Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Helse er kunnskapsintensiv. Rekruttering av kompetente helsemedarbeidere er avgjørende for at helsetjenestene skal være i stand til å gi helsehjelp av høy kvalitet. Sykepleiere er den største helsepersonellgruppen vi har. Det har vært mangel, som også saksordføreren var inne på, på spesialsykepleiere i flere år. NOVAs siste oversikt viser at vi mangler nesten 30 000 sykepleiere om 20 år, og at altfor få velger å spesialisere seg til jordmødre, helsesøstre, intensivsykepleiere, barnesykepleiere og operasjonssykepleiere. Skal vi lykkes med samhandlingsreformen og gi folk bedre helsehjelp i eget hjem eller i nærmiljøet, må vi klare å øke kompetansen også innen kommunehelse. I 2014 var det bare halvparten av kommunene som hadde en egen kommunejordmor. Behovet for kreftsykepleiere vil øke. Fra 2017 til 2018 vil kommunene få et ytterligere utvidet ansvar for personer med psykiske og rusrelaterte lidelser. Den nasjonale helse- og sykehusplanen omhandlet ikke framskriving av personellbehov og rekrutteringsstrategier. Regjeringen sa de skulle komme tilbake til det i egen sak. Primærhelsemeldingen beskrev ulik kompetanse, profesjoner og omtalte i generelle vendinger utfordringer med rekruttering, men der også – ingen framskriving eller strategi for å sikre framtidig kompetanse. Statsminister Erna Solberg lovet under valget å gi 15 000 flere sykepleiere og like mange helsefagarbeidere videreutdanning innen 2020. Kostnaden – 1,8 mrd. kr over fire år – skulle øremerkes for å sikre at midlene gikk til formålet. Arbeiderpartiet etterlyser en forpliktende oppfølging av dette valgløftet. Vi etterlyser en kartlegging av status, framskriving av behovet og en opptrappingsplan for utdanning av spesialsykepleiere, senest i forbindelse med statsbudsjettet for 2017. Det er viktig med god dialog mellom partene i kommunehelsetjenestene og sykehusene og utdanningsinstitusjonene og myndighetene for å drøfte dimensjonering, innhold og hvilken type spesialister det vil være behov for. Både Danmark og England har etablert en spesialisering som klinisk ekspertsykepleier. Kommuner og sykehus må få en tydeligere politikk som legger til rette for og stimulerer ansatte til å ta videreutdanning, og vi etterspør også flere ordninger som gjør det enklere å kombinere jobb og utdanning. Parallelt med at vi ser på utdanningskapasiteten og etter- og videreutdanning, er Arbeiderpartiet opptatt av at det arbeides kontinuerlig med organisering, oppgavefordeling og brukerinvolvering for bedre utnyttelse av eksisterende kompetanse. Det samme gjelder også heltidskultur, som vil være med på å øke og bedre bruken av den eksisterende kompetansen. Vi har en ruvende utvikling innen medisinsk behandling, diagnostikk, brukerinvolvering, velferdsteknologi, mulighet for mer egenbehandling og behov for mer tverrfaglig samhandling. Arbeiderpartiet mener arbeidet med å oppdatere rammeplanene må opprioriteres, slik at de nyutdannede får oppdatert kompetanse. Jeg er nylig blitt kjent med at det i snitt faktisk tar 17 år fra en metode er dokumentert med positiv effekt til den blir implementert, og det er for lang tid. Vi må klare å organisere oss slik at ny kunnskap blir raskere tatt i bruk, både i praksis og ikke minst gjennom utdanning. Med de utfordringene vi har på rekruttering innen helse, må jeg si det er gledelig med en økning på hele 20 pst. som søker på sykepleien i år. Det er tre søkere per studieplass. Praksisplasser har vært en utfordring når det gjelder å øke antallet studieplasser, så her må vi finne en ordning med incentiver slik at vi klarer å få på plass praksisplasser over hele landet, men både i spesialisthelsetjenesten og i kommunene. Det pågår en sammenslåing av mange høyskoler. Det er viktig at vi bidrar til økt kvalitet i utdanning, og at man klarer å opprettholde et desentralisert tilbud, slik at vi får god rekruttering i hele landet. I alle saker der vi har etterlyst bedre sammenheng mellom Stortingets vedtatte helsepolitikk og dimensjonering av helse- og utdanningstilbudet, vises det systematisk til den andre statsråden. Det gjør også statsråden i sitt svar til komiteen. Det er fortsatt slik at Kunnskapsdepartementet har hovedansvaret for dimensjonering av utdanningskapasiteten og vurdering av behovet for revidering av rammeplaner, mens Helse- og omsorgsdepartementet har et overordnet ansvar for å bidra til at det rekrutteres nok personell. Arbeiderpartiet mener helseministeren må ta et større ansvar for å sikre bedre samsvar mellom de vedtatte mål for helsetilbudet til befolkningen og dimensjonering av utdanningstilbudet, men også for innholdet i helseutdanningen. Så fremmer jeg de forslagene som Arbeiderpartiet står bak.