Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-01-22:
Fremskrittspartiet deler faktisk bekymringen og skrev vel òg det i sin merknad når det gjaldt saken det dreier seg om, for vi er redd det svekker grunnlaget for rekruttering til utdanningen. Fremskrittspartiet er derimot veldig for å innføre forkurs i fag der det er svake studiesøkere. Jeg vil takke representanten for å ha reist denne viktige debatten om forskjellene innen sykepleierutdanningen. Jeg vil òg presisere at dette innlegget ikke er noe angrep på eller kritikk av studenter og lærere i utdanningen. Rapporten fra NIFU avdekker store forskjeller mellom læresteder, og mye tyder på at det er store kvalitetsforskjeller. Blant funnene er at to læresteder tok inn alle som søkte, mens andre hadde opptaksgrenser som varierte. Autorisasjon som sykepleier skal borge for at innehaver er godt kvalifisert til å utøve faget. Når så søkere fra enkelte skoler ikke engang blir vurdert når de søker jobb, tyder det på at noe er alvorlig galt, selv om NIFU-rapporten ikke vil trekke klare konklusjoner om dette. Sykepleierne har bokstavelig talt et livsviktig arbeid, og pasientene må kunne stole på at pleierne kan sitt fag. Fremskrittspartiet mener at de store ulikhetene i utdanningen gir grunn til bekymring. Store kvalitetsforskjeller har dramatiske konsekvenser for pasientsikkerheten. Vi må altså sikre at de som består sykepleierstudiet, har lært det de skal, og at alle har felles, grunnleggende kompetanse. Norsk Sykepleierforbund er bekymret og viser til at det bak forskjellene kan skjule seg mulige kvalitetsforskjeller og ulikheter i de krav som stilles til studentene. Følgen av dette blir at studentene fra de ulike lærestedene kommer ut med ulikt grunnlag for yrkesutøvelsen. Det er ikke så lett å definere hva som gjør en sykepleier til en sykepleier. Handler det om helt bestemte ferdigheter, noe som ingen andre kan? Handler det om en tydelig identitet, noe som gjør at man føler seg helt forskjellig fra andre? Eller er det selve utdanningen som er basis for en felles forståelse av hva det er å være sykepleier? Disse spørsmålene stiller Norsk Sykepleierforbund, NSF, seg. I dag kan vi risikere at en student som går på ett studiested, kan noe annet enn en som går på et annet studiested, selv om begge er sykepleiere etter bestått eksamen. Med bakgrunn i de store forskjellene som rapporten avdekker innen opptaksgrunnlag, antall studenter per tilsatt, karakterer, frafall og vurderingsformer på de forskjellige høyskolene, må det være legitimt å spørre hva en ferdig utdannet sykepleier egentlig kan. NSF påpeker at en av grunnene til ulikheten er at lærestedene har hatt stor grad av handlefrihet til å lage egne læreplaner. Nå ønsker altså NSF en ny debatt om innholdet i dagens bachelorutdanning. De ønsker inderlig et mer fasttømret opplegg med et definert minimum av kunnskap og ferdigheter i utdanningen. Helsesektoren har et stort behov for godt kvalifiserte sykepleiere. Vi har rett og slett ikke råd til å ha en utdanning der det reises tvil om kompetansen til dem som er ferdig utdannet. Interpellanten spør om statsråden vil ta initiativ til å innrette eksamen på slutten av sykepleierutdanningen slik at det kan dokumenteres at studentene som består, har lært det de skal og har en felles, grunnleggende kompetanse som skaper trygghet for ansettelser og behandling i helsevesenet. Fremskrittspartiet mener helt klart at en slik endring av eksamen vil styrke sykepleierutdanningen. Og jeg finner det noe merkelig at statsråden antyder at dersom så ble gjort, ville det svekke friheten til de ulike institusjonene. Men et nasjonalt ansvar for grunnleggende kompetanse trenger ikke å gå på bekostning av institusjonene dersom de involveres i utarbeidelse av læremateriell og eksamensoppgaver for felles, grunnleggende kompetanse i faget.