Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2002-12-12:
Vanligvis er det de færreste i samfunnet som er interessert i energipolitikk, men dette har nå endret seg dramatisk. Dette skyldes selvfølgelig den situasjonen vi nå har fått i kraftmarkedet, med mangel på strøm og en eksplosiv utvikling i strømprisene. Undertegnede og andre fra Fremskrittspartiet har gjennom en årrekke advart mot at denne situasjonen ville oppstå. Med en jevn økning i strømforbruket samtidig som man ikke øker kraftproduksjonen, gir resultatet seg selv: skyhøye strømpriser som den norske befolkning nå må svi for. Alt dette er resultat av en totalt feilslått energipolitikk. Det hjelper forferdelig lite at Regjeringen og stortingsflertallet gjennom mange år har hatt som målsetting å redusere strømforbruket, når resultatet like lenge har vært det stikk motsatte. Dette sier dessverre litt om virkelighetsoppfatningen hos flertallet i dette hus. Det kunne ha vært fristende i dag å si: Hva var det jeg sa? Men det skal jeg selvfølgelig ikke gjøre. La oss se litt på situasjonen i kraftmarkedet de siste ti år. Etter at energiloven kom for ti–elleve år siden, ble mange planer om kraftutbygging lagt i en skuff. Dette skyldtes at man trodde at et fritt kraftmarked – der kundene fritt kunne trade kraft – ville sørge for at prisene ble holdt nede, og dette kunne da svekke lønnsomheten i noen av de planlagte kraftutbyggingsprosjektene. Nå viste det seg imidlertid at de fleste strømkunder holdt seg til sin faste leverandør og var lojale mot sitt lokale kraftselskap. De utnyttet med andre ord ikke mulighetene som lå i kraftmarkedet. Etter noen år med stabil strømpris fant kraftselskapene ut at de likevel ville realisere noen av sine planer. Planene ble tatt ut av skuffene og børstet støv av. Og hva skjer så? Jo, nå er det politikere i regjering og storting som sier nei. Verneinteresser og politikere går nå hånd i hånd og skal verne hver eneste liten bekk. Noen utbyggingsprosjekter ble halvert i forhold til omsøkt størrelse, og disse var blant de heldige, mens andre igjen ikke fikk bygge noe i det hele tatt. Jeg tenker da spesielt på Saltfjellet/Svartisen-utbyggingen vi hadde for et par år siden. Og da noen fornuftige politikere i dette hus for seks–sju år siden fant ut at man også kunne bruke gass til kraftproduksjon, ja, da klarte Jaglandregjeringen også å trenere dette ved å behandle CO2-utslippet etter forurensingsloven, selv om dette åpenbart ikke er forurensing. Først våren 2000 fikk vi på plass et vedtak som gir eventuelle norske gasskraftverk samme rammebetingelser som andre i EØS-området. Men da var det skapt så stor politisk usikkerhet rundt dette at aktørene utsatte sine planer. Den sittende regjering har også bidratt sterkt til denne usikkerheten med de utroligste krumspring for å trenere utbygging av gasskraftverk. Norge framstår i dag som en energistormakt med en energiproduksjon på nærmere 3 000 TWh i form av olje, gass og kraft. Det aller meste av dette blir eksportert. Vi bruker bare 6–7 pst. selv. Jeg har spurt meg selv mange ganger om hvordan det er mulig at en energistormakt som Norge ikke klarer å være selvforsynt med strøm. Jeg har vanskelig for å finne noe fornuftig svar på dette. Regjeringen  sier  selv  at  vi  i  et  normalår  mangler 6–7 TWh, og vi må derfor importere kraft fra bl.a. kjernekraftverk og sterkt forurensende kullkraftverk. Det burde vært umulig å stille seg på en slik måte for en nasjon som nærmest flommer over av energi. Det er jo ikke energi vi mangler i Norge. Nei, vi har dessverre en total mangel på politisk handlekraft når det gjelder å ta i bruk noe mer av de enorme energiressursene vi har. Fremskrittspartiet vil at vi fortsatt skal bygge ut noe mer vannkraft der dette ikke har alvorlige konsekvenser for naturen. Vi vil legge forholdene til rette for opprusting og utvidelse av eksisterende vannkraftanlegg. I tillegg vil vi åpne for mikro- og minikraftverk som også samlet har et stort kraftpotensial, og selvfølgelig også ta i bruk mer av våre enorme gassressurser både til kraftproduksjon og som energikilde ellers i samfunnet. Fremskrittspartiet tar avstand fra Regjeringen og stortingsflertallets kostbare luftslott med å subsidiere vindmøller og lignende, tiltak som verken kan stå på egne bein økonomisk eller vil gi noe kraft av betydning. Fremskrittspartiet vil nå som tidligere at det norske folk og næringsliv skal få rikelig tilgang på energi til fornuftige priser. Det skulle bare mangle at ikke vi som bor i et kaldt land i nord, skulle få bruke noe mer av våre enorme ressurser for nettopp å kompensere for dette. Så til budsjettet: Som kjent støttet Fremskrittspartiet subsidiært den framforhandlede budsjettavtalen med regjeringspartiene, etter at vårt alternative statsbudsjett falt. Dette medførte at vi fikk økt bevilgningene til fartøyvern og distribusjon av naturgass. I komiteen har vi også inngått en avtale med regjeringspartiene som har medført en økning av budsjettpostene til PCB-opprydding og bekjempelse av gyro, og sist, men ikke minst, fikk vi doblet tilskuddet til utjevning av nettariffer, noe som vil slå positivt ut for dem som har høyest nettleie. Dette er selvfølgelig langt fra det vi opprinnelig hadde i vårt alternative budsjett, men likevel små skritt i riktig retning. Jeg er imidlertid tilfreds med at flertallet står bak tilbakesendelse av den delen av budsjettforslaget som omhandler nettariffering, slik at vi kan få en skikkelig behandling av dette til våren. Jeg håper Regjeringen tar dette på alvor. Jeg er også tilfreds med at flertallet nå støtter at vi skal få en utredning av ulike modeller for en offentlig medfinansiering til forskning innenfor petroleumssektoren, herunder et petroleumsrettet forskningsfond, etter at vårt primære forslag om et fond på 10 milliarder kr dessverre falt ved behandlingen av statsbudsjettet. Jeg tar opp forslagene nr. 13–17 på vegne av Fremskrittspartiet, og forslag nr. 9 på vegne av Fremskrittspartiet og Senterpartiet.