trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg går ut fra at representanten Toskedal fra Kristelig Folkeparti er glad for at Kristelig Folkeparti forbindes med kontantstøtten. Slik jeg har forstått det, var i alle fall det tidligere statsminister Bondeviks store ønske, så det at vi knytter Kristelig Folkeparti til kontantstøtten, kan en i hvert fall ikke kritisere oss for. Så er ikke jeg så bekymret, for det må være mulig å føre en politisk debatt i Norge hvor man bygger på fakta, og sier at det er særlige utfordringer knyttet til det å få deltakelse fra kvinner med innvandrerbakgrunn i samfunnet og arbeidslivet, når vi vet at kontantstøtten bidrar til å holde flere ute fra arbeidslivet også når det gjelder majoritetsbefolkningen. Det vi skal passe oss for, i denne debatten som i alle andre, er å drive med generalisering og si at det er alle, for det er riktig som representanten Toskedal påpeker: Dette er en rettighet som innbyggerne i Norge har, så lenge den er vedtatt av myndighetene. Da gjelder den på samme måte for innvandrere som for majoritetsbefolkningen. Men den virker begrensende på deltakelsen i arbeidslivet.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg hadde gleden av å besøke Syria i månedsskiftet februar–mars 2011, 14 dager før det brøt løs, så jeg for min del oppdaget det i mars 2011, hvis det var det representanten lurte på. Når det gjelder Syria, er det en situasjon som er i kontinuerlig utvikling. Som jeg refererte til i mitt innlegg, har det bl.a. kommet nye tall som viser at situasjonen er enda mer alvorlig enn den har vært. Det var grunnen til at den rød-grønne regjeringen foreslo det ekstraordinære tiltaket å bevilge penger til å ta imot 1 000 ekstra overføringsflyktninger fra Syria. Det går ikke på bekostning av de andre overføringsflyktningene. Det er fordi vi mener at den ekstraordinære situasjonen i Syria vil utvikle seg. Jeg tror ikke vi er ferdig med situasjonen i Syria. Det var ingen politisk løsning i framtiden da vi foreslo det – vi mente det var nødvendig nå for å avhjelpe en situasjon som har blitt dramatisk verre det siste året.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg vil starte med å takke representanten Toskedal for et vel balansert og reflektert innlegg. Jeg kan slutte meg til mange av de punktene han tok opp i sitt innlegg. Vi hørte tidligere i debatten her at vi har en diskusjon gående om ulike former for mottak – mottak rettet inn for retur eller for integrering. Vi har altså ikke avvist det – uten heller å si at det er en god idé. Vi hadde en debatt her tidligere i år, der bl.a. opposisjonspartiet Venstre – vennepartiet til Kristelig Folkeparti – ved sin leder Trine Skei Grande uttrykte støtte og forsto den gode ideen om lukkede mottak. Jeg lurer på om representanten Toskedal kan oppklare hva som er Kristelig Folkepartis forståelse av hva et lukket mottak er.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg takker for svaret. Jeg er litt usikker, men enn så lenge velger jeg å legge til grunn at Kristelig Folkeparti med lukket mottak mener et mottak som vi har på Trandum i dag. En annen ting, som jeg også har behov for å ta opp med representanten fra Kristelig Folkeparti, som jeg ikke oppfattet at han var inne på i sitt innlegg, er situasjonen i Syria. Hvilket ansvar og hvilken rolle skal Norge ha og spille her? Jeg må innrømme at jeg er skuffet. Det går kanskje ikke så mye inn på Kristelig Folkeparti, men jeg er faktisk overrasket over at Kristelig Folkeparti som støtteparti til regjeringen velger å gå med på å forhandle bort ekstraordinære flyktninger fra Syria. Det som skjer nå, og slik jeg har hørt representanten Toskedal framlegge det i debatten, er at man velger å gå bort fra det som har vært viktig for Norge å si til FN: Vi har 1 000 flyktningeplasser – dere disponerer dem! Nå går vi inn og øremerker. For det første sier vi at de skal være fra Syria. I tillegg går man inn og sier at man skal ha en spesiell type. Er representanten fra Kristelig Folkeparti komfortabel med å være med på en slik forhandling om de svakeste gruppene?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg må få lov til å replisere til Kristelig Folkeparti at ja, det er 500 flere enn i år, men det også 500 færre overføringsflyktninger enn vi foreslo for neste år. Og det var det som overrasket meg – at Kristelig Folkeparti ikke sto hardere på og ikke satte mer inn på å få gjennomslag for det. Det synes jeg er skuffende. Så har vi en annen diskusjon, som jeg tror alle i denne salen er veldig opptatt av, og det er bosettingen ute i kommunene. Jeg hører jo strategien fra regjeringspartiene om arven fra Stoltenberg. Det må de gjerne hevde, men det er en veldig forenkling av saken. Hva er Kristelig Folkepartis svar på hvordan vi skal møte utfordringen med å få bosatt alle de menneskene som har satt livet sitt på vent, som har fått opphold og beskyttelse, og som skal komme videre med det? Vi har sagt at vi må diskutere tøffere virkemidler hvis kommunene ikke klarer å ta dette løftet. Hva er Kristelig Folkepartis svar?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg hører en statsråd som er framoverlent og ambisiøs på sitt eget saksfelt, og det er bra. Jeg opplever også en statsråd som er salig fornøyd med de virkemidlene han får til rådighet av et flertall i Stortinget. Det er også bra, for det lover godt for at han også leverer resultater på området. Vi har vært litt opptatt av at Fremskrittspartiet tidligere, før man kom i regjering, ikke var veldig klar og tydelig på hvor mange som skulle komme til Norge, hvor lenge de skulle være her og hvor fort de skulle ut. Men så leser jeg i Aftenposten 27. november at der vil Fremskrittspartiet nærmere dansk asylnivå, men man vil ikke spesifisere det. Statssekretær Gulati sier at det er for mange uten grunnlag for beskyttelse som kommer til Norge. Er det slik at statsråden tar utfordringen med å konkretisere hvor mange som er akseptabelt nivå i Norge? Hvilke tiltak vil man sette i verk for å begrense det til det som er det akseptable nivået?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Ja, det forstår jeg helt utmerket, men det var veldig greit å få den avklaringen i denne sal fra Fremskrittspartiet – at det faktisk er sånn virkeligheten er – for tidligere har vi hatt debatter hvor representanter fra det partiet har beskrevet virkeligheten på en helt annen måte. Det er også varslet innstramminger i samme avisartikkel og ved flere andre anledninger, men jeg kunne godt tenke meg at statsråden konkretiserte dette. Hvis jeg forstår statssekretæren hans rett, slik han er sitert i Aftenposten den 27. november, kom man allerede dag to i gang i departementet med konkrete tiltak. Kan statsråden klargjøre for Stortinget hvilke nye konkrete tiltak det er man skal iverksette, slik at man sikrer at flere av dem som kommer hit og søker asyl, er berettiget til det asylet? Det var helt sentralt for Stoltenberg II-regjeringen. Vi klarte å løfte den prosentandelen; i 2012 var 58 pst. av asylsøkerne berettiget til asyl. Forhåpentligvis er andelen også høyere for inneværende år. Hvilke nye tiltak er det statsråden konkret har tenkt å iverksette for å løfte denne prosentandelen enda høyere?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Jeg har ikke noe brennende ønske om å forlenge debatten, men representanten Keshvari insisterte veldig på å få svar på sitt spørsmål. For å klargjøre det: Vi er ikke imot kontantstøtten fordi den bare handler om innvandrerbefolkningen, vi er imot kontantstøtten fordi den er et insentiv som demper yrkesdeltakelsen. Så er det en spesiell utfordring fordi innvandrerkvinner har lavere yrkesdeltakelse enn majoritetsbefolkningen, og da mener vi det er en himla dårlig idé å utvide ordningen. Så er det sånn at det viktigste du kan ha med deg når du begynner i norsk skole, faktisk er språk. Et viktig bidrag til det, er barnehage. Selv statsråden har skjønt at gratis kjernetid i barnehage er et viktig bidrag til det. Da blir det feil for oss å utvide kontantstøtten for toåringer. Da skal en altså tilbringe nesten halve livet sitt hjemme før en skal begynne på skolen som seksåring. Dette er dårlig politikk for å øke yrkesdeltakelsen – som jeg har oppfattet at også regjeringen har vært opptatt av å få til.
Frank J. Jenssen (Høyre), 2013-12-04:
Det har vært mye diskusjon om økonomisk handlingsrom. KS la i oktober fram en rapport. Jeg skal sitere første setning i denne rapporten: «Tross realvekst i kommunesektorens frie inntekter de siste årene har ikke inntektsveksten gitt større handlingsrom for kommunepolitikerne.» Så kan man jo diskutere ulike varianter av handlingsrom. De rød-grønne framhever gjerne at det har blitt færre øremerkede midler. Ja, det er riktig at det er mindre av formell øremerking – det hjelper lite når den statlige styringen tas igjen på andre måter. Spørsmålet er: Deler representanten Andersen KS’ vurdering, at handlingsrommet for kommunepolitikerne ikke økte under de rød-grønne? Vil SV være med og øke det lokale handlingsrommet gjennom å ha mindre statlig overstyring og detaljstyring av kommunesektoren, eller vil man fortsette den linjen – jeg oppfattet det slik at Karin Andersen var inne på det i innlegget sitt – der man ønsker å øke den statlige detaljstyringen av kommunene, samtidig som det økonomiske handlingsrommet ikke øker?
Frank J. Jenssen (Høyre), 2013-12-04:
Foreløpig står altså KS’ påstand fast, at handlingsrommet for lokalpolitikerne ikke økte under de rød-grønne. Jeg har et annet spørsmål, som representanten Andersen selv var inne på, nemlig helsearkivet på Tynset. I komiteen har man litt ulike vektlegginger av dette spørsmålet, men flertallet ber regjeringen om å komme tilbake og stadfeste Tynset som lokalisering, gitt at den endelige vurderingen etter den eksterne kvalitetssikringen tilsier at det er riktig. Den rød-grønne regjeringen la inn 75 mill. kr til et 800 mill. kr-prosjekt før den endelige KS2 var ferdig og vurdert. Spørsmålet er: Mener representanten Andersen at dette er god praksis? Vil SV anbefale at også kommende regjeringer foreslår betydelige bevilgningsbeløp over statsbudsjettet, før den endelige KS2-vurderingen er ferdig?
Frank J. Jenssen (Høyre), 2013-12-04:
Det er på mange måter forstemmende å høre på deler av denne debatten. Det siste innlegget til Karin Andersen – flere har for så vidt vært inne på det samme – gjør at man lurer litt på hvilken virkelighet som beskrives. Jeg kan fortelle hvordan det har vært den siste tiden. Det som er klart, er at Høyre i lang tid har sagt at vi ønsker en samlet og helhetlig gjennomgang av måten inntektssystemet til kommunene virker på. Så har de rød-grønne, basert på antagelser om en sånn gjennomgang, valgt seg ut enkeltelementer, fått regnet på dem og funnet ut hvordan de mener at det slår ut for enkeltkommuner. I valgkampen reiste de land og strand rundt og var veldig rause og rundhåndede med å dele ut lovnader om kutt i kommuneøkonomien på Høyres vegne. Vel, vi i Høyre gjorde vårt beste for å tilbakevise påstandene og sa at kjære vene, nå har man regnet på noe som ikke er Høyres opplegg. Vi ønsker en samlet gjennomgang, og nå har man plukket ut enkeltelementer, og dette kan ikke vi stå for. Velgerne hørte på det budskapet, men det har åpenbart ikke nådd fram til de rød-grønne. For de kuttene de rød-grønne drev valgkamp på at skulle komme, har ikke kommet, og det er den fasiten vi nå ser når vi har en regjering med et robust og skikkelig kommuneopplegg. Jeg forstår at de rød-grønne er skuffet over det og heller forsøker å framskrive det og si at da kommer sikkert dramatikken senere. Men jeg har lyst til å si at det var de rød-grønnes valgløfte at alt skulle bli ille for Kommune-Norge med ny regjering. Det var ikke vårt valgløfte. Og hvis dette – nær sagt – kan kalles et løftebrudd, er det et løftebrudd de rød-grønne selv må svare for, ikke vi.
Frank J. Jenssen (Høyre), 2013-12-04:
Jeg tror det kan være riktig, som representanten Sivertsen er inne på, at man kan dele mange mål når det gjelder ambisjonene om å få integrert mennesker som kommer hit til landet, bl.a. at språk er en god forutsetning for arbeid, og at man må ha bolig. Veldig mange som har fått innvilget opphold i Norge, har ikke noe sted å bo, dvs. man har et mottak å bo på. Vi vet at vi har arvet en situasjon hvor det er veldig mange – altfor mange – med innvilget opphold som ikke har flyttet ut til en kommune, og alle skal bo i en kommune. Vi vet også at prognosene tilsier et økende antall asylsøkere neste år. IMDi varsler at kommunene anslagsvis er i stand til å bosette 6 750 neste år, mens behovet er over 4 000 mer, nesten opp mot 11 000. Spørsmålet er: Tar representanten Sivertsen ansvar for at den avgåtte regjeringen ikke har gjort nok for å avhjelpe disse proppene i systemet?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-12-04:
Svaret på det spørsmålet er nei. Det bekymrer meg ikke at familiene får økt valgfrihet. Denne regjeringen mener at det er viktig. Det er viktig at familiene får avgjøre i større grad hvordan man ønsker å organisere sin hverdag. Det er ikke slik at innbyggerne bare er tannhjul i et offentlig BNP. Vi er opptatt av at familiene skal ha valgfrihet. Det mener jeg også er viktig for arbeidslinjen. Det er litt forunderlig at Arbeiderpartiet etter åtte år plutselig gjør arbeidslinjen til sitt viktigste argument og sin viktigste retorikk. Man bør få med seg at Høyre–Fremskrittspartiet-regjeringen, med støtte fra Kristelig Folkeparti og Venstre, senker skattene på lønnsinntekt. Det vil gjøre det mer lønnsomt å jobbe, og særlig for dem med lav inntekt. Men her tror jeg det er viktig at vi har to tanker i hodet samtidig. Vi må sørge for familienes valgfrihet, samtidig som vi gjør det mer lønnsomt å jobbe.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-12-04:
Representanten Helga Pedersen tar veldig sterke ord i sin munn når hun snakker om systematiske angrep på kvinners deltakelse i yrkeslivet. Retten til barnehageplass står fast. Det er jo ikke slik at barnehageplassene blir dyrere til neste år enn det de er i år, men vi støtter ikke den rød-grønne regjeringens forslag om å senke barnehageprisene ytterligere. Vi tror faktisk at folk med god råd har anledning til å betale 45 kr mer per måned for en barnehageplass til neste år. Jeg skulle gjerne sett at vi sørget for lavere barnehagepris til dem som tjener minst, til dem som har dårligst råd. Det ville være en viktig sosial reform. Der har også Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre òg varslet at vi vil sørge for at de med de aller laveste inntektene får lavere barnehagepris. Så er det slik at regjeringen styrker barnehagene ved å satse mer på kvalitet i barnehagene, og ved at vi også sørger for at de ikke-kommunale barnehagene får bedre vilkår neste år.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-12-04:
Det er et godt og viktig spørsmål som berører veldig mange ulike temaer. Mitt utgangspunkt er at vi i Norge har et velfungerende boligmarked. Det blir ofte dramatiske overskrifter når prisene går litt opp, og så blir det dramatiske overskrifter når prisene går litt ned – men i utgangspunktet er markedet velfungerende. Men vi må sørge for å få til forenklinger i arealplanleggingen og areallovgivningen. Det arbeidet er vi godt i gang med. Det er mange kommuner og byområder som planlegger utbygging, men hvor det hele stopper opp – man må vente – fordi det er innsigelser, og fordi prosjektene blir stoppet. Vi ønsker mindre statlig overstyring. Så er det viktig å sørge for at vi har god tilrettelegging gjennom infrastrukturen – både i by og med bane. Regjeringen satser mer på kollektivtransport og mer på bane i et godt samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre. I tillegg er det viktig at vi styrker BSU-ordningen. Det sørger også flertallspartiene for at vi gjør til neste år – sørger for at ungdom kan komme lettere inn på boligmarkedet ved at man sparer over en lengre periode.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-12-04:
Det er ikke noe nytt at det foretas slike beregninger. Slike beregninger foretar Finansdepartementet for regjeringen hvert eneste år. Slike beregninger ble også foretatt i 2012, da den regjeringen som Senterpartiet var en del av, fjernet kontantstøtten for toåringene og økte kontantstøtten for ettåringene. Da ble det også foretatt beregninger hvor man laget et anslag over hvor mange barnehageplasser det ville være behov for. Det har man også gjort i år, men det sentrale er jo at retten til barnehageplass er en rettighet som foreldrene har, og det er en rettighet som kommunene selvsagt vil følge opp. Så jeg tror ikke vi skal ta alle bekymringene på forhånd. Veldig mange av innleggene her bærer preg av at man er veldig, veldig bekymret. Vi er opptatt av å sikre gode tjenester i kommunene. Anslag foretar enhver regjering i sine beregninger. Det har man også gjort i denne sammenheng.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-12-04:
Regjeringen forholder seg til flertallet i Stortinget.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-12-04:
Nei, og derfor har vi heldigvis ulike virkemidler for å sørge for at ulike grupper kan få seg en bolig – et sted å bo. Det er et engasjement som jeg er helt overbevist om er tverrpolitisk, og som gjelder både oss som sitter på Stortinget, og kommunene. Vi er opptatt av å sørge for at mennesker som sliter, skal ha et sted å bo. Vi er også opptatt av å ha en god bostøtteordning, slik at man kan få støtte innenfor de rammene som er lagt.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-12-04:
I mitt hovedinnlegg ba jeg om både edruelighet og ærlighet i kommunikasjonen om kommuneøkonomi. Jeg tror vi står oss på det, enten vi tilhører regjeringspartiene eller opposisjonspartiene. Virkeligheten som tegnes nasjonalt, kan være en helt annen enn hvordan det er lokalt. Jeg har hørt flere innlegg i løpet av formiddagen, fra representanten Odd Omland og representanten Kjell-Idar Juvik, hvor det ble snakket om årlige kutt i kommuneøkonomien før 2005, mens det var en helt annen virkelighet under rød-grønt styre, og det ble snakket om innstramming i kommuneøkonomien under Bondevik II-regjeringen. La meg bare minne om hva de faktiske tallene viser. De viser at den samlede inntektsveksten for kommunene var nøyaktig den samme under Bondevik II fra 2002 til 2005 som det den var under Stoltenberg II i siste valgperiode, nemlig 2,2 pst. Det viser tallene, og jeg mener det er viktig at vi forholder oss ærlig og redelig til hvordan kommuneøkonomien er. Det er riktig at det har vært en sterk vekst de siste åtte årene, men det er også riktig at kommuneøkonomien samlet sett er robust for 2014, og vi er opptatt av at kommunene skal ha gode inntekter i årene som kommer. Det er også riktig at de borgerlige partiene har sagt at vi skal ha en samlet gjennomgang av kommuneøkonomien, og den er særlig viktig å se i forhold til den kommunereformen som skal gjennomføres. Vi mener det er viktig at kommunene får beholde en andel av verdiskapingen, men vi er også opptatt av at også små kommuner med svakere inntekter skal ha en solid økonomi som kan gi gode tjenester. Vi får helt sikkert gode muligheter til å diskutere dette i tiden som kommer, og vi kommer helt sikkert ikke til å bli enige om alt. Men de dramatiske bildene som tegnes, tror jeg kanskje at man på et tidspunkt vil få anledning til å bite i seg. Så distrikts- og regionalpolitikken, hvor det hevdes fra representanten Greni at alt innebærer sentralisering. Nei, sentralisering er statlig overstyring. Sentralisering er statlig detaljstyring. Desentralisering er å gi makt til kommunene, sørge for vekst over hele landet, og det er det denne regjeringen står for. La meg også bare minne om at mens Oslo kommune og fylke får 2,8 mill. kr ekstra til fylkesveier, får Finnmark fylke 27 mill. kr og Nordland 110 mill. kr. Dette er ikke sentralisering, det er desentralisering. Den største trusselen mot vekst i hele landet er svekket konkurransekraft, for da ryker arbeidsplassene. Denne regjeringen vil sørge for å styrke kunnskap og konkurransekraft. Det vil også bidra til en vitalisert regionalpolitikk og vekst over hele landet.
Mudassar Kapur (Høyre), 2013-12-04:
Det største problemet i boligmarkedet i dag er ikke at folk boltrer seg i masse ekstra boliger og spekulerer i vilden sky. Problemet er at det er boligmangel, og der må den forrige regjeringen ta sitt ansvar. Over til storby: De siste årene har det gamle slagordet om by mot land mistet gløden og hisser verken by eller bygd opp i nevneverdig grad. Slagordet tilhører egentlig en tid og virkelighet som dagens unge og kommende generasjoner ikke lenger kommer til å forholde seg til. Verden er blitt et mindre sted, og det er også Norge. Jeg tror disse grensene vil viskes ut etter hvert, og da må vi ha et framtidsrettet syn. Denne by-mot-land-retorikken har vi også sett litt av i Oslo. Venstresidens politikere benytter samme retorikk for å sette bydelene opp mot hverandre og skape myter om en segregert – delt – by hvor barn skal busses fra den ene skolen til den andre. Dette har politikere fra venstresiden i Oslo sagt. De siste valgene viser at her står venstresiden ganske alene om virkelighetsoppfatningen. Norge er et mangfoldig land. En god region- og distriktspolitikk gir mer mangfold og dermed også mer vekst og verdiskaping i hele landet. Det viktigste for å sikre vekstkraftige regioner er et skapende og innovativt næringsliv som har de rette forholdene for å skape nye arbeidsplasser og konkurrere både nasjonalt og internasjonalt. Rammebetingelsene for næringslivet og en god infrastruktur er de viktigste distriktspolitiske virkemidlene. Samtidig må vi også anerkjenne storbyers og byers rolle i utviklingen av landsdelene. Jeg er glad for at Norge endelig har fått en regjering som har en egen storbysatsing. Utviklingsprogrammet for små og mellomstore byer utvides til å gjelde alle byregioner. Vi skal fortsatt ha områdesatsing, men områdesatsing handler om mer enn å putte inn penger. Denne regjeringen satser mer penger, men vi satser også på en bedre skole, på å skape arbeidsplasser og på å skape trygge lokalsamfunn. Det er også områdesatsing. Det skuffer meg når jeg hører venstresidens representanter fra talerstolen snakke om områdesatsing gjennom å telle opp penger – ikke et ord om skolesatsingen. PISA-undersøkelsen fra i går viser hvor viktig det er med områdesatsing også i disse bydelene man nevner, fordi skole er viktigst. Landet bygges gjennom levende lokalsamfunn, men byene er også viktige for utviklingen i de ulike landsdelene. Det skal være plass til alle i en storby. Det tar denne regjeringen hensyn til, og derfor vil vi fortsette den gode satsingen i alle områder av landet – også innen skole, arbeid og trygghet. Det er viktig for absolutt alle områder i alle byer.
Mudassar Kapur (Høyre), 2013-12-04:
Jeg måtte bare ta ordet, for av de to ekstra gode nyhetene for unge, nyetablerte som skal inn i boligmarkedet, så ble én nevnt som en dårlig nyhet og én ble nevnt som en «fattig trøst». Først til dette med skatteskjerping av bolig: Dette ville ikke ført til noe annet enn at færre ville leid ut boliger, og det ville presset prisene ytterligere opp. Det er en god nyhet for mange som skal inn i utleiemarkedet – og ikke alltid bare inn i boligmarkedet. Så til BSU, som ble nevnt som en «fattig trøst». Da vil jeg minne om at dette forhøyede kravet fra 100 000 kr til 150 000 kr var for lite, og for sent, fordi det lå etter i forhold til prisveksten i boligmarkedet. Det er derfor regjeringen har økt det årlige sparebeløpet til 25 000 kr, og videre er taket på samlet sparing i BSU økt til 200 000 kr. Totalt sett utgjør dette to gode nyheter for dem skal inn i boligmarkedet – og ikke én dårlig nyhet, eller en fattig trøst.
Mudassar Kapur (Høyre), 2013-12-04:
Jeg vil takke representanten for å fokusere på integrering. Jeg er enig i at det å komme raskt i jobb er en av de viktigste faktorene for å få de voksne integrert. Men jeg savnet litt fokuset på skole, som jeg mener er den andre bærebjelken for å få til integrering, og skoler for barn med minoritetsbakgrunn er ikke annerledes enn skoler for barn med etnisk norsk bakgrunn. Sett i lys av resultatene av PISA-undersøkelsen, som kom i går, hvor man ser en klar tilbakegang for norsk skole, spesielt for realfag, vil jeg spørre hva representanten synes om resultatene – og den ikke-tilstedeværende effekten de har hatt for integreringen.
Mudassar Kapur (Høyre), 2013-12-04:
Jeg vil bare snakke litt videre om skoleresultatene. SVs tidligere leder Erik Solheim skrev i sin bok at en av hovedårsakene til at SV hadde feilet de siste årene, var manglende satsing på utdanning, spesielt for lærerne. Samtidig ser vi at SV har foreslått både frukt og grønt over lærersatsingen – hadde jeg nær sagt – men nok om det. Hva tenker representanten om partifeller som har vært ute og ment at barn må busses rundt i Oslo, i stedet for å få den utdannelsen de fortjener, på den skolen de hører til?
Mudassar Kapur (Høyre), 2013-12-04:
Det var representanten Sivertsens reprise av sitt eget innlegg som fikk meg til å ta ordet i denne saken. Det er veldig bra at representanten holdt det innlegget han holdt, og det var ekstra hyggelig at han kom tilbake og holdt det samme innlegget på nytt, for å gi oss en ønskereprise som ingen av oss hadde trykket på knappen for å ønske oss, egentlig – men allikevel. Det er faktisk fortsatt slik at dårlige resultater i skolen, lite satsing på skolen og for lite satsing på videre- og etterutdanning av lærere også gir dårlig integrering. Det kan ikke Sivertsen snakke seg vekk fra, og PISA-undersøkelsen fra i går gir oss det faktum. Det er også slik at det å stenge igjen en av de dørene som finnes for folk med minoritetsbakgrunn for å komme seg inn i arbeidsmarkedet – nemlig midlertidige ansettelser – også hindrer integrering. Jeg har snakket med veldig mange opp gjennom årene, og det viktigste for folk er å få den ene sjansen. Jeg har ofte hørt de rød-grønne snakke om at da får man ikke boliglån. Mitt spørsmål da er veldig ofte: Hvor lett er det å få boliglån med ingen jobb og ingen inntekt? Jeg tror egentlig det var bra at Sivertsen valgte å ta en reprise av sitt innlegg, og repetere det han har sagt tidligere i dag, for det understreker mitt poeng: Der hvor de rød-grønne mener at det er systemene som skal få menneskene integrert, mener Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen at det er samfunnet rundt deg – lokalsamfunnet, skolen, læreren, det som skjer i hverdagslivet – som gjør at du blir integrert.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
I St.meld. nr. 31 for 2006–2007 om en åpen, trygg og skapende hovedstadsregion omtalte Stoltenberg II-regjeringa områdesatsinga i Groruddalen og Søndre Nordstrand et avtalebasert spleiselag mellom stat og kommune. Formålet er en langsiktig satsing for bærekraftig utvikling, bedre livskvalitet og gode levekår. Områdesatsing skjer lokalt, men ivaretar også viktige nasjonale mål. Følgeevalueringa fra 2011 viste gode resultater. De gode erfaringene har gjort at flere bydeler nå er med. Det er ingen hemmelighet at byområder med høy innvandrerandel også har de største levekårsutfordringene. De positive resultatene fra Groruddalen ble derfor vektlagt da Kaldheim-utvalget i 2011 la fram sin innstilling for bedre integrering. De foreslo å prøve ut flere modeller for områdesatsing i flere byer. Stoltenberg II-regjeringa fulgte opp. Fra og med 2011 kom det penger til områdesatsing i Årstad i Bergen og i 2012 til Saupstad-Kolstad i Trondheim. Min hjemkommune, Drammen, er innvandrerby nr. 2 i Norge. 25 pst. har innvandrerbakgrunn. Vi har klare levekårsforskjeller. Fjell, der innvandrerandelen er høyest, peker seg ut som en opplagt kandidat for neste områdesatsing. Ja, egentlig burde det vært Drammens tur for lenge siden. Nevnte Kaldheim er til og med blitt rådmann i byen, så forutsetningene for å lykkes, skulle være de aller beste. Stor var derfor gleden da Stoltenberg II i sommer signaliserte at nå står endelig Drammen for tur. 15 mill. kr var satt av i oppstartsåret, 2014. Med et tilsvarende bidrag fra kommunen lå alt til rette for å komme raskt i gang. Kommunen har god oversikt over hvor skoen trykker mest. Det fins aktive borettslag som er nyttige samarbeidspartnere. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringens omkved i denne budsjettbehandlingen er at de har hatt for liten tid til å sette sitt preg på budsjettet, men noe rakk de, det viktigste, antakelig, som bl.a. var å kutte den nye områdesatsinga i Drammen med mer enn halvparten. Av de 15 millionene er det bare 7 igjen. Betyr det at den blå-blå regjeringa ikke ser betydninga av områdesatsing? Er det et forvarsel om at flere kutt vil komme også i de andre byene? Uansett er det skikkelig dårlig gjort overfor Drammen og Drammens innbyggere. Det er småpenger i den store sammenhengen, men det betyr mye lokalt. Drammen har en ordfører fra Høyre som i lokale medier har forsøkt seg på noen partilojale bortforklaringer, uten at det lød særlig troverdig. Høyre har til og med parlamentarisk leder fra Drammen. Men jeg må si at jeg er spesielt skuffet over Kristelig Folkeparti og Venstre, som har gått med på dette kuttet. Kanskje det er en glipp, jeg vet ikke, men jeg håper virkelig at de kan bidra til å rette opp dette ved neste korsvei.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Sundvolden-erklæringa sier at innvandring bidrar til økonomisk vekst og gjør oss til en mer mangfoldig nasjon, der mangfoldet bidrar til økt innovasjon og næringsutvikling. Det er bra, litt overraskende med Fremskrittspartiet i regjering, men bra, for det er jo helt sant. Tall fra SSB viser at hele én av fem som etablerte personlig eid foretak i fjor, var innvandrer, og de utgjør bare 12 pst. av befolkninga. Nesten 20 000 innvandrere har et personlig eid foretak, og etter fem år har de i snitt høyere omsetning og sysselsetting enn foretak generelt. Det stemmer godt med erfaringer fra andre land. I finansdebatten for to år siden viste jeg til et hovedoppslag i The Economist med tittelen «The magic of diasporas». Da var klokka allerede passert midnatt, så det var sikkert ikke så mange som fikk med seg det. Men kort fortalt handlet det om businessnettverk av migranter som er i ferd med å forandre verden, uten at vi helt har fått det med oss. Migrantenes bidrag til økonomisk vekst er sterkt undervurdert i vår del av verden. God kommunikasjon gjør at kontakten med opprinnelseslandet består. Tillit og kulturell kunnskap er viktig for dem som går inn i oppadgående økonomier med svak lovgivning. Migranter med kjennskap til flere kulturer åpner dører på tvers av landegrenser. Stoltenberg II-regjeringa startet et viktig arbeid med etablererveiledning for innvandrere, bl.a. med bidrag til Norsk senter for flerkulturell verdiskaping i Drammen, initiert av NHO i 2005. 702 personer fra 98 nasjoner har deltatt i tiltak ved senteret. Resultatet så langt er 134 bedrifter. Senteret har mottatt internasjonale priser og skulle i statsbudsjettet for 2014 sikres permanent drift. Til gjengjeld skulle senteret påta seg et særlig ansvar for utvikling av tilsvarende sentre andre steder. I mitt forrige innlegg i dag uttrykte jeg skuffelse over Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti, som har kuttet mer enn halvparten av områdesatsinga i Drammen. Med et pennestrøk fjernet de samme partiene også den viktige rollen gründersenteret for innvandrere i Drammen var tiltenkt av den rød-grønne regjeringa. Det var rett og slett ikke til å tro. Å bruke millioner av kroner på et prosjekt som lykkes, for så å droppe hele greia, er ingen god bruk av offentlige midler. Å svekke gründertiltak for innvandrere er ikke et tiltak for økt verdiskaping. Derfor var det en lettelse da innstillinga fra komiteen kom. Der ser vi nemlig at til og med regjeringspartiene har skjønt at dette var en dårlig idé, og snudd. Da forutsetter vi fra vår side at det nå inngås en langsiktig avtale mellom staten og Buskerud fylkeskommune som sikrer forutsigbarhet og videre drift av dette viktige etablerersenteret for innvandrere.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Bare et lite tilsvar til statsråd Horne som påpekte at hun hadde arvet en opphopning av barn i asyl fra den forrige regjeringa: Nå er det sånn at den forrige regjeringa faktisk foreslo et nytt system for bosetting, et bedre system som kunne gå raskere, og som bygde på en regionvis fordeling av dem det var behov for å bosette, i et system der kommunene gjensidig kunne avtale med hverandre – et mye bedre system enn den en-til-en-kontakten mellom utlendingsmyndighetene og kommunene som vi har i dag. Det vakte motstand hos bl.a. KS, som jo også ledes av Høyre for tida. Vi aksepterte da vi hadde flertallet at vårt forslag ble satt på vent, etter en treårig avtale med KS om raskere og mer effektiv bosetting. Vi sa samtidig at det var en klar forutsetning at vi måtte se resultater av avtalen etter det første året. Vi kunne ikke sitte og vente i tre år, og så se at det ikke ble noe resultat – da ville situasjonen blitt enda verre. Med det nye systemet, og med min bakgrunn som ordfører, vet jeg akkurat hva jeg ville gjort. Jeg ville tatt kontakt med mine nabokommuner og gjort en avtale med dem om at Drammen, som jeg var ordfører i, kunne tatt hele sin kvote det ene året, så kunne de andre kommunene delt på kvoten året etter, og så kunne vi jobbet med integrering det året vi ikke skulle tatt imot noen. Fremskrittspartiet var ikke akkurat noen positiv medspiller for å få et nytt system på plass. Tvert imot, det ble motarbeidet på alle måter, uten at Fremskrittspartiet den gangen hadde noe alternativt forslag til hvordan vi kunne få til en bedre bosetting. Det det handler om, er anstendighet. Dette er mennesker som har fått opphold i Norge fordi de har behov for beskyttelse. Det handler også om menneskerettigheter. Det hører ingen steder hjemme at folk blir sittende på mottak fordi norske kommuner sier: Nei, dere vil vi ikke ha. Vi økte også tilskuddet til boliger fordi det var det kommunene selv sa var det største hinderet. Nå har avtalen snart vart i ett år. Arbeiderpartiets stortingsgruppe var på møte med KS for ikke så lenge siden – det har sikkert de andre partigruppene også vært. Vi reiste spørsmålet der. Jeg synes ikke at vi fikk noe godt svar. Men det kunne vært interessant å vite hva sittende statsråd Solveig Horne ønsker å bidra med for å få til en bedre bosetting. Det har som sagt snart gått ett år av den avtalen, og derfor synes vi det er interessant å høre hva Solveig Horne nå ønsker å gjøre for å følge opp den avtalen som er inngått med KS.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
For oss i Arbeiderpartiet er det et politisk mål å gi gode kulturopplevelser i alle kommuner. Våre kulturløft har sørget for milliarder av kroner til kultur og frivillighet i hele landet. Dette har vært en god investering. Vi har gjennomført Kulturløftet 1, vi har gjennomført Kulturløftet 2, og regjeringen arvet Kulturløftet 3, men sa fra seg arven. I alle de tre kulturløftene har bibliotekene våre hatt en strategisk plass og vært en ressurs som sammen med kommunene er en arena for mye mer enn leselyst. Gjennom kulturløftene kunne vi motivere og utvikle robuste omstillingsdyktige biblioteker som er verd å bruke i alle nærmiljøer. Nå ser vi at kommuner i Norge ruster seg annerledes. Karmøy kommune i Rogaland er et eksempel på det. I disse dager planlegger politikerne fra Høyre og Fremskrittspartiet å legge ned bibliotek på Åkra, et tettsted med nærmere 12 000 mennesker som sokner til dette biblioteket. Det oppleves som en tvangssammenslåing av en tjeneste, og innbyggerne går i fakkeltog. Vår nye statsråd Widvey er fra denne kommunen. Jeg håper hun tør å ta utfordringen når hun neste gang sier at bibliotek er et satsingsområde for regjeringen, og at det er en viktig ressurs ute i kommunene våre. Nok en gang mener jeg at det er en stor forskjell på hva som blir sagt, og hva som blir gjort.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Den rød-grønne regjeringa styrket kommuneøkonomien gjennom åtte år, og jeg husker godt situasjonen med årlige kutt før den rød-grønne regjeringa overtok i 2005. Jeg frykter en gjentakelse fra tida før 2005. Fra denne talerstolen har vi hørt at representanter fra Høyre–Fremskrittsparti-regjeringa har gitt uttrykk for at de har styrket kommuneøkonomien. Men medfører det riktighet? I Fævennen av 27. november leser en følgende: «Ny regjering gir nye kutt». Ifølge foreløpige beregninger fra KS vil de 30 kommunene i de 2 Agder-fylkene tape til sammen 18,1 mill. kr, og Kristiansand vil tape 5,6 – altså ikke en styrking av kommuneøkonomien totalt sett. Som tidligere ordfører er jeg mer opptatt av helheten i økonomien for kommunene enn framhevelse av de postene en hører om som er blitt påplusset. En annen ting som også bekymrer meg i denne sammenheng, er situasjonen for bosetting av flyktninger, og spesielt mindreårige asylsøkere, sett i forhold til kommuneøkonomien. Nå ser vi at den blå-blå regjeringa reduserer andelen utgifter som refunderes fra staten til kommunene. KS har tatt dette opp i brev av 13. november, hvor en sier at kommunene har varslet at det kan medføre nedbygging av tiltak. I samme artikkel i Fævennen framkommer det også at alt tyder på at Kristiansand sier nei til å ta imot 10 mindreårige asylsøkere. Om noen år kan denne gruppa være borte fra kommunen. De vil tjene 9 mill. kr på å droppe dem. Selv om vi vanligvis er positive til å ta imot asylsøkere, kan vi ikke subsidiere staten, sier varaordfører Jørgen Kristiansen fra Kristelig Folkeparti, og reagerer på at regjeringa kutter i støtten. Så til sist: Direktoratet for økonomistyring har i dag åtte kontorsteder. Fremskrittspartiet–Høyre-regjeringa foreslår i Prop. 1 S Tillegg 1 at kontorene i Drammen, Kristiansand, Tromsø, Hamar og Vadsø legges ned. I denne sammenheng vil jeg vise til følgende merknad fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV: «Disse medlemmer er opptatt av å opprettholde kompetansen og arbeidsplassene på disse stedene og støtter ikke den varslede sentraliseringen(…) (…) Det hadde jeg håpet at flere partier hadde støttet. For Sørlandets del betyr det en sentralisering av 27 statlige arbeidsplasser. Etter min mening burde strømmen heller gått den andre veien.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Som tidligere kommunepolitiker i Hemnes kommune har jeg fulgt nøye med på dagens debatt, og det er jeg helt sikker på at Kommune-Norge også har gjort. Dette er et av Stortingets viktigste budsjetter. Her snakker vi om det daglige tilbudet og hverdagen til folk flest. Komitéleder Helge André Njåstad fra Fremskrittspartiet åpnet debatten i dag. Han var mest bekymret for eiendomsskatten. Fremskrittspartiet gikk til valg på at de skulle fjerne eiendomsskatten, men jeg ser ikke at de har kommet opp med friske midler i dette budsjettet. Det er kanskje ikke så rart når de store pengene er brukt på skattelette til de rikeste. Så her ser vi et nytt løftebrudd. Komitéleder Njåstad forsøkte også å gi et bilde av at de hadde styrket kommunebudsjettene med sine forslag. Det er jeg ganske sikker på at Kommune-Norge føler ikke er riktig. Det som den nye regjeringen gjør i sitt forslag, er å ta midler fra kommunene og øremerke dem. Det blir ikke mer penger til kommunene av det. Det legger også sterke føringer på skjønnsmidlene, som i dag brukes for å fange opp skjevheter i omfordelingen og uforutsette kostnader som kommer i løpet av året. Nå skal disse pengene brukes som gulrot til kommunesammenslåing. Videre ser vi at de kutter 344 mill. kr i tilskudd til barnehagene samt i refusjonsordningen for enslige mindreårige asylsøkere. De kutter 430 mill. kr i regionale utviklingsmidler til fylkeskommunene. Bare for mitt hjemfylke, Nordland, betyr dette et kutt på 70 mill. kr. Det blir ikke bedre distriktssatsing, innovasjon og næringsutvikling ved å kutte 70 mill. kr til utviklingsmidler og erstatte det med ca. 35 mill. kr til vei. Det som bør bekymre kommunene mer, er det som kommer. Vi kan vente oss en kraftig omfordeling av kommunenes rammer om dette får flertall i Stortinget. Jeg tenker da spesielt på selskapsskatten. Å gå for en omfordeling som i dag, vil bety at 42 av Nordlands 44 kommuner vil få mindre inntekter i framtiden. Så alle kommuner under 3 200 innbyggere kan gå en krevende økonomisk tid i møte. Småkommunetilskuddet vil nok ikke overleve hvis man skal legge til grunn det som står i merknadene, og det som er sagt av bl.a. komitélederen i dagens debatt. Og når Solberg-regjeringen sier at de skal bruke gulrot i kommunereformprosessen, synes jeg dette ligner veldig på pisk. Til slutt: Jeg husker godt som kommunepolitiker Jern-Ernas innstramming av kommuneøkonomien, og det kan se ut som om det er den samme medisinen som er hentet fram på nytt.
Stefan Heggelund (Høyre), 2013-12-04:
Omtrent enhver rød-grønn representant som har uttalt seg i denne debatten, fikk meg til å ta ordet. Jeg sitter som ny på kontoret her på huset og prøver å gjøre så godt jeg kan, men det er ikke så lett når man sitter som fjetret og følger med på denne debatten på stortingets nett-tv. Jeg blir litt overrasket over den totale mangel på perspektiv man hører fra rød-grønne stortingsrepresentanter om hvordan dette landet kommer til å se ut om 10–15–20 år. Vi ser en kommunestruktur i endring, uten at det nødvendigvis er politisk styrt, fordi kommuner vokser sammen. Noen jobber i én kommune og bor i en annen. Vi hører fra rød-grønne representanter om innstramminger i kommunene – dette samtidig som de frie inntektene til kommunene har økt. Så hører vi representanten Karin Andersen snakke om Oslos boligpolitikk. Vi skal jammen være glad for at det ikke er SV som styrer kommunen som vi nå sitter i. En undersøkelse viste hvor mange færre boliger vi hadde hatt i Oslo hvis SV hadde vunnet fram med sine voteringer i byutviklingssaker i kommunen. De kom nest dårligst ut, hvis jeg husker riktig. Det ble fra en representant sagt at denne regjeringen skal gjøre rike kommuner rikere og fattige kommuner fattigere. Når skal de rød-grønne stortingsrepresentantene forstå at de tapte valget ved å snakke på den måten, om at de rike ble rikere og de fattige ble fattigere – enten personer eller kommuner. Jeg er glad for at vi for første gang på åtte år har en regjering som klarer å gjøre noe skikkelig ut av det vi alle sier: «By og land – hand i hand», og som ser at små kommuner har sine utfordringer som må løses, men at også store kommuner trenger å bli prioritert for å løse sine særegne utfordringer. Jeg blir veldig overrasket over at ikke også de rød-grønne stortingsrepresentantene kan være fornøyd med at man nå klarer å ha to tanker i hodet på en gang.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Representanten var i sitt innlegg inne på viktigheten av at mennesker som har fått avslag, reiser ut av landet, for at asylinstituttet skal kunne fungere. Etter åtte år med rød-grønn regjering og politikk er resultatet at 5 400 mennesker som har fått avslag på sine asylsøknader og skal ut, fortsatt bor på mottak i Norge. I tillegg har vi 7 000 andre mennesker som også har fått avslag, men som ikke bor på mottak, og som vi ikke helt vet hvor befinner seg. Når representanten så til de grader gir tydelig uttrykk for at det er viktig å få returnert mennesker som har fått avslag, hvorfor gjorde ikke den rød-grønne regjeringen større anstrengelser for å opprettholde asylinstituttet?
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Nei, vi mener fortsatt at det er en sammenheng mellom antallet man tar imot, og det antallet man kan integrere i samfunnet. Men når det kommer til asylsøkere, er ikke det den eneste formen for innvandring til Norge. Det er også familiegjenforening, det er arbeidsinnvandring – det er mange, mange måter folk innvandrer til Norge på. Vi kan ikke kontrollere asyltilstrømmingen helt og fullt, men vi klarer nok å få ned antallet som kommer, fordi det kommer til å gå et klart signal ut i verden nå om at Norge har strammet inn. Vi tar imot dem som er reelt forfulgte, og vi er langt mer effektive med å få ut dem som ikke har beskyttelsesbehov, og som ikke har noe her i Norge å gjøre. Disse tingene henger sammen.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Det er leit at representanten Bøhler ikke har fulgt bedre med. Fremskrittspartiet har hatt mange integreringsforslag opp gjennom årene, både her i Stortinget og ikke minst lokalt. I Oslo, der vi har styrt sammen med Høyre og vært i byråd gjennom åtte år, har vi iverksatt en rekke tiltak som har gitt ganske betydelige og gode resultater på integreringsfeltet, og det kommer vi til å fortsette med. Så er det ikke riktig som representanten Bøhler sier, at denne regjeringen ikke har iverksatt og ikke kommer til å iverksette tiltak som reduserer innvandringen til Norge. Jeg vil be representanten ta en titt på regjeringsplattformen og samarbeidsavtalen, der det er skissert en rekke løsninger som kommer til å redusere innvandringen til Norge. Men det er ikke gjort i løpet av seks–sju uker. Det tar nok noe lengre tid. Det burde i hvert fall en som har vært en del av et regjeringsparti, som har hatt flertall i åtte år, ha forståelse for.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Kommunene og kommunenes budsjettsituasjon har vært diskutert i løpet av dagen i dag. Mange av de tiltakene som er iverksatt, som gir kommunene større handlingsrom, kommer dem også til gode på dette feltet. Når regjeringen styrker skoletilbudet i landet betydelig, er det ikke slik at barn som er innvandrere, eller barn av asylsøkere ikke får nytte av det. Når man gjør noe og bevilger betydelig med penger til fylkesveiene, slik at fylkeskommunene slipper å bruke penger på det, er det ikke slik at de pengene kan brukes på dette feltet. All politikk på dette området henger sammen. Når det gjelder integreringstilskuddet, som representanten Greni var inne på innledningsvis, er det noe – vi mente det da, og vi mener det nå – som bør ses på. Dette bør vi gå nærmere inn på og se hvordan dette slår ut, ikke minst med tanke på forskjellene på kostnader mellom storbyer og mindre steder. Men dette trenger vi også noe tid for å komme tilbake til.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Vi har fått betydelig gjennomslag for vår politikk, og er det et område der vi faktisk har fått stort gjennomslag, så er det på innvandrings-, asyl- og integreringsfeltet. Men jeg synes det er litt leit at venstresidens representanter angriper felles velferdsordninger, som kontantstøtten, som de gjør gang på gang. Hvis argumentet om at innvandrere, spesielt ikke-vestlige innvandrere, er overrepresentert når det gjelder bruken av generelle velferdsordninger, det være seg kontantstøtte, barnebidrag, økonomisk sosialhjelp eller andre ting, kan brukes til at vi skal fjerne de ordningene, blir det interessant å spørre representanten Andersen tilbake: Hvilke andre generelle velferdsordninger ønsker representanten å fjerne fra det norske samfunn med den begrunnelsen at ikke-vestlige innvandrere er overrepresentert og bruker disse felles velferdsordningene, som gjelder for alle som bor i Norge?
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Det er en underlig premiss for spørsmålene fra representanten Andersen om at hvis man ikke har støttet nøyaktig de samme prosjekter, de samme organisasjoner som f.eks. Sosialistisk Venstreparti har gjort, eller at man har kuttet i noen organisasjoner og styrket noen andre, er man systematisk mot likestilling eller arbeider mot effektive likestillingstiltak. Den premissen er ikke jeg og vi i Fremskrittspartiet med på. Vi har styrket mange ting som gjør at likestillingen i Norge vil gå framover – både lokalt, regionalt og nasjonalt. Det som er litt av utfordringen, er at de på venstresiden som er opptatt av likestilling, dessverre har glemt noen av sine medsøstre i dette samfunnet, som ikke er like privilegerte som dem selv. Det kommer til uttrykk gang på gang. Man er mer opptatt av antall kvinner i styrerom enn av kvinner, som ikke har de mest grunnleggende rettigheter som å velge hvem de kan gifte seg med, når de kan forlate hjemmet, og om de kan ta seg en jobb. Det bør representanten Andersen ta inn over seg.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
SV var ansvarlig for integreringsfeltet gjennom åtte år, og resultatene der er også ganske magre. Det virket som om Sosialistisk Venstreparti var mer opptatt av å løpe rundt og gi falske forhåpninger til mennesker som hadde fått endelig avslag på sine asylsøknader i Norge, og som ikke kunne være her, enn av å gjøre noe med de reelle utfordringene som vi står overfor når det kommer til integreringsfeltet. Men så har jeg registrert en positiv tendens egentlig hos alle de tre rød-grønne partiene, og det er at etter at de har gått ut av regjering, har de begynt å få mange nye kreative gode løsninger og politiske meninger igjen på fagfelt de ikke klarte å løse utfordringene på. Så mitt spørsmål til representanten er: Hva mener representanten er de største integreringsutfordringene i Norge, og hvordan ønsker representanten å løse disse?