Susanne Bratli (Arbeiderpartiet), 2011-05-03:
Det er en interessant problemstilling som Øyvind Halleraker reiser i sin interpellasjon, spesielt problemstillingen om sammenhengen mellom veistandard og trafikkulykker og regionale forskjeller. Men svaret på problemstillingen er ikke så enkelt som det ved første øyekast kan se ut som. Jeg synes samferdselsministeren på en utmerket måte gjorde rede for de rød-grønne partienes satsing på veier gjennom Nasjonal transportplan, både den store økningen i investeringer og drift og vår satsing på trafikksikkerhetstiltak. Det er som samferdselsministeren sier, det er mye som er ugjort. Men vi er på rett vei, og vi har mye å ta igjen fra tidligere tiders forsømmelser, som mange i denne sal har ansvar for. Det er gledelig å registrere i dagens VG at tidligere samferdselsministre fra andre partier innrømmer at man har hatt for lite fokus spesielt på vedlikehold av veinettet. Problemstillingen om å utjevne forskjellene og ulykkesrisikoen mellom fylkene slik at en sikrer like trygge og effektive veier i alle fylker, er jo en diskusjon for seg selv. Er det en sammenheng mellom ulik veistandard i fylkene og ulykkessituasjoner? Tall fra Trygg Trafikk i januar viser store forskjeller mellom fylkene når det gjelder ulykkesrisiko, dvs. antall drepte i forhold til innbyggere. Hedmark og Nord-Trøndelag ligger på topp i den sammenheng, mens Akershus og Oslo ligger på bunn. Spørsmålet blir: Gjenspeiler dette veistandarden, eller finnes det andre forklaringer? Ifølge trafikkforsker Dagfinn Moe på SINTEF er mye av forklaringen på dødsulykkene i fylker som Nord-Trøndelag og Hedmark veitype og trafikkmengde. Det er mye gjennomgangstrafikk, det er høy fart, og det er mer trafikkarbeid i disse fylkene enn det folketallet skulle tilsi, fordi man har høy gjennomsnittstrafikk. Dette fører til at det blir flere ulykker enn det folketallet skulle tilsi. Ifølge Dagfinn Moe er ikke nye veier og midtrekkverk nok for å hindre ulykker. Han snakker om mentale rekkverk, som er minst like viktig. Folks egen innstilling til ferdigheter i trafikken teller minst like mye som fysiske rekkverk. Så er det den gamle oppskriften: Holder vi fartsgrensene, kjører vi rusfritt, bruker vi bilbeltet, ja, så reduserer vi antallet drepte i trafikken med 50 pst. over natten. Sverige ble brukt som eksempel på et mer trafikksikkert land enn Norge, og vår veistandard brukes som forklaring. I bladet Samferdsel fra mars i år kan man lese en interessant artikkel av Torkel Bjørnskau, forskningsleder ved TØI, om hvorfor Sverige er bedre på trafikksikkerhet. Han peker på tre forhold. Utbygging av møtefrie veier er selvfølgelig en av dem, men de to andre er like viktige. Det andre går på forbedring av trafikksikkerhet for myke trafikanter. Sverige har hatt en sterk reduksjon i antallet fotgjengere og syklister som omkommer i trafikken. De har hatt en sterkere reduksjon enn Norge fordi de har hatt en kraftig satsing på trafikksikkerhetstiltak som handler om å separere myke trafikanter fra annen trafikk. Et tredje forhold er at økonomiske konjunkturer og trafikkvekst henger sammen. Bedre økonomi i Norge enn i Sverige er faktisk en del av forklaringen, fordi det totale trafikkomfanget påvirkes av konjunkturene. Det har vært lavere vekst i biltrafikken i Sverige enn i Norge etter 1990. Fra 1990 til 2009 hadde de 25 pst. vekst i biltrafikken i Sverige, mens vi i Norge hadde 50 pst. vekst. Ungdom påvirkes ekstra hardt av økonomiske konjunkturer. Norsk ungdom kjører mer enn svensk ungdom og er derfor mer representert i dødsstatistikken enn dem. Sammenligner vi antallet drepte i trafikken i forhold til antallet innbyggere, ser vi at ulykkesrisikoen er mye høyere i Norge enn i Sverige for ungdom opp til 24 år. For dem over 24 år er ulykkesrisikoen omtrent lik i Norge og Sverige hvis vi ser det i forhold til antallet innbyggere. Sammenligner vi antallet drepte personbilførere i forhold til kjørte kilometer og alder, ser vi at tallene for Norge og Sverige faktisk er omtrent like. Det vil si at om en bruker antallet kjørte kilometer i Norge og Sverige som beregningsgrunnlag for ulykkesrisiko, er ulykkesrisikoen i Norge og Sverige omtrent lik. I dagens Trønder-Avisa fokuserer man på de 99 personene som døde på nordtrønderske veier fra 2001–2010. Det er 99 enkeltskjebner, 99 familier, og det er sterke historier. Utfordringen vår er at det finnes ingen «quick fix». Summen av å bygge disse veiene, summen av trafikksikkerhetstiltak på veinettet og summen av det vi har mellom ørene hver og en av oss som bilførere, er det som gjør at vi reduserer trafikkulykkene i Norge. Det er ingen direkte og opplagt sammenheng mellom veistandard og trafikkulykker – dessverre.