Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-06-09:
Som småbarnsmor med to barn i barnehage ser jeg hver dag den berikelse barnehagen er. Den gir barna muligheter til å lære å bli sosiale individer, og gjennom pedagogisk veiledning får de kunnskap om seg selv og barna rundt seg, og mulighet til å utforske verden. Men samtidig får jeg som mor en trygghet for at barna mine har det bra mens jeg er på arbeid. Vi har som mål å sikre at småbarnsfamilier får mulighet til å kombinere omsorg for barn med arbeid eller utdanning. Utbygging av barnehager, slik at tilbudet er tilgjengelig for alle som ønsker det, er også viktig for å sikre velferd og gode utviklingsmuligheter for barna våre. Barnehagen skal være et godt tilbud til alle barn, uavhengig av foreldrenes sosiale, økonomiske eller kulturelle bakgrunn, og uavhengig av bosted. Det innebærer at barn med spesielle behov må få tilgang til barnehageplass av god kvalitet. Barnehagens hverdag skal avspeile mangfoldet i samfunnet ved å legge grunnlag for toleranse og samspill. Først og fremst er barnehagen viktig for barna. Men den er også en investering for samfunnet. Barnehagen kan selvfølgelig aldri ta over foreldrenes ansvar, men den er viktig for familiens hverdagsliv, den er viktig for å fremme likestilling mellom kjønnene, for næringsutvikling, for sysselsetting og for bosetting i distriktene. I Norge ser vi på oppvekst som en livsfase med egen verdi og ikke bare som en forberedelse til det å bli voksen. Dette gjenspeiles i vårt syn på barns hverdag. Vi er opptatt av at barn skal få kjærlighet og omsorg, men også at de skal få anledning til å leke, lære og utfolde seg fritt. Barn skal få lov til å være barn. Når målet om full behovsdekning nås om få år, vil de aller fleste førskolebarn ha med seg grunnlaget for læring og sosial mestring når de starter i skolen. Samtidig vil samfunnet stille høye krav til barns kunnskap og kompetanse. Dette gir nettopp barnehagen store og spennende utfordringer i framtida. I forrige barnehagemelding var det bred enighet om full barnehagedekning innen år 2000. Dessverre klarte vi ikke å nå dette målet. Det er to hovedårsaker til det. Det er ikke nok plasser, og foreldrebetalingen er for høy. I tillegg sendte sentrumsregjeringen ut signaler om at man burde vente med videre barnehagebygging på grunn av kontantstøtten. Naturlig nok førte dette til at kommunene avventet utbyggingen, og det gjorde også private aktører. Regjeringen Bondevik fremmet barnehagemeldingen, og i dag opplever vi igjen at Kristelig Folkeparti prøver å gjøre det til et poeng at Regjeringen lot meldingen bli liggende til behandling i Stortinget. For meg har det vært viktig at vi ikke mister tid. Vi vet alle i denne salen at situasjonen, spesielt for de private barnehagene, er svært urovekkende. Vi ønsker at det skal settes inn sterkere virkemidler for å nå full behovsdekning i 2003. Jeg vil si at den innstillingen som Stortinget behandler i dag, er meget offensiv og god, og den staker opp en framtidsrettet kurs for denne sektoren. Jeg er derfor svært glad for at det er et flertall i Stortinget for den opptrappingsplanen som det nå legges opp til. Jeg har også lyst til å gi Høyre honnør for den konstruktive og offensive tilnærmingen de har hatt til barnehagepolitikken etter at kontantstøtten ble innført. Økt statstilskudd vil sikre at pengene uavkortet går til barnehagesektoren, slik at det blir bedre økonomiske vilkår både for eksisterende barnehager og for nye. Vi sikrer også en likebehandling av offentlige og private barnehager. Innføring av en kommunal plikt til å tilby barnehageplass allerede fra 2001 vil forplikte kommunene til å ta et større ansvar for den resterende utbyggingen. Målet er på sikt å innlemme statstilskuddet i inntektssystemet. Men det er nødvendig å holde på de øremerkede, statlige tilskuddsordningene inntil sektoren er fullt utbygd og vi har nådd en offentlig finansieringsandel som er tilfredsstillende. Vi forventer at målet om full behovsdekning nås i løpet av 2003, og en opptrapping mot 50 pst. statlig finansiering er foreslått fullført om få år. Regjeringen vil komme tilbake med en vurdering av om disse målene er nådd, førdet legges fram forslag om innlemming av statstilskuddet i inntektssystemet. Regjeringen støtter for øvrig forslaget i meldingen om at kommunene skal dekke 30 pst. av kostnadene i en fullt utbygd sektor. Dette er et mål som man har hatt i svært lang tid. Da vil den offentlige finansieringen samlet legge til rette for lavere foreldrebetaling og mulighet for økt bruk av søskenmoderasjon, inntektsgraderte satser, friplasser og andre gunstige ordninger knyttet til egenbetaling i barnehager. Dersom barnehagen skal være et reelt tilbud til alle barn, må foreldrebetalingen reduseres i forhold til dagens nivå. Full behovsdekning innebærer at alle som ønsker det, skal få tilbud om barnehageplass til en pris som er overkommelig for familien. Denne regjeringen støtter regjeringen Bondeviks forslag om å likebehandle offentlige og private barnehager. Det innebærer at det må utarbeides krav til de private barnehagene om f.eks. felles opptak, innlemming i kommunenes barnehageplaner, og at de tar større ansvar for at barn med spesielle behov får plass. Regjeringen mener at det ikke er nødvendig med lovpålegg for at kommunene skal inngå samarbeidsavtale med de private barnehagene. Slikt samarbeid må sikres på en annen måte, bl.a. gjennom informasjon og veiledning, som saksordføreren også var inne på på en utmerket måte. Personalet er den viktigste ressursen i barnehagen og har en nøkkelrolle når det gjelder å utvikle barnehagen i tråd med barns, foreldres og samfunnets krav og behov. Det er først og fremst personalet, med førskolelærerne i spissen, som kan sikre kvaliteten i barnehagen. Den drastiske nedgangen i søkere til førskolelærerutdanningen gir grunn til bekymring. Undersøkelser viser at relativt få nyutdannede førskolelærere ønsker arbeid i barnehage. Samtidig viser tallene at det kommer til å være utdannet nok førskolelærere om få år. Utfordringene ligger derfor i å rekruttere og beholde førskolelærere i barnehagene, og mindre i forhold til utdanningskapasitet. En rapport fra OECD peker bl.a. på at Norge har en lav andel utdannede pedagoger i barnehager sammenlignet med andre skandinaviske land. Regjeringen vil vurdere en større andel pedagogisk personale i barnehagen. Det er også satt ned en arbeidsgruppe som skal komme med en rapport som peker på utfordringene for å sikre rekruttering – og stabilitet – av førskolelærere i barnehagen. Arbeidsgruppens rapport skal framlegges i løpet av denne måneden. Regjeringen vil på bakgrunn av rapporten vurdere ulike strategier for å bedre rekruttering til og stabilitet i førskolelæreryrket. Jeg mener det er viktig at vi får en treårig satsing på kvalitetsutvikling i barnehagesektoren. Arbeidet skal bygge på mål og føringer i rammeplanen for barnehagene. Tre temaområder er sentrale: en barnehage for alle barn, brukertilpassede barnehager i tråd med barns og foreldres behov, og et kompetent personale. Målet er at alle barnehager skal ha etablert et system for utvikling og sikring av kvalitet i løpet av 2003. Kommunene skal legge til rette for at barnehager som er med i den kommunale barnehageplanen, engasjerer seg i lokal kvalitetsutvikling. Staten, ved Barne- og familiedepartementet, har ansvaret for å legge til rette overordnede mål og rammer for den nasjonale kvalitetssatsingen, og hjelpe kommuner og barnehager i arbeidet. Regjeringens mål er å bygge ut et barnehagetilbud som har et omfang og en kvalitet som gir foreldrene reelle valgmuligheter, og som gir barn i førskolealderen et godt sted å være for utvikling, lek, læring og omsorg. Jeg er svært glad for at det er politisk flertall for å sette inn gode og offensive virkemidler for å nå målet om full behovsdekning i 2003 når det gjelder barnehageplasser, og etter debatten om kontantstøtten er det gledelig at vi alle så pass sterkt kan slutte opp om en offensiv satsing på barnehagesektoren.