Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 1998-12-04:
St.prp. nr. 1, Regjeringens forslag til forsvarsbudsjett for budsjetterminen 1999, er en stor skuffelse for Forsvaret og for mennesker flest i dette land som er opptatt av at landet skal ha et oppegående invasjonsforsvar. Derfor burde et slikt budsjettforslag bekymre folk flest, med den reduserte forsvarsevnen det vil innebære. Regjeringen har her fullstendig glemt og – egentlig det verste – fullstendig oversett sitt eget forslag og Stortingets vedtak i forbindelse med St.meld. nr. 22 for 1997-98, Hovedretningslinjer for Forsvarets virksomhet og utvikling i tiden 1999-2002 – bedre kjent som langtidsmeldingen – som ble gjort i Stortinget 18. juni i år. Stortinget vedtok her en videreføring av nivået i 1998-budsjettet, eksklusiv utgifter til utenlandsoperasjoner, som var forutsatt tilleggsbevilget. Alt dette er altså glemt og oversett tre måneder senere! I proposisjonen er det mot alle forventninger og vedtak foretatt en reduksjon på 595 mill. kr, eller 2,5 pst., når finansieringen av internasjonale operasjoner frem til første utskifting av styrkene tas innenfor rammen, mens langtidsmeldingen altså forutsetter at internasjonale operasjoner tilleggsbevilges. Den reelle reduksjonen er således foreslått på 815 mill. kr, eller 3,4 pst. Reduksjonen tilsvarer f.eks. årlige driftsutgifter for tre av Sjøforsvarets nye mineryddingsfartøyer. Som en følge av det reduserte budsjettforslaget fra Regjeringen hadde forsvarssjefen måttet gjøre ganske omfattende grep, noe han selv har uttalt ganske ettertrykkelig. Han måtte i tilfelle redusere førstegangstjenesten og kalle inn færre mannskaper redusere øvings- og utdanningsaktiviteten i alle forsvarsgrener, noe som ville svekket grunnlaget for norsk internasjonal deltakelse og kvaliteten på mobiliseringsavdelingene reforhandle kontrakter legge fartøyer til kai og sette fly på bakken ikke iverksette nye byggeprosjekter i 1999 Resultatet ville altså blitt at Forsvaret måtte gå på sparebluss. Men det mest urovekkende ville vært at forsvarssjefen sannsynligvis måtte vurdere om vi fortsatt ville hatt et invasjonsforsvar. Forsvarsministeren har imidlertid forsøkt å roe dette ned ved å uttale at det reduserte budsjettet for 1999 i forhold til langtidsmeldingen for de neste fire år skal gjelde for et unntaksår. Det vekker imidlertid ikke særlig tiltro, i hvert fall ikke i Fremskrittspartiet, når det blir signalisert at det første året i en fireårsperiode skal være et unntaksår. Nå har imidlertid Fremskrittspartiet og Høyre gjennom budsjettforhandlingene og forliket som er kommet i stand, greid å forhandle seg fram til en tilbakeføring til Forsvaret på i alt 450 mill. kr. Vi i Fremskrittspartiet er slett ikke fornøyd med dette, men dette var det beste vi kunne komme fram til. Det bør her nevnes at Arbeiderpartiets forslag er en tilbakeføring på kun 300 mill. kr, noe som vel ikke engang ville muliggjort en fullverdig førstegangstjeneste. Forslaget som Fremskrittspartiet og Høyre har forhandlet seg fram til, er for Fremskrittspartiet et forslag vi eventuelt subsidiært må stemme for. I Fremskrittspartiets primære forslag ligger en tilbakeføring til Forsvaret på godt og vel 1 milliard kr, noe som ville sikret en langt bedre og mer forutsigbar planlegging og et fullverdig invasjonsforsvar. Fremskrittspartiet har da lojalt forholdt seg til St.meld. nr. 22 med sin påplussing. Forsvaret må ha, og er avhengig av å ha, en stor grad av forutsigbarhet og stabile rammer for en rasjonell planlegging og drift. Det fremlagte budsjettet fra Regjeringen bryter derfor med grunnleggende prinsipper og er i strid med de prinsipper og budsjettrammer som Stortinget la til grunn under behandlingen av langtidsmeldingen. Budsjettproposisjonen ville innebære at førstegangstjenesten ville bli redusert til 9 måneder. Budsjettproposisjonen ville også ført til redusert øvingsaktivitet og redusert mulighetene for å skaffe kvalifisert kontraktsbefal til utdanningsavdelingene. Konsekvensen ville bli at befalselever under pliktåret ikke ville få adekvat tjeneste, og at flere garnisoner ville måtte gå på tomgang i store deler av året, uten at det faste personellet ville få grunnlag til å gjennomføre den tjenesten de primært skal utføre. Vi vil også peke på at proposisjonen ville føre til en sterk reduksjon i grunnleggende befalsutdanning, og at en rekke strukturelementer, som f.eks. F-5 jagerfly, ble satt på bakken, EK-fly og transportmaskiner ville ikke få midler til nødvendig vedlikehold, ubåter måtte fases ut og nylig moderniserte luftforsvarssystemer måtte legges i møllpose. Dette er for Fremskrittspartiet ikke akseptabelt. Fremskrittspartiets forslag til netto påplussing på i alt 1 086 mill. kr mener vi ville vært nødvendig for å rette opp noen av de skjevheter som har oppstått i forhold til målsettingen for forsvarsstrukturen. Sammen med Høyre har Fremskrittspartiet fått rettet opp noe av det nesten katastrofale som proposisjonen ville medført. La meg til slutt si litt knyttet til kapittelområdet Felles ledelse og kommandoapparat. En samlet komite viser i innstillingen til det varslede innsparingspotensialet som ligger i nye måter å organisere Forsvarets øverste ledelse på. En samlet komite viser videre til at organiseringen av Forsvarets øverste militære ledelse skulle utvikles videre. Det er grunn til å minne om disse intensjonene, og det kan være et tankekors at forslaget til budsjett for neste år under dette kapitlet er på over 1,1 milliard kr. Her må det være et betydelig innsparingspotensial. Det er ikke til å legge skjul på at Forsvaret på mange måter fremstår som en topptung organisasjon, så når en samlet komite imøteser en rask avklaring av disse forholdene, er det uttrykk for at man ønsker handling og ikke en runde med arbeidsgrupper og utredninger uten synlig resultat. Jeg forventer at man er i stand til å komme opp med et forslag som er tilpasset Forsvarets struktur, oppdrag, funksjon og forventede økonomiske rammebetingelser. Jeg håper og tror at et forslag til omorganisering kan foreligge relativt raskt, og at det tar utgangspunkt i rent militærfaglige behov og operative prioriteringer. Eventuelle distriktspolitiske snubletråder får vi ta oss av her i huset.