Tor Nymo (Senterpartiet), 1999-03-11:
Et viktig skritt videre i det norske samfunns forsinkede oppgjør med behandlingen av Norges jøder – de som overlevde det tyske naziregimet holocaust – i årene like etter krigen, er i dag til behandling i Stortinget. Proposisjonen omhandler et historisk og moralsk oppgjør med behandlingen i Norge av den økonomiske likvidasjon av den jødiske minoritet under den annen verdenskrig. Oppgjøret gjennomføres dels som et kollektivt og dels som et individuelt oppgjør. Ved det kollektive oppgjøret foreslås for det første bevilget et beløp til sikring av jødisk kultur og fremtid i Norge. Det skal videre gis støtte utenfor Norges grenser til å minnes og å utvikle den tradisjon og kultur som nazistene ønsket å utrydde, og det skal opprettes et kompetansesenter om holocaust og om livssynsminoriteters stilling og historie generelt. Det individuelle oppgjøret foreslås gjennomført i form av utbetaling av en erkjentlighetssum til personer som i Norge ble rammet av antijødiske tiltak under krigen. Et flertall støtter Regjeringen og mener at det må tas et historisk og moralsk oppgjør med den økonomiske likvidasjonen, og at dette oppgjøret også må få et økonomisk uttrykk. Flertallet støtter Regjeringen i at det er naturlig med et oppgjør i form av en bevilgning til fellesjødiske formål. Samtidig støttes de som ble rammet av forfølgelse under krigen med en individuell erkjentlighetssum. Til det kollektive oppgjøret foreslås avsatt 250 mill. kr. Beløpet fordeles på tre områder: 1. Et beløp på 150 mill. kr foreslås overført til de registrerte mosaiske trossamfunn i Norge.2. Et beløp på 60 mill. kr foreslås benyttet til støtte utenfor Norges grenser til å minnes og å utvikle den tradisjon og kultur som nazistene ønsket å utrydde, og beløpet fordeles gjennom et fond.3. Et beløp på 40 mill. kr foreslås benyttet til opprettelse og drift av et kompetansesenter for studier av holocaust og livssynsminoriteters stilling i Norge. I proposisjonen er det foreslått at et beløp på anslagsvis 50 mill. kr av de 150 mill. kr forutsettes benyttet til tilbakebetaling av gjeld og investeringer, herunder nyanskaffelse av gravlund og barnehage og opprettelse av jødisk museum og bibliotek. Flertallet understreker betydningen av den kunnskap og innsikt til forståelse av jødenes historie i det norske samfunn som jødiske kulturtilbud, både i og utenfor Oslo, vil formidle. Flertallet forutsetter at eksisterende tilbud på dette området ivaretas. Når vi har uttrykt oss så konkret, er det fordi komiteen er kjent med at det er lagt ned betydelige ressurser i å bygge opp et museum i Trondheim, og vi forutsetter at dette museet får sin rettmessige andel av de midlene som skal fordeles. For å sikre intensjonen i proposisjonen forutsetter flertallet at midlene brukes på en slik måte at også interessene til dem som ikke er medlemmer av de mosaiske trossamfunn, blir ivaretatt. Dette er helt klare signaler om at alle jøder i Norge skal få sin rettmessige andel av midlene. Avkastningen av de resterende midlene forutsettes benyttet til drift og videreutvikling av organisasjoner og institusjoner med det formål å sikre en jødisk bredde og et jødisk mangfold i Norge. Flertallet forutsetter at Justisdepartementet mottar årlig rapport om at midlene er brukt i henhold til Stortingets intensjoner, inkludert regnskap revidert av statsautorisert revisor. Dette er en sterkere formulering enn Regjeringens forslag. Regjeringen foreslår at det utbetales en erkjentlighetssum som et standardisert beløp på 200 000 kr til de personer i Norge som ble rammet av antijødiske tiltak, f.eks. i form av å ha fått sine eiendeler og sin formue inndratt av okkupasjonsmyndigheten under annen verdenskrig. Til slutt: Komiteen har tilstrebet at behandlingen i komiteen skulle bære preg av den samme ryddighet og grundighet som den som preger proposisjonen. Det mener jeg som saksordfører at vi har klart å få til. Komiteen – alle partier bortsett fra Fremskrittspartiet – står sammen om alt i innstillingen. Dette oppgjøret er betegnet som et raust oppgjør. Et økonomisk oppgjør har alltid sin begrensning, og penger er ikke alt, men dette er et uttrykk for norsk solidaritet med jøder. Jeg tror det er grunnlag for å si at oppgjøret med fortiden legger gode føringer for fremtiden.