Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Det har så langt vært en interessant ordveksling i denne debatten, som kanskje også kan beskrives som ganske forutsigbar. Forutsigbar er en beskrivelse som også er mulig å gi om Fremskrittspartiets retning i fiskeripolitikken. Det kommer tydelig fram i merknadene i dette budsjettet. Langt verre synes jeg det står til med forutsigbarheten i Høyres fiskeripolitikk. En av grunnene til at forvirringen er større enn noensinne, er kanskje at Høyre har en fiskeripolitisk talsperson fra distriktet, som har skjønt at Høyres fiskeripolitikk bærer galt av gårde for kysten. Det er svært interessant å registrere at det særlig langs kysten er stor interesse for norsk fiskeripolitikk for tiden, og at debatten går høylytt – både i media, politisk og på kaia. Det er bra, og det er viktig. Når budsjettets fiskeridel leses, er det i grunnen vanskelig å se de store forskjellene på Høyres fiskeripolitikk og regjeringens politikk på området, men jeg aner litt av forskjellen i innlegget til representanten Frank Bakke-Jensen. Men ingen må la seg lure til å tro at dette er sammenlignbart. Høyre legger seg bare tett, tett inntil Arbeiderpartiet – og hvorfor det? Selvfølgelig for å tekkes velgerne. For folk flest vil ikke ha høyresidens fiskeripolitikk. Det fremkom også godt i representanten Frank Bakke-Jensens innlegg. Derfor er flere av Høyres stortingspolitikere – og ordførere – ute på barrikadene for tiden for å kritisere regjeringens politikk. Det er bare det at det er faktisk sin egen politikk man kritiserer – en politikk som Høyre selv i høyeste grad har beredt grunnen for gjennom sine fiskeriministre, og som ikke minst har vært en ønsket politikk over mange år. Dag etter dag leser vi utspill fra Høyres fiskeripolitiske talsperson, Frank Bakke-Jensen, som hamrer løs på egentlig egen politikk og sier at vi nå er «inne i en skjebnetime for hvordan man forvalter leveringsforpliktelsene» og at det i tillegg brenner et blått lys for kystflåten. Jeg tør minne om – en gang til – at det faktisk var Høyres to fiskeriministre Thor Listau og Svein Ludvigsen som startet med opphevingen av fryseloven, noe som vil si mer frysing av fisk, og lettelse av konsesjonsvilkårene når det gjelder levering av fisk. Det vil si at da gikk man bort fra leveringsplikten og over til tilbudsplikt. I tillegg til dette går representanten Frank Bakke-Jensen til frontalangrep, og sier i et avisinnlegg at det er denne regjeringen som har «stått for de største grepene for å forhindre landinger av fersk fisk i Norge». Nei: Høyre vet at deres fiskeripolitikk har spilt fallitt, og her prøver man å vri seg unna. Så har jeg lyst til å minne om at det er denne rød-grønne regjeringen som har lagt fram en ferskfiskstrategi. Og da – når man roper på mer fersk fisk til land – tør jeg minne om budsjettinnstillingen for 2007–2008, der var Høyre svært kritisk til ferskfiskstrategier. Når det er sagt, er det viktig å ta utfordringen som ligger der. Hvis formålet med leveringsplikten ikke blir fulgt, skal vi ta grep. Vi må ta grep. Vi følger situasjonen nøye. Etter mitt syn – jeg understreker, etter mitt syn – er det nødvendig å iverksette tiltak for å snu utviklingen med at stadig flere fartøy, også innenfor kystflåten, går over til frossenfisk. Så har jeg lyst til å gå tilbake til Budsjett-innst. S. nr. 8 for 2007–2008, til et sitat fra Høyres merknader, der man sier: «Derimot er fortsatt distriktskvote, innskjerpede leveringsforpliktelser og mer regulering i fiskeripolitikken ikke bidrag til å øke lønnsomheten i næringen.» Det vil si at kanskje Høyre i sin fiskeripolitikk faktisk også nå diskuterer en åpning som er mer enn det vi har i dag når det gjelder leveringsforpliktelser. Jeg ser at tiden går, så jeg skal gå ned, og så skal jeg «trykke på treeren», for jeg skal ta resten av mitt innlegg senere i dag.