trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jonny Finstad (Høyre), 2019-10-03:
Vi har et velfungerende demokrati i Norge – med stadig bedre fellesskapsløsninger og rettigheter for den enkelte. Likevel hører vi i dag at opposisjonen strør om seg med fornminner om hvor meget bedre alt var før. Det loves omkamper, reverseringer og klimaløfter som ikke er finansiert. Det skaper selvsagt både forventninger og usikkerhet rundt omkring i vårt samfunn. Dette lover ikke godt for å skape et bærekraftig og klimavennlig velferdssamfunn. Bærekraft handler spesielt om det grønne skiftet og ny teknologi med miljø- og klimavennlige muligheter vi ikke har tenkt på før. Regjeringspartiene fører en realistisk og ikke en symbolistisk klimapolitikk. Det er en politikk som ikke svinger klimapisken over folket, men som får folket til selv å velge nye, grønne teknologiske løsninger. Det er en politikk som gjør det lettere, enklere og billigere for folk flest å ta grønne valg, som f.eks. å kjøpe seg elbil. Digitalisering og teknologisk utvikling har skapt behov for reformer som har gitt gode resultater for landet vårt. Vi moderniserer der de rød-grønne ønsker å reversere. Jeg merker en hard retorikk fra de rød-grønne. De hevder bl.a. at private bedrifter er velferdsprofitører, og at regjeringen selger og sentraliserer landet vårt. Dette framstår som både splittende og historieløst og gir grobunn for proteksjonisme. Distriktsfylkene går så det suser. Ledigheten har omtrent aldri vært lavere. I typiske distriktsnæringer, som f.eks. fiskeri, landbruk, havbruk, skogbruk og reiseliv, ansettes det flere, og det settes stadig nye eksportrekorder. Problemet nå er å få tak i nok folk til ledige jobber. Vi kan godt si at det eneste som går nedover i distriktsfylkene nå for tiden, er arbeidsledigheten. De rød-grønne stempler private som velferdsprofitører og mener visst at det norske fellesskapet bare er offentlig sektor. Jeg vil derfor helt til slutt påminne de rød-grønne om at fellesskapet er private enkeltmennesker i både næringsliv og offentlig sektor – det er nemlig deg og meg.
Kim André Haugan Schei (Senterpartiet), 2019-10-03:
Nordland er et fylke med betydelige ressurser – ressurser som skaper arbeidsplasser og store inntekter til fellesskapet. Men Nordland er også et fylke med store avstander. Arbor, som produserer sponplater i Hattfjelldal, har fått føle på disse avstandene. Når over 30 pst. av arealene på Indre Helgeland er båndlagt gjennom vern eller forslag om vern, gir dette direkte økte kostnader i millionklassen bare i transportutgifter – for én av to sponplatefabrikker i landet. Dette er kostnader som bedriften må ta for egen regning, og det gir et skjevt konkurransegrunnlag. Samtidig ser man nå et stort ønske om sentralisering av offentlige arbeidsplasser og institusjoner. Nedleggelse av høgskolen i Nesna er nedleggelse av et helt lokalsamfunn. Det bor folk i hele Nordland, og det ønsker vi at det fortsatt skal gjøre. Da er vi nødt til å ha tjenester nær folk. Gode veier i både bygd og by er en forutsetning for å sikre vekst, bosetting og verdiskaping i hele landet. Nordland fylkeskommune eier 4 100 km fylkesvei og har samtidig 25 pst. av Norges kystlinje. Og når 66 pst. av Nord-Norges eksport kommer fra Nordland, sier det seg selv at det er mye gods som skal fraktes. Men dette har under denne regjeringen blitt utfordrende. Senterpartiet har de siste årene foreslått i Stortinget at det skal vedtas en tiårig opptrappingsplan for fylkesveiene. Forslaget har gått ut på å sette av 1 mrd. kr til fylkesvei. I tillegg har vi i Nasjonal transportplan satt av penger til rassikring og tunnelsikring på fylkesveiene. Hva legger regjeringen til grunn når de selv sier at små og mellomstore bedrifter og Nord-Norge er deres satsingsområde, men samtidig jobber for en nedbygging av hele regionen? Det er på høy tid at regjeringen begynner å innfri.
Tage Pettersen (Høyre), 2019-10-03:
Statistikken viser oss at det går godt i Distrikts-Norge. Ledigheten er rekordlav, næringslivet blomstrer med rekorder for norsk sjømat, norsk skogbruk og norsk reiseliv. Tidenes samferdselsbevilgninger knytter by og bygd tettere sammen, og det har aldri vært færre kommuner på ROBEK-listen. Dette er fakta som sier noe om situasjonen i Norge i dag. Enkelte av våre politiske motstandere har valgt en retorikk hvor de spiller på følelser og velger å glemme fakta. Senterpartiet har skapt et bilde av at det er kamp by mot land, og partiets proteksjonistiske ståsted i mange saker kommer til uttrykk gjennom mistro til eksperter og motstand mot internasjonalt samarbeid. Det er ingen overdrivelse å si at vi for tiden lever i en uoversiktlig verden. Få vet hvilke land som utsettes for straffetoll fra USA neste måned, og ingen kan si om Storbritannia er med i EU eller er utenfor, med eller uten avtale, om noen måneder. I et slikt bilde er det viktig å huske at Norge er et lite land med en åpen økonomi. Derfor er det viktig å verne om frihandel og internasjonalt forpliktende samarbeid. Derfor er det viktig å advare mot den EØS-motstanden vi ser hos flere opposisjonspartier og i deler av fagbevegelsen. 75 pst. av eksporten fra distriktene våre går til EØS-området. Å sette denne avtalen i spill for å få en brexit-lignende situasjon i Norge er ekstremt dårlig nytt for distriktene og for arbeidsplasser i hele landet. Derfor håper jeg at nettopp mange i distriktene får med seg at Senterpartiet allerede på dag to i denne sesjonen fremmer forslag om å svekke vårt forhold til EØS. Regjeringen reformerer ikke for å ha noe å gjøre. Den forandrer nettopp for å bevare det gode i vårt samfunn. Kommunereformen handler ikke om å sentralisere makt, men om å stoppe den sentraliseringen som ellers vil skje. Et blomstrende næringsliv er den beste distriktspolitikken, og da må fokus være på hvordan vi sikrer og bygger kompetanse der ute, ikke å telle antall rådhus. Norge forandrer seg, og da må vi også være villig til å forandre politikken. Vår oppgave er å svare på morgendagens utfordringer og ikke fokusere på gårsdagens fortreffelige løsninger. Norge står fortsatt overfor store omstillingsbehov, men slik situasjonen er i dag, blir det lite drahjelp å hente hos en fragmentert og lite samarbeidsvillig opposisjon. Representanten Gahr Støre lovte sågar ved starten av denne debatten at deres jobb nå skal bli å være en motmakt.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Det er godt å komme i gang igjen etter et langt fravær fra stortingssalen. Det var et fravær som var preget av en lang og omfattende valgkamp. I valgkampen møtte jeg mange velgere som er oppgitt, og som faktisk er fylt av avmakt med tanke på både manglende rassikring, økning i bompenger, reduserte posttjenester og fare for manglende tilgang til både fasttelefon og mobildekning. Noen ganger forekommer faktisk flere av disse tingene samtidig. Blant annet kunne beboerne i Sokndal sør i Rogaland vise meg en halv avbrukket telefonstolpe som hang i en kobberledning. Denne ledningen er den eneste tilgangen til telefoni og nettjenester i store områder langs fv. 1 i Rogaland. Denne feilen er blitt forsøkt meldt til Telenor flere ganger og i lang tid, uten respons og handling. For innbyggerne er alt dette et bilde på en regjering uten handlingskraft og med manglende styringsevne. Arbeiderpartiet vil at innbyggerne i hele landet skal kjenne at de er verdifulle, og at de er viktige. Vi vil bl.a. at alle skal ha rett på bredbånd, på linje med strøm og friskt vann. Arbeiderpartiet vil også at hele det statlige eierskapet skal styres aktivt og oppfylle formålet med eierskapet, nemlig å tilføre trygghet for norske arbeidsplasser, sikre kvaliteten på nasjonal infrastruktur og sørge for at vi bygger kompetanse og arbeidsplasser i hele landet. Arbeiderpartiet vil verne om den norske modellen, inkludert den norske arbeidslivsmodellen. Arbeiderpartiet mener at den norske arbeidslivsmodellen må kunne eksporteres til andre land og regioner. Det er ikke regjeringens oppgave å importere arbeidslivsmodeller som undergraver norske lønn- og arbeidsvilkår, slik høyrepartiene vil gjøre, f.eks. gjennom Postens etablering av Bring i Øst-Europa. Posten AS har ingenting i Polen og Slovakia å gjøre. Blant annet derfor vil Arbeiderpartiet ha et aktivt eierskap til både heleide og delvis eide statsbedrifter. Den halve stolpen i Sokndal skal nå få lov til å stå som et eksempel på hvordan mange i Norge føler det når de hver dag opplever å ikke bli tatt vare på av høyreregjeringens partier.
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2019-10-03:
Ein hektisk kommunevalkamp er over, og dei fleste av oss har reist land og strand rundt for å snakka med innbyggjarar og næringsliv. Det er gledeleg å høyra at dei fleste er nøgde. Det går godt her i landet, og næringslivet er optimistisk med tanke på framtida. Langs vestlandskysten, der eg stort sett har hatt ferda mi, er det ein positiv giv og iver etter å bidra til det grøne skiftet, i ei takt som me vanskeleg såg for oss då Høgre inntok regjeringskontora i 2013. I tronge vestlandsfjordar utviklar skipsverft verdsleiande teknologi for framtidas fossilfrie hurtigbåtar. Brødrene Aa i Hyen er eit av dei skipsverfta som ser for seg eit forretningspotensial i denne utviklinga. Med karbonskrog og batteridrift løftar dei hurtigbåtsegmentet opp frå å vera ein miljøversting til å verta utsleppsfrie alternativ på sjøen. Trøndelag har saman med fleire fylkeskommunar langs kysten stilt krav til framtidsretta kollektivløysingar på både sjø og land utan bruk av fossil energi. Slikt vert det innovasjon og utvikling av. Aker BP, Kværner og Equinor posisjonerer seg no for å gå inn i spanande farvatn med flytande havvind, noko som kan verta vårt neste industrieventyr. I Sunnhordland har grupperinga bak ZEEDS teke mål av seg til å sjå på heile verdikjeda, frå produksjon og distribusjon av framtidas reine energikjelder, baserte på straum frå havvind med ammoniakk som energiberar, til ein oppgradert skipsflåte som kan nytta desse energistasjonane til havs. Me elektrifiserer Noreg – ferjer, bilar, byggjeplassar, anleggsbransje. Me bestiller nye propellfly for levering i 2030, og dei vil gå på elektrisitet. Hamner får landstraum, og sirkulærkonomi breier om seg. Og kvifor skjer dette? Jo, fordi denne regjeringa har hatt langsiktige strategiar for omlegging av heile vårt næringsliv til å verta grønare og meir berekraftig. Gjennom vår politikkutvikling har me fokusert på dette eine – me må snu næringslivet vårt til å byggja opp kring fornybarsamfunnet. Samstundes bidreg dette til at me òg i framtida held posisjonen vår som verdsleiande innan maritim skipsfart. Dette gjer me gjennom utdanningssystemet, gjennom verkemiddelapparat, forskingsråd og innovasjonsprosjekt, gjennom katapultar og pilotprosjekt, gjennom utvikling av samfunnsstrukturar og langsiktig politikkutvikling og føreseielege rammevilkår. Krava frå næringslivet om forenkling i byråkratiet og betre infrastruktur vert møtte med tiltak. Difor satsar me m.a. på ferjefri E39, me digitaliserer, og me effektiviserer. Me har gjort mykje, men me har enno ein jobb å gjera. Enno har me eit stykke fram før me kan seia at me er eit utsleppsfritt samfunn. Høgre kjem difor til å gjera meir av det som me ser verkar for eit betre klima og omstilling i næringslivet.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2019-10-03:
Det går utvilsomt godt langs kysten vår, og vi har mange naturgitte fortrinn for videre vekst. Vi ser allerede at verdiskapingen er stor og arbeidsledigheten er veldig lav. Det gir oss et godt utgangspunkt når vi skal bygge videre for livskraftige lokalsamfunn i hele landet vårt. Men disse mulighetene alene skaper ikke trygge arbeidsplasser eller en framtid for ungene våre. Vi trenger nemlig en politikk som sier ja til mulighetene langs kysten, og vi trenger et utdanningssystem som gir mestring og ferdigheter til ungene våre. Høyre i regjering har vært pådriver for både å ta i bruk mulighetene og ikke minst å satse på utdanning og forskning. Vi har med norsk teknologi og kompetanse klart å forene en forsvarlig og bærekraftig bruk av naturen sammen med vekst og flere trygge arbeidsplasser. De siste års satsinger har også bevist at det ikke bare går godt langs kysten, det går også godt i norsk skole. Flere lærer mer, færre faller fra, stadig flere lærere har fordypning i sine undervisningsfag, stadig flere går ut som masterutdannede lærere, og så mye som hver tidende søker til høyere utdanning ønsker å bli lærer. På videregående ser vi at flere tar yrkesutdanning og flere får læreplass. Flere bedrifter forsker, og rekorder settes i forsknings- og utviklingsarbeidet. Vi setter altså stadig rekorder, og pilene peker i riktig retning. Da er det skremmende å høre på opposisjonen her i dag som vil endre kurs. Hva slags politikk de vil føre, er vanskelig å spå, men med Rødt, SV og MDG i framvekst og Arbeiderpartiet som går mot venstre, bør flere merke seg den mulig distriktsfiendtlige politikken en sånn politisk allianse vil kunne føre. I sum er de mot oppdrett, som gir flere trygge jobber og mer bærekraftig mat. De er mot uttak av mineraler, som gir flere trygge jobber, og som er nødvendig for det grønne skiftet. De er mot vekst i turisme, som gir flere trygge arbeidsplasser og bidrar til aktivitet i store og små lokalsamfunn. Og de er mot opptak av mer gass, som gir flere trygge arbeidsplasser, og som kan erstatte europeiske kullkraftverk, for å nevne noe. På kunnskapsfeltet viste de rød-grønne i sin tid liten vilje – verken til å satse på flere lærere eller til å satse stort på videreutdanning. Nå er de mot at kompetansekravene skal gjelde alle lærere, og står for en politikk hvor det ikke er så viktig at alle ungene våre får undervisning fra lærere med fordypning i faget. Der Høyre og regjeringen fokuserer på flere dyktigere lærere og kunnskap, får skolematen oppmerksomheten på venstresiden. Der de rød-grønne krangler på bakrommet, må de gjerne harselere over at vi har meningsbrytning på borgerlig side, men den politiske kursen er i alle fall ikke usikker og spriker ikke i alle retninger. Vi har stø kurs. Vi tar i bruk mulighetene her i landet, vi gir ungene våre en skole med kunnskap og mestring, vi ruster næringslivet mot global konkurranse og skaper vekst, utvikling og en god framtid for kysten vår og for hele landet.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
I trontalen sa regjeringen: «Regjeringen vil beholde et samfunn med små forskjeller og tillit mellom folk.» Og videre: «Fattigdom og utenforskap skal bekjempes.» Et av de viktigste områdene der vi virkelig kan bidra til å utjevne ulikhet og skape et samfunn med små forskjeller, er innen helse. Derfor styrker Arbeiderpartiet økonomien til våre felles sykehus med 3 mrd. kr år for år. Derfor har Arbeiderpartiet foreslått betydelige utvidelser av stønadsordningene innen tannhelse, fordi vi mener alle bør ha mulighet til nødvendig tannhelsebehandling. Derfor har vi satset på skolemat, fordi vi mener ingen barn skal måtte gå sultne på skolen. Kun gjennom å satse på fellesskapet kan vi få til et samfunn med små forskjeller og bekjempe fattigdom og utenforskap. Høyreregjeringens resept er annerledes. Statsråd Høie har valgt en kurs der mitt sykehus, Sørlandet sykehus, nå må spare 178 mill. kr. Det gir neppe raskere og bedre pasientbehandling til flere. Høyreregjeringen har valgt innstramminger i stønadene til tannhelse framfor utvidelser. Høyreregjeringen synes heller ikke det er noe problem at anslagsvis 60 000 barn og unge ikke har med seg niste på skolen. Vil man ha små forskjeller og mindre utenforskap, er ikke flere private løsninger løsningen. Dersom størrelsen på folks lommebok eller spørsmål om helseforsikring skal avgjøre om man får de beste helsetjenestene, får man også større forskjeller, ikke mindre. For en liten stund siden kom det en medisin som kan hjelpe migrenepasienter som er ute av stand til å fungere i hverdagen. En månedsdose koster ca. 5 000 kr. For mange fungerer den medisinen så bra at de kommer seg tilbake på jobb. I mai utfordret jeg statsråd Høie til å godkjenne denne medisinen på blå resept. Han svarte: Vent til statsbudsjettet. Nå er lekkasjen kommet, og Høyre og Høie har ikke penger til å hjelpe disse folkene. Fordi for mange er rammet av migrene, kommer de samlede kostnadene på over 100 mill. kr. Da er det et budsjettspørsmål, og da har ikke regjeringen råd til å prioritere å gjøre de syke friskere. Skattekutt for å gjøre de rike rikere er viktigere. Paradokset er at dersom migrenemedisinen reduserer sykefraværet med et par dager hver måned for hver enkelt pasient, har man fort spart inn igjen mye av kostnadene – for ikke å snakke om den gevinsten dette gir for livskvaliteten til den enkelte og familiene rundt dem. Nå kommer i stedet historiene fra folk som forteller at det finnes medisin, men de har ikke råd til å betale den, for de klarer ikke å jobbe uten den. Moralen i regjeringens politikk synes å være at gjør man det bare vanskelig nok å være syk, blir folk friske. Det ser også ut til å gå i det samme sporet når det gjelder varslede kutt i arbeidsavklaringspenger og pensjon til uføre. Sjelden har vel uttrykket «det er bedre å være frisk og rik enn syk og fattig» passet bedre enn under denne regjeringen. Landet trenger en annen kurs, der vi skal hjelpe de syke med å bli å friskere før vi hjelper de rike med å bli rikere. Det er det som vil gi små forskjeller i Norge, ikke høyreregjeringens politikk.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-05-15:
Mitt spørsmål går til forsknings- og høyere utdanningsministeren. Planene om å endre strukturen og studiestedene ved Nord universitet har skapt stor debatt. Det er ikke vanskelig å skjønne hvorfor. Bekymringen er at utdanninger som sørger for at man får fagfolk til yrker som er viktig for velferden vår, bygges ned. Vi står overfor en mangel på sykepleiere, på lærere og på IKT-kompetanse, og vi skal forberede oss på å gi etter- og videreutdanning til mange flere i et arbeidsliv som endrer seg raskere enn før. Da må det finnes gode utdanningstilbud over hele landet, inkludert desentralisert utdanning som gir mulighet for folk med barn, hus og lån til å ta utdanning nær der de bor. Spørsmålet nå er hva regjeringa vil foreta seg videre. Så langt har signalene vært sprikende og uklare. Det var regjeringa selv som tok initiativ til sammenslåingen til universitet. Det var regjeringa som deretter ba Nord universitet om å endre struktur, og det var høyere utdanningsministeren selv som i januar dukket opp på styremøtet til universitetet for å fortelle at styret måtte gjøre alt de kunne for å oppfylle kravene om å være universitet. Men det var også regjeringa som, da reaksjonene på forslaget fra styret kom, sendte et brev om at de også måtte ta hensyn til regionale behov. Disse sprikende signalene er vanskelig å tolke for universitetet og for regionale og lokale myndigheter – og til slutt for Stortinget. Nå er det sånn at statsråden har innkalt til etatsstyringsmøte mellom statsråden og Nord universitet den 4. juni, og dette er – ved siden av tildelingsbrevet og utviklingsavtalen – statsrådens styringsverktøy overfor universitetet. Struktur blir et tema, og statsråden har da sjansen til å rydde opp. Spørsmålet til statsråden er da: Hvilke tydelige beskjeder vil statsråden komme med om veien videre for Nord universitet på etatsstyringsmøtet 4. juni for å rydde av veien usikkerheten om veien videre?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-05-15:
Jeg takker for svaret. Jeg er usikker på om det var svar på spørsmålet jeg stilte. Situasjonen nå er at styret har fått ulike signaler om hvordan de skal legge opp veien videre for Nord universitet. Det er vanskelig å tolke dette som noe annet enn at regjeringen prøver å si to ting på én gang. Dersom regjeringa hadde vært så opptatt av regionenes behov og å oppfylle det behovet i kompetansereformen som statsråden og for så vidt statsministeren i forrige spørretime ga uttrykk for, ville man ha gjort det tindrende klart i tildelingsbrevet underveis. I går hadde regjeringa sjansen til å vise at man ville styrke Nord universitet og gi dem en bedre mulighet til å oppfylle kravene til å være universitet. Da ble revidert nasjonalbudsjett lagt fram. Men beskjeden der var ikke at det kom studieplasser eller stipendiater eller annet økonomisk handlingsrom til Nord universitet som gjør denne jobben lettere. Basert på de reaksjonene som statsråden nå ser – bekymringen i Namsos, i Nesna, i Sandnessjøen, i Stokmarknes og for så vidt også i Bodø – vil hun vurdere å be styret ta en ny runde på de forslagene de har kommet med?
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
La meg først si at jeg synes det er bra at det er et så stort engasjement rundt Nord universitet. Jeg mener at vi skal ha mer engasjement for høyere utdanning, ikke mindre engasjement. Nå har vi jo sett et voldsomt engasjement for det universitetet i det siste, og det er helt riktig som representanten sier, at jeg er opptatt av at universitetet i nord – akkurat som jeg også er opptatt av alle andre universiteter og høyskoler vi har – hele veien skal streve etter å bli bedre, og hele veien må utvikle seg og jobbe for å styrke det tilbudet de har, og den forskningen de driver med. Jeg mener også at et universitet og en høyskole har ansvaret for å sørge for at vi utdanner befolkningen vår til viktige yrker, og at næringslivet og regionen de sogner til, får den arbeidskraften de trenger. Jeg mener ikke at det er blandede signaler, jeg mener at et universitet eller en høyskole må klare å gjøre begge de to tingene. De må både ha fokus på å løfte kvaliteten og stadig bli bedre på de utdanningene de gir, og den forskningen som skjer der, samtidig som de må levere kompetansearbeidskraft til regionen de sogner til. Det er ikke blandede signaler; det er å ha forventninger om at de klarer å gjøre to ting på én gang – og det skal våre universiteter klare. Vi driver jo styring; vi har ulike måter å gi signaler til våre universiteter på. Blant annet er eierdialogen vår og etatsstyringsmøtene sånne arenaer. Nå er det ikke statsråden selv, men departementet, som bruker å møte på dem. Da har vi en rekke ting vi kommer til å ta opp. Blant annet vil også strukturen og framtiden til Nord universitet være en del av det som kommer til å komme opp, i tråd med det som er utviklingsavtalen med universitetet.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
Jeg har sendt et brev til styret. Det sendte jeg før styret behandlet rapporten fra rektor og sendte den ut på høring. Nå skal styret få gjøre den jobben de skal gjøre. Nå er tiden for alle aktørene til å komme med sine innspill og tiden for politikerne til å diskutere det. Men det er jo nå næringslivet, det er nå kommunene, det er nå fylkeskommunene skal få komme med sine saklige innspill til den behandlingen som Nord universitet skal gjøre. Og da er det slik at rektor først skal legge fram en innstilling til styremøtet, som skal være 26. juni, og så skal styret ta stilling til det. Jeg er helt uenig med representanten når han prøver å framstille signalene som har kommet fra meg og Kunnskapsdepartementet, som blandede og uklare signaler. Jeg mener at vi må kunne ha forventninger til at våre universiteter kan gjøre to ting på én gang: De må både kunne løfte kvaliteten og sørge for at regionen får nødvendig arbeidskraft. Vi kan ikke forvente mindre av universitetene våre enn at de klarer å gjøre begge deler.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
Først og fremst handler jo dette fra Kunnskapsdepartementets side om den utviklingsavtalen som er inngått med Nord universitet, og også prosessen rundt universitetets gjennomgang av sin studiestedsstruktur. Det er viktig for oss at det skal være en ryddig prosess, og nå vil alle aktørene der ute få anledning til å komme med sine innspill. Utgangspunktet i universitets- og høyskoleloven er at det er universitetene selv som skal bestemme sin struktur. Jeg har jo registrert at Arbeiderpartiet har vært høye og mørke i denne saken. Jeg vil også kalle det å snu kappen etter vinden, for da vi behandlet strukturreformen i forrige periode, sto også Arbeiderpartiet bak den. Arbeiderpartiet har også vært med på innstillingen der. Der står det, og nå siterer jeg: «Det må også i fremtiden, slik det er i dag, være opp til institusjonene selv og deres styrer å vurdere hva en hensiktsmessig studiestedstruktur innebærer.»
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
Jeg har et visst behov for å rydde opp i en del ting. Det er riktig at jeg var på styremøte i Nord universitet tidligere i år. Det var før rektor hadde lagt fram denne rapporten, og dette var således ikke tema for den dialogen jeg hadde med styret der. Da snakket vi om de utfordringene som Nord universitet har, og det er en del utfordringer de står overfor, men jeg har god tro på at de skal klare å håndtere dem. De har nå en fungerende rektor, de har et godt styre, og jeg har tillit til det styret som jeg har, jeg har tillit til at styret nå skal ha en ryddig prosess, en prosess som er åpen. De har sendt ut rapporten til rektor på høring. De vil nå få innspill – de vil få alle de synspunktene og alle de innvendingene som er der ute. Så skal rektor legge fram en innstilling, og så skal styret behandle saken. Jeg er uenig i at jeg har gitt blandede signaler. Jeg har gitt signaler om at vi forventer to ting av universitetet, både at de jobber med kvalitet og at de jobber med å få levert arbeidskraft til regionen.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
Det er riktig at det er ulik finansiering mellom universitetene våre. Det skyldes i hovedsak historiske forskjeller og prioriteringer som tidligere regjeringer og storting har gjort. Det skyldes ulik studieportefølje, og sånn er det jo. Vi har brukt en del penger på å rette opp den skjevheten, både på Universitet i Agder, på Universitetet i Stavanger og på Nord universitet. Det har vi gjort gjennom bl.a. å tilføre de tre universitetene et betydelig antall stipendiatstillinger og studieplasser. Når det gjelder Nord universitet, har de fra 2014 til 2019 fått 105 studieplasser og 67 rekrutteringsstillinger. De har hatt en realvekst på over 6 pst. Utfordringen til Nord universitet er ikke det umiddelbare behovet for penger, for de har ca. 150 mill. kr stående på bok. Deres utfordringer er knyttet til det større bildet, men det består også av flere ting; det består av NOKUT-godkjenningen, men også generelle utfordringer som de har.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
Jeg har ikke snakket ned Nesna som utdanningssted, jeg er tvert imot opptatt av å snakke opp de universitetene og høyskolene vi har. Men vi må være ærlige om at det også er noen utfordringer. Når det gjelder lærerutdanningen spesielt og behovet for lærere i framtiden, har representanten helt rett: Vi har noen store utfordringer foran oss, særlig i de tre nordligste fylkene. Derfor har regjeringen også lagt inn en rekke incentiver for å øke rekrutteringen. Vi har gitt universitetene våre penger til å drive rekrutteringsarbeid, men vi har også – i den ordningen vi har gitt for nedskriving av studielån – stimulert ekstra dem som velger å flytte nordover og ta seg en jobb i et av de tre nordligste fylkene. De vil kunne få ca. 50 000 kr ekstra i nedskriving av studielån. Men de argumentene som representanten kommer med nå, bekymringen rundt manglende lærerutdanning på Helgeland, akkurat de argumentene må jo styret ta med seg når de skal fatte beslutningen rundt studiestedsstruktur i juni.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
Det er jo et uvanlig skritt å gå til, å sende brev til et styre før de skal behandle en sak eller en rapport som kommer fra rektor. I alle fall har ikke jeg gjort det før, og det har jo blitt avholdt en del styremøter på de ulike universitetene og høyskolene også i min statsrådstid. Grunnen til at jeg gjorde det, er ganske enkelt fordi jeg opplevde den rapporten som rektor la fram, som veldig fokusert på den delen av oppdraget til Nord universitet som handler om å styrke kvaliteten – kvaliteten på forskningsmiljøene, kvaliteten på det faglige miljøet rundt undervisningen som skal gis. Jeg mener helt bestemt at et universitet må klare å ha to tanker i hodet på én gang, og brevet mitt var ment å understreke overfor styret at de også må tenke på den andre delen av samfunnsoppdraget, som handler om å levere kompetent arbeidskraft til næringslivet og til arbeidslivet i regionen. Det var bakgrunnen for at jeg sendte brevet. Nå har styret valgt å legge det ut på høring, og alle kan komme med sine innspill.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
Jeg forholder meg til der vi er i prosessen nå. Nå har styret lagt rektors rapport ut på høring med en rekke tilleggsbestillinger som de ønsker svar på. Nå skal alle få anledning til å komme med sine innspill før rektor på ny skal legge fram en innstilling for styret, som de skal behandle på sitt styremøte 26. juni. Jeg har ikke tenkt å stå på Stortingets talerstol og svare på hypotetiske spørsmål om hva som kommer til å skje hvis sånn eller slik. Jeg har stor forståelse for at dette er noe som skaper et stort engasjement der ute, og at det er noe som skaper bekymring der ute. Nå er det en høringsrunde der akkurat disse bekymringene skal komme fram, der fakta skal komme på bordet, og der vi skal se på de ulike hensynene. Så må styret og rektor få legge fram en innstilling, og styret må behandle den saken, og jeg forholder meg til at jeg har et styre. Jeg har et godt styre, jeg har et styre som jeg har tillit til. Så jeg avventer styrets behandling av saken.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
Jeg føler nok en gang behov for å understreke at det var et bredt flertall i Stortinget da vi behandlet strukturreformen, som sa at det også i framtiden – sånn som det er i dag – må være opp til institusjonene selv og deres styrer å vurdere hva en hensiktsmessig studiestedsstruktur innebærer. SV var også en del av det flertallet. Jeg forholder meg til at vi har styrer ved universitetene som mye bedre enn meg kjenner de ulike behovene, som kjenner hva som er problemene, hva som er utfordringene – hvor går det bra, hvor får vi ikke studenter, og hvor trenger vi å gjøre noen grep? Jeg har ikke tenkt å stå på denne talerstolen og diskutere eventuelle nedlegginger på andre universiteter. Nå har vi en situasjon i nord. Der har styret sendt en rapport ut på høring. Det er ikke fattet noen beslutning der ennå. Det vil ikke bli gjort før rektor har lagt fram en innstilling og styret har behandlet den saken i juni. Men jeg registrerer at det er blitt en debatt om studiestedsstruktur, men det må også handle om at vi skal gi god utdanning rundt omkring i landet.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
Når styret skal fatte sin beslutning etter at rektor har gitt sin innstilling, skjer det etter at det har vært en bred høring. Jeg regner med at alle disse argumentene som representanten Meisfjord Jøsevold nå legger fram, også vil være en del av den høringen. De sitter med oversikt over totalbildet, og det er på bakgrunn av det de skal fatte sin beslutning. Dette vil jo være argumenter, akkurat som andre argumenter, som vil komme på bordet. Men det er altså ikke fattet noen beslutning og vil heller ikke bli fattet noen beslutning før etter at rektor har lagt fram sin innstilling til styremøtet i slutten av juni.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
Nord universitet er opprettet gjennom to kongelige resolusjoner: én om Universitetet i Nordland, Høgskolen i Nesna og Høgskolen i Nord-Trøndelag og én om Universitetet i Nordland og Høgskolen i Nesna. Begge de to kongelige resolusjonene refererer overordnet til målene institusjonene hadde utarbeidet for sammenslåingen. De legger verken føringer for eller begrensninger på de fullmaktene som etter loven ligger til styret for universitetet. Den første resolusjonen sier følgende: «Institusjonene har lagt til grunn at sammenslåingen skal gi et nytt universitet, som skal bidra til å fremme et bærekraftig og verdiskapende samfunns- og arbeidsliv, styrke den nasjonale kunnskapsallmenningen og bidra til en bedre regional fordeling av kompetanse og kunnskapsutvikling for fremtiden. Forskning og utdanning ved universitetet skal kjennetegnes av nærhet mellom universitetet, samfunn, offentlig sektor, næringsliv og studenter. Utvikling av nye og innovative arbeidsformer skal også stå sentralt i universitetets virksomhet.» Jeg mener at Nord universitet jobber hardt for å oppfylle disse målene. Det at styret skal ta stilling til studiestrukturen, er en del av den utviklingsavtalen som ble inngått mellom departementet og universitetet, og det er en utviklingsavtale som er inngått etter dialog mellom universitetet og departementet. Som kjent har jeg før styret skulle behandle saken om rapporten fra rektor, i brevs form kommet med noen synspunkter som jeg synes det er viktig at styret vurderer. I styremøtet ba styret selv om at det ble gjort ytterligere utgreiinger i tillegg til det som allerede var lagt fram i rapporten fra rektor, og forslaget til ny studiestedstruktur er sendt på høring slik at enda flere synspunkter kan komme inn og bli vurdert før beslutning skal fattes. Jeg synes dette viser at styret har hatt en god oppfølging av de styringssignalene som er gitt.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
De forpliktelsene som Nord universitet har inngått, er forpliktelser som, slik sett, fortsatt vil gjelde – det vil være en juridisk vurdering. Blått bygg i Bodø er jo noe som de også har hatt ønske om en god stund. Jeg mener at når det kommer til bygg, når det kommer til de forpliktelsene, de leieavtalene, som de har inngått, enten det måtte være på Nesna eller andre plasser, er det noe som må inngå i den vurderingen som styret skal ta, sammen med andre vurderinger som også må ligge til grunn før de fatter beslutningen. Nå har vi sendt denne rapporten på høring. Da regner jeg med at det kommer ulike synspunkter, ulike innvendinger, ulike meninger om de ulike forslagene som ligger i rapporten, og det er på bakgrunn av helheten i dette styret må ta stilling i saken, og framtidige leiekostnader må være én del av det.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-05-15:
I det brevet som jeg sendte til styret, er en av de tingene som jeg har adressert der, nettopp koblingen til helseforetakene. Det er en utfordring å få nok sykepleiere i framtiden. Det er et stort behov. Men det er ikke nødvendigvis en sammenheng mellom studieplassene og antallet studenter som går ut, og hvor de utdannes. Jeg mener at ikke bare for Nord universitet, men for alle våre sykehus som tilbyr sykepleierutdanning, må vi ha en god dialog med helseforetakene for å skaffe nok praksisplasser, og vi må sørge for at vi kan ha desentraliserte utdanninger i resten av landet for å sørge for at kommunene der ute får den kompetansen og den arbeidskraften som de trenger. Det mener jeg er en stor utfordring som vi står overfor nå, og som ikke bare gjelder Nord universitet. Men sykepleierutdanningen og behovet for slik arbeidskraft som den gir, er absolutt noe jeg mener styret må ta med seg når de skal fatte beslutning.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-05-15:
Jeg deler statsrådens oppfatning om at Nord universitet er viktig, og jeg skjønner veldig godt hvorfor det engasjerer, fordi det er viktig for alle som bor i den nordlige delen av Trøndelag, og det et viktig for alle som bor i Nordland. Universitetet spiller en sentral rolle i å utvikle den landsdelen til å møte framtidens utfordringer, enten det er i offentlig tjenesteproduksjon eller det gjelder de behovene vi har for å utvikle det fantastiske næringslivet vi har. Statsråden har stor tillit til styret, men var selv inne på at den strukturendringen som det er lagt opp til nå, er en konsekvens av den bestillingen som departementet har gitt i oppdragsbrevet og gjennom utviklingsavtalen med universitetet, og at det vil være et tema i etatsstyringsdialogen 4. juni. Hva vil departementet si om strukturen for de framtidige campusene ved Nord universitet i etatsstyringsdialogen 4. juni?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-05-15:
Jeg merker meg at statsråden ikke vet hva hun skal kommunisere om den framtidige campusstrukturen til universitetet 4. juni. Hun svarte i hvert fall ikke på det spørsmålet. Jeg er uenig i at dette framstår som en spesielt ryddig prosess. Tvert imot er det ganske uryddig, fordi signalene er blandet: Statsråden sender et brev til styret samme dag som de behandler saken, og som går rett inn i sakslisten. Statsråden møter opp på styremøtet og har tydeligvis synspunkter på det styret gjør. Det står i motstrid til påstanden om full tillit til styret. For øvrig er det jo sånn at Nord universitet er et produkt av en fusjon som regjeringen har presset igjennom, mellom Høgskolen i Nord-Trøndelag, Høgskolen i Nesna og Universitetet i Nordland, og som har gitt kvalitetsutfordringer. Det er altså et politisk skapt problem, men regjeringen stiller ikke opp – de valgte å ikke stille opp i går – med penger til universitetet for å løse de kvalitetsutfordringene de har blitt påført av den fusjonen som regjeringen har presset gjennom. Når har statsråden tenkt å stille opp for universitetet og hjelpe dem med å løse den utfordringen de nå har fått i fanget?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-05-15:
Jeg merker meg at statsråden har tro på at dette skal bli fint og flott. Men nå er det andre uken på rad at dette er et tema i spørretimen i Stortinget, og man driver fortsatt og rydder opp. Jeg hører fortsatt ikke noen ting om hva statsråden vil gjøre, men hun redegjør for hva styret og rektor gjør. La meg da gå over til et annet tema, som statsråden tidligere har vært veldig opptatt av og uttrykt seg veldig tydelig og eksplisitt om, både skriftlig og muntlig, og det er knyttet til finansieringen av og forskjellen mellom de såkalte gamle universitetene og de nye universitetene, som har kvalifisert seg til å bli universitet i henhold til kvalitetskravene i universitetsloven. Statsråden har som opposisjonspolitiker og stortingspolitiker vært veldig tydelig på at her er det en historisk skjevhet som må rettes opp. Nå sitter hun med makten. Når har hun tenkt å gi Universitet i Stavanger, Universitetet i Agder og Nord universitet, bl.a., forutsetninger for å kunne løse den oppgaven hun som statsråd velter over på dem – og som for Nord universitet har dramatiske konsekvenser for Namsos, Sandnessjøen og Nesna?
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2019-05-15:
Mandag var det folkemøte om lærerutdanningen på Nesna. Jeg var der – i lag med 300 andre. Innleggene var sterke. På Nesna er det blitt utdannet gode lærere i over hundre år. Skolen ble lagt til Helgeland fordi det manglet lærere i nord. Det mangler fortsatt lærere i nord. 10,3 pst. av lærerne i Nordland oppfyller ikke kompetansekravene. Sammenslåingen til Nord universitet er blitt en historie om falske løfter. Løftet om å opprettholde og videreutvikle aktiviteten på etablerte studiesteder er brutt. Elever og lærere på Nesna får presentert tall og konklusjoner som skjuler de gode sidene ved studiestedet. Når Nesna har høyere søkning, oppmøte, gjennomføring og studietilfredshet sammenlignet med bl.a. Bodø, hvorfor går likevel ministeren imot havfolket, distriktsfolket, fjellfolket i nord? Og hvorfor velger statsråden å snakke ned Nesna som utdanningssted?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-05-15:
Studiesteder som f.eks. Nesna og Namsos har bedre resultat enn større studiesteder når studenters trivsel blir målt. Opp mot 90 pst. av studentene ved Nord universitet gjennomfører – og rekrutteres til relevant jobb underveis i eller raskt etter endt utdanning. Dette er et ønsket resultat av studier, men rektor vil utarme og legge ned flere studieplasser. Statsminister Solberg sa til NRK at universitetene ikke bare må se på doktorgrader, men også på de desentraliserte utdanningene. Partilederen i Venstre, Skei Grande, kalte forslaget «et snøskred ned i hodet». Statsråd Nybø skrev brev om at Nord-styret må vurdere saken nøye, utover rektors vurderinger. Signalene går i alle retninger. Statsministeren sa at det var en grunn til at statsråden sendte styret et brev. Hva er grunnen til at statsråden sendte dette brevet? Og vil hun – eller vil hun ikke – opprettholde alle disse utdanningsstedene?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-05-15:
Denne runden viser at dette er en alvorlig sak. Det er en alvorlig sak for det utdanningstilbudet det omhandler og for det regionale nærings- og arbeidslivet i denne delen av landet. Det er slik at regjeringen har gitt veldig doble signaler – litt utydelige signaler, vil også noen si. Når statsråder og partiledere reiser rundt og uttaler seg i avisene om at det kom som et snøskred i hodet på dem, og at det er en bakvendt strategi i forhold til det en bør ha, er det klart at det skapes noen forventninger. Da kan en ikke igjen komme til Stortinget og gjemme seg bak formaliteter. Det er det jeg opplever at statsråden gjør her i dag, for jeg opplever at strategien hennes er å si at nå er det høringsprosess og nå skal vi avvente styrets beslutning. Men hvis styret velger sentralisering – hva gjør regjeringen da? Hvis styret velger å ta til etterretning det rektoren sier, og bare legger vekt på det ene beinet, som statsråden sier, og ikke det andre – hva gjør regjeringen da? Tar de da grep, eller har de tenkt å gjemme seg bak skjørtene på styret?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-05-15:
Det er jo slik at en viktig del av framtidas grønne industri kommer til å være skog- og treindustrien. Det kan være en motor for å redusere CO2-utslippene. Det var nesten gledesstrålende – jeg vil si nesten et sukk av lettelse – for mange av Høyres og Fremskrittspartiets representanter da regjeringen kom fram til den løsningen den kom fram til. Så hører jeg statsråden si at den ikke har noe til felles med den finske. Men det sa jo Høyres og Fremskrittspartiets representanter i vinter. Da sa de at dette var en løsning i tråd med anbefalingene fra NIBIO og Miljødirektoratet og har mye til felles med den måten Finland rapporterer på. Hvis Norge skulle få underkjent sin løsning, vil det være dramatisk. Det vil være å velge det kortsiktige framover det langsiktige. Det vil virkelig være alvorlig for norsk skogbruk og treindustri. Hva vil regjeringen gjøre hvis det skjer? Vil regjeringen i så fall f.eks. utsette klimaavtalen med EU, slik at man får avklart det spørsmålet før man inngår noen avtale med EU om klima?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-05-15:
Vi kan sikkert diskutere fram og tilbake om dette har noe til felles med Finland. Jeg bare registrerer at Høyre og Fremskrittspartiet, da de sendte ut pressemelding i februar, sa at dette gir rom for å øke hogst i tråd med anbefalingene fra NIBIO og Miljødirektoratet, og har mye til felles med den måten Finland rapporterer på. Derfor blir mange av oss bekymret: Hva kommer til å skje med de norske innmeldingene? For hvis Norge får det underkjent, er det svært alvorlig for norsk skogbruk og treindustri, og det er svært alvorlig for norsk klimaarbeid og for vår mulighet til å redusere CO 2 -utslippene. Så da er det to spørsmål igjen til statsråden. Når antar statsråden at dette kan bli avklart? Og hva tenker regjeringen å gjøre med det hvis det skulle bli underkjent?
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-15:
I etterkant av rektor ved Nord universitets famøse innstilling til ny studiestedsstruktur er det kommet fram at flere av de nye universitetene, og de som søker om universitetsstatus, også vurderer nedleggelse og dramatiske endringer av studiestedsstrukturen, som vil medføre en kraftig sentralisering. For å stoppe denne sentraliseringsbølgen som nå ruller over Utdannings-Norge, holder det nok neppe at statsråden sitter på sitt kontor og skriver brev til ledelsen ved universitetene. Er statsråden fra det forgangne distrikts- og skolepartiet Venstre komfortabel med hva som kan se ut som en radikal endring av Utdannings-Norge, og kommer i så fall statsråden til å gjøre noe som helst med denne utviklingen?
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-15:
Det er helt riktig som statsråden sier, at det var et bredt flertall som fattet dette vedtaket i Stortinget. Samtidig står det veldig eksplisitt både i fusjonsplattform og i vedtak at den eksisterende studiestedsstrukturen skal bestå, og Nesna har aldri fått muligheten til å utvikle seg i tråd med disse styringssignalene eller i tråd med den fusjonsplattformen, nettopp fordi vi har en regjering som ikke har ønsket den utviklingen. Og når man snakker om at det er kvalitet som skal ligge til grunn – vil det ikke da være naturlig å se på resultatene til lærerutdanningen på Nesna, som ligger i norgestoppen både når det handler om trivsel, og når det handler om eksamensresultater?
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-15:
«Hvordan mener statsråden ledelsen ved Nord universitet har fulgt opp kongelig resolusjon og fusjonsplattformen mellom Høgskolen i Nesna, Høgskolen i Nord-Trøndelag og Universitetet i Nordland, og mener statsråden oppfølgingen er i tråd med de styringssignaler som er gitt i denne saken?»
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-15:
Jeg takker statsråden for svaret. I Steinkjer vil Nord universitet flytte fra et bygg på 10 000 m 2 , der Steinkjer kommune har investert 450 mill. kr. Ifølge NRK Trøndelag har universitetet forpliktet seg til å betale en husleie på 180 mill. kr over en tiårsperiode. På Nesna vil husleiekostnadene for den tiårige avtalen som gjenstår, beløpe seg til 240 mill. kr. Det er også kostnader forbundet med å flytte fra de andre studiestedene. Samtidig fremmer Nord universitet behov for å utvide bygningsmassen andre plasser, bl.a. med Blått bygg i Bodø. Finner statsråden det rimelig at Nord universitet betaler husleie på flere hundre millioner kroner for lokaler de ikke vil benytte seg av, samtidig som universitetet krever at staten finansierer nye bygg på hver institusjon?
Marius Meisfjord Jøsevold (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-15:
Jeg takker statsråden. Det vi har sett over tid, både på Nesna, i Sandnessjøen og også andre plasser, er at det har vært en nedbygging som ikke har vært i tråd med nettopp det statsråden siterte fra i den kongelige resolusjonen om at man skal «styrke den nasjonale kunnskapsallmenningen og bidra til en bedre regional fordeling av kompetanse og kunnskapsutvikling for fremtiden.» Når vi nå ser at vi kommer til å ha en stor mangel på sykepleiere i årene som kommer, vi kommer til å ha en stor mangel på lærere i årene som kommer – mener ikke da statsråden det er uklokt over tid å ha bygd ned, i motsetning til det som var intensjonen i fusjonssamtalene, og i motsetning til det som er klare politiske mål både for samfunnet, slik jeg forstår det, og også for denne regjeringen?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2019-05-15:
Mitt spørsmål går til klima- og miljøministeren. I går kunne vi lese i Nationen at statsråden ønsker å halvere antall rovviltnemnder. De regionale rovviltnemndene har flere ganger skapt hodebry for regjeringen, fordi de på en profesjonell og systematisk måte har fulgt opp Stortingets vedtak om hvordan rovdyrartene skal forvaltes. De bringer også viktig lokal kompetanse inn i norsk rovviltforvaltning. Det samme kan ikke akkurat sies om regjeringen. Og det må bare konstateres at når rovviltpolitikken har fjernet seg fra det Stortinget har vedtatt, skyldes det at regjeringen ikke respekterer Stortingets klare bestillinger. Nå ser det imidlertid ut som om klimaministeren har funnet svaret på dette problemet, nemlig færre nemnder – ja, nærmere bestemt en halvering av antall nemnder. Kanskje man tenker at dette vil føre til mindre bråk og mindre oppmerksomhet rundt regjeringens overprøving av demokratisk fattede vedtak. Det blir i alle fall langt færre medlemmer å være uenig med. Rovviltnemndene var en del av rovviltforliket i 2011, og hele systemet skal sikre lokal og regional forvaltning. At regjeringen nå åpenbart arbeider med en så omfattende endring som å halvere antall rovviltnemnder, er helt i strid med rovviltforlikene. Med forslaget som nå presenteres, blir det færre nemnder, færre medlemmer og større geografiske områder å forvalte. At dette skal representere en forbedring, er vanskelig å se. Spørsmålet er om statsråden egentlig vil de lokale rovviltnemndene til livs. Da hadde det nok vært enklere for statsråden å føre en politikk i tråd med Venstres program og med Høyre og Fremskrittspartiet som baksetepassasjerer. Dette forslaget betyr store endringer i de regionale rovviltforvaltningene og er et tydelig brudd på Stortingets vedtatte politikk. Når tenker statsråden å ta dette forslaget til Stortinget?