Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-03-25:
Utbredelsen av kongekrabben har skjedd fort. I løpet av sju år er kongekrabbebestanden bortimot seksdoblet. Den har vandret 50 mil vestover. Nyheter som har blitt referert i dag, tilsier at det i dag finnes rundt 16 millioner kongekrabber i Barentshavet. Det er nesten slik at en kan si at det har vært en eksplosiv utvikling av denne arten, som på ingen måte har vandret noen steder, men har blitt utplassert i et økologisk område der den faktisk ikke hører hjemme. Etter å ha hørt debatten ser man helt tydelig at kjernespørsmålet er hvilket utgangspunkt man tar for forvaltningen av kongekrabbe. Skal kongekrabbebestanden behandles som en ressurs, eller skal den behandles som en uønsket introdusert art i det norske økosystemet i nord? Senterpartiets oppfatning er at risikoen ved å behandle den som en ressurs er for stor til at et slikt utgangspunkt kan aksepteres. Vårt utgangspunkt er derfor at kongekrabben må behandles som en uønsket introdusert art i Norge, og at virkemidlene må velges deretter. Isolert sett kunne vi kanskje sett kongekrabben som en mulig ressurs og en mulig nisje for fiskerinæringen. Men da er det også viktig å legge vekt på at næringen sjøl ikke ønsker kongekrabben som en slik nisje. Næringen sjøl gir tvert imot uttrykk for at den ønsker at vi skal behandle denne arten nettopp som en uønsket introdusert art. Det er spissformulert. Men jeg må si at ut fra de høringene vi har hatt, og ut fra behandlingen i komiteen, kan en si at det er mulig at det ikke er av hensyn til fiskerne sjøl at kongekrabben skal behandles som en ressurs, men av hensyn til forskerne. Det er i tilfelle, etter min mening og Senterpartiets mening, et feil utgangspunkt for debatten. Det er to viktige årsaker til at Senterpartiet velger å stå sammen med SV i merknader og forslag. Det ene er som sagt det utgangspunkt vi mener en bør ha når det gjelder de økologiske konsekvensene av utbredelse av kongekrabbe. Det er umulig å forutse de konsekvenser dette kan få for flora og fauna, og samspillet i økosystemene er så kompliserte at ingen av oss i dag kan sitte her og si at kongekrabben ikke vil ha negative virkninger. Derfor vil det også være en gambling dersom en venter og ser for lenge i forhold til forvaltningen av kongekrabben. Det andre utgangspunktet for Senterpartiet, som også er viktig, er selvsagt at det både blant miljøinteressene og næringsinteressene er enighet om hvordan en bør forvalte kongekrabben. Det synes jeg også en skal legge vekt på i forhold til en næring som er av så stor betydning for hele Norge, og ikke minst for den landsdelen vi her snakker om. Jeg registrerer at flertallet også sier at de vil være lydhøre overfor næringen, og at de er opptatt av å avklare hva en kan gjøre i forhold til å redusere bestanden av kongekrabbe. Det synes jeg er positivt, men jeg tror at dersom man skal ta seg tid til å avklare, kan man faktisk gjøre det gjennom å åpne for et fritt fiske. Uansett vil det, etter det som er sagt fra forskernes side, ta lang tid å fiske ned bestanden. Da kan det være et rimelig utgangspunkt at en rett og slett åpner for at det her kan fiskes fritt. Jeg tror ikke at det ved de tiltak som flertallet ønsker, vil være mulig å redusere bestanden tilstrekkelig. Jeg mener at flertallet i salen i dag forskrever seg i ønsket om både å behandle kongekrabben som ressurs og samtidig prøve å behandle den basert på et føre var-prinsipp – et føre var-prinsipp som debatten her i dag viser at flertallet har en smule vanskelig for å forklare. Jeg er også enig i det som er sagt fra representanten Elvik her tidligere, at det ikke er så veldig interessant å diskutere om det er mulig å utrydde kongekrabben eller ikke. Vi må diskutere i perspektivet hva slags forvaltning man skal legge opp til når man mener at kongekrabben er en skadelig, introdusert art. Da er etter min mening den eneste mulige forvaltningen man kan legge opp til, fritt fiske – at man, nettopp fordi man ikke har tilstrekkelig kunnskap, legger opp til den type strategi. Med disse merknadene vil jeg ta opp forslaget fra SV og Senterpartiet i innstillingen.