Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-02:
Å få møte døden i trygge omgivelser er særdeles viktig både for pasienter og for deres pårørende. Regjeringen har derfor hele tiden vært klar på at det må finnes helsetilbud som gir dem denne muligheten. Forslagsstillerne peker på flere gode muligheter for å videreutvikle og bedre tilbudet til mennesker i livets sluttfase. Jeg vil følge opp tilbudet til denne pasientgruppen, bl.a. gjennom mitt arbeid med Omsorgsplan 2015 og gjennom oppfølgingen av Samhandlingsreformen. Tilbudet og ressurssituasjonen i pleie- og omsorgstjenestene står helt sentralt i arbeidet med å få til god lindrende behandling i livets sluttfase. Regjeringen har gjennom Omsorgsplan 2015 valgt å satse på utbygging av omsorgssektoren som helhet. Med Kompetanseløftet sørger vi for at sektoren har tilgang på tilstrekkelig kompetent arbeidskraft – også når det er behov for lindrende behandling og omsorg ved livets slutt. Investeringstilskuddet til sykehjem og omsorgsboliger gjør det samtidig mulig å bygge heldøgns omsorgsplasser, herunder palliative enheter. Den kommunale helse- og omsorgssektoren er styrket med om lag 12 500 årsverk i perioden 2004–2008. Dette kommer alle brukergruppene i kommunene til gode. I all hovedsak har personelløkningen kommet i form av helse- og sosialpersonell med fagutdanning, og har dermed bidratt til å heve kompetansen i sektoren. Regjeringen har også fått på plass et eget investeringstilskudd som legger grunnlaget for 12 000 nye omsorgsplasser med heldøgns omsorgstjeneste i sykehjem og omsorgboliger. Vi vil følge tilskuddsordningene nøye og løpende vurdere rammen for ordningen og innfasingen av denne. I retningslinjene for Husbankens tilskuddsordning har vi gjort det klart at også palliative enheter skal få støtte. Med det vil vi oppfordre kommunene til å bygge ut og utvikle den palliative omsorgen der dette er en del av de ordinære kommunale oppgavene. Det er også en egen tilskuddsordning for særskilte utviklingstiltak, herunder tiltak for å styrke kompetansen og kapasiteten innenfor lindrende behandling og omsorg for livets slutt, utenfor sykehus. Det er gjennomført flere kompetansehevende tiltak i kommunene. Sentralt er også de regionale ressurs- og kompetansesentrene for palliasjon i regi av helseforetakene. Pasienter som mottar lindrende behandling, beveger seg ofte mellom sykehus og sykehjem og/eller hjemmet. For å gjøre denne overgangen mer sømløs er det viktig med et godt samarbeid mellom de tverrfaglige palliative teamene i spesialisthelsetjenesten og den kommunale helse- og omsorgstjenesten. Samhandlingen mellom disse enhetene, undervisningssykehjemmene, undervisningshjemmetjenestene og kommunene er grunnleggende for god lindrende behandling og god behandling ved livets slutt. Jeg er også opptatt av at tilbudet om lindrende behandling bør bygges opp videre som en del av den ordinære helsetjenesten. Det er sentralt i Samhandlingsreformen at flere oppgaver i helsetjenesten skal løses lokalt. Flere av dem som i dag behandles i sykehus, vil kunne få et bedre tilbud i kommunen. Med reformen skal vi styrke kommunehelsetjenesten organisatorisk, kompetansemessig og ressursmessig – også for denne pasientgruppen. Lindrende behandling og omsorg ved livets slutt som en integrert del av det helhetlige kommunale ansvaret gir trygghet og forutsigbarhet for brukerne og for pårørende. I de aller fleste helseforetaksområdene er det etablert nettverk av sykepleiere med spesialkompetanse i kreftomsorg og lindrende behandling. Helsedirektoratet har gitt ut Nasjonalt handlingsprogram med retningslinjer for palliasjon i kreftomsorgen i 2007 som en oppfølging av nasjonal kreftstrategi 2006–2009. Retningslinjene er utarbeidet for kreftpasienter, men de generelle rådene gjelder også for pasienter med andre diagnoser. Retningslinjene gjelder både for spesialisthelsetjenesten og for primærhelsetjenesten, og som jeg også har sagt tidligere i år og svart på spørsmål, gjelder dette selvfølgelig også for barn. Jeg har bedt direktoratet gjennomgå disse retningslinjene med bakgrunn i det foreliggende forslaget og vurdere utdypinger. En ny nasjonal helse- og omsorgsplan og en ny kommunal helse- og omsorgslov vil samtidig styrke samhandlingen og tilbudet til alle brukerne av de kommunale helse- og omsorgstjenestene. Jeg vil på den bakgrunn ikke støtte en særskilt plan for livshjelp, da de tiltak som skisseres i forslaget, skal ivaretas av de ordinære kommunale tilbudene og allerede iverksatte tiltak.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)