Tone-Helen Toften (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
I denne saken er Arbeiderpartiet enig i målsettingen om mer vei for pengene og en helhetlig utbygging av veisystemet vårt, men vi er uenig i virkemidlet. Gjeldende NTP, vedtatt av regjeringen Stoltenberg II, er tidenes største satsing på samferdsel. I årene som kommer, skal det bygges og utvikles infrastruktur for mange milliarder kroner. Arbeiderpartiet mener at vi har en etablert organisasjon som det hadde vært mer hensiktsmessig å bruke, og at det hadde vært bedre om vi kunne samlet de politiske kreftene om å forbedre dette hovedverktøyet for planlegging og bygging av vei i Norge, nemlig Statens vegvesen. I stedet velger man altså å bruke 60 mill. kr på å bygge opp en ny organisasjon, og det er beløpet kun for 2015. Arbeiderpartiet mener at Statens vegvesen må kunne porteføljestyre flere prosjekter i egen prosjektorganisasjon og framlegge for regjering og storting hvilke behov som finnes med hensyn til rekkefølge og framdrift. Dette følger samme logikk som ordningen med særskilt prioriterte veiprosjekter, med egne romertallsvedtak, egne prosjektorganisasjoner og forpliktelser over flere år. I Meld. St. 26 for 2012–2013, Nasjonal transportplan 2014–2023, er det godt beskrevet hvordan en kan sikre forutsigbar finansiering og rasjonell gjennomføring av større prosjekter. Her kan bl.a. nevnes økt bruk av totalentrepriser. Vi mener at gevinstene ved en porteføljestyring må kunne oppnås uten å etablere et nytt selskap, noe som vil splitte et fagmiljø og konkurrere om begrenset veikompetanse, ingeniører og planleggere. For det er slik at det finnes ikke flere ingeniører og planleggere selv om man oppretter et nytt selskap. Det er verdt å understreke at selv om utbyggingsselskapet for vei, Nye Veier, nå etableres fra årsskiftet, er det fremdeles store uklarheter om hvordan drift og vedlikehold skal gjennomføres, og det er videre veldig få klare svar fra regjeringspartiene på hvordan mange av selskapets oppgaver skal løses i praksis. Vi mener dette gir en økt fare for at veistrekningene nok en gang stykkes opp og blir utført mindre helhetlig. Det er en utvikling som vil bidra til å ta oss flere steg tilbake i byggingen av viktig infrastruktur her til lands. Til denne konkrete saken om overføring av offentlige og private rettsforhold fra Statens vegvesen til et statlig utbyggingsselskap for vei er det nødvendig for Arbeiderpartiet å påpeke at saksgangen er preget av hastverk og svært korte frister, noe som har vanskeliggjort Stortingets behandling av saken. Tilsvarende kritikk ble også framhevet under behandlingen av Meld. St. 27 for 2014–2015, På rett spor – Reform av jernbanesektoren. Slike prosesser er – om jeg må få si det – uheldig. Arbeiderpartiet er kritisk til at det ikke er foretatt ordinær høringsrunde med mulighet for innspill, da saken handler om mer enn formaliteter. Denne bekymringen bekrefter faktisk samferdselsministeren selv i sitt svar til transportkomiteen 3. desember 2015, der det står: «Lovforslaget gir vid adgang til å overføre Statens vegvesens forpliktelser og rettigheter som er direkte knyttet til de konkrete prosjektene som blir overført fra Statens vegvesen til det nye utbyggingsselskapet.» Det er åpenbart for Arbeiderpartiet at dette ikke bare er formaliteter, og at lovforslaget heller ikke har åpenbare begrensninger. Det har ikke vært mulig å få framlagt en uttømmende oversikt over hvilke konkrete forpliktelser, offentlige rettigheter, konsesjoner og tillatelser som skal overføres. Dette forsterker vårt syn på behovet for en ordinær høringsrunde før lovvedtaket kan fattes. Arbeiderpartiet vil på denne bakgrunnen stemme imot hele lovforslaget i Prop. 31 L.