Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-06-15:
Det har vært sagt ganske mye om olje og gass i nordområdene og de mulighetene man har i nordområdene. Ja, det er muligheter, men jeg må ærlig talt si at jeg ikke er imponert over den satsingen man i denne salen har gått inn for i nordområdene så langt i denne perioden, og også forrige periode, som jeg har erfaring fra. Det er et faktum at man har hatt to leteboringer i denne perioden. Så om Regjeringen slår seg på brystet og er stolt over det som har skjedd, så er det et faktum at det ikke akkurat har vært full fest og stormende jubel i Barentshavet når det gjelder prøveboring og oljeleting. Man kan også merke seg med interesse at miljøvernminister Hareide stadig vekk finner på nye og kreative måter å stoppe enhver aktivitet i Barentshavet på. Det siste han kom med, var såkalte miljøsoner. Fra før av har man hatt petroleumsfrie soner, og nå har man funnet opp begrepet «miljøsoner». Det blir ikke akkurat enklere å få til noe når man har et slikt utgangspunkt. Det samme gjelder partiet Venstre, som altså skal være en garantist mot oljeboring i Lofoten. Det er ikke mye som vitner om satsing, som man snakker så pent om i denne saken. Og når det gjelder Arbeiderpartiet, er ikke de noe bedre. Det siste Olav Akselsen gjorde før han puslet seg ut av kontoret da han var olje- og energiminister, var å stenge det han kom over. Han stengte Nordland VI og VII. Jeg merker meg med interesse at nordlandsrepresentantene fra Arbeiderpartiet flyr opp på talerstolen og vil ha disse gjenåpnet. Det vil faktisk også Olav Akselsen, for i Bergens Tidende den 29. november 2003, sier han at Regjeringen må manne seg opp til å åpne for boring i Nordland VI-feltet – akkurat det samme feltet som han selv har vært med og stengt. Det vitner om en dobbeltkommunikasjon. Det er ikke bare der Arbeiderpartiet har en dobbeltkommunikasjon. Den 8. desember 2003 fremmet Fremskrittspartiet et forslag om å åpne for boring i tildelte lisenser i Barentshavet. Det stemte Arbeiderpartiet imot. To dager senere var Arbeiderpartiet ute i media og sa at nå måtte vi åpne opp for disse områdene, slik at man kunne ha prøveboring. Det er virkelig en dobbeltkommunikasjon som for meg er ganske vanskelig å fatte. Og så til enda mer dobbeltkommunikasjon. Fremskrittspartiet og Senterpartiet står sammen om en merknad i innstillingen om å legge Petroleumstilsynet til Harstad. Det er bare vi som står bak merknaden, mens representantene fra Arbeiderpartiet flyr opp på talerstolen og sier at man må få dette som sak, og at man må få dette til Harstad. Hvorfor er det et vanntett skott mellom representantene på nordlandsbenken og stortingsgruppen til Arbeiderpartiet? Det er for meg ganske ubegripelig. Jeg skal ikke bruke så mye tid på Senterpartiet og SV, for de er imot alt, bare ikke å bruke oljepengene. Men jeg må stille meg spørsmålet: Hva tenker russiske myndigheter og russiske oljeselskap om den dobbeltkommunikasjonen som er her i salen og i media, og om den viljen som er til stede for å legge forholdene til rette? Den viljen er borte. Vi har gang på gang fremmet forslag, og hver eneste gang blir disse nedstemt. Det bekymrer meg ganske mye. En av de utfordringene vi står overfor når det gjelder Russland, er i forbindelse med at man får økt reisevirksomhet. Man får økt turisme, økt næringsvirksomhet og man får økt samvær. Hiv og aids og tuberkulose er trusler som følger i det kjølvannet. Derfor er det gledelig at det sist helg ble arrangert en Mandela-konsert i Tromsø. Mange høyt profilerte partiledere og statsministeren benyttet anledningen til å komme opp og sole seg i glansen av den konserten, enten man var for eller imot den. Men jeg vil bare gi dem en utfordring: Når midnattssolen er gått ned og lampene på kameraene er slokket, er det viktig å ha et engasjement også videre i den saken. Jeg vil også få lov til å benytte anledningen til å takke ideskaperne bak Mandela-konserten i Tromsø, de som hadde tro på prosjektet, og ikke minst ledelsen som gjennomførte prosjektet. De bør få all mulig honnør for den jobben de har gjort. Men den jobben bør ikke stoppe nå. Vi bør ha et fokus på disse problemstillingene også i framtiden, fordi vi skal ha et økt og et nærmere samarbeid med Russland også i framtiden.