Inge Lønning (Høyre), 2007-12-17:
La meg først ta opp forslaget fra Høyre og Venstre, som er omdelt på representantenes plasser i salen, forslag nr. 3. I fjor besøkte helse- og omsorgskomiteen Lovisenberg Diakonale Sykehus her i Oslo, og hadde en meget interessant og lærerik omvisning. Som vanlig under slike besøk avsluttet man med en spørsmålsrunde, og et av komiteens medlemmer spurte direktøren ved sykehuset hvordan han kunne forklare at det alltid er så god orden på økonomien i de private ideelle sykehus, mens de offentlige helseforetakene nesten alltid har betydelige avvik i form av økte utgifter i forhold til budsjett. Direktøren – med et ørlite smil på lur – svarte slik: «Vi kan gå konkurs, det kan ikke de.» Det ligger en ganske viktig realitet i det som aktualiseres gjennom endringsproposisjonen som vi behandler i dag. Det er som vanlig relativt beskjedne endringer i proposisjonen når det gjelder tallene under de forskjellige poster, men på ett punkt er det en ganske dramatisk endring. Det påpekes at det for 2007 påløper økte pensjonskostnader i størrelsesordenen 3,2 milliarder kr, og at det er forventet 2,2 milliarder kr i økte pensjonsutgifter i 2008. Det er betydelige tall. Når det gjelder helseforetakene, løses dette problemet ved at dette beløpet unntas i forhold til resultatkravet. Dermed skapes det ikke en økt regnskapsmessig belastning. Den løsningen er ikke mulig når det gjelder de private ideelle sykehus, som faller inn under sørge for-ansvaret til de regionale helseforetakene. Dermed oppstår det et ganske betydelig problem, som nettopp berører risikoen for å gå konkurs, simpelthen fordi de private ideelle sykehusene ikke har særlig store marginer å gå på, og heller ikke kan velge den løsning å svekke sin egenkapital vesentlig, for det vil også ha meget uheldige konsekvenser på sikt. Statsråden har kommentert dette flere ganger her i stortingssalen, og har hver gang brukt den samme standardformulering, at Regjeringen vil komme tilbake med et forslag til løsning, senest i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett neste år. Problemet med det er at det er meget vanskelig for de private ideelle sykehus å leve med usikkerheten frem til nesten halvveis ut i kommende budsjettår når det gjelder påløpte utgifter for inneværende år, 2007, og med den samme usikkerhet når det gjelder driftsresultatet for 2008. Det er bakgrunnen for det forslaget som jeg har tatt opp på vegne av Høyre og Venstre, hvor vi anmoder Regjeringen om å komme tilbake til Stortinget innen 1. mars 2008 med forslag til løsning. Vi mener at det absolutt må være mulig å finne frem til en løsning innen den tid, og vi mener at de ideelle private sykehusene har et rimelig krav på å få beskjed innen 1. mars 2008 om hvilke økonomiske realiteter de er nødt til å forholde seg til for regnskapsårene 2007 og 2008. Det knytter seg betydelig usikkerhet til den økonomiske situasjonen i helseforetakene i sin alminnelighet. Det ble påpekt av representanten Giltun. Jeg tror for min del at svaret på det ikke kan være å tenke på et tall – 1 milliard eller et eller annet annet tall – og plusse det på på det nåværende tidspunkt, for usikkerheten blir egentlig ikke spesielt mye mindre av det. Og de utfordringene helseforetakene står overfor, er av strukturell karakter, som formodentlig ikke forandres veldig mye med noen hundretalls millioner fra eller til. De strukturelle problemene er man nødt til å løse, og helseforetakene er nødt til å finne en økonomistyringsform som gjør at man klarer å holde seg innenfor de utgiftsrammene som Stortinget har vedtatt.