trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2003-06-12:
Representanten Øystein Hedstrøm peikar i Dokument nr. 8-forslaget på at då Noreg er eit lite land, vert norske og norskkontrollerte bedrifter oppkjøpte av eller fusjonerte med større internasjonale konsern, og at på grunn av privat kapitalmangel kan ikkje norsk eigarskap i store selskap som har stor betydning for vekst og utvikling i Noreg, sikrast. Det vert vidare vist til at norske bedrifter vanlegvis er ein del av ein innanlandsk marknad, men at dei også er ein del av ein nordisk og ein europeisk marknad. Forslagsstillaren peikar på den endringa og den omstruktureringa som har skjedd innanfor den norske kraftbransjen, og at Statkraft som den desidert største aktøren i den norske marknaden er svært liten sett i nordisk og europeisk samanheng. Forslagsstillaren meiner at Noreg må kunne utviklast til å bli det han karakteriserer som «energistormakten i Europa», sett på bakgrunn av dei naturgitte føresetnadene vi har innanfor energi. Dagens konkurranselov set grenser for at Statkraft kan føreta vidare oppkjøp, dersom det ikkje vert selt unna andre verksemder. Forslagsstillaren meiner Statkraft må få høve til å byggje seg opp til å verte ein stor nordisk eller europeisk aktør i energibransjen, og meiner at konkurranselova derfor må endrast, slik at norske bedrifter før høve til å byggje seg opp som norskkontrollerte aktørar i desse marknadene. Fleirtalet i komiteen, Arbeidarpartiet, Framstegspartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, stør forslaget frå representanten Hedstrøm. Eg går ut frå at mindretalet vil leggje fram sitt syn. Debatten kring Oslo kommune sitt planlagde sal av Hafslund-aksjar har aktualisert problematikken kring nasjonal eigarskap i energisektoren. Fleirtalet er samde i at å regulere Statkraft med utgangspunkt berre i den norske marknaden vert for snevert, og meiner at Statkraft må få større olbogerom for å kunne vekse i den norske marknaden. Skal dette kunne verte ein realitet, må dagens konkurranselov endrast. Komitefleirtalet stør derfor forslaget til lovendring og gir òg uttrykk for at lovendringa skal tre i kraft straks. Konsekvensen av lovendringa vil verte at Konkurransetilsynet ikkje skal gripe inn dersom det ligg føre ein velfungerande nordisk eller europeisk marknad. Det er derfor med undring eg les Finansavisen av 6. juni 2003. Med atterhald om at alle intervjua er rett siterte, vil eg seie at det verkar som om dette er ei ikkje-sak for departementet og Konkurransetilsynet. Statsråd Ansgar Gabrielsen uttalar ifølgje avisa at ei eventuell endring i lova må takast opp med konkurransemyndigheitene. Ifølgje same avisa uttalar informasjonssjef i Konkurransetilsynet, Kleven, at det er statsråd Victor D. Norman, ikkje Stortinget, som skal instruere Konkurransetilsynet. Eg ventar at når Stortinget gjer eit vedtak, vert vedtaket følgt opp. Etter voteringa i dag er konkurranselova endra, og Konkurransetilsynet si oppgåve vert å handle i tråd med det som er vedteke.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2003-06-12:
Som ordførar for saka må eg seie at det er med undring eg har følgt delar av denne debatten. Eg trudde at det var vanleg kutyme at statsrådar, same kven som sit i regjering, følgde innstillinga frå Stortinget og Odelstinget, samstundes som det vart lytta til innlegg som kom frå fleirtalet i salen. Det som står i innstillinga frå fleirtalet når det gjeld dagens konkurranselovgiving, er: «Hensikten har vært å sikre nasjonalt eierskap til slike selskap. Statkraft er imidlertid nå pålagt av Konkurransetilsynet å selge seg ned fordi selskapet er blitt for dominerende i det norske markedet.» Og så seier dokumentet ganske konkret at vi skal endre lova slik at lova vert tilpassa situasjonar der det ligg føre ein velfungerande nordisk eller europeisk marknad. Statsråden er i sin fulle rett til å meine at sjølve lovformuleringa kan vere uklar, men slik som eg har oppfatta innlegga frå fleirtalet i salen, er det ingen tvil om kva fleirtalet ønskjer. Eg må spørje statsråden: Er ikkje statsråden og departementet villige til å følgje det synet som fleirtalet i Odelstinget har i denne saka?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2003-06-12:
Eg deler fullt ut representanten Woldseth si uro når det gjeld dei mange hundre arbeidsplassane. Når vi snakkar om speleavhengigheit og set det opp mot dei 700-800-900 arbeidsplassane det er snakk om, er det ei avveging som har gått i favør av dei speleavhengige. Så får vi heller finne andre tiltak som gjer at vi får behalde og får nye arbeidsplassar rundt om i distrikta. Når det gjeld prosentdelen som speleavhengige utgjer, kan eg ikkje svare representanten. Men dei to heilt ferske rapportane som vart lagde fram på ein konferanse i Førde tysdag den 10. juni, fortel om dei 11 000 avhengige tenåringane og om dei totalt 49 000 nordmennene som er eller har vore avhengige. Det er høge tal for meg, og om ikkje eg kan gjengi dei i prosent, synest eg at dei tala er så høge at dei isolert sett talar for seg.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2003-06-12:
At mindreårige ikkje har lov til å spele, men at dei likevel gjer det, er det som er problemet for oss. Om det er mindreårige eller om det er personar over 18 år, 16-åringar, 18-åringar, 20-åringar – saka er den at det er mange som er ute å køyre. Om det er 0,6 pst. eller 1,6 pst. – eg synest ikkje det er så viktig. At vi brukar 30 milliardar kr i året, og at det er fleire tusen som er avhengige, og av desse er det veldig mange barn og unge under 18 år, synest eg er eit stort nok problem.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Jeg synes det er ganske oppsiktsvekkende at statsråd Norman ennå ikke ser ut til å ha tatt innover seg hva et flertall i Stortinget faktisk ønsker, mener og kommer til å vedta i kveld. Jeg forventer faktisk at statsråden sørger for at dette vedtaket blir satt ut i livet, etter Odelstingets vilje. Det tror jeg ikke det bør herske noen som helst tvil om. Så har jeg lyst til å si til argumentene både fra statsråd Norman og fra Sonja Irene Sjøli når det gjelder dette med skremselspropagandaen i forhold til høye strømpriser, at det er en teoretisk tilnærming hvis vi hadde hatt et norsk marked. Men det har vi ikke. Vi har et nordisk og snart et nordeuropeisk marked. Det er også slik at de flaskehalser som av og til oppstår, må løses uansett. Spørsmålet er om vi ønsker å ha et Statkraft som kan konkurrere, og om vi ønsker å beholde mest mulig på norske hender. Mitt spørsmål er ganske enkelt: Kan vi nå være sikre på at statsråden faktisk sørger for at det Odelstinget vedtar i kveld, blir fulgt opp og satt ut i livet?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Først må jeg få gjenta det som må være en åpenbar misforståelse, det statsråd Norman flere ganger nå har sagt, både i andre sammenhenger og fra denne talerstolen i dag, at vi har et norsk kraftmarked. Nei, vi har ikke det. Vi har et nordisk kraftmarked, og vi har snart et nordeuropeisk kraftmarked. Dette er i endring hele tida, og det er jo derfor flertallet mener at det blir feil med den tolkinga som Konkurransetilsynet og Regjeringa har foretatt i forhold til å nekte Statkraft å få lov til å vokse. Det er som representanten Hagen sa veldig klart, meget overraskende at statsråden ennå ikke ser ut til å ha tatt innover seg hva flertallet i denne salen vil. Jeg mener det må være helt klart hvor vi vil, og hva vi vil, og da må vi altså kunne forvente at statsråden følger opp Odelstingets vilje og også formidler det til Konkurransetilsynet. I det ligger det også, fordi dette ikke bare dreier seg om Statkraft og Hafslund, men også om de selskapene som Konkurransetilsynet og Regjeringa påla Statkraft å selge seg ut av, Hedmark Energi, Trondheim Energi og E-Co, at de prosessene nå kan reverseres med denne endringen, for de står også i fare for å havne på utenlandske hender. Det er det denne saken dreier seg om. Jeg forventer, i likhet med representanten Hagen, at vi nå kan få et klart signal om at statsråden vil følge dette opp og ikke fortsette med bortforklaringer som ikke hører hjemme i denne saken.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Jeg hører også fortsatt en statsråd som sier: Ja, men … Jeg vil bare slutte meg til det representanten Hagen sa. Det er heller ikke vår oppfatning at dette er i strid med EØS-avtalen, og derfor legger vi til grunn at statsråden, som vi nå har sagt det utallige ganger, følger opp Stortingets og Odelstingets vilje.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2003-06-12:
Jeg vil ta opp det forslaget som er inntatt i innstillingen.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2003-06-12:
Det virker underlig på meg at de undersøkelsene som har blitt gjort i forbindelse med spilleavhengighet, og de inntektene som har kommet fram, ikke har nådd fram til representanten Woldseth. Hun har jo vært saksordfører og har hatt like mye tilgang til denne informasjonen som noen annen av oss som sitter i komiteen. Jeg kan bare henvise til NOVA, SIRUS osv., og ikke minst til summen det dreier seg om. Jeg leste i proposisjonen at ungdom under 18 år spiller for mer enn 170 mill. kr pr. år. Det er riktig, som representanten Woldseth påpeker, at Høyre tradisjonelt ikke er tilhenger av monopoldannelse – det var jeg også inne på i mitt innlegg – men ikke bare hensynet til kontroll av spillene, også utviklingen innenfor spillmarkedet gjør at vi ser det som en akseptabel løsning i denne konkrete sammenhengen.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2003-06-12:
Vi mener det som står der. Vi mener at bingo på mange måter er et viktig sosialt møtested, og at erfaring fra andre land tyder på at bingospill vil utvikle seg også i framtiden og være et sosialt treffpunkt til underholdning for mange. Det aksepterer vi selvsagt. For de frivillige organisasjonene ligger det her også betydelig inntektspotensial i tillegg til automatene. Vi aksepterer at Norsk Tipping overtar oppstillingen av automatene dersom en større del av inntektene går til lokale foreninger som bingoen spiller til inntekt for. Denne andelen bør være slik at bingo totalt sett kommer ut med inntekter på 2001-nivå. Vi er innforstått med at et regelverk i tråd med dette vil kunne føre til flere automater enn de 10 000 Regjeringen har lagt opp til. Men vi mener allikevel at vi nå ser en utvikling som krever modernisering av de vilkår som gjelder for den tradisjonelle bingovirksomheten, og at det blir en større fleksibilitet i forhold til sidespillene.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Statsråden har forberedt seg godt til denne debatten, så jeg hadde i grunnen ventet et lengre og mer ildfullt innlegg. Han har brukt egne ressurser i departementet i svarbrevet til komiteen. Han har nå også fått en hasteutredning, leser jeg i Dagens Næringsliv av i dag, for å kunne være ekstra godt forberedt, og jeg føler at kanskje noe av hensikten er å bryte ned dette forslaget og dermed undergrave intensjonen som stortingsflertallet har, nemlig at norsk industri- og næringslivspolitikk skal være konkurransedyktig fremover. Jeg vil gripe fatt i noe i brevet. Der står det i svaret fra statsråden at lovparagrafen – altså den vi behandler – ikke ville hatt betydning i forhold til Statkrafts erverv av Trondheim Energiverk og Agder Energi. Betyr det at statsråden, i likhet med hva representanten Brustad sa, vil unnlate å endre praksis i tråd med intensjonen fra Stortingets flertall?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Jeg har vært i dette storting i noen år, og vi har behandlet en del eierskapsmeldinger. Så vidt jeg husker, var det to–tre stykker på 1990-tallet, og så hadde vi én i fjor vår. I de fleste av disse meldingene konkluderer regjeringen og stortingspartiene med at vi må satse på de områdene der Norge har naturlige fortrinn, f.eks. energisektoren, biomarin sektor og andre sektorer der dette er mulig. Men jeg får liksom i denne debatten inntrykk av at Regjeringen nå heller føler presset fra at Statkraft vokser, og at dette markedet ikke fungerer på grunn av flaskehalsproblematikk og annen problematikk, noe som er det motsatte av hva de fleste andre vestlige land gjør på energisektoren og innenfor andre sektorer. Jeg ble veldig overrasket her om dagen da jeg så at konkurransedirektøren var ute i mediene og foreslo at man skulle splitte opp Statkraft i mindre enheter, altså at Norge skulle gå i helt motsatt retning av hva andre vestlige land gjør. Mitt spørsmål til statsråden blir derfor: Er dette et syn som departementet deler, at vi skal fragmentere det profesjonelle Statkraft til å bli en lilleputt i europeisk sammenheng?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2003-06-12:
Det er riktig som representanten Woldseth sa, at Sem-erklæringen understreker at vi ønsker å støtte frivillig arbeid i stor utstrekning. Men det er også en motsetning i at frivillige organisasjoner på en måte skal skumme fløten av et spillmarked som har tatt av på de ulykkelige, spilleavhengige menneskers bekostning. Det er det som er problemet. I en tid da omsetningen på spillmarkedet har tatt helt av, har også veldig mange frivillige lag og foreninger utover landet blitt spilleavhengige. Det er nettopp det vi må innse, at det går grenser for hvor langt vi kan strekke oss i forhold til de frivillige organisasjonene når det går ut over andre svake mennesker. Når det gjelder synd og bruk av Norsk Tipping, for å ta det til slutt, tror ikke jeg det har noe med synd å gjøre. Vi har valgt en enerettsmodell med Norsk Tipping fordi vi tror at det gir størst mulighet til å kontrollere dette, få ned omsetningen og få den inn i sunne former, ikke fordi det er synd, men fordi det er synd på mange mennesker.
Victor Norman (Høyre), 2003-06-12:
Jeg skal være relativt kort. Det forslaget til tillegg til konkurranseloven som Odelstinget i dag har til behandling, er så forstemmende at det hadde vært morsomt hvis det ikke hadde vært alvorlig ment. For det første er selve lovarbeidet mildt sagt mangelfullt. Hvis dette tillegget til loven vedtas, vil det plutselig midt i loven bli brukt uttrykk og begreper, som f.eks. «dominerende» stilling og «velfungerende» marked, som ikke er definert, som ikke har forankring i loven for øvrig, og som står i et uklart forhold til lovens øvrige begreper. Dette vil gjøre både lovfortolkning og lovanvendelse vanskelig. For det andre er lovforslaget så tvetydig og så selvmotsigende at hvis det leses alene, må det karakteriseres som meningsløst. Slik det er formulert, sier forslaget at Konkurransetilsynet ikke skal gripe inn mot et konkurransehemmende oppkjøp dersom oppkjøpet ikke er konkurransehemmende og derfor ikke har skadelige virkninger for norske forbrukere. Men hvis det er tilfellet, har ikke Konkurransetilsynet hjemmel til å gripe inn i dag heller. I beste fall er lovforslaget derfor et overflødig tillegg til dagens lov, noe jeg gjorde komiteen oppmerksom på i mitt brev om saken. Om forslaget i seg selv er tvetydig – og det er mitt tredje og viktigste poeng – er til gjengjeld premissene, slik de kommer til uttrykk i flertallsmerknadene fra komiteen, helt utvetydige. De innebærer at norske kraftkunder skal salderes bort til fordel for økt markedsmakt for Statkraft, og de innebærer samtidig at Statkraft skal fortrinnsbehandles i forhold til andre norske og utenlandske kraftprodusenter. I klartekst betyr det at komiteflertallet vil ha staten til å bruke sin lovgivende myndighet til å gi sitt eget selskap fordeler på andre selskapers og forbrukernes bekostning. Dette er klart i strid med alle gode prinsipper for ryddighet i måten det offentlige skal opptre på. Det er etter stor sannsynlighet også i strid med diskrimineringsreglene i EØS-avtalen, og det kan også reises spørsmål om forholdet til statsstøttereglene i EØS-avtalen. Jeg håper i det lengste at Odelstinget ikke vil vedta et lovforslag som er så dårlig forbredt, så tvetydig, og så tvilsomt når det gjelder premissene som tilfellet er her. Skulle forslaget allikevel bli lov, er det Regjeringens og Konkurransetilsynets plikt å tolke loven i tråd med dens ordlyd, forarbeider og de internasjonale rettsforpliktelser Norge har. Jeg går ut fra som en selvfølge at det ikke vil være Odelstingets intensjon at norske myndigheter skal handle i strid med EØS-avtalen. Slik jeg vurderer det, innebærer det at loven må forstås ut fra sin ordlyd, mens man på grunn av EØS-avtalens bestemmelser må se bort fra de føringene som ligger i komiteens flertallsmerknader hva angår Konkurransetilsynets atferd i forhold til Statkraft.
Victor Norman (Høyre), 2003-06-12:
Ut fra representanten Brustads replikk kunne man nesten bli fristet til å tro at hun mente at konkurranselovgivningen burde avskaffes, fordi konkurranse øyensynlig ikke har noen betydning for prisene. Det kunne også ut fra representanten Brustads spørsmål virke som om hun mente at Konkurransetilsynet burde nedlegges, siden representanten Brustad åpenbart har bedre kunnskaper om markedsavgrensning og markedsanalyse enn det man har i Konkurransetilsynet. Jeg tar det til orientering. Når det gjelder det konkrete spørsmålet, vil Regjeringen selvfølgelig sørge for at lover som vedtas, blir gjennomført i tråd med lovens innhold, forarbeider og de internasjonale rettsforpliktelser Norge har påtatt seg. Det betyr – med mindre Stortinget vedtar at vi skal bryte EØS-avtalen – at vi også må ta hensyn til de begrensningene som ligger der, i tråd med det jeg sa i mitt hovedinnlegg.
Victor Norman (Høyre), 2003-06-12:
Som jeg sa i mitt hovedinnlegg: Slik jeg vurderer det, innebærer de forpliktelsene vi har under EØS-avtalen, at man må se bort fra de føringene som ligger i komiteens flertallmerknader hva angår Konkurransetilsynets atferd i forhold til Statkraft. Vi skal selvfølgelig sørge for at loven blir gjennomført. Loven sier, slik jeg tolker den, at Konkurransetilsynet ikke skal gripe inn mot fusjoner og oppkjøp dersom Konkurransetilsynet ikke ville ha grepet inn før denne paragrafen kom. Og det skal jeg sørge for at Konkurransetilsynet fortsetter å gjøre.
Victor Norman (Høyre), 2003-06-12:
Som jeg sa i mitt hovedinnlegg, går jeg ut fra at det ikke er Odelstingets intensjon at Regjeringen og embetsverket skal bryte EØS-avtalen. Selvfølgelig, hvis det skulle være slik at representanten Giske eller Arbeiderpartiet eller andre i Stortinget skulle ønske at vi skulle bryte EØS-avtalen, og gir klart uttrykk for det gjennom et flertallsvedtak i dertil egnede fora i Stortinget, er det klart Regjeringen vil bøye seg for det. Men så lenge det ikke er Stortingets intensjon at vi skal bryte EØS-avtalen, må vi tolke lovene innenfor rammen av de internasjonale rettsforpliktelser som Norge har påtatt seg, og de internasjonale rettsforpliktelsene innebærer at vi ikke kan fortrinnsbehandle et enkelt selskap. Og det betyr at de føringene som ligger i komitemerknadene, ikke kan legges til grunn ved tolkning og anvendelse av loven.
Victor Norman (Høyre), 2003-06-12:
Det er ikke politiet som har ansvaret for at jeg etterlever norsk lov når jeg går på gaten eller kjører i trafikken; det er jeg som har ansvaret for det. Politiet har ansvar for å gripe inn hvis jeg ikke følger reglene. På samme måte er det Norges ansvar å følge de internasjonale rettsforpliktelsene som vi har, men vi har organer som har ansvar for å gripe inn dersom vi ikke gjør det. Det fratar ikke Norge plikten til å etterleve på egenhånd og på eget initiativ de internasjonale rettsforpliktelser vi har påtatt oss. Så reiste det seg et vanskelig spørsmål i forbindelse med dette lovforslaget. Det var spesielt forholdet til EØS-avtalen. Jeg brukte på vanlig måte embetsverket til å vurdere spørsmålet om hvordan forarbeidene til dette lovforslaget stod i forhold til EØS-avtalen. Deres konklusjon var krystallklar: Dette var i strid med EØS-avtalen. For å være på den sikre siden før jeg skulle gi til kjenne noe syn i Stortinget, mente jeg det var riktig også å innhente en uavhengig vurdering fra de kompetansemiljøer i Norge som faktisk også finnes utenfor offentlig sektor. Det finnes en del kompetanse i Norge i næringslivet, noe flere i Stortinget har sagt. Derfor innhentet jeg en betenkning fra et uavhengig advokatfirma som representerer den fremste konkurransekompetanse utenfor staten i Norge.
Victor Norman (Høyre), 2003-06-12:
Jeg må minne representanten Giske på at det i komitemerknadene står at dette «tilsier endret adferd fra Konkurransetilsynet når det gjelder oppkjøp som Statkraft foretar». Det er ikke noen referanse til andre selskaper. Det er en klar diskriminering som vi ikke kan følge opp. Men vi skal selvfølgelig sørge for at loven gjennomføres, gitt de forarbeider som finnes, og gitt de internasjonale rettsforpliktelser som finnes. Det skal vi selvfølgelig gjøre, noe annet ville være veldig rart. Selv dårlige lover har vi ansvaret for at blir gjennomført. Men vi må gjennomføre dem innenfor de rammer som gjelder for lovanvendelser generelt, herunder de internasjonale forpliktelsene vi har.
Victor Norman (Høyre), 2003-06-12:
Det står ingenting om noe eksempel. Det står utelukkende om Statkraft, og det står uttrykkelig at Konkurransetilsynet skal endre sin atferd når det gjelder Statkraft, ikke når det gjelder Statkraft eller andre selskaper.
Victor Norman (Høyre), 2003-06-12:
Jeg har lyst til å rette opp en åpenbar misforståelse. Det er ingen som vil hevde at vi har flaskehalser i det nordiske kraftmarked fordi Statkraft er stort. Derimot sier Konkurransetilsynet at det er grenser for hvor stort et selskap kan være i det norske marked så lenge vi har flaskehalser. Det er heller ingen som mener at det er noe galt at et selskap blir stort i seg selv. I mange sammenhenger kan det være veldig bra at selskaper blir store, men det er ikke bra hvis de blir store i et avsondret marked, med det resultat at vi får tilnærmet monopol. Jeg er veldig overrasket, jeg, over at så mange i salen synes å gi uttrykk for at monopoler ikke er skadelige. Jeg er ikke så sikker på at norske forbrukere deler det synet. Men jeg tar til orientering at mange her i salen synes å se det som helt greit at forbrukerne er prisgitt bedrifter som har betydelig markedsmakt. Jeg er i så fall glad for at vi fremdeles har en konkurranselovgivning, slik at det synet ikke er det jeg som forbruker skal være underlagt. En annen sak jeg har lyst til å peke på, er: Representanten Hagen sa at alle vet jo hva et velfungerende marked er. Ja, i vanlig språkbruk vet man selvfølgelig det. Men de vanlige krav til en lovtekst er at man er litt mer presis og litt klarere i sin ordbruk. Det er de manglende forarbeidene til denne loven som gjør at i tillegg til intensjonen, og i tillegg til de merkelige formuleringene generelt, er denne saken forstemmende.
Victor Norman (Høyre), 2003-06-12:
Først vil jeg minne representanten Brustad om at Konkurransetilsynet mener at vi ikke har et fullintegrert, velfungerende nordisk marked hele tiden, og det har vært avgjørende for Konkurransetilsynets holdning i sakene. Så til spørsmålet om jeg stiller kabinettsspørsmål. Nei, det gjør jeg selvfølgelig ikke! Jeg har gitt uttrykk for at jeg synes dette er et tåpelig og dumt lovforslag. Men jeg har samtidig sagt – la meg bare gjenta det helt uttrykkelig – at skulle forslaget bli lov, er det Regjeringens og Konkurransetilsynets plikt å tolke loven i tråd med dens ordlyd, forarbeider og de internasjonale rettsforpliktelser Norge har. Det vil vi selvfølgelig gjøre. Vi har i tillegg gjort Stortinget oppmerksom på vår vurdering av hva noen av de internasjonale rettsforpliktelsene setter av begrensninger. Og så har jeg sagt at hvis Stortinget ønsker at vi skal bryte disse, får Stortinget gi oss beskjed om å gjøre det, og så skal vi selvfølgelig gjøre det også. Men da må Stortinget be oss om å bryte EØS-avtalen.
Victor Norman (Høyre), 2003-06-12:
Selvfølgelig vil jeg følge opp Stortingets vilje. Vedtas dette som lov – selv om jeg har gitt uttrykk for at jeg ikke er begeistret for den, for å si det slik – vil jeg, som jeg har sagt flere ganger, selvfølgelig sørge for at den blir satt ut i livet og etterlevd. Men det jeg har presisert, er at Stortingets vilje omfatter flere ting. Den omfatter lovteksten, den omfatter det som er nedfelt i komitemerknadene, men den omfatter også det faktum at det i dette stortinget er et stort flertall for at vi skal etterleve EØS-avtalen. Inntil jeg eventuelt får beskjed om det motsatte, må Regjeringen, Konkurransetilsynet og jeg tolke loven i tråd med alle disse tingene. Og så har jeg gitt uttrykk for hva det innebærer når det gjelder tolkningen. Dette går ikke på spørsmålet om vilje eller uvilje til å gjennomføre Stortingets ønsker, og de synspunkter som er kommet til uttrykk i Stortinget, men det går på at vi skal etterleve alle de ønsker og synspunkter som Stortinget gir uttrykk for. Det er derfor jeg har sagt at inntil Stortinget eventuelt sier at vi her skal bryte EØS-avtalen, kan ikke jeg gå inn for å bryte EØS-avtalen på dette området.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Enhver lovtekst må tolkes. Statsråden sier at denne lovteksten kan tolkes på ulike måter. Hans tolkning er at den ikke endrer Konkurransetilsynets praksis. Men, sier han, hvis en leser forarbeidene, nemlig det Dokument nr. 8-forslaget og innstillingen fra komiteen som ligger til grunn for lovendringen, må praksis tolkes dit hen at det må endres. Så sier statsråden at han velger å se bort fra det forarbeidet. Det må jeg si er en oppsiktsvekkende uttalelse fra en statsråd. Selvsagt skal det forarbeidet, den innstillingen som ligger til grunn, den meningen Stortinget har med denne lovendringen, være det som ligger til grunn for tolkningen framover. Så henviser statsråden til EØS. EØS er ikke et overnasjonalt system som endrer norske lover. Vi innarbeider EØS-regelverket i norsk lov. Det er norsk lov, det Stortinget har ment med norsk lov, som ligger til grunn for tolkning og praksis, og jeg ønsker at statsråden bekrefter at det også blir fulgt opp.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Statsråden sa i sitt opprinnelige innlegg at han håpet at Odelstinget ikke ville vedta denne loven, med de forarbeidene som foreligger. Jeg antar at Odelstinget kommer til å vedta denne loven med de forarbeidene som foreligger. Det betyr at statsråden ikke har fått det som han ønsket – Odelstinget får det som vi vil. Da er det selvsagt de forarbeidene som ligger til grunn. Så kan vi være uenige om hvorvidt det er i strid med EØS-avtalen. Statsråden snakker om forskjellsbehandling. Vi snakker ikke om at dette bare skal gjelde norske selskap. Dette vil gjelde alle selskap som opererer i Norge. Hvis det var Vattenfall som hadde tilsvarende posisjon i Norge, og som opererte i et nordisk marked som var velfungerende, ville samme lovhjemmel komme til anvendelse. Selvsagt må dette bety at bl.a. den saken som gjaldt Trondheim Energiverk og Statkraft, må vurderes på nytt i lys av den nye lovbestemmelsen og de forarbeidene som foreligger. Så får vi se om det er noen som klager saken inn for ESA, om det blir en omgjørelse der. Det mener Odelstinget at det ikke er noe grunnlag for. Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og SV, som står bak dette forslaget, utgjør flertall i denne salen, og det er det som gjelder.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Bare kort til en åpenbar misforståelse. Når statsråden henviser til det som står om Statkraft, er det et eksempel på en sak. Det ville selvsagt også komme til anvendelse i tilsvarende saker for andre selskap.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Noen korte spørsmål til statsråden: Medfører det riktighet at statsråden har hyret advokatfirmaet Wiersholm, Mellbye & Bech til å komme med en utredning? Hvis svaret er ja, hva kostet den utredningen? Og hvorfor ble ikke Justisdepartementets lovavdeling, som normalt brukes, benyttet til dette? Et annet spørsmål: Når ble ESA fratatt myndigheten til å sørge for at EØS-avtalens bestemmelser blir overholdt? Jeg trodde det var ESA som hadde det oppdraget, og at en norsk statsråd følger norsk lov og respekterer de klare – skal vi si – føringer som kommer fra lovgiver, når det gjelder hvordan en lov skal forstås. Her er det et Dokument nr. 8-forslag med tekst, her er det en innstilling, hvor flertallets tekst selvsagt er det avgjørende, og det er fra denne talerstolen innlegg fra flertallet, som egentlig gir de retningslinjer statsråden skal følge. Vil han følge disse?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Igjen litt om forarbeider. Det virker som om statsråden ikke følger alle de regler som alle andre i dette hus alltid har gjort. Når man vurderer forarbeider til en lov, er det lovforslaget og teksten der – det er i dette tilfellet Dokument nr. 8-forslaget. For det annet er det innstillingen, og da er det alltid innstillingen bak lovforslaget, ikke synspunktene til mindretallet som er imot lovforslaget. Lovgiver er de som stemmer for forslaget – det er altså flertallsinnstillingen i denne sak. Det neste i forarbeider er innlegg i odelsting og lagting fra talspersoner som støtter lovforslaget, det er ikke fra dem som er uenig i lovforslaget. Når det klargjøres at statsråden tar feil når han leser innstillingen, hvor Statkraft er nevnt som et eksempel, og det opplyses at det er et eksempel, da bør statsråden legge det til grunn. Dette lovforslaget gjelder ikke bare energimarkedet. Det er et generelt lovforslag som gjelder alle bransjer, alle selskaper, der markedet er – statsråden prøvde å gjøre narr av ordet – velfungerende. De fleste som kan norsk, skjønner hva velfungerende er. Selvsagt skal det i de enkelte tilfeller vurderes av de relevante myndigheter, som ikke er statsråden eller departementet, men som i første omgang er Konkurransetilsynet, og senere, etter dagens system, departementet, og så eventuelt en domstol – som selvsagt kan benyttes. Hvis det blir uenighet mellom selskaper i en bransje, hvor de mener at det er adgang til eventuelt å kjøpe seg opp, fordi det er et velfungerende nordisk marked, selv om de da får en dominerende posisjon i Norge – så lenge det er åpent for nyetableringer og åpent for konkurranse og det altså er et velfungerende nordisk marked – da vil det være domstolene som avgjør dette til slutt. Jeg synes det er merkverdig at mindretallet kritiserer saksbehandlingen – hastverk og slike ting – istedenfor innholdet. Når det er et velfungerende nordisk marked i en bransje, er det da virkelig mindretallets mening at man allikevel skal hindre et norsk selskap i å kunne få en størrelse som gjør at det kan delta i dette nordiske markedet? Er det slik at man fra mindretallets side synes det er helt greit at Norge skal bli et filialland, at vi skal late som om ikke globaliseringen skjer, at vi ikke skal tilpasse oss virkelighetens verden, men tro at Norge er omtrent det eneste landet i verden? Jeg er forundret over mindretallets argumentasjon.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Når jeg hører statsråden, må jeg si at det eneste som mangler omtrent i hans argumentasjon, er det formelle kabinettsspørsmålet. Jeg får et beklemmende inntrykk av at statsråden i realiteten overfor Odelstinget sier at dette – unnskyld uttrykket, men det er det jeg legger i det statsråden sier totalt – dette makkverket av et lovvedtak som Odelstinget sannsynligvis vil treffe senere i dag, det vil ikke få noen betydning. Jeg får inntrykk av at statsråden nærmest formidler et budskap til Konkurransetilsynet om ikke å endre praksis og ikke ta dette alvorlig. Det må bety at statsråden etter Lagtingets behandling og etter at sanksjoneringen er skjedd og lovforslaget er blitt lov, ikke akter å følge det. Han prøver faktisk å gi inntrykk av at han har tenkt å sabotere lovvedtaket. Det blir ganske oppsiktsvekkende overfor lovgiver fra en statsråds side. Jeg skulle derfor ønske at statsråden avklarte sin egen posisjon ved å klargjøre at han akter – som enhver statsråd har plikt til å gjøre – å sørge for at et lovvedtak blir satt ut i livet, og at i hvert fall ikke statsråden gjør noe for å hindre at relevante norske myndigheter innretter seg etter lovvedtaket. Jeg skjønner at statsråden er uenig. Det aksepterer jeg. Det skjer mange ganger. Men det skjer ikke mange ganger at en statsråd på en måte saboterer lovvedtak, slik som han nå gir inntrykk av, for det er, slik som jeg har sagt – jeg kunne spørre om statsråden er enig i det – Dokument nr. 8-forslagets tekst, det er flertallets innstilling, og det er det flertallets talspersoner har sagt fra denne talerstol, som er forarbeidene. Er statsråden innforstått med det? Og vil han legge disse utsagnene også til grunn for sin egen holdning til loven når den er vedtatt?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
I og med at statsråden ikke har skjønt det vi har sagt, så la meg være helt klinkende klar. Det er ikke vårt syn i hvert fall at det gjeldende lovforslag som vi regner med blir lov, er i strid med Norges internasjonale forpliktelser i EØS-avtalen. Vi har en annen vurdering enn statsråden, som han heller ikke har dokumentert overfor Stortinget. Vi mener at denne loven ikke på noen måte vil være i strid med EØS-avtalen, og vi regner med at statsråden legger flertallet hos lovgiveren til grunn for sin atferd fremover. Jeg vil gjerne også der ha en bekreftelse. Men i og med at han utfordrer Stortinget: Vi mener dette ikke er i strid med EØS-avtalen. Det er dette lovvedtaket som skal legges til grunn for statsrådens videre arbeid, ikke noe annet.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
For snart et år siden tok jeg i Nordisk Råd opp med de nordiske samarbeidsministrene hvilke tanker de hadde gjort seg omkring Fortum, Vattenfall og Statkraft, og muligheter for å f.eks. lage en nordisk gigant på energisektoren som motvekt til den strukturtilpasningen som skjer på det europeiske markedet for øvrig. Jeg fikk ikke noe svar. Det var for så vidt ikke så overraskende, men allikevel. I motsetning til regjeringspartienes representanter har altså de svenske og finske politikerne en bevisst holdning til sine energiselskap. De ser det som en nødvendighet å ha store aktører. Statseide og statsdominerte Vattenfall eier store deler av det svenske kraftmarkedet, men man kan ikke hevde, synes jeg, at fordi den svenske stat eier Vattenfall, er energiprisen for høy i Sverige og til ugunst for forbrukerne. Mens her i Norge skremmes det altså med at om Statkraft får mulighet til å hevde seg bedre i den nordiske og europeiske konkurransen, er det til ugunst for forbrukerne. Det er mildt sagt sterkt villedende å si til forbrukerne at dersom vi får et mindre Statkraft, går strømprisen ned. Skal man følge det resonnementet, kan man si at fordi Statoil er stort i Norge – lite i verden som selskap, men stort i Norge – er oljeprisen høy, og bensinprisen er høy, og at dersom vi gjorde Statoil mindre, ville oljeprisen gå ned og bensinprisen gå ned. Dette er resonnementer som ikke henger sammen. Alle vet at en høy strømpris skyldes stor unnfallenhet fra Stortinget gjennom flere år, nemlig at vi ikke har bygd ut ny og nok energi, at vi har for lite energi produsert, og at vi bruker for mye. Det går ikke an å skylde på at det er fordi Statkraft er stort i Norge at vi har flaskehalser i strømforsyningen. Flaskehalsene må jo fjernes uavhengig av hvem som eier produksjonsselskapene. Det burde være klart for noen og enhver. For meg og for mange andre i denne salen, og heldigvis også for flertallet, handler dette nå verken om pris eller flaskehalser. Dette handler rett og slett om at et flertall av oss ønsker å ta statens eierinteresser på alvor og sørge for at vi i Norge, energinasjonen Norge, også kan ha et stort energiselskap, som kan hevde seg i den nordiske og den europeiske konkurransen. Det er rett og slett det det handler om, om vi skal ha et stort energiselskap som vi skal være stolte av å videreutvikle, eller om vi skal gjøre som Regjeringen vil, gjøre det mindre og mindre og til slutt ubetydelig.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Statsråden har nå fått en rekke muligheter til å bekrefte – si ja eller nei – om han vil følge opp Odelstingets vilje og vedtak i denne saken. Og jeg spør igjen: Vil statsråden legge til grunn det som er flertallets vilje, som er nedfelt i flertallsmerknadene i denne innstillingen, i det framlagte dokumentet og i forslaget til endringer av lov? Kan statsråden nå svare ja eller nei på dette spørsmålet. Vil han følge opp Stortingets vilje?
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Jeg har bare lyst til å uttrykke en viss glede i dag, for i tillegg til at en får ryddet godt opp i pengespillmarkedet, er det en gledens dag i Valdres. Norsk Lotteridrift AS etablerte seg for få år tilbake, på Fagernes, og det ble fort en viktig arbeidsplass i Nord-Aurdal kommune, ja, faktisk for hele Valdres, og det i et område av Oppland hvor nye arbeidsplasser ikke akkurat stod i kø. Bedriften er nå en del av Valdres Næringshage, og de besitter viktig kompetanse som Norsk Tipping må - ikke bare bør, men må – dra veksler på. Det er derfor med stor glede vi fra Oppland konstaterer at Stortinget mener det er viktig at Norsk Tipping viderefører spillerelatert virksomhet på Fagernes. Og av det jeg har sett av Norsk Lotteridrifts AS’ produktutvikling og brede kompetanse, må dette kunne benyttes av Norsk Tipping, slik at arbeidsplasser sikres og videreutvikles på Fagernes. Jeg synes det skal være unødvendig å si at det er ikke nødvendig å finne opp alt kruttet på nytt hver gang. Det er en god dag for Valdres i dag, og jeg hadde bare lyst til å gi disse kommentarene.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2003-06-12:
Det er en del ting i denne debatten jeg gjerne vil kommentere. Representanten Hedstrøm hadde et innlegg knyttet til en negativ omtale av Høyres næringspolitikk. Det må stå representanten Hedstrøm fritt å ha det, men samtidig vil jeg understreke at både representanten Hagen og representanten Hedstrøm gav uttrykk for at vi lever i en globalisert verden. Ja, det gjør vi så absolutt. Det betyr at Norge som investeringsland er viktig, på den måten at vi må legge forholdene til rette for at investorer fra andre land vil være interessert i å komme til vårt land og investere her. For å få dette til, må det ligge forutsigbarhet i vårt rammeverk. Når det gjelder prosessen i akkurat denne saken, synes jeg det er viktig å understreke nettopp denne delen. Det at vi – som normalt – ikke har hatt høringsprosesser for næringslivsinteresser og det som måtte være, slik at de kan melde tilbake sine synspunkter, slik at vi sitter inne med de nødvendige prosessene og forutsigbarheten som skal til før vi foretar oss slike ting som her, må jeg si jeg synes er uheldig. Man burde hatt en prosess når det gjelder dette, av den enkle grunn at man da ville ha skapt forutsigbarhet, man ville ha fått normale prosesser på plass, og vi ville vært ganske sikre på at det vi nå gjør, er korrekt. Nettopp av den grunn vil jeg understreke at det vi snakker om her, er forutsigbarhet for andre nasjoner og andre investorer som ønsker å komme til Norge. De må være sikre på at norske rammebetingelser er forutsigbare og holdbare over tid, og at det ligger «normale» prosesser til grunn for noe så vesentlig som konkurranselovgivning.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Da har ikke representanten Lund Bergo hørt så veldig godt etter. Representanten vet like godt som meg at vi faktisk er med på et forslag om en økning, fra 0,5 til 1 pst., til forskning når det gjelder spilleavhengighet. I tillegg til det: Vi er bekymret for de spillavhengige. Det er 50 000 mennesker som er eller har vært spilleavhengige i Norge. Siden jeg synes det var så mye som manglet av andre ting, foretrakk jeg altså å fokusere først på saksbehandlingen. Men selvsagt er de spilleavhengige viktige.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Det var påfallende, og jeg begriper det ikke, men Arbeiderpartiet, som har stått på denne talerstolen og kritisert Regjeringen for avvikling av arbeidsplasser, var ikke i nærheten av å nevne dette i det hele tatt. Arbeiderpartiet går nå med åpne øyne inn for å avvikle og nedlegge 900 arbeidsplasser. Det står i merknadene, med bakgrunn i det som kom fram i høringen, at Norsk Tipping skulle vurdere å ta vare på 41 arbeidsplasser på Fagernes. Da må jeg med all respekt spørre representanten fra Arbeiderpartiet: Tror hun at det er mulig å instruere et AS? Tror virkelig Arbeiderpartiet at arbeidsplassene på Fagernes er reddet, og hva med de minst 850 andre?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Jeg hørte representanten fra Arbeiderpartiet nå si at automatmarkedet er helt ute av kontroll. Det er vel ikke helt riktig, for det må jo gis konsesjon for å få automater, så automatmarkedet er neppe ute av kontroll. Så til en annen ting: Vet representanten hvor mye idretten får fra automatene i dag, siden hun kommer med dette tallet på ca. 315 mill. kr? Vet hun hvor mye de får i dag? Når man reduserer – ikke med 7 000, men med 9 000 automater – er de tallene som representanten kom med, tall etter reduksjonen eller er det ut fra dagens marked?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Det flyr så mange påstander i luften her at jeg kunne godt tenke meg å få vite hvor representanten Sonja Sjøli har «en eksplosiv utvikling» i spilleavhengighet fra. Men jeg har også et annet spørsmål. Representanten fra Høyre er medlem av et parti som tradisjonelt har hatt liten tro på offentlig næringsvirksomhet og monopoler. Med unntak av Fremskrittspartiet har knapt noe parti markert seg som en sterkere tilhenger av markedsbaserte løsninger på samfunnets utfordringer. Senest i en artikkel i april i år argumenterer statsråd Per-Kristian Foss på Høyres nettside for markedets fortreffelighet. Han tar et oppgjør med troen på at statlige løsninger skal være bedre enn private. Hvordan kan da Høyre gå inn for en statlig monopolisering av et privat drevet marked?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Den undersøkelsen som er gjort av SIRUS, som representanten Sjøli bl.a. viste til, har egentlig bare kommet med en foreløpig konklusjon, som sier noe om at det er rundt 50 000 spilleavhengige, og at utviklingen ikke har vært så eksplosiv som man trodde. Men jeg må spørre representanten fra Høyre om en annen ting. I en merknad som gjelder bingo, sier flertallet at man synes bingoen er et sosialt treffpunkt og et underholdningssted. Likevel sier de at «Norsk Tipping AS overtar oppstillingen av automater dersom større deler av inntektene enn det som normalt vil være for en ordinær oppstillingsplass, går til de lokale foreninger som bingoen spiller til inntekt for». Hva med de bingohallene som har normal inntekt? Og hva mener egentlig flertallet med denne merknaden?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Representanten fra SV ønsker ikke automater. For ham er søkelyset rettet mot de spilleavhengige. Det forstår jeg, og det er jeg kjent med. Men hvordan kan det ha seg at han da støtter at Norsk Tipping skal få eneretten på drift av 10 000 gevinstautomater, når de gang på gang under denne saksbehandlingen har vist at de er svært aggressive aktører? De har planer om f.eks. å doble antall spillere. Og selv om det ikke heter det, går de også inn for spill på kreditt. Det heter ikke det, men «cashless», som likevel i realiteten er spill på kreditt. Hvordan kan SV gå inn for dette, med tanke på at man prøver å ivareta 50 000, mens Norsk Tipping i sine strategier hadde 1 million spillere?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Jeg skal ikke bruke opp replikken min på å kommentere den aller siste setningen som ble hengende i luften etter SV, men det burde ikke komme fra denne talerstolen. Jeg vil henlede oppmerksomheten på et annet forhold. Representanten fra SV viser til at det er en dramatisk økning i antallet spilleavhengige. Han viser til forskning. Han viser til utredninger som er gjort. Da vil jeg spørre om det er slik at det faktisk holder med én undersøkelse. Holder det at vi har én, nemlig Fekjær, som har skrevet noe som støtter Magnar Lund Bergos syn? Er det nok? Eller synes Lund Bergo at det er på tide at vi får flere vinklinger på ting, og at det blir reell forskning, ikke bare det som foreligger nå, fire empiriske undersøkelser fra Norge?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Det kan virke som om jeg er møteplager, men jeg er altså alene fra Fremskrittspartiet i komiteen akkurat nå og er den som kan denne saken. Derfor blir det jeg som går opp og ned hele tiden. Jeg må likevel få lov til å spørre representanten fra Kristelig Folkeparti om noe som jeg faktisk lurer på. I Sem-erklæringen står det at dere støtter tredje sektor. Vi hørte selv at representanten Lånke sa fra talerstolen at frivillige organisasjoner og lag, både samfunnsnyttige og humanitære, var Kristelig Folkepartis hjertebarn. Hvordan kan dere da forsvare at de mister inntektsgrunnlaget sitt? Og jeg lurer på: Er det slik at dere går inn for dette og lar Norsk Tipping få monopol fordi det har noe å gjøre med at det er synd å spille på pengespill?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Senterpartiet støtter også innføringen av enerett til Norsk Tipping – dette til tross for at mange av de 900 arbeidsplassene som blir borte, ligger i distriktene, og til tross for at det er svært mange samfunnsnyttige og humanitære lag og organisasjoner som holder til i distriktene, og som ikke har annet inntektsgrunnlag enn gevinstautomater i distriktene sine. Synes Senterpartiet dette er god distriktspolitikk? Vet Senterpartiet hvor stor prosent av den norske befolkning som er spilleavhengig?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Det er faktisk ikke lov for mindreårige å spille på automater. Hadde man sørget for at man hadde full kontroll med de automatene som ble drevet, hadde ikke de 11 000 vært der. I tillegg er de implementert i de 49 000 som er eller har vært spilleavhengige, og det utgjør ca. 0,6 pst. av den norske befolkning.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Det forbauser meg ikke at Venstre også er med på dette forslaget. Jeg håper at de kan støtte oss i det forslaget vi har om å endre § 3, så man i hvert fall sikrer at ikke også lotterier av annen type blir pålagt avgift. Det ser ut som om vi faktisk endrer lov om pengespill og lotteri av hensyn til 0,6 pst. av den norske befolkning. Det synes jeg er oppsiktsvekkende. Jeg må da få spørre Venstre, siden det er langt flere som plages av biltrafikk, og som er konstant syke på grunn av det, enten i form av astma eller andre åndedrettsproblemer, om vi nå kan vente at Venstre følger opp med å forby biltrafikk også?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Vi hørte statsråden si at ved innkjøp følger Norsk Tipping gjeldende lover og regelverk. Statsråden har lagt mye prestisje i denne saken, gjennom både sine offentlige uttalelser om saken og sitt press på stortingsrepresentantene. Det blir litt forunderlig, siden statsråden baserer sin strategi på at hun visstnok har så god kontroll med hva Norsk Tipping gjør, at det i dag gikk et brev fra Næringsdepartementet til Kulturdepartementet som konkluderer med at Norsk Tipping er underlagt statens innkjøpsregler, og har forbrutt seg mot disse. Har statsråden egentlig så god kontroll med underliggende virksomhet som hun gir uttrykk for, og hva har statsråden tenkt å gjøre med hensyn til konklusjonene fra Næringsdepartementet?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Nå sa statsråden det igjen: lure seg inn. Hun snakket i innlegget sitt om motkrefter. Jeg antar at det var bransjen statsråden snakket om som motkrefter. Mener virkelig statsråden at en bransje med 900 ansatte er motkrefter? Og har ikke statsråden noen som helst forståelse for at en bransje med 900 ansatte faktisk kjemper en desperat kamp for sitt liv?