Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2016-03-01:
En av mine viktigste oppgaver som medieminister er å legge til rette for et mangfold i mediene. For opplyste samfunnsborgere og et velfungerende demokrati trenger vi uavhengige og frie medier av høy kvalitet. I dette har allmennkringkastingen en helt sentral plass. Jeg er derfor glad for det brede forliket, som danner et godt grunnlag og utgangspunkt for det videre arbeidet med å utvikle en god politikk for allmennkringkastingen. Folks medievaner er i hurtig endring, og endringene skjer raskest hos de unge. Flere og flere henter tv-innholdet fra Internett, noe som utfordrer dagens kringkastingsavgift. Derfor har regjeringen satt ned en ekspertgruppe som grundig skal vurdere ulike modeller for fremtidig finansiering av NRK. I tråd med komitéinnstillingen har jeg allerede overfor den nedsatte ekspertgruppen presisert at en av de modellene som nå må utredes, er en finansieringsordning etter finsk modell. Jeg ser frem til ekspertgruppens anbefalinger og det videre arbeidet med å finne en modell som vil ivareta NRKs behov for redaksjonell uavhengighet, legitimitet i befolkningen og finansiell stabilitet over tid. Jeg er glad for at regjeringen innen utgangen av 2016 vil komme til Stortinget og legge frem et forslag til fremtidig finansiering av NRK. Ved siden av et sterkt NRK trenger vi også en levedyktig kommersiell allmennkringkaster. Regjeringen vil derfor i løpet av våren lyse ut en midlertidig avtale der krav om egenprodusert nyhetsinnhold og lokalisering i Bergen vil ligge fast. Så registrerer jeg at det har vært litt forvirring om hva man i Stortinget egentlig har blitt enige om. Jeg synes egentlig ikke det er så veldig vanskelig å forstå. Både representanten Solhjell – som jeg synes hadde et meget godt innlegg fra talerstolen i stad – og representanter fra Kristelig Folkeparti og Venstre er veldig tydelige på hva dette er. Jeg er helt enig med dem og kunne kanskje holdt de innleggene selv. En som imidlertid er litt usikker, er representanten Grande, som har stilt det samme spørsmålet i hver replikk for å få bekreftet hva man egentlig har blitt enige om – de er litt mer usikre når det gjelder hva som prøves kommunisert ut. Representanten Grande fra Arbeiderpartiet sier at nå skal regjeringen få på plass en modell senest innen 2016 og komme til Stortinget med den. Det leser jeg i aviser og hører også blir sagt her. Hvis man leser innstillingen, står det at regjeringen i løpet av 2016 skal ta initiativ til å sikre kommersiell allmennkringkasting. Det skal vi selvfølgelig gjøre – det står altså i innstillingen: «Stortinget ber regjeringen ta initiativ til å sikre kommersiell allmennkringkasting med hovedkontor og nyhetsredaksjon i Bergen innen utgangen av 2016.» Det ser jeg frem til å gjøre, jeg vil ta disse initiativene. Jeg er også glad for at Kristelig Folkeparti og Venstre presiserer at dette ikke skal ha noen budsjettmessig konsekvens for 2017. Det er, som jeg kan lese i Dagens Næringsliv i dag, en forskjell fra det som i Arbeiderpartiet – ifølge avisen – åpenbart var utgangspunktet for formuleringen, om at man skal få på plass en modell, til det som de andre partiene nå presiserer, nemlig et ønske om at regjeringen kommer med et initiativ i løpet av 2016. Det vil jeg selvsagt følge opp og levere på. TV 2 har demonstrert viktigheten av en levedyktig kommersiell allmennkringkaster i Bergen. En videreføring av et slikt tilbud har stor betydning ikke bare for Bergen, men også for det norske mediemangfoldet og for norske tv-seere. Kompensasjon for allmennkringkastingsoppdraget reiser flere kompliserte spørsmål, f.eks.: Hvor mye støtte er det snakk om? Hvordan skal det finansieres? Klarer vi å sikre at midlene ikke forsvinner som utbytte til eierne? Hvilke deler av det kommersielle allmennkringkastingsoppdraget er det som skal støttes? Er det kun lineær kringkasting, kun nyhetsproduksjon, eller skal norskspråklig innhold og drama, debatt og dokumentar regnes med? Hvordan skal vi sikre at en støtteordning er i tråd med EØS-avtalen? Alt dette er spørsmål som jeg vil gå grundig inn i, og som jeg må være helt sikker på er vurdert og utredet, slik at når jeg kommer til Stortinget med et forslag til modell, vet vi at det vil være en ordning som vil stå seg for ettertiden.