Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-04-26:
Koronakrisen har hatt store konsekvenser for menneskers liv og helse i Norge og i verden, og vi er ikke igjennom denne krisen. Likevel er det viktig å trekke lærdommer. Hvor godt var vi forberedt på en langvarig epidemi/pandemi? Hvor godt har vi taklet krisen da den først inntraff? De spørsmålene handler dypest sett om folks liv, om noe av nedstengningen som har rammet folk, kunne og burde vært bedre forberedt, unngått eller gjort annerledes. Jeg er enig med statsministeren, koronakommisjonens rapport er et grundig og troverdig stykke arbeid. Rapporten slår fast at vi har klart oss bra sammenlignet med mange andre land. Myndighetene får anerkjennelse for å ha omstilt seg og tatt beslutninger under stor usikkerhet etter 12. mars. Og som kommisjonen skriver: De kunne ikke ha lykkes hvis ikke befolkningen hadde sluttet opp om tiltakene. Det forteller om et fellesskap med høy tillit, en sterk offentlig helsetjeneste, parter i arbeidslivet som tar ansvar, en raus sykelønnsordning, penger på bok og mer til – i korthet: den norske modellen. Samtidig er rapporten like klar i sin konklusjon om alvorlig svikt i beredskapen og at håndteringen har hatt betydelige svakheter. Inntrykket når jeg hører statsministeren, er at hun spiller ned mye av den kritikken, mange av disse manglene og svakheten, og jeg synes hun er lite ydmyk når det gjelder mange av forslagene til tiltak. La meg derfor minne om hvor alvorlig kritikken faktisk er, og hvor mye av den som går direkte på regjeringen og regjeringssjefens ansvar. Kommisjonen slår fast at den norske beredskapsplanleggingen var «mangelfull», og at konsekvensene av pandemi var «grovt undervurdert». En global pandemi har i tiår vært den krisen vi visste var mest sannsynlig, og den som ville få størst konsekvenser for liv, helse og økonomi. Likevel er det ikke avholdt øvelser, det var ikke lagt planer for hvordan hver sektor i samfunnet «skal håndtere inngripende smitteverntiltak», og planverket «var ikke dimensjonert for en langvarig krise». Kommisjonen skriver at sentrale myndigheter ikke har «vurdert, eller skaffet seg oversikt over, kommunenes evne til å håndtere en pandemi», og kommisjonen skriver også: «store svakheter ved legemiddelberedskapen», svakheter som er kjent for regjeringen etter en grundig vurdering av legemiddelberedskapen i 2019, rett før krisen inntraff. Kommisjonen avdekker «stor mangel på smittevernutstyr» og påpeker at Norge ble reddet av flaks fordi Kina i en periode med lav smitte kunne levere det vi manglet, på kort varsel. Rapporten beskriver også et forbløffende hastverk og tidspress i timene før nedstengningen 12. mars. Som følge av sendrektighet i regjeringen var nedstengningen 12. mars ifølge kommisjonen «dårlig utredet og dårlig forberedt», bl.a. ved en mangelfull vurdering av tiltakene opp mot Grunnloven og menneskerettighetene. Videre kan vi lese at det etter pandemien i fjor vår «manglet en plan for å håndtere en ny smittebølge». Prosessen var preget av hastverk, med den følge at importen av smitte ikke var under kontroll, bl.a. fordi regjeringen, som det står i rapporten, «ga etter for press», særlig fra Norsk Industri. Igjen tegner kommisjonen et bilde av en regjering som tar beslutninger løpende, uten god nok oversikt og overordnet ledelse og koordinering. Statsministeren sier i dag at når det gjaldt importsmitten, var nok den for tillitsbasert, altså med andre ord at folk ikke hadde den tilliten de skulle, ikke at tiltakene som var innført, manglet konsekvens. Jeg nevner disse manglene og svakhetene i rapporten fordi de er alvorlige. Det er altså dette statsministeren etter rapportens framleggelse omtalte som «skjønnhetsfeil». Det er en oppsiktsvekkende ansvarsfraskrivelse fra en regjeringssjef som gikk til valg i 2013 på bedre beredskap og bedre samordning. Ekstra oppsiktsvekkende er det fordi kommisjonen er som hardest i kritikken av den overordnede ledelsen og samordningen på beredskapsfeltet. De skriver at «ingen har tatt ansvar for å vurdere summen av konsekvensene for samfunnet som helhet». Det er et ansvar som med andre ord bare kan tilligge regjeringens leder. Arbeiderpartiet vil gjøre det vi kan for at Stortinget behandler rapporten med alvor og ansvarsfølelse. Det gjelder i den bredere debatten i neste uke og i den grundige gjennomgangen som må komme den dagen kommisjonen leverer sin neste rapport. Vi må være ærlige om det som ikke fungerte, ikke bagatellisere, og vi må lære. I neste krise kan vi ikke støtte oss på improvisering og en samfunnsmodell som leverer.