Åslaug Haga (Senterpartiet), 2002-03-07:
I sin redegjørelse presenterte kulturministeren et meget høyt ambisjonsnivå for NRK. Det er bra. NRK er sannsynligvis vår viktigste kulturinstitusjon. Derfor bør lista legges høyt. Men statsråden hadde svært lite å si om hvilke økonomiske ressurser som kreves for å nå dette ambisjonsnivået, og likeledes hvordan finansieringen skal foregå. Denne framstillingen er etter Senterpartiets mening symptomatisk for NRKs problemer. Det synes ikke å være samsvar mellom eiers ambisjoner og forventninger og de økonomiske rammene som stilles til rådighet. NRK opererer i dag i et meget krevende landskap, preget av uhyre sterk internasjonal konkurranse og kontinuerlig teknologisk endring. Dette må det tas høyde for. NRK er som vi alle vet, hovedsakelig lisensfinansiert. Senterpartiet tror ikke at lisensøkning alene vil kunne sikre NRKs økonomi. Det går opplagt en grense for hva folk anser som akseptabelt å betale for det som formelt sett er å eie et fjernsynsapparat. NRK skal sjølsagt drives maksimalt rasjonelt. Det har opplagt ikke alltid vært tilfellet. Men det går også her en grense, og vi kan ikke tvinge NRK ut i stadig nye hestekurer uten at det vil ramme programtilbudet og svekke NRKs funksjon som allmennkringkaster. Krav om ansvarlighet og budsjettdisiplin kan fort bikke over til det uansvarlige dersom en ikke har definert et riktig nivå som balanserer med de pålagte oppgaver. Med dette som utgangspunkt vil Senterpartiet be departementet vurdere følgende fire elementer, som til sammen kan utgjøre en finansiell pakke for å sikre samsvar mellom ambisjoner og økonomi for NRK: For det første: Nullsats eller refusjon av inngående moms for NRK. Dette forslaget fra SV og Senterpartiet ligger til behandling i finanskomiteen. Senterpartiet håper det lar seg gjøre å få flertall for én av de to løsningene. Et slikt grep vil bedre NRKs økonomiske situasjon med anslagsvis 195 mill. kr, og det vil skape likhet mellom NRK og NRKs norske konkurrenter. For det andre: Digitaliseringen av NRKs arkiv bør tas utenfor NRKs regulære budsjett. Dette arbeidet dreier seg om å ta vare på vår felles kulturarv, og er således et ansvar som strekker seg utover NRK. Finansiering utenom NRKs regulære budsjett vil også kunne sette nødvendig fortgang i arbeidet. For det tredje: Det må stilles krav om at Kringkastingsorkestret skal bestå, men NRK bør gis mulighet til å finne ut hvorvidt det er andre institusjoner man kan inngå samarbeid med. For det fjerde: Konsesjonen for det digitale bakkenettet må behandles så raskt som mulig, slik at analoge sendinger kan slås av så tidlig som mulig. La meg legge til at rask digitalisering også vil sikre alle i Norge rask tilgang til NRK2. Dette er viktig. Det er sjølsagt helt urimelig og uholdbart at ikke alle skal ha nettopp dette tilbudet. Senterpartiet ønsker ikke med de fire punktene jeg nevnte, å etablere noen som helst slags mer direkte forbindelse mellom statsbudsjettet og NRK. Vi mener imidlertid det er klokt å løfte enkelte oppgaver som ikke er direkte knyttet til NRKs kjernevirksomhet, ut av NRKs budsjett. Dette vil skape rom for en styrket programproduksjon. Som eier kan ikke Stortinget unndra seg ansvaret for NRKs utvikling. Offentlig eierskap av NRK er og blir et sentralt kulturpolitisk virkemiddel – kanskje det viktigste kulturpolitiske virkemiddelet vi faktisk har. Kulturpolitikken i Norge er dessverre allment plaget av mange store ord og liten vilje til å sette økonomi bak ordene. Det vil være et betydelig tap for det vi liker å omtale som kulturnasjonen Norge, om NRK ikke settes i stand til å være en sterk, kvalitetsmessig god og framtidsrettet allmennkringkaster. Senterpartiet kommer tilbake til spørsmålet om distriktskontorene i et senere innlegg.