Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-12-02:
Jeg vil rette en takk til representanten Trettebergstuen for å ta opp problemstillingen. Det hører dessverre til unntakene at representanter tenker selv, utenfor partiprogrammet, og interpellerer mot egen regjering. Det synes jeg er veldig positivt. Jeg vil bare si at jeg synes vi burde ha mer sånt i Stortinget. Vi er alle glade i partiene våre, men det er altså lov å ikke legge fra seg sin kritiske sans selv om man blir valgt inn på et partiprogram. Det gjelder både til høyre og venstre i politikken. Det er en viktig problemstilling – og jeg gjentar da det alle sier. Jeg legger merke til at det er en problemstilling hvor man er rikere på analyser enn på virkemidler. Man er rikere på festtaler og beskrivelser enn på forslag til hva man faktisk har lyst til å gjøre. Jeg skal komme litt tilbake til det etterpå. Jeg synes det er veldig bra at representanten Trettebergstuen sammen med flere presiserer at det også for mange er et gode å ha en deltidsstilling. Ønsker man å jobbe deltid, skal man selvfølgelig få mulighet til det – ikke minst i en situasjon hvor vi diskuterer hvordan vi skal få flere, som i dag står helt eller delvis utenfor arbeidslivet, inn i arbeidslivet, kan deltidsstillinger med litt mindre arbeidsbelastning være godt og viktig. Jeg har lyst til å nyansere debatten litt, for jeg synes at det kanskje gjør at vi kommer litt mer til kjernen av problemet. Det første jeg har lyst til å poengtere, er at det selvfølgelig er en viss fare for at når helse- og omsorgssektoren vokser, som den gjør, og det kommer flere heltidsstillinger, men også flere deltidsstillinger, så kommer det nesten automatisk også til å bli flere som ønsker seg en heltidsstilling. Det betyr at allerede der har man problemstillingen – jo flere som kommer inn i deltidsstillinger, som i utgangspunktet ikke nødvendigvis er negativt, jo flere vil man også ha som ønsker seg en heltidsstilling. Jeg har også lyst til vise til en forskningsrapport som kom i 2004 fra Hardoy og Schøne, som viser at etter ett år har 30 pst. av dem som er på deltid, men som ønsker seg heltid, ikke fått en heltidsstilling. Av de 20 pst. som ønsker seg en heltidsstilling, er det etter ett år 30 pst. som ikke har fått en heltidsstilling. Det er også viktig å ha med seg – ikke for å gjøre problemstillingen mindre, men for å understreke at det for de fleste ikke er sånn at deltidsstilling er en livsvarig dom. Det bringer meg videre til den tredje nyansen jeg synes er viktig. Det blir litt som å sammenlikne epler og pærer når man i denne diskusjonen bruker poenget med at den aller viktigste grunnen til at det er inntektsforskjeller mellom menn og kvinner, er heltid/deltid. Det er helt riktig, men da må man huske på at i den diskusjonen har man også inkludert alle dem som jobber deltid frivillig. Jeg er enig med representanten Trettebergstuen og flere i at det nok delvis skyldes at vi har en del tradisjonelle forestillinger om kjønnsrollemønstre, men jeg er kanskje mer tilbøyelig til å mene at de kjønnsrollemønstrene skal man få lov til å holde seg med i sitt eget hjem – i hvert fall er det vanskelig å regulere flere kvinner direkte ut i arbeidslivet. Så til de konkrete forslagene. Jeg vil gi representanten Trettebergstuen skryt for at hun kommer med forslag. Jeg hadde kanskje håpet på, siden hun utfordret regjeringen, at det skulle bli litt spenstig munnhuggeri mellom representanten og statsråden, men konstaterer at det foregår i relativt høflige former. Det har kanskje noe med at statsråden egentlig ikke kommenterer de konkrete forslagene som representanten lufter i Dagsavisen i dag. Noen av forslagene tror jeg har lite for seg. Regionalt verneombud tror jeg ikke er viktig i denne sammenhengen. Å ha drøftelser synes jeg er en helt all right idé, men jeg tror ikke det vil ha veldig stor konsekvens. Det å gjøre det dyrere å ansette folk på deltid tror jeg vil ramme dem som faktisk ønsker seg deltid, dvs. flertallet som er på deltid i dag, som sier at det er den posisjonen de ønsker seg. Lovfestet rett er jeg redd for i praksis vil virke mot sin hensikt, både fordi det er praktisk vanskelig å gjennomføre, fordi det er vanskelig å finne ut hvordan man skal sanksjonere dette, og fordi at i veldig stor grad dreier problemstillingen seg om noe annet. Hva er det det dreier seg om? Jeg tror det i de fleste tilfeller ikke er vond vilje. Det er selvfølgelig noen arbeidsgivere som har vond vilje, men i veldig stor grad dreier det seg om tre ting: For det første dreier det seg om budsjetter. For det andre dreier det seg om hvordan man setter opp turnus og arbeidstidsbestemmelser, alle komplikasjonene som kan komme rundt det. Og for det tredje dreier det seg om at vi har et arbeidsliv som, selv om det er godt på mange måter, er lagt opp etter industriarbeidernormen for flere tiår siden. Vi har et arbeidsliv som på mange måter er lagt opp etter den gamle mannlige industriarbeideren. Hvis jeg skal komme med et positivt forslag til slutt, vil jeg bare påpeke alle de fantastisk gode, spennende forsøkene med alternative turnuser som foregår rundt om i Norge, hvorav flere også har bidratt til at flere kvinner har fått heltidsstillinger.