trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Det jeg kan gjøre – og det har jeg gjort i den sammenhengen – er å være klar på hva som er regjeringens politikk, og hva som er Stortingets føringer, og det har jeg vært både i denne sal her og nå, og jeg har vært det i mediene. Den energimeldingen vi la frem i fjor, og den behandlingen Stortinget ga den, viste at det er bred enighet om disse tingene, og det er en enighet som regjeringen fører videre i sin politikk.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Det er helt riktig som representanten Elvestuen sier, at plastforsøpling er et gedigent problem. Det er antakelig vår tids raskest voksende internasjonale miljøproblem. Det er et problem som også akselereres av klimaendringene. Jo mer ekstremvær, jo mer regn og jo mer flom vi får, desto mer plast skylles ut i havet. For det er plast fra land som er hovedutfordringen. Det er mangel på nasjonale avfallssystemer, ikke minst i de store fremvoksende økonomiene, som har hatt en enorm velferds- og velstandsvekst de siste 10–15 årene, men uten at de har gode nasjonale avfallssystemer på plass. Det er der hovedutfordringen ligger. Det betyr at hovedsporet vårt er internasjonalt. Vi tok initiativ i 2015 til en internasjonal utredning av problemet. Den kom på bordet i 2016 på FNs miljøforsamling. Der tok vi initiativ til en videre utredning av om det er behov for et styrket og mer forpliktende internasjonalt regelverk. Det kommer opp til behandling internasjonalt i slutten av året. Så er vi også opptatt av å spille inn til relevante EU-prosesser. EU utvikler nå en plaststrategi. Mye av det som kommer til norsk kyst og norske farvann, er plast fra EU-området. Vi er opptatt av å gjøre en jobb her hjemme. I den forbindelse har vi fra Miljødirektoratet fått tiltaksvurderinger både mot marin forsøpling og mot mikroplast med en rekke forslag til ulike tiltak. Det er tiltak som vi vurderer nå, ikke minst fordi vi i løpet av våren kommer til å fremme en stortingsmelding om avfall, avfallspolitikk og sirkulær økonomi. I den forbindelse tar vi sikte på å legge frem en plaststrategi, som skal ta dette for seg i sin hele og fulle bredde. Nettopp fordi det er et komplekst spørsmål, er det ikke nok med enkelttiltak mot enkeltkilder. Vi må se på helheten i dette, og ikke minst må vi se det i en sirkulær økonomitankegang.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Det har vært plastposediskusjoner i denne salen før, og det kommer det nok til å bli igjen. Vi jobber nå med oppfølgingen av EUs direktiv. Det er ingen tvil om at dette er EØS-relevant. Det skal iverksettes i norsk rett, og vi er opptatt av at vi skal gjøre dette på en effektiv og kostnadseffektiv måte. Jeg tok i fjor høst initiativ overfor bransjeaktørene – emballasjeprodusenter, avfallsnæringen, dagligvarehandelen – for å få deres innspill på hvordan de mener at dette best kan gjennomføres i Norge slik at vi får en løsning som er effektiv. Plastposer i Norge spiller faktisk en viktig rolle i selve avfallshåndteringen. Vi kaster søpla vår i poser, og derfor er ikke plastposer noen stor kilde til plastforurensning i Norge. Men vi skal gjennomføre dette direktivet, og vi kommer tilbake med forslag om ikke altfor lang tid.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Jeg må få lov til å understreke at plastforurensning og det omfanget det har, er et tema som har kommet veldig i vinden og har fått økende oppmerksomhet de siste årene – også fordi økningen i problemets omfang har vært sterk de siste årene. Det gjør at på en del områder har vi også i Norge en praksis som verken er holdbar eller bærekraftig, og som vi må avvikle. Et eksempel på det er den type praksis som det her vises til. Da gjelder det også å finne løsninger, og vi må bevilge oss selv nødvendig tid til å identifisere og få på plass alternative løsninger. Men det er helt klart at der plast brukes for nødvendige formål, må man sikre at det er systemer for at det ikke finner veien ut i naturen, og særlig ikke ut i havet.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Som jeg understreket i et tidligere svar, er dette et omfattende og komplekst problem, og det er mange kilder. Mikroplast er ett tema, større plastforsøpling blir over tid til mikroplastutfordringer dersom man ikke får ryddet opp, for det ligger og gnages av steiner, sand og saltvann på strendene. Så har vi direktekilder til mikroplastforurensning. Når det gjelder hva som er den største kilden fra Norge, er det faktisk slitasje fra bildekk. En annen stor kilde er maling, og enda en annen stor kilde er fleecejakker, som jeg regner med at vi er flere her som gjør oss skyldig i å bruke. Kosmetikk er også et område, men det er et relativt begrenset område i den store sammenhengen. Derfor mener jeg at vi bør se et eventuelt forbud mot mikroplast i kosmetikkprodukter i den helhetlige plastplanen som vi kommer med i forbindelse med stortingsmeldingen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Vi har i budsjettene og i budsjettforlikene økt bevilgningene til opprydding. Den viktigste innsatsen som gjøres der i dag, er den enorme frivillige innsatsen som legges ned for å rydde norske strender. Der er tilskuddsordningen mer enn doblet i årets budsjett. Så har vi også årlige tokt fra Fiskeridirektoratet for opprydding av tapte fiskeredskaper, vi har prosjektet «Fishing for Litter», der fiskebåter kan levere inn avfall de plukker opp, så mye er i gang. Men vi ser også – og det synes jeg er veldig bra – en rekke initiativer nå for hvordan man kan bruke eksisterende fartøyer til å bidra i denne ryddingen. Det er mange ulike initiativer, og jeg skal ikke kommentere dette enkeltinitiativet her. Det er viktig at vi får litt tid på oss til å se hva som har størst potensial, men det er veldig godt at den typen initiativ kommer.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Det er jeg villig til å se på. Jeg har også vært inne på at enkelttiltak ikke skal utelukkes før selve meldingen. Men det er viktig å se disse tingene i en helhet, for det er mange ulike kilder, og det er mange tiltak her som kan adressere ulike kilder sammen, samtidig som det er noen tiltak som vil målrettes mot enkeltutfordringene. Sirkulær økonomi er en viktig del av svaret. Dette er ikke bare et spørsmål om rydding, det er ikke bare et spørsmål om forbud; det er også et spørsmål om hvordan man kan sørge for at den plasten som produseres, er bedre og mer bærekraftig, at man har gjenbruksmuligheter som er gode, og at vi legger plaststrategien inn i en sirkulærøkonomitilnærming. Så vil vi komme med plastposetiltak – antagelig før denne meldingen. Det kan også være at andre tiltak vil kunne fremmes før det, men det er viktig å se helheten i denne saken.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
På et tidligere spørsmål svarte jeg, men hvis representanten Eidsvoll Holmås ikke husker det, skal jeg gjenta det: Det er viktig at man der det er mulig, finner alternativer til bruk av plast, og at man der man må bruke plast, sørger for at den ikke tilflyter havområdene. Det gjelder generelt. Det bør også gjelde i dette tilfellet, men her er det, forstår jeg, en klagesak, og da må den få lov til å gå sin gang. Det er altså veldig misvisende å fremstille det som at vi tar internasjonale initiativer nærmest for å unnlate å gjøre noe på hjemmebane. Norge har veldig gode nasjonale avfallssystemer. Miljødirektoratet sier selv at f.eks. plastposer ikke er et betydelig miljøproblem fra norske kilder. Det er et betydelig problem i norske farvann, men de plastposene kommer stort sett andre steder fra. Dette er ikke noen unnskyldning for ikke å handle. Vi kommer med tiltak når det gjelder å redusere plastposebruken, men det er en rekke andre kilder som må vurderes, og det er ikke helt enkle spørsmål. Dekkslitasje er den største kilden, og gummigranulat fra kunstgressbaner – jeg skal ha et møte med Fotballforbundet neste uke om dette spørsmålet – maling og tekstiler. Miljødirektoratet har foreslått en rekke tiltak på de områdene, og dem arbeider vi med. Så er det også viktig å arbeide med de større plastproduktene. Tilskuddsordningen for kasserte fritidsbåter, som vi nå arbeider med å få på plass, er et slikt tiltak. Det er en rekke andre tiltak, og det å se dette i en helhet er ytterst viktig for å unngå at vi gjør enkelttiltak som kan virke effektivt symbolpolitisk, men som ikke nødvendigvis har den effekten de bør ha.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Vi arbeider med den saken. Vi har hatt ute på høring et forslag om at kommunene skal ha mulighet til å pålegge avgifter for innsamling av plast på allmenne områder, f.eks. Det er ting vi arbeider med og kommer tilbake med om ikke lang tid. Igjen: Det er altså viktig at politikken henger sammen her. Vi snakker her om et samfunnsproblem som vi har lært mye om i de siste få årene. Som det ble sagt av representanten Elvestuen tidligere, hadde den forrige regjeringen ikke noe engasjement for dette, og det kan skyldes at det ikke var noen stor bevissthet om det. Vi har tatt et internasjonalt lederskap, og vi jobber meget systematisk med tiltak som virker i Norge, og vil fremlegge dem når de er klare.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Spørsmålet om å kunne ha en renovasjonsavgift knyttet til forsøpling av f.eks. fritidsområder har vært ute på høring, og svar kan forventes ganske snart. En rekke andre tiltak ligger i Miljødirektoratets tiltaksvurdering mot marin forsøpling. Det dreier seg delvis om muligheten for at kommunene kan vedta bot, men det dreier seg også om en rekke andre tiltak. Jeg mener at det ikke er tjenlig å legge ut enkelttiltak etter enkelttiltak uten å se dem i sammenheng. Et av forslagene som Miljødirektoratet har ute, f.eks., dreier seg om innføring av en produsentansvarsordning. Det kan være en god idé, men det er en idé med mange implikasjoner. Det betyr at dette må utredes og konsekvensvurderes grundig. Vi jobber under høytrykk med dette fordi det er et alvorlig problem. Men problemet blir altså ikke løst av usammenhengende enkelttiltak, vi må se helheten her.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Jeg synes vi skal ha som ambisjon at vi skal ha null utslipp av plast fra Norge og norske kilder. Det kommer ikke til å hjelpe oss hvis vi ikke gjør en stor innsats internasjonalt for å få på plass både nødvendige reguleringer, nødvendige tiltak og ikke minst et samarbeid om å styrke nasjonale avfallssystemer og internasjonale tiltak for opprydding. Det å finne alternativer til plast er et betydelig område for forskning og for næringsutvikling, og der skjer det veldig mye spennende. Men plast er altså et viktig produkt, vi bruker det alle, og la meg ta ett konkret eksempel på at plast er nyttig: Plast bidrar til at matvarer holder seg lenger. Matsvinn er allerede i dag et stort problem, og det kan bli større om man ikke erstatter dagens plast med løsninger som også tar godt vare på maten. Hvis matsvinn hadde vært et land, ville det vært den tredje største kilden til klimagassutslipp. Det er omfanget av matsvinnproblemet, og noe av det har med emballasjen å gjøre. Så det er et eksempel for å vise at det å erstatte plast med andre materialer er viktig, og eksempelet viser at vi må bruke plast på en del områder, og da må vi også sørge for at avfallssystemene fanger det opp. Vår ambisjon må selvsagt være at vi ikke skal ha plastavfall til havet fra norske kilder.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Det var all grunn til å stemme imot Miljøpartiets forslag om dette, fordi vi er i gang med en prosess internasjonalt hvor Norge er i førersetet, som kan lede oss dit, men en internasjonal konvensjon kan altså ikke vedtas i Norge. Vi har arbeidet systematisk, først gjennom å få en stor internasjonal rapport som dokumenterer problemet for alle verdens land, som ble behandlet på FNs miljøforsamling i fjor. Den la grunnlaget for at vi kunne fremme forslag om at det må vurderes om eksisterende internasjonale regler er tilstrekkelige. Vi fikk gjennomslag for det. Det var ingen enkel sak å få 170 land med på at det skal vurderes nye internasjonale regelverk. Allerede Obama-administrasjonen var skeptiske til dette forslaget, fordi man ikke nødvendigvis i USA synes at nye internasjonale konvensjoner er en god idé – det er mulig at det kan bli et enda tyngre lass å dra med den nye administrasjonen i USA – men vi fikk i hvert fall gjennomslag for den utredningen. Det betyr at vi jobber systematisk og bygger momentum og bygger tilslutning til større oppmerksomhet og mer effektive tiltak mot plastforsøplingen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Jeg tror at dette er et område hvor vi må være forberedt på betydelig økt ressursbruk i årene fremover, fordi det er et betydelig økende problem. Vi har doblet tilskuddsordningen til frivillig opprydding i år. Vi har fått på plass bevilgning til tilskuddsordning for kasserte fritidsbåter. Fiskeriministeren og jeg annonserte nettopp at vi utvider «Fishing For Litter»-ordningen med et nytt mottaksanlegg på Karmøy, hvor altså fiskebåter kan levere inn avfall. Når både teknologier og metoder for plastinnsamling utvikler seg, er det all grunn til å se på videre utvikling av støtteordninger. Her må både myndigheter, produsenter og næringsliv være med og ta ansvar. Det er f.eks. en stor utfordring for norsk sjømatnæring potensielt at det stadig finnes mikroplastbiter i matvarer. Det er blitt funnet i blåskjell langs svenskekysten, det er blitt funnet i sardiner utenfor Japan. Finner man fleecejakken sin i laksefileten, er ikke det god reklame for norsk sjømat. Vi er nødt til å ta tak i dette.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Om lag en tredjedel av de norske klimagassutslippene stammer fra transport. Biodrivstoff kan være en del av løsningen for å omstille transportsektoren til lavere utslipp – vel å merke hvis det er bærekraftig produsert. Det er samtidig viktig å bedre lokal luftkvalitet og ta hensyn til effekter av biodrivstoffbruken på folks lokalmiljø. Når man bruker biodrivstoff istedenfor fossile drivstoff, endres eksosutslippet fra kjøretøyene. Endringene i utslipp avhenger av mange faktorer, deriblant utslippsklassen til kjøretøyet, innblandingsprosent, type biodrivstoff, kjøreforhold, motorinnstillinger og eksosrensing, i tillegg til værforhold og klimatiske forhold. I forbindelse med opptrappingen til 5,5 pst. omsetning av biodrivstoff fra 2015 gjennomførte Miljødirektoratet en konsekvensutredning av det forslaget. Det ble i denne sammenheng gjort vurderinger av konsekvenser for lokal luftkvalitet av Norsk institutt for luftforskning og Folkehelseinstituttet. I dette arbeidet så man ikke at den økningen i innblanding som var aktuell på det tidspunktet, ville gi vesentlige endringer i utslippene fra transportsektoren. Biodiesel reduserer totalt sett utslippet av svevestøv og noen andre komponenter, men øker utslippet av NO x . Samtidig som utslippet av partikler reduseres totalt, er det noen forskningsresultater som tyder på at giftigheten til partiklene øker. Det kan være forskjeller mellom ulike typer biodiesel. Det understrekes samtidig i de gjennomførte utredningene at det er nødvendig med mer forskning på området. Når det gjelder forskningsresultatene for bioetanol, er de sprikende. Den opptrappingen det er snakk om denne gangen, er relativt betydelig, og konklusjonen i utredningene som ble gjennomført ved forrige opptrappingsplan, er begrenset til en innblanding på under 10 pst. Jeg mener derfor at det er svært viktig med en grundig utredning av effektene på lokal luftkvalitet fra den opptrappingen som nå er vedtatt, som et beslutningsgrunnlag for videre politikkutforming, så langt det er mulig. Miljødirektoratet vil gjennomføre en ny konsekvensutredning i løpet av våren 2017, i forkant av forskriftsfesting av opptrappingsplanen. Jeg vil understreke at det er viktig å vektlegge hensynet til lokal luftkvalitet i den videre satsingen på biodrivstoff i transportsektoren.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
I det store bildet er det mitt håp at biodrivstoff vil være et overgangsfenomen i veitrafikken, og at elektrifisering og hydrogen – ikke bare i personbilmarkedet, men også i varetransportmarkedet og i tungtransporten – kommer til å bli så lovende og ha så høy kapasitet og en slik pris at det kan være det bærende. Da får man også gjort noe med mye av luftforurensningsutfordringene, selv om også bildekk og veistøv kommer til å være en konsekvens av elbiltrafikk. Jeg er opptatt av at de endringene vi nå står foran, den opptrappingsplanen vi nå står foran, skal konsekvensutredes, og den skal sendes på offentlig høring før vi gjennomfører den i forskrift. Dersom konsekvensutredningen viser at den økte innblandingen fører til vesentlige endringer i den lokale luftkvaliteten, må man vurdere hvilke konsekvenser det skal få. Jeg vil ikke spekulere i det nå. I tillegg arbeider vi med mange forskjellige andre tiltak rettet mot å bedre den lokale luftkvaliteten.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Dette er en opptrappingsplan som skal gå frem til 2020 i første omgang, og det er en første opptrapping allerede i år. Vi arbeider med konsekvensutredning i vår, og det er Miljødirektoratet som er ansvarlig for den. Vi legger vekt på at den skal bli gjennomført i vår. Vi må samtidig være oppmerksom på andre tiltak for å motvirke de akutte forurensningssituasjonene vi ser i Oslo og i andre storbyer. Der har kommunene muligheter til å sette inn ulike tiltak – dieselforbud i en sone, som har vært forsøkt i Oslo, datokjøring, som i Bergen, høyere bomsatser. Vi har også tiltak og virkemidler for å motvirke høye årsmiddelverdier av NO 2 . Det gjelder f.eks. permanente lavutslippssoner og forbud mot bestemte kjøretøy i en sone. Og så arbeider vi med flere virkemidler – miljødifferensiering av bompengesatsene, f.eks.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Dagens CO 2 -kompensasjonsordning ligger fast og gjelder frem til 2020. Formålet med denne ordningen er å kompensere industrien for økte elpriser som følge av EUs kvotehandelssystem, og slik motvirke at industrien flytter til land med mindre streng klimaregulering, såkalt karbonlekkasje. Etter dagens kvotedirektiv er det frivillig for landene om man vil gi CO 2 -kompensasjon. Europakommisjonen har vedtatt detaljerte retningslinjer for slik kompensasjon for å sikre at den gis i tråd med statsstøtteregelverket. Den norske ordningen bygger på disse retningslinjene og er godtatt av EFTAs overvåkingsorgan, ESA. I Europakommisjonens forslag til revidert kvotedirektiv for perioden 2021–2030 er det åpnet for å videreføre landenes adgang til å gi CO 2 -kompensasjon. Det er det forslaget som er til diskusjon i Europaparlamentet – med avstemning i dag, som det riktig ble sagt – og i Rådet. Miljøkomiteen i parlamentet har foreslått en sentralisert ordning for kompensasjon slik at alle virksomheter som kvalifiserer til støtte, gis kompensasjon, i tillegg til at landene kan velge å supplere med ytterligere kompensasjon til sine virksomheter innenfor gitte begrensninger. Fra norsk side følger vi diskusjonene i EU tett, og vi deltar aktivt i relevante fora. Vi har tidlig levert skriftlige innspill til kommisjonen. Vi har jevnlig tatt opp kvotemarkedsdiskusjonen med europeiske partnere. Jeg tok det senest opp med ansvarlige EU-parlamentarikere i Brussel i november og i Green Growth Group. Jeg kommer til å fortsette å ta opp dette spørsmålet i Green Growth Group på et møte i slutten av måneden. Vi har i dag sendt et brev til det maltesiske formannskapet og også med andre medlemsstater tatt opp norske synspunkter på dette. Det vi i våre innspill har fremhevet, er at det er viktig med nasjonalt spillerom for å beholde og videreføre en CO 2 -kompensasjonsordning, at det spillerommet må være der. Vi har fremhevet at systemet må være forutsigbart, at det må være stor vekt på forutsigbarhet for næringslivet. Vi har, når det gjelder karbonlekkasjerisikoen, spesifikt sagt at virkemidler for å redusere denne risikoen er viktig, men at slike virkemidler bør begrenses til de virksomhetene som trenger det mest. Og vi har i den sammenheng nevnt kraftintensiv industri som selger eksportprodukter, som en sektor som typisk kan være utsatt for karbonlekkasje. Vi har også fremhevet behovet for likebehandling av virksomheter med samme risiko for karbonlekkasje. Og vi vurderer posisjonene våre fortløpende i lys av diskusjonene i EU, og vi vurderer videre norske innspill i lys av diskusjonene. Jeg vil sørge for at Stortinget holdes orientert også i det videre arbeidet, f.eks. i Stortingets europautvalg.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Som jeg var inne på i mitt første svar, har vi lagt vekt på at virkemidler for å redusere risikoen for karbonlekkasje er viktig. Jeg var også tydelig på det i møtet i november i Green Growth Group, som består av de mest fremoverlente klimalederne blant EUs medlemsland, at det er viktig med et spillerom for nasjonale tiltak også i perioden 2021–2030. Det er en posisjon som vi viderefører og fastholder. I det brevet vi har sendt til formannskapet nå, har vi lagt stor vekt på forutsigbarhet, og vi har også lagt vekt på at karbonlekkasjevirkemidlene må tilpasses en utvikling der medlemslandene tar strammere virkemidler i bruk for å redusere klimagassutslippene. Vi er nødt til å sikre incentiver til omstilling og lavutslippsutvikling her også.
Vidar Helgesen (Høyre), 2017-02-15:
Jeg skal reise til Brussel om mindre enn to uker, bl.a. for å delta i møte i Green Growth Group, og kommer der til å fastholde vår posisjon – og det er at det må være mulig med nasjonale ordninger mot karbonlekkasje også etter 2020. Det er ikke sånn at de i Brussel bestemmer om vi kan videreføre vår CO 2 -kompensasjonsordning. Det bestemmer man i denne sal. Det som er viktig for oss, er at muligheten til å bestemme det vil være til stede. Og det ser ut til å være tilfellet. Miljøkomiteen har i parlamentet foreslått at en ordning med gradvis redusert tillatt støttenivå er en viktig diskusjon, men det er ikke noe nytt. Det er også gjeldende i nåværende periode med en støttereduksjon fra 85 pst. i 2013 til 75 pst. i 2020. Begrunnelsen for at man ikke gir full kompensasjon, er å sikre at kvotesystemet skal gi incentiver til omstilling og lavutslippsutvikling. Dette er et klimapolitisk tiltak, og da må klimamålene være sentrale.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-02-15:
I denne salen har vi hørt mange runder rundt Utsirahøyden, kraft fra land til ulike oljeplattformer og når det gjelder å få til en områdeløsning. Jeg vil bare minne statsråden på at selv om det har kommet en ny statsråd i Olje- og energidepartementet, må han holde trykket oppe for å sørge for at det gjennomføres etter Stortingets mål. De siste dagene er det gjort en del nye funn rundt Loppahøyden ved Johan Castberg-feltet: Alta/Gotha-feltet, som er kjent, og som inneholder ca. 500 millioner fat, og Filicudi, som ble funnet på mandag, og som en antar kan inneholde rundt 700 millioner fat. Vi vet også at Statoil skal bore i Kayak-feltet, der en også har tro på at en skal gjøre nye funn. Det som er interessant med denne typen prosjekter, er at dersom en skal lykkes med kraft fra land, der det er fornuftig, må det planlegges i god tid. Der har klima- og miljøministeren en viktig jobb å gjøre for å sikre at det er et høyt press på det. Mitt spørsmål er: Jobber statsråden med å sikre at slike områder som Loppahøyden kan være aktuelle for elektrifisering i framtida?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Aller først er jeg glad for at klima- og miljøministeren til de grader avlyser olje- og energiministerens forsøk på å vise handlekraft og framstå som engasjert på vegne av et felt regjeringen har gjort svært lite på gjennom tre år. Det tror jeg også vi skal være glade for, for på det tidspunktet da Tord Lien inntrådte som olje- og energiminister, sa han at naturmangfoldloven var en lov som var til hinder for enhver utvikling innenfor f.eks. kraftsektoren, og at den skulle nedtones til fordel for utbygging av kraftlinjer. Derfor er jeg veldig glad for at klima- og miljøministeren sånn sett tilbakeviser mulighetene for hurtig oppstart av Nordland VI – en konsekvensutredning er selvfølgelig en naturlig vei å gå – at han avviser at en skal bryte inn i verneplaner for å regulere til vannkraft, at han sånn sett også slår fast at naturmangfoldloven ligger fast, og at vi skal ha en god ivaretagelse av miljø- og naturhensyn. Jeg vil bare få bekreftet nok en gang at klima- og miljøministeren slår ring om og garanterer for at de forvaltningssystemer som er valgt, med tanke på natur, konsekvensutredninger og planer, blir videreført helt og fullt under dagens regjering.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Takk for at man får den rette statsråden til å svare på et særdeles viktig spørsmål. «Norsk kraftkrevende industri har siden 2012 fått CO 2 -kompensasjon. For at denne ordningen skal kunne videreføres også etter 2020, må EUs kvotedirektiv og statsstøtteregler være utformet slik at den norske ordningen kan videreføres. Revisjonen av EUs kvotedirektiv er nå under behandling i Europaparlamentet.» – Det er faktisk i dag Europaparlamentet voterer over dette. «Hvilke initiativer har statsråden og regjeringen tatt overfor EU for å sikre muligheten for å videreføre den norske CO 2 -kompensasjonsordningen?»
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Takk for svaret. Det jeg er spesielt opptatt av, og som er det interessante her, er konkret hvordan regjeringen har tenkt seg at denne ordningen skal fungere etter 2020 – om man faktisk har lagt inn en argumentasjon som underbygger at dagens ordning må videreføres, for dagens ordning er en vesentlig faktor for investeringer i norsk kraftforedlende industri. Vi vet utmerket godt at Hydro Karmøy-piloten i dag ikke hadde vært en realitet dersom ordningen hadde blitt svekket, slik bl.a. regjeringen foreslo høsten 2013 – til alles overraskelse. Det er også slik at den 9. februar i år skrev NHO ved Kristin Skogen Lund i en veldig tydelig skriftlig henvendelse til statsråden at hun er bekymret over situasjonen, og understreket også at slik de forstår situasjonen – i likhet med oss – er det ikke utarbeidet en norsk posisjon fra norske myndigheter i de pågående og krevende diskusjonene om reformen av kvotehandelsregimet. Jeg gjentar spørsmålet: Kan statsråden allerede nå ramme inn hvordan regjeringen har argumentert for å opprettholde en ordning etter 2020, og kan han garantere for at en ordning etter 2020 vil stå seg for norsk industri?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
På vegne av nesten 11 000 ansatte i kraftforedlende industri er jeg bekymret. Jeg er bekymret over det svaret som nå gis. Det er jo ikke sånn at det er virkemidlene som i utgangspunktet betyr noe. Det er hvordan virkemidlene er som må bety noe. Slik jeg forstår posisjonen nå, reduserer en ordningen fra dagens nivå, med en 75 pst. tilskuddsordning i forhold til en CO 2 -kompensasjon, til en 50 pst.-ordning fram mot 2030 – med noen forbehold. Det betyr at grunnlaget for kraftforedlende industri i Norge vil bli betydelig svekket. Og jeg hører nå ikke en aktiv statsråd, som ønsker å argumentere videre i EU-sammenheng overfor sine kollegaer i Europa om behovet for å videreføre dagens ordning på dagens nivå. Da spør jeg igjen veldig konkret: Vil statsråden ta et initiativ, reise til Brussel og argumentere for at dagens ordning blir videreført i sin nåværende form, slik at vi kan få en løsning for kraftforedlende industri med trygghet for investeringer fram til 2030?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-02-15:
Da Høyre og Fremskrittspartiet kom i regjering i 2013, ble det sagt at nå skulle alt bli så mye mer åpent enn under flertallsregjeringen de avløste. Forhandlinger om politiske løsninger skulle bli flyttet fra lukkede rom og inn i en åpen dialog med Stortinget. Akkurat nå sitter Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre bak lukkede dører her i huset og skal bestemme seg for hvilke kommuner og fylkeskommuner som skal tvangssammenslås. Hemmelige forhandlinger foregår ikke bare på Stortinget, men også mellom partifeller rundt omkring i landet, slik jeg forstår det. Mitt spørsmål til statsråd Sanner er da: I den forbindelse vil det være interessant for Stortinget å vite om det ligger faglige kriterier til grunn for dette arbeidet, og i så tilfelle hvilke faglige kriterier de fire partiene arbeider etter når de skal avgjøre hvem som skal slås sammen med tvang.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-02-15:
Realiteten er nok at kommunereformen og regionreformen nå blir avgjort i hemmelige forhandlinger mellom regjeringspartiene og støttepartiene. Hvorfor skulle de ellers sitte og forhandle? Da er det interessant for allmennheten å vite hva slags faglige kriterier disse fire partiene arbeider etter. Når det gjelder regionreformen, hadde Stavanger Aftenblad en sak i helga der de mener å vite at Rogaland og Møre og Romsdal får fortsette som egne fylker. Samtidig ser vi at f.eks. Oppland og Hedmark foreslås tvangssammenslått. Etter det avisa melder, er konklusjonene sterkt påvirket av holdningen til sammenslåing hos de lokale partitoppene i Høyre og Fremskrittspartiet. Er det slik at en skal få fortsette som eget fylke i de fylkene der Høyre og Fremskrittspartiet lokalt er imot sammenslåing, mens andre fylker skal tvinges sammen? Eller er det slik at det ikke vil bli brukt tvang i regionreformen?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Hvis representanten tillater, vil jeg kanskje si at hun starter i litt feil ende. Hvis vi ser på kommunereformen så langt, er det en suksess. Klassekampen skrev for et drøyt år siden at det var om lag syv kommuner som hadde frivillig avtale, nå er det nesten 100. Jeg gleder meg over at det er 25 senterpartistyrte kommuner, altså én av fire senterpartistyrte kommuner, som ønsker å bygge en sterkere kommune for fremtiden. Det synes jeg er bra, og det viser at lokalpolitikere fra alle partier over hele landet tar ansvar, og de gjør det fordi de ønsker å skape likeverdige tjenester til innbyggerne der de bor. Erfaringene med kommunesammenslåinger så langt er at det bremser befolkningsnedgang eller gir befolkningsoppgang i kommuner som har slitt med færre folk, og det viser at du styrker tjenestetilbudene, og derfor gjennomfører vi en kommunereform. Nå har det vært en bred prosess i alle kommuner, og så langt er det, som sagt, nesten 100 kommuner som har frivillige avtaler. Stortinget har sagt at reformen skal bygge på frivillighet, men at det kan gjøres unntak i spesielle tilfeller. Så er det selvsagt slik at de partiene som har samarbeidet om kommunereformen, samtaler, det skulle bare mangle. Det ville vært mye verre hvis man ikke hadde snakket sammen. Det er fire partier som har stått bak kommunereformen – Arbeiderpartiet også litt til og fra – og det er klart at de partiene må samtale. Jeg må også som statsråd sørge for å forankre de forslagene jeg kommer med, og som jeg skal legge frem for Stortinget før påske. Da får Stortinget en mulighet til å ha en åpen, demokratisk debatt før vedtakene fattes.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Igjen: Det hadde vært veldig unaturlig om partiene som sto bak kommunereformen, ikke snakket sammen. Det hadde vært veldig unaturlig om jeg som statsråd ikke forankret de forslagene jeg skal legge frem for Stortinget. Når proposisjonen er klar, legges den frem for Stortinget, og det blir en åpen debatt her før vedtak fattes. Det kunne vært interessant å få vite litt om hvordan dette foregikk under den rød-grønne regjeringen, dvs. det har vi jo lest litt om i diverse bøker som har kommet de senere år. Vi bygger selvsagt på de lokale vedtak som er gjort, de lokale prosessene. Fylkesmennene har gjort en god, grundig og faglig vurdering. Vi har aldri hatt et bedre faglig grunnlag for en kommunereform enn det vi har nå. Og så er det slik at partiene diskuterer seg imellom, jeg legger frem en sak for Stortinget, og så får Stortinget mulighet til å diskutere den etter påske.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Dette innlegget viser vel at det ikke er hemmelige rom, men snarere tvert imot at det foregår en åpen diskusjon både i media og i det politiske Norge. Det synes jeg er bra, for både kommunereformen og regionreformen er viktig, og jeg vil igjen gi honnør til de mange senterpartiordførerne som har gjort en svært god jobb i forbindelse med kommunereformen. Det er 17 kommuner med senterpartiordfører som nå har inngått frivillige avtaler. Det gjør de selvsagt fordi de er opptatt av innbyggerne sine, og fordi de er opptatt av gode tjenestetilbud. Vi bygger selvsagt på de føringer som Stortinget har gitt når det gjelder frivillighet, men også når det gjelder muligheten for unntak i helt spesielle situasjoner. Det kan være hvis to kommuner har sagt ja til hverandre, men har en kommune mellom seg. Da er det naturlig at Stortinget tar en diskusjon om man skal skjære igjennom. Når det gjelder regionreformen, er det Stortinget selv som har sagt at vi skal ha om lag ti regioner, og Stortinget har aldri sagt at regionreformen skal bygge på ren frivillighet. Der har Stortinget full mulighet til å beslutte hvilke fylker som skal gå sammen i større regioner.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Det er interessant at det spørsmålet kommer fra representanten Helga Pedersen, en representant som selv har tatt til orde for at det skal tegnes et kart og settes ned en kommisjon hvis det ikke blir tilstrekkelige frivillige sammenslåinger. Det er riktignok noen år siden, men siden den gang har Arbeiderpartiet ment omtrent alt som er mulig å mene når det gjelder kommunereform. For noen uker siden snakket man om at det skal reverseres, man snakker om at det bare skal være frivillighet. Og så registrerer jeg at i det nye programmet, for neste stortingsperiode, snakker man i hovedsak om frivillighet. Det er ikke mulig å skjønne hva Arbeiderpartiet egentlig mener i denne saken. Jeg mener at lokalpolitikerne trenger nasjonale politikere som heier på dem, som hjelper dem, som støtter dem. Jeg registrerer at mange Arbeiderparti-ordførere savner støtte fra Arbeiderpartiet sentralt. Jeg har tenkt å gi dem det. Så kan jeg bekrefte at det ikke tegnes noe kart på kommunalministerens kontor. Ordførerne og lokalpolitikerne selv skaper det nye Kommune-Norge, og det er Stortinget som skal fatte vedtak.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Jeg mener vi alle sammen bør være villige til å se ti år fremover i tid og se hvilke utfordringer både små og store kommuner står overfor. Det vi ser, er at en del steder blir det stadig færre yrkesaktive bak hver pensjonist. Kommuner som har hatt tre–fire i yrkesaktiv alder, vil oppleve to yrkesaktive, og noen helt ned mot én yrkesaktiv. Det mener jeg er en utfordring. Nettopp fordi våre eldre fortjener en god og verdig eldreomsorg, fordi vi er opptatt av likeverdige tjenestetilbud over hele landet, sørger vi også for sterk vekst i kommuneøkonomien. Det bør være et paradoks for Sosialistisk Venstreparti at kommuneøkonomien har økt mer under den borgerlige regjeringen enn da SV og Senterpartiet samarbeidet med Arbeiderpartiet. God kommuneøkonomi, mer lokaldemokrati og sterkere fagmiljøer er viktig for å sikre en god og verdig eldreomsorg ikke bare i dag, men også i fremtiden.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Det avhenger nok litt av hvem som blir sittende i regjering, for det vi hører fra Senterpartiet og delvis fra Arbeiderpartiet, er at de skal reversere. Er det noe våre lokalpolitikere og alle de ansatte i kommunene ikke trenger, er det usikkerhet om vedtakene faktisk vil stå fast. Jeg er enig i at vi er langt fra i mål. Det at nesten hundre kommuner frivillig har gått sammen for å bygge sterkere velferdskommuner for fremtiden, er bra. Men fortsatt ser vi at det er mange kommuner som har for sårbare fagmiljøer. Det er fortsatt behov for å styrke kommunene for å sikre den gode velferden. Så er det også slik at Venstre, i samarbeid med regjeringen, nå skal flytte flere statlige arbeidsplasser ut i landet vårt. Det er jeg glad for. Det bidrar også til å skape sterkere kompetansemiljøer. Vi har allerede flyttet langt flere enn det Senterpartiet klarte sammen med Arbeiderpartiet i den siste regjeringsperioden, og det kommer nå flere. Det bidrar til sterke kompetansemiljøer i hele Norge. Det styrker Distrikts-Norge.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Regjeringen styrker kommunene, og vi legger til rette for en god og verdig eldreomsorg, både i dag og for fremtiden. Jeg er enig i representanten Helga Pedersens hovedpoeng, nemlig at vi må satse på kompetanse. Derfor styrker vi kompetansen i eldreomsorgen. Jeg er enig i at vi må satse på teknologi. Derfor legger vi til rette for økt bruk av velferdsteknologi i kommunene. Jeg er enig i at det er nødvendig og riktig å styrke kommuneøkonomien. Det gjør denne regjeringen. Jeg har oversendt et svar til Arbeiderpartiet som dokumenterer at veksten i kommuneøkonomien har vært større under denne regjeringen enn det den var da Arbeiderpartiet regjerte sammen med SV og Senterpartiet. Per innbygger var veksten i kommuneøkonomien i de åtte årene Arbeiderpartiet styrte, 0,6 pst. i gjennomsnitt. Under denne regjeringen har den vært 1,3. Så er jeg klar over at for mange kommuner er ikke det tilstrekkelig. Man er fortsatt nødt til å prioritere for å skape rom for det viktigste. Jeg vil gi anerkjennelse og ros til kommunepolitikere som viser både evne og vilje til å lage moderne, gode og fleksible løsninger for sine eldre. Dagens eldre har behov for et fleksibelt tilbud. Det er riktig å legge til rette for god hjemmeomsorg, men også for mer spesialisert omsorg for dem som har behov for det.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Eldreomsorg er viktigst. Det å satse på god velferd for våre innbyggere er viktigst. I tillegg har vi styrket både kommuneøkonomien og helsebudsjettene – ja, det er faktisk slik at helsekøene har gått ned, og ventetidene er blitt kortere under denne regjeringen. Det var det motsatte som skjedde da Arbeiderpartiet styrte. Så er vi også opptatt av å legge til rette for arbeidsplasser og for verdiskaping. Vi trenger å skape verdier for å kunne satse mer på velferd i årene fremover. Så merker jeg meg at representanten Helga Pedersen advarer mot å bruke tall. Men hvem var det som reiste rundt i hele Norge i 2013 med skremsler om hva som ville skje hvis det ble en ny borgerlig regjering? Jo, det var nettopp representanten Helga Pedersen. Representanten Helga Pedersens skremsler er gjort til skamme av denne regjeringen. Representanten var bl.a. i Finnmark og fortalte hvor mange millioner finnmarkskommunene ville miste med Høyre i regjering. Det er det motsatte som er skjedd. Det ble kutt under de rød-grønne. Det har vært vekst med borgerlig regjering.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Det spørsmålet har representanten stilt meg tidligere. Jeg har stor respekt for lokalpolitikere som hver eneste dag jobber med å få budsjettene til å gå opp. Jeg vet hvor krevende det er, og det må prioriteres i Kommune-Norge. Men det er faktisk slik at kommuneøkonomien har vokst mer med Høyre og Fremskrittspartiet i samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre enn det den gjorde i de åtte årene da de rød-grønne satt med regjeringsmakten. Arbeiderpartiet i opposisjon har alltid mer penger. Arbeiderpartiet har alltid mer penger til det meste, og samtidig kritiserer de regjeringen for å bruke for mye penger. Jeg mener vi må sørge for at kommunene har en god og forutsigbar kommuneøkonomi. Vi må også, som representanten Helga Pedersen var inne på, satse på kompetanse, kompetente medarbeidere som kan gi trygg omsorg til de eldre. Så ser vi at mange kommuner, deriblant Nedre Eiker, nå ruster seg for fremtiden og sørger for at man får en større kommune, slik at man får sterkere fagmiljøer som kan gi innbyggerne gode velferdstjenester også i tiårene som kommer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
I årene som kommer, vil oljeinntektene gå ned, og helse- og omsorgsutgiftene vil gå opp. Innbyggerne forventer også større valgfrihet og mer individuelt tilpassede tjenester. Denne utfordringen krever nytenkning og gründerskap. Jeg er derfor enig med representanten i at det må tenkes nytt, og at vi må være pådrivere for nye løsninger som kan gi økt valgfrihet, høyere kvalitet og lavere kostnader. Delingsøkonomien kan gi nye muligheter. Den kan gi bedre tilbud for forbrukerne, og den kan fremme produktivitet og nytenkning. Samtidig kan det være utfordringer knyttet til lovregulering og til arbeidsmarkedet. Regjeringen er opptatt av å finne den riktige balansen mellom å ta hensyn til samfunnsmessig viktige verdier og å åpne for innovasjon. Rapporten fra Vista Analyse gir oss mer bakgrunnsinformasjon, mer kunnskap. I tillegg har regjeringen satt ned et utvalg for å se nærmere på delingsøkonomien. Dette utvalget leverte sin utredning 6. februar, og denne skal sendes ut på høring. Vi vil nå gå gjennom de vurderingene som ligger i utredningen, og innspillene som kommer gjennom høringen. Regjeringen ønsker å støtte opp om gründere. For kort tid siden deltok statsministeren, næringsministeren og jeg sammen med flere statsråder på et nyttig møte med en rekke gründere for å høre mer om utfordringene og mulighetene. Mange kommuner involverer i dag frivillige, ideelle og private aktører til å utvikle gode tjenester for innbyggerne. Jeg har tro på at vi kan støtte videre opp om dette arbeidet, og har bl.a. utviklet veiledere og inspirasjonshefter for kommuner som ønsker å samarbeide med frivillige, eller som ønsker å tilby brukervalg i de kommunale tjenestene. Vi vil også om kort tid offentliggjøre et idéhefte for kommuner som ønsker å samarbeide med sosiale entreprenører. Jeg vil understreke at det er kommunene selv som har ansvaret for organiseringen av kommunale oppgaver, men vi kan legge godt til rette for at det kan brukes både frivillige, ideelle og private for å skape bedre tjenester til innbyggerne.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Jeg er helt enig i at vi skal se etter mulighetene, og det er nok av dem som er opptatt av å tegne skremmebilder av hva som skjer. Samtidig må vi selvsagt være opptatt av å ivareta arbeidstakerrettigheter og også sikre skatteinntekter til det offentlige. Men jeg er helt enig i at eldreomsorg er et område hvor det åpner seg nye muligheter. Jeg kjenner til en kommune som nå bruker et nettbrett for å handle matvarer. Det gjør bl.a. at hjemmehjelpen ikke bruker 30 minutter på å gå i butikken, men at den eldre og hjemmehjelpen sammen kan gå igjennom hva som skal handles, og så bringes matvarene hjem til den eldre som har behov. Det er et eksempel på hvordan hjemmehjelpen også kan få mer tid til andre og mer tid til dem man har ansvaret for. Jeg er overbevist om at ny teknologi kan gi mer verdighet og mer trygghet for eldre, og det vil også bidra til at vi kan gi mer omsorg til flere.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Det finnes det helt sikkert mange eksempler på, fordi dagens regelverk og dagens lover er tilpasset en litt annen tid. Derfor er det viktig at vi som politikere må forstå hva som skjer, og vi ser nå at den teknologiske utviklingen går raskere og også bredere enn tidligere. Hvem hadde trodd for 10–15 år siden at det var en digital plattform som skulle utfordre taxinæringen eller hotellnæringen? Vi ser at dette skaper utfordringer, men jeg ser også at det ligger mange muligheter i det. Vi går igjennom på flere områder også regelverket, for å tilpasse regelverket til en digital fremtid. Et område som jeg har ansvaret for, er plan og bygg, og når vi nå skal ha en digital plattform for byggesøknader, er det klart at hele regelverket også må tilpasses at det kan automatiseres og kan digitaliseres. Det betyr at regelendringene også må følge den teknologiske utviklingen som vi er inne i.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
I en tid som krever omstilling og bedre bruk av ressursene, prioriterer regjeringen mer av innsatsen der vi vet at den virker. Vi bruker større ressurser på tiltak som brede deler av næringslivet etterspør: bedre veier, økt satsing på innovasjon og forskning og lavere skatter. Satsingen på samferdsel, skatte- og avgiftslettelser, differensiert arbeidsgiveravgift, god vekst i kommuneøkonomien, helsetjenester, utdanning, forskning og innovasjon har stor betydning for en god regional utvikling og regional balanse. Bevilgningen til fylkesveier har økt med 1,3 mrd. kr i perioden 2013– 2017. Denne økningen er alene 830 mill. kr større enn reduksjonen i regionale utviklingsmidler i perioden. I tillegg kommer en kraftig vekst i de samlede samferdselsinvesteringene over Samferdselsdepartementets budsjett. Buskerud får 28,8 mill. kr i regionale utviklingsmidler i 2017. Dette er en liten økning fra 2016, men ja, det innebærer et kutt på 10 mill. kr fra 2013. Men i samme periode har rammen til opprustning og fornying av fylkesveier i Buskerud økt med 78 mill. kr, altså 68 mill. kr mer enn kuttet i regionale utviklingsmidler. I denne stortingsperioden har Buskerud fått en samlet bevilgning til opprustning og fornying av fylkesveinettet på 276 mill. kr og samlet bevilgning til regionale utviklingsmidler på 119 mill. kr. Bare for få dager siden kom en gladnyhet som får positive ringvirkninger for Kongsberg og Buskerud. Regjeringen har inngått et strategisk samarbeid med Tyskland om anskaffelse av ubåter. Tyskland bekrefter at de vil anskaffe missiler fra norsk industri. Dette vil være med på å sikre norske arbeidsplasser i lang tid fremover, både i Kongsberg og hos en rekke underleverandører. Naval Strike Missile, NSM, er et norskprodusert sjømåls- og kryssermissil fra Kongsberg Defence Systems. Verdien av fremtidige salg av NSM til Tyskland vil alene kunne komme opp i 10 mrd. kr. Representanten spør hvilke konsekvenser regjeringens politikk har fått for utviklingen av nye arbeidsplasser i Buskerud. Nyetableringstakten har økt etter regjeringsskiftet. Nyetableringstakten er antall nyetablerte foretak i løpet av ett år delt på antall foretak per 1. januar samme år. Mens den for Buskerud i perioden 2010 til 2013 i gjennomsnitt lå på 12,3 pst., gikk den opp til i gjennomsnitt 13,0 pst. for perioden 2014 til 2015. Ser vi landet under ett, har det vært en enda sterkere vekst i nyetableringen etter regjeringsskiftet. Buskerud har også en lavere arbeidsledighet enn landsgjennomsnittet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Representantens spørsmål gjaldt antall nyetablerte bedrifter og arbeidsplasser. Når jeg reiser rundt om i Norge – og jeg reiser mye – er det sjelden at bedrifter tar opp med meg behovet for flere regionale utviklingsmidler, men svært ofte er det behov for bedre veier, både riksveier og fylkesveier. Når man sitter i regjering, må man prioritere. Vi har valgt å prioritere satsing på fylkesveier. Det gjør at vi har flyttet noen midler fra regionale utviklingsmidler til en sterk økning til fylkesveiene. Jeg viste i mitt innlegg at Buskerud har fått en liten økning i de regionale utviklingsmidlene for 2017 og fått en sterk økning i bevilgningene til fylkesveier de senere år. Når det gjelder bevilgningene til fjellsatsing, er den videreført på samme nivå, nemlig 10 mill. kr per år – som den var da de rød-grønne satt i regjering. I tillegg liberaliserer vi slik at det blir mer rom for utmarksforvaltningen og satsing i fjellregionene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-02-15:
Igjen: Utgangspunktet for spørsmålet handlet om arbeidsplasser. Jeg viste til at det har vært økt nyetableringstakt både nasjonalt og i Buskerud etter regjeringsskiftet. Det bedriftene og arbeidsplassene etterspør, er bedre veier, og det prioriterer også denne regjeringen. Så er det jo slik at Buskerud fylke kan omprioritere på sitt eget budsjett. Buskerud og fylkeskommunene har også fått vekst i sine budsjetter under denne regjeringen, og hvis det er slik at man lokalt og regionalt mener at regionale utviklingsmidler er det viktigste å satse på, er det fullt mulig for Buskeruds egne politikere å prioritere det. Det er ikke slik at alt må komme fra staten, og at alt må detaljstyres fra staten. Det er rom for lokale og regionale politikere til å prioritere det man lokalt og regionalt mener er det aller beste.