Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2020-10-05:
Utenrikspolitikkens fremste mål er å sikre og fremme norske interesser, våre verdier, vår sikkerhet og vår velferd. At Norge skal ta internasjonalt ansvar og jobbe for å fremme forpliktende internasjonalt samarbeid, er det bred enighet om her på Stortinget, og det er et arbeid regjeringa prioriterer høyt. La meg derfor nå ta opp noen aktuelle saker. Norges medlemskap i Sikkerhetsrådet de neste to årene fra januar kommer til å bli krevende, men det er i norsk interesse å forsvare FN og folkeretten og bidra til at trusler mot internasjonal fred og sikkerhet håndteres i Sikkerhetsrådet og ikke bilateralt mellom stormaktene. Rådets legitimitet hviler ikke minst på de valgte medlemmene. Derfor er det viktig at Norge og Norden regelmessig er representert rundt bordet når sikkerhetspolitiske utfordringer diskuteres i Rådet. Jeg har sendt et brev til Stortinget der jeg ber om å få holde en redegjørelse om vårt medlemskap i FNs sikkerhetsråd og prioriteringene i løpet av høsten for å kunne gå mer i dybden på temaene. Når regjeringa senere i høst presenterer en ny nordområdemelding, er det fordi verden har endret seg betydelig siden den forrige nordområdemeldinga ble lagt fram, i 2011. Internasjonal politikk er i mye større grad preget av stormaktsrivalisering, mer nasjonalisme og mer press mot etablerte samarbeidsinstitusjoner og verdier. Det ser vi også i nord. I en sånn situasjon ønsker vi å opptre klokt og årvåkent, til beste for norske interesser. Regjeringa er opptatt av en helhetlig tilnærming i nordområdepolitikken, der utviklingen av den nordlige landsdelen ses i sammenheng med utenriks- og sikkerhetspolitikken. Derfor kommer meldinga til å dreie seg om Arktis, om våre nære nordområder og om Nord-Norge. Storbritannia er på vei ut av EU. Overgangsperioden utløper nå ved nyttår. Fra 1. januar 2021 vil dermed betingelsene for vår handel med Storbritannia endres betydelig, fordi Storbritannia ikke lenger er en del av det indre marked. Når de går ut av EU, går de også ut av EØS. Sammen med våre EFTA- og EØS-partnere Island og Liechtenstein forhandler vi nå med Storbritannia om en frihandelsavtale. Britene deler vårt ønske om å videreføre vilkårene for handelen i så stor grad som mulig. Regjeringa har hatt som hovedprioritet å ferdigstille en frihandelsavtale med Storbritannia som skal tre i kraft 1. januar 2021. Forhandlingene holder et høyt tempo, men det gjenstår en del arbeid på enkelte områder. Næringsministeren og jeg orienterte Stortinget sist under Stortingets europautvalgsmøte 23. september, og jeg kommer til å gi en ny orientering ved neste møte 20. oktober, for vi jobber selvfølgelig parallelt med å forberede midlertidige løsninger som kan gjelde fra 1. januar og til frihandelsavtalen kan tre i kraft senere i 2021, dersom vi ikke kommer i mål med forhandlingene i tide. Forhandlingene kommer til å fortsette uten opphold, selv om vi ikke skulle komme i havn. Men norske bedrifter må være klar over at det uansett vil bli annerledes enn det er under EØS. Som NHO sier til media i dag: Handelen vil jo fortsette, men bedriftene må forberede seg på at det er helt andre regler og prosedyrer, at ting vil ta lengre tid, og at det vil koste mer. Og verken vi eller EU kan kompensere fullt ut for at Storbritannia trekker seg ut av det indre marked. Vi følger utviklingen i Hviterussland tett. Det hviterussiske folket har de siste ukene vist et stort mot og en stor utholdenhet, og vi støtter kampen for demokrati. Vi bidrar sammen med nordiske og europeiske partnere til tiltak som fremmer respekt for menneskerettigheter og demokratisering. Natt til fredag ble EU enige om restriktive tiltak mot myndighetspersoner i Hviterussland, og vi har sluttet oss til det. OSSE driver også et dialogspor, og vi har stått sammen med flere andre land om å iverksette den såkalte Moskva-mekanismen. De hviterussiske myndighetene må avstå fra vold, de må løslate politiske fanger og gå i dialog med opposisjonen. Til slutt helt kort om Polen. Sammen med Island og Liechtenstein har regjeringa nå sendt brev til Polen om at EØS-midler ikke kommer til å gå til såkalte LHBTI-ideologifrie soner. Det er en menneskerettighet å elske hvem man vil. Derfor kommer vi til å fortsette å stå opp for LHBTI-personers rettigheter videre framover.