Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-14:
Ren luft, rent hav og en natur i balanse er blant menneskenes grunnleggende fellesgoder. Vi kan ikke overlate til markedet og den frie konkurransen å ta vare på disse fellesgodene. Klimaproblemene er vår tids største miljøutfordring. Samtidig er miljøproblemer knyttet til kampen mot fattigdom. Jeg tar som en selvfølge at det i Norge i dag ikke finnes politiske partier som fremdeles ikke tror at klimaforandringene for det meste er menneskeskapte. Det som er bekymringsfullt, er at klimaproblemene lett blir en ikke-sak i disse finanskrisetider, og det er lett å forstå at mange mennesker har nok med å greie sin egen hverdag og slett ikke har ressurser igjen til å tenke klimaproblemer og klimatiltak. Jeg er helt enig med statsråd Erik Solheim i at innsettelsen av president Obama allerede har gitt USA en helt ny giv i amerikansk klimapolitikk. Framtiden vil tilsi at vi så absolutt trenger USA med på laget, og møtet i København mot jul vil forhåpentligvis gi gode ambisiøse avtaler. De globale klimaendringene får større og mer dramatiske utslag i Arktis enn andre steder, og det går ikke an å bortforklare at gjennomsnittstemperaturen der har økt dobbelt så mye som i resten av verden de siste ti årene. Det sier seg selv at konsekvensene vil forverre seg hvis utslippene av klimagasser ikke reduseres dramatisk. Men – det haster. Norge skal fram til 2020 kutte de globale utslippene av klimagasser tilsvarende 30 pst. av Norges utslipp i 1990, og i 2030 har vi som mål å være karbonnøytrale. Dette er ambisiøse mål. Alle partier, utenom Fremskrittspartiet, har forpliktet seg, og denne regjeringen mener at Norge skal nå målsettingene i klimaforliket. Som vi vet, er det mange tiltak som er aktuelle. Om det skal brukes mange forskjellige løsninger eller om det skal brukes noen få, ja det strides aktørene om. Det som alle kan være enige om, er nødvendigheten av produksjon av fornybar energi. Den kan, sammen med energieffektivisering, redusere bruken av fossilt brensel. Men det er bare å erkjenne at fossile energikilder allikevel vil spille en stor rolle i verdens energiforsyning i mange, mange år framover. Det betyr dessverre at vi i mange år framover også vil ha CO2-utslipp. Vi må ha større fokus på reduksjonstiltak mot det som vi kaller punktutslipp. Det finner vi i industrien på fastlandet og ikke minst ved energiproduksjon på oljeplattformene. Industrien i Norge er viktig. Derfor er det en god sak at Enova har gitt tilskudd på 175 mill. kr til Finnfjord smelteverk til miljøtiltak. Denne bedriften har et miljøprosjekt som, når begge fasene er gjennomført, kan tilbakeføre over 300 GWh og være CO2-fri. Det tilsvarer et to tredjedels Alta-kraftverk. Sånn skal det gjøres – dyktige folk og en handlekraftig regjering. Potensialet i industrien er stort. Men den norske industrien har gjort et godt miljøarbeid i sine bedrifter i mange år. Den første klimaavtalen ble faktisk inngått i 1997 med daværende miljøvernminister Thorbjørn Berntsen. Det resulterte i at de spesifikke klimagassutslippene fra aluminiumsindustrien ble redusert med 62 pst. Når det gjelder utslippene på sokkelen, er det viktig at den forurensende energiproduksjonen på plattformene blir erstattet med miljøvennlig kraftforsyning fra land. Dette må være et krav ved nye installasjoner, der kraft er tilgjengelig. Tilgjengeligheten må økes langs hele Kyst-Norge. Jeg er glad for denne regjeringens satsing på å utvikle havvindmøller, noe som er en del av klimaforliket, og at vi får en lovproposisjon i løpet av våren/sommeren.