Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-06-17:
Bjørvika-området er et viktig knutepunkt med betydelig støy og luftforurensning, slår St. meld. nr. 28 nøkternt fast. Uten å bli uparlamentarisk vil nok jeg ta litt kraftigere i. Den opprinnelige byvika under Ekeberg har vært en søppelplass for flere statlige samferdselsetater gjennom flere tiår. Bjørvika har i årevis ligget brakk, og kan kanskje sies å ha sett ut som en svinesti. Full av svevestøv, tungtransport og – i alle fall før det nye Thon-hotellet kom – med Postgirobygget som fremste blikkfang, omgitt av en brølende trafikkmaskin og skraphauger. Bjørvika er blitt kalt det største av alle gatebarna rundt Sentralbanestasjonen, foreldreløst og uten støttekontakt. Jeg våger den påstanden at hadde dette området ligget i en hvilken som helst annen storby i Europa, ville vi for lengst hatt et omfattende utbyggings- og utviklingsprosjekt der kommune, stat og private interesser hadde visst å utnytte de verdiene som ligger akkurat her. For her er det nemlig ikke hva som helst. Det finnes ikke noe annet sted i landet der det er ruiner av en slik betydning som i Middelalderbyen Bjørvika. Og med så synlige og spennende rester av maktkampen stat/kirke og konge/bisp, Middelalderbyens to maktsentre, begge markert med praktkirker og borganlegg. Når Bjørvika nå får den etterlengtede støttekontakten og Stortinget skisserer en fremdriftsplan for bygging av en senketunnel som fjerner trafikkmaskinen, ligger også mulighetene der for å utvikle en ny og spennende bydel. Ja, hele bydelen kan egentlig bli en historisk utstilling, en synliggjøring av århundrets håndverk, byutvikling, levekår og kultur, en illustrasjon av Oslos, men også Norges identitet. For å få dette til går flertallet i dag inn for at staten og bilistene skal dele på ansvaret for finansieringen av riksvegomleggingen, og ser det som positivt at grunneierne i Bjørvika-området er enige om å etablere et felles utviklingsselskap og et infrastrukturselskap eid av dette. Gradvis skal bydelen utvikles med boliger, med middelaldermuseum, kafeer og selvfølgelig det flotte operabygget, som ble debattert under forrige sak. Da kan vi etter hvert bli stolte av dette området, som med den nye hovedflyplassen og flytoget, i tillegg til Oslo S naturligvis, er hovedporten til Norge. La oss da ikke glemme det. Dette er nemlig førsteinntrykket til amerikanske turister, til interrailere, til europeiske forretningsmenn og potensielle investorer og etablerere. Det har vært jobbet lenge og grundig for å løse de problemene som er knyttet til Oslo Havns arealer i Bjørvika. La meg bare nevne det helt kort. Her får nå Oslo havn anledning til å disponere havnekassens eiendommer i Bjørvika til annet enn havneformål, men til havnas beste. Senketunnelen i Bjørvika og de avklaringer som nå er kommet, er en forutsetning for at vi kan åpne Oslo øst mot fjorden – fra Alna, fra Ekeberg, fra Akerselva og fra Gamle Oslo. En eller annen gang i 1995 skrev Sissel Benneche Osvold, kommentator i Dagbladet, en artikkel om Gamle Oslo. Hun skrev: Forutsetningen for all byutvikling er som kjent at folk blir boende også i sentrum. Det er det beste tiltaket mot gatevold, som trives best i tomme og meningsløse offentlige rom. Det kan også jeg slutte meg til. Avslutningsvis vil jeg gjøre som representanten Froyn gjorde, ønske både nasjonen og Oslo lykke til med det nye landemerket, for ikke å si hovedporten til Norge.