Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
Endelig er dagen kommet – den dagen da vi virkelig skal få lov til å debattere en sak om barnevern som er kommet fra regjeringen. Vi har 14 dager igjen av denne stortingsperioden, og Fremskrittspartiet mener det har tatt altfor lang tid å få denne saken fram. For ca. tre år siden sto representanten Stokkan-Grande på denne talerstolen og sa vi hadde et barnevern i krise. I gjentatte debatter har opposisjonen etterlyst handling og tiltak. Ja, barnevernet har kommet styrket ut i de siste budsjettene, den rosen skal regjeringen ha, men det har kommet få konkrete forslag som også må til for å styrke barnevernet. Det var store forventinger da denne saken ble lagt fram, og på mange punkter har statsråden innfridd. Det er blitt gjort et grundig arbeid med gode rapporter, og ikke minst er barnevernsbarna blitt hørt og tatt med på råd. Likevel må jeg si at vi skulle ønske at det hadde kommet flere konkrete forslag, da det her er mye som skal vurderes og utredes nærmere. Når det gjelder barnevern, snakker vi om barn som trenger hjelp – hjelp til en trygg og stabil hverdag som ofte har vært helt fraværende i barnets liv. Da er det staten skal gå inn og gi den tryggheten. Men klarer vi det? Nei, dessverre er det det som bekymrer meg mest når det gjelder barnevernet. Senest på fredag kunne vi lese om barn som var blitt misbrukt i fosterhjem, og en annen sak der veldig mange barn som har krav på tilsynsfører, ikke får det. Mange som ringer til oss stortingsrepresentanter, er ikke fortvilet over lovverket eller ønsker nye lover. De ønsker bare at de rettighetene og de lovene vi i dag har, blir fulgt opp. Det er her jeg mener vi har den største utfordringen: å gi de barna som trenger det, en bedre hverdag enn den de hadde før. Altfor ofte er det vi som svikter. Alle barn i Norge skal vernes mot omsorgssvikt og overgrep. Da må ikke staten drive omsorgssvikt i tillegg. Altfor mange er redd for barnevernet, og det er svært bekymringsfylt. Det er veldig mange der ute som jobber med barnevern, som gjør en kjempejobb – en jobb som er veldig krevende å gjøre. Men det må komme klarere fram at barnevernet skal være der for å hjelpe. Barnevernet møter de mest sårbare barna og familiene, og barnevernet skal møte dem med omsorg og empati og anerkjenne disse barnas behov for trygghet og kjærlighet. Fremskrittspartiet er veldig glad for at barnas behov og medvirkning står så sterkt i lovproposisjonen og for at framtidens barnevern tar utgangspunktet i det. En av de største utfordringene etter reformen i 2004 har likevel vært samarbeidet mellom det statlige og det kommunale barnevernet. Alle rapporter viser at her er det store svakheter. Fremskrittspartiet mener at kommunene har en nøkkelrolle innen barnevern. Det er dette som er førstelinjetjenesten. Det er kommunene som er de første som ser disse barna. Forebygging og hjelp tidlig viser at en kan unngå omsorgsovertakelser. Jeg har spesielt lyst til å vise til at de kommunene som også satser på helsestasjoner og helsesøstre, bruker mindre på barnevern. Derfor er jeg også glad for at regjeringen har sett at det er viktig at helsestasjonene blir styrket i kommunene. Tidlig hjelp er nøkkelen. På kort tid er det ikke lett å komme inn på alle de viktige punktene i denne saken. Jeg vil likevel komme inn på et par punkter som Fremskrittspartiet er uenig med regjeringen i. Det biologiske prinsipp vil alltid stå sterkt hos Fremskrittspartiet. Vi er bekymret for at en vurderer å endre dette og mener at man kan gjøre to ting på en gang. Det er mulig å kunne ivareta barns rettsikkerhet uten å lempe på det biologiske prinsipp. I den biologiske nærheten til barnet finnes ofte en oppegående far, det finnes slekt, tanter og onkler og ikke minst besteforeldre. Besteforeldre, som ofte har vært den tryggheten som disse barna har hatt hele veien, mister mange ganger kontakten med barnebarnet når foreldrene ikke strekker til. Nedbyggingen av institusjonsplasser har gått for langt. Det er vel og bra med fosterhjem, men som alle oss her i denne sal er også alle barn forskjellige med ulike og sammensatte behov. Derfor er det viktig å legge politiske motiver til side og ha et mangfold i hjelpetiltak til de barna og ungdommene som trenger det. Fylkesnemndene er også en viktig sak for Fremskrittspartiet. For å sikre rettsikkerheten til barna ønsker Fremskrittspartiet å legge disse inn under domstolene. Vi er svært bekymret over den lange ventetiden vi har i dag, og over om rettssikkerheten blir ivaretatt. Til slutt et lite hjertesukk om tillitsperson: Jeg håper det ikke bare blir et fint ord, men at de barna som trenger det, får den tillitspersonen. Jeg tar opp de forslagene som Fremskrittspartiet fremmer, og de vi har sammen med andre, og varsler at vi støtter forslagene nr. 34, 35 og 38 fra Venstre.