Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-05-11:
Jeg føler jo et visst medansvar for representanten Solvik-Olsens interpellasjon – og han nikker bekreftende. Men at SV har tatt til orde for snarlig å avslutte vår oljeproduksjon, er nytt for meg. Det er vel snarere Fremskrittspartiet som har begynt å tro på sine egne skremmebilder. Det jeg og mange flere har tatt til orde for, er en debatt om spørsmålet: Hva skal vi leve av etter oljen? Hvordan skal vi sikre en god overgang til fornybarsamfunnet? I denne sammenhengen har jeg sagt at det kan være på tide å legge en plan for når og hvordan dette skal skje, og hvordan virksomheten skal trappes ned. Lavere utvinningstempo er for øvrig ikke en ny debatt. Sentrumsregjeringen av 1997 hadde dette i sin regjeringserklæring. Også da hadde Senterpartiet olje- og energiministeren. Som jeg har vært inne på i tidligere debatter i dag, er det slik at verden må la store deler av verdens fossile energikilder bli liggende om togradersmålet skal være innen rekkevidde. Det er allerede oppdaget så store reserver av kull, olje og gass at togradersmålet sprenges om alt skal hentes ut. Faktisk kan under en fjerdedel av de allerede oppdagede forekomstene brennes dersom det skal være sannsynlig å nå togradersmålet. Ofte er det et argument i denne debatten at norsk olje og gass skal være renere enn annen fossil energi, noe representanten Meling gjentok i sitt innlegg nå i stad. Men beregninger viser at selv om alle utslipp fra kull, ukonvensjonell olje og avskoging stoppes umiddelbart, vil det fortsatt ikke være rom for å forbruke alle øvrige olje- og gassreserver som er påvist. Å hevde at nye funn av olje eller gass vil fortrenge mer forurensende energikilder, som om verdens energiforbruk er flatt og statisk, er derfor ikke et holdbart argument. Tidligere har representanten Ketil Solvik-Olsen i sin kampanje mot FNs klimapanel angrepet bruken av såkalt gråsonelitteratur. Det er derfor smått ironisk at representanten selv til stadighet refererer til World Energy Outlook, som om det var en fasit. Representanten Solvik-Olsen bruker det såkalte klimascenarioet i World Energy Outlook som en oppskrift på energibalansen i verden i årene som kommer, dette til tross for at Verdens energibyrå selv opplyser at deres såkalte klimascenario innebærer ca. 50 pst. sannsynlighet for å overstige 2 graders temperaturøkning. Det er mulig at Fremskrittspartiets stortingsgruppe synes det er holdbart å kaste kron og mynt om verdens klimaframtid. I Fremskrittspartiets stortingsgruppe er det endog flere representanter som mener at klimaendringene ikke er noe problem. Men for oss som lever i virkeligheten, og som Solvik-Olsen helt rett påpeker er et regjeringsparti, er ikke slike odds gode nok. All fornuft tilsier at vi må kutte mer i utslipp enn det IEAs klimascenario har lagt opp til. Representanten Solvik-Olsens påtrykk for stadig mer oljeutvinning hviler derfor på et sviktende grunnlag, et sviktende grunnlag basert på gråsonelitteratur; en akademisk sjanger han selv har vært svært kritisk til i denne salen tidligere. Men når vi først diskuterer World Energy Outlook, er det grunn til å korrigere Solvik-Olsen litt også. I det såkalte klimascenarioet reduseres gassforbruket i EU, Norges fremste gassmarked, innen 2030. Alle de rikeste delene av verden, som er Norges viktigste olje- og gassmarkeder, må redusere forbruket av kull, olje og gass for å nå klimamålene. I en verden der forbruket av olje, kull og gass må ned, er det derfor verdt å stille spørsmålet: Hvem skal kutte, og hvem skal få utvinne? I 2050, 20 år etter perspektivet til Fremskrittspartiet, skal vi slippe ut 85 pst. mindre klimagasser enn vi gjør i dag, ifølge klimaforskningen. Bare i Fremskrittspartiets verden er det slik at dette ikke får konsekvenser. Er det gitt at Norge, landet som er rikt, landet som har alle forutsetninger for å omstille seg til nye energi- og industrieventyr, skal ha retten til å utvinne mer, mens fattige land med olje skal holdes tilbake? Hvorfor er dette en debatt Fremskrittspartiet er redd for? Vi kan ikke late som om oljen varer evig. Hvordan denne overgangen skal skje, er noe Fremskrittspartiet burde omfavne og ikke løpe vekk fra. Det brukes ofte som argument fra Fremskrittspartiet og oljelobbyens side at hver sjette krone vi bruker over statsbudsjettet, er en oljekrone, og det er blitt brukt som argument mot mine utspill i denne debatten i offentligheten tidligere. Men det bekrefter jo bare mitt poeng. Om 50, 60, 70 år har vi ikke den sjette oljekrona. Den skal vi finne igjen på andre måter, og det gjør vi ikke ved å fokusere all vår innsats på fossil energi nå. Helt til slutt: Det er selvfølgelig slik at Fremskrittspartiet prøver å skape inntrykk av at det er splid mellom de rød-grønne partiene, at vi er tre ulike partier med tre ulike oppfatninger. Det er helt naturlig. Det er veldig komfortabelt også, så lenge vi styrer landet, noe Fremskrittspartiet har lite erfaring med. Den lille erfaringen de har med det, har ført til landsmøter(presidenten klubber) av typen for et par uker siden, der i realiteten(presidenten klubber igjen) FrP-ere trues med eksklusjon. (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)