Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Det har vært en lang dag. Jeg vil gratulere finansministeren med å ha holdt ut i tolv timer og hørt på alle innleggene, men det kan ha vært nytte i det. Det har handlet om budsjettet, men som representanten Giske sa, høres det ut som om alt går godt, man blir blindet av det, og Abid Q. Raja mener at svømmeundervisningen kommer seg, og det har gått 5 mill. kr til en gruppe han har vært med på å oppnevne, så alt er bra. Poenget er, på en slik dag, å se framover, advare mot den faren det kan være at når alt går bra, ser man ikke hva som kan komme rundt neste sving. Jeg hadde håpet at det skulle være et bånd mellom det første budsjettet i en ny regjeringsperiode for denne regjeringen og noe av det siste den gjorde i forrige periode, nemlig det som gjelder perspektivmeldingen, når den trakk opp store utfordringer Norge står overfor og vi søker etter svar. Jeg mener at det mangler – det er der visjonene mangler. Hvordan skal denne politikken ta tak i de store oppgavene vi står foran på jobbfronten? Det snakkes om at det må skapes like mange arbeidsplasser som i hele sjømatnæringen hvert år i årene som kommer, for å holde tritt og skape nye arbeidsplasser. Har dette budsjettet budskap om det? Har man i debatten fra regjeringens side varslet hvordan vi skal skape alle de arbeidsplassene? Næringspolitikken har knapt vært omtalt i denne debatten, har knapt vært løftet fram av regjeringsrepresentantene og støttepartiene. Havsatsingen, som det har vært snakket mye om, har knapt vært nevnt. Frafall – de som faller utenfor: Nå gjelder det 100 000 av våre unge. Det var en stor sak i 2013 for Høyre og Fremskrittspartiet – ikke nevnt i dag. Sykehusbudsjettet: Representanten Toppe gikk igjennom situasjonen rundt om i landet, en god beskrivelse av en sykehussektor som ikke kommer til å kunne gjøre de løftene den skal for å henge med når det gjelder teknologi, medisiner og utstyr. Og klima: Er det i dette budsjettet virkelig et budskap om klima? Nei, det er ikke et løft, ingen visjon om hvordan vi skal nå våre mål på de årene vi har igjen til 2030. Og så er det symptomatisk, det vi hører fra regjeringens medlemmer – og særlig fra statsministeren: glitrende eksempler på å være problembeskrivere, men ikke problemløsere. Jeg tok opp med statsministeren i dag det som Lysne, den ledende representanten som har analysert Norges digitale sikkerhet, kaller et kjempeproblem: at vi mangler folk med IKT-kompetanse til å kunne sikre Norges sikkerhet. Da sier statsministeren at ja, det er et kjempeproblem, men problemet er at det ikke er nok doktorgrader – det er ikke IKT-utdanningen. Men hva lærte vi av det? – Ingenting. Og vi har ikke en regjering som tar tak i disse store problemene. Nå har vi diskutert landmakten og langtidsplanen for Forsvaret, og så har vi dette store området som heter «cyber security», kryptokompetanse. Tar vi tak i disse temaene og virkelig løser problemene? Vel, statsministeren erkjenner problemet, men har altså ingen løsninger for det i dette budsjettet og her i debatten, og det mener jeg er en sterk oppfordring til det nye flertallet som kan skapes i Stortinget for de ulike sakene, og gir nye muligheter til å forsøke å rette opp noe av den kursen.