Henrik Asheim (Høyre), 2013-12-12:
I den norske skolen har vi mange flinke lærere som hver eneste dag gjør en av de viktigste jobbene i samfunnet vårt. De underviser og engasjerer elevene, de tar med seg jobben hjem og retter prøver, forbereder konferansetimer og gjør alt de kan for å se sine elever strekke seg litt lenger hver eneste dag. Lærerne i den norske skolen har jobbet hardt med å gjennomføre Kunnskapsløftet, som ble vedtatt av den forrige borgerlige regjeringen, og som ble implementert under den rød-grønne regjeringen over de senere årene. En viktig del av denne reformen da den ble vedtatt, var å satse på etter- og videreutdanning av lærerne. Det ble lagt opp til en etter- og videreutdanningsplan som var ti ganger større enn i Reform 97, nettopp fordi gode lærere skulle få bli enda bedre. Dette ble også fulgt opp av den rød-grønne regjeringen, noe det er all grunn til å rose dem for. Men dessverre ble ikke satsingen videre utvidet. Fremfor å fortsette å øke antallet lærere som skulle få etter- og videreutdanning, stoppet nivået opp der Kunnskapsløftet opprinnelig la det. Kapasiteten til etter- og videreutdanning ble ikke økt på høyskolene, og det ble ikke satt av nok penger til at kommunene hadde råd til å prioritere dette i tilstrekkelig grad. Sakte, men sikkert måtte lærerløftet vike for andre forslag og tiltak i skolen når budsjettene økte. Kunnskapsløftet begynte rett og slett å spore av. På tross av at stort sett alle partier var enige om å satse på lærerne i den valgkampen vi har lagt bak oss – og Arbeiderpartiet lovte til og med å doble satsingen i denne perioden – kom sannheten for en dag da de rød-grønne partiene skulle legge frem sitt forslag til statsbudsjett for 2014. Der ble det klart at det ikke var satt av en eneste ny krone til etter- og videreutdanning av lærere utover nivået i inneværende år. Da Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen la frem sin nye skolepolitikk, økte de etter- og videreutdanningsbudsjettet med over 300 mill. kr, sammenliknet med de rød-grønnes forslag. I ettertid har også de rød-grønne partiene fulgt etter. Det er bra, men jeg registrerer at det budsjettet de selv hadde laget, og som ville blitt vedtatt i denne sal dersom de vant valget, ikke prioriterte penger til økning. Det er veldig positivt at vi i komiteen nå er tverrpolitisk enige om å gi lærerne det løftet de har bedt om, men de rød-grønne måtte altså i opposisjon før man kunne få den enigheten på plass. Årets PISA-undersøkelse viste at Norge har et realfagsproblem. Selv om mye er bra i norsk skole, er det slik at vi henger etter i matteprestasjoner. Dette er alvorlig, ikke minst fordi vi vet at elevenes realfagskompetanse også henger sammen med drop-out-statistikken. Utviklingen for gruppen som får karakteren 1 på eksamen på 10. trinn, har økt fra 2,8 pst. våren 2008 til 11,7 pst. våren 2013. I videregående opplæring vet vi at 65 pst. av dem som ikke fullfører Vg1, stryker i et matematikkfag. Dette viser at matematikk er det viktigste barrierefaget for gjennomføring av videregående opplæring. Derfor gjør det nye flertallet noe med det. Flere har i den offentlige debatten etter PISA-undersøkelsen advart mot å få «PISA-panikk». Det er jeg enig i, panikk er aldri bra, men det er like farlig om vi får «PISA-pasifisme», at vi blir så opptatt av ikke å snakke om problemene i skolen at vi heller ikke tar signalene og resultatene på alvor. Derfor er det svært positivt at vi i dag vedtar mange tiltak for å løfte nettopp realfagene, og særlig matte. Budsjettet som i dag vedtas, gir kommunene et ekstra incentiv til etter- og videreutdanning av lærerne i nettopp realfag. Statens andel øker her til 75 pst., slik at enda flere realfagslærere får den etter- og videreutdanningen de selv sier at de ønsker seg. De økte plassene til etter- og videreutdanning øremerkes til realfag. Denne øremerkingen er de rød-grønne partiene fortsatt imot. De har altså blitt med på flere plasser, men vil ikke øremerke økningen til det vi vet er den største utfordringen for den norske skolen, nemlig realfagene. I tillegg styrkes de nasjonale sentrene for realfag, og man utvikler et tettere samarbeid med næringslivet gjennom Nasjonalt forum for realfag. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen må altså igjen gå foran i skolepolitikken. Kanskje kommer de rød-grønne etter om noen år, slik de også gjorde i høstens budsjettbehandling.