Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2009-12-14:
Aristoteles har sagt: «Målet med arbeid er å vinne fritid.» Det er nok ironisk sagt, men det blir feil. Målet med arbeid er å skape verdier for oss selv, for bedriften, for nasjonen og for verden. Mangfoldighetsperspektivet, som næringslivet i Norge representerer, kan illustreres med fiskeren og de mange tusen som har sitt levebrød fra fiskeindustrien langs kysten vår, eller fra de mange titusener av bønder som henter inntektene sine ved å bruke jorden, fra melkebonden på Jæren til dem som produserer Norsk Chevre til et globalt marked fra et lite ysteri i Haukeligrend. Hver dag sørger flittige hender og kloke hoder for at vi produserer og sender miljøvennlig elektrisitet rundt om til tusenvis av hjem og bedrifter. Hver dag sørger noen for at vi utnytter energien og har verdens mest effektive produksjonslinje til å produsere varer verden etterspør, enten det er metaller, gjødsel eller sement. Kompetansemiljøene løser stadig nye utfordringer for oss og skaper muligheter, ikke minst innenfor offshoresektoren. Jeg klarer ikke å fatte hvordan borekroner kan snirkle seg som en ål, men jeg registrerer at norsk kunnskap og teknologi har fått det til. Takket være denne fantastiske teknologien kan oljeselskapene i dag beherske dybder, trykk og temperaturer vi for få år siden ikke trodde var mulig. Norge som romfartsnasjon er ikke så kjent, men miljøene er over hele landet. Det er kunnskapsmiljøer som hver eneste dag utvikler teknologi og kommunikasjon, slik at vi snart kan gjøre hva vi vil i atmosfæren, en teknologi som bl.a. overvåker havområdene våre og oppdager selv den tynneste oljefilm. Den medisinske utviklingen går fort. I Norge vokser medisinske næringsklynger fram, næringsklynger der nitid forskning brukes til industrialisering og produksjon av nye medisiner. Medisinen blir mer tilgjengelig og gjør at vi behandler nye former for sykdom og lidelser. Det er vår styrke, og det er vår mulighet. I september 2009 var over 97 pst. av arbeidsstyrken i Norge sysselsatt. Det står som symbolet på samspillet mellom privat sektor og offentlig sektor, og ikke minst arbeidstakere som ser nytten av trygge arbeidsplasser. Mangfoldet er vår styrke, men det er også en utfordring. Utfordringen er at næringspolitikken må gjenspeile mangfoldet. Mangfoldighetsperspektivet er sterkt i det budsjettet vi nå skal behandle – virkemidlene, føringer og understrekninger av det norsk næringsliv trenger. Det handler om overføringer til landbruket. Det handler om støtteordninger til og innretninger for industri og næringsliv. Det handler om bærekraftig forvaltning av fiskeressursene. Vi har ulike støtteordninger, ikke bare for å motivere, men også for å avhjelpe. Vi har forskning for framtiden. Vi har reguleringer for bærekraft. Vi har avgifter for inntekter. Dette er rammen for et mangfoldig næringsliv og et mangfoldig og trygt inntektsgrunnlag for folk landet rundt. Det aller viktigste er den økonomiske politikken. Vi har ført, og vi kommer til å føre, en ansvarlig politikk. Budsjettpolitikken for 2010 kan omtales som ekspansiv, men det er et budsjett for høy sysselsetting og lav ledighet. Kraftige tiltak er iverksatt, og kraftige tiltak ligger i budsjettet for 2010 nettopp for å sikre høy sysselsetting og lavest mulig ledighet. Statsbudsjettet for 2010 er det største noensinne når det gjelder forskning, 1,7 milliarder kr mer enn i 2009. Over 22 milliarder kr over statsbudsjettet går til forskning, over 2 milliarder kr til næringsrelatert forskning. Dette er med på å legge til rette for framtidige investeringer og styrker innovasjonskraften, noe som er helt avgjørende for å sikre den framtidige konkurranseevnen i norsk næringsliv. Det er også styrking av Innovasjon Norges ulike ordninger. Ordningen styrkes med 26 pst., og den samlede bevilgningen er nå på 1,5 milliarder kr. Rammene for nye innovasjons- og lavrisikolån blir styrket, noe som er spesielt viktig i en tid med stor etterspørsel etter gode finansieringsordninger. Dette er ordninger som smører tannhjulene i næringslivet. Langsiktige og stabile rammevilkår for den kraftforedlende industrien har vært ett av våre løfter. Grunnlaget er jo at de står for en viktig verdiskaping nasjonalt og viktige arbeidsplasser i svært mange lokalsamfunn. Vi har nå etablert et nytt industrikraftregime som består av flere elementer. I statsbudsjettet innføres det en ny garantiordning for langsiktige avtaler for kraftkrevende industri, med en ramme på 20 milliarder kr. Garantiordningen skal avlaste risiko og sikre langsiktigheten. Sammenlignet med mange andre land som norsk eksportrettet industri konkurrerer med, er Norge et høykostland. Derfor er lønnsoppgjørene svært viktige når marginene utfordres. Men norsk konkurranseevne må først og fremst ivaretas gjennom en teknologiutvikling som reduserer kostnader gjennom energi- og miljøeffektivitet, samtidig som produksjonslinjene må være effektivitetsledende. Siden høsten 2008 har Regjeringen iverksatt en rekke viktige og målrettede tiltak for å avdempe virkningene av den internasjonale finanskrisen på norsk økonomi. Akkurat i disse dager er det imidlertid grunn til å være særdeles oppmerksom på den situasjonen vi nå ser kan komme innen maritim sektor, med svært lav ordreinngang. Dersom prognoser som næringen selv opererer med, slår til, vil norske skipsverft, offshoreverksteder og utstyrsleverandører gå inn i en krevende markedssituasjon allerede fra 2010. Jeg er derfor særdeles godt fornøyd med at næringsministeren har brukt mye tid på og prioritert kontakt med denne viktige næringskjeden, nettopp for å få kunnskapsbildet om situasjonen. Det er nå riktig å få en nøye gjennomgang og en grundig vurdering av situasjonen, slik at dersom det eventuelt skulle bli behov for avhjelpende tiltak, er vi klare med rett medisin til rett tid. Ordningene rundt GIEK og eksportkreditt er viktig for den eksportrettede industrien. I Arbeiderpartiet er vi opptatt av at Regjeringen nå vurderer ordningene knyttet til GIEK og Eksportfinans, bl.a. med tanke på fleksibilitet og det handlingsrommet som er for ordningene, ikke minst slik at de tilpasses den tid vi lever i, og utnyttes til enhver tid i størst mulig grad. En viktig del av verdiskapingen og sysselsettingen i Norge skjer innenfor reiselivet. Den styrkede satsingen følger opp reiselivsstrategien som ble lansert i 2007. Vi har et stort potensial som reiselivsdestinasjon. Markedsføringen av Norge som reisemål er helt avgjørende for å utløse dette potensialet. En annen viktig sak for Norge er at staten er en stor eier i norsk næringsliv. Hovedmålet med det statlige eierskapet er å sikre at viktige bedrifter og kompetanse beholdes og videreutvikles i Norge. Det statlige eierskapet må utøves aktivt. Globalt kan vi nå merke og se at eierrollen er i ferd med å endres ved at eierskapet mer enn tidligere er direkte overfor selskapene. Dette mener jeg er en utvikling vi også må håndtere sett fra statens side. Aktivt eierskap, så framt det er langsiktig, er industrielt viktig. Jeg ser fram til 2010. Det er grunn til optimisme, men samtidig til å være på vakt. Mye vil gå bra, men noe vil også bli utfordret. Slik det nå ser ut, vil maritim sektor og deler av den kraftforedlende industrien bli akkurat det. Jeg er beroliget av at Regjeringen har vist handlekraft når det gjelder målet om arbeid til alle. Den handlekraften er på ingen måte svekket; den står ved lag. Jeg gleder meg også over et godt og konstruktivt samarbeid i komiteen. Selv om meningene naturlig nok vil være ulike, er det en styrke å ha et godt grunnlag for arbeidet. Jeg tror faktisk at vi alle har en felles interesse av å nå målet om høy sysselsetting, lav ledighet og god verdiskaping i et godt arbeidsliv, fordi dette målet er selve nøkkelen til det gode liv. Jeg vil helt til slutt få lov til å sitere Bjørnstjerne Bjørnson, som sier: Har du vært i et selskap hvor du har måttet skamme deg over et par arbeidsslitte hender, da har du vært i dårlig selskap. Det budsjettet vi nå behandler, vil også gi arbeidsslitte hender, og det gleder meg.