Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-17:
Flere oppslag i pressen de senere ukene har gitt et upresist bilde av formuesskattereglene. Et gjennomgangstema har vært formuesbeskatning av aksjer som faller i verdi i løpet av inntektsåret. Innledningsvis kan jeg nevne at aksjeselskaper ikke betaler formuesskatt. I stedet skal personlige aksjeeiere betale formuesskatt på aksjene de eier. Etter hovedregelen skal skattepliktig formue fastsettes til omsetningsverdien av skattyterens eiendeler ved utgangen av inntektsåret med fradrag for gjeld. En persons beholdning av børsnoterte aksjer verdsettes til kursverdien ved utgangen av inntektsåret. Normalt finnes det ikke et marked som kan verdsette ikke-børsnoterte aksjer. Et krav om årlig verdsettelse av ikke-noterte aksjer, dvs. å framskaffe aksjenes omsetningsverdi, er både svært vanskelig og ressurskrevende. Eksempelvis vil skattyter hvert år trenge bistand fra revisor, takstmenn eller eksterne konsulenter for å fastslå verdien av selskapet. Skatteloven har derfor en forenklet verdivurderingsregel som medfører at ikke-børsnoterte aksjer skal bygge på aksjeselskapets samlede skattemessige formuesverdi. Praktiske og administrative forhold tilsier at verdsettelsen skal skje pr. 1. januar i inntektsåret. Personlig aksjeeier kan da ved innrapporteringen benytte selskapets skattemessige verdier som er fastsatt ved fjorårets ligning. Dersom det foretas kapitalendringer i ikke-noterte aksjeselskap, forskyves verdsettelsestidspunktet til utløpet av inntektsåret. Dermed unngås formuesbeskatning av midler som er tatt ut av selskapet i løpet av inntektsåret, samtidig som innskutte midler blir formuesbeskattet. Framgangsmåten sikrer også at verdifordelingen pr. aksje blir justert. Verdsettelsestidspunktet samsvarer med skattelovens hovedregel om formue. De fleste eiendelene i et aksjeselskap verdsettes etter egne regler i skatteloven. Eksempelvis skal driftsmidler settes til skattemessig nedskrevet verdi og fast eiendom verdsettes til ligningsverdi. Generelt er selskapets samlede skattemessige verdi lavere enn omsetningsverdien av selskapets eiendeler. Ettersom formuesskatt på ikke-noterte aksjer bygger på selskapets samlede skattemessige verdi, har endringer i omsetningsverdien av selskapets eiendeler i løpet av inntektsåret normalt ingen betydning for beskatningen av eiere av små og mellomstore bedrifter. Dette gjelder også de tilfellene der bedriften eier aksjer i andre ikke-noterte selskaper. Ett unntak gjelder aksjeselskaper som besitter børsnoterte aksjer, som verdsettes til kursverdi. I et svingende marked har verdsettelsestidspunktet først og fremst betydning for aksjonærer i aksjeselskap som eier børsnoterte papirer. Flere presseoppslag viser at personer som eier børsnoterte aksjer via et investeringsselskap, foretar kapitalendringer for å forskyve verdsettelsestidspunktet til årets slutt. Jeg har i svar på skriftlig spørsmål nr. 370 fra stortingsrepresentant Svein Flåtten, datert den 9. desember 2008, uttalt at gjeldende regler om tidspunkt for «verdsettelsen av aksjer i unoterte selskaper har flere svakheter.» Ved store verdiendringer på beholdningen av børsnoterte aksjer i slike selskaper kan verdiene ved årets inngang lett framtre som et foreldet ligningsgrunnlag. Dette gjelder selv om reglene over tid gir rimelige resultater ved stabilt eierskap uten kapitalendringer, idet både opp- og nedturer på børsen da får samme tidsforskyvning for den enkelte aksjonær. Videre kan unntaksregelen for kapitalendringer lede til skjevheter ved at unntaksmuligheten utnyttes ved nedturer på børsen, men ikke ved oppturer. Dette gir incentiv til uheldig skatteplanlegging, fortrinnsvis for ressurssterke aksjonærer. Jeg har derfor sagt at vi vil vurdere om det kan finnes en egnet metode for å avbøte disse svakhetene, uten å lage vesentlige nye svakheter. Jeg kan ikke nå forskuttere resultatet av disse vurderingene.