trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Fremskrittspartiet har store troverdighetsproblemer. En prater om klima og grønn satsing, samtidig som en krever lavere drivstoffavgifter på olje. Det står sjølsagt ikke til troende. Men mitt fokus er forholdene i arbeidslivet og de store sosiale forskjellene ute i Europa, som danner grunnlag for sosial uro. I Norge er en av den rød-grønne regjeringas kjerneverdier jamnbyrdighet i arbeidslivet, slik at den enkelte kan leve godt av sin alminnelige, flittige arbeidsinnsats. Dette systemet blir kraftig utfordret gjennom mange krefters ønske om import av billig utenlandsk arbeidskraft. Hvorfor ønsker ikke Fremskrittspartiet å sikre jamnbyrdigheten i arbeidslivet gjennom en aktiv innsats, slik at arbeidslivet fungerer etter den nordiske tradisjonen?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Representanten Sanner sier at «de borgerlige partiene står sammen». Nei, borgerlige partier i denne salen, etter Høyres definisjon, står ikke sammen om de store tallene. Et eksempel: Høyres økonomiske politikk er negative ord for arbeidsfolk i distriktene. Høyres budsjett for 2012 er forutsigbart. Negative symboler er minus 1,7 mrd. kr til matproduksjon og minus 1,5 mrd. kr til Kommunal- og regionaldepartementet for å motvirke sentralisering av arbeidsplasser og folk. Det er sterk kost for flittige arbeidsmaur i distriktene som prøver å skape seg et utkomme, som hver dag arbeider for å sikre sin familie og sin ungdoms framtid. Hvorfor ønsker Høyre en enda sterkere sentralisering av arbeidsplasser og bosetting i Norge, noe som er et resultat av bl.a. flyttingen av 3,2 mrd. kr?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Det er interessant å høre at Høyres finanspolitiske talsmann egentlig forsøker å skape det inntrykk at Høyre ønsker å svekke sentraliseringen, at en altså skal motarbeide den utvikling som i dag veldig mange ungdommer føler, og som de tar konsekvensen av i sitt yrkesvalg, for de flytter til Oslo og tilliggende herligheter. Såkornkapital er viktig, veier i distriktene er viktig, men det som kjennetegner Høyres politikk når det gjelder veier, er jo at en harselerer over – en harselerer utrolig sterkt over – samferdselsministerens satsing på veier over hele landet. Det er ikke der det skal bygges veier. Har en fra Høyres side nå lagt opp til å endre også prioriteringen av hvor det skal bygges veier? Da må det uttrykkes tydeligere.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Når det gjelder Senterpartiets politikk, så er det svaret veldig enkelt. Hva som er den riktige senterpartipolitikken, er sjølsagt Senterpartiets program. Sånn er det for Senterpartiet, og sånn håper jeg også det er for Fremskrittspartiet. Når det her snakkes om fornybar energi og klima, hadde jeg altså en nødvendig distinksjon der: Klima er ikke primært et spørsmål om energi, men et spørsmål om karbon. Karbon til bruk i alminnelig virksomhet kommer enten fra lagerkarbon eller fra fornybart karbon, og jeg håper at Fremskrittspartiet kan være med og utvikle den tenkinga videre. Det vil revolusjonere og omskake hele Fremskrittspartiets politikk, men det er nødvendig. Spørsmålet var også knyttet til oljesand. Oljesand er et faktum. Ola Borten Moe har sagt at oljesandprosjekter skal drives på en effektiv måte. Det er vi sjølsagt glad for. Men fokuset skal være på bioraffinerier – ikke på oljesand.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Senterpartiets leder, Liv Signe Navarsete, holdt en glitrende tale på vårt landsstyremøte, hvor hun påpekte behovet for systemendringer, for investeringer på tre områder: statlige veier, bane, men også havner – det er tre ting som jeg ber også Fremskrittspartiet ha med seg. En skal ikke glemme havnene. Norge er et langstrakt land. Dersom Fremskrittspartiets talsperson nå hadde fulgt med på det jeg sa i mitt innlegg, var det nettopp det jeg forsøkte på, nemlig å gi et alternativ. OPS er det ikke. Egne selskaper er det ikke. Men det kan være et alternativ at NTP blir bindende på prosjektnivå, slik at det legges inn etter NTPs tidsplan og bare konsekvensjusteres, og slik at det som dermed blir til rest, blir den politiske profilpotten. Dermed kan en konkurrere bedre om løpende drift, noe som en ikke greier i dag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Dette samfunnet består av små samfunn og store samfunn. I de mindre samfunnene er det lensmannen som er trygghetspersonen, som er trygghetsinstitusjonen. Senterpartiet har lang tradisjon for at vi ønsker også å sikre lensmannsinstitusjonen, slik at den er på plass. Vi har gjort mye for å få mer ut av de nye pengene som er stilt til disposisjon. Likevel viser f.eks. Riksrevisjonens siste rapport at vi ikke får det ut av pengene som Stortinget har forventet. Det er en grunnleggende kritikk som jeg føler ligger under fra spørreren, som jeg er helt enig i, og som Senterpartiet er enig i: Her må vi få mer ut av pengene, bl.a. slik at pengene brukes for å sikre politifolk ute i gatene når det er størst behov, nemlig i helgene og mange ganger på nattetid.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Vi står bak det budsjettet som er framlagt. Jeg har dessverre ikke den inngående kunnskap om såkornfondets behov og situasjon som jeg burde ha for å kunne gi et kompetent svar på det spørsmålet. Vi får et behov for et revidert nasjonalbudsjett, og dersom det skulle vise seg at dette er et påtrengende behov i en situasjon hvor konkurranse og det hele vil bli stilt overfor større krav, er det et aktuelt prioritetsområde. Men jeg har lyst til også å knytte en kommentar til det som ble sagt om forskning og utvikling, for kjernen i det jeg der sa, er behovet for å kraftsamle. Det er behovet for å kraftsamle forsknings- og utviklingsinteressene fra statens side på en bedre måte, og da i sammenheng med en mer bevisst næringspolitikk knyttet til de områdene som har stort potensial, store muligheter, og som er i en krevende internasjonal konkurransesituasjon – rett og slett bruke pengene mer effektivt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Verken regjeringa eller, så langt jeg kjenner, Senterpartiet har noen klar plan for å ta vekk momsen på frukt og grønt. For å si det direkte: Det er ikke sikkert at det er et hensiktsmessig virkemiddel. Jeg kan bare stille spørsmål ved frukt og grønt. Det er så mangt. Det er ikke all frukt og grønt som er like sunt. Det er frukt og grønt som ikke engang rådyrene vil spise.(Munterhet i salen) Det tyder på at det er noe ved det som ikke er bra nok. Dette spørsmålene er langt mer krevende, men det å ha sunn og trygg mat er bra. Om en spiser litt fett, om en drikker litt helmelk, er også det bra, for det er det som kreves når du arbeider mye og har store, krevende oppgaver foran deg. Og det er det mange som har i det norske samfunnet. (Munterhet i salen)
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Det er helt riktig at Senterpartiet fokuserer sterkt på mindre bedrifter og sjølstendige næringsdrivende. Jeg tror det er få i denne sal som fokuserer mer på det, fordi vi har hele vår tradisjon fra den delen av næringslivet. Den delen av næringslivet utvikler seg videre til større bedrifter seinere. Vi er et produksjonsparti. Vi ønsker altså å sikre den gruppa bedre kår. Det som er foretatt av endringer i beskatning av enkeltpersonsforetak som har ansatte, gjelder virksomheter som har ansatte med en relativt høy inntekt. Det blir hele tida et spørsmål om hvordan man prioriterer midlene. Jeg kan bare si at Senterpartiet er utålmodig på de vanlige bedriftsledernes, de sjølstendige næringsdrivendes og de ansattes vegne her, for dette er underskauen som skaper det pulserende, vitale, omstillingsvennlige Norge.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Representanten Syversen hadde nok en gang et interessant innlegg, han inviterte til debatt om en klar ideologisk kurs – noe vi er glad for – og der vil vi understreke: Senterpartiet har forventninger til dette. Det ble sagt om familiepolitikken at familien ikke skal underordnes arbeidslivet. Senterpartiet er sjølsagt enig. Samtidig må det materielle være tilstrekkelig til å gi trygghet – altså må rettferdighet i arbeidslivet være sjølsagt. De materielle verdiene skulle ikke være i forsetet. Senterpartiet er sjølsagt enig. En reell kontantstøtte – ja, det er virkelighet. Senterpartiet er enig. Mitt spørsmål er: Hvis Kristelig Folkeparti legger vekt på en mer rettferdig fordeling i alle henseende – med den familieforståelsen som er en sentral del av Kristelig Folkepartis politikk, som ligger som basis – hvorfor er den rød-grønne regjeringa ideologisk dårligere enn Høyre på området rettferdig fordeling?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Venstre er opptatt av klima, og det er bra. Klima er et spørsmål om karbonmengden i atmosfæren. Kilden er lagerkarbon eller fornybart karbon, og det er lagerkarbonet som er problemet. Fornybart karbon får vi først og fremst fra planter, og en av de viktige plantene er skog. Dagens jordnære virkelighet er at det er svak lønnsomhet i skogbruket, det er liten aktivitet, det er stor mulighet for framgang. Venstre tar vekk 100 mill. kr til skogsbilveier og planting. Senterpartiet forsøker å stå for en jordnær grønn politikk, og vi trodde at Venstre var enig i at det var viktig å ha en større produksjon av fornybart karbon. 100 mill. kr i minus gir ikke økt aktivitet i skogbruket. Spørsmålet er: Er økt aktivitet i skogbruket uheldig i et klimaperspektiv, sett med Venstres øyne?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Jeg er enig i at granplantinga på Vestlandet kan diskuteres, men jeg forstår det sånn at granplanting ellers i landet kan være hensiktsmessig, og at det også er viktig å få opp ny skog der det er naturlig å ha gran. Da har jo Venstre nyorientert seg noe, og det er hyggelig. Men Venstre tar også vekk bevilgninger til skogsbilveier. Det er faktisk sånn at når en hugger tømmer, må en ha det ut på en grei måte, og da må en ha veier. Reduksjon i bevilgningene gir reduserte muligheter. Spørsmålet mitt er: Hvorfor er Venstre så opptatt av å kneble økt aktivitet i skogbruket når det er en av de fremste kildene til å redusere utslippet av ikke fornybart karbon? Det er noe som ikke stemmer.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Representanten Tybring-Gjedde er et friskt pust, og takk for det. Representanten ønsket egentlig ikke etablering av statsforetak på vei. Bra! Det gir grunnlag for en diskusjon om det temaet videre, som jeg inviterte til i mitt innlegg. Representanten sa at skattelette for dem som tjener minst, er viktig, for det virker best på arbeidsevnen. Bra! Det er i tråd med evneprinsippet, og det gir oppslutning om skattesystemet. Imidlertid kom forslaget om å fjerne formuesskatten; formuesskatten som ble innført i 1881. Fjerning av formuesskatten vil gi stor lette til dem som har stor finansformue. Da er mitt spørsmål: Er ikke konsekvensen av det at de som da har stor formue, får stor skattelette og dermed kan arbeide mindre for å ha det samme til privat forbruk – altså det motsatte av innledningen av representantens innlegg?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-11-24:
Representanten Kambe er frimodig, og jeg setter pris på det. Representanten har også flere gode poenger, bl.a. om byråkrati, som jeg setter stor pris på. Men det inntrykket en sitter igjen med, er jo ganske sterkt: Vi som representerer de rød-grønne, er ikke så mye tess. Det er jo greit å ta med seg, men det kan dog hende at det har visse nyanser, og det kan være en anbefaling til senere. Klassikeren til Kambe er jo den særnorske formuesskatten, innført i 1881 mot kapitalistenes ønske, for de ønsket eiendomsskatt isteden. Det var bedre for dem – finanskapital blir jo ikke eiendomsskattlagt. Mitt spørsmål er: Hvilke land har mindre eiendomsskatt enn Norge – Høyre snakker så mye om den særnorske formuesskatten, og den er særnorsk – og når tar Høyre dette fram?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Jeg har et spørsmål om alkoholpolitikk. Fremskrittspartiet er ofte lite villig til å se på forskningsresultater som går imot egen politikk. Det er utvetydig i dag at både tilgjengelighet og pris på alkohol har betydning for forbruket. Det er slått fast gjennom gjentatte forskningsresultater. Jeg er spesielt opptatt av barn og unge i denne sammenheng, og mitt spørsmål til Fremskrittspartiet er: Hvorfor er det så viktig for Fremskrittspartiet å redusere alkoholavgiftene og dermed sørge for at vi får et økt forbruk?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-11-24:
Når jeg hører denne replikken, får jeg inntrykk av at representanten ikke hørte på mitt innlegg. Jeg pekte jo nettopp på at vi lever i et godt land, har lav arbeidsledighet, sterke statsfinanser, og at det er skapt mange nye arbeidsplasser i perioden 2004–2008, men at vi siden den gang har tapt mange arbeidsplasser i private bedrifter. Så har jeg lyst til å minne om at Høyre var det første partiet som under finanskrisen tok kontakt med Arbeiderpartiet og sa at vi ønsker å stille opp og stå sammen med regjeringen i den vanskelige situasjonen. Det samme har vi skrevet inn i finansinnstillingen denne gangen, at hvis det er påkrevet, stiller Høyre opp. Det er vår historiske tradisjon, og slik kommer vi også til å opptre i den situasjonen som er nå. Men jeg har inntrykk av at når Arbeiderpartiet sier at vi skal stå sammen, betyr det at vi skal mene det samme som Arbeiderpartiet – og det kan man jo ikke forvente. Høyre er opptatt av at vi skal bygge Norge som kunnskapsnasjon, og at vi skal styrke bedriftenes konkurranseevne, og vi har mange gode forslag som jeg mener at også regjeringen bør ta seg tid til å lese.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-11-24:
Svaret er: Ja, det finner man. Hvis man leser i innstillingen, vil man se at de borgerlige partiene trekker i samme retning i mange av de spørsmålene – det var jo også representanten Storberget innom – og noe av det aller viktigste er å øke minstefradraget. Kristelig Folkeparti øker minstefradraget, Venstre øker minstefradraget, Fremskrittspartiet gjør det, og Høyre gjør det. Og hvorfor øker vi minstefradraget? Jo, fordi det kommer dem med de laveste og vanlige lønnsinntektene mest til gode. Det gjør det mer lønnsomt å arbeide enn å være på trygd. Det gjør det mer lønnsomt å jobbe heltid enn å jobbe deltid. Det er det viktigste skatteløftet vi gir. Den største skattelettelsen er å øke minstefradraget, dernest kommer reduksjon i formuesskatten. Å redusere formuesskatten er ikke urettferdig, det er rettferdig, fordi formuesskatten må man betale helt uavhengig av om bedriften går med overskudd eller med underskudd, og i den situasjonen vi er i nå, hvor det handler om å trygge jobber, mener jeg at Arbeiderpartiet bør lytte til Roar Flåthen som er enig med Høyre i at vi må gjøre noe med formuesskatten.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-11-24:
Det var mange problemstillinger på en gang. La meg svare på hvorfor Høyre legger om overgangsstønaden til enslige forsørgere. Det er fordi vi ønsker å skape en tettere vei inn i arbeidslivet. Vi beholder den i ett år og gir unntak med mulighet til forlengelse for dem med sterkt funksjonshemmede barn og dem som er i utdanning. Så bruker vi disse pengene til arbeidsmarkedstiltak, til arbeidstrening og til å lage en tettere vei inn arbeidslivet. Men før SV kaster stein på Høyre, synes jeg at SV bør sørge for en politikk som innebærer at det blir færre fattige i Norge, færre fattige barn, færre bostedsløse og kortere ventetider for dem som ønsker å komme ut av rushelvetet. SV er et parti med høy selvtillit, men med lav selvinnsikt når det gjelder en velferdspolitikk som virker.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-11-24:
Jeg synes at representanten Andersen burde tatt seg en liten reiserunde rundt kysten og snakket med de mange små og mellomstore familieeide bedriftene som virkelig sliter med å få endene til å møtes, som sliter med å betale lønninger, og som sliter med å få til nye investeringer, men som allikevel må betale formuesskatt til den norske stat. Bedrifter som går med underskudd, og som jobber hver eneste dag for at folk skal ha en jobb å gå til, må likevel betale formuesskatt. Det er det formuesskatten handler om. Det handler om å sikre at bedrifter skal ha mulighet til å investere og skape nye jobber. Det er grunnen til at Høyre ønsker å trappe den ned. Så har jeg svart på hvorfor vi legger om overgangsstønaden for enslige forsørgere. Vi mener det er viktigere å hjelpe folk til å få en tettere vei inn i arbeidslivet, få arbeidstrening og lønn, fremfor å stå utenfor og få støtte.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-11-24:
Her legger representanten Lundteigen premisser til grunn som ikke er riktige. Jeg har lyst til å minne om at da Høyre satt i regjering, ble det flyttet ut vesentlig flere arbeidsplasser fra Oslo til Distrikts-Norge og til regioner enn det som er gjort med Senterpartiet i regjering – vesentlig flere ble flyttet ut. I tillegg er Høyre opptatt av at den beste distriktspolitikken handler om å legge til rette for verdiskaping. Derfor foreslår vi bl.a. mer såkornkapital. Jeg har registrert at Arbeiderpartiets ordfører i Trondheim ber regjeringen om å komme med såkornkapital, noe de har lovet i i hvert fall ett år. Hvis Lundteigen er enig i at såkornkapital er viktig, kan han stemme for Høyres forslag i dag. Hvis han er enig i at det er viktig å legge til rette for bedre veier i Distrikts-Norge, kan han stemme for Høyres forslag i dag. Å bevilge 1 mrd. kr mer til vei er den beste distriktspolitikken vi kan føre.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-11-24:
Jeg tror representanten Lundteigen ville stått seg på å snakke litt tydeligere, for jeg tror at det som egentlig stikker Lundteigen, er at Høyre reduserer en del av de direkte næringsoverføringene. Det vedstår jeg meg at vi gjør. Vi mener at det er mye viktigere å legge til rette for næringslivet gjennom bedre generelle rammebetingelser, gjennom lavere skatter, bedre veier og mer såkornkapital enn å øke de direkte næringsoverføringene. Så stiller Lundteigen spørsmål om det er slik at Høyre er imot sentraliseringen. La meg heller snu på det og si at Høyre er for sterke regioner i hele Norge. Det er jeg overbevist om er den aller beste distriktspolitikken – sørge for at vi bygger opp under miljøene i Harstad, i Bodø, i Tromsø, i Alta, i Trondheim, i Bergen og på Hamar. Representanten Lundteigen burde ha registrert at norske velgere har stemt Høyre ved kommunevalget – fra nord til sør, fra øst til vest. Det er fordi de støtter opp under vår politikk, som også innebærer sterke regioner og sterke distrikter.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-11-24:
La meg bare først konstatere at det er mye i finansministerens analyse som også stemmer med Høyres analyse når det gjelder utfordringer i Europa og hvilke konsekvenser det kan få for Norge. Men en god analyse hjelper ikke dem som mister jobben, og jeg tviler også på at fremtidens generasjoner vil takke dagens politikere for en god analyse hvis vi ikke lykkes med å bygge Norge som kunnskapsnasjon. Det som forundrer meg, er at finansministeren, med bakgrunn i analysene av konsekvensene for Norge når det gjelder det som nå skjer i Europa, farer så lett over konsekvensene av at produktivitetsveksten har falt etter 2006, og at konkurranseevnen er svekket hvert eneste år under den rød-grønne regjeringen. Dette er tall som fremkommer av regjeringens eget budsjett. Mitt enkle spørsmål er: Hvilken strategi har regjeringen for å øke produktiviteten og styrke konkurranseevnen i årene som kommer?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-11-24:
Under den borgerlige regjeringen økte verdiskapingen per timeverk i industrien med 25 pst. Det ga grunnlag for å kunne ta ut høyere lønn, for bedre velferd eller for å styrke konkurranseevnen. Når finansministeren nå erkjenner at produktivitetsveksten har falt, og at den også har gjort det hos våre handelspartnere, er det allikevel et problem at vi da har fortsatt med å ta ut større lønnsøkning enn våre handelspartnere. For neste år er regjeringens prognose at lønnsøkningen i Norge vil være på 4 pst., og det vil være i en situasjon hvor våre handelspartnere – om de kan glede seg over noen lønnsøkning i det hele tatt – mest sannsynlig kommer til å gå ned i lønn, i hvert fall i flere land. Jeg registrerer at LO nå har tatt til orde for et moderat lønnsoppgjør. Vil finansministeren varsle at de 4 prosentene som ligger i budsjettet, er i overkant – for å si det forsiktig – hvis vi skal styrke konkurranseevnen til neste år?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-11-24:
Jeg forstår at representanten Bård Vegar Solhjell blir litt stotrete når han må svare på det spørsmålet, for realiteten er at SV er preget av stor selvtillit, men lav selvinnsikt når det gjelder velferdspolitikken. Realiteten er at det ble 50 000 flere fattige barn mens Kristin Halvorsen satt som verdens rikeste finansminister. Det er blitt flere bostedsløse. Mens SV snakker om viktigheten av tiltak for rusmisbrukere som vil ut av rushelvetet, er køene blitt lengre. Hvor lenge må SV sitte i regjering før man begynner å gjøre noe med disse utfordringene, og det blir færre fattige barn og kortere ventetid for å få rusbehandling?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-11-24:
For en statsråd som åpenbart har som hovedoppgave å holde sammen en regjering som hver eneste dag er i ferd med å slites i stykker, skjønner jeg at det er befriende å komme i Stortinget å kaste litt småstein på opposisjonen. Jeg skal ikke ta fra Karl Eirik Schjøtt-Pedersen den gleden. Men la meg konsentrere meg om de viktige tingene, nemlig hvordan vi kan skape trygghet og velferd i det norske samfunn. Arbeiderpartiet og Høyre er enige om viktigheten av å holde orden i økonomien. Slik vil det alltid være når Høyre sitter i regjering. Men Karl Eirik Schjøtt-Pedersen fokuserer utelukkende på viktigheten av rente- og kronekurs. For bedrifter som slåss i et fallende marked, er det helt avgjørende at man har høy produktivitet og god konkurransekraft. Regjeringens egne dokumenter viser at bedriftenes konkurranseevne har vært svekket hvert eneste år under rød-grønt styre, og at produktivitetsveksten falt etter 2006. Hvilke svar har regjeringen til de bedriftene som i dag slåss for å opprettholde konkurransekraften og trygge jobbene?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Det var med en viss spenning jeg leste opposisjonens alternative forslag til budsjett, særlig med henblikk på om man klarer å samle seg om viktige størrelser når det gjelder fordeling. Ser man på innslagspunktet for toppskatt, er det fullt sprik – nærmest fire alternativer. Ser man på formuesskatten, er det fullt sprik – fire alternativer. Ser man på minstefradraget, hvor man i det minste kanskje kunne forutsette at man kunne bli enige om prosentsatsen, så er det fire forskjellige prosentsatser. Det er ett fellestrekk i opposisjonens forslag, og det er at de er grunnleggende urettferdige. Det er de som tjener mest, som får store skatteletter, i motsetning til dem som tjener minst. Mitt spørsmål til representanten Sanner er: Vil det noen gang inn mot valget i 2013 bli mulig for norske velgere å få øye på en viss grad av enighet på borgerlig side når det gjelder viktige fordelingspolitiske spørsmål?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Høyre snakker veldig fint for tida både om fattige unger og at flere skal komme i arbeid. Men når jeg har sett i budsjettet på hva Høyre gjør, er det gammeldags Høyre-politikk. Høyre beholder 240 mill. kr til betaling for at kvinner skal være hjemme og holde ungene sine unna barnehagen og ikke være i jobb sjøl, mens de altså tar over 1 mrd. kr i året fra enslige forsørgere, som regjeringen vil beholde ordningen for, slik at de kan ha en sikker inntekt mens de kvalifiserer seg til jobb. Vi vet at det å kvalifisere seg for jobb er uhyre viktig for dem som er enslige forsørgere, og de trenger en trygg inntekt mens de gjør det. Enslige forsørgere er i en annen situasjon enn andre mennesker, fordi de har større krav på seg. Jeg lurer på hvorfor Høyre(presidenten klubber) tror at Norges rikeste mann trenger 3 mill. kr i skattelette, mens(presidenten klubber) (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Først er det tydelig at representanten Sanner og Høyre ikke forstår hvordan regjeringens opplegg for overgangsstønad er, nemlig at man skal være i aktivitet og kvalifisere seg fra det yngste barnet er ett år. Det er et krav i vårt opplegg, men poenget er at du skal ha en sikker inntekt mens du gjør det, og være trygg på det. Vegen fram til arbeidslivet er lang. Så er det slik at Høyre tar 1 mrd. kr av inntektene til de fattigste barnefamiliene i dette landet og gir tilbake 250 mill. kr, og det synes de er en bra fordeling, mens de på skattesiden f.eks. gir skattelettelse til Norges rikeste mann, som er Johan H. Andresen. Det tilsvarer inntekten til 85 enslige mødre, det de skulle ha å leve av i et helt år mens de kvalifiserer seg til å komme i jobb. Det er Høyres fordelingspolitikk.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Jeg vil gjerne rose Kristelig Folkeparti for et budsjettopplegg som prioriterer både fattige barn og klima foran skattelettelse for de rikeste. Jeg oppfatter at det er en ideologisk kurs fra Kristelig Folkeparti. Derfor har jeg lyst til å utfordre Kristelig Folkeparti litt på ideologisk kurs og de samarbeidspartnerne som Kristelig Folkeparti ser for seg i framtida, bl.a. når det gjelder skattepolitikk, for jeg oppfatter at Kristelig Folkeparti har en stikk motsatt skatteprofil enn den Høyre og Venstre og ikke minst Fremskrittspartiet har. I de andre partiene er det dem med mest penger som får mest. I tillegg sa representanten Syversen at han var opptatt av at familien ikke skulle underordnes arbeidslivet. Hva synes han da egentlig om at Høyre finansierer sitt budsjett med betydelige skattelettelser til de rikeste og med å kutte i overgangsstønaden for enslige forsørgere med over 1 mrd. kr hvert år, altså fra de fattigste barnefamiliene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Ja, det stemmer det – i Kristelig Folkepartis opplegg er det slik, men i både Høyre og Fremskrittspartiets opplegg er det slik at de største skattelettene – de virkelig store pengene – går til dem med store inntekter og store formuer. Så jeg oppfatter at det ideologisk ikke bare er et sprik, men det er en stikk motsatt retning på det som Kristelig Folkeparti gjør i skattepolitikken, og det som samarbeidspartnerne gjør. Til det siste spørsmålet: Det store kuttet de gjør i de sosiale ytelsene overfor de fattigste barnefamiliene, der det bare er én forelder, er på 1 mrd. kr hvert eneste år. Det er noen av de største kuttene som gjøres i disse budsjettene, og det gjør både Fremskrittspartiet og Høyre i sine budsjetter. Hva synes egentlig Kristelig Folkeparti om en slik politikk, der man tar av inntekten fra enslige forsørgere og gir den til de aller rikeste personene i dette landet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Hvordan vi håndterer budsjettene våre, gir veldig viktige signaler om hva slags ideologisk kurs man ønsker. Det er viktig nå, fordi vi lever i en tid der det er stor usikkerhet. Krisen i Europa, som har slått rett inn i hverdagen, arbeidet, lommeboken og hjemmet til veldig mange vanlige folk, som ikke har vært med på å skape den krisen, kan ikke bare slå inn i økonomien i Norge, men jeg tror at vi kommer til å se, og vi har vel allerede sett litt av det, at den også kommer til å påvirke det norske arbeidsmarkedet ganske mye. Nå kommer folk til å flytte mer på seg enn de har gjort før, fordi de ikke har jobb. Det er allerede slik i Norge at det er mange utenlandske arbeidstakere. En av de tingene som har gjort Norge til et sivilisert land, og som har gjort at vi har fordelt makt og penger bedre i dette landet enn det man har gjort i nesten noe annet land, og som også har gjort oss økonomisk vellykket, er at vi har hatt en sterk fagbevegelse, vi har hatt gode lovgivninger rundt arbeidsmarkedet, og vi har hatt lønns- og arbeidsvilkår som har gjort at penger og makt har vært fordelt på en slik måte at landet har fungert godt, og at velferden har vært delt på alle. Nå ser vi at dette kan være under press, fordi folk fra andre land kommer og vil jobbe her. Dette mener jeg må være greit, men det som er viktig, er at vi greier å holde fast på at man i Norge skal ha norske lønns- og arbeidsvilkår. Vi ser noen tendenser nå som jeg liker dårlig, og som handler om at vi synes det kanskje er greit at det kommer en underbetalt tjenerklasse fra utlandet til Norge, som skal jobbe her på dårligere vilkår enn vi har i Norge. Vi ser det nå på høyresidens angrep på arbeidstakerrettighetene. I dette budsjettet handler det om å kutte fradraget for fagforeningskontingenten. Det kan ikke være noe annet signal enn at man mener at det å være fagorganisert, ikke er viktig. Jo, det er viktig, fordi det nettopp er med på å sikre de fordelingsmekanismene på makt, innflytelse og penger som gjør at dette landet er vellykket. Det er heller ikke slik at det er grunn til å svekke arbeidsmiljøloven fordi man tror at alle norske arbeidsplasser er sånn at man kan utføre arbeidsoppgavene fra iPad-en på hytta. Nei, de fleste arbeidsoppgaver i Norge er sånn at bussen skal kjøres døgnet rundt, sjukehjemmene skal drives døgnet rundt og stuepiker skal jobbe døgnet rundt. Mange ansatte i varehandel og transport jobber veldig mye, og de trenger sterkt vern av vår arbeidsmiljølovgivning også i framtida.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Først må jeg si at det er interessant at representanten Holmås i sitt innlegg tar opp og taler de fattiges kår, når vi for noen uker siden kunne lese i Aftenposten at norsk handelspolitikk «skader verdens fattigste», og en konkluderer med at Norge er verst på handel med de fattigste landene i verden. Dette må være enormt pinlig for den norske regjeringen, som bl.a. i det offentlige rom og i Soria Moria II sier at man skal styrke fattige lands mulighet til å drive handel – det motsatte av hva som har skjedd. Man har havnet på jumboplass, dårligst. Årsaken er de høye tollmurene rundt Norge og kvotene som Norge har på klær, mat og andre varer fra utviklingsland, i tillegg til at vi subsidierer norsk landbruk. Er representanten flau over denne kåringen? Og vil representanten nå vurdere Fremskrittspartiets forslag om å kutte i toll og om tiltak som kan bedre dette?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Vi diskuterer i dag et budsjett som i stor grad er avhengig av oljeinntektene, og for framtiden er det viktig at forvaltningen av oljefondet skjer best mulig. Riksrevisjonen har etter lov om riksrevisjon, § 9, revisjonsansvaret for alle statlige fond, uavhengig av om fondene har egne eksterne revisorer. Riksrevisjonens kontroll med fondene går enda lenger, og omfatter bl.a. eierdepartementets forvaltning, styring, kontroll og oppfølging av fondene. Det er de lovpålagte oppgavene til Riksrevisjonen. Loven har ikke blitt endret. Det er også tverrpolitisk enighet her på Stortinget om at man ønsker større åpenhet rundt forvaltningen. Likevel nektes Riksrevisjonen fullt innsyn, bl.a. for å se på bonusutbetalinger – heller ikke det norske folk får se det. Jeg har her en rapport fra pensjonsfondet i California, som spesifiserer eksterne forvaltere med navn, forvaltningskapital og honorar. Hvorfor vil ikke finansministeren gjøre det som CalPERS, og hvorfor nekter finansministeren selv Riksrevisjonen informasjon om bonusutbetalinger?
Arve Kambe (Høyre), 2011-11-24:
Jeg sitter ved siden av Hallgeir H. Langeland, og han prøvde under debatten å gi et innspill til Heikki Holmås om at han måtte snakke om tog. Så der har du kanskje tapt en stemme, hr. Holmås! For Høyre er poenget når det gjelder fattigdom, å se hva SV faktisk gjør når de sitter i regjering, og hva de stemmer for i Stortinget. Det er en kjent sak at SVs fattigdomsløft har blitt et gedigent mageplask. Mens Heikki Holmås har stemt på budsjetter i Stortinget, har det blitt 50 000 flere fattige barn i Norge. Mens Heikki Holmås og Audun Lysbakken har sittet henholdsvis på Stortinget og i regjering, er det blitt 6 000 flere bostedsløse i Norge, og med Audun Lysbakken, Heikki Holmås og Kristin Halvorsen i SV er det blitt større egenbetaling for syke mennesker i Norge. Er Heikki Holmås stolt av det SV har fått til på fattigdomsfeltet?
Arve Kambe (Høyre), 2011-11-24:
Ut fra svaret virker det som om Heikki Holmås har sittet i regjering i seks år, for da har han ekspertise i å unngå å svare på spørsmål fra Stortinget. Jeg synes faktisk han kunne tatt seg bryet med å svare på spørsmålet, men han skjemmes tydeligvis over SVs fattigdomsbekjempelse. Så til mitt oppfølgingsspørsmål. Vi har i dag 3 800 narkomane som står i behandlingskø, som står i rehabiliteringskø, og som gjennom mange år har bedt om en bedre statlig politikk. I Høyres statsbudsjett, som vi i dag skal behandle, foreslår Høyre at 400 mill. kr bl.a. skal gå til å øke behandlingen av narkomane, øke rehabiliteringen av narkomane, for å gjøre hverdagen deres lettere og gjøre samfunnet bedre for svært mange mennesker. Hvorfor stemmer SV og Heikki Holmås mot en bedre hverdag for svært mange narkomane i dag?
Arve Kambe (Høyre), 2011-11-24:
Arbeiderpartiet har i tre år på rad kuttet så mye i nettolønnsordningen at det ikke lenger heter nettolønnsordning, men refusjonsordning. Høyre er også med på det kuttet som Arbeiderpartiet foreslår, å kutte noe mer, men vi bevilger fortsatt langt over 1 mrd. kr i nettolønnsordningen i Norge. Så er det sånn at det også er andre ting som betyr noe for om norske sjøfolk skal få gå på jobb på norske skip. Det gjelder bl.a. rammebetingelsene og formuesskatt. De fleste rederiene som enda ikke er gått på børs, er familieeide bedrifter, hvor arveavgift og formuesskatt ødelegger veldig mye for generasjonsskiftene. Mange av disse bedriftene som i dag går dårlig, betaler likevel formuesskatt, til tross for at de har store underskudd. Det er ikke en god politikk for norske sjøfolk. Jeg tror Høyre har en mye mer helhetlig politikk, som ivaretar eierne og den maritime utdanningen, men som også ivaretar norske sjøfolk. Så Høyre har en veldig god maritim politikk.
Arve Kambe (Høyre), 2011-11-24:
For Høyre er det viktig å gi skattelettelser til alle mennesker i Norge, uavhengig av hva de tjener. Når det gjelder det rene skattefradraget – minstefradraget – er det likt for alle mennesker. Vi mener at toppskatt i Norge i dag skal betales av dem som virkelig tjener mye penger. Arbeiderpartiet foreslår i dette budsjettet at ingen skal betale toppskatt før 490 000 kr – vi øker det bare til 500 000 kr. Vi reduserer likningsverdien for alle mennesker, også minstepensjonister som har lave inntekter, eller andre som har lave inntekter, eller som har arvet boliger, som da slipper å betale formuesskatt, som er en kunstig beregning uavhengig av hva de ellers har i inntekt. Vi mener det er viktig for veldig mange mennesker, særlig for de lavtlønte som enten har redusert stilling, eller som har problemer med å komme seg inn i arbeidslivet, og det blir lettere for dem som skal skape framtidens bedrifter. Dette er noe av hovedkritikken fra Høyre mot denne regjeringens politikk, at man ignorerer den konkurranseutsatte næringens behov, og som gjør at mange av dem som skulle hatt en jobb, kanskje ikke kan få det.
Arve Kambe (Høyre), 2011-11-24:
Dette har ikke noe med ordene «rettferdighet» og «fortjener» og sånne ting å gjøre. Det er en sosialdemokratisk konstruksjon. Dette handler om hva det eventuelt går ut over. Folk som har en lønnsinntekt på 3 mill. kr – det er veldig få mennesker som har det – har det gjerne på toppen av at de eier aksjer, der de bruker egne penger til å ta risiko for å hjelpe bedrifter som trenger kapital til å investere i framtiden. Noe av dette får de som utbytte, og dermed vil de få en god inntekt. Noen har også investert i egne selskaper, og det er faktisk et poeng for Høyre å oppmuntre til at flere mennesker gjør det, at flere mennesker bruker sparepengene sine på å kjøpe aksjer i norske bedrifter, at flere mennesker starter egne bedrifter, eller lar det være og dermed får beholde en del. Det er incitamentet mennesker som starter små og mellomstore bedrifter, skal ha, og er noe annet enn den innfallsvinkelen som Arbeiderpartiet har.
Arve Kambe (Høyre), 2011-11-24:
Når Høyre bruker det samlede skatte-, avgifts- og kostnadsnivået for å kritisere den rød-grønne politikken, har det selvsagt noe med formuesskatten, som er særnorsk, å gjøre. Eiendomsskatt er jo ikke særnorsk, det er det veldig mange andre som har, særlig de som har fjernet formuesskatten. Siden Lundteigen tar dette opp: Lundteigen kan se i Høyres alternative statsbudsjett at man fjerner den, i motsetning til det Senterpartiet klarer. Vi klarer å redusere formuesskatten med flere milliarder kroner, som også kommer hans velgere på landet og i bygdene til gode. Vi øker avskrivningene for veldig mange næringsdrivende som skal investere i maskinparker og utstyr, som også kommer bøndene til gode. Vi har ingen reduksjon i eiendomsskatten i vårt alternative statsbudsjett, det er helt korrekt. Vi har prioritert arveavgift, formuesskatt og personbeskatning.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
«Vi får håpe at vi er ute i tide», avsluttet representanten Holmås sitt innlegg med. Holmås setter sin lit til håpet. De siste ukene har det lekket ut mange politiske tanker rundt regjeringens oppfølging av klimaforliket, bl.a. at kvotepliktig sektor, altså industrien og oljesektoren, skal skjermes for klimakutt i den kommende klimameldingen. Blir det regjeringens politikk, må det være enorme kutt i de gjenstående sektorene – ja, jeg tror det er urealistisk. Klimakur peker på at vi må ta ut hele potensialet i forhold til energieffektivisering hvis vi skal klare å nå målsettingene våre. Det er enkle og billige tiltak. I Soria Moria-erklæringen står det at det skal være et grunnfond på fornybar energi og effektiviseringstiltak på 30 mill. kr innen 2012. Det er dette budsjettet. Mitt spørsmål til representanten Holmås er: Hvorfor stemmer man i dag mot Soria Moria-erklæringen? Setter man bare sin lit til håpet?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Jeg er enig med statsråden i at det er et både–og når det gjelder å få mennesker ut av fattigdom og den store klimautfordringen verden står overfor. Som statsråden sa i sitt innlegg, er de grønne sertifikatene på plass om noen uker, bare ved et vedtak i denne sal først. Det har vært stor enighet om de grønne sertifikatene, så jeg forventer at et slikt vedtak kommer. Dette var jo noe Bondevik II-regjeringen jobbet med. Så fikk vi en liten skroting i 2006, så fikk vi klimaforliket, og nå har de rød-grønne framforhandlet de grønne sertifikatene. Dette vil gi en storstilt satsing på fornybar energi. Vi kommer nærmere lavutslippssamfunnet, som er et mål for Stortinget, og det er slik at klimaendringene krever at vi satser mye på fornybar energi. Derfor er det oppsiktsvekkende at regjeringen i budsjettet varsler at de vil ha en halvering av støtten til Enova i neste års budsjett. Hvordan skal regjeringen få til denne storstilte satsingen når de halverer Enovas budsjett?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Opprinnelig skulle Stortinget denne høsten ha behandlet klimameldingen, en melding med tiltak ut fra stortingsflertallets målsetting om å kutte 15–17 millioner tonn CO2-ekvivalenter innen 2020. 22. juli-attentatet utsatte klimameldingen. Statsråd Schjøtt-Pedersen er samordningsminister. Med de siste ukers lekkasje fra regjeringen, fra ulike departementer, tror jeg statsråden har mer enn nok å gjøre. Det er sprik i klimaforlikets målsetting, og det er sprik når det gjelder virkemidler som er helt nødvendige for å nå klimaforlikets målsetting. Men enda mer viktig: Det er rett og slett sprik i det hele verden er enig om, nemlig det å nå 2-gradersmålet. Mitt spørsmål er: Når vil samordningsministeren klare å samle regjeringen, slik at de kan levere en politikk som treffer 2-gradersmålet?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Kristelig Folkeparti legger merke til at regjeringen gjør enkelte positive grep i budsjettet for å gjøre avgiftspolitikken grønnere. Omleggingen av bilavgiftene med større vekt på CO2-utslipp er positivt. Vi ser nå at utslippene fra nye biler går ned. Samtidig opplever vi nok en gang at regjeringen vingler i avgiftspolitikken når man nå øker avgiftene igjen på dieselbiler. Isolert sett er dette et riktig grep. Partikkelutslipp fra dieselbiler skaper lokale miljø- og helseutfordringer som man må ta tak i, men dette visste man da man valgte å gjøre dieselbiler til avgiftsvinnere for noen år siden. Regjeringen vingler på et område som betyr mye for folks private økonomi. Bilkjøp er en stor og langsiktig investering for mange, og gjentatte endringer i avgiftene i ulike retninger fra det ene året til det andre skaper frustrasjon og sinne hos folk flest. Her mener jeg regjeringen gjør miljøsaken en bjørnetjeneste. Dieselavgiften er årets eksempel, biodrivstoff er et annet. Denne vinglingen svekker miljøengasjementet hos folk. Kristelig Folkeparti mener regjeringens opplegg for grønn skattveksling i sum er for liten. Regjeringen er mer opptatt av pisk enn av gulrot. Det fokuseres mer på å sikre statens inntekter enn på virkningene av de tiltakene man iverksetter. Avgiftspolitikken er et velegnet virkemiddel for å endre forbrukeradferd og påvirke folks holdninger, og derfor bør denne brukes til å flytte samfunnet i en miljøvennlig retning. Grønn skattveksling bidrar til å redusere CO2-utslipp og til å løfte fram de miljøvennlige alternativene. I Kristelig Folkepartis alternative budsjett foreslår vi å innføre fem års fritak for årsavgift ved kjøp av nye, miljøvennlige biler. Dette er en ordning som er gjennomført i Sverige med stort hell. Samlet gir dette en skattelette på 14 000 kr over fem år. Det er ikke veldig mye, men det gir et positivt signal. Finansdepartementet har anslått at ordningen kunne ført til at nærmere halvparten av alle solgte biler i 2012 var en miljøbil hvis Kristelig Folkepartis politikk hadde fått gjennomslag. Samtidig øker Kristelig Folkeparti CO2-komponenten i engangsavgiften med 20 pst. for å gjøre biler med høyt CO2-utslipp dyrere. Vi gjør også flere andre miljøvennlige grep i skatte- og avgiftspolitikken. Vi foreslår å innføre en miljøavgift på plastposer. Vi foreslår å øke elavgiften og avgiften på mineralolje for å stimulere til energieffektivisering, og for å gjøre fornybare oppvarmingsløsninger mer lønnsomme i forhold til oljefyring. Dette er en grønn vridning. Vi foreslår også å øke CO2-avgiften for petroleumsvirksomhet på sokkelen og for gasskraftverkene på Kårstø og Mongstad. Oljeselskapene betaler i dag mindre for sine utslipp i CO2-avgift og -kvoter til sammen enn de gjorde for noen år tilbake. Dette dreier seg om at alle må være med på klimadugnaden. Det mener Kristelig Folkeparti at også disse sektorene må.
Anders B. Werp (Høyre), 2011-11-24:
Senterpartiet er opptatt av bosetting, verdiskaping og aktivitet i hele landet, det er det få som er i tvil om. Et underliggende hovedelement i representanten Lundteigens innlegg nå har jo også vært det, i tillegg til tryggheten i samfunnet. Tall fra Justisdepartementet viser at politidekningen har gått ned under den rød-grønne regjeringen i 21 av landets 27 politidistrikter. Politiet sliter med å få sine driftsbudsjetter til å gå opp og kutter bemanningen, holder stillinger vakante. Dette merkes ikke minst ute i distriktene og i lensmannskontorene. Så mitt spørsmål til representanten Lundteigen blir: Hva har Senterpartiet gjort for å styrke den grunnleggende form for trygghet i samfunnet?
Anders B. Werp (Høyre), 2011-11-24:
Høyres alternative budsjett skaper trygghet gjennom kunnskap og konkurransekraft. Vi har gjentatte ganger vist at vi både kan forvalte den økonomiske politikken til landets og innbyggernes beste og legge til rette for velferd og god samfunnsutvikling. Debatten dreier seg i dag naturligvis først og fremst om den økonomiske tryggheten, men for Høyre betyr også trygghet fravær av kriminalitet. Høyre fører en justispolitikk som sikrer folks trygghet i hverdagen. Trygghet er en del av den norske velferden, og viktig for den enkeltes livskvalitet. Politidekningen har gått ned i 21 av 27 politidistrikter under denne regjeringen. Utryggheten øker. Derfor vil Høyre bevilge 400 mill. kr ekstra til økt trygghet og mer synlig politi. Landet rundt opplever lokalbefolkningen at politiet ikke er tilstedeværende. I mange politidistrikter blir det nedbemannet for å holde utgiftene innenfor den rammen de er tildelt. Mange fra uteksaminerte kull ved Politihøgskolen har ennå ikke fått jobb i politiet. Omfanget av alvorlig og organisert kriminalitet øker. Rans- og innbruddsbander kommer fra en rekke land. Énprosent MC-klubber, og støtteklubber for disse, etableres i mange kommuner. Da er det viktig å sikre ressurser for å bekjempe denne kriminaliteten mye mer målrettet. Derfor foreslår Høyre å øke innsatsen mot organisert kriminalitet med 10 mill. kr. Oslo er i en særstilling som landets største by og hovedstad. Kriminalitetsutviklingen i Oslo ligger ofte i forkant av resten av landet. Byen er utsatt for omfattende kriminalitet, både gjennom terroranslaget 22. juli og i forbindelse med en rekke drap, ran og narkotikaforbrytelser. I 2011 har det vært en fordobling av antallet anmeldte overfallsvoldtekter i Oslo. Dette er svært alvorlig kriminalitet, med store konsekvenser for ofrene, og det skaper utrygghet blant mange av byens innbyggere. Derfor foreslår Høyre å avsette 80 mill. kr til Oslo politidistrikt, utover regjeringens forslag til statsbudsjett. For Høyre dreier dette seg om å møte kriminalitetsutfordringene offensivt, med kompetanse og ressurser, og ikke som regjeringen, med fagre ord og virkelighetsbeskrivelser som ikke stemmer med virkeligheten.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Jeg lurte et øyeblikk på om henvisningen til «herrens navn» var en invitasjon til Kristelig Folkeparti, men forsto det var i en annen sammenheng representanten brukte det. Vi fikk just meldinger om at nordmenn blir tykkere og tykkere. Sånn sett kjennes det godt for undertegnede å være trendy, men sett ut fra et folkehelseperspektiv er det nok kanskje ikke så klokt. Vi ser at vi har endret kostvaner. Vi trenger å få folk til å spise sunnere, og et viktig grep der kan være å fjerne momsen på frukt og grønt. Det vil gi et signal om at sunnhet er bra. Det vil være et redskap i fedmedebatten og et innspill i debatten om folkehelsen. Da en mye omtalt matvarekjede – som jeg ikke skal gi ekstra reklame her – kuttet denne momsen, økte frukt- og grøntomsetningen med 23,1 pst. på tre måneder. Da er mitt spørsmål: Når vil regjeringen komme folkehelsen og bøndene i møte og fjerne momsen på frukt og grønt?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Kristelig Folkeparti har i mange år tatt opp behovet for å gjøre noe med ungdomsskolen, og det er vi i gang med nå. Vi var kanskje de første som var ute og sa at valgfagene må inn igjen i ungdomsskolen. De er på vei inn igjen, og det er bra. Men vi har noen bekymringer over måten disse er lagt opp på, for vi ser antydninger til at de blir veldig sentralstyrt, og de utløser ikke mye lokal kreativitet. Det andre er at teorispøkelset kan true bak dette, fordi valgfagene ikke er fullfinansiert. Det er klart at å lage produksjon for sal og scene uten at man har noen midler til å gjøre det, ikke blir en praktisk god måte å gjøre det på. Så til noe statsråden sa i sitt innlegg: Hvordan mener statsråden at de utvalgte valgfagene vil være med og løfte statusen og inspirasjonen for yrkesfag? Der ser jeg ingen tegn til at disse to tingene er koblet sammen.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
La meg også få gratulere statsråden med opprykk. Jeg har lyst til å utfordre statsråden på et tema som jeg tok opp i mitt første forsvarsbudsjettinnlegg for 14 år siden – om kvinner i Forsvaret. Frank Brundtland viser i en rapport at kvinner i Forsvaret slutter i langt større grad enn det menn gjør, og spesielt unge kvinner. En av de tristeste forklaringene han peker på, er at de opplever baksnakking, nedlatende holdninger og seksuell trakassering. Vi har akkurat hatt en meget alvorlig sak hvor en modig kvinne har stått fram, og hvor befalet som var ansvarlig, ikke har møtt noen konsekvenser – tvert om kanskje heller aksept fra overordnede for det som skjedde. Resultatet er at kvinner ikke kan anbefale Forsvaret som en framtidig plass for andre kvinner. Da er mitt enkle spørsmål: Hva vil statsråden gjøre for å hindre at kvinner trakasseres ut av Forsvaret, men at det blir det som Stortinget har satt som mål – et sted å være for både kvinner og menn?