Kjerstin Wøyen Funderud (Senterpartiet), 2022-02-08:
Representanten Kapur bekymrer seg for at ressurser som kunne ha vært brukt til viktig tjenesteproduksjon, sløses bort hvis fylkestinget i Viken velger å oppløse det feilslåtte kolossfylket og gjenoppbygger Akershus, Buskerud og Østfold. Det burde han med respekt å melde ha tenkt på før. Små forskjeller mellom folk og et levende folkestyre har gjort Norge til et av verdens beste land å bo i. Dette ignorerte Høyre da de satte i gang med fylkessammenslåinger uten å lytte til folket eller kommunene. Høyres overkjøring er feilslått, dyr og skaper lengre avstand mellom innbyggerne og folkevalgte. Måten sammenslåingen skjedde på, har bidratt til at Viken aldri har fått noen legitimitet i befolkningen, og i høringsrunden som nettopp er gjennomført i kommunene, viser det seg også at et overveldende flertall av kommunene helst ser at fylkeskommunen deles opp. Til tross for intens folkeopplysning fra de tidligere regjeringspartiene om hvor ille det blir hvis Viken oppløses, viser NRKs supermåling som ble publisert 1. februar, at 66 pst. av Østfolds befolkning vil oppløse Viken. Bare 19 pst. sier nei. Samlet i Viken sier 56 pst. ja til oppløsning, mens bare 27 pst. sier nei. Senterpartiet er enig i at samfunnets ressurser må brukes fornuftig. Lærdommen vi kan ta av denne prosessen, er at når vesentlige strukturelle endringer gjøres i samfunnet, må det forankres så godt som mulig i befolkningen. I dette tilfellet skjedde ikke det. Senterpartiet mener Viken svekker folkestyret og med tiden vil sentralisere makt, mennesker og tjenester. Vi tror at folkevalgte som sitter nærmere folk og tjenestene, lettere vil kunne se hva som er problemene og skape bedre tilbud. Nei, folk flest har ikke behov for å besøke fylkeshuset, men det betyr noe hvem som jobber der, hvem som skal møtes til politiske møter der, og hvilket og hvor stort område de har ansvar for. Det er lettere å fikse en fylkesvei eller la være å nedlegge en videregående skole hvis man har lokalkunnskap og sitter tettere på dem det angår. Det er viktig at en fylkeskommune rekrutterer ansatte fra hele fylket, nettopp for å ha kunnskap om og engasjement for hele fylket. Derfor bør vi i de nye fylkene også legge til rette for mer desentraliserte arbeidsplasser utenfor fylkeshusene. En sentralisering av ansatte vil også ha noe å si for kompetansen de besitter, for hvor vil en fylkeskommune med hovedkontor i Sandvika for det meste rekruttere fra? Jo, selvsagt fra de omkringliggende kommunene. Fra høringsprosessen som er gjennomført i kommunene, pekes det på at Viken oppleves å ha mindre lokalkunnskap enn de tidligere fylkeskommunene. Det kommer også fram bekymringer knyttet til at Viken i for stor grad forholder seg til regionrådene og ikke de enkelte kommunene. Så istedenfor to styringsnivåer, som Kapur ønsker seg, har vi nå i realiteten fire. Jeg vil anbefale representanten Kapur å lese vedleggene til den administrative rapporten som er utarbeidet i forbindelse med oppløsningssaken. Der framgår det at også et flertall av de ansatte ønsker en deling av Viken. Flere av de ansattes organisasjoner kjenner seg ikke igjen i den virkeligheten ledelsen beskriver. Det hevdes at konsekvensene av deling krisemaksimeres, og det etterspørres en analyse av stordriftsulempene. Tillitsvalgt for Fagforbundet i Viken, Anne Steinsland, uttalte nylig til Klassekampen at de er ganske kritiske til rapporten, og at mange av medlemmene peker på at fagmiljøene har blitt så store at det gjør det vanskeligere å samarbeide. I tillegg opplever mange at det har blitt vanskeligere å nå ut til brukerne. Det skaper ikke gode tjenester til innbyggerne. Vi mener at ideologisk blind privatisering og større avstand mellom folk og folkevalgte skaper økende ulikhet og avmakt. Ulikhet og avmakt tærer på tilliten, tryggheten og samholdet i samfunnet. Derfor aksepterer vi ikke Høyres lettvinte argument og går i rette med reformer som har utfordret nærheten og fellesskapet i det norske samfunnet. Vi ønsker oss tjenester nær der vi bor, og folkevalgte som kjenner nærmiljøene våre. Da er ikke store systemer som gjør mennesker små, svaret. Svaret er nærhet og fellesskap. Staten tar regningen for å få tilbake Akershus, Buskerud og Østfold. Det er en investering som vil lønne seg.