Lars Egeland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-05-04:
Jeg skal ikke glemme å ta opp noe forslag! Jeg har lyst til å si at Norge er et lite språksamfunn, og norske forfattere skriver for et forholdsvis lite publikum. Det er viktig å legge til rette for at de kan leve av å skrive, og at publikum velger å lese bøkene deres. Dette var jo bakgrunnen for at momsfritaket på papirbøker ble innført. Det har virket. Det er vel verdt å bruke penger på norsk litteratur. Jeg skjønner bokhandlere og forleggere som er bekymret når noen vil ta fra dem disse pengene, men jeg tror det er nødvendig å starte en debatt om pengene kan brukes annerledes. Det er jo heller ikke overraskende at når noen spør bokhandlerne og forleggerne om de vil ha mer penger, så svarer de ja. Jeg er ikke primært opptatt av å spare penger for staten, men jeg er opptatt av å fremme norsk litteratur, og da har jeg lyst til å si at jeg ikke vil gjøre noen endringer i dagens momsfritak på papirbøker, uten at vi har på plass andre virkemidler. Men det er verdt å tenke over at en tredjedel av dagens penger som går til momsfritak på papirbøker, går til utenlandske bøker på utenlandsk språk, og det er mer enn hva alle innkjøpsordningene på litteratur- og musikkområdet koster. Det er ordninger som er viktige for den smale litteraturen, og som er øremerket norske forfattere. I år er disse ordningene også utvidet til å gjelde digitale bøker – en liten økning, og en satsing som etter min mening bør kunne utvides. Det er jo ikke noe nytt med moms på e-bøker. Det har det vært i flere år, også da dagens opposisjon styrte. Kulturfeltet har hatt den posisjonen at de har ønsket å utvide momsfritaket. Finansdepartementet har vært imot. Dette har vært en fastlåst posisjon i mange år som vi etter min mening bør komme oss ut av. At Stortinget kommer til å avvise dette forslaget i dag, vil ikke bety slutten på debatten om moms på e-bøker, like lite som det betød begynnelsen på debatten. Men det ville være en fordel om vi kunne få en konstruktiv debatt om avgrensninger med hensyn til hva som er en e-bok, og om denne debatten også kunne skje innenfor en forståelse av at vi snakker om bruk av fellesskapets midler, der én krone i tapt inntekt i Finansdepartementets budsjett ikke er mindre verdt enn én krone i utgift på Kulturdepartementets budsjett. Ett av spørsmålene vi da kan stille, er: Vil det være riktig å gå inn for momsfritak på e-bøker hvis prisen samlet blir høyere enn hva vi f.eks. i dag bruker til hele det norske bibliotekvesen? Vi trenger etter min mening å utrede en rekke tiltak, også effekten av en flat kulturmoms som kunne være bredere enn det som i dag er totalt fritatt. Det er ikke noe vanskelig å bli enige om at det er åndsverket det er behov for å støtte, men er det åndsverket i form av det skrevne ord, eller er det åndsverket i form av ytring? Vi ser jo nå en sammensmelting av sjangre, der oppfatningen av hva som er en bok, endres. Vi får ikke bare bøker med bilder, men vi får bøker med levende bilder. Vi får film, vi får lyd, vi får interaktivitet, og vi får grensedragninger mot film og musikk og dataspill. Skal vi diskutere en annen momsordning for e-bøker enn dagens ordning, må vi velge en løsning som har bærekraft for teknologisk utvikling i noen år framover, også overfor lyd og levende bilder, etter min mening. Og slik er det ikke med forslaget som ble fremmet fra Fremskrittspartiet, som definerer e-boka som en digital utgave av en papirbok. Det vil bety at svært mye faller utenom, f.eks. Store norske leksikon, eller andre kunnskaps- og kulturkilder på nett, som aldri kommer til å bli publisert igjen på papir. Et synspunkt som jeg har møtt, er at dagens momsfritak på papirbøker er en generell bransjestøtte som setter bokhandlere og forlag i stand til å utgi annet enn bestselgere. Momsfritaket på bøker blir et bidrag fra staten i et samarbeid, der staten byr på momsfritak mot at forleggerne og bokhandlerne tar kulturpolitiske hensyn. Det blir lett et argument for status quo. Problemet er at dagens ordning ikke stimulerer til utvikling av digitale tilbud. Det er viktig at ikke e-bokmarkedet overlates til engelskspråklige forlag, hvor e-bøker i dag i praksis er momsfrie fordi det ikke finnes noe system for å kreve det inn. Jeg hadde nylig et møte med dem som lager det norske streamingsystemet WiMP. De sa: Vi kan gjerne betale 30 pst. moms, bare konkurrentene våre gjør det samme. Derfor haster det med å innføre avgiftsplikt for leveranser av digitale produkter fra utlandet, som jeg forstår at Finansdepartementet nå jobber med, og som vi forhåpentligvis får på plass i statsbudsjettet til høsten. Da vil det være like konkurransevilkår mellom norske og utenlandske e-bøker. Når det gjelder aviser, venter vi på Mediestøtteutvalgets utredning.