trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
«Problemer for togreisende med innstilte og forsinkede tog har pågått i lang tid. For kort tid siden ble statsråden spurt i Stortinget om dette og ga «unøyaktig» informasjon om omfang og årsaker. Det er i etterkant blitt kjent at NSB og Jernbaneverket for tredje gang siden sist sommer innkalles til krisemøte med departementets ledelse for å få på bordet tiltak for å bedre situasjonen. Riksrevisjonen påpeker svak produktivitet og store driftsavvik i 2007. Hva vil statsråden gjøre for at tog går uten forsinkelser?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Denne situasjonen har pågått lenge. I juni 2000 innkalte daværende samferdselsminister, Terje Moe Gustavsen, NSB og Jernbaneverket til krisemøte på grunn av hyppige forsinkelser. Det er veldig alvorlig, NSB har et problem, sa han den gang. I august 2007 hadde denne statsråden møte med sjefene i Jernbaneverket og NSB, og sitatet var den gang fra denne statsråden: Jeg har ikke tenkt å hvile før de har ordnet opp. I februar 2008 var det et nytt møte. Nå har vi altså registrert at det har vært ytterligere et møte, og statsråden konstaterer, med justert informasjon, at det fortsatt er økning i de ikke-planlagte forsinkelsene. Hva gjøres for at tog skal gå uten forsinkelser? Jeg gjentar det spørsmålet. Er samhandlingen mellom disse to store etatene god nok for å sikre at folk slipper å vente på tog som ikke kommer?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg har merket meg noe Arbeiderpartiets representant Jan Bøhler sa i en interpellasjonsdebatt her i salen sist torsdag. Han sa da at «hvis ikke NSB og Jernbaneverket greier å ta seg sammen og slutter bare å vise til manglende bevilgninger gjennom mange, mange år, kan man ikke unngå at det også her vil komme andre katter på bordet», f.eks. et felles kollektivselskap i østlandsområdet, der det kan ruskes opp, eller at man faktisk «lærer noe av modellen fra Gjøvikbanen, hvor driften ble konkurranseutsatt og det visstnok er større regularitet.» Vil statsråden nå ruske opp i både Jernbaneverket og NSB for å sikre at togene går uten store forsinkelser, slik også Arbeiderpartiets representant Jan Bøhler peker på bør gjøres?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
«Regjeringen har fornyelse og utvikling av offentlig sektor som et eget kapittel i sin politiske plattform. Der heter det bl.a.: «Offentlig sektor skal være i stand til å ivareta hensynet til kvalitet, tilgjengelighet, rettferdighet og økonomisk effektivitet.» Hovedmålene for samferdsel er «trafikksikkerhet, en mer miljøvennlig transport, regional utvikling og et effektivt og tilgjengelig transportsystem for hele landet». Hva er statsrådens strategi og tiltak for å bruke fornyelse og modernisering for å nå målene?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Takk for et beklagelig, men forventet svar. Innenfor samferdselsområdet er det, vil jeg hevde, få iøynefallende store fornyelsesanstrengelser for å få mer ut av pengene. Statsråden har referert til økte bevilgninger innenfor samferdselsområdet. Der er det å legge til at man støtter seg tungt på bilistene, fordi bompengebruken er økt kraftig. Men under forrige regjering gjorde man et stort grep innenfor samferdselssektoren for å få mer vei for pengene; man skilte Mesta ut fra Vegvesenet og fikk en samlet effekt som gav nesten 1 milliard kr mer til vei. Hvilke fornyelsesgrep vil statsråden gjøre på jernbaneområdet, f.eks. med spor tilbake til mitt forrige spørsmål, som gjaldt Jernbaneverket og NSB? Hvilke fornyelsesgrep vil statsråden gjøre der, bortsett fra å kalle folk inn på teppet av og til?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Jeg vrir fokuset videre innenfor samferdselssektoren, til sjøtransport. Hvilke grep tar samferdselsministeren for å løfte sjøtransporten opp i samferdselspolitikken? Alle snakker pent om å overføre mer gods fra vei til bane, men Regjeringen lar området farleder og havner ligge under Fiskeri- og kystdepartementet. Jeg minner om at også i inneværende Nasjonal transportplan-periode har de nåværende regjeringspartier sagt at gebyrstrukturen burde gjennomgås. Rapporten foreligger. Føler ikke samferdselsministeren ansvar for å bedre sjøtransportens vilkår i innenlands transportarbeid?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Det er selvsagt naturlig for Stortinget midt i en finanskrise og i nedgangstider å fokusere på statsbudsjettet og virkningene av det. Men det vil vi komme tilbake til i senere spørsmål, fordi det er noen mennesker i vårt samfunn som alltid opplever en finanskrise, som alltid opplever nedgangstider som alltid befinner seg på skyggesiden i samfunnet. En liten gruppe av dem var på besøk her i Stortinget i går og kunne for flere partier representert på Stortinget presentere sterke vitnesbyrd om en ganske tøff og krevende tilværelse. Det er jo slik at når presidenten og statsministeren og flere av oss andre får et akutt helseproblem, får vi øyeblikkelig medisinsk behandling. Hvis vi har et hjerteproblem, et benbrudd eller hva det måtte være, får vi akutt medisinsk hjelp. Når rusmisbrukere har behov for akutt hjelp for å overleve, får de beskjed om å vente. De får beskjed om å stille seg i en kø. Vi har store, uløste oppgaver på dette området. Derfor har jeg lyst til å utfordre statsministeren på mulighetene for nå å få på plass et bredt politisk forlik, slik at vi kan løse denne uverdige situasjonen for altfor mange både unge og aldrende rusmisbrukere som altfor lenge har hatt store utfordringer, som flere har vært opptatt av å få løst lenge. Men da trenger vi en enighet på tvers, og da trenger vi også medvirkning fra rød-grønne partier og Regjeringen. Spørsmålet til statsministeren blir om han er villig til å medvirke til at vi snarest mulig får på plass en løsning som kan bedre situasjonen for denne svært utsatte gruppen mennesker.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Dette synes jeg var et meget oppløftende svar fra statsministeren. Det betyr at vi nå kanskje er nærmere enn noen gang en løsning på et samfunnsproblem som har hengt over oss altfor lenge, og som dessverre rammer stadig flere unge mennesker på en helt meningsløs måte. Da er det selvsagt nødvendig at vi får på plass et tilbud som kan løse de mest akutte problemene som veldige mange står overfor, men like viktig er det at vi får på plass en bedre samhandling mellom akuttavrusning, viderebehandling og ettervern. Klarer vi nå i løpet av kort tid å få på plass denne samhandlingen, har vi gjort noe som vil hjelpe en meget utsatt gruppe mennesker. Jeg vil bare be statsministeren om ytterligere en bekreftelse på at vi nå ser konturene av et bredt politisk forlik.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Hvis det er slik at Regjeringen har forstått alvoret i de meldingene som kommer fra næringslivet rundt omkring i hele landet, og det er slik at statsministeren er «beredt» til å gjennomføre, som han sa, «de tiltakene som er nødvendige», vil det være interessant å høre om et nødvendig tiltak for den rød-grønne regjeringen vil være skattelettelser. Det er slik at de fleste land omkring oss ikke bare gjør noe med pengepolitikken, men også gjør noe med finanspolitikken, bl.a. gjennom omfattende skattelettelser. Hittil har de rød-grønnes svar vært at de er imot å gi skattelettelser til «de rike», som de sier. Men det er fullt mulig å gjennomføre betydelige skatte- og avgiftsreduksjoner for vanlige folk, som nå begynner å merke at situasjonen er ganske alvorlig, og som gjennom å øke forbruket sitt, vil få fart på økonomien. Det er mulig å gjennomføre skattelettelser rettet inn mot bedriftene, slik at kostnadene deres kan gå ned. Er det et tiltak som statsministeren vil ta i bruk?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2008-11-19:
Det er helt riktig at en flertallsregjering har ansvaret, og må ta ansvaret for, de svært krevende tider vi er inne i, og kommer til å få mer av. Det rare er jo at statsministeren og Regjeringen avviser hvert eneste forslag som lanseres, enten de kommer fra de ulike opposisjonspartiene i Stortinget, eller de kommer fra næringslivet, eller de sågar kommer fra fagbevegelsen, som Arbeiderpartiet normalt har tette bånd til. Det må være rimelig spesielt for en statsminister fra Arbeiderpartiet, fra sosialdemokratene, å stå i Stortinget og varsle økende arbeidsledighet uten å se ut til å være i stand til å gjøre noen ting med det. Det jeg egentlig lurer på, er hvordan det føles for statsministeren.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Det er veldig bra og viktig at situasjonen for rusmisbrukere blir tatt opp i Stortinget, fordi det er et av de mest alvorlige samfunnsproblemer vi står overfor. Det rammer veldig mange mennesker, de som bruker narkotika, og som har et avhengighetsproblem. Men det rammer også veldig mange flere enn dem. Det rammer deres barn, det rammer deres familier og deres venner. Derfor er det viktig at vi diskuterer hvordan vi kan gjøre mer, men ikke minst også hvordan vi høster erfaringer av det vi har gjort, for å lære av det – fordi det er et problem som det fortsatt er mye faglig usikkerhet om hvordan vi best løser. Jeg mener det raskt bør gjøres ting. Jeg mener det er nødvendig med økt handling, og jeg mener at det bare er en fordel, en styrke, dersom man kan komme fram til omforente løsninger om mer handling. Det er lagt opp til mer handling i 2009. Vi har lagt fram en handlingsplan for rusfeltet, og den følges nå opp med en bevilgningsøkning på 300 mill. kr i forslag til statsbudsjett for 2009. Det gir mulighet for å trappe opp innsatsen når det gjelder behandling, når det gjelder legemiddelassistert behandling og når det gjelder andre typer hjelpetiltak, lavterskeltilbud, for rusmisbrukere. Budsjettet ligger i helse- og omsorgskomiteen i Stortinget, og jeg mener det bare er en fordel dersom man der kommer fram til omforente løsninger. Det er selvsagt også mulig å diskutere omforente løsninger ved senere korsveier utover i 2009.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Det jeg er opptatt av, er at det ligger et forslag i Stortinget om betydelig opptrapping på rusfeltet. Det forslaget ligger i vårt forslag til statsbudsjett, og det skal nå behandles i Stortinget. Dersom det er en mulighet for å komme fram til omforente løsninger i komiteen rundt dette, mener jeg det er en styrke for politikken og for innsatsen på rusfeltet. Jeg vil ellers bare understreke at det er grunnleggende sett tre ting man kan gjøre med rusproblemet. Det ene er å forebygge og hindre at folk får rusproblemer. Det handler om et bredt sett av tiltak, fra arbeidsmarkedspolitikk, boligpolitikk, utdanningspolitikk til mye annet. Så handler det om å hjelpe folk som er blitt rusavhengige, til å slutte med å være avhengig av rus. Det handler om behandling, hjelpetiltak. Det tredje, som kanskje ikke er så mye vektlagt, er at vi også skal vise respekt og gi et godt tilbud til dem som lever med et rusproblem, og som kommer til å leve med et rusproblem hele livet. Også de menneskene har krav på verdig behandling, respekt, helsetilbud og andre tiltak.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Jeg er enig i at vi trenger et mangfoldig tilbud til rusmisbrukere. Derfor er det et mangfoldig tilbud, og vi vil styrke og bygge ut et mangfoldig tilbud ved at vi har tidenes største økning, 300 mill. kr, til rusomsorg i dette budsjettet. Det er bra og viktig med mer penger. Det kommer mer penger. Jeg mener at i tillegg til mer penger trenger vi også en omfattende diskusjon og dialog, ikke minst med rusmisbrukere, brukere av tjenestene, om hvordan vi innretter tjenestene på en best mulig måte. Vi har fortsatt mye faglig usikkerhet om hva som er de beste tiltakene for rusmisbrukere.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Jeg mener det må være et samspill mellom offentlige behandlingstilbud, offentlige institusjoner og private. Det er slik at 60 pst. av de tiltakene som det offentlige finansierer, er private. Private skal det være plass til innenfor rusomsorgen. Det har det alltid vært, og det skal det også være i fortsettelsen. Det avgjørende er at vi bevilger mer penger til mer behandling, både i offentlig og i privat regi. Det har blitt gjort. Flere får behandling, og flere blir henvist til behandling. I tillegg kommer økningen i legemiddelassistert rehabilitering – metadon og liknende tiltak. I tillegg har vi gjennom rusreformen sørget for at alle rusavhengige omfattes av pasientrettighetsloven, slik at de skal få behandling på linje med andre for de medisinske problemer de har. Vi trenger mer innsats – og det kommer mer innsats. Jeg diskuterer gjerne med opposisjonen hvordan den innsatsen kan innrettes på en best mulig måte.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
For det første er jeg for dialog. Jeg mener det er viktig at statlige helsepolitikere, altså statlige helsemyndigheter, snakker med kommunale helsemyndigheter. Jeg mener at rusreformen gir en klarere og bedre arbeidsdeling. Den sikrer de rusavhengige pasientrettigheter, og den sikrer også flere rusavhengige behandling. Jeg er også for dialog mellom ulike myndighetsorganer for å trappe opp innsatsen. Det er jo bra at flere får behandling, men det er mager trøst for dem som ikke får behandling, at mange får behandling. Det å formidle både stolthet over at vi faktisk greier å gi flere mennesker behandling, og samtidig utålmodighet og misnøye med at det er altfor mange som ikke får behandling, er blant politikkens gjengangere når det gjelder å formidle hva vi egentlig driver med. Så mener jeg at vi altså har som oppgave å hjelpe folk ut av rusavhengighet, men også å formulere en politikk som viser respekt når det gjelder behandlingstilbud til dem som kommer til å leve med et rusproblem hele livet. Jeg opplever at det faktisk er bred enighet om det i Stortinget.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Det jeg er enig i, er at når det gjelder det totale tilbudet til rusmisbrukere og oppfølgingen av dem, enten det nå er snakk om kommunalt ettervern, statlige behandlingstilbud eller f.eks. politiets innsats, trenger vi bedre samhandling mellom de ulike partene. Er det noe denne regjeringen nå har satt på dagsordenen, er det nettopp behovet for bedre samhandling. Den samhandlingsreformen vi har varslet, vil også komme rusmisbrukere til gode, fordi vi nettopp er opptatt av å se tilbudet i statlige sykehus i sammenheng med det som kommunene gjør. Da er dette også en del av den diskusjonen og behovet for å få til bedre samhandling. Regjeringen kommer tilbake til det, men det jeg nå viste til, er at det som haster mest, nemlig 2009-budsjettet, ligger i Stortinget og skal behandles i komiteen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Ingenting er viktigere for denne regjeringen enn å sikre arbeidsplassene. Lykkes vi i kampen med å holde arbeidsløsheten nede, lykkes vi også i kampen for å bidra til sosial utjamning, til verdiskaping. Derfor er det så viktig at vi nå mobiliserer for å sikre norske arbeidsplasser, sikre norske bedrifter. Det er gledelig at i de tre årene denne regjeringen har sittet, er arbeidsløsheten halvert sammenliknet med nivået under den forrige regjeringen. Det er dette som nå trues. Det er den lave ledigheten som nå trues, og Regjeringen og mange andre har advart mot at vi nå går i møte en situasjon der ledigheten kommer til å øke i Norge. Da skal heller ingen være i tvil om at Regjeringen er klar til å sette inn de tiltakene som er nødvendige – der de er nødvendige, og når de er nødvendige. Vi kan komme med nye tiltak på kort varsel, nettopp fordi det er en så stor og omfattende internasjonal krise som kommer til å slå hardt. Den slår hardt, og den kommer til å ramme Norge. Nettopp alvoret gjør at vi egentlig ikke bare bør diskutere om vi skal ha en tiltakspakke, men vi bør hele tiden diskutere hva vi skal gjøre. Det er et sett av tiltak. Jeg har reist mye rundt til norske bedrifter og truffet arbeidstakere og bedriftsledere, og de sier at én ting er det viktigste nå, og det er å få bankene til å fungere. Det er å få rentene ned. Vi har lagt fram en bankpakke for å få til dette, og Norges Bank har satt ned rentene i to omganger. Så vet vi at det er andre akutte problemer. Vi har f.eks. nå utfordringer i forhold til finansieringsinstitusjoner for næringslivet, f.eks. Eksportfinans. Vi er nå i tett dialog med dem for å få det på plass. Vi er beredt til å fremme tiltak. Vi fremmer tiltak. Vi kommer til å trappe opp tiltakene der og når det er nødvendig for å sikre norske arbeidsplasser, for det er avgjørende for oss at vi greier å dempe skadevirkningene av den internasjonale finansuroen, som nå rammer oss med full kraft.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Vi står overfor det mest alvorlige og det sterkeste tilbakeslaget i internasjonal økonomi siden 1930-tallet. Vi har lenge gjort det klart at det også kommer til å ramme Norge. Vi gjør det klart, og jeg gjentar gjerne, at vi er beredt til å ta i bruk de tiltakene som er nødvendige for å motvirke skadevirkningene av den internasjonale finanskrisen i norsk økonomi. Vi gjør nå det som alle bedrifter er mest opptatt av: få ned rentene, få finansieringsinstitusjonene til å fungere. Der har vi iverksatt tiltak. Vi er beredt til å iverksette nye tiltak. Det vi er imot, er å gi store skattelettelser til dem som har aller mest fra før. Vi er derimot for å redusere skatten for dem med lavere og midlere inntekter. Det gjør vi i dette budsjettet gjennom en sosial omlegging av arveavgiften. 90 pst. får lavere arveavgift. Noen får mer. Så klager Høyre på den reformen. Jeg mener det er en god reform, med et mer rettferdig og sosialt skattesystem.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Regjeringen har gitt skattelette til folk med lavere inntekter, til folk med midlere inntekter, til folk med små formuer, til folk med vanlig arv. For eksempel gjennomfører vi i dette budsjettet betydelige lettelser i arveavgiften. 90 pst. av de som mottar arv, arver en hytte, arver en leilighet, får betydelig lavere arveavgift. Vi reduserer eiendomsbeskatningen for nye eiendomsbygg, men øker den for gamle, som inntil i dag har vært et hull i skattesystemet. Det vi gjør, er å gjennomføre sosiale omlegginger av skattesystemet. Vi har brukt lavere skatt for lavere og midlere inntekter som virkemiddel før. Vi kan gjerne bruke det igjen, når og der vi mener det er nødvendig. Det vi er uenig med Høyre og Fremskrittspartiet i, er at man skal gi store skattelettelser til de aller rikeste menneskene i Norge. De forslagene Høyre og Fremskrittspartiet har fremmet i dette budsjettet, er igjen svært usosiale forslag, med enorme skattelettelser for de aller rikeste menneskene i Norge. Det er vi imot. Vi er ikke imot skattelettelser for lavere og midlere inntekter. Det har vi allerede gjennomført – og er åpne for å gjennomføre mer av.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Som jeg sa: Vi har redusert skatten for lavere inntekter, lavere formuer, midlere inntekter og midlere formuer gjennom sosiale omlegginger. Vi er selvsagt åpne for å gjøre mer av det. Vi gjør en del av det i 2009-budsjettet. Det vi ikke er åpne for, er å lage nye skattehull i skattesystemet som gjør at de aller rikeste menneskene får lavere skatt eller slipper helt unna. Den omleggingen vi nå gjør i forbindelse med arveavgiften, tilsier altså at over 90 pst. av de som arver her i landet, en hytte, en leilighet og små formuesverdier, får drastiske reduksjoner i form av lavere avgift på arv. Så er det noen som har tilpasset seg hull i systemet, som får høyere. Det er en sosial omlegging. Det er jeg for. Det mener jeg faktisk styrker vår evne til å møte finanskrisen. For et land som deler rettferdig, er mer i stand til å løfte i fellesskap, og det er fellesskapet som må møte den finanskrisen vi nå står overfor.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Jeg har reist mye rundt, truffet både dem som jobber i bedriftene, og dem som leder og eier bedriftene. De har litt ulike synspunkter på ulike ting, men de har ett felles budskap, og det er at det som er mest akutt nå, er at finansinstitusjonene – enten det er Eksportfinans, GIEK eller det vanlige banksystemet – fungerer, sånn at bedriftene får lånt penger til å sikre arbeidsplassene, til å sikre investeringer, og at rentene går ned. Derfor setter vi inn tiltak nettopp på de områdene. Noen tiltak er allerede iverksatt. Rentene går ned. Bankvesenet får sine tiltak. Men vi jobber med nye tiltak, og det kan komme tiltak på kort varsel. Vi jobber med å bedre finansieringsordninger for næringslivet bl.a. gjennom det vi nå gjør for å sikre at Eksportfinans kan fungere og ikke får problemer og på den måten rammer norske bedrifter. Så her har det kommet tiltak, og det kommer tiltak, og de kommer på kort varsel. Jeg er opptatt av å gjøre det bedriftene ber meg om, nemlig å sørge for at rentene går ned, fordi det er det mest målrettede tiltaket mot det som nå er problemet, nemlig private bedrifter som sliter.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Jeg er opptatt av å sikre norske arbeidsplasser. Derfor gjør vi det vi mener er best for å sikre norske arbeidsplasser. Det viktigste da er å få ned rentene og få bankvesenet til å fungere. Så har vi også varslet at det kan komme flere tiltak enn det. Det vi er opptatt av, er å velge den medisinen som virker, den doseringen som er riktig og det tidspunktet den har størst virkning. Derfor kommer det løpende tiltak. Det jeg er motstander av, er det Høyre foreslår i sitt budsjett, som er tvers igjennom usosiale skattelettelser: store lettelser for dem som har aller mest, og små for dem som har lite. Vi gjør det motsatte: Vi tar fra dem som har aller mest, og gir til dem som har aller minst. Det er forskjellen på høyrepolitikk og fellesskapspolitikk.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
For det første tror jeg vi må understreke følgende: NHO, høyresiden i Norge, krever lavere formuesskatt uansett. Det gjør de hvert år i alle budsjetter, enten det er oppgangs- eller nedgangstider. Så når høyresiden og NHO nå prøver å bruke nedgangstider til å argumentere for et forslag de er for – uansett tider – er det ikke særlig troverdig. Det andre er at denne debatten illustrerer at opposisjonen spriker i alle retninger. Når man lytter til opposisjonen, er det altså slik at Venstre og Høyre mener at vi ikke skal bruke mer oljepenger. Kristelig Folkeparti mener at vi skal bruke en del oljepenger, mens Høyre mener at det fører til økt rente. Og Fremskrittspartiet mener at vi skal bruke mye mer oljepenger. Så det å lytte til opposisjonen er en krevende øvelse når de sier helt forskjellige ting i forhold til det grunnleggende budskapet i den økonomiske politikken. Når det gjelder beredskap, skal vi selvsagt ha det. Vi har beredskap, vi utvikler beredskapen – men ikke bare det: Vi handler. Det viktige nå er nettopp det problemet vi ser, at vi mangler finansiering til bedriftene, rentene har vært for høye, finansinstitusjonene har ikke fungert. Derfor setter vi inn tiltakene der. Så vil det komme nye og flere tiltak. De vil komme på kort varsel, og de vil komme der og når de har størst effekt for å nå det grunnleggende målet: å sikre arbeidsplassene. Jeg er glad for at arbeidsløsheten nå er halvert sammenlignet med under den forrige regjeringen. Men det er nettopp den seieren, det fantastiske resultatet vi der har nådd, som nå trues av den mest alvorlige finanskrisen verden har sett siden 1930-tallet. Da må alle gode krefter mobiliseres for å dosere, innrette virkemidlene på en best mulig måte.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
For det første: Det er overhodet ikke nødvendig å vente til sommeren. Vi kan fremme tiltak løpende. Vi har fremmet tiltak løpende, og mange av de tiltakene som er aktuelle for f.eks. å sikre bankvesenet, kan også komme på denne siden av årsskiftet. Noe er kommet allerede. Vi jobber nå med Eksportfinans. Så det er ikke slik at vi behøver å vente. Tvert imot er det høyst aktuelt at det kommer nye tiltak lenge før vi ser revidert nasjonalbudsjett. Jeg har allerede varslet at vi jobber med nye tiltak i forhold til Eksportfinans og for å sikre at kreditt- og finansinstitusjoner for næringslivet fungerer. Når det gjelder beredskap, er jeg vant til å stå i Stortinget og bli kritisert for at jeg snakker for mye med fagbevegelsen. Nå er det det at jeg snakker for lite, lytter for lite. Vel, jeg har snakket mye med dem, mange ganger, og jeg kommer til å gjøre det mye framover. Det de er opptatt av, er lavere rente og å sikre bedriftene tilgang på kreditt. De er også opptatt av at vi har beredskap, at vi har tiltak som kan iverksettes på kort varsel. Vi har tiltak, og de vil bli iverksatt på kort varsel.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Jeg drøfter gjerne tiltak, men jeg mener at det er bedre å gå løs på de enkelte tiltakene og så drøfte dem. Vi har altså gjennomført tiltak for å sikre bankene. Det er viktig for å sikre arbeidsplassene. Så har vi gjennomført tiltak som bidrar til at rentene går ned. Det slår også etter hvert igjennom for lånekunder, for dem som er opptatt av boliggjeld og av finansiering av investeringer i bedriftene. Jeg varsler at vi også kan komme med nye tiltak, spesielt i forhold til det som er situasjonen i Eksportfinans og de institusjonene som finansierer norsk næringsliv. Vi er åpne for å komme med enda flere tiltak. Vi iverksetter tiltakene og drøfter dem gjerne med Stortinget. Vi foreslår overfor Stortinget, hvis det er den type tiltak, når og der det er nødvendig. Jeg er veldig for å drøfte ting, men først og fremst er jeg for å gjøre ting, og denne regjeringen har gjort og kommer til å gjøre alt den kan for å dempe virkningene av den internasjonale finanskrisen. Arbeidsløsheten i Norge kommer til å gå opp. Vår oppgave er å begrense og motvirke økningen. Vi står overfor den mest alvorlige økonomiske krisen siden 1930-tallet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Når 90 pst. av dem som arver, får lavere arveavgift, er ikke det noe problem for bedriftene. Mange av dem er småbedrifter som får lavere arveavgift. Så det er i hvert fall en fordel, ikke en ulempe, for bedriftene. Det andre er at når vi legger om formuesskatten slik at vi fjerner et hull i skattesystemet, på den måten at nye næringsbygg får lavere skatt – gamle næringsbygg som er nedbetalte, får noe høyere skatt – bidrar det til økt aktivitet i byggenæringen. Det forstår ikke Høyre, for de er egentlig bare opptatt av én ting, og det er å gi skattelette til dem som har mest fra før. Omlegging av formuesskatt stimulerer investeringer i næringsbygg. Punktum. Så til den usosiale profilen. Høyres skatteopplegg er slik at hvis man tjener 300 000 kr, så får man 870 kr i skattelette. Tjener man 3 mill. kr, får man 96 030 kr i skattelette. Det er beregnet i egne tabeller i Høyres skatteopplegg. Usosial Høyre-politikk, store skattelettelser til de rike, sikrer ikke arbeidsplasser, er usosialt – det er det eneste som stemmer når det gjelder Høyres skattepolitikk.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Jeg er litt usikker på hva jeg nå skulle forstå.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Når det gjelder bedriftene, sier bedriftene til meg: lavere rente. Der er representanten Sponheim og jeg helt enige, at det viktigste er å få ned rentene når det gjelder å sikre arbeidsplassene. Men så tror jeg jeg må si følgende veldig tydelig: Uansett hva slags tiltak en norsk regjering og et norsk storting iverksetter, vil ledigheten øke i mange norske bedrifter. For eksempel vil de som produserer bildeler, oppleve at det er vanskelig å selge bildeler når bilproduksjonen faller kraftig. Det problemet er det ikke mulig for staten å løse, så det vi snakker om, er å begrense skadevirkningene, å begrense de problemene vi kommer til å oppleve som følge av den internasjonale finanskrisen, og så snakker vi om å skape nye arbeidsplasser til erstatning for dem som går tapt. Men i den omstillingen vil det bli økt arbeidsløshet i Norge. Det er ikke mulig å hindre, når vi nedlegger virksomheter, at det blir noe ledighet. Så vår oppgave er å skape nye arbeidsplasser. Det gjør vi gjennom budsjettet, gjennom pengepolitikken, gjennom det vi gjør for bankene, og gjennom nye tiltak som vil komme.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Jeg er helt enig i at det å ha en sterk kommuneøkonomi er viktig, både for å løse velferdsoppgaver og for å holde arbeidsløsheten nede. Når det gjelder skatteinngangen til kommunene, har vi ingen tall som viser at den går ned. Tvert imot offentliggjøres det kl. 10 i dag nye tall fra Statistisk sentralbyrå, som viser at skatteinngangen i 2008 er enda høyere enn den vi la til grunn, og det tar man jo inn i 2009. Så kommunene har ikke fått noe lavere skatteanslag, tvert imot er det altså ting som tyder på at skatteanslagene faktisk er litt høyere enn man opprinnelig trodde. Så er det stor usikkerhet, og den beregningen som offentliggjøres i dag om at man kan få 4,5 milliarder kr mindre, baserer seg på at vi bommer like mye på anslaget i 2009 som den forrige regjeringen gjorde i 2003. Vel, vårt mål er å ikke bomme like mye som den forrige regjeringen, men det er jo nettopp den store usikkerheten som gjør at det er viktig å følge med, viktig å iverksette tiltak – og hvis det skulle vise seg at det er en dramatisk svikt i kommunenes skatteinntekter, da er det et argument for å gjøre noe. Men det er ikke tilfellet nå. Det kan være tilfellet framover i tid, og da får vi følge med.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Jeg er opptatt av at vi, selv om det er en flertallsregjering som kan få gjennom alle saker uten å drøfte noen av dem med opposisjonen, i viktige og avgjørende spørsmål skal drøfte med opposisjonen og komme fram til omforente løsninger. Det har vi gjort, selv om vi har flertall, i klimapolitikken, i pensjonsforliket, i forliket om privatskolelov, i forliket om satsing på eldre, og også når det gjaldt det som har vært den store pakken så langt, nemlig tiltakspakken for å sikre bankene og legge til rette for lavere rente. Også der laget vi en enighet her i Stortinget med opposisjonen. Så det å ha dialog med opposisjonen, det å gå etter bredere flertall enn det vi har bare gjennom det flertallet regjeringspartiene har alene, er noe denne regjeringen har vist at den både har vilje og evne til, og jeg mener det styrker norsk politikk at vi får til den type flertall. Så tror jeg representanten Sponheim er klar over at når det gjelder statsbudsjettet, er jo den måten vi vedtar budsjettet på i Stortinget, slik at man kan ikke ta ut enkeltelementer og lage forlik om det, man må lage forlik om hele budsjettet. Og når man ser hvor mye opposisjonen spriker, fra Fremskrittspartiets pluss 30 milliarder kr via Kristelig Folkepartis pluss 6 milliarder kr til Venstre og Høyre som har null i økt oljepengebruk, sier det jo litt om hvor krevende det er å lage forlik – med en opposisjon som spriker i alle retninger, og der to partier, Venstre og Høyre, mener at det de to andre partiene gjør, fører til økt rente. Det viktigste nå er å bidra til lavere rente. Det at det ikke er forlik om statsbudsjettet, betyr ikke at det ikke er vilje til å lage forlik og ha bred enighet om mange andre ting, også knyttet til det som måtte komme av nye tiltak for å håndtere bankkrisen, eller finanskrisen, og tilbakeslaget i norsk økonomi. Statsbudsjettet egner seg ikke for enkeltforlik, det må være totalforlik. Det er det ikke grunnlag for, men mange andre forlik inviterer jeg til.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Først vil jeg si at det er jo svært anstendig at et mindretall aksepterer at de får lov til å endre flertallets politikk. Det er det som skjer når vi lager forlik med mindretallet, nemlig at flertallet i Stortinget endrer sin politikk for å tilpasse seg et mindretall. Og det er veldig anstendig av mindretallet at de aksepterer det. Det er slik at det systemet vi har for budsjettvedtak her i Stortinget, gjør at man ikke kan lage delforlik, man må ha forlik om alt, inklusiv oljepengebruken og hver enkelt ramme. Jeg tror at både Sponheim og jeg og Solberg og alle andre vet at vi har sprik fra pluss 30 milliarder kr i oljepengebruk, som da finansierer masse av det Fremskrittspartiet ønsker, 6 milliarder kr fra Kristelig Folkeparti til null fra dere – dere kunne jo starte med å prøve å lage et felles forlik. Lykke til, vil jeg si! Det kommer dere ikke til å greie, og da tror jeg heller ikke dere skal prøve dere på oss – når dere ikke greier å bli enige dere imellom.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Det er en veldig god følelse å lede en regjering som gjør alt som er nødvendig, alt som er mulig for å sikre norske arbeidsplasser. Jeg er stolt av å lede en regjering som er ansvarlig for at arbeidsløsheten er halvert, men jeg er også stolt av å lede en regjering som tidlig så at nå ville vi møte økonomiske nedgangstider, en internasjonal finanskrise, det dypeste økonomiske tilbakeslaget siden 1930-tallet, som truer nettopp den lave ledigheten vi har i Norge. Og når jeg sier at ledigheten kommer til å vokse, er det fordi jeg mener at man skal fortelle sannheten. Det er ingen som har fremmet tiltak som er i stand til å redde f.eks. dem som driver med bildelproduksjon. Når bilproduksjonen faller i våre naboland, når halvparten av det vi lager her i landet, selges til utlandet, og nesten alt vi lager av bildeler, selges til utlandet, da vil vi oppleve nedbemanning i den type industri. Så er vår oppgave å lage nye arbeidsplasser, lage nye virksomheter, lage omstilling, som gjør at de som mister jobbene sine, ikke går lenge ledige, men kommer seg i jobb. Den jobben er vi i gang med. Vi skal sikre arbeidsplassene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Det Høyre reagerer på, er at jeg leser fra deres egne skattetabeller. Jeg mener at det er riktig å si at det er usosial skattepolitikk når Høyre foreslår at en som tjener over 3 mill. kr, får 96 000 kr i skattelette, mens en som tjener 300 000 kr, får 870 kr i skattelette. Det kaller jeg en usosial profil. Det er en presis beskrivelse av det Høyre gjør. Og det gjør Høyre enten det er nedgangstider eller oppgangstider. Høyre er for store skattelettelser til dem som tjener mest, uansett. Og nå prøver man å bruke finanskrisen som et påskudd for å finne et nytt argument for en usosial skattepolitikk. Arbeiderpartiet og Regjeringen er imot en usosial skattepolitikk, enten det er oppgangstider eller nedgangstider. Det vi ikke er imot, er å redusere skatten for dem med lavere og midlere inntekter. Det har vi gjort. Det kan vi gjøre igjen, men det er noe helt annet enn den usosiale skattepolitikken Høyre står for.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Vi kunne ikke og bør aldri omgjøre statsbudsjettet til en stor ymsepost. Vi bør ha en ymsepost, og den bør være større enn det den forrige regjeringen etterlot seg, som var uansvarlig lav. Men vi bør ha et budsjett som er spesifisert på post og kapittel. Budsjetter utformes både før og etter de legges fram, og i en flertallsregjering er det veldig tett dialog, mye drøfting av budsjettet også før det legges fram. Det er gjort noen justeringer her i Stortinget. Det jeg er glad for, er at Venstre har en ansvarlig ramme for sitt budsjett, og at Venstre er enig med Regjeringen i at vi må bidra til lavere rente. Men da er de uenig med store deler av resten av opposisjonen, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet, som altså mener man skal bruke mer penger.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Først en veldig alvorlig innrømmelse, og det er at jeg har sagt det samme flere ganger. Jeg har sagt det samme nesten hele timen. Årsaken til det er at jeg har fått det samme spørsmålet flere ganger, og da mener jeg det er en styrke at jeg sier det samme når jeg får det samme spørsmålet flere ganger. Det er ikke en svakhet. Jeg behøver ikke å lese mappen engang fordi – hva skal jeg si – ja, vi har hørt det. Det andre er at en av de bransjene som vi vet kommer til å bli rammet av finanskrisen og det internasjonale tilbakeslaget, er bygg- og anleggsnæringen. Det er helt riktig. Det er også en av grunnene til at vi er opptatt av å få bankvesenet til å fungere, fordi de finansierer viktige prosjekter innenfor bygg og anlegg. Det er en av grunnene til at vi er opptatt av å få rentene ned. Selv om jeg vet at mange innenfor næringen er uenig i det, er det faktisk også slik at det vi gjør med formuesskatten, som altså reduserer maksimaltaksten fra 80 til 60 pst. på nye næringsbygg, gjør at det blir mer lønnsomt, alt annet likt, å investere i nye næringsbygg med det systemet enn med dagens system. Så det er tiltak som alle sammen bidrar til økt aktivitet i bygg- og anleggsbransjen, i tillegg til de veiinvesteringer, oppussingsprosjekter, offentlige bygg som kommer i statsbudsjettet, og som begynner å virke fra januar 2009. Men så tror jeg også bygg- og anleggsbransjen er en bransje hvor vi må erkjenne at det er umulig å videreføre det akkurat som det er i dag. For det første har det alltid vært mye svingninger i bransjen. For det andre har sysselsettingsnivået ligget rundt 150 000. Det var i hvert fall det i 2005, og det har vært rundt det. Nå har det vært oppe i 190 000, som er et veldig, veldig høyt nivå. Så at også bygg- og anleggsbransjen må belage seg på omstillinger som mange andre deler av norsk næringsliv, tror jeg bare vi må si rett ut, for alt annet ville være å la være å si sannheten. Men det er nettopp det å håndtere omstillingene, håndtere det å skape nye arbeidsplasser for dem som mister jobben, som er noe av nøkkelen til å håndtere denne krisen vi nå står overfor.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Det var flere tiltak jeg nevnte, som vi iverksetter for å skape aktivitet i bygg- og anleggsbransjen, men jeg understreker at også den bransjen må være forberedt på omstilling, som mange andre norske bransjer. Når det gjelder bygg, anlegg eller vei, er det slik at vi øker samferdselsinvesteringene med over 2 milliarder kr – 2,3 milliarder kr er det vel – i 2009-budsjettet. Det vil si at samlet ligger vi over 4 milliarder over det nivået den forrige regjeringen lovet man skulle ha i sin nasjonale transportplan. Det er en betydelig økning. Så kommer en nasjonal transportplan på nyåret, hvor vi har varslet flere titalls milliarder i ytterligere satsing. Så her blir det mer penger til samferdsel. Vi kommer til å investere i samferdsel i en størrelsesorden som er større enn det dette samfunnet noen gang har sett, og vi noensinne før har opplevd. Så her blir det mye samferdsel i årene som kommer. Det er bra for alle som tar toget, og kjører bil, men det er også bra for alle som lager jernbanesviller, legger jernbane og bygger veier.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Jeg oppfattet at spørsmålet var om skatt, men når man ikke ønsker å høre noe om skatt, er det en utfordring å svare på spørsmålet. Men jeg tar sjansen likevel. Det som er poenget, er at vi har skattetakster som i dag er maksimalt 80 pst. av markedsverdi. De senker vi til 60 pst. De bygningene som er oppe i makstaket, er de nye. Så når vi øker på andre områder innen eiendomsbeskatningen, betyr det at nye næringsbygg får glede av et tak som er senket fra 80 til 60 pst. Nye næringsbygg kan på den måten få lavere skatt, mens gamle kan få økt skatt. Gamle bygg er bygd, nye bygg skal bygges. Så hvis man er opptatt av å bygge nytt, er dette en veldig god omlegging.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Det er stor usikkerhet om den økonomiske utviklingen. Derfor er det også stor usikkerhet om prognoser både nasjonalt og internasjonalt. Det vi nå opplever, er at det nærmest ukentlig – nesten daglig – kommer nye anslag for utviklingen i internasjonal økonomi. Det vil si at alle prognoser internasjonalt hele tiden nå er gjenstand for revisjon. Det er også helt riktig at de prognosene vi nå får for internasjonal økonomi, stadig nedjusteres. Det understreker alvoret i den økonomiske krisen, og det understreker og bekrefter at vi står overfor et betydelig økonomisk tilbakeslag. For første gang siden 1945 er det fall i den rike verdens verdiskaping. Det er noe helt nytt, og det er veldig dramatisk. Dette vil påvirke Norge fordi vi selger så mye av det vi lager, til utlandet. Hvordan det vil påvirke Norge, og hvor mye det vil påvirke Norge, er det altså stor usikkerhet knyttet til. Det er grunnen til at Regjeringen mener at vi skal sette inn tiltak der – og når – det er nødvendig. Vi har satt i verk omfattende tiltak. Vi er forberedt på og er klare for å sette i verk nye tiltak når og der det er nødvendig.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
La meg først takke for et viktig spørsmål. Det har vært mange varsler om at Island kommer til å søke EU-medlemskap og dermed forlate EFTA-pilaren i EØS-avtalen og gå over til EU-pilaren. Det er klart at det vil påvirke EFTA- og EØS-samarbeidet hvis Island gjør det. Så langt har jo de ulike varslene opp gjennom årene vist seg ikke å føre til at Island faktisk har søkt, og det er for tidlig nå å si om den debatten man har på Island, fører til at Island faktisk søker. Etter at de har søkt, skal de forhandle og eventuelt komme fram til en avtale som de anbefaler, og som gjør at de melder seg inn. Norske erfaringer tilsier jo at det er ikke åpenbart at selv om man søker og forhandler en avtale, blir man medlem av den grunn. Det er altså usikkerhet, og det er viktig at vi følger det nøye. Det vil få betydning for EØS-avtalen hvis Island skulle gjøre det som noen mener at de bør gjøre, nemlig melde seg inn. Derfor er det en løpende vurdering av det – løpende også selvfølgelig når det gjelder utredninger og vurderinger av hvordan det kan påvirke oss. Dersom de søker, og dersom de blir medlemmer, vil vi også stille krav til ytterligere vurderinger av hva det kan bety, dokumentasjon bl.a. i forhold til hva slags fiskeriavtale vi skal få. Jeg mener at Regjeringens ansvar og plikt er å informere Stortinget løpende. Det kan vi gjøre gjennom den utvidede utenrikskomité, og det kan vi gjøre gjennom plenumsmøter og dokumenter til Stortinget. Det er egentlig opp til Stortinget å formulere hvordan det ønsker å bli informert, og så skal vi informere. Akkurat nå er det ikke så mye å informere om, fordi ingen av oss vet med sikkerhet hva Island kommer til å gjøre. Men vi skal følge nøye med. Vi skal holde oss løpende oppdatert, og vi skal selvfølgelig også hele tiden vurdere virkningene for EØS-avtalen av en eventuell islandsk EU-søknad.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Jeg mener det er en helt presis beskrivelse at det her er snakk om å tenke gjennom et scenario – i den forstand at det er en mulig, men langt fra sikker utvikling at Island søker. Da skal man først forhandle, og så skal vi se hva slags avtale de får på mange områder, men spesielt på fisk, før vi kan si noe sikkert om hva det betyr for EØS-avtalen og for Norge. Men at man skal tenke gjennom det og analysere det, også før det skjer, er jeg helt enig i, og det gjøres løpende, og vi kan gjøre det grundigere og mer omfattende. Så det er jeg enig i. Når det gjelder selve EU-spørsmålet, er det helt riktig at denne regjeringen kommer ikke til å søke EU-medlemskap. Denne regjeringen bygger sitt forhold til Europa på EØS-avtalen, som også en framtidig regjering, hvor Høyre deltar sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, må gjøre. Så for å si det sånn: Det er vel en utfordring flere har, at man må samarbeide med partier som er absolutt mot norsk medlemskap.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Ja, vi skal følge stø kurs. Vi bygger vårt forhold på EØS-avtalen. Det er en god avtale for Norge. Det er en god avtale for det politiske Norge, så jeg tror vi skal ta godt vare på den. Man kan gjerne spekulere, og man kan gjerne drøfte ulike mulige utfall, men det er jo først når noe faktisk skjer og vi kjenner detaljene, at vi rent konkret kan forholde oss til det. Det er fortsatt svært usikkert om Island søker, og det er også svært usikkert om den søknaden resulterer i et medlemskap, og hvordan det medlemskapet ser ut i forhold til f.eks. fiskeri. Så igjen: følge nøye med er stikkordet, men det er også viktig å ta vare på EØS-avtalen som er viktig for Norge.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-11-19:
Jeg mener at vi skal se på, studere, vurdere, følge nøye med på hva som kan bli konsekvensene av en eventuell islandsk søknad. Jeg mener man også skal være forberedt på at usikre ting kan komme til å skje, at det kan bli en realitet. Så det vil jeg gjerne understreke. Det gjør vi, og det kan vi gjerne trappe opp. Det er en del av det løpende arbeidet, i bl.a. Utenriksdepartementet, å vurdere den type utfall og hva det kan bety for Norge. Så der skal vi være på forskudd. Men det å begynne å agere, eller handle, kan man jo først gjøre når man faktisk vet at det skjer. I den innenrikspolitiske debatten er utfordringen den at Høyre jo er tydelig i ett spørsmål. Det er at de ønsker å regjere med Venstre og Kristelig Folkeparti. Det er vel en illustrasjon på at det er et krevende innenrikspolitisk tema også.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-19:
Jeg er glad for at Regjeringen i statsbudsjettet har økt bevilgningen til rusomsorg. Jeg har lyst til å minne om hvordan lederen for Fagrådet innen Rusfeltet i Norge har karakterisert de tidligere budsjettene fra denne regjeringen. Han har påpekt at dette er den laveste veksten i satsingen på rusomsorg noen gang. Han spissformulerte det slik at med den forrige regjeringen fikk de svakeste i vårt samfunn en plass ved bordet, med denne regjeringen har de føyset de svakeste under bordet igjen. Vi er gjerne med på å skape enighet om en kraftig satsing på rusomsorgen, men det må i så fall inneholde to ting: Det må inneholde en større økonomisk satsing enn det som ligger i budsjettet. Det har vi foreslått. For det andre må det inneholde en respekt for at rusmisbrukere er ulike. Da trenger vi et mangfold av tilbud. Det som har skjedd nå, er at det har blitt et mer ensidig tilbud. Det har blitt færre av de andre kreative, private løsningene innenfor rusomsorgen. Det håper jeg statsministeren vil bidra til å endre på.
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-19:
Hver dag slås det opp i nyhetene nye konkurser, nye permitteringer, nye oppsigelser i Norge. Vi får nye internasjonale rapporter som sier at krisen rammer hardere og tøffere enn det man hadde forutsett i mange land, inklusiv en av de store drivkreftene så langt, nemlig Kina. TV 2 har liggende ute en fortløpende oppdatert liste over oppsigelser og permitteringer i industrien. Det er et trist syn å se hvor mange arbeidsplasser som er på vei til å bli nedlagt – de kjente, gode, som vi trodde var solide bedrifter. Da Regjeringen la frem sitt statsbudsjett, ble finansministeren utfordret på at man ikke hadde en plan for krisen. Hun svarte at jo, jeg har en plan, og planen er statsbudsjettet. Men samme dag sa hun til NRK at statsbudsjettet ikke var påvirket av krisen. Det betyr at Regjeringen har en plan for krisen, som ikke er påvirket av krisen. Det kan man se i statsbudsjettet – man ser hvilke tiltak som ligger der, bl.a. når det gjelder skatteøkning, og man ser også graden av ekspansivitet. Jeg hører at statsministeren noen ganger svarer at de har lagt fram et ekspansivt budsjett, men graden av ekspansivitet i dette budsjettet er akkurat like stor som det man leverte i fjor i en situasjon med mangel på arbeidskraft, i en situasjon med en overopphetet økonomi. Alle næringsorganisasjonene sier at skatteskjerpelsene i dette budsjettet er uheldige for investeringsviljen og for arbeidsplassene. Regjeringen står arrogant på sitt. Når har Regjeringen tenkt å gjøre retrett og se at skattelettelser er ett av virkemidlene for å komme ut av krisen?
Erna Solberg (Høyre), 2008-11-19:
Statsministeren har hatt vår støtte når det gjelder tiltak for å få bankvesenet til å fungere. Han har hatt vår støtte til å rydde opp i finansieringsinstitusjonene og til å sørge for at kredittrammer for lån og investeringer ute er der. Men statsministeren svarer ikke på hovedspørsmålet. Statsministerens største utfordring er å få gjort det samme som vi gjorde, da vi overtok etter statsministeren sist gang: snu stemningen i næringslivet – fra å være pessimistisk til å bli optimistisk, til å sørge for at folk tror på dette landet og vil investere i og skape nye arbeidsplasser. Å møte det næringslivet som skal skape de arbeidsplassene, med en giftpille som dreier seg om å skru til skatten på egenkapitalen i små og mellomstore bedrifter, er faktisk å bidra til mer pessimisme og mer utflytting av arbeidsplasser. Når har statsministeren tenkt å begynne å handle? Det er nå budsjettet legges. Det er nå man straffer bedrifter gjennom å skru til skatten på egenkapitalen deres når de trenger penger. Det er nå man sørger for at flere blir oppsagt i dette landet – på grunn av Regjeringens politikk.