Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-05:
Jeg synes det er verd å minne om situasjonen vi hadde i 2013. Køene for soning var altfor lange. Per 31. desember 2013 sto 1 176 personer i soningskø. Det var en økning fra 768 ett år tidligere. Det mener jeg både var galt overfor ofrene og sendte ut feil signaler til samfunnet. Det var heller ikke noen god situasjon for dem som måtte vente lenge på å starte sin soning. I dag står færre enn 140 i soningskø. Leie av Norgerhaven fengsel i Nederland, med 242 fengselsplasser, har vært et viktig tiltak for å dekke behovet for plasser med høyt sikkerhetsnivå. Tiltaket var sentralt for å oppnå en god situasjon med minimal soningskø og en greiere overgang fra politiarrest til varetekt, som vi har nå. Leie av Norgerhaven fengsel har naturligvis ikke vært et mål i seg selv, men et nyttig verktøy for å få soningskøene ned. Fordi behovet for ekstra plasser nå er mindre, er det besluttet at avtalen med Nederland ikke forlenges. Det vil si at leieforholdet opphører den 31. august 2018. Det vil fortsatt være behov for ekstra plasser i fengsel med høyt sikkerhetsnivå når leieforholdet opphører. Fram til nytt fengsel i Agder står klart i 2020, vil dette behovet som kjent ivaretas gjennom dublering av celler i fengslene i Norge. Hjemmelen for straffegjennomføring i annen stat, straffegjennomføringsloven § 1 a, oppheves den 1. september 2020. Uten denne bestemmelsen er det naturlig å tolke straffegjennomføringsloven slik at den bare får anvendelse i Norge. Det vil dermed ikke være aktuelt for Norge å leie fengselsplasser i utlandet. Per nå foreligger det heller ingen planer om nye, tilsvarende avtaler med andre land. Etter min vurdering vil det å lovfeste et prinsipp om at soning skal skje på norsk jord for norske statsborgere, være et unødvendig tiltak. Tilrådingen fra justiskomiteen begrenser seg til å gjelde norske borgere. I forbindelse med innføring av dagens lovhjemmel for straffegjennomføring i en annen stat ble forbudet mot diskriminering vurdert. Justis- og beredskapsdepartementet konkluderte da med at lovbestemmelsen måtte få lik anvendelse overfor norske og utenlandske innsatte for at en ikke skulle komme i konflikt med likhetsprinsippet i Grunnloven, norsk diskrimineringslovgivning eller diskrimineringsbestemmelsene i de internasjonale konvensjonene. Norge er bundet av de konvensjonene som er inngått. På den bakgrunn vil jeg si at hvordan et prinsipp som kun skal gjelde for norske borgere, vil stå seg ut fra at et diskrimineringshensyn, vil måtte vurderes veldig grundig. La meg kort kommentere det løse forslaget som omhandler Osterøy. Jeg har betydelig sympati for at man ønsker å vurdere også Osterøy. Fra mitt departements side opplever vi at den vurderingen langt på vei er gjort, selv om vi skal se på det nytt hvis det blir flertall for det. Situasjonen er at dette er en bygning og eiendom som staten ikke eier. Det er altså et fengsel staten ikke eier. Videre har de som eier fengselet og øya, sagt opp leieavtalen. Og det ser ut til at vi vil få overkapasitet i det området. Det er på den bakgrunn vi har besluttet å ikke ta med Osterøy i denne omgang, men dersom Stortinget ønsker det, vil vi selvfølgelig vurdere det.