Erik Dalheim (Arbeiderpartiet), 2001-06-15:
I de fleste årene jeg har levd, har velferden i dette landet blitt sikret gjennom spleiselag, ved at vi har lagt ut for hverandre i perioder i livet hvor vi enten ikke tjente penger fordi vi var for unge eller fordi vi gikk på skole, var syke eller arbeidsledige. Solidaritet kalte vi det i det miljøet som valgte meg til Stortinget. Vi visste at det ikke var noe som het gratis lunsj; alt måtte betales. Ergrelsen gikk ut over dem som i mindre grad var med på spleiselaget. Vi så at skattesystemet var slik skrudd sammen at de som angivelig skulle betale mye skatt, og som påstod at de gjorde det, gled unna. Gradvis fikk vi på plass et skattesystem som tok mer av inntekten til dem som allikevel hadde mer igjen enn dem jeg kjente, hadde brutto i «påsan». Vi fikk også skatt på forbruk. I dagens skattesystem fungerer spleiselaget bedre enn før, men nå skal reverseringen selges, og jeg må innrømme at så langt har den blitt solgt godt. Titusener på titusener av løftemillioner deles nå ut uten noen særlig vektlegging av hva mindre penger til spleisen betyr for dem som er avhengig av den. Hundre tusen kroner i redusert toppskatt til en som tjener en million, selger tydeligvis akkurat nå bedre enn titusener på titusener av millioner i egenandeler der spleisen tidligere betalte. Den så langt usynliggjorte listen med egenandeler som skal kvittere ut skattelettene, først og fremst til dem som har mye fra før, burde nå begynne å interessere medieinformatørene noe mer. Som alle her vet, holder jeg på med avgifter, og jeg skal innrømme at det er et par av våre 20 særavgifter som vi burde kvitte oss med, ikke fordi de hadde gjort brusen og sjokoladen billigere, men fordi de er særnorske og latterliggjørende. Når det gjelder de andre, er jeg til enhver tid villig til å diskutere innretning og størrelse. Selv tok jeg initiativet til at avgiftene knyttet til bil skulle omlegges og tilpasses ny teknologi og miljøforbedringer allerede i 2003. Men derfra til mer eller mindre å pelle vekk en og en skatte- eller avgiftsart, som Høyre nå legger opp til, uten å synliggjøre konsekvensene for spleiselaget, grenser etter min oppfatning til kortsiktig folkeforføring. Vi fatter nå de endelige vedtak knyttet til den momsreform som bl.a. Høyre tok initiativet til. I en slik prosess vil det naturlig nok være slik at de som får sine fortjenestemarginer presset, vil ha mye å tjene på å påvirke oss til å gjøre spesielle unntak akkurat for dem, selv om det går på bekostning av spleisen. Det er en real og grei adferd fra deres side. Men jeg må si at det forundrer meg at media, enten det gjelder f.eks. silikonpupper eller treningsstudioer, har vært ensidige medklakører med forbrukerne i front, uten nevneverdig oppmerksomhet mot de gledeshyl dyktige lobbyselskaper har uttrykt når mediestrategien på vegne av de næringsdrivende har lyktes. Når et nytt momssystem nå er på plass, ser vi at i morgen er det hverdag igjen. Jeg skal slutte nå – altså sånn ordentlig – og jeg er litt lei meg for det. Men jeg vil koste på meg et lite ønske på tampen, og det er at det å spleise og legge litt ut for hverandre når det trengs, vil stå litt sterkere fram mot 10. september enn i dag.