trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Sjukehusstriden på Nordmøre er en alvorlig sak, men i enhver alvorlig sak er det også mye positivt. Hva er det som er positivt i denne saken? Jo, det er at når saken blir så tydelig, når systemet og hvordan det virker, blir så tydelig, vil det føre til at flere mennesker engasjerer seg, at flere mennesker setter seg inn i hva i all verden det er som skjer. Dermed er det en veldig sterk folkeopplysning i det som skjer her. Det blir en veldig allmenn kunnskap om hvordan helseforetaksloven fungerer. Det blir nærmest folkeeie i området rundt Kristiansund og på Nordmøre. Folk flest forstår at det som blir sagt, og det som blir gjort, er to forskjellige ting, en forstår at det er noe galt. Dermed blir det en diskusjon omkring to ting, nemlig om hvordan en skal organisere makt i sjukehusene, og om hvordan en skal finansiere investeringer i sjukehusene. I dag er det sånn at makta i sjukehusene sjølsagt er knyttet til styrene, og styrene er ikke valgt av folk, styrene er utnevnt av statsråden, og de representerer statsråden. Hvis man ikke representerer statsråden, har man ikke noe i styret å gjøre, og dermed blir man skiftet ut. Folkeviljen, som skulle vært representert i styrene, kommer ikke til, og dermed blir det demonstrasjoner. Derfor stiger støtten til Senterpartiets forslag om at styrene i helseforetakene må velges av og blant folkevalgte, som må stå til ansvar for sine handlinger ved valg. Tilsvarende ved finansiering: I dag har vi et system hvor store investeringer tas av driftsbudsjettet til sjukehusene. Sånn har vi det ikke på andre områder. Det fører til at ved enhver stor investering øker kostnadene for sjukehusene, og dermed må det andre tilbudet reduseres. Vi er nødt til å få en nasjonal helse- og sjukehusplan hvor en avklarer den store funksjonsfordelingen og de store investeringene, og der investeringene tas som en separat post, og ikke på bekostning av driftsbudsjettet. Det er en glede at enhver sånn strid har noe positivt ved seg. Man får en folkeopplysning, og det vil bli en diskusjon om helseforetakslovens framtid. Senterpartiet er i spissen der, sammen med andre allierte, og det er jeg veldig glad for.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Hydros Røldal-Suldal-kraftverk er noen av de verste naturødeleggelser vi har opplevd i Norge. Røldalssamfunnet er påført enorm skade, og når Hydro nå unngår hjemfall, tjener de enorme penger. Nøkternt vurdert snakker vi om en nettoinntekt før skatt på nærmere 1 mrd. kr årlig, og nåverdien ligger et sted mellom 20 og 40 mrd. kr. Hvis kraftverkene hadde hjemfalt til staten, hadde det vært ny konsesjonsbehandling, og vertskommunene ville hatt en lovbestemt rett på inntil en tredjedel av anleggets verdi. Som representanten Halleland fra Fremskrittspartiet sa: Det er store verdioverføringer fra fellesskapet og lokalsamfunn til kraftverkseier Lyse-Hydro-selskapet. Verken Lyse, Hydro eller statsråden har sagt at det må settes nye konsesjonsvilkår i forbindelse med den nye konsesjonen. Nye konsesjonsvilkår er noe langt mer enn dagens praksis med såkalt vilkårsrevisjon. Innholdet i de nye konsesjonsvilkårene må omfatte både næringsfond til Ullensvang og Suldal kommuner og omfattende tiltak for å bøte litt på de ulempene som den brutale kraftutbyggingen har medført. Terskelverdien for dagens revisjonssaker, som omfatter de to tiltakene næringsfond og miljøopprettende tiltak, er i dag satt så høyt gjennom praksis fra NVE og departementet at det er lite verdt. Det kreves i dag helt spesielle hensyn for å tildele næringsfond, og det er en terskel som departementet, ikke Stortinget, har satt. Senterpartiet er ikke enig i at det bør stilles slike krav til gamle, store kraftanlegg som Røldal-Suldal. Utbyggingen innebærer så enorme naturinngrep, i strid med dagens miljølovgivning, og Røldal må leve med de brutale inngrepene til evig tid. Myndighetene må derfor gi kraftverkseier beskjed om å gjøre opp for seg. Senterpartiet har fått mange bekymrede meldinger om at sånne saker om nye konsesjonsvilkår tar årevis å gjennomføre – ja, faktisk 10–15 år. Dette må det bli slutt på. Det må bli slutt på det, det må ferdigbehandles i løpet av et par års tid. Det bør være regelen og ikke unntaket. Det må legges naturfaglige vurderinger til grunn for de nye konsesjonsvilkårene, og Lyse må betale for dette når NVE sier at det er åpent for behandling av nye konsesjonsvilkår. Kommunene må komme med utredningsprogram for de vurderingene som må gjøres i samband med nye konsesjonsvilkår. Statsråden må vise at her skal Hydro og Lyse gjøre opp for seg, en kan ikke stikke unna med de enorme verdiene uten å rette opp uretten.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Høyre har ingenting å være stolt av. De har vært imot hjemfall, de er imot konsesjonslover, og deres linje har ikke vært samfunnsbyggende på noe sett og vis i dette viktige spørsmålet som gjelder kraft. Dette er en helt spesiell sak, og hvis ikke den spesielle saken skal komme inn under spesielle hensyn, så vet ikke jeg. Det spesielle hensynet er nye konsesjonsvilkår slik at eieren blir pålagt å gjøre opp for seg. Representanten Eskeland sier at her er det Senterpartiet som har lagt til rette for at sånn må det være. Det er riktig at jeg var i Stortinget i 2008. Det er 13 år siden, og jeg har lært. Jeg har lært at jobben som ble gjort den gangen, ikke var god nok, og den er i hvert fall ikke god nok i dag. Jeg tør å si det her, at en skal lære. Det har skjedd mye de siste 13 årene. Vi har ikke noen tilsvarende sak. Når representanten Eskeland sier at det skal være forutsigbarhet, er vi sjølsagt for det, men vi lever i et samfunn som endrer seg, hvor kravene endrer seg på alle områder, og det må også skje på dette området. Det ble sagt at det ikke er grunnlag for nye vilkår. Sjølsagt er det grunnlag for nye vilkår. Det er et spørsmål om hvordan myndighetene skal behandle denne saken. Sjølsagt er det det – hvilke vilkår en skal stille for å gjøre opp for seg når det gjelder næringsfond og avbøtende tiltak. Sjølsagt kan det her gis vilkår for å få til minstevannføringer i både vassdrag og fosser. Sjølsagt kan en stille vilkår om at Røldalsvatnet skal være oppfylt innenfor en bestemt tid. Jeg har vært med på mange slike behandlinger. Det som skjer i dag, er at disse sakene blir trenert og kjørt langt fram i tid. Her må det ryddes opp på en tydeligere måte. Representanten Kjenseth sa at han var glad for at Arbeiderpartiet har tatt et steg tilbake i forhold til det forslaget som de sto sammen med Senterpartiet om. Jeg er ikke noe glad for det, og det er heller ikke Arbeiderparti-ordføreren i Odda noe glad for. Denne saken er ikke ferdig med dette. Det blir en sak som den kommende regjeringen må gå inn i, og da er jeg glad for at Senterpartiet er så sterkt at det kan gi sitt besyv med og få til rettferdighet for Røldal-samfunnet. Vi kan ikke ha det sånn at enorme verdier tas ut av samfunnet, og så blir det bare smuler tilbake til dem som i stor grad har fått sitt samfunn belastet med naturødeleggelser som er nærmest som et traume hver eneste dag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-18:
Høyre vil diskutere historie, ikke framover. Sjølsagt er det helt naturlig. Senterpartiet tar ansvar for at det som for 10–15 år siden ble gjort, ikke var godt nok sett i lys av den situasjonen vi står oppe i. Jeg håper jeg ikke trenger å gjenta det. Tid og forhold har endret seg. Situasjonen er annerledes i dag. Dette er helt spesielle forhold. Næringsfond og avbøtende tiltak – det er snakk om rettferdighet. Verdiene som det nye selskapet får årlig, er så enorme at vel få kunne sett for seg at det ble slike verdier – og så skal en komme utenom dette uten å ha nye konsesjonsvilkår som kan rette opp den uretten som er gjort. Senterpartiet kommer ikke til å gi seg i denne saken. Her skal det være rettferdighet, her skal samfunnet få tilbake noe av det en har tapt.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Det viktigste for Arbeiderpartiet her og nå er å trygge vanlige folk og bedrifter. Det handler om å gi forutsigbarhet, en forutsigbarhet som regjeringen ikke har villet gi, men som Stortinget tar ansvar for. Kommer vi dit at vi ikke trenger krisetiltakene, skal ikke vi tviholde på dem. Men det er grunn til å sette spørsmålstegn ved hvem det er som egentlig gjør langtidspermitterte og ledige en bjørnetjeneste, for i januar var det om lag 200 000 arbeidssøkere, men bare 4 000 som på eget initiativ tok utdanning i dagpengeordningen. Hadde regjeringen grepet muligheten og sørget for at flere fikk brukt denne tiden effektivt, hadde flere vært bedre stilt når krisen er over. Det er i realiteten en bjørnetjeneste.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Det er riktig at Arbeiderpartiet ønsker å gjeninnføre ordningen sånn som den var før 2015, og det innebærer en sats på 9,5 pst. Men det er vesensforskjeller på vår løsning og Fremskrittspartiets løsning. Vi ønsker en varig innføring, ikke noe som bare skal være i 2021 og 2022. Vi kommer til å stemme subsidiært for representanten Wiborgs forslag sammen med Høyre i dag, og er det sånn at det innebærer en økning i prosent, mener vi at det er en fin løsning her og nå. Men dette er noe som bør ha varig virkning. Vi kan ikke stå inne for at ledige i 2023 ikke skal få den samme muligheten.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Jeg deler bekymringen for både arbeidstakerne og bedriftene, og vi vet at det er mange bedrifter og ansatte som har det tøft nå. Med store omveltninger på kort tid betyr det mye utgifter, men Arbeiderpartiet har valgt en annen tilnærming til nettopp denne utfordringen. Vi mener at vi må ha en bedre kompensasjon for bedriftene. I tillegg til den generelle tilskuddsordningen mener vi at vi må ha en omsetningsbasert tilskuddsordning som kommer i tillegg til den generelle. Det er nettopp for å fange opp de bedriftene som er hardest rammet av pandemien. Når vi gjør dette, mener vi at det er bedre på lang sikt, at det kan føre til færre permitteringer, og at vi kommer oss fortere gjennom krisen. Jeg har stor sympati for at Senterpartiet i tillegg foreslår en kompensasjonsordning for arbeidstakerne for de siste fem dagene. Det er til forskjell fra Fremskrittspartiet, som igjen foreslår å legge byrden over på arbeidstakerne.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
29. januar stengte regjeringen grensen inn til Norge. Det å stenge grensene handler om smittevern, så stengte grenser tilhører en annen debatt. Saken vi diskuterer her i dag, og som vi behandler forslag til nå, handler om hvorvidt vi skal stille opp for dem som er rammet av stengte grenser. De av oss som bor langs grensen, vet at samfunnet på mange måter er sammenvevd. Det er et felles bo- og arbeidsmarked, og vi er gjensidig avhengige av hverandre. Da grensen stengte, sto plutselig mange vanlige folk, arbeidstakere, uten inntekt. De hadde ikke automatisk rett på dagpenger, ikke automatisk rett på sykepenger. Når jeg har stilt spørsmål til statsråden om hva regjeringen gjorde i forkant av grensestengningene, mener jeg at jeg ikke har fått noen gode svar. Når man nå, nesten ett år ute i pandemien, burde se at stengte grenser kunne være et alternativ, hvorfor har man ikke da forberedt seg bedre, vært i dialog og sørget for at man hadde på plass ordningene idet grensen ble stengt? Nå, mange dager og flere uker etter at grensen ble stengt, står fortsatt vanlige folk uten inntekt. Det er vanlige folk som skal betale barnehageregningene sine og huslånet og få familieøkonomien til å gå rundt. Fremskrittspartiet har nå snakket om de norske skattebetalerne. Det er jo nettopp det vi snakker om nå – skattebetalerne som egentlig har opparbeidet rettigheter i Norge, og som i andre tilfeller ville vært en del av vårt sikkerhetsnett, som ville hatt sykepenger, som ville hatt dagpenger ved permittering, men som nå på grunn av at situasjonen er veldig spesiell på grunn av stengte grenser, står på bar bakke uten noen form for inntekt. Da mener Arbeiderpartiet at det er bare rett og rimelig at vi stiller opp. Når arbeidsfolk står uten inntekt fordi de ikke kan komme på jobb, må vi være der for dem. La meg ta et eksempel. 4. februar undersøkte regjeringen muligheten for også å stenge grensen for helsepersonell. Vi har vært helt avhengige av dem under krisen, og regjeringen har sagt at vi skal applaudere for dem, men også de ble da vurdert utestengt. Resultatet hadde vært at også sykepleierne, som vi kan takke mye for innsatsen under denne pandemien, hadde stått uten noen ting. Dette må få en snarlig løsning. Jeg håper forslaget vårt får flertall, og at regjeringen nå får på plass en ordning for dem som står uten inntekt.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Representanten Nordby Lunde hevder at regjeringen styrer langsiktig og stødig. Det er en sannhet med modifikasjoner. Jeg vil dra fire eksempler: Forhøyet sats på dagpenger: Den har vært foreslått avviklet, eller å ha en utløpsdato, hele to ganger i løpet av pandemien, i november og ved utgangen av desember. Støtteordningen til lærlinger: Den har vært foreslått avviklet, eller å ha en utløpsdato, også to ganger. Kompensasjonsordningen for selvstendig næringsdrivende: Den hadde en utløpsdato i oktober, desember og februar. Til sist permitteringsperioden, ordningen der det er Stortinget og partene i arbeidslivet som har dratt regjeringen etter seg gang på gang. Over til grensependlerne: Det vi foreslår her i dag, er en økonomisk kompensasjon. Her har regjeringen frie rammer til å finne det som er fornuftig.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Arbeiderpartiet skal stemme subsidiært for forslag nr. 18.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-18:
Grensependlarane, altså dei som jobbar i Noreg, men som bur på andre sida av grensa, har etter grensestenginga ikkje hatt moglegheit til å reisa på jobb. Dette er ei gruppe som fell mellom alle stolar, og som vert ståande utan inntektssikring fordi dei korkje er permitterte eller sjuke, men dei har likevel inga moglegheit til å gå på jobb. SV har føreslått å få på plass ei løysing for å sikra at desse grensependlarane vert varetekne. Kvifor støttar ikkje Framstegspartiet dette forslaget?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-18:
Dei grensependlarane som jobbar i Noreg, men som bur på andre sida av grensa, har etter grensestenginga ikkje moglegheit til å gå på jobb. Denne gruppa fell mellom alle stolane i dag og vert ståande utan inntektssikring, fordi dei er ikkje sjuke, dei er ikkje permitterte, og dei får heller ikkje lov til å gå på jobb. SV har føreslått å få på plass ei løysing for å sikra desse grensependlarane, slik at dei ikkje vert ståande utan inntektssikring. Er det sånn at statsråden kjem til å få på plass ei ordning som sikrar inntekta til desse grensependlarane som ikkje kan reisa på jobb som følgje av grensestenging?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-18:
SV skal også stemme subsidiært for.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2021-02-18:
Takk til saksordføraren for grundig og godt arbeid med ei stor og samanfatta sak som betyr mykje for mange. Vi skal handsama endringar i statsbudsjettet for 2021 knytte til økonomiske tiltak for å bøta på utfordringane i arbeidslivet i samband med pandemien. Vi står i ein krevjande situasjon for norsk økonomi som rammar mange arbeidstakarar, verksemder og næringar. Gjennom heile pandemien har regjeringa måtta vekta ulike omsyn, særleg mellom smittevern og næringsliv. Det har vore og er framleis nødvendig med inngripande tiltak for å unngå at smittetalet aukar dramatisk. Det er faktisk smittesituasjonen til kvar tid som har hatt definisjonsmakta når det gjeld alle tiltaka som Stortinget har vedteke i samband med covid-19. Sidan mars 2020 har det vorte mange. Regjeringa har gjennom denne tida sett behovet for å tryggja innbyggjarane i Noreg gjennom god informasjon og tilpassa tiltak. Heldigvis ser vi at Noreg har klart seg betre enn mange andre land. Det økonomiske tilbakeslaget er mindre enn ein kunne frykta, og tiltaka overfor den einskilde ser i det store og heile ut til å fungera. Ettersom store delar av befolkninga vert vaksinerte, vil behovet for tiltak avta. Dei mellombelse tiltaka må avpassast situasjonen og ikkje bidra til å forsterka krisa. Målet er å avgrensa skadeverknadane i størst mogeleg grad, og alle ekstraordinære ordningar bør difor fasast ut i tråd med at behovet avtek. Regjeringa foreslår difor forlenging av bl.a. ordninga med fritak for lønnsplikt under permittering, retten til dagpengar for dagpengemottakarar, ny dagpengeperiode for dei som hadde brukt opp dagpengeretten etter 31. oktober 2020, auka kompensasjonsgrad for dagpengar og kompensasjon til sjølvstendige næringsdrivande og frilansar. Regjeringa føreslår også ytterlegare tiltak for å bidra til å avhjelpa den vanskelege situasjonen i arbeidsmarknaden, med m.a. 1 mrd. kr til målretta tiltak for langtidsledige og permitterte, særordning for sjukepengar knytte til pandemien og vidareføring av særordning for sjukepengar. Forlenginga er føreslegen til 1. juli. Det er på grunn av at vi veit lite om smittesituasjonen og massevaksineringa så langt fram som etter sommaren. Tiltaka må vera i samsvar med behovet, og vaksineringsarbeidet er ein viktig faktor i utviklinga av smittesituasjonen. Det vil verta ei gjetting å spå korleis arbeidslivet ser ut i september. Vi håpar hjula er i gang til dess. Difor føreslår regjeringa at tiltaka vert vidareførte i første omgang til 1. juli. Det er eit viktig overordna mål å sikra at levedyktige verksemder og arbeidsplassar ikkje forsvinn, men å sørgja for at den einskilde arbeidstakar får koma tilbake på arbeid, frisk og opplagt. Å forlenga tiltaka utover det som er nødvendig, vil ikkje gje dei ønska verknadane, men kan tvert imot medføra uønskte konsekvensar. Hovudmålet må vera å ta vare på og skapa fleire arbeidsplassar, slik at fleire kan verta inkluderte i arbeidslivet. Det er med dette føremålet forslaget til regjeringa vert framsett. Kristeleg Folkeparti støttar det.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2021-02-18:
Vi har jo vore med på å forlenge den tida dei får ytingar, så eg veit ikkje kva tidsrom representanten meiner.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2021-02-18:
Kristeleg Folkeparti går sjølvsagt inn for det som regjeringa gjer, sidan vi er ein del av regjeringa. Det er standpunktet vårt i den saka.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
De som står lengst fra arbeidsmarkedet, er ofte de som har vært på arbeidsavklaringspenger. Hvorfor vil ikke Kristelig Folkeparti være med på å støtte forslaget om å forlenge den perioden de som går på arbeidsavklaringspenger, kan få den ytelsen, nå som arbeidsmarkedet er sånn som det er, og det er så trangt for å komme seg ut i arbeid igjen?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Hvis representanten hadde lest innstillingen, så foreligger det et forslag fra Senterpartiet, SV og Arbeiderpartiet om å forlenge perioden man kan få arbeidsavklaringspenger, som jeg har forstått at Kristelig Folkeparti nå ikke kommer til å stemme for. Vil man da oppleve at man snur her i salen og stemmer for de forslagene om arbeidsavklaringspenger som ligger i innstillingen?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Statsråden sier i sitt innlegg at han følger opp Stortingets vedtak, om enn noe motvillig. Prop. 75 S for 2020–2021, som ble sendt fra statsrådens departement, bar vel ikke akkurat preg av at regjeringen hadde tenkt å følge opp Stortingets vedtak. Kan vi forvente den typen proposisjoner og svar på anmodningsvedtak fra regjeringen i framtiden? Den proposisjonen tror jeg vil gå inn i historien som svært spesiell, og hadde den typen proposisjoner hatt navn, hadde det vel vært eventyret om prinsesse Vilikke som kanskje hadde truffet best i den saken.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Takk for svaret. Hvis man hadde hatt behov for å ha noen ytterligere presiseringer, kunne jo det vært gjort i en proposisjon som kom litt senere – i Prop. 79 S for 2021–2021 – hvis man faktisk hadde til intensjon å følge opp Stortingets vedtak. Men jeg har lyst til å gå over til et litt annet tema, for statsråden var i sitt innlegg også opptatt av det med ledighet, og at vi måtte se på kompetanse. Nav har gjennom det siste året hatt svært få virkemidler til faktisk å få folk tilbake igjen i arbeid. Jeg så på tall fra Lillehammer kommune. Der har man hatt 100 pst. økning i ledigheten – 221 flere ledige nå i januar enn i fjor. Det er én tiltaksplass mindre på Lillehammer. Treffer tiltakene som regjeringen kommer med, når det er færre tiltaksplasser i et år der ledigheten har økt så dramatisk?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg har forståelse for at statsråden ikke har sett på tallene for hver enkelt kommune, men hvis statsråden tar seg tid til å gjøre det, se på Innlandet, se på de kommunene som er særlig rammet av reiselivssituasjonen, der mange har kommet ut i permitteringer og tiltak, har jeg et spørsmål. Nå som vi ser at så mange er permittert, er det for få som får tilbud om noen form for opplæring. Du blir din egen lykkes smed. Som permittert må du finne ut av det selv. Hvordan vil statsråden styrke Nav for at de også skal ta et ansvar for dem som er permittert, og at de kommer inn i utdanningsløp, kompetanseløp, som gjør at man får det nødvendige kompetansepåfyllet? Vi kan ikke la det være den enkelte permittertes ansvar – det må samfunnet og systemet ta større ansvar for.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
I snart et år har samfunnet vårt vært preget av koronaen. Like lenge har regjeringen vært på hæla når det gjelder sammenhengen mellom smittetiltak og inntektssikring. Det begynte i mars, da arbeidsfolk først fikk kuttet inntekten sin fordi varslingsperioden før en kunne permitteres, ble kuttet fra 14 til 2 dager. Så foreslo regjeringen å kutte perioden folk fikk lønn fra arbeidsgiver, fra 15 til 2 dager. På under en uke mente regjeringen at det var greit med et stort inntektsbortfall for folk som ble stengt ute fra jobben sin. Heldigvis gjorde et klokt storting ordningen bedre. Sånn har det fortsatt. Ordninger har blitt forlenget i tolvte time – ikke fordi regjeringen har kommet med gode forslag, men fordi Stortinget har tatt ansvar. Rett etter jul kom en ny bølge med smitte uten at tilstrekkelige ordninger var på plass. På en søndag uttalte statsministeren at det var uklokt å forlenge permitteringsordningen, på mandag var det en selvfølge at det kom. Så kom forslaget om å forlenge inntektssikringsordningene, men ikke veldig lenge. Forslagene kom i Prop. 72 LS for 2020–2021. Vår partileder, Jonas Gahr Støre, tok initiativ til å samle opposisjonen for å forbedre ordningene. Vi ble enige om 34 tiltak, som vi ba regjeringen følge opp. Etter å ha blitt totalt overkjørt i Stortinget leverte regjeringen Prop. 75 S for 2020–2021. Den er historisk. Jeg tror ingen har sett en lignende sak her i huset før. Regjeringen valgte å ignorere flertallet. Det kom en proposisjon uten konklusjoner, nærmest som et brev til Stortinget. Nå gjentar flertallet de samme forslagene. For Arbeiderpartiet handler det om at vi ikke kan akseptere at kapitaleierne stikker av med store utbytter finansiert med statlige krisepenger, mens arbeidsfolk skal ta den største belastningen. Både folk og bedrifter trenger forutsigbarhet, og med smitteverntiltak som endres daglig, må ordningene stå fast over tid. Selv om regjeringen nå kommer med en midlertidig løsning for feriepenger, må det være lov til å si at det er ganske ko-ko at folk i framtiden ikke skal få den samme kompensasjonen når de blir ledige. Argumentene er akkurat de samme for dem som blir ledige i 2022, som for dem som har blitt ledige nå. De trenger bistand, og de trenger feriepenger av de dagpengene de opptjener. Det som uroer meg aller mest akkurat nå, er at så få kommer inn i systemer som gir folk mer kunnskap. Det trengs et løft, og det har Arbeiderpartiet foreslått. Det er nødvendig fordi det er arbeidsfolks tur nå.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-18:
Det er noe som forundrer meg når Høyres representanter snakker om permittering og redselen for å forlenge ordningen – jeg tror alle som er i denne salen, virkelig håper at vi får vaksinert befolkningen, og at vi kan gå en normal sommer i møte. Og hvis det skjer, stoler faktisk Arbeiderpartiet på norske arbeidsgivere og norske arbeidstakere, at ingen vil gå permittert lenger enn nødvendig. Vi har hatt noen oppturer når det gjelder vaksinesituasjonen, men jammen har det også vært noen nedturer, og hvordan sommeren kommer til å bli, tror jeg ingen tør å spå fullt og helt her i denne salen. Hvis det er sånn at en ikke kan være permittert lenger enn til 1. juli og en har tre måneders oppsigelse, må altså arbeidsgiveren ta beslutningen nå, i løpet av februar og mars, om en skal si opp den ansatte. Jeg tviler veldig sterkt på at vi ved utgangen av mars er sikre på om Norge vil fungere normalt igjen i løpet av sommeren, og da skjønner jeg ikke hvorfor de ikke gir bedre forutsigbarhet, slik at arbeidsgiverne vet at permitteringsperioden kan bli forlenget. Hvis ikke er jeg redd for at mange arbeidsgivere kommer til å begynne å si opp folk helt uten grunn. Det er ikke arbeidslivet tjent med, og det er heller ikke arbeidstakerne tjent med. Høyres redsel for å gi en forlenget permittering må jo bety at man ikke stoler på at næringslivet vil gjøre de rette valgene, og at de tror at målet for enhver arbeidstaker er å gå permittert lengst mulig. Det tror ikke Arbeiderpartiet. Vi tror at folk kommer til å ta kloke valg. Men da er det bedre å kunne ha en lengre periode å planlegge etter, og at en ikke kommer en gang annenhver måned med nye forlengelser. Så jeg anbefaler alle å støtte de forslagene som ligger her på det. Det gir forutsigbarhet, og det er det beste for både folk og bedrifter.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-18:
Jeg er nok ikke helt enig i virkelighetsbeskrivelsen der. Det som er riktig, er at i den proposisjonen som ble fremmet, fastholdt regjeringen sine tidligere holdninger. For å si det enkelt – for dem som ikke nødvendigvis er inne i terminologien – betyr det at regjeringens standpunkt ligger fast. Samtidig kom denne proposisjonen tre dager etter anmodningsvedtakene i Stortinget. Det er ganske raskt. Jeg kan love at det ble jobbet hardt og intenst med dette i departementet for nettopp å levere det Stortinget trengte for å gjennomføre alle sine anmodningsvedtak så raskt som mulig, for her trengtes det bl.a. lovendringer og budsjettvedtak. Så har disse sakene ligget i Stortinget, og de er til behandling i dag. Den saksbehandlingstiden er det Stortinget som har ansvaret for. Det normale er jo ikke å gjøre det på den måten, men jeg vil igjen si at dette var et forsøk på å følge opp og gi Stortinget mulighet til å følge opp sine vedtak så raskt som mulig.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-18:
Med all respekt for den flotte og historisk viktige byen Lillehammer, som alle i Norge og kanskje verden også har et forhold til, er ikke Lillehammer hele Norge. Jeg må innrømme at jeg kjenner ikke til akkurat hvor mange tiltaksplasser det er i Lillehammer kommune, men jeg kjenner tallene for landet. Som representanten Aasrud helt sikkert er klar over, lå det i budsjettet inne noe nær en milliard til flere tiltaksplasser. Dette er tekniske beregninger, men vi har nå litt under 60 000 tiltaksplasser. Det er den tekniske beregningen. Det har vært en kraftig økning i bevilgningene og dermed også tiltaksplassene. Så er det Nav som klokelig nok fordeler disse utover. Det legger ikke vi oss opp i i detalj. Det tror jeg heller ikke er fornuftig at verken Stortinget eller regjeringen gjør, men vi har altså hatt en kraftig satsing på flere tiltaksplasser, og den satsingen var viktig.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-18:
Jeg er helt enig i det overordnede resonnementet. La meg bare ta noen elementer. For det første har vi sagt at når vi har hatt en kraftig og massiv økning i bevilgningene til tiltaksplasser, med flere tiltaksplasser også, skal ungdom prioriteres. De prioriteres da også i oppfølgingen av dette. Det er det ene. Det andre er at vi vil også at Nav skal bruke nettopp opplæring som tiltak, mer enn de gjør i dag. Det bringer meg til det tredje og kanskje aller viktigste, og det er at vi er nødt til å begynne å tenke på en annen måte rundt dagpengeperioden. En del som mister jobben, eller blir permittert, skal enten tilbake til samme jobb eller kommer til å være ledig i en kortere periode. Det er greit. Men en del er ledig lenge, og det å klare å fylle den tiden med kompetanse, utdanning – få tatt det fagbrevet du aldri fikk tatt, det påbygget på høyere yrkesfaglig utdanning, altså fagskolene – er helt avgjørende. Derfor er ikke regjeringen fornøyd med bare å ha en midlertidig løsning på dette, men kommer til å presentere en fast løsning for å rive ned mye av den muren mellom utdanning og dagpenger.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-18:
Jeg vet ikke hvor komfortabel jeg er med å være en slags overdommer mellom representantene Lundteigen og Wiborg. Men her er det egentlig to ting som er riktig samtidig. For det første: Gitt visse kriterier er det jo slik at man som EØS-arbeidstaker tjener opp rettigheter i det norske arbeidslivet. Da har man rett til sykepenger, man har rett til dagpenger hvis man blir permittert, etc. – og der kan vi ikke diskriminere mellom svensker og latviere, eller mellom svensker og polakker eller tyskere, eller hva det nå skal være. Den andre tingen er at hvis vi innfører nye inntektsordninger, er det slik at selv om de er midlertidige, så er det – basert på de vurderingene vi har, og som også er godt forankret i EØS-faglige miljøer – ikke mulig å innføre nye inntektsordninger som bare treffer noen EØS-borgere. Så det vil si at hvis man i en ekstraordinær situasjon ønsker å kompensere bare svensker, må det også bety at den ordningen på grunn av likebehandlingsprinsippet i EØS også vil treffe andre EØS-arbeidstakere. Men som sagt har disse opptjent rettigheter i norsk arbeidsliv.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-18:
Også i denne saken tror jeg kanskje representanten Lundteigen og jeg har forskjellig syn, men samme erkjennelse. Erkjennelsen er at dette kan være en vanskelig situasjon – og er det – for mange som går på arbeidsavklaringspenger. Så kjenner representanten begrunnelsen for at vi mente det var en rimelig vurdering å likebehandle dem som skal ut i arbeidsmarkedet og er avklart til det, med dem som er dagpengemottakere, ergo en forlengelse. Da holder vi utenom den forlengelsen for alle som vi hadde tidligere, som jo ikke var en datoforlengelse, men en forlengelse av tidsperioden stønaden var på. Så er det sånn at vi kan komme i en situasjon hvor det også er riktig å forlenge for alle, og jeg har vært helt åpen om at dette er noe regjeringen vurderer fortløpende, men det må jo være ikke bare fordi man har noe nedstenging noen steder, men fordi Nav sier at de ikke klarer å gi den oppfølgingen som de normalt klarer. Derfor mener jeg at det ikke er riktig tidspunkt å gjøre dette på nå, men det kan være en situasjon der f.eks. alle tiltak må stenge over hele landet, hvor det er riktig å vurdere dette igjen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-18:
Nå er jeg litt usikker på helt presist hva representanten spør om. Man kan jo enten avklares til uføretrygd – og da forutsetter jo ikke det 100 pst. uføretrygd, det kan også være at man da må fylle kriteriene for hel eller delvis gradert uføretrygd – eller man kan avklares til arbeidsmarkedet. Så er det helt riktig at det er en del som ikke blir ferdig avklart, og det er – og var det lenge før koronapandemien – et stort problem. Det er også en av grunnene til at vi har styrket Nav, nettopp for å kunne bedre oppfølgingen av AAP-brukere. Så kan man være uenig i hvordan AAP er lagt opp, og mene at periodene er for korte og sånn. Det er diskusjoner vi har uavhengig av korona. Men vurderingen i denne sammenhengen må være om det er noe ekstraordinært akkurat nå som tilsier en forlengelse. Og jeg sier at det kan komme en sånn situasjon, men akkurat nå, per dags dato, mener vi at det ikke er riktig å bestemme det.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-18:
Det er ikke vanskelig i det hele tatt å forstå at dette er en veldig vanskelig situasjon, ikke bare for grensependlerne, men også for mange andre som reiser jevnlig, enten daglig eller ukentlig, til Norge for å jobbe, og som nå ikke får komme på jobb. Dilemmaet med en eventuell ny økonomisk kompensasjon er at det, basert på de vurderinger som vi har gjort, ikke går an å lage noe for bare én del av EØS-borgerne, og ikke alle. Det vil si at en kan komme opp i en del titusener som vil kvalifisere til det. Så er det viktig å understreke at dette er arbeidstakere som, i hvert fall i stor grad, har tjent opp rettigheter i norsk arbeidsliv. Hvis de blir syke, har de rett til sykepenger. Hvis de blir permittert, vil Nav utbetale dagpenger. De har tjent opp dagpenger, og hvis de blir permittert – og det er det arbeidsgiver som bestemmer, partene har ansvaret for permitteringsgrunnlaget – vil Nav utbetale dagpenger.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-18:
Jeg skal bare knytte et par kommentarer til saker som har vært oppe, for det første permittering og arbeidsgiverdager. Det er tre grunner – minst tre grunner – til at regjeringen ikke vurderer at det er riktig nå. Den første er at vi har regionale nedstenginger, mens dette er en landsomfattende ordning. Den andre er at selv om det har vært brukt ofte, er det et kraftig insentiv, kan man si, til permittering. Vi så i mars-april at det blir ekstremt mange permitteringer av det hvis arbeidsgiverdagene settes veldig lavt. Og igjen: Dette er en landsomfattende ordning, ikke bare knyttet til bestemte regioner. Den tredje er selvfølgelig at det også har en kostnad for arbeidstakerne. Det er verdt å minne om at det var altså 20 dager. Nå er det ti dager. Jeg har også lyst til å minne om at permitteringsordningen er litt spesiell. Noe av dette er lovfestet, men mye av dette er også styrt gjennom tariff og ulovfestede normer/regler. En av reglene som ikke er lovfestet, er at det ikke kommer en ny arbeidsgiverperiode innenfor seks uker. Hvis man tar en arbeidstaker tilbake og permitterer innenfor en seksukersperiode, kommer det ikke en ny arbeidsgiverperiode. Der er det altså en viss fleksibilitet. Så har det både i dag og i går i spørretimen vært en del diskusjon rundt spørsmålet om dem som bytter jobb – altså hvis man f.eks. er permittert og ledig og så bytter jobb, og vurderingen da knyttet til en sak som bl.a. representanten Grande har reist fra Trøndelag. Det jeg har sagt, også i svaret til representanten Grande, er at dette er skjønnsbestemmelser i Nav. Da er det viktig at Nav bruker det og gjør den vurderingen, men også selvfølgelig tar hensyn til at det er en helt ekstraordinær situasjon på arbeidsmarkedet. Vi kommer også til å følge opp dette ytterligere. Vi kommer til i et eget brev å understreke overfor etaten at den skal utvise nødvendig skjønn for å sikre at permitterte arbeidstakere ikke ilegges forlenget ventetid når de har byttet jobb mens de var permittert. Det vil også omfatte saker som for tiden er til behandling i Nav, også klagesaker. Det brevet vil gå så raskt som mulig. Så har jeg i løpet av replikkrunder og sånt sagt noe om situasjonen for de svenske grensependlerne. Jeg er helt enig i at det er en veldig vanskelig situasjon. Samtidig vil jeg bare gjenta det jeg har sagt tidligere, og det er at dette er personer som har opptjent rettigheter i det norske arbeidslivet. Permitteringsordningen er sånn at det er ikke regjeringen som permitterer, det er arbeidsgiver som permitterer. Permitteringsgrunnlaget ligger tradisjonelt til partene å være enige om. Det jeg kan si fra vår side, er at hvis noen blir permittert av arbeidsgiver, er Nav klar til å betale ut dagpenger.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-18:
Representanten Kolberg tar beundringsverdig opp igjen situasjonen for de svenske grensependlerne. Hvis jeg har gitt inntrykk av at dette ikke er noe regjeringen jobber med, har jeg gitt et feil inntrykk. Dette er i høyeste grad noe vi jobber med. Mitt poeng i debatten har bare vært å beskrive hva som er de reelle rammene vi er nødt til å jobbe innenfor, men det er flere forskjellige spor her, selvfølgelig. Det ene sporet er ordningens natur, altså permitteringsordningen. Det er et spor der partene tradisjonelt har bestemt permitteringsgrunnlaget, og det er jo ikke partene som permitterer heller. Det er det den enkelte arbeidsgiver som gjør. Der konstaterer jeg rett og slett at Nav betaler ut dagpenger til arbeidstakere som er permittert. Det andre sporet er knyttet til smittevern. Sverige har f.eks., så vidt jeg vet, selv om de har stengt grensene for norsk innreise, åpnet for arbeidsreisende fra Norge i større grad enn omvendt. Det ligger ikke i vårt departement direkte. Det er en kombinasjon av Justisdepartementet, som har ansvaret for innreisereglene, og Helsedepartementet, som har ansvaret for det smittevernfaglige. Så er det løsninger som eventuelt går på kompensasjon og ekstraordinære ytelser, fordi disse arbeidstakerne, per dags dato i hvert fall, ikke har blitt permittert og dermed ikke får dagpengene de har rett på. Det ligger i mitt departementet, og det er der jeg påpeker at når vi jobber og ser på forskjellige løsninger – det skal vi gjøre – er vi også nødt til å ta høyde for at det ikke går an å lage en egen svenske- og finskeløsning. Hvis vi lager en helt ny ytelse, som en nødløsning, må den gå til alle EØS-arbeidstakere som har opptjent den samme typen rettigheter, men ikke får komme på jobb. Det er viktig for oss å følge denne saken, og derfor skal justisministeren ha et møte med den svenske delegasjonen i morgen. Der kommer også Arbeids- og sosialdepartementet til å være representert fra politisk ledelse. Jeg skal også ha møte med svenske politikere om dette, og som sagt har vi jobbet med flere forskjellige spor også tidligere. Så vil jeg knytte en overordnet kommentar til det med forutsigbarhet. Ettertiden får vel vurdere hvem som har bidratt til mest forutsigbarhet og ikke. Jeg tror ikke, når folk flest ser på det som foregår, at det alltid nødvendigvis oppfattes like forutsigbart, selv etter at Stortinget har kommet inn. Jeg har bare lyst til å minne om én ting til slutt, og det er at tross alt er det sånn at selv om det har vært uenighet, har man i mange store saker klart å finne sammen etter runder på Stortinget. Det mener jeg er bra, og det er også sånn at selv om det helt sikkert er ting som kunne vært gjort annerledes og det kommer til å være mye å lære av håndteringen av dette, har vi, slik det ser ut nå i hvert fall, håndtert eller kommet oss gjennom dette med lavere smittetall, færre døde og en økonomi som gjør det bedre enn i mange andre land.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-18:
En kort kommentar til representanten Kolberg: Hvorfor stemmer ikke regjeringspartiene for dette forslaget? Det er vel tre grunner til det. For det første er det ikke vanlig at regjeringspartiene stemmer for forslag som ber regjeringen gjøre noe som regjeringen sier de allerede jobber med. Sånn er det nå. Det er kjent fra både denne og tidligere regjeringer. Det er også to andre grunner. Den neste knytter seg, om ikke direkte til akkurat det samme resonnementet som representanten Wiborg og Fremskrittspartiet har hatt, så til at forståelsen nok kan ligge nær opptil at Stortinget her ønsker en ny ytelse. Det er den andre grunnen. Den tredje grunnen er at det, som jeg beskrev, heller ikke er gitt at eventuelle løsninger på dette, hvis de lar seg finne, er slik at vi må tilbake til Stortinget. For å ta to hypotetiske – jeg understreker at de er hypotetiske – eksempler: Hvis man lager en ny ytelse for å kompensere midlertidig, for foreløpig er disse arbeidstakerne ikke permittert, selv om de har tjent opp dagpengerettigheter, vil det selvfølgelig måtte tilbake til Stortinget, både lovvedtak og bevilgningsvedtak. Hvis det derimot, og jeg understreker igjen at dette er hypotetisk, skulle være løsninger som handler mer om smittevernfaglige råd – grenserestriksjonene er jo basert på nettopp smittevernfaglige råd, der er Helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet opptatt av å begrense antallet som kommer inn – er ikke det saker som legges frem for Stortinget som sådanne. Representanten Lundteigen skisserte noe slikt. Men igjen: Det er ikke min vurdering som arbeids- og sosialminister. Det er en smittevernfaglig vurdering, som regjeringen selvfølgelig gjør, men hvor vi også lytter til faginstansene, Helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-02-18:
Regjeringen bør ha tre viktige lytteposter når det gjelder fødsels- og barselomsorg. Det er de ansatte på sykehusene, Bunadsgeriljaen og barselopprøret. Gravide kvinner har fått stadig lengre vei til fødetilbud fordi helseforetakene, med skiftende regjeringers velsignelse, har lagt ned fødeavdelinger og fødestuer på lokalsykehus. Det er ikke så rart at planene for nedleggelse av fødeavdelinger skaper store protester. Det er nemlig dobbelt så høy risiko for livstruende komplikasjoner når det er over én times reisevei til føden. En nedleggelse av fødeavdelingen i Kristiansund vil gi kvinner i Aure, Halsa og Smøla en reisevei på opptil tre timer. Dette er å planlegge for økt risiko. Det vi trenger, er et desentralisert fødetilbud med både nok kapasitet og bemanning i hele landet vårt. Rødt er krystallklare: Vi støtter og ønsker å opprettholde og sikre en fullverdig fødeavdeling i Kristiansund. Det minste regjeringen nå kan gjøre, er å følge Stortingets vedtak og sørge for at fødeavdelingen ikke holder stengt nå. Her må stortingsflertallet og regjeringen lytte til Bunadsgeriljaen. Det er sånn, som i andre kvinnedominerte yrker, at de ansatte på fødeavdelingene opplever et stort arbeidspress, for dårlig grunnbemanning og mye ufrivillig deltid. Kun hver fjerde jordmor får tilbud om full stilling etter endt utdanning, selv om 67 pst. av dem ønsker å jobbe heltid. Markedsstyringen av sykehusdriften undergraver fagmiljøene og arbeidsvilkårene og reduserer pasientsikkerheten. Her må Stortinget lytte til de ansatte. Når flere kvinner får lengre reisevei til fødetilbudet, er følgetjenesten et minimum av tilbudet som må være på plass. Dagens krav til følgetjeneste må følges opp. Rødt er for en forbedring slik at grensen for følgetjeneste blir én time. Barselomsorgen var nedprioritert før pandemien, og det har vært enda mer krevende nå for kvinner som føder. I stedet for at alle som trenger det, får den hjelp og støtte de har krav på, har flere vært nødt til å betale privat for å dekke opp for manglende tilbud. Ikke alle har den muligheten. Det offentlige må sikre kontinuitet i svangerskaps-, fødsels- og barselomsorg. Rødt står sammen med Bunadsgeriljaen, de ansatte, fagbevegelsen og barselopprøret. Vi går inn for en styrking av fødetilbud og barselomsorg og ikke den svekkelsen som vi nå ser.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-02-18:
I dag har Arbeiderpartiet en siste sjanse før valget til å vise at de stenger døra for NorthConnect. De kunne stått sammen med industrien, fagbevegelsen og venstresiden for å skrinlegge denne kabelen en gang for alle, men går i stedet sammen med Høyre og holder døra på gløtt. Dermed blir konsesjonssøknaden fra NorthConnect liggende klar i skuffen i departementet, og så kan den neste olje- og energiministeren ta søknaden opp av skuffen og gi tommel opp til bygging av NorthConnect når han eller hun ønsker det. NVEs tall viser at noen vinner, mens andre taper, på NorthConnect. Vinnerne er kraftselskapene. De tjener jo på at strømprisen øker, mens innbyggerne og industrien, alle vi som betaler for strømmen, taper. Det har vært kaldt i Norge lenge nå. Mange får trøbbel med å betale strømregningen sin. Hvis NorthConnect bygges, vil vi eksportere mer kraft og importere høyere strømpriser, og det er verken innbyggerne eller industrien i landet vårt tjent med. Rødt vil at Norge skal være en kraftforedlende industrinasjon som eksporterer industriprodukter produsert på miljøvennlig vis i stedet for å sende stadig mer strøm ut av landet som en råvare. Det er den lave energikostnaden fra miljøvennlig, fornybar vannkraft som i over 100 år har vært et avgjørende fortrinn for industrien vår, men denne industrien havner i faresonen når markedet får påføre kalde Norge langt mot nord høyere energikostnader, og det skjer i økende grad for hver eneste nye strømkabel som kobler oss på EUs energimarked. Når strømprisen drives opp, som NorthConnect vil bidra til, må også industriens kraftkontrakter om noen år naturligvis baseres på et høyere prisnivå enn tidligere. Resultatet av å behandle norsk vannkraft som en ren eksportvare og ikke som en innsatsfaktor for egen verdiskaping kan derfor bli omfattende industridød. Det er derfor Rødt, som Fellesforbundet og LO, er imot NorthConnect. Vi vet at denne industrien eksporterer for over 100 mrd. kr i året, skaper tusenvis av klimavennlige arbeidsplasser, er det industrielle grunnlaget for innovasjon og næringsutvikling i framtidsrettede bransjer og sikrer sysselsetting og bosetting langs kysten vår. Skal Norge fortsatt være en industrinasjon, eller skal vi selge ut kraften som en råvare til andre land? Det er kjernen i denne saken, og her burde svaret være særdeles enkelt, i alle fall hvis man er et arbeiderparti. Da må man si et klart og tydelig – og endelig – nei til NorthConnect.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-02-18:
Det har vært et stort poeng for Arbeiderpartiet at de sier de har stanset NorthConnect endelig og det derfor ikke trengs flere vedtak i Stortinget, for det er lagt inn betingelser som vil sikre at man aldri vil få NorthConnect. Jeg lurer på om statsråden kan bekrefte – for så vidt kort og konsist, hvis mulig – om det er slik at NorthConnect vil bli vurdert etter en ny energilov, med endringene som Arbeiderpartiet har fått inn, eller etter gjeldende, gamle energilov, gitt at søknaden er innlevert lenge før ny energilov trer i kraft. Vil NorthConnect, som nå legges i en skuff, kunne tas opp av skuffen og få vurdering etter gammel, gjeldende lov, eller vil en ny energilov bestemme vurderingen av NorthConnect-søknaden?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-02-18:
Jeg takker for den avklaringen. Den var for så vidt klar og tydelig. Man vil behandle NorthConnect etter gammel, gjeldende lov, og ikke etter ny lov, dvs. at det Arbeiderpartiet framhever som viktige gjennomslag for å hindre såkalt privateide kabler i framtiden, ikke vil være gjeldende for NorthConnect. La oss si at Statnett skulle tre inn på eiersiden og overta denne kabelen hvis andre, gjeldende eiere ønsker å selge seg ut. Er det noe som tilsier at en statlig eid NorthConnect-kabel til Storbritannia vil ha noen mindre effekt på strømprisen enn en privateid kabel?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-02-18:
NVE anslår at strømprisen vil øke med 1–3 øre per kWh med NorthConnect, dvs. at strømkostnaden kan gå opp med omkring 4,2 mrd. kr hvert år i 40 år hvis dette prosjektet skulle få gjennomslag – som da altså vil bli vurdert ut fra og etter gjeldende energilov, hvor det er rom for såkalt privateide eksportkabler for strøm. Er det slik å forstå at statsråden ser noen andre vurderinger av priseffekten av NorthConnect på de norske strømprisene enn dem som allerede er lagt fram av NVE i deres analyse av de samfunnsøkonomiske konsekvensene av kabelen?