Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-12-05:
Norge er i dag en del av EUs arbeidsmarked. Det skjedde ved iverksettelsen av EØS-avtalen fra 1. januar 1994. Siden EU er en økonomisk union og ikke en politisk union, styres ikke dette arbeidsmarkedet av folkevalgte på EU-nivå. Ved EU-utvidelsene østover i 2004 og 2007 ble østeuropeiske ledere forespeilet at de skulle få konkurrere i Vest-Europa med sitt konkurransefortrinn, nemlig billig arbeidskraft. Det har også skjedd i stort omfang, noe som har gitt store konsekvenser også for det norske arbeidsmarkedet og det norske arbeidslivet. Østeuropeiske ungdommer, mange på korte arbeidskontrakter, gjør en god jobb, samtidig som de er villige til å arbeide for lønns- og arbeidsvilkår som er lavere enn det man trenger for å betale utgiftene når man bor i høykostlandet Norge. Fagfolk i ulike bransjer blir ulikt berørt, men stadig flere bransjer erfarer et stadig mer uorganisert arbeidsliv med omfattende sosial dumping og arbeidslivskriminalitet. Senest har vi Dagbladets avsløringer i dokumentaren «Fishy Business» om fiskeforedlingsbedrifter i Nord-Norge. Senterpartiet arbeider for å erstatte den ukontrollerte arbeidsinnvandringen fra EU utenom Norden med en kontrollert arbeidsinnvandring fastsatt av Stortinget. Dette er i tråd med noe av det beste i Senterpartiets og Arbeiderpartiets historiske styring av kapitalkreftene for å hindre at arbeidsfolk skal stå med lua i handa. Folkevalgte må styre arbeidsmarkedet for å sikre et velorganisert arbeidsliv med norske lønns- og arbeidsvilkår. Dagens EU står i et skårfeste når de har innført en økonomisk union med felles pengeenhet, euro, samtidig som de ikke makter å få innført en politisk union, nemlig felles sosial og økonomisk politikk innenfor EU. Dette var visjonen til EU-kommisjonens tidligere president Jacques Delors. Årsakene til at EU ikke klarer å gjennomføre denne visjonen, som i praksis innebærer å etablere Europas forente stater, er sjølsagt historiske, noe som skaper bred folkelig motkraft. Inne i EU er det ikke et felles språk for demokratisk ordskifte, sånn som det er i USA. Denne systemfeilen, som skaper et mer utrygt arbeidsliv, fører til økende sosial og politisk uro i flere EU-land. Arbeiderpartiets søsterpartier innen EU er i store vanskeligheter, med fallende oppslutning. For Senterpartiet er et velorganisert arbeidsliv en forutsetning for et trygt familieliv. Vi må derfor arbeide systematisk for å erstatte dagens ukontrollerte arbeidsinnvandring med kontrollert arbeidsinnvandring. Sveits er et land hvor det er bred oppslutning om kontrollert arbeidsinnvandring blant både folkevalgte, arbeidsgivere og arbeidstakere. For øvrig økes inntektsfradraget for betalt fagforeningskontingent med 10 pst. i Senterpartiets helhetlige budsjettforslag. Senterpartiet går imot norsk deltakelse i Den europeiske arbeidsmarkedsmyndigheten, ELA. Bakgrunnen er at dette er første skritt på veien til å etablere en overnasjonal arbeidsmarkedsmyndighet som vil innebære press nedover, med en svekkelse av norsk arbeidsmiljølovgivning og inngåtte tariffavtaler. Dagens ukontrollerte arbeidsinnvandring har meget store negative konsekvenser, ikke minst for ungdommer som har svak tilknytning til arbeidslivet fordi de ikke har full arbeidsevne. Det er min påstand at dagens regjering ikke har tatt inn over seg konsekvensene av dette faktum gjennom økte økonomiske bevilgninger for tilrettelegging overfor både arbeidstaker og arbeidsgiver. For at disse ungdommene skal delta i arbeidslivet med den arbeidsevnen som de kan yte, og dermed være med på å bygge et bedre Norge, kreves det en kraftig økning av f.eks. tilrettelegging for funksjonshemmede samt midlertidige og varige lønnstilskudd for personer med nedsatt arbeidsevne. Dette er områder som Senterpartiet vil måtte prioritere enda sterkere framover. Senterpartiet arbeider for å endre arbeidsmiljøloven, slik at innleie fra bemanningsforetak som i dag erstatter faste ansettelser, blir erstattet med fast ansatte i vikarbyråer som blir leid ut for å dekke vikariater, i henhold til arbeidsmiljøloven § 14-9(2) bokstav b. Regjeringa må videre snarest komme til Stortinget med lovendringer i arbeidsmiljøloven som gir Arbeidstilsynet hjemmel til å følge opp dagens bestemmelser om bemanningsforetak – sist med endringer som tok til å gjelde fra 1. januar 2019. Senterpartiet foreslo allerede våren 2018 konkrete lovendringer for å ivareta dette, som skulle gjelde fra 1. januar 2019. Senterpartiet står fast ved disse lovendringene, noe som for øvrig er i tråd med det regjeringa nå har hatt på høring. (2) Senterpartiets budsjettforslag innebærer en økning av antall inspektører i Arbeidstilsynet med 90 inspektørårsverk. Antall tilsyn er redusert med 25 pst. fra 2015 til 2018, og regjeringas budsjettforslag vil ikke innebære noen økning i antall tilsyn. Etter Senterpartiets vurdering må det bli en reell risiko for å bli tatt for arbeidslivskriminalitet gjennom flere kontroller ute på arbeidsplassene. Senterpartiet fremmer også følgende løse forslag om omorganisering av Arbeidstilsynet: «Stortinget ber regjeringa legge fram sak for Stortinget om omorganiseringa av Arbeidstilsynet som skal gjelde fra 1. januar 2020. Omorganiseringa innebærer at ledelsen for de forskjellige tilsynsseksjonene sentraliseres, det blir ingen stedlig ledelse. Dette vil gi mer fjernledelse, dårligere samarbeid på tvers av seksjoner og mer reising. Det medfører økte kostnader for etaten. Antall tilsyn vil kunne falle sterkt framover. Redegjørelsen må dokumentere hvordan denne omorganiseringa vil styrke Arbeidstilsynets hovedoppgave som er tilsyn og kontroll.» Fra regjeringspartienes side blir det sagt at omorganisering er etatsleders ansvar. Nei, dette er en så stor endring som har så store konsekvenser for det som er Stortingets politikk, at det må legges fram for Stortinget. Nav er utsatt for en rettsskandale. Kjernen i rettsskandalen er at EØS-avtalen ved motstrid overstyrer norsk trygdelovgivning, noe som verken myndigheter eller domstoler har tatt til etterretning. Dette ble grundig behandlet i Meld. St. 40 for 2016–2017 Eksport av norske velferdsytelser, som gikk i statsråd 16. juni 2017. Det var og er oppsiktsvekkende at regjeringspartiene og Arbeiderpartiet ikke kunne være med på følgende merknad i den tilhørende Innst. 108 S for 2017–2018, avgitt 6. februar 2018: «Komiteens medlemmer fra Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti viser til at bestemmelsene i de internasjonale avtalene griper inn i det nasjonale regelverket og sågar går foran dette dersom det er motstrid mellom de to regelsettene.» Denne realitet, som regjeringspartiene ikke kunne underskrive på, er en svakhet som jeg presiserte i stortingsdebatten 1. mars 2018. Denne svakheten er nå kjernen i rettsskandalen. Denne rettsskandalen er nå i kontrollkomiteen, som må avklare ansvarsforholdene bak skandalen. Et eget granskingsutvalg ledet av professor Finn Arnesen er en del av et grundig og viktig arbeid som må utføres. For øvrig vil denne rettsskandalen måtte få konsekvenser for framtidas regelverk og oppfølging i Nav. Jeg forventer at det skjer gjennom en egen sak til Stortinget. Skandalen har vist at de kravene som stilles, må være like for alle, både for dem som har opphold i Norge, og for dem som har opphold innenfor et EØS-land. Skandalen gjelder midlertidige ytelser som gir retter og plikter. Ytelsene skal gi grunnlag for et verdig liv i Norge og er derfor blant de beste innenfor EØS-området. Senterpartiet slår ring om våre trygdeytelser, som er avgjørende viktig for at folk som ikke kan skaffe seg arbeidsinntekt, kan gis et verdig liv. Ytelsene krever noe av den enkelte trygdemottakeren og forutsetter at det offentlige påser at forpliktelsene overholdes – altså rettigheter og plikter. Skandalen viser at vi må få klarere plikter knyttet til trygdeytelsene, noe som også vil kreve tettere og bedre oppfølging fra fagfolk i Nav. Hele Navs organisasjonsmodell må gjennomgås for å sikre at retter og plikter for dem som får midlertidige ytelser, blir realisert. Sammenslåing av de kommunale sosialkontorene og de statlige arbeidsformidlingene og trygdekontorene ble med stor bravur presentert av statsråd Bjarne Håkon Hanssen som Nav-reformen med én dør inn for folk. Arbeids- og velferdsetaten ble etablert 1. juli 2006. Realiseringen av én dør inn ble etter bare få år forlatt, som følge av enorme problemer. Dette var en konsekvens av dårlig forberedelse av Nav-reformen og forsterket opprettelsen av spesialavdelinger i Nav. Dette ble senere videreført med kanalstrategien. Samtidig ble det iverksatt en viktig og nødvendig digitalisering av søknader og vedtak, men nå har digitaliseringen gått så langt at de svakeste gruppene, som trenger personlig kontakt med den kommunale sosialtjenesten, gis svært dårlig mulighet til å treffe fagfolk som skal bistå dem. Ikke minst rammer dette ungdom med rus- og psykiatriproblemer hardt. Det er derfor viktig at vi får en gjennomgang av åpningstidene for Nav-kontorene, og jeg vil oppfordre alle ordførere til å ta tak i dette. For øvrig tar jeg opp Senterpartiets forslag i de to innstillingene som vi nå behandler.