Geir Pollestad (Senterpartiet), 2010-04-15:
Sist høst og vinter har vi hatt en meget grundig debatt om tiltak for å få ned sykefraværet. Det er positivt at det ble så bred enighet om en ny IA-avtale og de tiltak som kom for å få redusert sykefraværet. Ingen kan være i tvil om at Regjeringen og de rød-grønne partiene tok denne debatten på alvor, og at oppfølgingen av den vil bli høyt prioritert. Dersom det skulle medføre riktighet, som representanten Solberg hevder, at Regjeringen midt under denne debatten fikk vedtatt endringer i finansieringen av fysioterapitjenestene som medfører en redusert innsats for å få pasienter tilbake i jobb, ville det vært grunnlag for kritikk. Men jeg føler meg helt trygg på at de endringene som er gjort, ikke har de negative virkningene som representanten Solberg hevder. Jeg er godt fornøyd med statsrådens redegjørelse og med de endringene som er gjort. Jeg forstår at det er ønskelig å få til et likt system for finansiering av poliklinisk fysioterapi ved alle helseforetakene. Jeg har tro på at de sykehusene som berøres av omleggingen, vil videreføre det behandlingstilbudet de er pålagt bl.a. gjennom oppdragsdokumenter. Det er viktig at de regionale helseforetakene påser dette. I Senterpartiet er vi tilfreds med den økte satsingen på habilitering og rehabilitering som har vært, og som vil bli betydelig forsterket som følge av Samhandlingsreformen. Vi ser for oss at kommunene vil ansette flere fysioterapeuter når de får et utvidet ansvar for innbyggernes helse gjennom forebyggende arbeid, og ved den styrkingen av kommunehelsetjenesten som skal skje. Muskel- og skjelettlidelser er de hyppigste enkeltårsakene til smerte og redusert livskvalitet i Norge og står for omtrent 40 pst. av de totale trygdeutgiftene. Det har vist seg at disse lidelsene i særlig grad rammer kvinner og dem med lavere utdannelse og inntekt. Kunnskap om og tiltak mot muskel- og skjelettlidelser er derfor viktig for å utjevne sosial ulikhet innenfor helsefeltet. Senterpartiet er opptatt av å redusere ventetidene på alle typer helsebehandling, ikke minst for å redusere sykefraværet og unngå at rehabiliteringsperioden etter sykdom skal bli forlenget på grunn av venting. For å unngå at vi får et klassedelt helsevesen, er det viktig at vi lykkes med å redusere ventetiden i alle ledd av behandlingskjedene. Og selvsagt er tilstrekkelig kapasitet i lærings- og mestringstilbudet viktig for dem som plages av kroniske lidelser. Også her vil det være behov for fysioterapeuter. Jeg er glad for at vi gjennom de endringer som er gjennomført i finansieringen av den avtalebaserte fysioterapitjenesten i kommunene, har fått slutt på et system med oppdeling av avtalehjemler i små deltidshjemler og omsetning av slike til høye priser. For et par år siden var det store medieoppslag om de negative sidene ved denne utviklingen for Helse-Norge og for mange som ville etablere seg med egen fysioterapipraksis. For de framtidige tjenestene og for å få mest mulig igjen for bevilgingene er det positivt, det som nå har skjedd. Så vil alle omlegginger kunne gi uventede og uønskede utslag. Jeg er glad for at departementet har gjort det klart, og statsråden har gjort det klart, at en skal ha god kontakt med fysioterapeutenes organisasjoner og med kommunene for å følge med på at aktiviteten ikke blir redusert, slik som interpellanten hevder.