trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Jeg må si at jeg ble litt overrasket over at det ikke var en eneste replikk til denne saken. Det går inn i det mønsteret vi har sett, at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet ønsker å dysse ned denne saken. Jeg hørte med interesse på Rigmor Aasruds innlegg, der hun knapt nevnte hoveddelen av saken, altså hvorfor Arbeiderpartiet stemmer imot å redusere avkortningen for gifte og samboende pensjonister. Det betyr at det forrige klare standpunktet som har blitt uttrykt når det gjelder denne saken, er sitatet av tidligere arbeiderpartileder Thorbjørn Jagland da Stortinget i 1997 diskuterte en økning i minstepensjonen. Fra denne talerstolen mente han at det var «kvalmende» å komme med den typen forslag. Representanten Lundteigen var oppe og argumenterte for at det er rimeligere å være i et parforhold enn å være singel. Det har han rett i – når det gjelder de fleste i hvert fall. Men det er verdt å stille spørsmål om representanten Lundteigen da mener at mennesker som mottar sykepenger eller dagpenger, og som er gifte eller samboende, også skal få en avkortning – hvis det skal være helhet i Lundteigens resonnement. Hvis det er slik, håper jeg at representanten Lundteigen kan klargjøre om Senterpartiet ønsker avkortning for dem som går på sykepenger og dagpenger – eller ikke. Hvis ikke, hva er grunnen til forskjellsbehandlingen? Hvis jeg kan være litt uparlamentarisk: Det spesielle innlegget kom fra representanten Bergstø, som av fordelingshensyn argumenterer mot å redusere avkortningen. Er det virkelig sånn at 650 000 pensjonister, som har jobbet og betalt skatt gjennom et langt liv, skal få kuttet sin pensjon på grunn av at representanten Bergstø og SV mener at landets pensjonister er så rike? Dette er de rike som nå skal få kuttet sin pensjon, sånn at SV kan fordele den videre. Det er en politikk som Fremskrittspartiet er sterkt uenig i. Pensjonistene fortjener pengene de selv har betalt inn gjennom et langt liv – Stortinget skal ikke ta de pengene. For landets pensjonister er det verdt å merke seg denne debatten. Jeg har en klar utfordring til dem som i dag stemmer imot. Vil en eventuell ny regjering bestående av Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet kutte i pensjonene?Dette er noe de i praksis stemmer for i dag – sett opp mot regjeringens forslag. Det er det verdt å merke seg. Jeg håper de kan være ærlige med hensyn til om de ønsker å kutte pensjonen med 8 000 kr for gifte og samboende pensjonistspar.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Jeg vil takke representanten Lundteigen for i hvert fall å være ærlig og innrømme at Senterpartiet ikke ønsker å prioritere dette, og representanten argumenterte også for hvorfor Senterpartiet er imot dette. Han mener altså at landets pensjonister fortjener 2,7 mrd. kr mindre enn det som nå blir vedtatt, noe jeg synes er synd, og er uenig i. Men det står respekt av i hvert fall å argumentere for sitt syn, i motsetning til spesielt Arbeiderpartiet, som fortsatt ikke benytter anledning til fra denne talerstolen å argumentere for hvorfor de er imot dette. Jeg synes faktisk 650 000 pensjonister burde ha krav på å vite hvorfor landets største parti mener at pensjonistene bør få 2,7 mrd. kr mindre i pensjon enn de nå får. Men så var representanten Lundteigen innom at det er mye penger. Ja, det er mye penger som urettmessig har blitt tatt fra landets pensjonister gjennom lang tid. Det at man urettmessig har blitt avkortet gjennom mange år, er ikke noe argument for at man skal videreføre en usosial avkorting. Derfor er jeg glad for at vi nå tar grep for å forbedre dette. Representanten Lundteigen var også innom at han heller vil bruke pengene på rus, men da vil jeg minne representanten Lundteigen om hva man også gjør i dette statsbudsjettet: Vi styrker rusfeltet med rundt 400 mill. kr. I rusplanen styrker vi det med 2,4 mrd. kr. Så ja, vi har en regjering som klarer å tenke helhetlig, som klarer å prioritere de viktigste områdene, prioritere de svakeste i samfunnet. Det klarer vi uten at man skal kutte i en opptjent pensjon, f.eks. med begrunnelsen til Sosialistisk Venstreparti: at det er landets pensjonister som skal betale for den såkalte fordelingspolitikken deres.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-12-11:
Vi kjem tilbake til desse debattane med full tyngde neste veke, men eg tenkte eg skulle knyte eit par kommentarar til lovproposisjonen vi skal sende av garde. Først til det som saksordføraren brukte mykje tid på, nemleg gifte og sambuande pensjonistar og avkortingsreglane: Som det går fram av Venstres alternative statsbudsjett, som vi stemte for primært, er ikkje dette ei prioritering vi meiner er riktig å ta neste år. Ikkje minst ut frå eit generasjonsperspektiv må eg seie at eg har betydelege kvalar med at dette vil bli vedteke. Når det er sagt, er det klart at eit budsjett må samle eit fleirtal i Stortinget, og dei som skal inngå i eit budsjettfleirtal, må gje og ta. Venstre er dermed med på å gjennomføre dette. Då vil eg seie at det i og for seg er gledeleg at vi også som ein del av eit budsjettforlik justerer opp nokon av dei som verkeleg har dårleg råd. Det er dei einslege minstepensjonistane. Det er det grunn til å glede seg over. Så til dette med barnetillegget for uføre. Det vart grundig diskutert og drøfta i denne salen i samband med budsjettet i fjor. No kjem gjennomføringa, men eg synest det er grunn til å skru ned retorikken frå ein del av motstandarane her to–tre og fire–fem hakk. Det vi gjer, er å sørgje for at barnetilleggsordninga for uføre no blir på linje med tilsvarande ordningar, ja ho blir til og med litt gunstigare. Men eg meiner det er eit viktig prinsipp som bør liggje fast, at det alltid skal løne seg meir å forsøkje å gjere ein arbeidsinnsats, forsøkje seg på arbeidsmarknaden, enn ikkje å gjere det. Det at Arbeidarpartiet som tradisjonelt står opp for arbeidslinja, går så hardt imot dette, der ein kan få opp til 95 pst. av inntektsgrunnlaget sitt, synest eg er skuffande. Dette er ei nødvendig og klok justering. Apropos justering, heilt til sist: Det blir også kritisert at ein gjer nokre endringar i reglane for arbeidsløysepengar, dagpengar. Så blir det snakk om at fordi arbeidsløysa no aukar, er det viktig å ikkje gjere dette. Eg vil seie tvert imot. Nettopp fordi arbeidsløysa aukar og det vil vere store kostnader i den samanhengen, må ein sjå med eit kritisk blikk på alle sider ved dagpengeordninga. Då trur eg det er klokt, slik stortingsfleirtalet no gjer, å sjå bl.a. på forskjellen på dei som er frivillig arbeidslause, og dei som er ufrivillig arbeidslause. Det heiter å prioritere. Når vi no skal handtere ein situasjon med stigande arbeidsløyse, er det klokt. Det er ikkje småleg å gjere nokre justeringar som sørgjer for at systemet er berekraftig også i møte med nye utfordringar.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-11:
Representanten Wiborg snakker som om det vi behandler i dag, er en politikk for eldre og pensjonister alene. Det er også en politikk for fordeling. For SV er det helt avgjørende å sikre en trygg og god alderdom. Det er grunnleggende og viser også vår politikk og våre prioriteringer og det vi prioriterer der vi har makt. Derfor løfter vi eldreomsorgen og midler til den og ønsker at den enkelte skal sikres tjenester tilpasset seg selv og sine behov, derfor har vi fremmet et forslag der vi ønsker å hindre pensjonsran ved privatisering, og derfor foreslo vi at pensjonister ikke skulle tape kjøpekraft i årets oppgjør. Ikke minst da vi satt i det gode fellesskapet i den rød-grønne regjeringen, løftet vi minstepensjonistene og langt flere fikk mer å leve for. Det var et stort løft og det var et målrettet løft, der vi tok et avgjørende grep for at folk skulle få mer å leve for, og for at minstepensjonistene skulle komme ut av fattigdomskategorien. Og ikke minst tok vi grep med hensyn til formuesskatten, der vi gjorde endringer: fra å ramme eldre med penger på sparekontoen til heller å ramme millionærer. I dag kommer vi til å stemme imot å redusere avkortningen for gifte og samboere. Det er fordi det fordelingsmessig vil slå skjevt ut. Det er ikke der midlene trengs mest nå. Derimot vil vi stemme for forslaget om å sikre pensjonene for minstepensjonistene. Det handler om at for SV er rettferdighet å yte etter evne og få etter behov. Det er rimelig at midlene fordeles der de trengs mest. Vi ser at selv om regjeringen er raus når den vil, særlig når vi snakker om skattelette til dem som har mest og ikke minst til regjeringspartienes valgkampsponsorer, er regjeringens prioriteringer også preget av ganske smålige kutt som folk som rammes, vil merke hardt. Flere kunne nevnes, men at det foreslås at stomiopererte må betale mer for nødvendig forbruksmateriell – jeg minner om at mange av dem også er eldre – er ett av flere eksempler på det. Selv om det er noe som skal behandles i en annen debatt og tas i budsjettet, handler det om å se en helhet i politikk og i prioriteringer. Det er også det vi ser i dag, og derfor vil vi stemme mot endringene som bl.a. går på supplerende stønad. Vi synes dette er smålige endringer og kutt fra regjeringens side. I tillegg berører også dagens behandling barnetillegget for uføre i aller høyeste grad og er en påminner om regjeringens politikk for fattige og uføre og for å ta mer fra fattige og uføre. Det registrerer vi at er en julegave som uføre er nødt til å ta med seg i inn det kommende året. Vi ønsker å stemme imot den, sånn som vi har gjort også ved tidligere behandlinger.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Takk, president, jeg setter veldig pris på velviljen. Ting går fort, og det er snart jul. Som dere ser, er dette egentlig en sak som baserer seg på tidligere vedtak om å etablere et veiselskap – Nye Veier AS. Formålet med denne loven og denne saken vi nå behandler, er å regulere overgangsspørsmål i tilknytning til overføring av private og offentlige rettsforhold fra Statens vegvesen til utbyggingsselskapet. Loven medfører ikke at utbyggingsselskapet etableres som myndighetsorgan utover myndighet det uttrykkelig tildeles gjennom endringer i eller i medhold av annen lov. Videre kan en se at i proposisjonens kap. 2 gjøres det rede for enkelte spørsmål med overføring av rettsforhold fra Statens vegvesen til utbyggingsselskapet. I proposisjonens kap. 3 vurderes behovet for endringer i andre lover, mens i kap. 4 beskrives innholdet i lovforslaget nærmere. Komiteens flertall, partiene Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre, støtter forslaget sånn som det ligger her. Det er viktig at vi er åpne for både–og. Dette skal ikke være en diskusjon for eller mot veiselskapet. Det skal heller ikke være en diskusjon om tidligere vedtak – en skal først og fremst få på plass lovverket, rammen rundt etableringen av veiselskapet. Til selve saksframstillingen har det vært lite tid – det må en si. Det har vært knapt. Vi har jobbet veldig fort i komiteen, og jeg vil berømme de andre partiene, spesielt opposisjonspartiene, som har vært veldig lydhøre for å få behandlet denne saken. Dette er spennende – det som skjer. Og jeg som saksordfører gleder meg til andre saker som berører både veiselskapet og den rammen vi nå behandler.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Nå tenkte jeg at dette skal jo nettopp ikke være en debatt om for eller imot veiselskapet – om for eller imot. Det er debatten vi hadde i fjor vår, da vi diskuterte opprettelsen av veiselskapet. Da holdt vi på lenge, og det var rett. Nå er det bare den tekniske biten vi forholder oss til – bare så vi klarer å skille sakene her. Som saksordfører føler jeg kanskje at det er viktig å poengtere litt forskjellene mellom veiselskapet og den myndigheten som de får seg tillagt og får overført fra Statens vegvesen, for det er det dreier seg om. Vi skal være klar over og være åpne for at det er plass til begge selskaper. Det er plass til Statens vegvesen, og det er plass til et veiselskap. Og så skal vi være klar over at staten forblir øverste eier av begge, så det er ikke snakk om at dette er en privatisering, som jeg vet noen har brukt i en debatt tidligere. Det er staten som står som eier av både Statens vegvesen og veiselskapet. Det tredje jeg vil poengtere, er at det er frivillig å søke seg over. Jeg tror faktisk det er veldig mange som i dag jobber i Statens vegvesen, som synes at dette er attraktivt – det er spennende at det skjer noe nytt, de kan være med på å utforme veipolitikken på en helt ny måte, osv. Jeg hører når jeg reiser rundt, at det er veldig mange av dem som i dag er i Statens vegvesen, som hilser dette velkommen. De føler ikke det som en trussel, de føler ikke at deres arbeidsplass forsvinner. Det gjør den ikke, for som sagt: Det er plass til begge. Det som jeg også vil poengtere, er at forskjellen er, som alle vet, at veiselskapet får en egen portefølje som er satt opp, en egen tidsramme rundt det, en egen form for budsjettering og finanstilførsel, mens de aller fleste eksisterende veier i dette landet fortsatt skal være hos Statens vegvesen, de skal fortsatt behandles i NTP, osv. Så er selvfølgelig ønsket fra Fremskrittspartiet og også Høyre at vi skal kunne vurdere å se på en mer langsiktig budsjettering. Men det er jo en liten, rar tanke at i åtte år mens jeg har sittet her, hadde vi en flertallsregjering, og aldri diskuterte vi å ta nye grep, aldri diskuterte vi at vi skulle få sett på Statens vegvesens mulighet til å kunne tenke nytt – det var aldri på dagsordenen – men nå skjer det. Og jeg er veldig klar.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-11:
En ting vi kan være enige om, er at det tar for lang tid å planlegge veg. Min bekymring er at det nå vil ta enda lengre tid å planlegge og å bygge veg. Det skal bygges opp to parallelle organisasjoner som skal konkurrere om den samme kompetansen, som igjen skal konkurrere om midler i statsbudsjettet. Jeg må igjen spørre: Hvordan harmoniserer dette med regjeringens mål om effektivisering og avbyråkratisering? Enkelte av disse vegprosjektene, f.eks. E6 sør for Trondheim, blir nå splittet opp – deler skal vegselskapet bygge, og deler skal Vegvesenet ha ansvaret for. Det vil skape store utfordringer for å få en helhetlig utbygging. For eksempel er det prosjektert med at massen fra Korporals bru i Vindalsliene skal brukes i den delen som vegselskapet har fått ansvaret for, og der oppstarten er helt i det blå. Hadde det ikke vært bedre å se hele prosjektet i sammenheng og latt vegselskapet ta hånd om hele prosjektet, slik at vi hadde sluppet disse usikkerhetene?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-11:
Da er mitt spørsmål: Når kan vi forvente oppstart av resten av prosjektet?
Helge Orten (Høyre), 2015-12-11:
Jeg hadde strengt tatt ikke tenkt å ta ordet i denne saken. Likevel fant jeg det formålstjenlig. La meg først og fremst få takke både saksordføreren og hele komiteen for et godt samarbeid. Dette lovforslaget er behandlet raskt, og det har vært stor vilje fra alle partier til å få det på plass. Formålet med loven er å regulere overføring av rettigheter og forpliktelser i forbindelse med etablering av det nye veiselskapet Nye Veier AS. Saksordføreren har redegjort på en god måte for bakgrunnen og innholdet i lovforslaget, og det følger de samme prinsippene som ved tidligere omdanning av statlige virksomheter til egne selskaper. Jeg ser derfor ikke noen grunn til å gå nærmere inn på det i dette innlegget. Det er viktig at vi får på plass denne loven, slik at den kan tre i kraft fra 1. januar 2016, og at det nye veiselskapet kan bli operativt fra samme dato. Jeg har stor tro på at et nytt veiselskap kan tilføre bransjen og norsk veibygging nye måter å jobbe på, og både utfordre og være komplementær til Statens vegvesen. Målet må være at vi kan bygge vei raskere og mer kostnadseffektivt enn det vi har gjort så langt. Jeg er likevel noe overrasket over – uten at vi skal ha noen lang debatt om veiselskapet – at Arbeiderpartiet og Senterpartiet er så bastant imot etablering av dette selskapet. Vi er alle enige om at vi bruker for lang tid på planlegging, at selve byggetida kan effektiviseres, for mye blir bygd stykkevis og delt, og at kostnadsveksten per meter vei har vært urovekkende høy. Da er det kanskje på tide å prøve ut nye måter å jobbe på. I det perspektivet er det forunderlig at ikke Arbeiderpartiet og Senterpartiet vil gi selskapet Nye Veier AS en sjanse. Vi har heldigvis et stortingsflertall som har tro på at selskapet vil bidra til at mer vei blir planlagt og bygd raskere og til en gunstigere pris. Vi la grunnlaget for det gjennom behandlingen av stortingsmeldinga På rett vei tidligere i år. Nå tilfører vi penger i budsjettet for 2016 og sørger for nødvendige fullmakter gjennom dette lovforslaget.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Jeg er veldig fornøyd med det som vi holder på med. Vi er langt fra i mål, men vi holder på å etablere en organisasjon – vi har fått på plass et styre, vi har ansatt daglig leder, vi ansetter nå lederteam rundt, og det ansettes folk mange steder. Men dette blir ikke en stor organisasjon som kommer til å koste mye penger over tid. Der tror jeg også det er viktig å understreke at når vi har snakket om hvordan vi etablerer selskapet, snakker denne regjeringen nøkternt om at vi skal ha et tosifret antall ansatte, mens rød-grønne ordførere som ønsket selskapet til seg, snakket om å få et tresifret antall ansatte. Bare det viser at dagens borgerlige flertall har et helt annet syn på hvor mange folk man trenger for å drifte en organisasjon, sammenlignet med hva rød-grønne politikere har. Det er ingen tvil om at det koster penger å få etablert ting, for det er mange ting som vi må få på plass, bl.a. lovverk som vi har. Men det er heller ikke gratis å drive Statens vegvesen. Og derfor blir suksesskriteriet når vi kikker oss tilbake om noen år, hva vi har av driftskostnader for veiselskapet kontra Vegvesenet. Det vi ser konturene av nå, er en slankere og mer effektiv organisasjon, rett og slett fordi den har mer definerte oppgaver.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Det er godt ikke representanten er overrasket over at vi er positive til det vi legger fram. Jeg er heller ikke overrasket over at Arbeiderpartiet konsekvent er negative. Jeg minner likevel bare om den debatten som var i april i år. Da vi la fram forslag om dette veiselskapet, var Arbeiderpartiets respons, ved daværende transportpolitiske talsperson Eirin Sund, at dette blir en veibonanza, dette er skremmende. Det ville altså bli bygd for mye vei for raskt og for fort. Det er en trussel jeg kan leve godt med, for det er målsettingen vår å bygge mer vei enn det en har lagt til grunn før. Men så har vi mange ganger blitt spurt om dette med byråkrati. Jeg håper når jeg nå svarer, at Arbeiderpartiet tar det med seg, istedenfor å stille det samme spørsmålet gang på gang. Nei, vi skal ikke duplisere byråkratiet. Når vi overfører ansvaret for f.eks. E39 Stavanger–Kristiansand til veiselskapet, skal det ikke sitte en prosjektorganisasjon for E39 igjen i Vegvesenet. Da kan de folkene jobbe med noe annet. Man skal ikke duplisere noe som helst, man skal overflytte ansvar, og da overflytter man folk og ansetter nye folk. Men man har altså ingen som sitter med samme ansvar i de to organisasjonene.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Hvis det er noe vi ser i norsk økonomi i dag, er det at det er mange med mye kompetanse som dessverre går arbeidsledig. Det å tro at det kun er noen få folk som vet hvordan en skal bygge vei i dette landet, og at de må jobbe enten i Vegvesenet eller i veiselskapet, er en bekymring jeg ikke har. Vi skal bygge veldig mye mer vei framover, og vi skal bygge veldig mye mer jernbane. Det kommer til å jobbe flere folk i begge disse sektorene, og jeg tror faktisk det er mulig å rekruttere dem uten at vi skal være redde for at om én jobber i Vegvesenet, så er det én som ikke kan få jobb i veiselskapet. Det er mange flinke folk. Vi skal sørge for at det er arbeid til alle. Så bare minner jeg igjen om at dette er noe vi skal gjøre for å forenkle rutiner og prosesser. Vi skal samle ansvaret, vi skal få slankere organisasjoner. En har da flere folk som gjerne blir i Vegvesenet, men som mister det prosjektet de har i dag, ja, men vi skal jo ha mange flere prosjekter. Det vi da sørger for, er at Vegvesenet har kapasitet til å planlegge flere veier. Det er de allerede i gang med, men de har kapasitet til å styre flere prosjekter, hele den pakken. Vi trenger de folkene som er i Vegvesenet, og vi trenger nye folk i veiselskapet.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Det er litt forunderlig å få et sånt spørsmål fra en representant fra et parti som la fram en nasjonal transportplan der denne veien var oppstykket allerede. Det er mange strekninger på E6, både sør og nord for Trondheim, det ikke var noen plan for de neste ti årene. Så sier vi at hele strekningen skal inn i dette veiselskapet, sånn at vi har ett ansvar ett sted, og så er plutselig det galt. Hva er det vi har gjort? Jo, det vi diskuterer, er Korporals bru. Så fort vi overtok regjeringsmakt, tildelte vi ekstra midler til å begynne å planlegge den veien. Det var penger som ikke lå inne etter den rød-grønne regjeringen, som vi fikk på plass. Så ser vi at den veien kan vi nå begynne å bygge raskere enn det veiselskapet er opprettet til. Vi sier at dette veiselskapet skal ikke forsinke noen prosjekter, og da tar vi ut akkurat den parsellen, sånn at Vegvesenet får ansvaret og sørger for framdrift, men resten av strekningen, der noe lå i NTP, men mye ikke lå i NTP, får vi under veiselskapet. Dermed har vi altså en mer helhetlig utbygging enn det som var tilfellet før, og vi får komme raskere i gang enn det de rød-grønne gjorde.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
En kan forvente det mye raskere enn det som var lagt opp til i rød-grønn regjering, som ikke engang hadde lagt en del av disse strekningene inn i Nasjonal transportplan. Nå ligger dette i veiselskapet. Det er også litt av grunnen til at Arbeiderpartiet mente at dette er en veibonanza som de er skeptiske til, fordi det plutselig var mye mer vei som en nå har planer for å bygge, enn det som lå til grunn. Så har vi sagt at noe av poenget med veiselskapet er at de skal få ha en faglig tilnærming til de sju strekningene de har, hvordan de organiserer det som prosjekt, om de bygger ut mye – 10 mil, 5 mil, 1 mil – hvordan de organiserer dette med tanke på OPS og lignende. Greia med veiselskapet er at der får de mange flere faglige vurderinger om hvordan en gjennomfører ting på en best mulig måte. Det som har vært inspirasjonen her, er det statlige selskapet Avinor. Den eneste sektoren som stat og kommune styrer over i Norge som ikke har et vesentlig vedlikeholdsetterslep, er flyplassene våre, som Avinor styrer. Det er veldig likt den modellen vi nå har valgt for veiselskapet, nemlig at en har fagfolk som styrer innenfor politiske rammer.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Det er viktig å finne seg en plass i livet, har jeg forstått. La meg si tusen takk til Stortinget, slik at jeg gjør det uttrykkelig klart at vi er glad for at det har blitt behandlet så fort at det får det vedtaket som det får. Jeg synes også at det er veldig spennende at vi får en debatt, og hvis Arbeiderpartiet blir inspirert til å være med på den, er det også veldig flott. Men jeg minner om at de tingene som jeg pekte på i mitt innlegg, stort sett var en respons på den kritikken som Arbeiderpartiets representant først tok opp i denne debatten. En behøver ikke bli overrasket over at det da blir en ordveksling etterpå, men det er bra at Arbeiderpartiet engasjerer seg. Det som skjer, er viktig. Det er viktig at vi bevilger mer penger. Samferdselsdepartementets budsjett har økt fra rundt 41 mrd. kr i 2013 til over 60 mrd. kr i 2016. Det vitner om en satsing. Vegvesenets budsjett på riksveisiden er for første gang over 30 mrd. kr i 2016 – en økning så stor at en del rød-grønne politikere mente at det var uansvarlig høy vekst på veisiden. Når noen sier at vi bare følger Nasjonal transportplan, er det litt rart. Jeg minner også de som mener at jernbanen er viktigere enn vei, om at vi faktisk måtte ha redusert årets budsjett for jernbane etter budsjettforliket med nærmere 3 mrd. kr for å komme ned på det nivået som Arbeiderpartiet hadde lagt opp til i Nasjonal transportplan. Så det skjer litt mer enn det som var planlagt. Ikke minst handler det om måten vi organiserer samferdselssektoren på. Grunnen til at vi gjør endringer i måten vi organiserer vei, jernbane, havnene og losordningen på – alt dette – er at faglige råd vi får utenfra, sier at ting er ikke optimalt organisert i dag. Jeg hadde faktisk trodd at Arbeiderpartiet, etter å ha styrt landet i åtte år, ville hatt noen konkrete forslag, som de gjerne ikke hadde fått flertall for i regjeringen, men som de i hvert fall tok med seg i opposisjon og prøvde å ta inn gjennom Stortinget, for å påvirke organiseringen av offentlige oppgaver, som veibygging er. Vi hører altså ingenting utover at de er stolte av at de fikk E6 og E16 Filefjell som en egen post i statsbudsjettet. Men det er akkurat de to postene som har skapt litt bry, fordi Vegvesenet ikke fritt kan omprioritere pengene til de prosjektene uten å gå via Stortinget. Alt det andre er ting som Arbeiderpartiet selv har tatt opp i avisene, at det ikke var godt nok organisert mens de styrte. Men de har ikke kommet opp med noen alternative forslag. Da er det ikke rart at vi får en debatt. Det hadde vært veldig flott om vi også fikk noen forslag fra opposisjonen, sånn at vi hadde hatt noe å bryne oss mot, utover en misnøye.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Jeg tenkte egentlig jeg verken skulle ta ordet eller replikk i denne saken, men etter innlegget til ministeren føler jeg det nødvendig, for han kjørte selvfølgelig i kjent stil. Det første jeg har lyst til å spørre ministeren om, er en opplysning som ligger til behandling over helga, i saldert, men som har med denne saken å gjøre, og det er etablering av dette nye selskapet. Der kommer det fram at det er brukt 60 mill. kr på å få dette selskapet opp å gå – så langt. Spørsmålet mitt er: Er ministeren fornøyd med pengebruken, og hva mer kan man forvente blir brukt for å få selskapet i ordinær drift?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
At ministeren er fornøyd, er vel ikke overraskende. Men det dette kanskje nettopp underbygger, er at man er i ferd med å få en dublering av kostnadene, som det var advart mot. Det er store kostnader for å få dette opp å gå, og det vil være store kostnader ved drift. Da lurer jeg på, for man husker vitterlig Fremskrittspartiet gikk til valg med ønske om mindre byråkrati: Er det ikke sånn at med dette forslaget får man faktisk økt byråkrati, for man får to vegselskaper som skal driftes? Hva mener ministeren om det?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Det bringer meg over på det siste spørsmålet, som kanskje også burde fått bedre plass i en eventuell høring av denne saken, som man ikke rakk å få til. Det går på de ansatte. Det statsråden sier nå, betyr at det blir flere folk igjen i Statens vegvesen som kan brukes til andre oppgaver. Så bygger en opp med flere folk i det nye selskapet, og så blir det flere folk totalt. Alternativet er å ta folk fra Vegvesenet over til det nye selskapet. Da kommer en inn på det neste spørsmålet mitt, som gjelder bekymringen hos de ansatte, som de gjentok i budsjetthøringen så sent som før jul. De var bekymret for at en skulle flytte kompetansen fra Vegvesenet over til det nye selskapet. Deler ministeren denne bekymringen?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Jeg vil starte med å si, sånn at det uten tvil er slått fast, at Arbeiderpartiet også er opptatt av mest mulig veg for pengene. Derfor ønsker vi å organisere vegsektoren på en sånn måte at fellesskapet får mest mulig veg for pengene, og ikke lage nye byråkratiske organiseringer som både er med på å fordyre, og som skaper mer byråkrati. Som jeg sa i replikkordskiftet, er det allerede brukt 60 mill. kr på denne etableringen. Det er ikke sånn, selv om både statsråd Solvik-Olsen, Orten og samarbeidspartiene prøver å si det, at ved å si nei til dette nye vegselskapet sier man nei til effektiv og helhetlig utbygging av transportkorridorene. Ved at man sier nei til dette nye selskapet, sier de videre at vi ikke vil ta i bruk moderne metoder for hovedvegutbygging, at det vil bety dårligere fremkommelighet, høyere utslipp og svekket sikkerhet på vegene. Jeg mener dette er en påstand som faller på sin egen urimelighet, og ministeren har nok ikke hørt etter under innlegget fra representanten Toften om hva som er vår løsning. Vi har sagt at vi har tro på å styrke Statens vegvesen og organisere det sånn at vi kan få til både bedre helhetlig planlegging og, ikke minst, utbygging av vegstrekningene i Norge. Det sa vi allerede i transportplanen vår. Vi er i gang med det på enkeltprosjekter. Vi har eksempler med vegutviklingskontraktene på Helgeland, så det er mulig å gjøre det, og vi mener at det er mulig å gjøre det uten å lage et nytt vegselskap. Vi sier også at det er mulig å velge mer totalentreprise. Det er ikke sånn at regjeringens forslag er det eneste svaret, selv om de som går inn for det i dag, mener at det er det eneste svaret. Vi synes også at det er litt småutidig av ministeren å hovere med behandlingstida. Jeg synes han skal ha respekt for at Stortinget skal få bruke forsvarlig tid på behandlingen, for det er ikke sånn at vi hadde denne saken til behandling i seks måneder. Jeg setter pris på ordene fra saksordføreren, at vi har strukket oss langt for å få dette behandlet før vi tar juleferie, og da synes jeg det er merkelig at statsråden står og refser oss fra talerstolen med at vi har hatt nok tid. Vi har ikke hatt nok tid. Men for oss som vil gå imot dette, er ikke det det overordnede i denne saken, vi trenger ikke mer tid. Men saken i seg selv burde ha fortjent mer tid og en høring. Det synes jeg også ministeren skal ha respekt for.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Representanten Steffensen har ikke kommet seg helt etter at han kom i finanskomiteen, men det er jo flott at man har et vidt engasjement. Det snakkes selvfølgelig om mye penger i denne saken, så da er det flott om en hadde hatt litt av hvert. Hvem som uttalte hva tidligere, vet ikke jeg. Jeg har aldri stilt meg bak noen vegbonanza. Men jeg har derimot sagt at det er en merkelig måte å prioritere prosjekter på, der faktisk 60 pst. prioriteres utenfor transportplanen på ordinær måte. Så vidt jeg husker, sa lederen for transportkomiteen på pressekonferansen at det var det behagelige med det nye selskapet, for da behøvde en ikke tenke på innblanding fra plagsomme ordførere. Det kan stå som en tanke om hvordan en egentlig tenker det nye selskapet skal fungere. Jeg vil til saksordføreren bare si at det ikke var vi som dro opp denne debatten. Derfor lot vi denne saken gå gjennom i rekordfart i komiteen, i samråd med de øvrige partiene. Vi var også enige om på forhånd at det ikke var noen grunn til noen stor debatt her i dag. Det var ministeren som dro opp debatten her i salen. Jeg vil bare minne ham om at saken ble fremmet den 20. november. Den ble referert i Stortinget den 24. november. Det er ikke mange dagene siden den ble fremmet, og den har vært gjennom en komitébehandling. Jeg synes statsråd Solvik-Olsen burde vært litt mer ydmyk og fornøyd med måten Stortinget har kjørt denne saken kjapt gjennom på. Han vet også rimelig godt at etter at vi fikk denne saken, stilte vi en del spørsmål. Det er ikke mange dagene siden vi fikk svar på de spørsmålene. Likevel valgte vi at denne saken skulle gå. Det synes jeg man skulle ha litt mer respekt for. Jeg hadde lyst til å si her fra talerstolen at vi mener at vi har strukket oss langt. Så er vi uenig i valg av løsning. Vi mener vi kan løse dette på en annen måte. Det har vi også fått uttrykt. Så får vi se, når dette får gått seg til, hvem som hadde rett, og hvem som tok feil.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2015-12-11:
Jeg klarte ikke la være å ta ordet i denne saken da jeg hørte argumentene fra Arbeiderpartiet. De påstår bl.a. at en vil oppnå akkurat de samme resultater med Arbeiderpartiets måte å gjennomføre ting på. Da er i så fall to ting rart. Det ene er at de var ute i Klassekampen i april i fjor og sa at vår satsing vil føre til en veibonanza, og da er det åpenbart at dette hadde de ikke lagt til grunn selv. Ellers er det halvannet år siden Arbeiderpartiet og Senterpartiet ba om å få en oppdatering av Nasjonal transportplan fordi det skjedde for mye i et for raskt tempo, og de ønsket at Stortinget skulle bli involvert mer. Så det er helt opplagt at vi har større ambisjoner innenfor samferdsel enn det Arbeiderpartiet og Senterpartiet har. Hva er det da som er løsningen til Arbeiderpartiet? Jo, det er at vi skal øke bevilgningene, vi skal kaste mer penger etter Vegvesenet, og da skal dette gå så bra. Men erfaringen viser at i 2006 ble det bygd 10,7 km motorvei, i 2013 ble det bygd 10,6 km motorvei, og det var i en periode da bevilgningene innenfor veisektoren hadde doblet seg, under de rød-grønne. Hvorfor ble det ikke da bygd dobbelt så mye vei? Det er rett og slett fordi kostnadene har gått rett til værs. I begynnelsen av 2000-tallet kostet det 82 000 kr per løpemeter firefelts motorvei, mens det i 2014 kostet 275 000 kr per løpemeter firefelts motorvei. Det betyr, i hvert fall for min del, at det er et helt åpenbart behov for å få en ny organisering av hvordan en finansierer og bygger vei i Norge. Jeg er veldig glad for at vi nå får på plass Nye Veier AS. Jeg vil også trekke fram det budskapet som ministeren fikk fra planleggerne i Vegvesenet, som selv sier at dette er noe helt annet enn tidligere, da de bare jobbet med en og en parsell. Nå jobbes det med over 20 mil på en gang. Det viser at det allerede er blitt en forandring hos Vegvesenet, og det er grunn til å tro at kostnadene ved å organisere seg annerledes vil gå ned.
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Statsråden må ha kjent til denne saken i lang tid. Særavtalen om lønnskompensasjon ble inngått mellom de lokale partene i februar, og kjennskap til at boplikten ble opphevet, må statsråden nødvendigvis ha visst om lenge før det. Saken er nevnt med to setninger i Prop. 1 S for 2015–2016, og der står det ingen ting om at den skal følges av en lovendring. Saken ble ikke meldt komiteen på vanlig måte. Den kom til Stortinget den 10. november, med beskjed om at saken hastet og måtte avklares før jul. Mine spørsmål er: Hvorfor kom ikke saken før? Hvorfor er ikke denne lovendringen nevnt i Prop. 1 S, og mener virkelig statsråden at en slik tidsplan er forsvarlig for å behandle en så kontroversiell lovsak, som det er så mye uenighet om?
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Uenigheten og det kontroversielle her er på grunn av alle høringsinstanser som har uttalt seg, med unntak av departementet, og det er det som gjør saken så spesiell. Både Human-Etisk Forbund, Kirkerådet og Presteforeningen er enige om at lovendringen er i strid med Grunnloven og menneskerettighetene med tanke på likebehandlingsprinsippet, som vi har snakket om tidligere. Det har man visst hele veien. Hvorfor har man ikke hatt en tettere dialog, og ville det ikke vært naturlig i en slik type sak å be f.eks. Norsk senter for menneskerettigheter og Likestillings- og diskrimineringsombudet om en vurdering av denne saken?
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2015-12-11:
Det ser for meg ut til at det i opphevingen av boplikten ligger en reell innsparing for staten, for på sikt kan avkastningen fra Opplysningsvesenets fond brukes til å finansiere andre kirkelige formål enn drift og vedlikehold av presteboligene. Disse andre formålene finansieres i dag gjennom tilskudd over statsbudsjettet. Det vil i prinsippet på sikt være mulig å redusere tilskuddet til Den norske kirke som følge av denne endringen. Det betyr også reduserte tilskudd til andre tros- og livssynssamfunn. Staten har naturlig nok kompensert dette gjennom en lønnskompensasjon til prestene, men denne kompensasjonen vil altså ikke andre trossamfunn nyte godt av. Selv om dette kanskje blir et nullsumspill for Den norske kirke, ser det ikke ut til å bli et nullsumspill for de andre trossamfunnene på sikt. Kan statsråden garantere at de foreslåtte lovendringene ikke vil innebære et regnestykke der de andre tros- og livssynssamfunnene på sikt vil gå i minus?
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2015-12-11:
Jeg følte behov for å ta ordet igjen fordi det er stor usikkerhet i denne saken. Fordi det er så stor usikkerhet, skulle jeg ønske vi kunne få noen klare svar fra statsråden i løpet av denne debatten, men jeg opplevde nok at jeg ikke fikk det klare svaret jeg ønsket meg på mitt spørsmål i replikkrunden. Det er greit nok at denne saken kun gjelder kompensasjon i forbindelse med oppheving av boplikt, og ikke andre saker enn akkurat det. Det er også greit at netto bidrag fra OVF fremdeles skal regnes inn i tilskuddsgrunnlaget til andre tros- og livssynssamfunn, når dette bidraget etter hvert kan brukes til andre ting enn drift og vedlikehold av tjenesteboligene. Men dette netto bidraget til Kirken regnes allerede i dag inn i tilskuddsgrunnlaget til andre tros- og livssynssamfunn. I dag innlemmes både bidraget fra OVF og tilskudd gitt over statsbudsjettet til Kirken i beregningsgrunnlaget. Men når bidraget fra OVF på sikt kan erstatte deler av tilskuddet som gis over statsbudsjettet, vil jo beregningsgrunnlaget samlet sett bli redusert. Jeg kan ikke forstå det på andre måter enn som så. Mitt spørsmål til statsråden i replikkrunden var om hun kunne garantere at dette ikke innebærer et regnestykke som på sikt vil gå i minus for andre tros- og livssynssamfunn. For meg er det fremdeles stor usikkerhet knyttet til dette, og jeg håper at jeg kan få et svar fra statsråden.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2015-12-11:
Et lite hjertesukk fra representanten Wøien: Stålsett-utvalget hadde som formål å gjennomgå statens tros- og livssynspolitikk og fremme forslag i tilknytning til dette. De kom også med forslag til ordninger for ulike typer tilskudd, og de la fram sin innstilling i januar 2013. Det er også en liten hilsen til det representantforslaget fra Venstre som ble lagt fram i dag. Slik jeg ser det, har det vært veldig god tid til å forberede en god sak for Stortinget om finansieringsordning når bortfall av boplikten også lå i samarbeidserklæringa fra Høyre og Fremskrittspartiet. Jeg lurer på om statsråden er enig i at det har vært tid nok til å ha en gjennomgang av finansieringssystemet og til å legge dette fram for Stortinget på en god måte, sett i etterpåklokskapens lys.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-11:
Denne saken har vært på en omfattende høring, og høringssvarene som har kommet, viser at det har vært en normal høring, og at det har vært anledning til å stille spørsmål. Da vi fremmet dette forslaget om boplikten i revidert nasjonalbudsjett, lå det i hvert fall til grunn for tenkningen at dette ville bli fulgt opp med et lovforslag. Jeg hører hva en del av opposisjonen i Stortinget sier, at man føler man har hatt for lite tid. Jeg er usikker på om det er tidsperspektivet, at man føler at man ikke har hatt nok tid til å vurdere det, eller om man faktisk er uenig i problemstillingen, som er grunnlaget for at man sier det. Jeg hører også det som blir sagt fra noen av innlederne, at komiteen sa at man var villig til å behandle dette. Det var grunnlaget for at vi fremmet det.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-11:
Jeg har også merket meg at mange i høringssvarene som kom, mente at dette kunne være i strid med både Grunnloven og Den europeiske menneskerettighetskonvensjon. Derfor innhentet vi en uttalelse fra Lovavdelingen, og Lovavdelingen kom til at vi i denne saken – jeg sier igjen: i denne saken – ikke brøt med likebehandlingsprinsippet. Lovavdelingen viser til at Den norske kirke har en særlig stilling etter Grunnloven, og at prestene er ansatt i staten. Forhandlingene om kompensasjon gjaldt de arbeidsvilkårene som prestene har som statstjenestemenn. Jeg viser for øvrig til Lovavdelingens vurdering av spørsmålet, som er gjengitt i sin helhet i lovproposisjonen. Dette dreier seg til syvende og sist om at prestene er statsansatt. De er ansatt etter tjenestemannsloven og har sine rettigheter forankret der, og vi mener at dette ikke får noen konsekvenser for de andre tros- og livssynssamfunnene.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-11:
Jeg hører hva opposisjonen i Stortinget egentlig kritiserer, at man ønsker mer tid til denne typen saker. Det tar jeg til etterretning og kommer til å være veldig forberedt på at når neste sak kommer – det er flere lovendringssaker som kommer til våren – ser man behov for å ha mer tid til det. Dette tar jeg til etterretning, og jeg skal sørge for at det vil skje i framtiden. Jeg mener at denne saken i realiteten ikke hadde behov for mer tid. Det er grunnlaget for at vi har lagt den fram.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-11:
Hvis vi ser på forslaget til lovendring som foreligger, står det eksplisitt at dette er «som ei følgje av at tenestebustad- og bupliktordninga for prestane i Den norske kyrkja har falle bort», og at dette «skal ikkje reknast med i tilskotsgrunnlaget etter første leddet». Som jeg også sa i mitt innlegg: Dette gjelder veldig, veldig tydelig denne ene saken. Da dette ble sendt på høring, sendte vi også med lignende tilfeller. Det har jeg altså ikke fremmet forslag om, fordi det skapte en uklarhet om hvorvidt det også var på et generelt grunnlag. Derfor gjelder dette boplikten. Hvis det er slik som representanten nevner når det gjelder Opplysningsvesenets fond, OVF, skal OVFs bidrag også i framtiden regnes med når det gjelder beregningsgrunnlaget for tilskudd til de andre tros- og livssynssamfunnene.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-11:
Jeg gjentar at det forslaget som ligger til behandling i dag, er kun som et resultat av at boplikten blir opphevet. Det har ingen andre konsekvenser når det gjelder beregningsgrunnlag som kan tas med i framtiden når man skal beregne tilskuddet til de andre tros- og livssynssamfunnene. Som representanten også kjenner til, kommer vi, som jeg sa i innlegget mitt, først og fremst til å fremme et lovforslag til våren – i januar/februar – om en forvaltningsreform for å opprette Kirken som en juridisk enhet. I tillegg vil vi på nyåret sende ut på høring flere av de elementene som var med i Stålsett-utvalgets innstilling, som bl.a. går på hvor mange medlemmer det bør være i et trossamfunn. Det er en mye større sak, som krever en omfattende høring før den legges fram for Stortinget. Dette tilfellet gjelder kun boplikten, og jeg mener at det er grunnlag for at det blir behandlet i dag.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-11:
Etter de endringene vi gjør i loven i dag, kan en ikke ta som en naturlig konsekvens at pensjonsforpliktelsene skal tas ut av beregningsgrunnlaget. Den lovendringen vi gjør i dag, gjelder kun boplikten og den kompensasjonen som er gitt. Så sa jeg at vi vil komme tilbake igjen til Stortinget med forslag. Blant annet må det jo i forbindelse med budsjettet for 2017 tas med både pensjonsforpliktelser og en eventuell egenkapital som skal overføres til Kirken når Kirken blir et eget rettssubjekt. Det vil det være grunnlag for å ha en diskusjon om senere.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-11:
Det er helt riktig at bidrag fra OVF allerede inngår i beregningsgrunnlaget for tilskuddene som gis til de ulike tros- og livssynssamfunnene, og det vil det også gjøre framover, som jeg sa. Det er spekulativt å tro at dette kommer til å resultere i at budsjettene kommer til å bli kuttet. Det tror jeg ikke det er noe grunnlag for å kommentere videre. Denne saken, altså endring i lovvedtaket, gjelder kun for boplikten og for kompensasjonen for den, og at det ikke skal være noe grunnlag for dette for de andre tros- og livssynssamfunnene. Jeg vil igjen gjenta at prestene altså har vært statsansatte og skal fra 1. januar 2017 i sin helhet – 1 600 ansatte som i dag lønnes av staten – overføres til et eget rettssubjekt. Vi kommer i løpet av januar/februar til Stortinget med et forslag om en endring i loven, bl.a. slik at Kirken får anledning til å opprette et eget rettssubjekt som kan være arbeidsgiver og har anledning til å kunne følge opp disse sakene. Når det gjelder spørsmålet om hvordan man i framtiden skal se på hele finansieringsordningen: Fra 1. januar 2017 vil det bli en rammefinansiering som, når Stortinget vedtar den, overføres til Den norske kirke. Så vil det i framtiden bli behov for å se på finansieringssystemet som helhet. Det har også en samlet komité bedt oss om å gjøre. Det vil det være behov for å gjøre. Noen av de spørsmålene vil kanskje bli berørt i neste reformfase, som kommer litt senere, i god tid etter 2017. Jeg gjentar igjen at det er mange spørsmål som fremdeles trenger å bli avklart. Blant annet er det flere av representantene som har gitt uttrykk for at det kan være behov for også å se på hvordan beregningsgrunnlaget gjøres. Er det naturlig at man også vil bruke beregningsmodellen som man har i dag, eller kan det være behov for å se på en annen beregningsmodell? Det vil vi senere i vår sende ut et forslag om på høring, sånn at det også får en grundig høringsprosess, og etterpå komme tilbake til Stortinget med forslag om endringer. Det er også sånn at et livssynssamfunn i dag f.eks. har et krav om 500 medlemmer for å kunne få offentlig støtte, mens det per dags dato ikke er noen krav til antall medlemmer i trossamfunn for å få offentlig støtte. Det er noen av tingene som bl.a. Stålsett-utvalget tok opp. Det er også andre ting som Stålsett-utvalget tok opp i sin innstilling, som det da vil være naturlig å fremme i en sånn sak.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-12-11:
Som jeg har sagt i de fleste innleggene jeg har hatt, er dette et forslag som vi kommer til å komme til Stortinget med i januar/februar, som en naturlig oppfølging av kirkeforliket – skillet mellom stat og kirke. Vi har hatt som ambisjon at det skal skje fra 1. januar 2017. Det er en del ting som må foreslås i den sammenhengen, bl.a. ett av spørsmålene som blir vurdert, og som vi kommer til å fremme forslag om. Det har vært ute på en bred høring, og det har hatt bred oppslutning, ikke minst fra alle kirkelige instanser. At det bør gjøres sånn, vil bli fremmet gjennom et lovforslag som kommer til Stortinget i januar/februar, som jeg har sagt, og da får Stortinget og alle partiene rikelig anledning til å si sin mening om det. Men det er det som er vårt forslag. Det har vært ute på en bred høring, og er en oppfølging av kirkeforliket – et endelig skille mellom stat og kirke. Så Stortinget skal få høre.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Jeg vil følge opp stortingsrepresentant Sønsteruds første spørsmål, hvor hun ba om en forklaring på hvorfor Stortinget har fått så knapp tid til sin behandling av saken, til tross for at statsråden lenge har visst at denne ville komme. I svaret fra statsråden vises det til høringer, høringsinstanser osv. Jeg vil være så freidig at jeg vil minne om at det er Stortinget som lager og vedtar lover i dette landet. Da lurer jeg på om statsråd Widvey fortsatt mener at det er en rimelig saksbehandlingstid Stortinget har fått – når det er snakk om ca. en måneds tid.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Nå tar jeg ordet som en reaksjon på siste innlegg. Det gjelder hvordan statsråd Widvey ordlegger seg i Stortinget. Det som nå ble sagt, var at arbeidsgiveransvaret til prestene skal overføres fra staten til et eget rettssubjekt i 2017. Det er ikke vedtatt av Stortinget. Det er ikke sikkert alle partier kommer til å mene akkurat det som statsråden sier skal skje i januar 2017. Jeg må si at jeg reagerer på den måten å omtale saker på som ikke har vært framlagt i Stortinget, og som ikke har vært behandlet i Stortinget, og på måten Stortinget generelt sett blir behandlet på både i denne saken som vi behandler nå, og også på hvordan det varsles om hvordan framtidig politikk skal være. Høyre kan selvfølgelig mene det og ha programfestet eget rettssubjekt. Andre partier kan også det. Men at en statsråd sier at det er sånn det skal være om ett år, uten at det er lagt fram som en sak og uten at alle partier har flagget sitt standpunkt, det må jeg si at jeg reagerer på, og det har jeg behov for å si fra denne talerstolen.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2015-12-11:
Jeg stemte feil.