trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Abid Raja (Venstre), 2020-12-17:
Takk for den fornuftige debatten som har vært her i salen. Jeg vil bare si noen ord om gaveforsterkningsordningen, som er et insentiv for kunst- og kulturinstitusjonene til å skaffe privat finansiering, ved at private pengegaver blir forsterket med at staten gir et tilskudd på inntil 25 pst. av gavebeløpet. Ordningen har vært en suksess siden den ble opprettet i 2014. Jeg noterer meg at i hvert fall et par av opposisjonspartiene er imot. Hvis jeg ikke misforstår dette nå, tror jeg at Senterpartiet støtter forslaget, så kanskje er de heller ikke helt enige på rød-grønn side. Etter bevilgningsøkningen på 160 mill. kr i forbindelse med salderingen av årets budsjett vil det statlige bidraget i ordningen til sammen kunne utgjøre nesten 590 mill. kr. Det at staten stiller opp med 590 mill. kr, kommer jo som følge av at vi har en gaveforsterkningsordning. Og sammen med private gaver i ordningen vil det fra 2014 og fram til i dag ha tilført kulturlivet nærmere 3 mrd. kr. Tallet er 2 937 400 000 kr – nesten 3 mrd. kr. Når det gjelder gaveforsterkningsordningen, er det også viktig å si at tildelingen skjer uavhengig av geografisk plassering. Institusjoner i alle regioner har nytt godt av ordningen. Jeg tror representanten Carl-Erik Grimstad redegjorde for hvordan dette treffer i hans region. Vi vet at nedslagsfeltet har vært størst på Vestlandet og i Oslo, men det er altså uavhengig av geografisk plassering, og disse midlene fra staten blir også gitt helt uten bindinger. Ordningens popularitet har medført at det har summert seg opp et betydelig etterslep, og jeg er glad for at dette etterslepet nå dekkes inn gjennom Stortingets bevilgning. Så vil jeg helt på tampen av debatten si at jeg kan berolige komiteen med at hele regjeringen selvfølgelig er bekymret for befolkningens liv og helse, for næringslivet, for barn og unge, for dem som faller fra i idretten, og for dem som ikke treffes av ordningene på en fullt så god måte som vi gjerne skulle sett. Vi jobber hele tiden med å både forlenge ordningene og tilpasse dem, og vi gjør det vi kan for å ivareta kultursektoren på en best mulig måte. Vi må anerkjenne – og bli rørt av – den innsatsen kultursektoren der ute legger ned i en krisetid hvor de er stengt ned på grunn av pandemien. Så mener jeg at slik vi har håndtert denne krisen, og gjennom den dugnaden veldig mange har lagt ned, ser vi, i hvert fall av tallene, at smitten heldigvis er lav i Norge i forhold til mange andre land. Og mye av den store takken skal også gå til kultursektoren, som har bidratt til denne store dugnaden.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2020-12-17:
Arbeiderpartiet mener det trengs mer forskning, bedre behandlingstilbud og økt kunnskap om kvinners helse både hos helsepersonell og blant kvinner selv. To eksempler på dette er hjertesykdom og underlivsdiagnosen endometriose. Hjerte- og karsykdommer er den klart vanligste dødsårsaken hos kvinner. Det interessante her er at det tradisjonelt har vært, og fortsatt er, manglende kunnskap om kvinners hjerter og hvordan hjertesykdom utarter seg ulikt hos kvinner og menn. Mens det for menn oftest er tette blodårer som fører til hjerteinfarkt, og stråling ut i venstre arm er et vanlig symptom, har kvinner både mer diffuse symptomer og oftere ukjent årsak til hjerteinfarktet. I tillegg er hjertemedisin oftere utviklet for yngre menn. Det er et paradoks at vi går mot en utvikling av mer og mer persontilpasset medisin for flere diagnoser, mens det innenfor hjertebehandling ikke engang er kjønnstilpasset. Endometriose og adenomyose er blant de vanligste kvinnesykdommene. De omtales gjerne som søskenbarndiagnoser og rammer svært bredt. Man antar at rundt 10 pst. av norske kvinner har endometriose, og at 15–20 pst. har adenomyose. Det er ulik alvorlighetsgrad. For noen kan sykdommen være forbigående, for andre kan det imidlertid være forbundet med voldsomme smerter, sterke blødninger og ufrivillig barnløshet. Likevel omtales endometriose ofte som en ukjent sykdom, og det tar ifølge Endometrioseforeningen i gjennomsnitt syv år før kvinner får diagnosen. Hvordan har vi havnet der – at en sykdom som medfører store smerter og stopper drømmen om barn for mange kvinner, kan være både ukjent og vanlig på samme tid? Veien videre er todelt. Gjennom mer midler til forskning, opprettelse av eksempelvis hodepinesenter og en kvinnehelseportal vil Arbeiderpartiet sørge for at kunnskap og kompetanse om kvinners helse øker hos befolkningen og blant leger og annet helsepersonell. Dette er forslag vi fremmer i helsedebatten, men jeg holder likevel innlegg i denne debatten fordi dette er viktige likestillingsspørsmål. Migrene og kronisk hodepine fører til over to millioner fraværsdager fra arbeid og skole hvert år. Kvinner rammes dobbelt så ofte som menn, og mange opplever både bagatellisering og kunnskapsmangel hos helsepersonell og arbeidsgivere. Mange av lidelsene kvinner lider av, er fortsatt svært tabubelagt, noe som kan gjøre interessepolitisk arbeid krevende. Ekstreme blødninger, barnløshet, spontanabort eller smerter ved samleie – dette er vanlige kvinneplager som det nesten ikke snakkes om. For å bygge kunnskap må vi også knuse tabuene som er forbundet med mange av kvinnehelseplagene, og kanskje dette innlegget kan være med på å bidra til det.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2020-12-17:
De neste tiårene vil antallet eldre øke raskt. Enkelt sagt kan vi si at det blir dobbelt så mange eldre i Norge, men veksten er enda sterkere blant de eldste eldre. Antallet over 80, 90 og 100 år blir mangedoblet. Det er et gode at vi lever et langt, godt liv, at levealderen i Norge øker. Det er også en kjensgjerning at behovet for gode helsetjenester vil øke, og det er de eldste som bruker helsetjenestene mest. I lys av dette bildet: Hvordan i all verden kunne Høyre og regjeringen finne på å legge fram et forslag der man halverer satsingen på antall sykehjemsplasser?
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2020-12-17:
Jeg tar ordet knyttet til det løse forslaget som representanten Kjerkol tok opp i sitt innlegg, og det er et forslag om Helsebiblioteket. Helsebiblioteket har sikret helsepersonell i universitetssykehusene, hjemmesykepleien, fastlegetjenesten og mange andre helseprofesjoner tilgang til fagtidsskrifter og oppslagsverk over mange år. Vi pleier ofte i denne salen å snakke om at politikken vår skal være kunnskapsbasert. Men hva med dem som driver med den medisinske praksisen? Skal ikke de også få muligheten til å jobbe kunnskapsbasert? Helsebiblioteket har de siste dagene meldt om at det blir betydelige kutt i deres tjenester, og at helsepersonell nå ikke lenger får tilgang til disse gode tidsskriftene, som de har hatt tidligere. Magne Nylenna, som er professor i samfunnsmedisin og kjent fra Folkehelseinstituttet, sier i Aftenposten: «Tilgangen til verdens beste medisinske tidsskrifter forsvinner. Hva tenker du på, Høie?» Jeg kan jo stille det samme spørsmålet og spørre statsråd Høie hva han tenker på. Arbeiderpartiet har i dag fremmet et forslag om å sikre Helsebiblioteket, og jeg håper regjeringspartiene kan vurdere å støtte dette forslaget, slik at vi fortsatt kan sikre at norsk helsepersonell har tilgang til en kunnskapsbase i verdensklasse.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-17:
Norge er mye rikere nå enn før. Ingen regjering har hatt så mye penger til disposisjon som denne regjeringen. Det er likevel flere og flere barn som må vokse opp i fattige familier. Det er denne konteksten som er riktig. Ja, alle har gitt litt mer, men forskjellene øker. Representanten Haukland fra Høyre var oppe og snakket om forskjeller i lønn og formue. Ja, sånn er det. Hun har helt rett i beskrivelsen – hva gjør man da for å minske de forskjellene? Jo, da gir regjeringen massive skatteletter til dem med høye formuer og høye inntekter. Da øker forskjellene enda mer mellom kvinner og menn. Så til de fattige barna. Ja, det er riktig at Kristelig Folkeparti har fått økt barnetrygden litt for de minste barna, men de har ikke klart å verge de fattigste barna. Nå har jeg hørt mange rare forklaringer her om at det er byråkrati og at det er vanskelig og det må være kommunal frihet osv. Med skam å melde – det er bare tull. Her kan man lage en forskrift, og man kan endre loven som sier at dette skal man se bort fra ved utmålingen av sosialhjelp. Alle andre får denne barnetrygden oppå inntekten sin, oppå formuen sin – det spiller ingen rolle hvor mye de har. Det er bare de aller fattigste som ikke får, og jeg har spurt regjeringen i år igjen: Hvor mye regner man med at disse barnefamiliene taper? Det synes jeg Kristelig Folkeparti skal merke seg, for det er deres egen regjering som har svart, og det er nesten en halv milliard. Det er nesten en halv milliard som man tar fra de fattigste barnefamiliene systematisk hvert år. Det er målrettet politikk for å øke fattigdommen, og det er det denne regjeringen driver med – målrettet politikk for å øke inntekten til dem som er rike, målrettet politikk med masse smålige, usosiale kutt. Bostøtten ble nevnt. Ja, der har jeg også svar fra regjeringen – nei, det er 30 000 færre som får bostøtte nå enn for åtte–ti år siden, og vi er blitt mange flere. De som får, får dekt en mindre del av sine boutgifter, og inntekten til disse gruppene har faktisk gått ned. De går i stort minus, til og med de som får. Allikevel fortsetter regjeringen å fortelle denne historien om at de har fått mer. Så dette stemmer ikke. Og det hadde vært mulig i forliket å gjøre noe annet. Da brukte man altså 7,4 mrd. kr på billigere snop, snus og alkohol – undertegnet av Kristelig Folkeparti. Det er et verdivalg. Det er SV dypt uenig i.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-17:
Jeg tror jeg blir nødt til å gjenta det som er sannheten: Norge har blitt mye rikere. Regjeringen bruker mye mer oljepenger. De har mye større budsjetter. I 2013 brukte vi 123 mrd. kr av oljeavkastningen. I år blir det veldig mye – det er et unntaksår, men i 2019 brukte vi 245,2 mrd. kr, så noe fornuftig må det jo gå an å bruke disse pengene til. Og hva gjør vi når vi blir så mye rikere og så mange privatpersoner også blir så mye rikere? Det er det vi anklager regjeringen og Kristelig Folkeparti for, at i denne virkeligheten velger man altså å øke forskjellene, fordi man har en ideologisk tilnærming til f.eks. formuesskatten som gjør at forskjellen mellom kvinner og menn øker, fordi det er mennene som har de største formuene og de største inntektene, som representanten fra Høyre var her oppe og helt korrekt sa. Ja, når man gir skattelette på det, øker forskjellene. Det er ikke veldig vanskelig å skjønne det. Det andre er at man systematisk tar fra dem som har minst. Og er det noe vi vet, er det at dårlig helse og dårlig råd henger sammen. Når man ikke har penger så man vet at man kan betale husleia og har mat i kjøleskapet, går kreftene med til noe annet enn å komme seg på beina. SV bruker penger på det. Vi synes at det er viktig, slik at flere faktisk kan få mulighet til å komme i jobb. Derfor foreslår vi i andre budsjetter at de f.eks. skal få fullføre kompetanse på en ytelse, slik at de kan få en kompetanse som gjør at de får jobb. Det er riktig og bra, det. Regjeringen har altså brukt vanvittig mye penger. De har brukt dem feil, og de har ikke engang klart å verge småpengene slik at de på sosialhjelp ikke mister barnetrygden. Jeg hører også at Kristelig Folkeparti mener at dette er veldig god familiepolitikk. Jeg mener at det ikke er det, men hvis man er opptatt av familiepolitikk, burde Kristelig Folkeparti snart begynne å interessere seg for hva som foregår i utlendingspolitikken og i asyl- og flyktningpolitikken. Der er partiet med på å stramme inn slik at folk ikke får være sammen som familie på mange år, og tjener du ikke nok, skal du ikke få lov til å være sammen med familien din i det hele tatt. Da vil jeg ha meg frabedt å bli belært om god familiepolitikk.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-17:
I morgen får Erna Solberg et brev – et opprop. Bak det oppropet står det 100 organisasjoner, foreninger, fagpersoner, eksperter, helseaktører og andre. Det er sykepleierne, det er legene, det er LHL, det er Nasjonalforeningen for folkehelsen, det er Kreftforeningen, og det er Diabetesforbundet. Jeg kan ramse opp mange – det er 100. Der står det: «Budsjettforliket er et tilbakeslag for folkehelsearbeidet. Vi trenger hverken billigere godteri, snus eller alkohol, det vi trenger er modige og ansvarlige politikere som sikrer fremtidig helse hos dagens barn, unge og voksne.» Dette er ord i rett tid. Jeg har sett mye rart, men at det er mulig å bruke 7,3 mrd. kr så ansvarsløst i et budsjettforlik, har jeg vel nesten aldri sett. Jeg har utfordret helseministeren før: Tenk å være helseminister og ha 7,3 mrd. kr mer til disposisjon. Hva hadde man brukt det til, tro? SV hadde brukt det til billigere sunn mat, for vi har kuttet momsen på mat. Vi har brukt det til flere helsearbeidere – det vet vi trengs nå både i sjukehusene våre og i kommunehelsetjenesten. Der er de utslitte, og de er for få fra før. Vi har brukt det til å styrke sjukehusene, for de trenger å kunne bygge opp både kompetanse og kapasitet og kunne ta unna mer pasientbehandling. Vi kunne ha løftet noen av de fattigste, for vi vet at det å være fattig og å ha dårlig helse henger sammen. Alle vet at med fattigdom følger også at det tas knekken både på den psykiske og fysiske helsen. Ikke noe av dette har regjeringen gjort. SV har også prioritert lavterskeltilbud innenfor psykiatri. Vi har prioritert gratis skolemat, vi har prioritert tannhelse. Vi har også prioritert det som representanten Kjønaas Kjos var oppe på talerstolen her og snakket om, brukerstyrt personlig assistanse. Det er altså mulig å bruke 7,3 mrd. kr til både å styrke folkehelsen og å styrke helsetilbudet. Det regjeringen og flertallet har gjort, er det stikk motsatte. Jeg har aldri sett noe lignende i hele mitt liv, og jeg synes nesten det er flaut på vegne av alle, å se at det er mulig å gjøre det midt i en pandemi. Når man har 7,3 mrd. kr til disposisjon, bruker man altså de pengene til billigere snop, snus og alkohol.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-17:
Det ene er at det høres ut som om Fremskrittspartiet mener at man skal leve i helt forskjellige båser, og at det som foregår på avgiftssida, f.eks., ikke har noen ting med helse å gjøre. Det har det jo. Det viser jo alle disse organisasjonene som er engasjert i dette. Vi vet selvfølgelig at det ikke er sunt verken med snus, sukker eller alkohol. Og det er mulig å senke avgiftene på viktige varer, som frukt og grønt og annen mat som folk burde ha råd til å kjøpe mer av. Det hadde i hvert fall hatt et visst perspektiv inn i både folkehelse og helsedebatten. Jeg har bodd stort sett hele livet mitt på grensa, og jeg vet hva grensehandel er for noe. Det i hvert fall svenskene sier nå, er at dette spiller ingen rolle. Det som spiller noen rolle nå, er jo at grensa er stengt. Den er helt stengt, man kan ikke reise over og handle. Det er helt riktig som statsråden sier, at det er noen lokkevarer her. Jeg tror at hvis man skal gå så mye ned i pris, sånn at man kan konkurrere med det i Norge, snakker vi om store, store avgiftstap for Norge. Dette er et dilemma, men nå er vi altså i en helsedebatt, og da er det spørsmål hva vi ville brukt så mange milliarder til hvis vi hadde dem på bordet. Jeg registrerer at mange her vil bruke dem til ting som skader helsa, skader folkehelsa, og som tapper statsbudsjettet. Da sier SV at vi vil bruke de pengene på en smartere måte, som gjør at vi bedrer folkehelsa, at vi bedrer helsetilbudet til folk som har dårlig helse, og at vi bedrer økonomien til dem som har lite penger, og som vi vet er veldig utsatt for å få dårlig helse. Det er det vi ønsker å gjøre. Det er et valg, og vi må ta noen verdivalg også. Vi må ta noen modige valg i dette stortinget og i de forlikene vi inngår. Dette er et av de verste forlikene jeg har sett. Det var et annet i vår, som også var totalt uansvarlig, som handlet om oljenæringen, der man kastet milliarder etter oljenæringen, mange flere enn de ville ha sjøl. Og nå har man altså gjort dette. Det er behov. Vi har kampanjer, vi holder på med masse forskjellige tiltak for å få folk til å trimme mer, til å spise sunnere, til ikke å røyke, til å drikke mindre, osv. Og så svarer altså stortingsflertallet og regjeringen med dette forliket. Det er feil. Det er feil prioritering, og det er feil pengebruk.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-17:
I denne proposisjonen er det foreslått ganske store endringer, og SV har forslag i tillegg til det. Jeg har bare behov for å si at både regjeringen og flertallskonstellasjonen gjør endringer i budsjettet som er politiske, og da må også opposisjonen ha mulighet til å gjøre det. Det er foreslått påplussinger på regional- og distriktspolitikken på grunn av nedleggingen av Nesna. Det er nødvendig, men det burde vært unødvendig. Det er også økninger i rammetilskudd til kommunene. Det er helt nødvendig, for der er manglene store, og mye av det vi nå har diskutert innen helse, er det de sliter mest med nå. Derfor har SV foreslått å øke kommunesektorens rammer vesentlig. Det ene vi foreslår, er å øke med 100 mill. kr for å kunne ha ekstraordinært kommunalt og fylkeskommunalt vedlikehold. Vi foreslår også å øke skjønnstilskuddet med 750 mill. kr for å dekke opp de ubetalte regningene som ligger igjen i veldig mange kommuner. Det er riktig at mange har fått skjønnsmidler, og noen har sikkert også fått dekket det de skal ha, men en del kommuner som ikke har hatt store utbrudd, men allikevel har hatt veldig store utgifter til smittevern og beredskap, har ikke fått dekket sine utgifter. Derfor mener vi det er riktig nå å legge inn en såpass stor sum, som gjør at kommunene kan slippe å bruke kreftene på å finne noe å kutte ut, i stedet for å kunne fungere godt. I tillegg til det har vi foreslått 100 mill. kr til fylkeskommunene, for vi har også fått beskjed fra mange av dem om at de sliter med økonomien nå. I tillegg kuttes det i dette forslaget både på ressurskrevende tjenester og på bostøtte. Det er fordi begge ordningene tilsynelatende ikke blir brukt nok. For begge ordningene gjelder det at regelverket er for strengt. Staten har for strenge krav. For ressurskrevende tjenester er det behov for store økninger i kommunene. Det er meningsløst at det skal kuttes der. Når det gjelder bostøtten, er det enorme behov, for bostøtten har blitt sånn at for de få som får den nå, dekker den mindre av boutgiftene enn den gjorde før. Om ikke annet burde alle etter denne salderingen innse at det er behov for endringer i regelverket for bostøtten slik at flere kan få, for nå trekker man altså inn noen av de pengene mange hadde trengt å betale husleien sin med. Jeg vil ta opp de forslagene som er i innstillingen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-17:
Det er mange av oss som har mye kontakt med kommunene for tida fordi de sliter. De melder også om at de har problemer med å få budsjettene til å gå i hop. Mange av de kommunene som har henvendt seg til meg, er kommuner som ikke har hatt store utbrudd, men som likevel har hatt store utgifter til det smittevernarbeidet som de må ha – både da det var hjemmeskole, til smittestrategi og til renhold, f.eks. De melder at det ikke er regnet inn i de pengene som skal fordeles, for de skal gå til kommunene med de aller største utgiftene. Da er spørsmålet, om jeg har forstått dette riktig: Er det også regjeringens mening at de andre kommunene ikke skal ha noen ting av disse skjønnsmidlene som nå bevilges?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-17:
Det er veldig viktig det som statsråden sier nå, at fylkesmennene registrerer behovene framover. Da er det viktig at statsråden og regjeringen også følger opp det som kommer fra fylkesmennene, for det er nok en vesentlig mer detaljert oversikt enn det KS har i sine systemer. I hvert fall sier de til meg at de ikke har den oversikten. Så er det viktig at det løftet – den garantien – som Stortinget har gitt, og som regjeringen har gitt, at man skal dekke både koronarelaterte ekstrautgifter og inntektstap, står også ut neste år. Nå sier statsråden at han skal komme tilbake igjen i april. Da er det også viktig at kommunene får beskjed om at de kan ha det å stole på, sånn at de ikke må begynne å trekke inn budsjettene sine tidlig på året fordi de fremdeles sitter med noen ubetalte regninger. At vi alle sammen er enige om det, tror jeg er utrolig viktig nå. Jeg er bekymret – jeg får mange meldinger nå, også fordi helsepersonell og lærere i kommunene er slitne, de trenger egentlig flere kolleger nå og ikke færre. Vi skal rekruttere og beholde en hel rekke mennesker som velferdsstaten, kommunene og vi trenger, alle sammen, og da kan vi ikke møte den krisa vi har nå, med å sitte og finsikte og finne en eller annen vikarstilling eller en halv stilling vi kan plukke bort. Vi trenger egentlig flere, for koronakrisa har vist at det er for lite å gå på når det blir litt mer krevende situasjoner. Og jeg tror at den situasjonen dessverre kommer til å vare i hvert fall litt ut i neste år. Så håper vi jo alle at vaksinene både skal kunne være så gode og få slik utbredelse at de kan bidra til å normalisere situasjonen, men det vet vi ikke ennå. Så det er stort behov for at man får et virkelig godt grunnlag, og at vi holder fast ved det løftet også hele neste år, at det står til vi er tilbake i en normal situasjon. Så litt til dette med å foreslå påplussinger i salderingen. Det ble altså gjort i forrige runde, i forrige debatt nå, i helsedebatten, og det er også gjort i den salderingen i finans som er et forlik mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Det er selvfølgelig fullt mulig å bruke disse salderingene til å rette opp ting som må rettes opp, til å agere på en helt kritisk koronasituasjon, men også til å drive politikk. Det er fullt lovlig.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2020-12-17:
Jeg tror det er mange som i løpet av det siste året har måttet smake på ordet kultur på en litt ny måte. For hva er kultur om ikke et produkt av frihet og fellesskap – de to ordene som for de fleste av oss har vært et savn i året vi nå går ut av? Rett nok har regjeringen vært rundhåndet med både kompensasjons- og stimuleringsordninger, men ingen ordninger er gode nok til å erstatte den innsatsen som kulturarbeidere over hele landet har bidratt med i disse månedene for å holde hjulene i gang. Selvfølgelig har kulturministeren vært skyteskive, slik kulturministre over hele Europa har vært det. Det skulle bare mangle. For tusenvis av barn og voksne som i kortere eller lengre perioder har måttet legge bånd på sin kreativitet og skapertrang, er det fullt forståelig at skuffelsen rettes mot landets øverste ledelse. Derfor har det vært helt avgjørende at kulturlivet har blitt møtt med forståelse, optimisme og raushet. Jeg er glad for at kulturministeren har disse kjerneverdiene i Venstres politiske ideologi så innarbeidet både i væremåte og i sin generelle tilnærming til jobben. Jeg er også fornøyd med at regjeringen dette året la fram en kulturmiljømelding der den skisserer en ambisiøs nasjonal og global politikk på kulturmiljøfeltet. Kulturmiljømeldingen følger opp Granavolden-plattformen, der regjeringen slår fast at den vil videreutvikle ordninger som motiverer til å bevare både materiell og immateriell kulturarv, og ivareta nye funn slik at også framtidige generasjoner får glede av viktige kulturminner og kulturmiljøer. Det er Venstres uttalte mål å se kulturmiljøet i sammenheng med og som en integrert del av den øvrige klima- og miljøforvaltningen. Det satses stort på barne- og ungdomskulturen, bevilgninger til talentsatsing er økt, dansefeltet styrket, det er gitt økonomisk støtte til Bodø som europeisk kulturhovedstad i 2024, og regjeringen har forsterket satsingen på tiltak som styrker kunst- og kultursektorens økonomiske bærekraft, kultur som næring og entreprenørskap. Det har vært en opptrapping av satsingen på dataspill, en språklov er på trappene, vi har økt midler til Nasjonale kulturbygg. Finnskogens hus, Norsk Bergverksmuseum og tungtvannskjelleren på Vemork er bare noen stikkord for regjeringens satsing på kultur som turisme og næringsvei. Det er bevilget midler til prøvelokaler og verksteder for Den Nationale Scene og til vedlikehold av Ole Bulls villa på Lysøen, og Teater Ibsen er i gang med å bygge en lenge etterlengtet prøvesal. Vi har fått en ny tilskuddsordning for arbeidet mot rasisme, diskriminering og hatefulle ytringer, og vi har styrket tilskuddsordningen til LHBTIQ-organisasjonene. Alt dette er med på å underbygge regjeringens mål om mer kulturell aktivitet i et likestilt og mangfoldig samfunn. I et senere innlegg vil jeg omtale gaveforsterkningsordningen, som er et annet vellykket grep ved regjeringens kulturpolitikk.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2020-12-17:
Gaveforsterkningsordningen har vært nevnt et par ganger her, så jeg skal være veldig konkret – i en sak som egentlig dreier seg om begge de to Venstre-statsrådene som er til stede i salen. Det gjelder et eksempel fra mitt nærområde. Der, på Lindahlplan i Tønsberg, driver altså stiftelsen Oseberg Vikingarv og bygger replikaer av bl.a. vikingskipene Oseberg- og Klåstadskipet, og det er bygget etter gammel håndverkskunst. Eikeemnene er nøye utvalgt, felt og kløyvd og tørket. Tauverket er basert på hamp, dyrket i India – vi har ikke lov til å dyrke sånt i Norge, av uforståelige grunner – og tauverket er laget i Hardanger på gamlemåten. Det er blitt en svær turistattraksjon i byen. Nå skal stiftelsen i gang med Gokstadskipet. Dette er et glimrende eksempel på kombinasjonen av kreativitet, historisk kunnskap og gammelt, godt norsk håndverk. I mange år har de på Lindahlplan prøvd å komme seg inn i gaveforsterkningsordningen. Det har de klart nå i vår, og jeg er litt stolt av det. 5 mill. kr er de nå blitt lovet fra Anders Jahres stiftelse. De fem millionene kan bli til seks millioner gjennom denne ordningen. På den andre siden av kanalen holder stiftelsen Tønsberg kystkultursenter til. De har demontert deler av det som en gang var verdens største reperbane, som var 455 meter lang. Nå skal den settes opp igjen, i 100 meter, langs kanalen i Tønsberg. Stiftelsen har siden 1991 arbeidet under et motto om at de aldri skal bli ferdige. Nå er de i ferd med å skape et miljø, et kulturmiljø, rundt dette arbeidet, og det tilfører altså min nærmeste by fantastiske estetiske verdier, og det bringer turisme til området. Denne stiftelsen har nytt godt av gaveforsterkningsordningen, som til sammen har vært på 1 mill. kr. Totalt er det altså siden 2014 tilført 2,5 mrd. kr som følge av denne flotte ordningen. Jeg blir jo litt rørt når jeg hører representanten Giske stå her oppe og snakke om frivillig innsats, men jeg kan betrygge representanten med at det siste disse folkene i Tønsberg ønsker seg, er et regjeringsskifte. Jeg kan ikke med min beste vilje forstå denne allergien mot gaveforsterkningsordningen som disse to partiene, SV og Arbeiderpartiet, nå framviser. I realiteten dreier det seg ikke om noe annet enn en momskompensasjon: De får jo 25 pst. De betaler moms, 25 pst., inn til staten, og så tar de inn 25 pst. i form av gaveforsterkningsordningen. Men momskompensasjon, det vil jo Arbeiderpartiet ha. Henger dette sammen? Nei, jeg tror ikke det.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2020-12-17:
Det har vært en lang og interessant debatt. Jeg skal ikke bli noen møteplager, men jeg har lyst til å si at når det gjelder gaveforsterkningsordningen, må jeg arrestere representantene Giske og Trettebergstuen når de sier at dette øker forskjellene mellom by og land. Dette kan jeg bare ikke forstå. Dette må rett og slett undersøkes. Hvis det er slik, er jeg villig til å diskutere det. Men det kan jo ha noe å gjøre med at det bor flere mennesker i byen enn på landet, og at det ikke gir noen særlig mening å spre disse midlene utover som et tynt lag med prim over hele landet. Hvem er nå disse rikingene som representanten Giske henviser til? Det er stort sett stiftelser. Det er Sparebankstiftelsen, jeg nevnte Anders Jahres Humanitære Stiftelse, Gjensidigestiftelsen, Stiftelsen Dam. Det er de som stort sett bidrar her, og som får staten til å komme etter. Det er en fantastisk ordning, for der sitter det altså mennesker som har dette som sitt daglige virke: å se hvilke prosjekter som er verdt å støtte. Det skulle bare mangle at staten ikke støtter dette med 25 pst.! Er det da sånn, må jeg spørre representanten Giske om, at han er imot at disse stiftelsene skal bevilge penger til veldedige formål? Det må jo være den samme logikken. Jeg vil benytte anledningen til å takke for oppholdet i familie- og kulturkomiteen i året som har gått. Det har vært berikende og svært hyggelig. Nå skal vi i gang med en ny debatt i min andre komité.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2020-12-17:
Det er egentlig en ganske fin ideologisk debatt vi avslutter med nå, for hva er det egentlig vi snakker om her? Jo, representantene Giske og Trettebergstuen vil gjerne trekke disse midlene inn i denne salen og så spre dem ut. Det er vel egentlig et veldig godt eksempel på sentralisering. I stedet har vi en rekke desentraliserte styrer som sitter rundt omkring i landet, og som vurderer disse prosjektene nøye, og så bidrar de og får staten med på lasset. Dette er spredt myndighet. Det er vel kanskje derfor Senterpartiet er tilhenger av denne, mens SV og Arbeiderpartiet ikke er det.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2020-12-17:
Nå straks ruller Helsedirektoratet ut en bredt anlagt og helt sikkert svært kostbar kampanje rettet mot utenlandske miljøer som ikke har fått med seg norske smittevernregler. Det er gode grunner til å hevde at denne kampanjen kommer til å redde liv. Men i sitt alternative budsjett vil altså Senterpartiet kutte i informasjonsbudsjettet til direktoratet med 20 mill. kr. Så sier representanten Toppe i et avisinnlegg at det ikke skal kuttes i midlene til pandemiinformasjon, det skal gå til kutt i helsekostråd, om særlig frukt og grønt, som Toppe vil til livs – uten at jeg helt kan se at hennes velgere forstår så mye av det. Mitt spørsmål er altså: Mener representanten at det midt under en pandemi er fornuft i å kutte 20 mill. kr av informasjonsbudsjettet til Helsedirektoratet?
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2020-12-17:
Nå har det alltid vært viktig for Venstre å få slått sammen disse egenandelstakene. Det var faktisk Venstre som introduserte den tanken, jeg tror det var et bysbarn av herr Hagebakken som gjorde det i sin tid i helse- og omsorgskomiteen. Jeg var ikke glad for at vi fikk økte utgifter totalt. Provenynøytralt ville dette egenandelstaket vært på 2 900 kr, det ble nå senket til 2 460 kr. Det betyr et tap for staten på 890 mill. kr. Det mener jeg er vel anvendte penger. Men det er viktig å påpeke at det er regjeringen og Fremskrittspartiet som har forhandlet seg fram til dette. Dette har altså regjeringen ment var et godt tiltak, i samarbeid med Fremskrittspartiet. Jeg må skryte av Fremskrittspartiet, men det er regjeringen og Fremskrittspartiet som har fått til dette sammen.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2020-12-17:
Dette er da virkelig ikke noe nullsumspill, hadde jeg nær sagt, at det du vinner på den ene siden, det taper du på den andre. Dette har vært en vinn-vinn-situasjon. Det har vært en vinn-vinn-situasjon for Venstre, det har vært en vinn-vinn-situasjon for regjeringen – og for Fremskrittspartiet. Jeg mener dette er et godt tiltak. Jeg mener det er bra at vi har fått kuttet egenandelene. Det kan jeg stå oppreist og mene her og nå.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2020-12-17:
Jeg må begynne med å si at Venstre bruker alltid sin tid i regjering fornuftig og godt. Representanten Wilkinson vet veldig godt at Venstre har et noe delt forhold, for å si det mildt, til byggingen av det nye sykehuset på Gaustad. Det er mange årsaker til det. Dette er et prosjekt som nå kommer til å gå langt inn i framtiden. Og selv om jeg ønsker at det er den samme regjeringen som blir sittende i denne tiden, ville det ikke forundre meg om det kommer en annen regjering – eller kanskje to – innimellom. Jeg er ganske sikker på at vi kommer til å se store forandringer på dette prosjektet i forhold til hvordan det ser ut i dag, men nå ligger altså saken i realiteten i Oslo bystyre, og så får vi se om regjeringen finner grunn til å gå til statlig plan for å få gjort det regjeringen mener er nødvendig på Gaustad.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2020-12-17:
Forrige replikant stilte spørsmål om gaveforsterkningsordningen, og jeg ønsker å følge opp det, for dette er en ordning som belønner kulturlivet og de aktører som står på og jobber på en god og offensiv måte for å få private bidrag. Siden 2014 er det betalt ut flere hundre millioner kroner fra staten for å belønne den innsatsen. Jeg lurer derfor på hva representanten fra Arbeiderpartiet har å si til de institusjonene som har jobbet hardt og nytt godt av de belønningsordningene.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2020-12-17:
Som jeg sa i innlegget mitt, står Fremskrittspartiet for en alternativ tenkning i kulturpolitikken, også i måten virkemidlene og tilskuddene innrettes på. Vi har vært opptatt av at de tilskuddene man har, skal ha insentiv til økt aktivitet, enten det er gaveforsterkningsordningen, som vi nettopp snakket om, filminsentivordningen eller andre ordninger. Det vi har vært kritisk til når det gjelder kunstnerstipendene, er at det er en ordning som vi mener i mindre grad er knyttet til hvor mye man skaper, men kan virke passiviserende ved at det er stipender uten de tydelige kravene og insentivene som vi ønsker i ordningene i kultursektoren.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2020-12-17:
Jeg vil takke representanten for et godt spørsmål. Fremskrittspartiets tilnærming i kulturpolitikken og også når det gjelder tilskuddene, har vært at vi ønsker å fokusere på bl.a. barn og unge, distriktene, det som har med kulturhistorisk verdi og opplysning å gjøre, mens vi har vært kritiske til økt statlig finansiering til mer sentrale institusjoner og også til visse typer ordninger av prinsipielle grunner, f.eks. mediestøtten, hvor vi foreslår store kutt. Så selv om det kan virke noe inkonsekvent og det også kan være noen tilfeldige utslag, er vår røde tråd at den statlige og offentlige kulturfinansieringen bør rette seg mot barn og unge, kulturhistorie og også en spredning over hele landet.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2020-12-17:
Jeg vil begynne med å korrigere representanten på det første utsagnet, for vi setter stor pris på både kulturnæringen, det bidraget man gir, enten det er offentlig eller privat finansiert, og de ringvirkningene det skaper i samfunnet. Når det gjelder finansieringen til NRK, hvor det er helt riktig at vi har synliggjort et annet synspunkt, og hvor vi også legger inn et stort kutt, synes jeg representanten skal se på resten av Medie-Norge. Vi har flere titalls aktører, om ikke flere, som konkurrerer i det samme markedet som NRK, om samme kvalitetsinnhold, om det samme publikum, mens NRK har et helt annet og skjermet konkurranseforhold. Mens hele resten av Medie-Norge i år har vært i en krise, har NRK vært skjermet for nesten alt dette. Vi mener at NRK må kunne forholde seg til litt mer av de samme rammevilkårene og realitetene som resten av Medie-Norge gjør hver eneste dag.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2020-12-17:
I sitt alternative statsbudsjett for neste år foreslår SV en netto økning i skattebyrden på over 24 mrd. kr. Dette vil også ramme store deler av norsk næringsliv, norske bedriftseiere og norske virksomheter som står for verdiskaping innenfor kultursektoren. Disse får altså flere byrder lagt på sine skuldre med SVs alternative skatte- og avgiftsopplegg. Dette er en næringsfiendtlighet som også påvirker kultursektoren. SV ser ut til å ha et stort hjerte for kultur, men et litt mindre hjerte for kulturnæringen. Hva vil SV gjøre for å gjøre det lettere for bedriftseiere å satse på flere arbeidsplasser i kulturnæringen?
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2020-12-17:
Det er hyggelig at statsråden kurerer gruff. Vi har jo også forsøkt å kurere mange av de andre problemene som har oppstått i kjølvannet av korona, og en av de gruppene vi har vært veldig opptatt av, er selvstendig næringsdrivende og frilanserne i kultursektoren. Regjeringen hadde opprinnelig foreslått at ordningen for disse skulle opphøre fra 1. november. Fremskrittspartiet er veldig glad for at vi forhandlet inn en forlengelse av ordningen, først ut året og nå fram til mars. Jeg har to spørsmål til statsråden. Er statsråden enig med meg i at så lenge krisen pågår og restriksjonene er til stede, må heller ikke ordningene for denne gruppen oppheves? Vil han sørge for at regjeringen ikke igjen foreslår å oppheve disse ordningene så lenge det er sterke begrensninger på samling av mennesker og publikum?
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2020-12-17:
I vår behandlet Stortinget ny lovgivning på tros- og livssynsområdet, noe jeg vet statsråden er veldig opptatt av. Fremskrittspartiet fikk en del viktige gjennomslag i den behandlingen, bl.a. at regjeringen raskt skal komme tilbake med lovendringer for å kunne forby faste etterskoletilbud med overnatting, bl.a. med bakgrunn i den bekymringen vi har når det gjelder radikalisering, segregering og manglende integrering. Jeg lurer på om statsråden kan si noe om når han forventer at disse sakene vil være klare.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-17:
Eg har sjølv hatt glede av å besøke Hardanger fartøyvernsenter og sett det viktige arbeidet dei gjer, med utroleg dyktige handverkarar som utøver eit fag det ikkje er så mange som kan lenger, men som har ei nøkkelrolle i det breie, viktige fartøyvernarbeidet, som regjeringa definitivt er oppteken av. Eg må få leggje til at eg også er klar over at Framstegspartiet er veldig opptekne av det, og det er eg glad for. Eg er også glad for at dette arbeidet har vorte styrkt gjennom budsjettprosessen her på Stortinget, etter våre forhandlingar med Framstegspartiet, og at det no har kome midlar til fleire spesifikke fartøy, som vil få gleda av å verte rusta opp. Det er positivt. Framover trur eg det er to ting som er særleg viktige. Det eine er å ta vare på handverkstradisjonar og dei fagfolka vi treng til å gjere jobben. Så kjem vi sjølvsagt ikkje unna at vi treng gode nok budsjett for fartøyvernet framover. Det er ei enorm mengd frivillig arbeid rundt dette – la det vere sagt – men det trengst også midlar, og det er ein lang kø av folk som ønskjer å få sett i gang arbeid med sine fartøy i sin region.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-17:
Eg er veldig oppteken av fartøyvernsentra og ser på dei som ein veldig viktig del av den infrastrukturen vi treng for å ha eit godt og sterkt fartøyvern i Noreg. Dei gjer definitivt ein veldig god jobb. Dette handlar vidare om litt ulike ting. Det eine er sjølvsagt pengar. Det er klart det må vere nok pengar til både det enkelte fartøy, for at dei skal kunne pussast opp og setjast i stand, og til at fartøyvernsentra har ei grunnløyving som gjer at dei kan operere. Vi har litt ulike historiske erfaringar her, og det er viktig at fartøyvernsentra også vert drifta godt. Vi har tidlegare hatt eksempel på at ein har tatt inn fartøy utan å ha hatt fullfinansiering på plass. Så får ein eit problem med rekkefølgja av arbeid som skal gjerast, og det kan fordyre ting. Men slik eg kjenner fartøyvernsentra våre i dag, oppfattar eg at dei driv godt, heldigvis. Det er bra, og vi skal bakke opp det viktige arbeidet som dei gjer.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-17:
For det første er det sagt ein del godt tidlegare i debatten om korleis dei ulike styrkingane Senterpartiet har på ulike felt i budsjettet sitt, er finansierte med ein kombinasjon av oljepengar og Monopol-pengar. Den enkelte veljaren må nok gjere seg opp ei meining om i kva grad ein har tillit til at det er noko som faktisk lar seg realisere. Men eg forstår at det snart er val, og då skal ein gjere seg lekker. Det er slik at det over lang tid har vore ei styrking av kulturminnearbeidet under denne regjeringa. For eksempel har det dei siste seks åra vore ein auke på Riksantikvarens budsjett på 23 pst., og løyvingane til Kulturminnefondet er auka med 98 pst. på seks år. Vi gjennomfører ei styrking på dette feltet systematisk, slik at vi har musklar som gjer oss i stand til å ta vare på kulturmiljøa våre og det viktige arbeidet som skjer der ute. Når det er sagt: Eg kjenner veldig godt dei ulike miljøa og prosjekta, og eg veit at det er ingen mangel på gode prosjekt. Det har det aldri vore, det er veldig mange, det er mange entusiastar, og eg forsøkjer å finne gode budsjett, slik at dei kan få utløp for engasjementet sitt og vi kan ta vare på kulturarven vår.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-17:
Kulturminnefondet har ei veldig viktig rolle å spele når det gjeld å utløyse investeringar og andre midlar for å få sett i stand viktige kulturminne i landet vårt. Det er også grunnen til at Kulturminnefondet ikkje har vorte kutta, men styrkt gjennom mange, mange år. Nærmare bestemt har vi faktisk dobla løyvingane til Kulturminnefondet sidan Senterpartiet sat i regjering. Det er grunnen til at så mange gode prosjekt kan verte utløyste. Men det er riktig, som representanten tek opp, at sjølv om vi føreslo eit etter mitt syn solid budsjett til Kulturminnefondet, vart det i forhandlingane med Stortinget ein liten reduksjon. Men eg synest det er grunn til å minne om at det ikkje vart ein reduksjon i kulturminnesatsinga i seg sjølv. Det er gjort som ei omdisponering, ved at stortingsfleirtalet heller ønskte å ta pengar frå den generelle fondsordninga og bruke dei på ein del konkrete prosjekt, bl.a. dei ulike fartøya som vart nemnde i den førre replikkvekslinga, som no får løyvingar til å rustast opp. Det er ofte det som skjer når Stortinget skal gjennomføre budsjettforhandlingar. Slik er livet.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-17:
Kven som skal hjelpe kven, veit eg ikkje heilt, men eg trur i alle fall vi har eit felles engasjement for dette, og både bygningsvernsentre og andre rådgjevingstenester har veldig stor betydning for det praktiske istandsetjingsarbeidet som skjer der ute, og for vedlikehald. Det fungerer som eit lett tilgjengeleg tilbod, eit lågterskeltilbod, eigentleg, for både eigarar og handverkarar, så eg er absolutt for den typen senter. Nettopp difor varsla vi i kulturmiljømeldinga, som vi diskuterte her i salen tidlegare i år, at vi vil vurdere oppstartstilskot for å stimulere til utvikling regionalt med rådgjevingsteneste for private eigarar av kulturmiljø. Vi vil sjølvsagt vurdere det framover – ei finansiering av det, få det på plass – og i tildelingsbrevet til Riksantikvaren for 2021 legg vi også opp til å gje dei i oppdrag å føreslå å vurdere aktuelle samarbeidsmodellar med sikte på utprøving av oppstartstilskot for å stimulere til utvikling av regionale rådgjevingstenester. Så dette trur eg representanten vil verte godt fornøgd med.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-17:
Eg har merka meg den merknaden, og det vil eg sjølvsagt følgje opp framover også i dialog med mine kollegaer i regjeringa som gjennom sitt sektoransvar kan påverke dette, for det er klart at dette er skular som er veldig viktige for å sikre oss sentral handverkarkompetanse innanfor tradisjonshandverk. I arbeidet med kulturmiljømeldinga, då eg reiste mykje rundt, var det nettopp behovet for handverkartenester og utdanning som vart framheva oftast, og som mange meinte var der skoen trykte, for å seie det sånn. Som vi har høyrt i tidlegare replikkvekslingar, er både fartøyvernsentre og bygningsvernsentre sjølvsagt viktige arbeidsplassar for desse, men representanten Øvstegård har heilt rett i at ein også må ha ei utdanning i botnen. Eg merkar meg engasjementet til komiteen på det området. Det synest eg er prisverdig, og eg skal følgje opp det etter beste evne framover.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2020-12-17:
Olympiaparken på Lillehammer ble etablert da OL var på Lillehammer i 1994. Da var det et krav at selskapet skulle være 100 pst. kommunalt eid, men det drives etter kommersielle prinsipper. Selskapet arrangerer store idrettsarrangementer og henter i tillegg mye inntekter fra kommersielle arrangementer, som konserter, russetreff, bedriftsarrangementer osv., og har en omsetning på nesten 80 mill. kr. Olympiaparken er en viktig del av opplevelsene og arrangementene som driver mye av reiselivet i regionen, et reiseliv som også i Innlandet sliter mye som følge av pandemien. Anleggene på Lillehammer er kostbare å drifte, og de kan ikke bare stenge ned. Kjøleanleggene som brukes til bl.a. bob- og akebanen, som for øvrig er den eneste i hele Nord-Europa, bruker store mengder ammoniakk og må selvsagt vedlikeholdes og etterses løpende. Det samme gjelder andre installasjoner. Andre selskaper som har hatt inntektsbortfall som et resultat av pandemien, har fått inntektssvikten kompensert via ordninger som er opprettet av regjeringen. Da kulturministeren, som nå kommer inn, var på besøk på Lillehammer i august, var rådet at selskapet skulle registrere seg i Frivillighetsregisteret, sånn at man kunne søke på ordningen som Lotteritilsynet forvaltet. Det ble avslag på registreringen i Frivillighetsregisteret. Da kom anbefalingen om å snakke med KS. Lillehammer Olympiapark har ikke bare falt mellom to stoler når det kommer til ordninger, men de har også blitt en kasteball mellom to departementer. Verken Kulturdepartementet eller Kommunaldepartementet ønsker å påta seg ansvaret for den situasjonen som dette selskapet står i. Det har vært en runddans. Arbeiderpartiet har lagt inn penger i sine budsjetter. Spørsmålet som kulturministeren har en god mulighet til å svare ut her i dag, er: Hva er løsningen for Olympiaparken på Lillehammer? Svaret må være noe annet enn koronakompensasjonen til kommunene. Der mangler Lillehammer kommune allerede penger. Hvordan vil kulturministeren sikre at det kan drives idrett i de olympiske anleggene på Lillehammer også i framtiden? Det er spørsmålet, og det er det greit å få et svar på i dag.
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-12-17:
Rådgivning innen kulturvern bør støtte seg tungt på kompetansen som vi har ute i frivillige organisasjoner. Det bør opprettes bygningsvernsentre i alle fylker, og sentrene bør ha tilknytning til enten et museum, en kulturvernorganisasjon, en kulturarvskole eller tilsvarende, men ellers drive uavhengig. Det kan selvfølgelig være aktuelt at to eller flere fylker samarbeider om bygningsvernsentre, men da på en måte som sikrer at tilbudet når ut til alle deler av de aktuelle fylkene. Senterpartiet har jobbet for dette, og i vårt alternative budsjett har vi også lagt inn 4,3 mill. kr ekstra som kan være med og fremme slike tiltak. Det er viktig å ivareta den immaterielle kulturarven. Norge har gjennom UNESCOs konvensjon om vern av den immaterielle kulturarven forpliktet seg til å ta vare på denne arven. Immateriell kulturarv kan ikke ivaretas tilstrekkelig ved arkivering eller digitalisering, og man kan ikke tilegne seg den ved å besøke en utstilling eller ved å lese en bok. Dette er kunnskap som er handlingsbåren. Den har ikke bare plass i hodet, men i hendene, og må læres med hendene. Denne kulturarven forutsetter fagmiljøer hvor kunnskapen ivaretas, utvikles og holdes i hevd ved at den stadig læres bort av dem som selv har kunnskapen i hendene. Mange av de som har slik kunnskap, er gamle, og vi trenger et system for å kunne ivareta denne arven også i framtiden. Håndverksskolen på Hjerleid, møbelsnekkerskolen på Mysen og Plus-skolen i Fredrikstad har som håndverksskoler over mange år bygd opp en spisskompetanse innen håndverksfag. Slik har de også blitt bærere og formidlere av en viktig nasjonal kulturarv. Undervisningstilbudet ved disse skolene er i dag et avgjørende bidrag til at Norge skal kunne leve opp til forpliktelsene vi har påtatt oss gjennom UNESCO. Både av hensyn til klima, ressursbruk og økonomi er det samfunnsnyttig å legge til rette for gjenbruk og istandsetting av kulturminner og kulturmiljøer som en del av en satsing på sirkulær økonomi og ivaretakelse av kulturarven. Håndverksskolene er avgjørende for å oppnå dette. For å sikre disse håndverksfagenes framtid er det svært viktig at det kommer på plass støtteordninger fort. Senterpartiet viser til vårt alternative statsbudsjett der det foreslås å bevilge 5 mill. kr til kulturarvskolene. De private kulturarenaene representerer et viktig supplement til offentlige kulturhus og kulturinstitusjoner. De må også kunne ivaretas i dette budsjettet.