Leif Helge Kongshaug (Venstre), 1999-12-08:
Det er et gledelig og solid flertall for Regjeringens næringspolitikk i den framlagte innstillingen. Det tas mange og viktige skritt i riktig retning når det gjelder nyskaping, forskning og forenkling. «Onde tunger» hevder stadig at Regjeringen sitter bare for å sitte og ikke har noen politisk vilje. En slik påstand motbevises på alle saksfelt, også i næringspolitikken. Budsjettet inneholder en vesentlig opptrapping når det gjelder gjennomføringen av handlingsplanen for små bedrifter. Kampen mot skjemaveldet føres inn i et nytt spor når det nå satses på felles mottak av data fra næringslivet til Brønnøysundregistrene, skatteetaten og Statistisk sentralbyrå. Næringsrettet forskning får et betydelig løft både i denne innstillingen og over andre departements budsjett. Positivt er det også at distriktsprofilen i næringspolitikken er intakt etter budsjettforhandlingene i Stortinget mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet. En viktig distriktsnæring er reiselivet, og jeg er glad for den satsing Regjeringen viser gjennom å styrke Norges Turistråds markedsinnsats, bl.a. gjennom en felles norsk internettportal. Vi ser også fram til den reiselivsmeldingen som skal komme, og som skal være med og posisjonere Norge i verdens største vekstnæring. Forholdene i verftsindustrien har stått sentralt i den næringspolitiske debatten det siste året. Vi er svært tilfreds med det arbeidet som er gjort for å ta denne industriens problemer på alvor i en vanskelig situasjon. Det politiske støynivået har til dels vært større enn det har vært politisk grunnlag for. Regjeringen har gjort godt arbeid i den saken, og budsjettforliket understreker flertallets felles politikk på det området. Bare Fremskrittspartiet vil redusere støtten til skipsindustrien, med de alvorlige konsekvenser for arbeidsplasser og faglig kompetanse det vil ha. Her går det store politiske skillet: Det er jo en merkverdighet at det samme Fremskrittspartiet på en annen side ønsker å bruke betydelige statlige midler til boligutvikling på Fornebu, og kanskje også til et nytt statlig investeringsfond – men altså ikke når det gjelder å ta vare på viktige arbeidsplasser og et viktig fagmiljø som trenger litt bistand i en overgangsfase. Når det gjelder landbruket, har Regjeringen bebudet en snarlig stortingsmelding. Her vil jeg bare påpeke landbrukets fortsatt store betydning for Distrikts-Norge. Også her er det behov for omstillinger og nyskaping. Det er interessante nisjemuligheter for norsk landbruk, og det er positivt at det også på dette feltet satses på forskning og utvikling. I skogbruket er verdiskapingsprogrammet et godt eksempel i så måte, og her ligger det også økning i bevilgningene når det gjelder langsiktige investeringer. Fiskerinæringen er landets største eksportnæring etter olje og gass. Den har et betydelig potensial for videre vekst. Men det er mange utfordringer: Vi har en flåte med overkapasitet samtidig som den trenger fornyelse, det er utfordringer i forbindelse med utnyttelse av biprodukt, og det trengs tiltak for å sikre rekrutteringen i næringen. Torskebestanden gir grunnlag til bekymring. Men det satses videre på havforskning, herunder bedre bestandsmodeller som kan gi et enda bedre grunnlag for å planlegge ressursuttaket i årene framover. Nye oppdrettsarter kan gi nye, store muligheter for norsk fiskerinæring. Det hadde vært interessant å komme inn på situasjonen til sjøpattedyrene og den problematikken rundt det, men tiden tillater det ikke. Regjeringens satsing på fiskeriene er god investering for samfunnet. Budsjettavtalen med Arbeiderpartiet sikrer hovedtrekkene i Regjeringens politikk og har gitt ytterligere styrking av innsatsen for flåtefornyelse. Foran høstens budsjettforhandlinger var det stor usikkerhet om hvorvidt det ville være mulig å finne en forhandlingsløsning for Regjeringen, og i hvilken retning det eventuelt ville være mulig. For Venstre og for Regjeringen er det viktigst å få gjennom mest mulig av egen politikk, ikke hvem en samarbeider med. Arbeiderpartiet brukte mye av sin profilering i forkant på begrepet «fordelingspolitikk», der inntektssiden skulle bestå i å endre viktige rammevilkår for næringslivet. Det har ikke skjedd. Også i næringspolitikken har Regjeringens politikk stått seg meget godt gjennom budsjettforhandlingene her i Stortinget, og det er Venstre tilfreds med. Selvfølgelig kunne vi ha ønsket enda bedre rammevilkår for næringslivet, men vi har igjen et stramt budsjett, og næringslivet er også med på den dugnaden, som er helt overordnet, og som holder renten nede og fortsatt gir vekst i den norske økonomien.