Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2001-04-05:
Det er en spesiell sak det dreier seg om i dag. Det dreier seg om intet mindre enn demokratiske prinsipper som åndsfrihet og toleranse. Først vil jeg slå fast at Kristelig Folkeparti er sterk tilhenger av en god offentlig skole. Det skulle bare mangle, for der går jo 98 pst. av elevene våre. Men samtidig satser Kristelig Folkeparti også på at det er en demokratisk rettighet at det gis muligheter for alternativer til det dominerende skolesystem. Derfor har vi en privatskolelov. Visstnok er det overlatt til statsråden å utøve et visst skjønn når det gjelder godkjennelse. Men det er ikke ensbetydende med egen makt, slik statsråden i denne saken har utøvd. Han vil ikke ha noen ACE-skole uansett. Derfor forandrer han stadig sine begrunnelser for avslag. I kgl. resolusjon står det: «Det må likevel settes grenser for hvor langt en skole kan gå i å vektlegge religiøse forhold i undervisningen.» Oasen skole vil inkludere den kristne tro i alle fag. Dette er ikke noe nytt. For kristne friskoler har dette alltid vært et mål. Kristentroen skal ikke bare prege fagene, men også det sosiale livet på skolen. Det er derfor en har egne kristne skoler. Paragraf 3 i privatskoleloven sier: «For å bli godkjend med rett til tilskot etter denne lova må skolen anten vera a. Skipa av religiøse og/eller etiske grunnar» osv. Det gjelder altså skolen som sådan, ikke bare et kristendomsfag. Statsråden går høyt på banen som kirkeminister med sine handlinger som tolerante og tilpasset minoritetene. Men hvordan passer dette på ham som utdanningsminister? Skal toleransen bare gjelde de handlinger som han selv er enig i? Kristne skoler eller muslimske skoler må kunne eksistere selv om Giske eller jeg ikke måtte like dem. Vi kan ikke si at vi utdanner til demokrati i et statlig ensrettet samfunn. I skolen må åndsfrihet og ytringsfrihet råde. Og vi snakker om foreldrenes barn – ikke statens barn. Statsrådens toleranse testes nå på om han vil tillate skoler som er i overensstemmelse med grunnleggende tanker om levende demokrati – om foreldrerettigheter og åndsfrihet. Dette har vært alle eneherskeres mareritt opp gjennom historien. Statsråden har verdimessige problemer med denne saken, for han følger jo ikke egne verdier med hensyn til selvbestemmelse og valgfrihet i forhold til foreldrebestemte skoler, og viser intoleranse overfor annerledes tenkende. Dette merker vi godt når vi hører statsrådens karikatur av denne skolen utenfor dette hus. I Norge har vi flere ACE-skoler som tidligere er godkjent med de samme undervisningsplaner som Oasen vil bruke. Jeg spør: Hva annet mener departementet skal gjelde enn likhet for loven? Departementet oversendte læremidler som ACE-skolene bruker, til likestillingsombudet for vurdering. Det ble konkludert med at disse læremidlene bryter likestillingsloven, og dette ble så påklaget. Oasen barneskole har opplyst at den vil rette seg etter og følge det vedtak som ble gjort av Klagenemnda for likestilling, og jeg spør: Har ikke departementet da oppnådd sitt mål ved å få skolen til å følge likestillingsloven? Videre står det å lese at elevene må vise toleranse også når deres livssynsmessige ståsted er forskjellig. Jeg spør: Gjelder dette også for statsråder? Det som er saken her, er at undervisningsopplegget stemples som svært individualisert, og jeg spør: Er samarbeid utelukket når vi i den offentlige skole har individuelle læringsplaner og driver med prosjektarbeid på tvers av fagene? Departementet har også antatt at prinsippene i FNs barnekonvensjon ikke vil bli ivaretatt. Departementet setter spørsmålstegn ved om skolen oppfyller de krav som ligger i FNs barnekonvensjon artikkel 29 d. Ja, kanskje vi skulle se nærmere på innholdet i denne artikkelen, nemlig at barnets utdanning skal ta sikte på «å forberede barnet til et ansvarlig liv i et fritt samfunn i en ånd av forståelse, fred, toleranse». Videre, i punkt 2: «Ingen del av denne artikkel eller artikkel 28 skal oppfattes slik at det gripes inn i personers og organisasjoners frihet til å opprette og lede utdanningsinstitusjoner». Jeg er enig i at visse krav må stilles til alle skoler. De demokratiske prinsipper må gjelde. Derfor må vi drive etter godkjente fagplaner. Jeg minner om at godkjenningsordningen for lærebøker er tatt bort. Jeg vil da ta opp forslaget, og jeg regner med at en ny søknad fra Oasen barneskole blir sett på med nye øyne og behandlet så raskt som mulig.