Morten Lund (Senterpartiet), 1999-12-08:
Det er mye positivt å si om situasjonen i norsk næringsliv og norsk samfunnsøkonomi. Renten er for sterkt nedadgående, inflasjonen er låg, betydningen av moderate lønnsoppgjør er gjenoppdaget, og oljeprisen er rekordhøg. Den viktigste indikatoren for meg er at ledigheten er svært låg sammenlignet med i våre naboland. Industrien har ikke flagget ut, og utenlandsk kapital har ikke flyktet, slik mange spådde for fem år siden. Vi bør ta oss tid til å drøfte årsakene til at det på noen områder ikke går fullt så bra, hvorfor noen bransjer mangler oppdrag, og hvorfor noen bransjer og steder taper i kampen om personell. Jeg synes imidlertid vi også bør ta oss tid til å finne årsakene til at det går så godt, for å unngå at de fordelene vi har, kastes over bord i vanvare. Mange av de bransjene som går godt, f.eks. fiskeri, havbruk, olje og tungindustri, har tidligere, og gjør det delvis fortsatt, nytt godt av beskyttende lover, som i dag betegnes som diskriminerende lover. Om en utvidet WTO-avtale hadde kommet for 30 år siden, ville situasjonen i de nevnte næringer vært en helt annen. Våre beskyttende lover for arbeidstakere når det gjelder ansettelser og arbeidstid, er strengere og stivere enn tilsvarende lover i våre naboland, men det er kanskje avgjørende for at ansatte har holdt fred og gjort sitt beste. Hva mister vi ved å «modernisere» på dette området? Kanskje er låg skatt totalt sett, i alle fall i forhold til det vi får igjen, et nasjonalt fortrinn når vi leser statistikker som sier at skatten utgjør 43 pst. av BNP i Norge mot 51 pst. i Sverige. Kanskje norske matpriser til og med er en kostnadsreduserende faktor hvis vi tar bryderiet med å sammenligne priser og lønnsnivå i ulike land? I alle fall bør vi ikke så ofte si det motsatte. Det er bred enighet i budsjettinnstillingen fra næringskomiteen om at oljeavhengigheten må reduseres, og at staten ved direkte medvirkning og stimulanser må bidra til at investeringer, forskning og utvikling, nyskaping og innovasjon målrettes mer mot næringslivet i Fastlands-Norge. Regjeringens arbeid for å gjøre det enklere å drive næring i Norge støttes med entusiasme av komiteen. Her er det mye å hente! Komiteen har understreket viktigheten av kompetansebygging i småbedriftene ved å øke bevilgningene til Teknologisk Institutt og Veiledningsinstituttet i Nord-Norge med henholdsvis 7 mill. og 2 mill. kr. Betydningen av at disse to institusjonene får beholde en så stor bevilgning fra staten at de ikke tvinges til å øke oppdragsmengden fra de store selskapene med god råd, ble også understreket ved behandlingen av næringsmeldingen. En enstemmig komite vil styrke skipsverftenes økonomi ved å framskynde utbetaling av verftsstøtte, slik at halvparten betales ved kjølstrekking. Med dette blir vilkårene for verftsstøtte like gunstige som i de viktigste konkurrentlandene. Næringskomiteen er opptatt av at kompetansen kan beholdes i oljerelaterte leverandørbedrifter. Senterpartiet er godt fornøyd med de tiltak som er foreslått av Regjeringen og av finanskomiteen i høst. Det er også viktig at det i fortsettelsen vises i praksis at oljeselskaper som bidrar mest til å jevne ut aktiviteten, blir belønnet. Verdien av å ha nasjonal kontroll med fiskeriressursene i et svært stort og rikt havområde, kan neppe overvurderes. Både for å sikre en god nok forvaltning av ressursene og for å bidra til ny verdiskaping er den økte forskningsinnsatsen viktig. Det nye forskningsfartøyet er en start på denne satsingen. Næringskomiteen har i lengre tid vært opptatt av tilretteleggingen for nye vekstområder innen havbruk. Komiteen har påpekt at de store mulighetene innen skjellnæringen ikke kan utnyttes før det finnes et godt nok og rimelig nok kontrollsystem for algegifter. Komiteen er opptatt av at ansvarsforholdene mellom de berørte departementer blir bedre avklart. Komiteen har pekt på usikkerheten i landbruket som skyldes inntektssvikt knyttet til overproduksjon, økende grensehandel og mulige overføringskutt i framtiden grunnet de nye WTO-forhandlingene. Senterpartiet mener at det ikke er grunn til å ta WTO-tilpasningene på forskudd. De siste dagers uro i Seattle kan ha bidratt til at frihandelen med mat ikke får den forkjørsrett som mange har sett for seg. Måter vi kan sikre at inntektsgapet mellom matprodusenter og andre blir redusert på, blir et sentralt tema for landbruksmeldingen. Senterpartiet vil se denne utredningen og høre folkets mening om Regjeringens forslag, før vi gir flere signaler om framtidig bruksstruktur, grensevern og råvarepriser. Samtidig ser jeg ingen dramatikk i at Arbeiderpartiet, Høyre og Fremskrittspartiet gjentar velkjente synspunkter. Det er en tydelig trend over hele Europa at hensynet til god helse og sunn og trygg mat blir vektlagt mye sterkere enn før. Norsk landbruk ønsker strenge regler for tilsetningsstoffer, genmanipulering, dyrevern og plantevern. Stortinget må velge landbrukets side og folkets side i de saker vi skal behandle om disse temaene. Så ønsker jeg å nevne en rettelse i innstillingen som gjelder overskriften til kap. 2411, «Renter av lån i Statens Landbruksbank», som skal endres til Renter av lån til landbruksformål. Dette står på side 76 i innstillingen.