Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 2003-06-03:
Jeg vil starte innlegget mitt med å gi honnør til de ansvarlige for stortingsmeldingen vi behandler i dag. Honnøren går både til tidligere landbruksminister Bjarne Håkon Hanssen, som startet arbeidet med meldingen, til landbruksminister Lars Sponheim som fullførte arbeidet, og ikke minst til dem som har vært med og forfattet den. Meldingen er veldig oversiktlig og gir etter komiteens mening et godt bilde av de utfordringer vi har når det gjelder dyrevern og dyrehelse i Norge. Komiteen har brukt relativt lang tid på behandlingen. Dette har vært nødvendig, da det har vært et stort engasjement, både fra interesseorganisasjoner på dyrevernssiden og fra organisasjoner og institusjoner på næringens side. På vegne av komiteen er det grunn til å takke alle dem vi har hatt kontakt med. Det har ikke vært vanskelig å få opplysninger og utdypende informasjon når vi har bedt om det. Dette gjelder alle dem vi har vært i kontakt med. Vi skulle nok gjerne ha vært enda mer ute på befaringer, men når det gjelder informasjonsmengden i papir, kan i hvert fall jeg fylle flere hyller på kontoret. Som det framgår av innstillingen, er komiteen i de fleste sammenhenger enstemmig. I noen tilfeller går SV noe lenger i tiltak enn det resten av komiteen gjør. De vil selv begrunne sine forslag. En etisk plattform som skal være førende for det videre arbeidet med dyrevern og dyrehelse, er et viktig element i meldingen. Plattformen inneholder følgende elementer: At dyr har en egenverdi. Håndtering av dyr skal skje med omsorg og respekt for dyrets egenart. Dette innebærer å ta utstrakt hensyn til naturlige behov og aktivt forebygge sjukdom, skader og smerte.Personer som har dyr i sin varetekt, skal ha kunnskap om dyrets atferdsbehov og dets krav til ernæring, sosialt og fysisk miljø.Personer som har dyr i sin varetekt, har ansvaret for at dyr får dekket sine grunnleggende behov, og at de får forsvarlig hjelp ved sykdom og skade.Dyr skal holdes i miljø som gir god livskvalitet.Funksjonsfriske dyr – fysisk og psykisk – skal være en forutsetning for alle typer avl.Før tekniske løsninger tas i bruk, skal det sannsynliggjøres at de ikke medfører redusert dyrevelferd. Nye driftsformer må belaste dyrene minst mulig. Denne etiske plattform er grunnlaget for innholdet i meldingen og for komiteens merknader. Forskning, informasjon og kunnskapsformidling er viktig for å kunne følge opp de tiltak som foreslås. For en rekke dyr har forskning ført til store endringer. Et eksempel er løsdrift for kyr. Hvem kunne for 15 år siden si at kuene skulle gå løse rundt i fjøset og ligge på madrass? Flere steder i innstillingen følger vi opp og understreker at kunnskap om dyrenes atferdsbehov er viktig for dyrevelferden. Derfor har vi i en del sammenhenger understreket at vi som eier dyr, har et ansvar for å tilegne oss kunnskap om dyrene vi eier. Samtidig har de som selger dyr, enten det er via butikker eller oppdrettere, et ansvar for å gi kjøperne den informasjonen de trenger. Som dyreeier har man tatt på seg et ansvar som en skal være seg bevisst. For mange arter foreligger det allerede forskrifter og handlingsplaner. Det gjelder for nesten alle produksjonsdyrene våre. Når det gjelder familie og hobbydyr, er ikke dette tilfellet. Komiteen ber derfor Regjeringen sammen med interesseorganisasjoner for de forskjellige dyreslagene, som f.eks. Norsk Kennel Klub og Huskattforeningen, utarbeide en mal for hvorledes informasjon og kompetanseoppbygging skal foregå. Dette er viktig fordi vi er opptatt av at slik informasjon skal være mest mulig lik i oppbygging, og ikke være avhengig av f.eks. organisasjonenes ressurser. Norsk landbruk har lave forekomster av smittsomme sykdommer og produksjonssykdommer. Det er viktig at vi fortsatt fokuserer på dette når det gjelder driftsformer og ikke minst på at vi har en rådgivnings- og veterinærtjeneste som sikrer dyrs velferd. Det nye Mattilsynet som nå er under oppbygging, skal overta ansvaret for dyrehelse og dyrevelferd. Komiteen er svært opptatt av at arbeidet med dyrevern får en solid forankring på alle nivåer i det nye tilsynet. Dette gjelder også de dyrene som går under betegnelsen familie- og hobbydyr. I den forbindelse vil jeg ta opp den bekymring en del av oss har når det gjelder antall lokalkontorer i det nye Mattilsynet. Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV er fremdeles engstelige for at det nå planlegges for få lokalkontorer. Vi håper derfor at statsråden følger opp det han lovet da vi debatterte dette sist her i Stortinget, nemlig at dette skulle vurderes. Dyrevernnemndene har vært en tradisjon her i Norge, som lekmannsskjønn. Regjeringen foreslår i meldingen at disse i framtiden skal være rådgivende. Det er flertallet av oss ikke enig i. Jeg har registrert at det allerede er sendt ut på høring endringer i dyrevernloven på dette området. Da forutsetter jeg at statsråden endrer dette. Det gjelder for en statsråd ikke å være for utålmodig. Det kan lønne seg å vente til Stortinget er ferdig med behandlingen av saken før han sender den ut på høring. Da slipper han å få et storting som blir litt irritert. Så til de enkelte tiltak og dyrearter. Det har i flere sammenhenger vært fokusert på håndtering av dyr under transport. Årsaken til dette er at det har blitt lengre og lengre avstander mellom gårder og slakterier. Dette har ført til lange transportetapper, og dermed tilbringer dyrene lengre tid under transport. Flere mobile slakterier, gårdsslakterier og lokale slakterier er tiltak komiteen foreslår satt i verk mot dette. Regjeringen har i meldingen også rettet fokus på hvordan dyrene håndteres i slakteriene, og vi støtter de tiltak som Regjeringen foreslår. Fiskeoppdrett er en relativt ny næring i Norge, en næring som har hatt en voldsom ekspansjon de seinere årene. Fra å drive med oppdrett av laks og ørret, jobbes det nå med nye arter. Tidlig i fasen var oppdrettsnæringen preget av infeksjonssykdommer. Dette er nå bekjempet gjennom vaksinering og god smittehygiene. Men det er fremdeles utfordringer, og vi ser fortsatt tilfeller av produksjonssykdommer, som f.eks. grå stær og misdannelser. Derfor understreker vi viktigheten av at vi fortsetter å bygge opp en nasjonal kompetanse, og at vi fortsetter den satsingen som har vært på forskning i næringen. Dette er spesielt viktig nå som vi satser på nye arter. Regjeringen peker i meldingen på de områder som det er viktig å følge opp. Storfe er et spennende område hvor det nå skjer mye, fra driftsformer som båsfjøs, med kuer som er bundet og med kutrener over ryggen, til løsdrift og madrasser og kravet om uteliv og mosjon i minst åtte uker i året. Regjeringen foreslår at innen 20 år skal alle driftsbygninger ha løsdrift. Komiteen er ikke uenig i at dette skal være målet, men ser at de som nettopp har bygd nytt fjøs og har satt seg i stor gjeld, kan få problemer med å bygge nytt allerede innen 20 år. Vi har derfor lagt inn en formulering om fleksibilitet. Vi understreker at en dispensasjonsordning skal være streng, og at kravene til god dyrehelse og dyrevelferd skal stå i fokus når en vurderer dispensasjon. Jeg har nettopp besøkt et nytt fjøs nord i landet. Bonden kalte løsningen et kombifjøs. Kuene stod på bås med madrass og var ikke bundet, derimot hadde de et tau bak rumpa som holdt dem inne i båsen. Disse ble luftet daglig både sommer og vinter, dersom været tillot det. Han ville ikke kunne bygge nytt fjøs innen 20 år, da dette fjøset nettopp var nytt. Løsningen for ham ville være å legge ned driften, noe som jeg vurderer som en dårlig løsning. Jeg er overbevist om at næringen, Landbruksdepartementet og dyrevernmyndighetene kan finne fram til regler for dispensasjon som vil kunne fungere bra, også på dyrenes premisser. Når det gjelder grisen, har en tidligere sak i Stortinget om forbud mot knavring kommet opp. Flertallet vil opprettholde forbudet mot knavring. Knavringen hindrer grisen å bruke trynet til graving, en av de syslene grisen virkelig trives med når den er ute. Sau er en art det knytter seg en del utfordringer til. En av årsakene er at sauen er det dyret som om sommeren lever det frieste livet av alle husdyrene våre. Dette frie livet medfører en del farer som en bør sette sterkere krefter inn på å redusere. I meldingen framkommer det at ca. 120 000 dyr dør på beite hvert år, dvs. nesten 6 pst. av landets besetning, og de fleste av dem er lam. Dette må vi ta tak i. Ca. to tredjedeler av dyrene omkommer som følge av sykdom, inntak av den giftige planten rome som forårsaker sykdommen alveld, flått påfører sykdommen sjodogg, og til slutt kan vi nevne infeksjoner som følge av fluelarver som eter seg inn i kjøttet. Alt dette påfører dyrene smerte og store lidelser. I tillegg kommer ulykker som også gjør at dyrene lider unødig. Dette må det gjøres noe med. Sau på beite er positivt både for dyrene og for kulturlandskapet, men utmarksbeiting må foregå under trygge forhold, og en må få et mer effektivt tilsyn i beiteperioden. Samtidig må en innse at det er enkelte beiteområder som har så store tap at de ikke kan brukes. Dessuten er det registrert en økning i forekomst av sykdom på sau. Oppslutningen om sauekontrollen har til nå vært for lav, og det er derfor vanskelig å danne seg et godt bilde av sauens helse. Dette må det også settes inn tiltak mot. Næringen må bli flinkere til å gjøre bruk av sauekontrollen. Så til et område som skaper meget sterkt engasjement: sauetap som følge av rovdyr. Regjeringen har foreslått en del tiltak for å redusere dette, og komiteen har brukt tid på disse tiltakene, bl.a. i høringene. En av utfordringene i denne debatten er at det er så veldig stor uenighet om virkningen av tiltakene. Mens noen sier at de vil bli effektive bare vi har utviklet dem nok og fått mer erfaring, sier andre at de ikke er brukbare i det hele tatt. Dette gjelder både gjeting, bruk av vokterhund, gjerding osv. Komiteen mener at vi bør gi disse tiltakene flere sjanser, og at det bør brukes tid og penger på å utvikle dette videre. Mange av disse tiltakene har med hell vært i bruk i andre land gjennom mange år. Kostnadsnivået her i landet har vært til hinder for at det er lønnsomt å bruke slike midler. Men tap koster også penger i tillegg til at dyra lider. Komiteen er positiv til at det i Landbruksdepartementet settes inn tiltak i forbindelse med problemstillingen sau og rovvilt. Flertallet har likevel valgt å utsette behandlingen av denne delen, og ber om at alle slike tiltak sees i sammenheng og at det drøftes i forbindelse med stortingsmeldingen om rovdyrpolitikk som er varslet til høsten. Dette vil ikke være til hinder for at Landbruksdepartementet kan sette inn midler i tiltakene dersom de blir anbefalt der. Hønsenes ve og vel er et vanskelig område. Høner er ikke snille mot hverandre når de er mange sammen. Men frittgående høner er blitt et begrep når det gjelder eggproduksjon, og de fleste forbrukere vil jeg tro ser etter egg fra frittgående høner. Alle er enige om at målet må være løsdrift også for høner som produserer egg. Imidlertid er det slik at en del vurderer det slik at løsdrift fremdeles ikke er godt nok utviklet til at vi kan si at det er løsningen. Jeg har registrert at ikke alle er enige i dette, og i den forbindelse har vi mottatt mange henvendelser i løpet av den tiden vi har jobbet med meldingen. Jeg har også registrert at Dyrevernalliansens argumentasjon om at løsdrift er best for flertallet av hønene. Dette betyr at de også ser at ikke alt er optimalt med løsdrift. Vårt svar blir derfor at det må forskes mer. Det må prøves ut forskjellige former for løsdrift, og det må forskes fort. Det er mulig at vi burde ha satt en tidsfrist for avvikling av burdrift, men vi har valgt å overlate dette til Regjeringen når en har fått ennå bedre kunnskaper og kan si hvilke løsdriftsformer som er best og som en bør satse på. Pelsdyr er et annet område det er debatt om, og hvor komiteen har valgt å dele seg. Vi som tilhører flertallet, har valgt å følge Regjeringens anbefalinger om at næringen får ti år på seg til å satse videre på å bedre forholdene for reven og minken. Det pågår forskning på dette området i flere land, og det er viktig at næringen også gjør seg nytte av denne forskningen. Komiteen har omfattende merknader, og jeg vil derfor ikke bruke mye tid på dette her. For øvrig vil andre fra Arbeiderpartiet si noe mer om dette senere. Det har vært en debatt om det ikke bør innføres forskrifter for hold av familie- og hobbydyr. Vi valgte å begrense dette til forskrift for spesielt hundehold. Vi har også fått mange henvendelser om huskatten, eller nærmere bestemt de kattene som ikke lenger har et hus å gå til. Det er dessverre slik at det er altfor mange katter som blir etterlatt av eierne. Respekten for katten er ikke god nok. Derfor ber vi Regjeringen, sammen med de organisasjonene som har engasjert seg i dette arbeidet, om å finne fram til tiltak – først og fremst i byene – som kan redusere antall husløse katter. Men det er grunnlag for å se på en del av disse dyrenes ve og vel. I høringene lærte vi bl.a. om akvariefisk, og at en i enkelte butikker kan få fisk som f.eks. er farget og også endret på andre måter. Dette er ikke bra. I den forbindelse viser jeg til at Regjeringen foreslår å oppheve forbudet mot import av krypdyr også, og vil heller lage en positiv liste over dyr som det blir lov å importere. Vi støtter forslaget om den positive listen, men det er ikke flertall for å oppheve importforbudet. Krypdyr som slanger og øgler hører ikke hjemme her hos oss. Vårt klima er ikke noe for disse dyrene. Da må de holdes innendørs i bur eller akvarier, og det fortjener de ikke. Bruk av dyr i forsøk er omdiskutert, og i Norge bruker vi veldig mange. Målet er å redusere bruken av forsøksdyr. I Sverige har de et fond hvor midlene brukes til tiltak for å redusere antall forskningsdyr. Vi ber Regjeringen etablere et slikt fond i tillegg til at vi etablerer en nasjonal plattform for dette arbeidet. Forsøksdyrutvalget er viktig, og deres rolle må framheves. Det er de som innehar nøkkelrollen i dette arbeidet. Sirkusdyr har vært et hett tema i debatten, i hvert fall i avisene. Under høringen fikk vi se en liten film om to sirkuselefanters hverdag i Kongsvinger. De hadde det bra, så det ut til. Men det filmen ikke viste, var hvordan de var dressert til å bli så flinke sirkuselefanter som det de var. Flertallet av oss har nok innrømmet at vi ikke vet nok om elefanter, og dermed overlater vi til Regjeringen å vurdere om elefanten skal være en del av den positive listen over dyr som skal kunne opptre i sirkus eller ikke. Fremskrittspartiet og SV mener de vet nok om elefanter, og har dermed sine egne merknader. Jeg ser at tiden er over, så jeg gir meg nå. Men jeg kommer tilbake med et kort innlegg senere.