Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-05-03:
Denne uken skal regjeringen nok en gang sole seg i veteranenes glans og tale i store ord om deres mot og oppofrelse. Jeg blir ikke forundret om regjeringen da vil gjenta selvskrytet om at man har utvidet det såkalte tverrdepartementale og tverrsektorielle veteranarbeidet fra seks til syv av regjeringens departementer. Så er spørsmålet: Hva gjør egentlig disse syv departementene for å bedre den utilstrekkelige ivaretakelsen av veteranenes rettigheter i dag? Våre bekymringer var i utgangspunktet at regjeringen har gått fra handlingsplaner og oppfølgingsplanen for veteraner, som inneholdt over 100 konkrete tiltak, til en veteranmelding som på flere viktige områder knapt inneholder ett eneste konkret tiltak, og ikke minst at når Stortinget tar grep for å rette opp i urett, ja, så går det så altfor tregt med regjeringens gjennomføring. Når vi nå i dag ser at kun to av syv statsråder stiller, gjør det ikke bekymringen vår mindre. Vi forstår naturligvis at helseministeren har travle dager, men det er synd at han ikke kan svare på spørsmål om ivaretakelsen av veteranenes helse i dag, og vi savner en forklaring på hvorfor de fire andre departementene ikke kunne stille. Gjennom lang tid har skiftende regjeringer og skiftende stortingsflertall sviktet altfor mange av de veteranene som har ofret mest – de som har kommet hjem med psykiske skader, de som har trengt, og også hatt krav på, erstatning, oppfølging og spesialisert helsestell, men som i stedet er blitt møtt med statens jernneve. I fjor tror jeg at en del av de veteranene som er blitt sviktet, fikk nytt håp. Da fikk nemlig Rødt, med støtte fra veteraner, veteranforeninger og fagbevegelsen i Forsvaret, gjennomslag på Stortinget for viktige endringer til fordel for veteranene. Vi har med veteranene i ryggen gitt regjeringen en klar marsjordre om å sørge for regelendringer og endret praktisering av regelverket for å sikre en rettmessig erstatning til skadde veteraner. Ett av forslagene vi fikk igjennom, og som har skapt størst håp og forventninger blant dem som har følt seg aller mest sviktet, er forslaget om at regjeringen må sikre at veteraner som har fått avslag på erstatning som kan stride med gjeldende rett, kan kreve å få saken sin behandlet på nytt. Men så er vi bekymret når regjeringen ikke sier noe om når de tenker å følge opp dette veldig viktige stortingsvedtaket. Før jeg går inn i lover, vedtak, tall og dokumenter, vil jeg si litt om hva dette i bunn og grunn egentlig handler om. For noen var det kanskje en overraskelse at akkurat Rødt, det partiet på Stortinget som konsekvent har vært imot å risikere norske soldatliv og bruke norske forsvarsressurser på USAs kriger, har et slikt engasjement for veteranene. Vår politikk er imidlertid tydelig: Vi er imot angrepskrig. Vi er imot kriger som nesten alltid skaper flere problemer enn de løser, og som skaper flere ofre, både sivile og militære, enn de lover. Men når staten sender soldater ut i krig, har staten ansvaret for å ivareta dem som kommer skadd tilbake, og der er Rødt krystallklare. Det påfallende er jo hvordan skiftende regjeringer og skiftende stortingsflertall gladelig deler ut innbyggernes skattepenger og stiller norske ressurser og personell til rådighet for USA og NATO når amerikanerne ber oss delta i krig under fjerne himmelstrøk, mens når soldater vi selv har sendt ut i krigen, kommer hjem med ødelagt helse, skal det plutselig spares og spinkes på hver krone og hvert øre. De av veteranene som ligger nede for telling allerede, trykkes enda lenger ned ved at staten nærmest bruker alle midler for å nekte dem erstatning for krigsskadene. Dette er bruk og kast av norske soldater, og det godtar ikke Rødt og veldig mange med oss. I dag rammer dette flere enn mange tror. I rapporten om Libya-krigen står det at fra 1945 til år 2000 var det i gjennomsnitt 1 000 personer som deltok i internasjonale operasjoner. Så vedtok NATO å endre karakter fra forsvarsallianse til å åpne for offensiv krigføring over hele kloden, og fra det året, 2000, økte antallet norske soldater i utenlandsoperasjoner fra 1 000 til 2 500 i snitt per år. Rapporten fastslår at operasjonene er blitt skarpere, og at også norsk personell har deltatt i flere militære kamphandlinger, med den konsekvens at flere av dem også har mistet livet. Men dette blir lett oversett når norske regjeringer – av skiftende farge – konsekvent villeder med ord som «treningsoppdrag», «rådgivning» og «humanitære operasjoner» for det som i realiteten og for alle praktiske formål er krig. Tåkeleggingen er nok beleilig for politikere som ikke vil innrømme at de gjør Norge til en krigsnasjon, men det hjelper ikke veteranene, som tvert imot opplever at det blir vanskeligere for dem å få anerkjennelse for hva de faktisk har vært igjennom. Samtidig blir flere overlatt til seg selv. Rapporten vi fikk fra en regjeringsnedsatt arbeidsgruppe, fastslo at andelen som får avslag, har økt fra 27 pst. i perioden 2010–2013 til 63 pst. i perioden 2014–april 2018. Den strenge praktiseringen av regelverket kan være i ytterkant av, eller til og med i strid med, gjeldende rett. Heldigvis fikk altså Rødt gjennomslag for sine forslag, som skal bøte på nettopp denne situasjonen, men regjeringen somler med å levere, og det er derfor jeg nå ber om et klart svar på følgende: Kan forsvarsministeren garantere at denne regjeringen vil gjennomføre Stortingets vedtak om å sikre gjenopptakelse av erstatningssaker der avslaget kan ha vært i strid med gjeldende rett? Når, innen hvilken dato, kan disse veteranene få sine saker gjenopptatt? Når har regjeringen tenkt å sørge for at de som har fått avslag, blir varslet om muligheten for ny behandling? Den 15. oktober i fjor svarte forsvarsministeren som følger på bekymringen om at den siste veteranmeldingen ikke har noen konkrete tiltak for veteranene: «Vi er allerede i gang med å konkretisere meldingen i tydelige mål og tiltak. Dette vil bli et politisk dokument som vil ligge til grunn for regjeringens fortsatte tverrsektorielle samarbeid for ivaretakelse av personell før, under og etter tjeneste i internasjonale operasjoner. I arbeidet med denne meldingen er det sju departementer som har jobbet med den.» Spørsmålet er: Når vil regjeringen offentliggjøre dette dokumentet med tydelige mål og tiltak? Så står det i veteranmeldingen at man har kortet ned saksbehandlingstiden i Statens pensjonskasse. Det er helt nødvendig, for denne søknadsprosessen er så belastende at den dessverre gjør at noen psykisk skadde veteraner blir enda dårligere, og det ødelegger muligheten deres for behandling. Dessverre er det ikke bare i SPK, men også i Nav, vi finner den verste flaskehalsen for mange veteraner, i form av tiden det tar å få påvist uførhet på grunn av psykisk belastningsskade. Fra SIOPS hører vi bl.a. om veteraner som har stått i stampe i Nav-systemet i årevis. Spørsmålet er derfor hvilke tiltak, helt konkret, som iverksettes, ikke minst med tanke på kompetansemiljø for veteraner, for å få kortet ned saksbehandlingstiden i Nav. Jeg ser fram til å høre statsrådens svar på disse spørsmålene.