få konkrete eksempler på hvilke oppgaver dette skal være. Kan kommunalministeren i dag garantere at denne reformen ikke kommer til å gå på bekostning av primærkommunenes oppgaver, at det altså ikke vil bli overført en eneste oppgave fra primærkommunene til dette nye regionalnivået, men at oppgavene i tilfelle skal gå andre veien, nemlig til primærkommunen? Mange kommunepolitikere rundt omkring i landet er bekymret for at disse skal komme på bekostning av kommunene og ikke på bekostning av staten.
Bent Høie (Høyre), 2005-11-23:
Jeg er glad for at en presiserer at en ikke ønsker å ta oppgaver fra kommunene. Jeg lurer på om en allerede nå har begynt å tenke på hvilke eventuelle statlige oppgaver en kan flytte til primærkommunene, slik at primærkommunene i samarbeid kan løse disse, og ikke minst på hvilke beslutninger som i dag tas av ansatte i staten, som heller bør tas av folkevalgte på et lokalt nivå, f.eks. knyttet både til landbruksforvaltningen og til miljøforvaltningen.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-11-23:
Dette er faktisk et spørsmål jeg er veldig glad for å få, ikke minst i lys av dagens kommentar i Dagsavisen. La det ikke være noen tvil om hva som er min prinsipielle holdning til dette spørsmålet. Det er helt klart at det vil være uheldig å forlenge en valgperiode. Det er mitt utgangspunkt, det er mitt prinsipielle standpunkt, og det er mitt partis prinsipielle standpunkt. Regjeringa skal sjølsagt forholde seg til dette på skikkelig vis. Oppslaget i Dagsavisen kom som en konsekvens av at mange fylkesordførere på et møte som jeg tok initiativ til, gav uttrykk for at de mente at det ville være en god løsning å forlenge inneværende valgperiode for fylkestingene. Jeg lytter sjølsagt til det fylkesordførerne sier, men foreløpig har jeg ikke hørt noen innvendinger fra fylkesordførerne som innebærer noe annet enn praktiske problemer. Derfor er jeg glad for å konstatere at min prinsipielle holdning står ved lag, og den er at det vil være uklokt å forlenge en valgperiode, og at det er demokratisk problematisk.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-11-23:
Det er riktig, som representanten Høie sier, at det er mange innenfor det kommunale og fylkeskommunale systemet som har ment at det vil være en god tanke å forlenge valgperioden. Man har i hvert fall reist den problemstillingen. Så kan jeg bare gjenta at min prinsipielle holdning til dette er at det vil være uklokt, og at det ikke er i tråd med våre demokratiske tradisjoner å forlenge en periode. Man har valgt folk for en periode i den forvissning at når perioden er omme, kan man kaste dem hvis man mener at de ikke har gjort en god nok jobb. Situasjonen er den at Regjeringa ikke endelig har forholdt seg til dette spørsmålet. Det skal vi gjøre så raskt som mulig. Jeg lytter til de praktiske, økonomiske innvendingene som kommer fra annet hold. Det opplever jeg faktisk er min plikt. Disse fylkesordførerne er ikke noen hvem som helst, og de kommer fra mange forskjellige partier – la meg også understreke det. Men min holdning til dette er veldig klar: Prinsipielt mener jeg at det vil være galt å forlenge en periode som folk er valgt for.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-11-23:
Når det gjelder spørsmålet om en eventuell forlengelse av valget til fylkesting utover 2007, har representanten hørt mitt prinsipielle syn, og det forventer jeg at man har respekt for. Når det gjelder spørsmålet om hvor mange forvaltningsnivåer vi skal ha i Norge, er det ingen tvil om at det er uenighet i Stortinget om hvorvidt vi skal ha tre eller to forvaltningsnivåer. Til dette er det å si at Regjeringa mener at det skal være tre forvaltningsnivåer i Norge. Vi er opptatt av at det skal flyttes makt fra staten til det regionale nivået, gjerne også til det kommunale nivået. Alt dette skal vi gå gjennom i arbeidet med den forvaltningsreformen som skal tre i kraft 1. januar 2010. Vårt mål er klart: Vi skal styrke lokaldemokratiet, og vi skal flytte makt fra stat til regionalt og, eventuelt ytterligere, til lokalt nivå.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-11-23:
Når det gjelder fylkeskommunen, er det vel få nivåer som har vært utredet så mye i de senere årene som nettopp dette mellomnivået, fylkeskommunen. Det er en rekke utredninger som ligger på bordet, og det er et faktum at i alle disse store utredningene som er utført i de senere årene – enten vi snakker om Distriktskommisjonen, Effektutvalget eller andre – er konklusjonen klar. Vi trenger tre forvaltningsnivåer i Norge, og det er det Regjeringa baserer seg på. Når vi nå skal ta stilling til hvilke funksjoner som skal ligge på det regionale nivået – vi har ikke sagt noe om hvor store disse regionene skal være, det skal vi komme tilbake til – og når vi skal vurdere hvilket innhold dette regionalnivået skal ha, vil vi ta alle utredninger som foreligger, med oss i dette arbeidet. Vi vil sjølsagt også ta med oss alle de praktiske erfaringene som ligger på bordet, f.eks. enhetsfylketenkningen fra Møre og Romsdal. Jeg kan love representanten at vi skal ta innover oss all den kunnskap som foreligger, og det er liddelig mye.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-11-23:
Det er riktig, som den tidligere kommunalministeren antyder, at vi stoppet en evalueringsprosess som den forrige regjeringa ønsket å sette i gang rett før vi skulle tiltre. Grunnen til at vi gjorde det, var rett og slett at vi mente at det var bortkastede ressurser å gå inn i nye evalueringer, for det fins så mange evalueringer fra før. Dette handler om å ta noen beslutninger og om å ta mot til seg å gjøre det vi vet. Det kommer det til å bli mye oppstandelse omkring, men vi må ta beslutninger om hvordan vi ønsker å flytte makt fra stat til regionalt og lokalt nivå. De beslutningene torde ikke den forrige regjeringa å ta. Vi tar ansvar for å få dette på plass. Det skal vi sjølsagt gjøre på en slik måte at vi inkluderer alle dem som skal inkluderes i prosessen. Nå skal vi først gå igjennom og se hvilke oppgaver som skal flyttes fra stat til det regionale nivået. Det vil vi ha en egen prosess på i forhold til Stortinget. Og vi vil sjølsagt også konsultere med alle involverte. Når vi er enige om oppgavene, skal vi tegne kart. Hvis vi ikke blir enige om oppgavene først, kommer vi ikke i land med dette.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-11-23:
Jeg hører hva presidenten sier, men jeg synes det er hyggelig å høre at det er flere som er opptatt av lokaldemokratiet her. Jeg kan ikke gå inn i den konkrete saken som det vises til, fordi den fortsatt er under behandling. Men jeg forstår at spørsmålet omhandler retten til statlig overprøving av kommunale vedtak i saker som gjelder dispensasjon fra kommuneplanens arealdel. For å dispensere fra plankravet i kommuneplanens arealdel kreves at det foreligger «særlige grunner». Dette vilkåret må være oppfylt. Ingen har krav på å få dispensasjon, og det skal i utgangspunktet ikke være kurant å få dispensasjon. Loven bruker formuleringen «kan(…) gi», dvs. at det er bygningsmyndighetene som må vurdere om det er hensiktsmessig å gi dispensasjon dersom vilkåret for dette er oppfylt. (…) I plan- og bygningsloven er det gitt hjemmel for fylkeskommunen og statlig organ til å påklage enkeltvedtak dersom vedtaket direkte berører vedkommende myndighets saksområde. Etter forvaltningsloven skal klageinstansen være tilbakeholden med å overprøve vedtak hvor kommunen har «det frie skjønn». Hvor tilbakeholden statlig organ bør være ved spørsmål om overprøving av vedtak truffet av kommunen, vil likevel avhenge noe av sakens karakter. Hovedregelen er at det skal legges stor vekt på det lokale sjølstyret, men dersom kommunen har fattet et vedtak som synes å være i strid med statlige retningslinjer, regionale planer e.l., kan det likevel være grunn for statlig organ til å fremme klage på kommunens vedtak. Avslutningsvis vil jeg påpeke at plan- og bygningsloven er under revisjon, og både Miljøverndepartementet og Kommunal- og regionaldepartementet arbeider med oppfølging av utredningene fra to lovutvalg, Planlovutvalget og Bygningslovutvalget, som avgav sine utredninger i henholdsvis mai 2003 og juni 2005. Gjennom dette arbeidet vil bl.a. bestemmelsene om dispensasjon og klage på kommunale vedtak etter plan- og bygningsloven bli grundig vurdert.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-11-23:
Dette er en sak som har en svært lang historie, og i lys av at den fortsatt er til behandling, kan jeg ikke kommentere den spesielt. Men det er klart at saken illustrerer et poeng, i den forstand at den illustrerer hvor vanskelig avveiningen er mellom på den ene siden det å være opptatt av å ivareta det lokale sjølstyre og på den andre siden være sikker på at vi følger opp regler som er vedtatt i ulike sammenhenger, på en god måte. I denne sammenhengen er det konkret et spørsmål om hvordan man skal ivareta det kommunale sjølstyre på den ene siden og de gode intensjonene en har på den andre siden om at marka skal være et sted som alle skal ha tilgang til og skal kunne bruke på en god måte, og at man kan ta vare på de store natur- og friluftsopplevelsene som ligger i å bruke marka. – En vanskelig avveining.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-11-23:
Regjeringa er opptatt av å styrke lokaldemokratiet både på kommunalt og regionalt nivå. Det er kommunene som er nærmest folk i deres hverdag, og Regjeringa har i Soria Moria-erklæringa sagt at vi vil «sikre at oppgaver løses på lavest mulig hensiktsmessige forvaltningsnivå», og bl.a. at «kommunenes rolle som samfunnsutvikler skal styrkes». Vi er grunnleggende opptatt av hvordan vi skal greie å utvikle kommunene både som tjenesteleverandører og som demokratisk arena. Regjeringa har også varslet i Soria Moria-erklæringa at det legges opp til en regionreform. Vi mener det er nødvendig å klargjøre hvilke oppgaver som skal ligge på det regionale nivået, og vi mener det er nødvendig å tilføre det nivået ytterligere oppgaver. Det er på regionnivå vi pr. i dag har de største utfordringene, og det er dermed også på det nivået at vi etter alt å dømme vil se de største endringene i den helhetlige forvaltningsreformen som vi skal ha på plass fra 1. januar 2010. Så svaret på det spørsmålet som representanten Høie stiller, er: Ja, vi vil også se på om primærkommunene skal tilføres nye oppgaver, andre oppgaver, i det store arbeidet som vi går inn i. Men samtidig er det ikke noen tvil om at de største utfordringene ligger på regionnivå, på mellomnivå, og at det er det som i denne omgangen vil bli viet mest oppmerksomhet, slik at vi greier å sikre en varig reform som både skal bidra til at vi styrker lokaldemokratiet på det nivået, og at vi utfører oppgavene effektivt på mellomnivå.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-11-23:
Regjeringa er tindrende klar på hva som er vår målsetting med denne forvaltningsreformen. Det er at vi skal flytte makt fra stat og nærmere folk, til regionnivå, eventuelt til kommunenivå og til primærkommunene. Det er ingenting i vår tenkning som skulle tilsi at vi skulle flytte noe makt og myndighet fra kommunene. Snarere tvert imot er vi opptatt av at kommunene skal være det helt sentrale nivået. Det er det som ligger nærmest folk, og vi skal utføre så mange oppgaver som overhodet mulig på det nivået. Så det ligger overhodet ingen tenkning eller planer om at vi skal ribbe primærkommunene for noen oppgaver.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2005-11-23:
Det er sjølsagt fristende for meg å hive meg over i en debatt om hvilke oppgaver som skal flyttes, både hvilke oppgaver som skal flyttes fra stat til region, eventuelt fra statlig til kommunalt nivå og fra regionalt nivå til kommunalt. Det er fristende for meg å gå inn i debatten om hva vi kan flytte fra stat og over til folkevalgt kontroll, men jeg skal beherske meg på dette området, for nå er det viktig, hvis vi skal komme i mål med denne prosessen, at vi gjør ting i riktig rekkefølge. Det er avgjørende for meg, som skal ha ansvaret for å dra dette i land innenfor rammen til Regjeringa, at jeg ikke nå framskriver slutninger som gjør at prosessen låser seg. Derfor ber jeg om respekt for at vi trenger å gå noen runder innad i Regjeringa, og også med alle de aktørene som skal høres i denne prosessen, før jeg blir tydelig på hvilke oppgaver jeg mener skal flyttes.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Det er i seg selv meget oppsiktsvekkende at Senterpartiet, som er så opptatt av lokaldemokratiet, skal la folkevalgte få lov til å sitte utover en periode uten at folket får lov til å si sitt i 2007. Det er den ene siden ved det. Den andre er at Senterpartiet nå har inngått et kompromiss i den rød-grønne regjeringen om å bygge opp en ny fylkeskommune fra 2010, noe som folk flest ikke er opptatt av i det hele tatt. En ny fylkeskommune à la 1976, som vil frata primærkommunen makt og råderett, er altså Senterpartiets målsetting nå. Jeg lurer på hvordan statsråden vil formidle dette budskapet når Senterpartiet er så opptatt av lokaldemokratiet og primærkommunenes muligheter til å råde i eget reir. Nå når ny fylkeskommune skal opprettes, hvor mye av makten i kommunene skal da overføres til disse nye fylkeskommunene fra 2010?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Statsråden sa i sitt første svar at vi måtte ha en lovhjemmel for å internere asylsøkere som har fått endelig avslag. Dette er feil, for hvis det som statsråden sier, er riktig, så driver denne regjeringen med lovbrudd. I dag internerer vi asylsøkere på Gardermoen fordi de utgjør en risiko for samfunnet. Det Fremskrittspartiet ønsker seg, er å utvide den typen internering av asylsøkere som har fått endelig avslag, og som i utgangspunktet er ulovlige innvandrere i Norge. Statsråden og denne regjeringen skal i tillegg sende alle disse asylsøkerne som har fått endelig avslag – og det er risikopersoner blant dem – til Drammen i en åpen leir i det største pressområdet nær Oslo. Ja, det er i hvert fall ikke noen mindre risiko ved det, for blant disse finnes det altså kriminelle, og nå skal de alle sammen sendes til østlandsområdet. Det finnes en åpning: FN har klart og tydelig sagt at det er lov til å internere disse menneskene som har fått endelig avslag.
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2005-11-23:
Sjølv om eg er fylkestingsrepresentant, er eg i lag med resten av Venstre glad for at kommunalministeren no har avblåse å forlengje den noverande fylkestingsperioden. Men Venstre har også registrert at kommunalministeren ikkje vil evaluere fylkeskommunen, men har tenkt å gå rett på ei avgjerd om å danne større einingar. Vil kommunalministeren ta initiativ til at erfaringane etter forsøket med einskapsfylke vert tekne med i vurderinga når ein skal finne styringsform i dei nye regionane? Møre og Romsdal har i gang eit prøveprosjekt der fylkesmannen og fylkeskommunen sine funksjonar er slegne saman, og dette forsøket viser så langt å vere svært vellukka både når det gjeld større effektivitet, og når det gjeld samhandling mellom kommunar og einskildpersonar og fylket. Det ville vere interessant å høyre om kommunalministeren vil vurdere denne styringsforma.
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2005-11-23:
Medan det har vore stort fokus på Barentshavet og Lofoten i samband med den 19. konsesjonsrunden, har det vore …
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2005-11-23:
Det er det eg gjer. «Det har vore svært lite fokus på Mørekysten når det gjeld konflikt mellom oljeinteresser og fiskeri- og miljøinteresser i samband med den 19. konsesjonsrunden. Dette er dei viktigaste yngle- og oppvekstområda for fleire fiskeslag, mellom anna torsk og sild. Det er også venta store brukskonfliktar mellom fiske- og oljeinteresser i samband med oljeleiting i dette området. Kva vil statsråden gjere for å vareta fiskeriinteressene på Mørekysten i samband med tildelingane i 19. konsesjonsrunde?»
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2005-11-23:
Eg vil få lov til å takke for svaret. Fiskarane og fiskeriinteressene er urolege over det som skjer no, og medan miljøvernministeren vil offentleggjere miljøvurderingar frå SFT, Direktoratet for naturforvaltning og Norsk Polarinstitutt i samband med utlysinga for den 19. konsesjonsrunden, nektar faktisk Olje- og energidepartementet å offentleggjere kor mange selskap og kva for selskap som er søkjarar til dei enkelte blokkane. Når vi veit at det er forskjell på oljeselskapa når det gjeld både ynsket om å samhandle med fiskeriinteressene og miljøomsyn, er det viktig at dette vert kjent. Vil det ikkje vere viktig for fiskeriministeren og Fiskeridirektoratet å få vete kva for selskap som har søkt, før det er avgjort, slik at interessene kan verte spelte inn i tide?
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2005-11-23:
Eg synest det er rart. Dersom fiskeriministeren har vore i kontakt med Olje- og energidepartementet i samband med den 19. konsesjonsrunden, og det reknar eg med at ho har, kva er det slags grunngiving fiskeriministeren får for hemmeleghaldet rundt søkjarane? Vil fiskeriministeren akseptere at Olje- og energidepartementet får køyre løpet sitt åleine og kome med offentleggjering først når vedtaket om tildeling av leitekonsesjonane er gitt? Eg synest ikkje du svarte godt nok på det spørsmålet.
Erna Solberg (Høyre), 2005-11-23:
Jeg er glad for at kommunalministeren nå har gitt uttrykk for sitt prinsipielle syn. Jeg håper også at Regjeringen skal leve opp til mottoet sitt om at man kan handle, ikke bare forhandle, at ting skal gå så raskt, og at Regjeringen også kan sende ut signal om hva som er dens helhetlige, prinsipielle syn på dette, og ta livet av den udemokratiske ideen om at vi ikke skal gjennomføre valg, men bare prolongere valgperioder. Men det er flere demokratispørsmål knyttet til etablering av regioner. For det første har kommunalministeren valgt ikke å gjennomføre den demokratievalueringen som var en del av evalueringen av hvordan fylkeskommunen fungerer. For det andre har ikke Regjeringen sagt noe om hvilken demokratiforankring man skal ha når man skal etablere regioner og nye grenser. Da blir mitt spørsmål: Har kommunalministeren tenkt å tegne kart over Norge, gjennomføre tvangssammenslåinger? Eller har hun tenkt å gjennomføre en prosess hvor de som blir berørt, inklusiv kommunene og innbyggerne, får si sin mening om hvor grensene skal gå?
Erna Solberg (Høyre), 2005-11-23:
Det er iallfall én ting som jeg tror vil være meget uheldig. Det er hvis vi i utgangspunktet til en debatt om verdiforankringen bruker et mer flerkulturelt samfunn som en unnskyldning, for det vil oppfattes som å være en veldig negativ innfallsvinkel til den typen spørsmål, også for dem som har innvandret til landet, og for dem som er etterkommere av innvandrere i vårt land. Derfor er det veldig viktig at vi ikke bruker det som utgangspunkt, men at vi heller bruker vårt eget ønske om hele tiden å ha en verdiforankring for det vi gjør, både i skolen og andre steder. Da er det for meg viktig å stille statsråden et spørsmål. Jeg kan skjønne at det er vanskelig å ta overgangen fra å være spissformulert opposisjonspolitiker til å være sikringsorientert posisjonspolitiker som blir tolket i store bokstaver for ethvert ord man sier. Men det er noen signaler som sendes ut i rekken av det som er sagt nå, som dreier seg om spørsmålet: Er det slik at en del av disse spørsmålene faktisk bør løses lokalt, bør løses i klasserommet og på foreldremøtene, bør løses i dialog med foreldrene, fremfor at vi skal ha en stor politisk debatt, eller at statsråden skal legge føringer?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Mitt hovedspørsmål går til arbeids- og inkluderingsminister Bjarne Håkon Hanssen. For noen dager siden kunne vi lese i Dagsavisen om en 40-åring som ble pågrepet og sendt ut av Norge. Han hadde søkt asyl for flere år siden, men forsvant fra mottaket før søknaden var ferdigbehandlet. Siden oppholdte han seg ulovlig her i Norge, har begått over 100 ulike lovbrudd, og har blitt domfelt seks ganger. Vold, trusler, bedrageri, tyveri og narkotikakriminalitet står på rullebladet hans. Pr. i dag opereres det offisielt fra UDI med tall på over 20 000 som befinner seg i dette landet med ulovlig opphold. Dette er personer som kun kan livnære seg på kriminalitet, ulovlige handlinger. Dette er svært bekymringsfullt. I tillegg har vi mange asylsøkere i dette landet med ukjent identitet. Fremskrittspartiet forventer at man nå faktisk gjør noe i forhold til å få en strengere kontroll med disse menneskene, og da må man gjøre noen grep. Vi har lenge gått inn for lukkede asylmottak. Personer som representerer en sikkerhetsrisiko, som har fått avslått asylsøknaden, som tidligere har rømt fra asylmottak, og som ikke minst er uten kjent identitet, bør plasseres i lukkede mottak. Mitt spørsmål er: Innser ikke statsråden at den eneste forsvarlige håndteringen av asylsøkere som representerer en sikkerhetsrisiko, er å plassere dem i lukkede mottak?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg hører det som sies her fra statsråden. Ventemottaket som foreskrives av Regjeringen, er ikke noe annet enn et åpent mottak. Det vil fremdeles medføre den samme sikkerhetsrisiko som man opplever i dag. Da blir det litt lite handling i forhold til utfordringene. Vi mener at det er ganske viktig, veldig viktig, maktpåliggende viktig, at man klarer å ha disse menneskene i et mottak hvor de er avstengt fra å begå kriminelle handlinger i samfunnet. Ser ikke statsråden at dette er noe man kan få til? Hvis en lovendring er det eneste som skal til, ja, så er det jo bare å gjøre den lovendringen. Dette er det fullt mulig å ta opp og behandle i denne salen, det er mulig å gjøre de endringene som skal til, og få den lukkede mottaksløsningen som vi foreskriver.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Jeg har lyst til å starte med å si at jeg deler representantens bekymring knyttet til disse utfordringene. Det er klart at det på mange måter er krevende for oss at vi har mange i landet som ikke har lovlig opphold, og som skulle vært ute. Derfor er det selvfølgelig viktig at vi jobber med å intensivere arbeidet med å få disse personene ut. Men vi står overfor en del praktiske, helt klare utfordringer, fordi mange av dem som er i landet som ikke skal være her, er vi rent praktisk ikke i stand til å få ut. Mange land fører en politikk som går ut på at dersom ikke vedkommende som skal reise til dette landet, samarbeider om utreise, nekter de å ta imot dem. Et eksempel kan være Iran, som har en politikk som går ut på at hvis det ikke ligger en skriftlig bekreftelse på at vedkommende har søkt reisedokumenter frivillig, nekter Iran å ta imot. Da er vi i den situasjonen at mange som ikke skal være her, oppholder seg i landet selv om vi ønsker at de skal ut. Så blir selvfølgelig spørsmålet: Hva gjør vi i forhold til disse personene nå? Det Regjeringen har gjort, er at man har sagt at man er enig med den forrige regjeringen i at vi skal opprette det den forrige regjeringen kalte et utreisesenter, og som vi kaller et ventemottak. Dit vil staten henvise alle som har fått endelig avslag på opphold, og som ikke samarbeider om utreise. Så stemmer det, som representanten sier, at dette ikke er å betrakte som en forvaring/internering. Men situasjonen er den at vi ikke har noe grunnlag i norsk lov for å forvare/internere mennesker på det grunnlaget som representanten antyder. Derfor er situasjonen som den er. Men, som sagt, jeg er altså enig i at dette er en betydelig utfordring for oss.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Jeg mener faktisk at denne salen ikke bør vedta en lov som sier at hvis en nekter å søke om pass, så er det en kriminell handling som skal føre til domfellelse og fengsling. Jeg mener at det er en feil reaksjonsform. Det er det vi bl.a. snakker om her. Hvis en iraner nekter å søke om pass, så skal altså denne salen vedta en lov der dette betraktes som en kriminell handling som domstolene i Norge skal dømme til fengsel for. Dette kan ikke være noe som bare skal gjelde for innvandrere, det må være et uttrykk for hvordan loven skal utvikles, og hva som skal være grunnlaget for fengsling, etter representantens syn. Jeg er uenig i den medisin som beskrives, men er opptatt av at det må utvikles en medisin som kan virke bedre enn den vi har i dag. Derfor har f.eks. også Regjeringen i forslag til statsbudsjett for neste år økt bevilgningen med 10 mill. kr til å forsterke arbeidet med utreise.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Jeg er jo, som jeg sa i forbindelse med det forrige spørsmålet, enig i at dette er en stor utfordring. Derfor er jeg veldig innstilt på å være positiv og åpen til alle mulige forslag som kan bringe oss videre i arbeidet med både å få folk som ikke skal være i landet, ut av landet, og ikke minst sørge for mest mulig kontroll knyttet til situasjonen mens de er i landet. Jeg har også registrert at det er et arbeid på gang knyttet til meldeplikt. Jeg skal gå grundig inn i det uten at jeg i dag er i stand til å konkludere på det. Den forrige regjeringen startet jo arbeidet med en total gjennomgang av hele utlendingsloven. Det arbeidet viderefører vi. Det gir oss anledning til å få en helhetlig gjennomgående diskusjon om hele dette viktige feltet i året som kommer, og der ser jeg fram til et nært samarbeid med Stortinget.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
La meg først få starte med å si at jeg ikke var fornøyd med Bondevik-regjeringens forslag til budsjett i forhold til f.eks. integrering. Det hadde en åpenbar og vesentlig svakhet, nemlig at man ikke gjeninnførte integreringstilskuddet for dem som kommer på familiegjenforening til folk som har fått opphold på humanitært grunnlag. Det var en vesentlig svakhet i den forrige regjeringens budsjettopplegg, og derfor er jeg veldig glad for at Regjeringen har funnet plass til å få gjeninnført det integreringstilskuddet. Det er også svært viktig i forhold til å skaffe folk arbeid, for det gjør at veldig mange kommer med på introduksjonsprogrammet, som synes å være en veldig god vei ut i arbeidslivet. Jeg kan love representanten Tørresdal at vi skal gå grundig inn på de problemstillingene som hun er opptatt av i forbindelse med IA-avtalen, og se på mulige tiltak der, og også se på et bredt spekter av andre tiltak gjennom en handlingsplan for økt integrering.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Til det siste som representanten Sandberg var inne på, vil jeg si at jeg tror vi har litt ulike kontakter i FN, Regjeringen og Sandberg, i så måte. Til det første, som jo er hovedtemaet til representanten Sandberg, nemlig at politiet i dag har forvaringsplasser på Gardermoen, vil jeg si at bruken av forvaringsplassene på Gardermoen er knyttet opp til folk der utreise er klargjort, der vi altså har ordnet at utreise kan gjennomføres. Hvis politiet da pågriper personer i tilknytning til at utreise skal kunne gjennomføres, kan de holde dem i forvaring i en leir på Gardermoen før utsending skjer. Men det er ikke en lovhjemlet mulighet i Norge i dag til å internere folk bare fordi de har fått endelig avslag på en asylsøknad, hvis de ikke er returnerbare.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Dette føyer seg inn i rekken av politikken til Fremskrittspartiet, der det alltid er sånn at når Fremskrittspartiet ikke har makt, har de råd til både det ene og det andre. Det er når Fremskrittspartiet har makt, at vi ser partiets sanne ansikt. Faktum er at gravferdshjelpen ble fjernet den gangen Fremskrittspartiet hadde makt. Da Fremskrittspartiet satt med regjeringen Bondeviks skjebne i sine hender og virkelig kunne bestemme hva som skulle prioriteres, ble gravferdshjelpen avviklet som en universell ordning, for da var det viktigste for Fremskrittspartiet å få ned årsavgiften på campingvogner, motorsykler og den typen tiltak. Vi ser altså at når man skriver alternative budsjett, har man alltid råd til det meste, og det er tilfellet også denne gangen. Vi andre forholder oss til denne virkeligheten hele tiden, og det som alltid er utfordringen, og som vi veldig klart erfarer nå, er at når man fjerner velferdsordninger, er det enkelt, for da kan man liksom bruke pengene til andre gode formål. Det å greie å løfte velferdsordninger inn igjen, er en langt mer krevende operasjon. Denne regjeringen har greid å gjøre det på en del områder i løpet av de tre ukene som vi hadde til å lage vårt alternative statsbudsjett, og vi kommer nå til å jobbe videre med en helhetlig velferdspolitikk gjennom at jeg neste høst skal legge fram en stortingsmelding om arbeid, velferd og inkludering, der vi nettopp skal ta fatt i de ulike velferdsordningene for å se på om de pengene brukes mest mulig fornuftig, og ikke minst med utgangspunkt i fattigdomsfellen, som en del minstepensjonister er en del av, og se på hvordan vi kan tilrettelegge en bedre politikk for dem.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Dette er ikke en «velregissert bortforklaring». Det er en beskrivelse av virkeligheten. Den dagen gravferdshjelpen forsvant, forsvant den fordi Fremskrittspartiet stemte for at den skulle forsvinne. Det er et faktum og ikke en bortforklaring av virkeligheten. Hadde ikke Fremskrittspartiet stemt som de gjorde den dagen, hadde gravferdshjelpen bestått. Jeg skjønner at det er en ubehagelig historie å ha med seg, men det er like fullt en del av den faktiske historien. Som jeg sa i mitt første svar, kommer denne regjeringen til å ta på alvor det faktum at også en del minstepensjonister har havnet i en fattigdomsfelle. Vi kommer til å jobbe med det etter to hovedspor. Det ene hovedsporet er det store sporet knyttet til pensjonsreformen. Det vil i liten grad komme dagens minstepensjonister til gode, men vil være en sikring knyttet til framtiden. Vi vil altså i denne helhetlige stortingsmeldingen gå bredt inn i dette sakskomplekset.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Fattigdom, integrering og arbeid henger ganske tett sammen, slik at det vel er en treklang her som er jobb nr. 1. Skal man gjøre noe med det ene, må man gjøre noe med det andre. Man greier ikke å løse disse problemene stykkevis og delt. Hovedutfordringen vi står overfor, er knyttet til integrering og arbeid, og derigjennom er det også det viktigste grunnlaget for fattigdomsbekjempelse. Jeg tror ikke på at det å utvide adgangen til bruk av midlertidig ansettelse er veien å gå for å skaffe folk jobb. Jeg tror det er veien til å skaffe folk usikkerhet, som ikke danner grunnlag for en stabil og varig jobbsituasjon som kan skaffe folk grunnlag for f.eks. boliglån og det å kunne kjøpe seg hus osv. Jeg er uenig i analysen av at økt bruk av midlertidige ansettelser skaper større stabilitet og trygghet i arbeidslivet – tvert imot.