Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2004-12-17:
Jeg vil starte med å si at Stortingets håndtering av nysalderingen i år – av budsjettet for 2004 – må kunne sies å være spesiell. Det som gjør behandlingen i dag spesiell, er jo at det for første gang er slik at nysalderingen, altså det endelige oppgjøret på årets budsjett, er blitt en del av avtalen for neste års budsjett. Det må kunne sies å være en nyskapning som er blitt introdusert i år, gjennom den budsjettavtalen som ble inngått mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Det var – vil jeg si – til manges overraskelse at man fant å gjøre en slik kobling. Det kan se ut som om det faller enklere å bruke noen ekstra milliarder kroner på slutten av året i 2004 enn å bevilge de samme pengene for 2005. Når det også er slik at forbruket av oljepenger i 2004 nå totalt har økt med 12,9 milliarder kr utover det som var i saldert budsjett, synes det som om det faller enklere for regjeringspartiene og Fremskrittspartiet å bli enige om en ekstrabevilgning på slutten av året enn å sørge for at bevilgningen til kommunesektoren blir god nok til neste år. Jeg finner det også på sin plass å nevne at ved noen anledninger de siste par årene har regjeringspartiene, spesielt Høyre, faktisk tatt opp spørsmålet om hvorvidt budsjettreglementet var klart og tydelig nok til å forhindre at stortingsflertallet gjorde budsjettvedtak i tide og utide. Men når denne metoden for budsjettering til kommunene nå er blitt introdusert, er det naturlig at resten av Stortinget slutter seg til det. Det vil også skje i dag. Fra Arbeiderpartiets side er vurderingen den at når regjeringspartiene og Fremskrittspartiet – altså budsjettpartnerne – ikke fant rom for å øke kommunesektorens opplegg med mer enn 800 mill. kr i 2005, er det helt nødvendig med den bevilgningen som gjøres nå. Vi støtter også den. Arbeiderpartiet mener dessuten at når man først introduserer prinsippet om å kompensere skattesvikten, burde man ha stått løpet ut. Vi stemmer da også for at man kompenserer fullt ut. Jeg har registrert at man har brukt som argument at en del av denne skattesvikten var kjent allerede ved revidert nasjonalbudsjett. Det er riktig. Da var det fortsatt et halvt år igjen, og situasjonen og utviklingen i kommunesektoren kunne snu til det bedre. Det vi vet ved årets utgang, er at det er det motsatte som har skjedd; skattesvikten har blitt betydelig større. Jeg vil på Arbeiderpartiets vegne i hvert fall bare understreke at vi mener at det ikke er ønskelig at nysalderingen skal bli en revidert runde nummer to på statsbudsjettet. Vi håper at det heller ikke er det som regjeringspartiene og Fremskrittspartiet legger opp til framover. Jeg må også få si at det er langt fra Oslo til Finnmark. Det er det rent fysisk, og det er det i enhver forstand. Det er langt enten man tenker at Oslo er Stortinget eller Akersgata. Den utrolig vanskelige situasjonen som deler av Kyst-Finnmark opplever – og har opplevd i lang tid – har først nå senhøstes fått nasjonal oppmerksomhet. Da Stortinget i vårsesjonen behandlet tiltakssonen for Nord-Troms og Finnmark, foreslo Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet – det var helt tvingende nødvendig – å utforme en aksjonsplan for Kyst-Finnmark. Det ble beklageligvis stemt ned i Stortinget – vi fikk ikke støtte for det. Men nå har altså situasjonen på Finnmarkskysten omsider nådd Akersgata, og da kan det også se ut som om det er mulig å få et visst gjennomslag i Stortinget. Situasjonen der oppe er at hjørnesteinsbedrifter i enkelte av de totalt fiskeriavhengige kommunene har stått stille – og de har gjort det lenge, noen i over to år. Det har utviklet seg en ledighet enkelte steder på over 20 pst. Da er det på tide at også de sentrale myndigheter våkner og reagerer. Arbeiderpartiet har derfor nå også lagt fram en pakke. Vi er veldig glad for at flere støtter den. Av innstillingen framgår det at Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Kystpartiet står sammen om omfattende tiltak. Sosialistisk Venstreparti foreslår noe tilsvarende. Vi mener at man må gjøre alt som er mulig for først og fremst å få i gang virksomhet i det som er hjørnesteinen i Kyst-Finnmark, nemlig fiskeriaktiviteter. Men man må også vinkle og rette tiltak mot alternativ sysselsetting, utvikling av alternative arbeidsplasser. Det framgår av innstillingen at det blir foreslått en bevilgning på 150 mill. kr fra mindretallet, som er Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og Kystpartiet. Når flertallet – regjeringspartiene og Fremskrittspartiet – ikke har villet støtte 150 mill. kr, må jeg si at det allikevel er svært gledelig at det ser ut til å bli et klart flertall for at det halve, 75 mill. kr, skal bevilges. Det er viktig at Stortinget gjør det før vi går fra hverandre. Det kan forhåpentligvis bidra til å skape litt ny optimisme på Finnmarkskysten. Og det er etter vårt syn utrolig viktig at de berørte partene der oppe blir tungt og sterkt involvert i oppfølgingen av dette. Et annet vedtak som Stortinget gjør i dag, vil jeg også få nevne. Vi har faktisk opplevd den siste tiden at det har blomstret opp kraftige utslag av kikhoste blant barn, og Folkehelseinstituttet har bedt om at det må skaffes ressurser til veie, slik at man kan ha en oppfølgingsvaksine for barn. Det er veldig gledelig at et enstemmig storting i dag går inn for å ordne opp i det, slik at denne vaksinen kommer på plass. Jeg skal bare til slutt ønske den øvrige komiteen god jul! Og så tar jeg opp det forslag som Arbeiderpartiet sammen med andre fremmer i innstillingen.