Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Vår oppgåve som næringspolitikarar er å føre ein politikk som aukar verdiskapinga. Det gjer Regjeringa, som satsar på ein god og aktiv næringspolitikk. Mellom anna er Nærings- og handelsdepartementet ein av budsjettvinnarane neste år. Regjeringa satsar der me er gode. Eitt døme er maritim sektor. No innfører me Europas beste skatteregime for norske reiarlag, satsar på miljø innanfor skipsfarten og vidarefører nettolønsordninga for sjøfolk. Dette er nokre av tiltaka i Regjeringas maritime strategi. Nesten 2 milliardar kr blir løyvde til denne sektoren neste år. Reiselivet er eit anna område som det vil bli satsa på. Eg er glad for at det er tverrpolitisk einigheit om at det må satsast på reiseliv, som er ei av verdas raskast veksande næringar, der Noreg har store utviklingsmoglegheiter. 215 mill. kr til profilering av reiselivsnæringane neste år er rekordhøgt. Eg ser fram til den nasjonale strategien for reiseliv som skal leggjast fram om få dagar. Ein ansvarleg økonomisk politikk er alfa og omega for næringslivet. Ein stabil kronekurs og ei renteutvikling i tråd med prognosane er gode rammevilkår for norsk næringsliv. Ved å etablere eit nytt statleg investeringsfond på 2,2 milliardar kr, der 500 mill. kr skal øyremerkjast satsingar i maritim sektor, får me ein ny reiskap for næringsutvikling gjennom å utøve eit aktivt eigarskap i framtidsretta prosjekt. Fondet skal tilby langsiktig og risikovillig kapital – primært til nyetableringar. Vidare skal fondet fokusere spesielt på dei fem satsingsområda som er omtalte i Soria Moria-erklæringa, og då særskilt på klima- og miljøprosjekt. Ved denne fondsetableringa får me ein reiskap der staten kan bruke sin kapitalstyrke til å utvikle nye arbeidsplassar og sikre at verdiskapinga skjer med forankring her i landet. Nordområda er det viktigaste satsingsområdet i framtida. Regjeringas nordområdestrategi legg m.a. til rette for at me skal kunne realisere dei næringspolitiske moglegheitene som ligg i nord. Det er viktig at me legg opp til ein berekraftig vekst, med vekt på verdiskaping og godt naboskap over landegrensene. Her vil det òg vere behov for eit nært og godt samarbeid mellom forskingsinstitusjonane og næringslivet. Energi og fiskeri er sentrale område for næringsutvikling i nord. Andre politikkområde som det er viktig å utvikle, er reiseliv og teknologi innanfor romverksemd. Forskingsrådet og Innovasjon Noreg er viktige partnarar i dette arbeidet, og Regjeringa har løyvd meir midlar enn nokon gong til desse institusjonane. Nær 2 milliardar kr blir sette av til næringsretta forsking neste år. Det er ganske påfallande å høyre opposisjonens kritikk av manglande forskingsinnsats. Dei påståtte kutta dei kritiserer oss for, tek ikkje utgangspunkt i reelle eller vedtekne budsjett. Regjeringas forslag til statsbudsjett fortel at det er ei kraftig satsing på dette området. Forsking og utvikling er heilt avgjerande innanfor viktige område som klima- og miljøtiltak. Mongstad er eit godt eksempel å trekkje fram for å vise til at utvikling av miljøteknologi medverkar til omstilling og innovasjon på ein god måte. Eit anna eksempel er det planlagde gasskraftverket på Kårstø, der norske aktørar skal konkurrere med internasjonale selskap om å utvikle best mogleg reinseteknologi. For kort tid sidan vedtok Stortinget at Noreg skal delta i EUs program for konkurranseevne og innovasjon, CIP. Gjennom dette programmet vil norske bedrifter få betre tilgang til kapital, marknader og samarbeidsprosjekt i Europa. Regjeringa er oppteken av at Noreg skal få mest mogleg igjen for deltakinga, og gjer framlegg om å løyve 80 mill. kr i 2008. Dette er både ein aktiv næringspolitikk og ein aktiv europapolitikk. Den 1. januar 2008 er ein dato som alle bedrifter kan gle seg til. Det er ikkje berre ein ny dag i eit nytt år, dette er også den datoen norsk patentpolitikk tiltrer Den europeiske patentkonvensjonen, EPC. Det er all grunn til å stille seg i gratulantanes rekkjer. Dette vil gjere norsk patentpolitikk betre og enklare å halde seg til for norske bedrifter. Gjennom behandlinga av eigarskapsmeldinga tidlegare i år blei det knesett viktige prinsipp om kva slags eigarskapspolitikk me ønskjer å gjennomføre. Ei oppfølging av dette er statens oppkjøp av 30 pst. av aksjane i Aker Holding AS. Dette vil sikre ein langsiktig industriell eigarskap og norsk forankring i Aker Kværner. Ikkje minst vil me ta vare på den kompetansen som Aker Kværner har bygd opp gjennom mange år. I saker som dette kjem skiljelinjene mellom dei forskjellige partia godt til syne. Til dømes stemmer både Høgre og Venstre mot dette oppkjøpet. Men det er ei sak me kjem tilbake til seinare i dag. Når det gjeld leiarløner i deleigde selskap, har Regjeringa laga retningslinjer som inneber at staten vil stemme imot bruk av opsjonar og andre opsjonsliknande ordningar. Òg dette vitnar om ein ny kurs innan offentleg eigarskap. Påstandar om at staten ikkje har ein aktiv eigarskapspolitikk blir dermed feil. Jord- og skogbruk representerer ein relativt høg del av sysselsette her i landet. Kva slags landbrukspolitikk som blir ført sentralt, er av stor betyding for dei ulike regionane rundt omkring i landet. Sjølv om det er ulike syn på dagens landbrukspolitikk og overføringar til denne næringa, ser eg det som heilt avgjerande for Regjeringas politikk at ein styrkjer distriktsprofilen, og at me m.a. fokuserer på rammevilkåra for familiebruka. Odelslova og konsesjonslova er reiskap i kampen for å sikre busetjing, og er samtidig gode verkemiddel for at utflytta ungdom finn vegen tilbake til sin heimstad. Ofte vil det vere slik at desse unge har reist ut for å skaffe seg ein kompetanse i form av høgare utdanning, og ein god kompetanse er viktig å ta med seg heim att når dei skal ta over familiebruka. Mykje av den velstanden me har her i landet, er tufta på det som kjem frå havet. Fiskeressursane er fellesskapen sin eigedom, og det er viktig at me fører ein fiskeripolitikk som sikrar at skattlegginga av desse ressursane er berekraftig. Det er òg viktig at verdiskapinga kjem kystsamfunn som er avhengige av fiskeri, til gode. Regjeringa følgjer opp dette med ei rekkje løyvingar over budsjettet, t.d. gjennom ei styrking av Fiskeridirektoratet som ei vidare opptrapping av innsatsen mot ulovleg, uregulert og urapportert fiske. Staten må ta ansvar for å sikre ein effektiv infrastruktur. Det må vere ein heilskapleg og effektiv samferdselspolitikk, med midlar nok til drift og vedlikehald av vegar samt til å sikre breiband til alle delar av landet. Norsk industri må vidare vere sikra nok energi til ein konkurransedyktig pris innanfor EØS-regelverket. Og me må vere villige til å ta gassen i bruk i Noreg. Eg er tilfreds med at Regjeringa tek tak i rammevilkåra for kraftforedlande industri. Arbeidet har høg prioritet. Me skal vidare vere best på miljø i verda. Og det er det mogleg å vere samtidig som me utnyttar oljen og gassen til industrielle formål. Styresmaktene har over mange år stilt miljøkrav til bedriftene, noko som gjev norske bedrifter ein konkurransefordel i ein stadig sterkare global konkurranse. Det norske kunnskapssamfunnet krev eit solid utdanningssystem som gjev alle like moglegheiter og kontinuerleg kompetanseoppbygging. Noregs fordel er stor økonomisk handlefridom, stor kunnskapsbase og ei høgt utdanna befolkning, med ein stor del yrkesaktive kvinner. Me har stor tilgang på naturressursar, stor tilgang på råvarer og på energi samt eineståande kompetanseklyngjer innan viktige område. Dette gjev oss konkurransefordelar som Arbeidarpartiet ikkje vil skusle bort, men utnytte – noko som dette budsjettet for neste år er eit godt bevis på.