trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-05-18:
Det å gjøre 1 pst. vekst til ingen vekst og bruke statistikk på den måten, er noe jeg ikke kan innestå for. Årsaken til at vi har hatt en ganske sterk vekst i det private forbruk i de senere årene, er gode lønnsoppgjør og lav prisvekst. Det er goder i seg selv. Det var det private forbruket som i Norge først snudde den negative økonomiske utviklingen, eller den manglende veksten, til en ny oppgangsperiode. Etter hvert har andre investeringer, ikke minst i industrien, kommet etter og forsterket og utvidet grunnlaget for veksten. Men fortsatt har vi altså en sterk vekst innenfor lønnssektoren, og vi har sterk vekst i overføringene. Det at vi har hatt store overføringer til grupper som er utenfor arbeidslivet, bidrar faktisk statistisk sett til å øke veksten i den private sektor. Det har jeg hørt mange SV-representanter på denne talerstol, eller andre, stå og hylle, altså at vi har store overføringer, men statistisk regnes jo det som en vekst innen den private sektor. Så sånn sett skal man være litt forsiktig med å tro at vekst i den private sektor er uttrykk for en slags form for misbruk eller lignende. Ja, jeg er fornøyd med en offentlig sektor som har vist særlig sterk vekst innenfor undervisningssektoren og helsesektoren. FNs utviklingsrapport for 2004 fastslår bl.a. at det norske helsevesenet er det beste i verden målt i ressursbruk, tilgjengelighet og nivå på helsetjenestene. Ressursinnsatsen i denne perioden har økt sterkt på et viktig område som helsesektoren, men også innenfor andre områder. Ikke minst gjelder det barnehager og skoler, som jeg nevnte.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-05-18:
Når alle som kommer til Stortinget, høres ut som SV-ere, er det kanskje en variant av Einar Førdes uttrykk om at vi er alle sosialdemokrater. Slik kan man kanskje i beruselsens tid se det, men jeg tror det kanskje ikke er helt dekkende. Offentlig sektor har hatt gode vilkår under denne regjering og vil fortsatt få det. Det ligger som et ekstratiltak i revidert bl.a. en ytterlig opptrapping med en milliard i ramme på oppussing av skolebygg i kommunal regi, og det ligger også i kommuneproposisjonen for neste år en varsling om ytterligere forbedringer. Jeg tror man også skal være forsiktig med bruk av disse svømmebassengeksemplene som eksempel på at alt står dårlig til i kommunene. Også SV kan komme i skade for å svartmale så sterkt at til og med deres egne politikere ikke kjenner seg igjen.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-05-18:
Regjeringen snakker vel vanligvis gjennom enkeltstatsråder. Spørsmålet som ble stilt, var så ledende at jeg må svare nei, det kan jeg ikke forklare. Den mening jeg tillegges, har jeg ikke hatt, har ikke og kommer ikke til å ha. Så hvis man stiller spørsmål slik, får man altså relativt dumme svar. At jeg skal stå her og begrunne hvorfor det vil skade at eldre skulle ha valgfrihet: Jeg har brukt store deler av min politiske innsats på å begrunne at eldre bør få mer valgfrihet enn de har i dag. Det fremgår også av Regjeringens forslag til Stortinget. Jeg har brukt store deler av mitt politiske liv på å begrunne hvorfor vi skal bruke mer penger på undervisningssektoren, og det har også Regjeringen begrunnet i sine dokumenter. Men det som vil skade norsk økonomi, er hvis man tyr til den uhemmede pengebruk som SV står for. Da vil man skade den delen som kalles privat sektor, som skal produsere, og som skal tjene inn, slik at vi kan få velstand for hele landet. Den balansen har SV aldri funnet.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-05-18:
Regjeringens forslag er det som står i kommuneproposisjonen. Noen ytterligere utdypning av det er det ikke noen grunn til å gi før i budsjettet for neste år. Jeg tror representanten Sandberg da vil ha en viss sans for at et budsjett også må ses som en helhet, og at kommunesektoren også er en del av den helheten. Han har brukt 90 pst. av sitt innlegg på å begrunne hvorfor han mener at kommunesektoren får for mye penger, skjønner jeg. Nå tror jeg nok – med en viss bakgrunn i denne sal i noen år – at det vel er slik at uansett hvor stor veksten er i kommunesektoren, vil det fortsatt være behov. Og forskjellene mellom kommunene er store, i prioriteringer. Det er delvis et politisk spørsmål, og det har vel delvis også noe å gjøre med hvordan tradisjonen er innenfor det kommuneområdet. Men større forutsigbarhet enn det som ligger i at kommunesektoren dog får varslet rammene for sin økonomiske virksomhet et halvt år før statsbudsjettet vedtas i Stortinget, kan jeg ikke love.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-05-18:
Hvis spørsmålet stilles til en statsråd, svarer man på vegne av Regjeringen. Jeg har litt problemer med å skjønne hele resonnementet som representanten Arnstad legger frem. Står hun her og beklager at det har vært for høy lønnsvekst? Står hun her og beklager at det har vært for gode jordbruksoppgjør – enighet i fire etterfølgende oppgjør? Det har bidratt sterkt også til det private forbruket. Hvordan vil hun bremse det private forbruket hun snakker så negativt om, uten at hun vil øke skattene? De virkemidlene man har til å bremse utviklingen i privat sektor, er å øke skattene. Men det har man, så vidt jeg forstår, tatt til orde for at man bare vil gjøre i begrenset grad. Dette resonnementet henger rett og slett ikke i hop, hvis man ikke vil ty til å øke skattene.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-05-18:
Det som er interessant, er at ledighetsprognosen er oppjustert av Regjeringen i dette budsjettet sammenliknet med det som lå i det ordinære budsjettet. Det betyr at framtidsutsiktene er mer negative enn Per-Kristian Foss mente et halvt år tilbake. I revidert nasjonalbudsjett står det også at på tross av at man har gode tider, har sysselsettingen bare økt med 5 000 personer – og det altså i en tid da norsk økonomi kanskje går bedre enn på mange år. Og man skriver videre: «Sysselsettingsoppgangen har ikke vært sterk nok til å redusere arbeidsledigheten vesentlig.» Det registrerer vi jo. Arbeidsledigheten er rekordhøy på tross av at norsk industri og norsk økonomi går bedre enn noensinne. Og da kan vi jo tenke oss det scenarioet at norsk økonomi gikk på normalmodus og ikke på høygir. Hvor stor hadde arbeidsledigheten da vært? For det finnes altså ingen stimuli i dette budsjettet til at folk skal komme i arbeid – de som ikke naturlig kommer i arbeid. Og det er jo det som er den store utfordringen, at det er mange grupper i det norske samfunnet som ikke naturlig finner en plass i arbeidsmarkedet av ulike grunner. Spørsmålet er da: Er Regjeringen tilfreds med dette? For det virker nesten som om Regjeringen synes at dette er godt nok. 5 000 nye i høykonjunktur er ikke godt nok, finansminister.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-05-18:
Jeg må vel tillate meg å starte med å si at maken til flåseri fra en finansminister som det i forrige ordskifte er det ikke ofte man hører, heldigvis. Men la meg komme til spørsmålet – det er også til finansministeren: Regjeringen anslår i prognosene for revidert budsjett en vekst i offentlig sektor for neste år på 1 pst., som er veldig lavt. Det er langt under prognosen for prisstigning neste år. Veksten i privat sektor skulle ha vært tre ganger så høy. Det vil bety at vi til neste år vil se et forsterket bilde av det vi har sett nå og gjennom flere år, nemlig at offentlig sektor taper på bekostning av privat forbruk. Det vil bety at skolene, barnehagene, eldreomsorgen, pensjonistene, alle sammen, vil oppleve den samme smalhans til neste år som det vi opplever nå. Prognosen er altså 1 pst. 1 pst. vekst i offentlig sektor er i realiteten en nedgang i offentlig forbruk på viktige velferdsområder. Det som da er min utfordring til finansministeren, er: Er han fornøyd med det? Mener han at 1 pst. vekst, som da i realiteten ikke er vekst i offentlig sektor, er noe Høyre-regjeringen kan være tilfreds med?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-05-18:
Det er interessant at Per-Kristian Foss er tilfreds med veksten – som i realiteten ikke er vekst – i offentlig sektor. Det vil bety at når man skal gå inn i valgkampen, kan Regjeringen si: Ja, denne offentlige sektoren, denne velferdsstaten vi har rundt oss, er vi tilfreds med. Den har altså nedgang reelt sett i pengebruk til fordel for privat sektor. Det er mye av veksten i privat sektor som er positiv, for all del. Dette er bare en illustrasjon på forskjellen, fordi det det i realiteten vil bety, er at det ikke vil være mulig å ruste opp flere klasserom neste år, det vil ikke være mulig å få mer vann i bassengene i de skolene der det ikke er basseng. Det vil ikke være mulig å gå nye skritt framover for velferdsstaten, simpelthen fordi alle de politikerne som kommer hit til huset, også Høyres ordførere, høres ut som SV-ere alle sammen, for de vet at virkeligheten i en norsk kommune er at det ikke finnes penger. Det finansministeren nå sier, er at det ikke skal finnes flere penger til neste år heller. Tvert imot skal overføringene bli enda lavere enn i år, for i år er det 1,7 pst., til neste år skal det være bare 1 pst., altså en halvering av overføringene til offentlig sektor.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-05-18:
Den nedgangen i ledigheten finansministeren viser til, er ganske hårfin, og AKU-ledigheten var like høy i første kvartal i år som den var i fjor. Finansministeren har mange forklaringer på hvorfor ledigheten holder seg høy i en situasjon hvor norsk økonomi går godt, og hvor det skapes nye arbeidsplasser, og han viser til at det også er krevende i andre land å få ned ledigheten. Det er til liten trøst for de hundre tusen som er arbeidsledige. All erfaring viser at for hver bølge av høy ledighet blir det mer krevende å få ledigheten ned på et lavt nivå. Jeg tror det hadde vært en fordel om finansministeren hadde lagt like mye engasjement i å få ledigheten ned gjennom ulike tiltak som i å bortforklare hvorfor ledigheten går så lite ned når norsk økonomi går så godt.
Morten Lund (Senterpartiet), 2005-05-18:
Ja, ledigheten biter seg fast, og Regjeringen presenterer ørsmå tiltak for å hjelpe jobbskaperne som kan gjøre noe med det. Istedenfor positive tiltak finner vi noe som virker i feil retning, nemlig at det ikke skal bli anledning til å permittere i 42 uker, slik det har vært til nå, det skal bli permanent ordning med kun 26 uker. I noen bransjer er ordresituasjonen slik at de fortsatt trenger å permittere så lenge. Det at permitteringsreglene forandres hvert halvår, gir uforutsigbarhet. Det vil ikke næringslivet ha. Det som står øverst på deres kravliste når det gjelder dette politikkområdet, er: Fjern uforutsigbarheten! Jeg tror ikke noe på at permitteringer misbrukes av seriøse arbeidsgivere. De permitterer kun når de trenger det. Hvis de permitterer for mye, mister de fagfolkene sine. Det vet de, og derfor er det ikke noen fare for at det kommer til å bli misbrukt hvis 42 uker blir stående, slik Senterpartiet vil.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-05-18:
Det er dessverre slik at det er vanlige folk og velferden som taper når Høyre skal ha nok penger igjen til sine rike onkler. I kommuneproposisjonen beskrives det veldig godt at det er store mangler både i eldreomsorgen og i skolesektoren. Og når Regjeringen, og særlig Foss, snakker, høres det ut som om det ville skade norsk økonomi og Norge dersom vi fikk en eldreomsorg i Norge som gjorde at eldre folk i praksis faktisk hadde valgfrihet, eller at vi hadde fått en skole i Norge der alle barn faktisk hadde vært sikret tilpasset opplæring. Kan Foss forklare hvordan det vil skade norsk økonomi at disse viktige oppgavene blir løst, særlig i en situasjon der vi har god råd, og der vi kunne fordele veksten mellom privat og offentlig sektor på en bedre måte, slik at ikke velferden og de viktige oppgavene som skal bygge landet, lider, slik som i dag?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-05-18:
Statsråden sier at hun er lei av svartmalingen. Det bør vel kanskje også få Regjeringen til å snu litt på sin argumentasjon, for norsk økonomi er god. Det er jo derfor det er så vanskelig å forstå, både for folk flest, for dem som sitter i kommunestyrer, og ikke minst for dem som nå får kutt i hjemmehjelpen sin, hvorfor det i denne situasjonen skal være nødvendig med slike kutt. Det er ikke mulig å forklare at det er rasjonelt. Statsråden kaller det overforbruk. Når folk som beviselig har bruk for hjemmehjelp, og som får det, får kuttet det ned til halvparten, så er det overforbruk i statsrådens munn. Jeg synes at statsråden må forklare hvorfor det i den gode økonomiske situasjonen vi har i Norge i dag, skal være kommuner som behøver å kutte i tilpasset opplæring til elever og i hjemmehjelp, og – som i min hjemkommune – vurderer å legge ned sykehjem. Er vi virkelig så fattige i dette landet?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2005-05-18:
Det er jo et faktum at den private veksten er svært sterk, og at den offentlige veksten er lavere enn på mange år. Da er det på tide å erkjenne at lav offentlig vekst må bety reduserte ambisjoner også i forhold til den lokale velferden. Og kommunene sier det jo sjøl. Over 50 pst. mener at de blir nødt til å kutte i skoler, og over 40 pst. mener at de blir nødt til å kutte i eldreomsorg. I et tidligere svar viste finansministeren til at lavere vekst i offentlig sektor bidrar til økt vekst i privat sektor – med et visst positivt fortegn, forstod jeg. Og spørsmålet er: Mener Høyre at det fortsatt er rom for en enda lavere vekst i offentlig sektor? Er det Høyres mål at man skal redusere veksten i offentlig sektor enda mer enn det Regjeringen så langt har bidratt til?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2005-05-18:
Det er interessant å konstatere at virkelighetsforståelsen i hele debatten om kommuneøkonomi er så forskjellig, fra dem som sitter i kommunene og bestyrer kommunal velferd, og opp til Regjeringen og kommunalministeren. Så kan man selvfølgelig trekke fram enkelteksempler, men det handler jo, som representanten Meltveit Kleppa var inne på, ikke om å gi noen et godt eldreomsorgstilbud eller et godt skoletilbud, men om at alle skal ha god eldreomsorg, og alle skal ha et godt skoletilbud. Kommunalministeren var inne på spørsmålet om etterslepet på vedlikehold av offentlige bygninger. Jeg tror flere og flere merker seg at her er det mye som må gjøres. Spørsmålet er rett og slett: På hvilken måte har Regjeringen tenkt å bidra til å gjøre noe i forhold til etterslepet på vedlikehold, og hvilken langsikting tenkning har denne regjeringen omkring det spørsmålet?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-05-18:
Det er nå engang slik at hvis det blir flere alderspensjonister, må staten betale mer for å kunne betale de samme pensjonene som tidligere. På samme måte: Hvis det blir flere eldre, må kommunene betale mer for å kunne gi det samme tjenestetilbudet til de eldre som tidligere. Når finansministeren og kommunalministeren snakker om vekst i kommunenes inntekter, ser man jo bort fra dette. Man ser bort fra at en vesentlig del av de økte overføringene går til å betale for at det blir flere eldre og flere barn. For neste år har ikke Regjeringen engang lagt opp til at man skal ha forpliktelser til vekst utover det som følger av økningen i antallet barn og antallet eldre. Kommunalministeren snakker om respekt for kommunene, men er det ikke en urimelig arroganse når kommunalministeren og finansministeren avviser selv Høyres egne ordføreres bekymring for at vi må legge ned grunnleggende velferdstilbud, når de kommer til Stortinget for å påpeke svakheter med kommuneøkonomien? Til slutt må jeg få lov til å minne kommunalministeren om at Arbeiderpartiets økonomiske opplegg for 2001 hadde en vekst i frie inntekter på 2 milliarder kr, altså vesentlig mer enn 1,3 milliarder kr.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-05-18:
Noe av det viktigste vi som politikere kan gjøre, er å gi befolkningen en grunnleggende trygghet – trygghet for å få hjemmehjelp hvis man har behov for det, og trygghet for sykehjemsplass hvis man har behov for pleie. Vi ser f.eks. i Drammen kommune at man har sett seg nødt til å kutte i hjelpetjenestene for de eldre, slik at hver hjemmehjelper må besøke over 50 eldre. Det betyr at de får besøk hver tredje–fjerde uke. Nylig bestemte Gaular kommune at de var nødt til å kutte mellom 20 og 25 stillinger ved sykehjemmet. Det betyr at mange som trenger det, ikke får sykehjemsplass. Dette er bare to av utallige eksempler på at tjenestene til eldre faktisk blir dårligere. Mener kommunalministeren at dette øker den såkalte valgfriheten for de eldre? Og mener hun at det er riktig å love 23 milliarder kr i nye skattelettelser, når mange eldre mangler en slik grunnleggende trygghet? Eller er det slik som kommunalministeren sa i sitt forrige svar, at man må holde tilbake den type løfter for å kunne gjøre det som er viktigst?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-05-18:
Tror kommunalministeren virkelig at eldre som får redusert sitt hjemmehjelpstilbud slik at de må vente tre–fire uker på hvert besøk, føler det som et bedre tilbud? Tror kommunalministeren at de eldre i Gaular som ikke får plass på sykehjem, føler det som et bedre tilbud og en større trygghet at de ikke får denne plassen? Mener kommunalministeren virkelig, når hun sier at for å kunne tilby flere eldre en sykehjemsplass og ha flere ansatte i sektoren, at vi må prioritere det? Mener hun virkelig at det er en slik prioritering, når hun velger 23 milliarder kr i skattelettelse, samtidig som f.eks. Gaular må kutte i antall ansatte? Drammen kommune ville faktisk ha fått nær 48 mill. kr mer med Arbeiderpartiets opplegg i denne perioden enn de har fått med Regjeringens, på grunn av at Arbeiderpartiet vil bruke mer til velferd og mindre til skatt. Det ville gitt bedre tjenester til de eldre, men det ville også gitt bedre tjenester til skoleelevene. Er det ikke et tankekors for Høyres leder at Høyre og Fremskrittspartiets skattelettelser betales med økt utrygghet for eldre?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2005-05-18:
I dag er det slik at 120 av kommunane våre er sette under statleg tilsyn. Det utgjer 27 pst. av kommunane i Noreg. Det har vore ein sterk auke i talet på kommunar på dette området dei siste åra. Det er altså slik at fylkesmennene, som er statlege byråkratar, faktisk har større innverknad på korleis økonomien i kommunane skal vere, enn fleirtalet i kommunestyra og dei folkevalde ordførarane. Spørsmålet mitt til kommunal- og regionalministeren er derfor: Korfor er det blitt ein sterk vekst i talet på kommunar som er sette under statleg tilsyn? Er det fordi kommunane ikkje greier å halde orden i eige hus, eller er det fordi desse kommunane får for lite midlar til å løyse oppgåvene sine, særleg innanfor eldreomsorg og utdanning?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2005-05-18:
Jeg har tillatt meg å stille følgende spørsmål, som er utsatt fra forrige spørretime, til forsvarsministeren: «I Innst. S. nr. 234(2003-2004) om Forsvarets aktiviteter i perioden 2005–2008 var det bred enighet om at arbeidsplassene i Forsvarets logistikkorganisasjon(FLO) i hovedstadsregionen skulle balansere mellom øst og vest, mer presist mellom Kjeller og Kolsås. (2003-2004) (FLO) Hvordan følger Forsvarsdepartementet dette opp?»
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2005-05-18:
Først generelt: Det har i Oslo-regionen vært viktig at kompetansearbeidsplasser var balansert mellom øst og vest. Nå er det helt riktig, som statsråden sier, at når det gjelder forsvarsarbeidsplasser i sin alminnelighet, er de veldig jevnt fordelt i denne regionen med til dels stor tyngde på Sessvollmoen og Hauerseter, altså i nordre Akershus. Vi har også Kolsås, og vi har Linderud og Oslo sentrum. Men det var viktig for oss da vi behandlet St.prp. nr. 42 for 2003-2004, å sikre at ledelsen for den daværende planlagte driftsdivisjonen skulle forbli på Kjeller. Nå forstår jeg også, med utgangspunkt i det svaret som ble gitt til undertegnede den 2. mars, at man jobber ut fra en annen modell for Forsvarets logistikkorganisasjon enn det Stortinget vedtok i desember 2003. Det statsråden svarte den 2. mars, var vel at hun nå legger dette fram som sak i statsbudsjettet for 2006. Men jeg vil i hvert fall be om at man balanserer ut kompetansearbeidsplasser mellom øst og vest så langt det lar seg gjøre.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2005-05-18:
Jeg har stilt følgende spørsmål til forsvarsministeren: «Stortinget bestemte 10. juni 2004 at HV-distriktsstaben for Troms og nordre del av Nordland skulle ligge i Bjerkvik. Omkring denne beslutningen har det vært reist spørsmål, og statsråden har beroliget om at vedtaket skal gjennomføres. Avisen Fremover melder 11. mai at Forsvaret vil legge ned en nybygd satellittstasjon i Bjerkvik, en stasjon NATO vil beholde der. Hvorfor skjer dette mot NATOs vilje, og hvilke grep vil statsråden ta for å styrke lokaliseringen av både HV og andre forsvarsrelaterte avdelinger i Bjerkvik?»
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2005-05-18:
Først tar jeg foreløpig til etterretning det statsråden sier om satellittstasjonene til NATO. Så er det HV-distriktet i Bjerkvik. Det var Arbeiderpartiet og regjeringspartiene som sikret flertall, under behandlingen av langtidsplanen for 2005–2008, for det nye sammenslåtte HV-distriktet til Bjerkvik – altså for nordre Nordland og Troms. Vi kan selvfølgelig ikke på noen som helst måte diktere hvor Heimevernet skal øve. Men det kan virke provoserende dersom man velger å legge all treningsvirksomhet til det som var det alternative lokaliseringsstedet, nemlig Setermoen. Selv om HV skal øve sammen med Hæren, er det viktig at vi også bruker øvingsfeltene i f.eks. Harstad, Ramsund og Bjerkvik. Jeg vil i grunnen bare be statsråden om at hun sikrer at det ikke virker som om HV likevel blir delt mellom Setermoen og Bjerkvik.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2005-05-18:
Bare kort: Jeg tror det er nødvendig at ledelsen i Heimevernet kommuniserer klart og tydelig at det nye HV-distriktet skal være i Bjerkvik, og at man også ser om man kan opprettholde HV-lageret. Så vidt jeg skjønner, skaper det nå også uro at man uten at HV-distriktet engang er etablert, begynner å demontere et HV-lager. Jeg vil bare be statsråden om at ledelsen i Heimevernet nå kommuniserer klart og tydelig, eventuelt drar til Bjerkvik og sier fra, hvordan dette skal være.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2005-05-18:
I omleggingen av Forsvaret har Regjeringen lagt stor vekt på tilstedeværelse i alle landets regioner. Samtidig må virksomheten samles i større grad enn tidligere. Det betyr en kraftsamling i Nord-Norge, Trøndelag, Bergen, det indre østlandsområdet og Oslofjord-regionen. Tilstedeværelse i alle regioner styrker regionale kompetansemiljøer og legger grunnlaget for vekst og sysselsetting i alle landsdeler. Oslo og Akershus har samlet et betydelig innslag av Forsvarets ledelseselementer og avdelinger. Nærhet til beslutningstakere og relevante fagmiljøer, tilgang på kompetent arbeidskraft samt utnyttelse av infrastruktur har vært viktig for lokaliseringen i dette området. Ved behandlingen av innstillingen til langtidsproposisjonen i fjor vedtok Stortinget å flytte de deler av Forsvarets logistikkorganisasjon innen Tungt vedlikeholdsdivisjonen samt annen forsvarsvirksomhet som er avhengig av flystripen på Kjeller, til Gardermoen. Videre skal transportflyskvadronen flytte fra Gardermoen til Rygge. I statsbudsjettet for 2005 orienterte Regjeringen om den videre utviklingen av FLO, herunder organisering av FLOs virksomhet i en desentralisert prosessbasert modell, der både divisjonsledelsesnivået og produksjons- og resultatenhetene legges ned. Dette er viktig for å nå Stortingets vedtatte innsparingsmål på 1 300 årsverk i perioden 2002–2005 samt ytterligere minimum 600 mill. kr i reduserte driftsutgifter for FLO pr. år i perioden 2005–2008. Ved behandlingen av statsbudsjettet sist høst uttalte forsvarskomiteen at fastsettelse av vedtatt organisasjonsstruktur innenfor de rammer og effektiviseringskrav Stortinget har gitt, er delegert, og at det nå pågår forhandlinger med de ansattes organisasjoner om dette. Jeg viser her til det svar som ble gitt i spørretimen den 2. mars i år om at Forsvarsdepartementet i statsbudsjettet for 2006 til høsten vil komme tilbake med informasjon om framtiden i omleggingen av FLO. Akershus har i dag en god balanse når det gjelder forsvarsarbeidsplasser, fordelt på både vest-, midt- og nordregionen. I den grad Stortingets beslutninger og de pågående omstillinger i FLO kan medføre noen justeringer mellom disse, vil det være naturlig å besvare det i nettopp statsbudsjettet. Både Gardermoen, Kjeller, Kolsås og Oslo sentrum vil imidlertid være svært sentrale miljøer fortsatt i Forsvarets militære organisasjoner.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2005-05-18:
Her er det bred enighet om at både Kolsås i vest og Kjeller i øst er viktige kompetansemiljøer for Forsvaret framover. Kolsås vil være sentralt både for IKT-divisjonen og for Materielldivisjonen, og Kjeller vil fortsatt være sentralt innenfor det som i dag skjer i Driftsdivisjonen, selv om divisjonsledelsen krympes fordi man har en mer desentralisert modell, slik Stortinget ble informert om i budsjettproposisjonen for 2005. Nettopp fordi dette spørsmålet har vært vist interesse fra komiteens side, synes jeg det er naturlig i det framlagte budsjettet vi kommer med til høsten, å informere om eventuelle konsekvenser av den nye modellen for den regionen som spørsmålsstilleren tar opp.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2005-05-18:
Jeg vil først si at jeg synes det er tilfredsstillende at forrige spørrerunde om dette medvirket til å berolige med hensyn til lokaliseringen av HV-distriktsstaben for Troms. I tillegg vil jeg bemerke til spørsmålet om Bjerkvik og NATO-infrastruktur at NATO nå er i ferd med å revidere hele sin infrastruktur for satellittbakkestasjoner i Europa. NATO har foretatt en beslutning om nedleggelse av 16 satellittbakkestasjoner i Europa. Beslutningen ble tatt i militærkomiteen ved Memorandum nr. 0058-2004 av 24. mars i år. Seks bakkestasjoner i fase I og ti stasjoner i fase II skal nedlegges. Nedleggelse av Bjerkvik og Eggemoen vil skje på bakgrunn av NATOs beslutning. Disse vil bli erstattet av en mobil satellittstasjon. Norske operative krav, derimot, gjør at NATO planlegger å videreføre den ene av de stasjonære stasjonene midlertidig, inntil den mobile stasjonen er etablert. I tråd med dette foreslo NATO først at Eggemoen skulle legges ned. Norge anbefalte imidlertid i høringsrunden at NATOs stasjon på Eggemoen ble opprettholdt i overgangsfasen, dette fordi Forsvaret i 2004 etablerte en nasjonal bakkestasjon på Eggemoen, samlokalisert med NATOs stasjon. Etableringen ble gjort for å sikre en rasjonell personelldrift. Det er derfor mer hensiktsmessig for Norge å videreføre NATOs stasjon på Eggemoen. NATO har i sin beslutning i militærkomiteen i mars i år tatt hensyn til dette, med den konsekvens at Bjerkvik legges ned først, og at Eggemoen fortsatt driftes fram til en mobil løsning er på plass. Når det gjelder spørsmålet om Heimevernet og andre forsvarsrelaterte avdelinger i Bjerkvik, vil jeg vise til mitt svar på spørsmål fra representanten Gunnar Halvorsen i spørretimen 2. februar i år om HV-16. Som jeg der informerte om, flyttes distriktsstaben i HV-16, i tråd med Stortingets vedtak, fra Setermoen til Bjerkvik, og overtar HV-15s kontorfasiliteter. Den nye distriktsstaben vil være operativ i Bjerkvik fra og med 1. august 2005. Ved dette er Stortingets beslutning om lokalisering av HV-16 gjennomført. Jeg vil også gjerne si at hele dette området i Troms er svært sentralt for Forsvaret. Nettopp det at Forsvaret har sentralisert hæren sin til nettopp Troms og Rena-miljøet, understreket den betydningen disse lokalmiljøene har også i forsvarssammenheng.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2005-05-18:
Jeg vil gjerne få understreke at det selvsagt primært må være lokal heimevernsledelse som tilrettelegger for den mest optimale øving som det aktuelle heimevernsdistrikt skal igjennom. Det er også viktig å understreke at Heimevernet står foran en veldig stor og omfattende modernisering, der det også vektlegges mulighet for samøvelse med andre militære enheter enn Heimevernet. Sånn sett vil det nok være rasjonelt at det foregår en fordeling av øvingsaktivitet, både mellom Setermoen skyte- og øvingsfelt og andre aktuelle skyte- og øvingsfelt. Setermoen har, som kjent, nødvendige baner for å kunne øve samtlige av HVs styrker. Jeg tar likevel til etterretning spørsmålsstillerens understreking av at det er viktig med lokal forankring. Jeg har tillit til at lokal heimevernsledelse vil finne fram til en god og balansert øvingsmodell.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2005-05-18:
Her ønsker jeg bare kort å bemerke at hele lagerstrukturen til Forsvaret gjennomgås for å kunne forenkles, og nettopp det at vi går over fra et mobiliseringsforsvar til et innsatsforsvar, gjør at vi har redusert lagerbehov, og en del av effektiviseringen i Forsvaret ligger jo nettopp i å kunne klare seg med færre lagerarealer, det ligger som et overordnet premiss. I tillegg vil jeg gjerne få nevne at det foregår en evaluering av Forsvarets ulike skyte- og øvingsfelt for å kunne anbefale hvilke som skal beholdes og hvilke som skal avhendes. Denne prosessen skal avsluttes 1. oktober 2005, og må selvfølgelig gå sin gang, også for de øvingsfelt som ligger i nærheten av Bjerkvik.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2005-05-18:
Olavsvern er en base under Haakonsvern orlogsstasjon og en del av Sjøforsvarets operative struktur. Samtidig har Forsvarets logistikkorganisasjon/driftsdivisjon en ammunisjonsavdeling ved Olavsvern. I tråd med moderniseringen av Forsvaret omstiller FLO forsyningstjenesten for å tilpasse behovene til den operative strukturen, både når det gjelder geografisk plassering, materiellstruktur og aktivitetsnivå. Som en følge av dette samles vedlikehold og administrasjon av ammunisjon på færre steder. For Sjøforsvarets avdelinger i Nord-Norge innebærer dette at de hovedsakelig vil få ammunisjonsforsyninger fra Ramsund og Trondenes, baser som også er lokalisert i Nord-Norge. Dette er i tråd med Regjeringens beskrivelse av effektiviseringen av Forsvarets logistikk- og støttevirksomhet i St.prp. nr. 42 for 2003–2004, som Stortinget sluttet seg til i fjor vår. De organisatoriske og personellmessige løsningene for forsyningstjenesten har vært til lokal behandling mellom berørte parter to ganger høsten 2004 og drøftinger og forhandlinger vinteren og våren 2005. Den nye forsyningsorganisasjonen skal være på plass høsten 2005. Ammunisjonstjenesten vil bli samlet i Ramsund og Trondenes i Nord-Norge, med en tilsvarende reduksjon ved FLOs ammunisjonsavdeling på Olavsvern. Generalinspektøren for Sjøforsvaret, som er ansvarlig nettopp for det operative sjøforsvaret, støtter denne effektiviseringen av logistikk- og støttevirksomheten i Nord-Norge. Omorganiseringen vil gi FLO en effektiv forsyningstjeneste, som vil være i stand til å levere ammunisjon til Sjøforsvarets fartøyer på avtalt sted, til rett tid og til en riktig kostnad. Jeg vil for øvrig minne om at Regjeringen i St.prp. nr. 42 nettopp foreslo å legge Kystjegerkommandoen til Olavsvern, noe som ville ha styrket den operative aktiviteten ved basen. Stortinget sluttet seg imidlertid ikke til dette forslaget.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2005-05-18:
Når det gjelder utformingen av organisasjonen FLO, er en betydelig del av dette i dag delegert til forsvarsledelsen, som utformer sine løsninger i tett samarbeid med berørte organisasjoner. Imidlertid var det et veldig klart premiss i St.prp. nr. 42 at Forsvaret skulle omorganisere seg, fra at ca. 60 pst. av Forsvarets virksomhet er støttevirksomhet og 40 pst. operativ virksomhet, til det motsatte. Det innebærer nettopp at man vektlegger å effektivisere støttevirksomheten, slik man her gjør på ammunisjonssiden, der man altså klarer seg med to lokaliseringssteder i Nord-Norge istedenfor tre, en reduksjon som Sjøforsvarets generalinspektør støtter, fordi det rett og slett frigjør ressurser til mer operativ virksomhet. Jeg synes denne framgangsmåten er helt i tråd med det som ligger til grunn for St.prp. nr. 42. Men jeg vil gjerne understreke at tilstedeværelse i Nord-Norge er høyt prioritert fra denne regjeringen. Det gjør seg også gjeldende i de lokaliseringer som er valgt for Forsvaret for øvrig.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2005-05-18:
Jeg finner det alltid både nyttig og viktig å informere Stortinget om den pågående omleggingen, både av logistikkorganisasjonen og av Forsvarets militære organisasjon. Men det er ikke slik at alle enkeltjusteringer mellom lager og strukturenheter blir gjenstand for stortingsvedtak. En god del av disse er faktisk delegert til Forsvarets militære organisasjon. Det som er viktig, er at man faktisk får ivaretatt de operative behovene til de tre forsvarsgrenene, herunder Sjøforsvaret. Det er det Regjeringen legger til rette for når vi fokuserer både på marinejegerne i Tjeldsund, kystjegerne i Harstad, økt alliert trening i Porsanger, oppgraderte Orion-fly som kan støtte Kystvakten i sin aktivitet, nye kystvaktfartøy med økte budsjetter og betydelige nye investeringer når det gjelder sjøforsvarsfartøy som MTB-er og fregatter. Det er nettopp for å kunne være til stede i nord. Men det er altså ikke antall lager eller antall logistikkenheter som gir operativ evne.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-05-18:
Jeg har følgende spørsmål: «Ifølge NRK Troms 12. mai skal «Ammunisjonslageret på Olavsvern i Tromsø legges ned i år. Det betyr at det ikke lenger blir mulig for Sjøforsvarets fartøyer å få tak i tyngre ammunisjon i Nord-Norge». Dette blir lett tolket som et signal om en ønsket svekkelse av norske interesser i nordområdene. Stortinget har flere ganger debattert omstillingen i Forsvaret, men det har ikke blitt nevnt at basen skulle bygges ned ytterligere. Hvorfor ble ikke dette omtalt ved behandlingen av St.prp. nr. 42(2003-2004) (2003-2004)
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-05-18:
Jeg takker for svaret. Det er riktig, som statsråden sier, at kystjegerne ble foreslått lagt til Olavsvern, men Stortinget vedtok ikke dette. Men det står heller ingenting om at Stortinget ønsket å redusere aktiviteten på Olavsvern ved å legge ned ammunisjonslageret. Det er heller ikke omtalt i proposisjonen fra Regjeringen. Det er ikke nevnt med et eneste ord, så jeg må si at jeg er litt forundret over den måten statsråden nå legger fram denne saken på i spørretimen. Hvis det er sånn at man her gjør en omstilling, er det da omtalt i revidert statsbudsjett? Der har man jo muligheten til å omtale det. Synes ikke statsråden at det er uheldig at det under omstillingsprosesser stadig vekk kommer nye drypp utenom de ordinære meldingene som Stortinget får?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-05-18:
Jeg synes det er litt merkelig at man kan si at man prioriterer tilstedeværelse i Nord-Norge høyt, når man faktisk legger ned, fra tre til to lokaliseringssteder, for slik man nå er i ferd med å gå fram, blir det neste spørsmålet man egentlig vil stille: Når er det ingen igjen? Jeg synes at det er ganske merkelig at man ikke kan informere Stortinget om en såpass stor strukturell endring som den forsvarsministeren her legger opp til. Det vitner om at forsvarsministeren nærmest kjører sitt eget løp også på dette området. Når man skal gjøre omstruktureringer utenfor de ordinære proposisjonene i framtiden, vil statsråden da sørge for å orientere Stortinget på en høvelig måte?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-05-18:
Jeg har et spørsmål til landbruks- og matministeren: «Bøndene er bekymret for at lønnsomheten blir stadig svakere for tradisjonelle familiegårdsbruk og mindre småbruk, bruksstørrelser som av mange er sett på som limet i Bygde-Norge. Bøndene er matprodusenter og står for en aktiv distriktspolitikk. Mener statsråden at bøndene har grunn til bekymring over den landbrukspolitikk som blir ført, eller mener han at dagens landbrukspolitikk er i samsvar med ønsket om en livskraftig distriktspolitikk og et levende Bygde-Norge?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-05-18:
Jeg takker statsråden for svaret. Kanskje jeg kan hjelpe ham litt på vegen når han er så forbauset over mitt spørsmål. Har årets jordbruksoppgjør en slik vinkling at det er de brukene som lever av matproduksjon, også de mindre brukene – de mest sårbare brukene – i Nord-Norge, på Vestlandet og på Østlandet og i dalførene innenfor, som kommer best ut? Er den landbrukspolitikk som nå føres av Regjeringen, et uttrykk for framtidens forvaltning og eiendomsoverdragelse av naturressurser?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-05-18:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. De grønne flekkene får jeg lov til å leie hvis de ligger ved et gårdsbruk, og de brune flekkene som er kommet i stedet, hvis de ikke ligger der. Ifølge forskerne har Landbruksdepartementet i en årrekke redusert bevilgningene til de statlige planteinstituttene som driver med forskning på nye plantesorter. Det har nylig dukket opp forslag om å overlate eiendomsretten til plantefrø til noen få, men særlig til én stor bedrift. Vil statsråden øke bevilgningene til planteinstituttene og gjennomføre en diskusjon på Stortinget om omlegging av eiendomsretten til plantefrø? Hvilken betydning vil en slik omlegging få for bøndenes framtidige inntekter?
Lars Sponheim (Venstre), 2005-05-18:
Det er med en viss undring jeg registrerer at representanten Bastesen spør om jeg mener det er grunn til bekymring for den landbrukspolitikken Regjeringen og jeg fører. Det mener jeg ikke, tvert om. Vi fører den politikken nettopp fordi vi mener det er riktig politikk i forhold til de utfordringene næringen og bygdene står overfor, og med en nødvendig avveining av de ulike kryssende hensyn som all politikk står overfor. Og som Bastesen sikkert har registrert, har denne regjering gjort det uten brudd i forhandlingene med jordbrukets organisasjoner i fire år. Målet for politikken er nettopp å legge til rette for livskraftige bygder med et bredt spekter av næringsaktivitet også framover, å legge til rette for at de som vil satse på en næring med utgangspunkt i landbrukseiendommene, får mulighet til det, å legge til rette for økt lønnsomhet, og at muligheter som tidligere ikke ble utnyttet, nå i større og større grad blir det. Det er ikke mulig å tenke seg livskraftige bygder framover med grunnlag i et bilde av det gamle tradisjonelle jordbruket med låst struktur uten endringer over tid. Blant annet fordi vi er et høykostland med vanskelige produksjonsforhold i en stadig åpnere økonomi med kraftig teknologisk utvikling, er utvikling nødvendig – utvikling mot et mer effektivt og konkurransedyktig jordbruk, men også et mer mangfoldig landbruk som utnytter de markedsmulighetene som finnes, med grunnlag i landbrukseiendommenes mange ressurser og egen kompetanse og interesser. Svaret på spørsmålets første ledd er nei, og svaret på spørsmålets andre ledd er ja. Politikken er i samsvar med ønsket om et levende Bygde-Norge. Den skal, blant mye annet, legge til rette for det også framover.
Lars Sponheim (Venstre), 2005-05-18:
Jeg kan vise til at vi rett før pinse inngikk en avtale med begge fag- og næringsorganisasjonene i jordbruket. Når vi blir enige med de partene – bøndenes egne representanter – må vi legge til grunn at det er den riktige politikken som blir vedtatt. Jeg har lyst til igjen å understreke det jeg sa i mitt svar, at samarbeidsregjeringen har inngått avtaler med landbrukets organisasjoner sammenhengende i fire år, og det er historie. Det er ingen andre regjeringer som har klart å levere en så stor harmoni i landbrukspolitikken som det dette representerer, og jeg mener dette er det riktige svaret på utfordringene. Det blir litt mer effektive bruk. Det ser vi i kraft av at det i hvert fall er mange år siden ønsket om å investere i jordbruket har vært større enn det det er nå. Satsingsviljen er stor. I tillegg åpnes det for mange som satser på alternativer. Dette er i ferd med å utvikle et mer robust jordbruk for bygdene – langs kysten, i Nord-Norge og på Vestlandet – enn det vi har hatt tidligere, og det trenger vi.
Lars Sponheim (Venstre), 2005-05-18:
Det er en helt annet realitet representanten her tar opp. Til det kan jeg vel si at planteforskningen i Norge er omfattende, og det er Stortinget nettopp orientert om gjennom revidert nasjonalbudsjett, og gjennom en stor omorganisering hvor all planteforskning skal samordnes i noe som skal hete Bioforsk. Det skal bli et enda mer kraftfullt forskningsinstrument ved at det skal sørge for at vi har oppdatert kunnskap og får ny kunnskap når det gjelder den nødvendige planteforskning, bl.a. om biologisk forskning, som skal styrke landbruket og gjøre det mer bærekraftig og mer lønnsomt over tid. Spørsmålet om hvem som skal eie framtidige sorter og ta kostnadene ved å utvikle framtidige sorter – ikke dem vi har i dag, men dem som skal utvikles framover – er en annen og veldig omfattende problemstilling, som nylig har vært ute på høring. Stortinget vil selvsagt bli gjort kjent med om Regjeringen har tenkt å fremme en endret politikk på dette området. Det har Regjeringen ikke gjort. Det er kun et høringsutkast som nå har vært ute.
Lars Sponheim (Venstre), 2005-05-18:
Representanten Enoksens spørsmål berører dels overvåkingsprogrammer som tas på bakgrunn av krav i EØS-basert regelverk, dels nasjonale tiltak som gjennomføres i tillegg til det som følger av Norges EØS-forpliktelser. Mattilsynet gjennomfører omkring 70 ulike programmer for å overvåke tilstanden på matforvaltningsområdet. En rekke av disse ble etablert som kompenserende tiltak ved utvidelse av EØS-avtalens vedlegg 1, jf. St.prp. nr. 6 for 1998–1999. I tråd med det som er anført i St.prp. nr. 1 for 2004–2005, og som en del av effektiviseringsarbeidet, gjennomfører Mattilsynet en gjennomgang av samtlige programmer som ble utført av de ulike virksomhetene som gikk inn i Mattilsynet. Programmene er også vurdert i forhold til internasjonale forpliktelser og kost-nytte-effekter ved programmene. Allerede i 2005 er enkelte av disse programmene avviklet eller redusert. Programmer som er fjernet eller redusert, vil etter Mattilsynets oppfatning gi små negative effekter i forhold til de målene som er satt for overvåking og kontroll. Når det gjelder de prøver som EU krever undersøkt, har det vært en utvikling over flere år med krav om økt prøvetaking, spesielt på TSE-området. TSE inkluderer både kugalskap – BSE – hos storfe og skrapesyke hos småfe. Tallene for både BSE- og skrapesykeprøver viser at Norge ligger noe under kravene. Avviket er størst når det gjelder skrapesyke hos småfe. Krav til prøvetaking er volummessig størst for småfe. Her har det i praksis i lengre tid vært problemer med å få undersøkt selvdøde dyr i det omfang regelverket krever. Årsaken til denne situasjonen er sammensatt. Jeg kan f.eks. nevne rent praktiske forhold som manglende varsling fra dyreeier og lange avstander. Norge sender regelmessig inn rapporter med statistikk og er i kontinuerlig dialog med ESA, kommisjonen og de andre EØS-landene om disse spørsmålene. Vi har ikke mottatt signaler som tyder på at avvikene i prøvetaking skulle sette Norges status i fare. EU har nylig vedtatt rettsakter på TSE-området som medfører økte utgifter til prøvetaking av småfe. Regjeringen har fulgt opp dette i forslag til revidert nasjonalbudsjett. Gjennom matforvaltningsreformen og etableringen av Mattilsynet har vi fått ett tilsyn som kan se ulike risikofaktorer i forhold til både dyre- og folkehelse i hele matkjeden. Dette gir mulighet til, i større grad enn tidligere, å målrette tiltakene for å oppnå størst mulig dyrehelsemessig effekt. Mattilsynets oppfatning er at dyrehelsen i Norge er meget god, og at vi har god kontroll med situasjonen. Resultatene fra overvåkings- og kontrollprogrammene er meget tilfredsstillende, og det er ikke noe som tyder på at vår gode dyrehelsemessige sykdomsstatus er endret de siste årene.
Lars Sponheim (Venstre), 2005-05-18:
Jeg har lyst til å ta tak i det representanten begynte med i sitt tilleggsspørsmål, nemlig om dette svaret gir grunnlag for å berolige representanten. Det mener jeg definitivt det gjør. Det er god dyrehelse, situasjonen er under kontroll, og den er under løpende vurdering av de beste fagfolk vi har. Hvis situasjonen skulle kreve økt ressursinnsats, tar Regjeringen hensyn til det. Slik situasjonen nå var ved dette reviderte nasjonalbudsjett, bevilget Regjeringen 5 mill. kr ekstra for å gjennomføre de nye krav til TSE-testing. Jeg vil understreke at vi har et oppegående og godt mattilsyn, som løpende vurderer situasjonen, alle synspunkter og innspill, og foretar en faglig vurdering av dette. Styrken nå i forhold til for noen år siden, er at vi har et felles mattilsyn som kan se hele dette fagspekteret under ett og sikre at pengene blir satt inn der de har størst kost-nytte-effekt, og der hvor det er mest nødvendig for å sikre og kunne gi slike beroligende signaler som jeg har grunnlag for å gi her i dag. Jeg føler meg sikker på at dette blir fulgt opp på den beste måte.
Lars Sponheim (Venstre), 2005-05-18:
Jeg deler det håpet, og jeg skal love at Regjeringen skal gjøre hva den kan for at dette håpet også blir til virkelighet.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-05-18:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Da Veterinæravtalen ble vedtatt, var det en klar forutsetning for Stortingets godkjenning at det ble satt av tilstrekkelige ressurser til en effektiv gjennomføring av nødvendige nasjonale kontrolltiltak for å hindre en forringelse av helsetilstanden for mennesker og dyr. I 2004 lå Norge under det antall prøver som EU krever undersøkt for at vi skal opprettholde vår status i Europa. Hvilken strategi har statsråden for å opprettholde den gode norske dyrehelsa?»
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-05-18:
Det statsråden nå sier, burde langt på vei være beroligende. Når det ikke fullt ut er det, skyldes det delvis et brev statsråden har mottatt den 22. april i år fra Husdyrnæringens koordineringsenhet for smittebeskyttelse ved import, hvor de påpeker betyningen av å ha en god dyrehelse både i forhold til å kunne stille strenge krav ved import av dyr, og ikke minst også i forhold til eksport av f.eks. avlsmateriale, som foregår. De påpeker i dette brevet at etter at Mattilsynet er etablert, er det husdyrnæringens inntrykk at forståelsen for viktigheten av dette arbeidet ikke er tilstrekkelig ivaretatt. Man hevder i dette brevet, som næringskomiteen har fått en kopi av, at reduksjonen i antall programmer og antall prøver har gått for raskt og for fort i forhold til den linje man burde legge seg på. Jeg registrerer hva Regjeringen sier i revidert, men mitt spørsmål til statsråden blir: Vil statsråden følge opp i forhold til de påstander som fremmes i dette brevet, og se nærmere på om det er behov for å styrke innsatsen?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-05-18:
Det er ingen tvil om at vi har en god dyrehelse, og nettopp det at vi har en slik god dyrehelse, skyldes at vi har drevet med streng kontroll ved import og et sterkt forebyggende arbeid. Det er derfor ikke nødvendig bare å bevilge ekstra penger til programmer eller prøver som vi blir pålagt å ta, men også i aller høyeste grad å ha fokus på forebyggende virksomhet. Det er etter min oppfatning den langt viktigste delen i et langsiktig perspektiv i forhold til å opprettholde den gode dyrehelsen. Det er nettopp der, i forhold til det langsiktige arbeidet for å ivareta dyrehelsen, denne organisasjonen påpeker at de føler at Mattilsynet ikke har tilstrekkelig fokus. Jeg registrerer at statsråden er fornøyd med det Mattilsynet gjør. La oss håpe at det også i et langsiktig perspektiv vil være like stor grunn til å være fornøyd.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-05-18:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til justisministeren: «I forbindelse med behandlingen av ny straffelov var komiteen opptatt av utilregnelige som har begått alvorlig kriminalitet. Det ble i denne sammenheng vist til RIBO Attføringssenter i Saltdal. Komiteen fremmet også et enstemmig forslag om avtaler vedrørende gjennomføring av tvungen omsorg, tvungent psykisk helsevern og § 12-soning i straffegjennomføringsloven. Hva vil statsråden gjøre for å følge opp Stortingets ønske og henvisning til bl.a. RIBO Attføringssenter og den kompetanse de besitter?»