Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2009-12-08:
Vi får nå alarmerende meldinger om nedtrapping i det psykiske helsetilbudet, både på sykehusene og i kommunene. I det første året etter Opptrappingsplanen for psykisk helse skjer det vi fryktet. Den opptrappingen det var tverrpolitisk enighet om, og som vi lyktes med, følges ikke opp. På Sørlandet sykehus har det selv før opptrappingsplanen var ferdig, blitt holdt tilbake midler, som dermed har vært brukt på annet enn psykisk helsevern. Over tre år utgjør det ca. 70 mill. kr. På Akershus Universitetssykehus er det forslag om at overskudd på 16 mill. kr i 2009 skal brukes til andre formål enn psykisk helse. Neste år vil de kutte budsjettet med 30 mill. kr, noe som vil innebære at de må stenge en DPS-sengepost og fjerne et akutteam. Jeg har også fått en mail fra en bekymret kommune, Austevoll, der kommunestyret vil redusere det psykiske helsetilbudet med to stillinger. I mailen står det bl.a.: «Då set me att med ein som berre kan administrera og gje råd. No hadde me fått bygd opp eit godt tilbod med gode aktørar. Så vart alt brått borte avdi midlane ikkje lengre er øyremerkt.» Han spør videre hva helseministeren vil gjøre med dette, siden også kommunenes helsetilbud er hennes overordnede ansvar. Det lurer egentlig jeg på også. Regjeringens egne tall er at 16 pst., det er så mye som ca. 70 kommuner, melder at de har redusert satsingen på psykisk helsearbeid. Det er meget bekymringsfullt. En annen henvendelse jeg har fått, er fra en ansatt i det psykiske helsevernet i Finnmark. Alle disse er kommet de siste dagene. Han skriver at det nå kommer krav fra Helse Nord om å redusere med 10 mill. kr. Det kommer til å bli tatt på døgnavdelingene. Evalueringen av Opptrappingsplanen for psykisk helse viser at det som lett lar seg telle og måle, er nådd, men at det gjenstår utfordringer når det gjelder innhold og kvalitet i tjenesten. Derfor er det som nå skjer, intet mindre enn sørgelig. Etter opptrappingsplanen er det i dag et dokumentert behov for 2 800 tilrettelagte boliger for psykisk syke. Mange i denne gruppen er bostedsløse. Dette svekker deres mulighet til å nyttiggjøre seg helsetilbudet. Kristelig Folkeparti har i sitt alternative budsjett foreslått å bygge 3 000 sykehjemsplasser og omsorgsboliger, bl.a. for psykisk syke. Evalueringen av opptrappingsplanen viser videre at kommunene er bekymret for et dårligere tilbud til psykisk syke siden midlene til dette ikke er øremerket lenger. Øremerking av midler har vært en suksess, som har bidratt til å nå målene i planen. Derfor har Kristelig Folkeparti foreslått fortsatt øremerking både i år og neste år – frem til vi får det behandlingstilbudet som er nødvendig, og at vi kan si at nå har vi en helt klart god kvalitet. Vi ser dessverre at ventetiden til behandling for psykisk sykdom har begynt å stige etter flere års nedgang. Ventetiden har også økt for rusavhengige – flere har vært inne på det i dag. De siste to årene har ventetiden steget med 15 dager. Det kan se ut til at den ikke vil synke med det første. Kristelig Folkeparti mener noe av årsaken til det er at Regjeringen ikke vil utnytte ledig kapasitet i ideelle rusinstitusjoner, eller at de regionale helseforetakene ikke vil – det er de som tar beslutningene. Dette gjelder både i spesialisthelsetjenesten og i den kommunale omsorgen. Kristelig Folkeparti foreslår i alternativt budsjett 100 mill. kr utover Regjeringens forslag for nettopp å utnytte denne ledige kapasiteten. Vi ønsker også å sikre en helhetlig ruspolitikk med vekt på det forebyggende arbeidet og foreslår i alternativt budsjett 10 mill. kr for å styrke det viktige arbeidet som gjøres i regi av frivillige, rusforebyggende organisasjoner. Kristelig Folkeparti ønsker å målrette tiltakene i helsepolitikken bedre. Vi satser på helse- og omsorgstiltak, som både har en helsegevinst, og som er fattigdomsbekjempende. Det eksisterer helseforskjeller på grunn av sosiale ulikheter. Dette bryter med prinsippet om likeverdige helsetjenester til alle. Dette rammer ikke minst de rusavhengige. I alternativt budsjett foreslår vi å legge inn 150 mill. kr som et første skritt for å fjerne egenandeler for behandling og medisiner for lavinntektsgrupper, det vil si husholdninger med inntekter under 2 G. I 2010 vil dette kunne gi en betydelig reduksjon av egenandeler for denne gruppen. Det vil også si at vi dekker det med en økning av egenandelstak 1 med 200 kr for andre grupper. Det er også behov for en tannhelsereform. Kristelig Folkeparti foreslår i alternativt budsjett som et første skritt på veien, 80 mill. kr til fritak for egenandel for tannhelsetjenester for personer som er sosialhjelpsmottakere, eller som deltar i kvalifiseringsprogram. Regjeringens løfter i valgkampen står ikke i stil med innholdet i den nye regjeringserklæringen. En annen reform som har vært etterlengtet, og som det har vært enighet om i Stortinget, er rehabilitering. Vi har fått en strategiplan fra Regjeringen som ikke har gitt det løftet mange kronikergrupper og andre har ventet på. Et uventet forslag fra Regjeringens side i budsjettet er det jeg var inne på i sted i mitt spørsmål, nemlig å kutte folketrygdrefusjon for fysioterapeuter i poliklinikker. Dette er dramatisk. Det å gi disse midlene ut til de regionale helseforetakene etter vanlig basisfordeling mener jeg er uriktig og feil. Noen vil få mer midler, andre vil få mindre til fysioterapi i poliklinikkene neste år. Flere sykehus har allerede fått varsel om store reduksjoner, og sier at de f.eks. må legge ned varmtvannsbassenget. På denne måten raserer Regjeringen et nødvendig rehabiliteringstiltak. Forstå det den som kan! Og det at de regionale helseforetakene skal følge det opp, ja det får vi nå virkelig se. Jeg tror jeg kan liste opp minst ti saker som jeg har i hodet mitt, som de ikke har fulgt opp til tross for at det står i oppdragsdokumentene fra Regjeringen. Det er ikke slik at de slavisk følger opp det som statsråden skriver. Gid det var så vel! Mange, bl.a. eldre mennesker, får ikke dekket sine behov for livshjelp i livets sluttfase. Å møte døende mennesker og dekke deres fysiske, psykiske, sosiale og åndelige behov er, og må være, noe av det viktigste vi gjør. Kristelig Folkeparti satser i alternativt budsjett på å styrke tilbudet om livshjelp i helse- og omsorgstjenesten. Flere enheter for lindrende behandling på sykehusene og i kommunene, en generell kunnskapsstyrking om livshjelp og etikk i hele helse- og omsorgstjenesten og ambulante team der helsepersonell med spesiell kunnskap om lindrende behandling kommer hjem til den døende, er blant tiltakene vi foreslår. I tillegg til satsing på bygging av flere sykehjemsplasser og omsorgsboliger, herunder hospiceplasser for døende, utgjør dette til sammen en satsing på 100 mill. kr. Kristelig Folkeparti venter nå på oppfølgingen av verdighetsgarantien, som har vært på høring. En forutsetning for bedre eldreomsorg er et godt rettighetssystem i bunnen. Men styrkede rettigheter alene er ikke nok. Derfor mener vi det må en rekke andre tiltak på plass også. Først og fremst må det være en tilstrekkelig kapasitet i kommunene når det gjelder sykehjemsplasser og omsorgsboliger. Eldre må ha trygghet for at de får den hjelpen de trenger bl.a. når de blir syke. I sitt alternative budsjett foreslår Kristelig Folkeparti en styrking av eldreomsorgen gjennom økt satsing på bygging av sykehjemsplasser og omsorgsboliger. Vi foreslår altså 500 flere plasser enn Regjeringen. Videre ønsker vi en styrket eldreomsorgsforskning og stimuleringsmidler til etablering og drift av dagtilbud for demente. Altfor få får et tilbud om dette i dag. Det må bygges opp kunnskap og kompetanse for å møte dementes behov, og vi må forsøke å løse demensgåten. Vi kan ikke vente på Samhandlingsreformen til alt dette. Da budsjettet ble lagt frem i høst, fikk jeg veldig raskt telefon fra en bekymret ordfører i Gulen, og da var det omleggingen av finansieringen for ressurskrevende tjenester det gjaldt. Kristelig Folkeparti ønsker å videreføre dagens ordning med dekning av ressurskrevende tjenester i kommunene, og viser til sitt alternative budsjett om forslag om 300 mill. kr til dette. De som har størst utfordringer i hverdagen, må være sikret gode offentlige tjenester. Staten må ikke legge mer av ansvaret for dette over på kommunene. Sannsynligvis vil dette ramme tjenestetilbudet til andre mottakere av helse- og omsorgstjenester. Regjeringens forslag om at dette skal ha tilbakevirkende kraft for 2009, er svært uheldig og har heller ikke vært – vil jeg si – særlig populært ute i kommunehelsetjenesten. Helt til slutt: Noe som ligger meg veldig sterkt på hjertet, er at vi har en gruppe meget, meget syke ME-pasienter, som statsråden kjenner til. Jeg skulle så gjerne ønske at disse pasientene hadde blitt trodd i helsevesenet vårt. De blir ikke trodd på at de er syke. Jeg tar herved opp forslaget fra Kristelig Folkeparti.