Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Det har vært interessant å følge denne debatten og det som er blitt sagt så langt. Jeg er enig i den virkelighetsbeskrivelsen som er kommet, at vi går inn i en tid med betydelig høyere arbeidsledighet. Statsråden var selv inne på Navs tall, som for november viser at vi har en økning på 18 pst. – 18 pst. økning! Så ser vi SSBs tall i dag, som viser at arbeidsledigheten vil stige til rundt 100 000. Videre vet vi at hver bidige dag sender industribedrifter, bedrifter innenfor anleggsbransjen og bedrifter innenfor bygg ut permitteringsvarsler – hver bidige dag! Samtidig presterer regjeringspartiene å si at man har tatt høyde for dette i budsjettinnstillingen. Har man virkelig tatt høyde for en økt arbeidsledighet på 18 pst.? Representanten Svendsen viste til tidligere LO-sjef Yngve Hågensen, som sier at arbeidsledigheten vil stige svakt i starten og eskalere mer etter hvert hvis man ikke iverksetter tiltak på et tidlig tidspunkt. Har man tatt høyde for det? Jeg tror neppe det er tatt høyde for det. Derfor er det viktigere nå enn noen gang at vi har en filosofi, at vi har en målsetting om at vi skal få hele folket i arbeid, og det hadde kanskje også vært ønskelig at Arbeiderpartiet hadde sett tilbake på sine gamle slagord, sine gamle visjoner, og vært langt mer proaktive enn det de legger opp til i dette statsbudsjettet. Virkeligheten er at vi er i en ekstraordinær situasjon, som krever ekstraordinære tiltak. Det er faktisk slik at det er en Per som jobber i byggbedriften, som frykter for arbeidsplassen sin, det er en Pål som har vært ute i mange år på anlegg, som har fått beskjed om at han vil bli permittert fra desember av, og det er en Espen som ikke vet hva han skal gjøre etter nyttår fordi industribedriften, som han jobber i, ikke har flere oppdrag. Hva er mottiltaket, hva er svaret fra Regjeringen og fra statsråden? Jo, statsråden sa selv den 27. november, i finansdebatten for en uke siden, at man skulle vurdere en ny tiltakspakke i januar, og at man da skulle vurdere å utvide permitteringsreglene. Hvis man allerede på det tidspunkt så et klart behov for å utvide permitteringsreglene, hvorfor venter man da til januar/februar med å iverksette det? Hvorfor kunne man ikke gjøre det da, når det lå et konkret forslag i salen? Det minner meg litt om den filosofien som en viss fotballtrener hadde i sin tid, der han sa til laget sitt at vi skal ikke gå ut på banen og skåre mål før motstanderen har skåret to mål. Med den strategi og med den filosofi skjønner man fort at man taper fotballkamper. Med den strategi og med den filosofi skjønner man også fort at det blir langt flere arbeidsledige, det blir langt flere som blir permittert enn det det er lagt opp til. Hvorfor skal man vente til folk har blitt arbeidsledige, før man gjør noe med permitteringsreglene? Jeg klarer ikke i min villeste fantasi å skjønne det. Så har jeg også lyst til å henvise til at det blir sagt – representanten Karin Andersen var inne på det, men også statsråden – at Regjeringen legger til rette for en motkonjunkturpakke. Jo, men det første aktørene i markedet sa, var at de tiltakene som kommer på kommunesektoren, og de tiltakene som kommer innen samferdsel, ikke er gode nok. De holder ikke for å få gjort noe med arbeidsledigheten. YS sa det, Unio sa det, flere fagforeninger sa det, at det var for dårlige tiltak, de ville ikke ha noen virkning. Hvis man er opptatt av, som representanten Karin Andersen var i sitt innlegg, flere hender i omsorg og flere hoder på skolen, og at vi må gjøre noe med og få en bedre kommuneøkonomi, hvorfor stemmer de da mot Fremskrittspartiets forslag om å øke bevilgningene til kommunesektoren med 4,9 milliarder kr? Det er et konkret tiltak som ville gjort at man hadde fått en bedre omsorg og mer til skole. I tillegg ville 3 milliarder kr ekstra for å gjøre noe med vedlikeholdsetterslepet, ha vært et meget viktig tiltak for at flere innenfor anleggsbransjen kunne beholde jobbene sine. Det hadde vært motkonjunkturtiltak som virkelig hadde monnet, men som Regjeringen dessverre ikke er villig til å lytte til. De er mer interessert i å vente til folk har blitt arbeidsledige, før de setter i verk tiltak. Det synes jeg er synd.