trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2015-03-24:
Havbruksnæringen er en næring som har vokst seg stor og viktig, og det gjør at vi har hatt mange debatter i denne salen både om næringens størrelse, men også om hvor bærekraftig den har vært. For tre år siden kom en ganske krass rapport fra Riksrevisjonen som gikk på forvaltningen av havbruksnæringen. I perioden fra den rapporten var laget og til vi debatterte den i Stortinget – da hadde det gått omtrent to år – hadde man sett store forbedringer i forhold til hvordan næringen tok de utfordringene som kom ved at den hadde vokst seg stor. Og nesten daglig får vi eksempler på at næringen tar utfordringene som kommer, og utvikler seg i riktig retning. Når det gjelder forslaget fra Miljøpartiet De Grønne, så er det fra Høyres side litt viktig å påpeke noen prinsipper: Det er viktig å stille strenge krav til næringen. Ved å stille strenge krav motiverer vi næringen til å bli bedre. Ved å skape forutsigbare rammer gjør vi det lettere for næringen å stille midler til forskning og utvikling til disposisjon. Når de kan ha en tidshorisont på flere år, kan de utvikle teknologi og bli bedre. Og så er det viktig for Høyre å ha et teknologinøytralt prinsipp her. Det skal være slik at man skal stille strenge krav, men det å stille krav fra Stortinget til hvilken type teknologi som skal brukes, kan like gjerne gå galt som det kan gå bra. Så når Miljøpartiet De Grønne fremmer forslag om at man må ha teknologi med lukkede anlegg eller tilsvarende, så har vi et eksempel fra stormen «Ove» tidligere i år, der den lukkede merden – Aquadomen – som ble satt ut, som et forsøk, faktisk ikke klarte de påkjenningene den fikk der. Hvis den hadde vært fylt med fisk, så kan det godt hende – men vi vet ikke – at vi hadde hatt en ganske så trasig situasjon. Det er viktig fra Høyres side å påpeke at vi skal stille strenge krav. Det skal være forutsigbare rammer for næringen, da utvikler den seg best. Men teknologinøytralitet er et viktig prinsipp for Høyre, for da er det næringen og aktørene som velger de beste løsningene, og dem er det etter vår mening vanskelig å velge å vedta politisk.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2015-03-24:
Forslaget omhandler hvilke virkemidler vi har for å hindre import av ulovlig framskaffede haiprodukter til Norge. For Norge som sjømatnasjon er det viktig at import av alle arter skjer i henhold til de konvensjonene og avtalene vi har inngått internasjonalt. Skal vi framstå som verdens fremste sjømatnasjon, og skal vi framstå som verdens fremste forvaltere av sjømat, er det viktig at vi følger de avtalene vi har inngått med stater ute, og at vi går foran med et godt eksempel. Norge har siden 1976 vært medlem av CITES-konvensjonen, dvs. at vi har signert internasjonale avtaler som har som hensikt å kontrollere internasjonal handel med truede dyre- og plantearter med det mål å unngå overbeskatning. Komiteens flertall har gått gjennom saken og viser til svaret fra statsråden, som man slutter seg til. Når det gjelder forslagene, vil jeg vise til regjeringens konklusjon. Forslag nr. 2, fra Kristelig Folkeparti, som går på etterprøvbarhet, er ivaretatt i dagens system med godkjente importlisenser, er flertallets mening. Forslag nr. 3 er et forslag som går enda lenger enn de avtalene som Norge har sluttet seg til i dag, og vil for det første være ganske ressurskrevende og i siste instans antakelig vanskelig å verifisere, all den tid de nasjonene man her snakker om, nok ikke har den informasjonen som en etterspør. Flertallet konkluderer derfor med at CITES gir et godt beskyttelsesnivå, og foreslår derfor at forslaget vedlegges protokollen. Så vil jeg legge til at det er merknader fra mindretallet hvor man går så langt at man mener at vi skal ha egne avtaler og egen framferd i denne saken når det gjelder produkter fra hai. Det vil vi fra Høyre advare mot. Det er faktisk sånn at vi, ut fra egen handel, f.eks. handel med selprodukter, har interesse av å følge de avtalene vi har signert ute, følge internasjonal jurisdiksjon. Så det i Stortinget å kreve egne lovverk – smale, spissede lovverk – for enkelte produkter uten at man tar hensyn til de internasjonale handelsavtalene og konvensjonene Norge har signert og forpliktet seg til å følge, kompliserer bildet ganske så betraktelig. Derfor går flertallet imot de to forslagene fra Kristelig Folkeparti, og foreslår at dokumentforslaget vedlegges protokollen.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2015-03-24:
Dette er en debatt som egentlig skiller mellom om man skal lage en ny lov og påby noe, eller om man skal satse på holdningsskapende arbeid. Vi var jo på en felles høring, og det er ganske enkelt sånn at grunnen til at det nå kun er rundt 30 som drukner fra båt, er at man i mange år har drevet godt holdningsskapende arbeid. Det sa man i Redningsselskapet, og det sa man i Norges Seilforbund, som man får tro også har litt fartstid. Det er altså det holdningsskapende arbeidet man har gjort over år, som gjør at antallet drukningsulykker har gått ned, fra et betydelig antall og til det lavere antallet som er nå. Man satser altså på at folk kan tenke selv. Når jeg går inn og ser på Senterpartiets verdigrunnlag, ser jeg at Senterpartiet sier: «Vi vil ha et samfunn med frie selvstendige mennesker som med tro på egne evner tar ansvar for sitt eget liv.» Hva er det som gjør at Senterpartiet ikke har tro på mennesket når det mennesket er om bord i en båt på under åtte meter i fart?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2015-03-24:
Jeg tok den strenge nakken til presidenten som et hint, så jeg skal være kort. Det kan ikke være sånn at enhver forbedring skal være nødt til å komme med et lovforbud. Det kan ikke være sånn at vi ikke mener at foreldrene kan tenke selv. Det kan ikke være sånn at vi i Stortinget ikke mener at foreldrene ikke går foran som gode forbilder, hvis ikke vi har vedtatt det ved lov. All statistikk vi fikk presentert i høringen, fortalte oss at de gode resultatene som var kommet over år, er kommet ved at folk har tenkt seg om, endret holdning og blitt flinkere til å bruke redningsvest. Derfor har vi så mange færre døde nå, og derfor sier Norges Seilforbund at de vil gjerne fortsette det gode holdningsskapende arbeidet og la folk ta ansvar selv.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-03-24:
Takk for replikken. Når det gjelder fart, er det slik at det enkleste er jo å se om en båt beveger seg eller ikke, om den er i fart eller ikke i fart. Dermed har vi da også forholdt oss til de tilrådinger som ekspertgruppen ga oss. Jeg sitter de dagene jeg ikke er i stortingssalen og ser utover utløpet av Glomma. Der er det en fartsbegrensning. Jeg kan se hvilke båter som overholder fartsbegrensningen, og hvilke båter som ikke gjør det. Det er lett å se farten, og det er lett å se når man ikke har fart, men bare lar seg føre med Glommas fart nedover og har slått av motoren, så det er en annen måte. Men fart er fart.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-03-24:
Når jeg utenfor mitt stuevindu ser disse båtene med en fart på 5 knop, som representanten selv tok til orde for, synes jeg det er lurt at man har på seg redningsvest der, om man er under 16 år eller over 16 år, fordi vi vet at det er et viktig tiltak for å redde liv. For Kristelig Folkeparti handler denne saken om å redde liv, og som statistikken viser, kunne en tredjedel av dem som har omkommet, ha vært reddet hvis de hadde hatt på seg redningsvest.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-03-24:
Jeg takker for spørsmålet. Jeg er enig i at det er ingen av oss i denne salen som skal påberope seg at noen er bedre enn andre, for jeg tror at alle ønsker å være med og redde liv. Og så mener Kristelig Folkeparti, i motsetning til representanten Korsberg, at et generelt lovpåbud er veien å gå. Det blir ikke noe verre å håndheve et generelt lovpåbud enn et lovpåbud for barn og unge under 16 år, som regjeringen har fremmet, og som jeg regner med at representanten Korsberg fra Fremskrittspartiet vil stemme for i denne sal senere i dag.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Oppdrettsnæringen er en stor og viktig næring for landet vårt. I Senterpartiet har vi nylig hatt landsmøte. Der var dette en av de tingene vi diskuterte. Vi utmeislet politikk og nye argumenter som vi vil komme tilbake til når vi skal behandle havbruksmeldingen her i denne salen. Senterpartiet har en positiv holdning til oppdrettsnæringen. Vi har tro på vekst for næringen, men det må skje på en bærekraftig måte. Det er nevnt tidligere lus og rømming som de mest kjente og største utfordringene som næringen har. Men jeg tror også man i en framtidig vekst for oppdrettsnæringen må ta inn over seg at det vil bli arealkonflikter. Det er interesse mot skipsfart, det er interesse mot fiskerinæringen og andre arealkonflikter. Da mener Senterpartiet det er svært viktig at en har kommunene med på laget, og at en del av verdiskapingen blir liggende igjen i kommunen i form av arealavgift. I tillegg er det viktig for Senterpartiet at veksten i havbruksnæringen skjer på en måte som sikrer at vi har et mangfold av aktører – store, små, mellomstore. Oppdrettsnæringen har vist at det er en næring som har stor kapasitet til å finne og ta i bruk ny teknologi for å løse de utfordringene som den står overfor. Men det er også en næring som jeg oppfatter har behov for å bli holdt i et stramt grep, som har behov for å bli stilt strenge krav til. Jeg mener at et godt eksempel på hvordan havbruksnæringen evner å ta grep, er statistikken over antibiotikabruk i oppdrettsnæringen, som nå er tilnærmet lik null. Senterpartiet vil ikke gå inn for de forslagene som er framsatt i denne saken, men vi ser fram til å få en debatt om havbruksmeldingen både i komiteen og i Stortinget, og vi er innstilt på å finne gode løsninger for havbruksnæringen som ivaretar bærekraften, men som også sikrer noe som er svært viktig for havbruksnæringen, nemlig stabilitet i rammevilkårene. Jeg tenker det er viktig for næringen at vi evner på Stortinget å komme fram til et bredest mulig forlik om det som skal være rammevilkårene for en næring som faktisk er svært viktig for matproduksjonen i Norge og for landets framtidige skatteinntekter og verdiskaping.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Jeg vil gjerne utfordre statsråden på en situasjon der dette forslaget om oppdrettsstans hadde blitt en realitet. Komiteen sier i innstillingen at all matproduksjon medfører miljøpåvirkning. For de store aktørene vil kunne ta veksten utenfor Norges grenser, slik at det vil nok være en vekst i mengden oppdrett og en miljøpåvirkning selv om en skulle ha vedtatt en stans her i Norge. Når en hører hvordan enkelte representanter i salen her rimelig ukritisk hyller et selskap som har mulighet til å ta veksten i utlandet, så er mitt spørsmål til fiskeriministeren om hun kan si noe om hvordan hun vurderer den totale miljøpåvirkningen dersom en har oppdrettsstans i Norge, men flytter aktiviteten ut av landet. Vil det være bra eller dårlig for miljøet etter hennes vurdering?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Det er et viktig tema vi nå diskuterer. Jeg ønsker å takke Kristelig Folkeparti og Miljøpartiet De Grønne for å ha framsatt forslaget, og jeg skal heller ikke utelukke at det kan komme flere takk i retning Miljøpartiet De Grønne utover kvelden. Jeg opplever at representanten Hjemdal på en god måte gjorde rede for situasjonen i saken. For Senterpartiet koker dette ned til om vi er tilfreds med dagens situasjon, eller ser en behov for strengere regulering av import og behov for å stanse ulovlig import av haiprodukter. Det er et spørsmål som Kristelig Folkeparti, Arbeiderpartiet og Senterpartiet svarer nei på – vi er ikke tilfreds med dagens situasjon. Det undrer meg at Venstre i innstillingen ikke ønsker å være med på dette. En kan spørre seg om det er uro for haifinning, eller om det er husfreden i Nydalen som er det bærende. Jeg håper at Venstre revurderer sitt standpunkt. I Stortinget i dag blir det diskutert mange saker. Dette er i et globalt perspektiv en av de viktigste. Senterpartiet har sans for forslagene fra Kristelig Folkeparti, men vi ser også de innvendingene som statsråden kommer med. Derfor har vi sammen med Arbeiderpartiet lagt fram et forslag der en ber regjeringen komme tilbake til Stortinget med tiltak. Det skal ikke være hvilke som helst tiltak. Det skal være tiltak for å sikre strengere regulering av import av produkter fra hai for å stanse import av ulovlige haiprodukter til Norge. Bestillingen som ligger i forslaget, er klar, og jeg håper det er mulig å få flertall for det i salen i dag.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Jeg vil først takke saksordføreren for jobben. Representanten Trellevik sier i sitt innlegg og nå i replikkrunden at dette skal bidra til å skape positive holdninger til vestbruk blant barn. Da ønsker jeg å utfordre representanten Trellevik: Hva slags holdninger er det man skaper når man vedtar en lov som sier at kun unger må bruke vest? En kan ha en situasjon hvor det er en fin dag på sjøen, og foreldrene tenker at det er greit å kaste vesten, men sier til ungene at vest må de ha på – for de ønsker jo å være lovlydige, som foreldre flest. Ser ikke representanten Trellevik for seg at den holdningen en kan skape med et forslag kun for barn, er at vest er noe som først og fremst er viktig for barn?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Representanten Korsberg argumenterer i sitt innlegg på et litt finurlig vis mot et påbud. Representanten Korsberg er likevel i innstillingen med på å ønske å innføre et påbud, men kun for barn. Så en kan jo spørre seg om representanten Korsberg mener at det forslaget som er lagt fram, er det beste, eller om det hadde vært mer ønskelig å videreføre dagens ordning, der det ikke er noe påbud om å ha på seg vest, og at det er opp til foreldrene å ta ansvar for dette. Men jeg antar at så lenge representanten Korsberg ikke sitter i regjering, og en har en fri vilje når en skriver sin innstilling, mener en at et påbud for barn er enklere. Men hvorfor ønsker en da å ha et påbud for en gruppe som i liten grad drukner, og som er flinkest til å bruke vest?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Holdningsskapende arbeid er viktig, og det er viktig å gi folk frihet. Det gjelder som et generelt prinsipp når en ferdes i naturen – og ellers i livet også. Men vi har mange eksempler på situasjoner der vi ønsker å bruke forbud/påbud. Det blir en konkret vurdering hver enkelt gang. Det er viktig å minne om at her handler det faktisk bare om hvordan et påbud skal innrettes – om det skal gjelde kun for unger, om det skal gjelde kun for den gruppen som faktisk bruker vest, eller om det også skal gjelde for dem som ikke er så flinke til å bruke vest. Det finnes allerede et påbud, nemlig påbudet om at en skal ha med seg vest om bord i båten. Det vi gjør nå, er at vi gjør et påbud som ikke alltid virker, til et påbud som vil ha langt større effekt, nemlig at vesten skal være på. Det betrakter vi som et lite, men effektivt inngrep.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Dette har ikke noe med verken fattigdomskamp eller favorisering av de rike å gjøre. Vi har gjort den vurderingen at det ville være unaturlig at det for alle båter skulle være et påbud om flytevest. Det ville ha sett litt underlig ut. Vi har vært opptatt av å innrette et påbud som etter de faglige rådene vi har fått, vil være nødvendig og ha mest mulig effekt. Jeg tror ikke vi vil komme i en situasjon der en har null drukningsulykker – det vil en selvsagt ikke. Det vil være forskjellige årsaker til det. Men det er jo underlig at partiet som snakker veldig mye om holdninger, greier å framstille det som at når det ikke er et lovpåbud, vil folk hive av seg vesten og nyte den såkalte friheten. Det har jeg ingen tro på. Jeg tror at loven skal virke sammen med det holdningsskapende arbeidet. Da vil folk i stor grad bruke vest når det ikke er påbudt, men når det er påbudt, vil en i enda større grad bruke vest.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Jeg vil først kommentere dette med en lovs virkning. Jeg tror ikke at vi ville hatt den andelen bilbeltebruk i Norge om det kun var holdningsskapende arbeid. Jeg tror ikke at så mange ville brukt hjelm når en kjørte moped eller motorsykkel, om det kun var holdningsskapende arbeid. Så har vi naturligvis måttet gjøre avgrensninger, ut fra praktiske konsekvenser, når vi skulle fastsette rammene for et lovpåbud. Jeg antar at også SV er enig i at det å påby bruk av redningsvest i alle båter, uavhengig av størrelse, ville fått noen praktiske konsekvenser og hatt marginal effekt, så ett sted måtte grensen gå, på samme måten som vi har tatt stilling til at det skal gjelde i fart. Det kan oppstå farlige situasjoner også når båten ligger stille, men en har valgt å gå inn der som risikoen for hendelser er størst. Dette er et forslag som ble godt mottatt av bl.a. Redningsselskapet. Det kan tyde på at det er et godt forslag. Dessuten snudde Senterpartiet i tiggersaken.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Det var interessant å få med seg representantens harmdirrende innlegg for SVs liberale verdier. Men det er jo ikke lenger siden enn i vår at en mente at en kunne gå vekk fra dette prinsippet og ha et påbud i de situasjonene der det var et barn om bord i båten. Så den talen som vi nå har hørt, ville altså ikke være gjeldende hvis to foreldre hadde med sitt 14-15-årige barn, veldig godt svømmedyktig, om bord i båten. Det framstår som litt underlig. SV har levert et forslag om ytterligere utredning av en rekke ting, men en har altså unnlatt å legge inn forslag angående redningsvest, som denne saken opprinnelig startet med. Da er mitt spørsmål hvorfor SV støtter regjeringspartienes forslag, som en er kritisk til, mens en altså har unnlatt å fremme sitt eget forslag, som en var opptatt av i vår.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Selv om en ikke er enig i den politiske vurderingen som er gjort i denne saken, har en jo lagt stor vekt på de lovtekniske vurderingene som departementet har gjort, og det forslaget som ser ut til å få flertall i dag, er i stor grad en blåkopi av regjeringens opprinnelige forslag i proposisjonen – med unntak av at en har tatt vekk aldersbegrensningen; det ville gjøre påbudet bredere og etter vår mening mer virkningsfullt. Men så har flere fra regjeringspartiene og SV vært opptatt av denne lengdebegrensningen på åtte meter. Dette ligger også i proposisjonen. Da kan det være fristende å spørre statsråden om hvorfor lengdebegrensningen på åtte meter er satt, for en sånn forklaring tror jeg kanskje vil nå mer fram selv hos regjeringspartiene på Stortinget.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Foruten at hun snakker om de åtte rød-grønne årene, registrerer jeg at statsråden er ivrig etter å skyve Stortinget foran seg her. Når det gjelder vedtak nr. 475 og 476 som Stortinget gjorde, handlet det faktisk ikke om at det skulle være aldersgrense for påbudet, men om at det skulle være et påbud om flytevest i fritidsbåter der det er barn i båten. Så hvorfor viser statsråden stadig til Stortinget i de sakene som er ubekvemme å ta stilling til, mens en altså har gjort en selvstendig vurdering når det gjelder tolkningen av det vedtaket som Stortinget gjorde 13. juni 2014, som foreslo å påby bruk av flytevest i fritidsbåter der det er barn i båten?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-24:
Jeg tenkte jeg kanskje skulle prøve meg på slutten av debatten med et lite forsoningsinnlegg. Det var før representanten Johnsen gikk på talerstolen. Jeg har ikke tenkt å kommentere hans innlegg. Jeg opplever det like mye som et angrep på lovgivningskompetansen i departementet som på stortingsflertallets politiske skjønn. Begge deler lever jeg godt med. Men jeg mener det er viktig etter en sånn debatt som denne å understreke at jeg opplever at en i alle partier har et engasjement for å få ned antall drukningsulykker, og at en er villig til å bruke virkemidler for å nå målet. Vi har jo i betydelig grad regelverket allerede, og så er spørsmålet: Hvor går grensen? Det som er mitt håp nå, er at dette vedtaket får flertall i Stortinget. Det trår i kraft fra 1. mai. Jeg tror den debatten som har vært om påbudet, har vært viktig, og kan bidra til økt bevissthet rundt bruk av vest. Jeg tror det er viktig å få fram at det som er den mest effektive holdningen å ha, er at vest er noe en alltid bruker når en er om bord i båt i fart, og det er ikke egnet til å gjøre en konkret vurdering av hvorvidt drukningsfaren er overhengende eller ikke. De fleste ulykker skjer uventet, og det samlede målet må være at ulykkestallene, antallet drukningsulykker, går ned. Da får vi et vedtak på dette. Regjeringen står selvsagt fritt til – og har også varslet – å komme tilbake med ytterligere vurderinger knyttet til sjøsikkerhet og bl.a. raske båter senere. Det ser vi også fram til.
Pål Farstad (Venstre), 2015-03-24:
Først vil jeg takke saksordføreren for gjennomgangen av saken og komiteens arbeid. Havbruk er en av Norges viktigste næringer i dag, og vil bli enda viktigere i årene som kommer. Men en av de aller viktigste forutsetningene for at det skal være slik, og at det skal skje, er at næringen får bukt med lusesituasjonen, med rømming og med kjemikaliebruk. Dette står helt sentralt for Venstre, og jeg har tatt disse utfordringene opp ved flere anledninger, både fra denne talerstolen og i andre sammenhenger. Derfor er jeg helt enig med forslagsstiller Rasmus Hansson i at det må stilles forpliktende og forutsigbare miljøkrav til oppdrettsnæringen, som gjør driften reelt bærekraftig i løpet av årene som kommer. Men jeg er ikke enig i at man skal gå til et tiltak som innebærer tre års vekststans. Med havbruksnæringens store betydning for mange kystsamfunn er det vanskelig å tenke seg at svaret skal være full vekststans. Det vil ramme områder av landet der det ikke er saklig grunnlag for å gjøre det. Jeg synes ikke det er saklig grunnlag for å gjøre det verken i et økonomisk perspektiv, i et distriktsperspektiv eller i et miljøperspektiv. Men, altså, fortsatt vekst kan ikke skje uten vilkår. Jeg er glad for at en samlet komité mener det er grunn til å stille strengere vilkår enn i dag: at det er nødvendig med mer forskning og utviklingsarbeid for å løse miljøproblemene i havbruksnæringen at det handler om å stille krav om anlegg som tåler mer vær og vind, og som kan minimalisere risikoen for at oppdrettsfisk rømmer at det handler om mer forskning på «tette» anlegg både på land og sjø at det handler om hvordan avlusingsmiddel forurenser annet havmiljø Alt dette sier altså en samlet komité – og det forplikter! Norge har særlige komparative fortrinn innen marine næringer. Som nasjon er vi i en særstilling ved at vi rår over store havområder som har vært – og er – grunnlaget for vår oljeavhengige økonomi. I tillegg forvalter vi rike fiskeressurser og har en kystlinje som er godt egnet for havbruk. Jeg ønsker ikke at vi skal skusle bort de naturgitte fortrinn som den norske kystsonen har for oppdrett i sjø, men jeg ser heller ikke bort fra at større deler av produksjonen bør foregå på anlegg på land. Med de ressursene Norge råder over, legger jeg også til grunn at vi bør utnytte våre marine matressurser til å bidra til verdens matvareproduksjon. Norske sjømatprodukter er etterspurt internasjonalt, og de fleste land har underdekning av egenprodusert sjømat. Som produsent av et høyverdig produkt har næringen ressurser til å bygge kompetanse og teknologi som bidrar til økt mattilgang i andre deler av verden. Dette, sammen med at havbruksnæringen i likhet med den øvrige sjømatsektoren er en viktig distriktsnæring, gjør det nødvendig med en videre havbrukssatsing – men altså på vilkår. Arealavgift, som er nevnt av andre i debatten, vil vi komme tilbake til i forbindelse med behandlingen av havbruksmeldingen.
Pål Farstad (Venstre), 2015-03-24:
Takk til sakens ordfører for gjennomgangen av saken. Norge er, og skal være, i fremste rekke når det kommer til forvaltning av havets ressurser og når det gjelder forskning på havets ressurser. Derfor har vi streng håndheving av hvilke ressurser som kan fanges, og hvor mye, og derfor deler jeg naturligvis forslagsstillernes oppfatning av at Norge, som en av verdens fremste sjømatnasjoner, har store ambisjoner om bærekraftig fangst, utnyttelse og handel med sjømat. Ja, vi må ha høye ambisjoner. Når det gjelder forslagsstillernes første forslag, om at «Stortinget ber regjeringen sikre at haiprodukter som blir importert, har fullstendig og etterprøvbar artsinformasjon», mener vi i Venstre at Tollvesenet med bruk av de nåværende internasjonale reglene gjennom CITES-konvensjonen blir hensiktsmessig håndhevet slik det gjøres i dag. Det skal ikke være tvil for noen i dag om at Venstre, med de nåværende regler og internasjonale samarbeidsforpliktelser i hånden, mener at ulovlig import av haiprodukter til Norge skal og må sanksjoneres. Når det gjelder dette forslaget, må jeg si meg enig med fiskeriministeren i at det må være proporsjonalitet mellom tiltakets omfang og det mål tiltaket søker å oppnå. Med hensyn til forslagsstillernes andre forslag: Jeg deler også fiskeriministerens oppfatning – og vurdering – av at dette vil være svært vanskelig å gjennomføre i praksis, f.eks. å spore fangstinformasjon direkte til den enkelte fisker et sted i Asia eller Stillehavet. I Venstre er vi opptatt av politiske løsninger som ikke øker byråkratiet. Blant annet med denne begrunnelsen ønsker Venstre ikke å støtte forslaget. Denne saken handler om at ulovlig framskaffede produkter av hai ikke importeres til Norge, og jeg har forholdt meg til nettopp det i komiteens behandling av saken. Venstre har tillit til at ministeren med eksisterende regelverk vil forhindre ulovlig import av hai til Norge. Samtidig har Venstre funnet at forslaget fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, om at regjeringen skal komme tilbake til Stortinget med forslag til tiltak for å sikre strengere reguleringer, vil styrke saken. Venstre støtter derfor forslag 1 fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, som heter: «Stortinget ber regjeringen komme tilbake til Stortinget med forslag til tiltak for å sikre strengere regulering av import av produkter fra hai for å stanse import av ulovlige haiprodukter til Norge.»
Pål Farstad (Venstre), 2015-03-24:
Jeg vil begynne med å takke saksordføreren i denne saken også for en god presentasjon av saken. Det fortjener han honnør for. Denne saken handler om sikkerhet til sjøs og arbeid for å hindre at liv går tapt på sjøen. Det er saken. Derfor er jeg glad for at det ser ut til å bli flertall her i salen i dag for et generelt påbud om å ha på seg flytevest/flyteutstyr i båten når båten er i fart – at det ikke bare skal gjelde barn. Flertallet i komiteen viser til at målet med et påbud er å få dem som i dag ikke bruker flyteutstyr, til å gjøre det. Venstre er en del av dette flertallet, og selv om vi strengt tatt mener at det er den enkeltes ansvar å sørge for egen sikkerhet, ser vi her et behov for et påbud. Godt voksne, og særlig menn, er de som er dårligst til å bruke flyteutstyr, og de som er overrepresentert i drukningsstatistikken. Det har vi hørt i dag, og det er bare å gjenta. Under komitéhøringen som ble avholdt om saken, ble det tydeliggjort – for meg i hvert fall – at flere liv kunne vært spart om flyteutstyr var blitt brukt. Jeg legger stor vekt på konkrete råd og oppfordringer fra Redningsselskapet og andre organisasjoner og instanser i denne saken. Så til departementets svar. Slik jeg leser det, er det etter departementets syn slik at alle som er om bord i båt, bør bruke flyteutstyr, mens et påbud om å ha på seg flyteutstyr kun bør rette seg mot barn og ungdom. Dette er jeg ikke enig i. Mange har sammenlignet dette med at et påbud om å ha på seg bilbelte i bilen bare skulle være rettet mot barn og ungdom. Jeg synes det er en relevant sammenligning. Faktum er jo at de fleste som i dag dessverre mister livet i båtulykker, er voksne. Derfor mener jeg at det bør handles deretter i lovverket når det gjelder kjøring av fritidsbåt. For på samme måte som vi i dag må ha bilbelte på når vi kjører i trafikken på veiene, må folk også ha på seg flytevest når det kjøres på sjøen – jeg bruker «kjøre» som begrep. I forbindelse med diskusjonen om at dette vil være en vesentlig innstramming, er dette et feil argument etter min mening. For det er allerede i dag påbud om å ha med flyteutstyr om bord i båt. Nå må bare flyteutstyret bæres når båten er i fart, for først av alt å redde liv. Når dette er sagt, må det selvsagt også arbeides proaktivt for å redusere ulykker og uansvarlig ferdsel på sjøen med fritidsbåt – gjennom arbeid med holdningsskapende tiltak. Derfor ber komiteen regjeringen intensivere det holdningsskapende arbeidet for å bedre sjøsikkerhetsarbeidet, samt påse at koordineringen av ressursene som brukes for å følge opp sjøsikkerheten, blir bedre. Det er særdeles viktig.
Pål Farstad (Venstre), 2015-03-24:
Takk for spørsmålet og takk for utfordringen. Jeg er glad for at Korsberg har kikket i programmet vårt – det står mye bra der, bl.a. den liberale vinklingen, som er viktig for oss. Men av og til er det noen samfunnsmessige mål, f.eks. på liv og helse, som denne saken dreier seg om, som vi må nå, og det gjør at vi ønsker et påbud, istedenfor at holdningsskapende arbeid skal være den eneste innretningen her. Vi ønsker begge deler, men når vi kommer til en så alvorlig sak som dette, synes vi at det er påkrevd å ta i bruk påbudet. Det er svaret.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-24:
Ministeren kom med den påstanden at det skjer så mykje med omsyn til den teknologiske utviklinga. Min påstand er at det skjer altfor lite. Det er berre å sjå på kor lite som faktisk blir brukt på teknologiutvikling – på forsking og utvikling – 1 pst. av omsetninga nemnde eg i innlegget mitt. Det svarer til ei low tech-næring. Vi veit jo at ein bruker ikkje meir på FoU enn ein treng. Spørsmålet mitt til ministeren er rett og slett: Korleis skal ministeren fremje meir forsking og utvikling i næringa, og korleis skal staten bidra?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-24:
Der deler vi utolmod, og eg trur ikkje ein berre – moralsk – kan krevje at dei skal bruke meir på forsking og utvikling. Eg trur at den satsinga berre vil skje dersom det er nødvendig å gjere det, dersom dei får eit krav på seg om å utvikle seg meir. Ein kan berre ta grunnteknologien i oppdrett: Det er altså not i open sjø. Det er akkurat den same teknologien som da min onkel starta Fylkesnes Fisk på 1970-talet – akkurat den same grunnteknologien da som no. Det betyr at dei framstega ikkje har skjedd, og derfor reagerer eg kvar gong nokon seier at det skjer så mykje, for eg meiner at det skjer altfor lite. Eg meiner at vi bør både satse vesentleg meir nasjonalt i programmet på dette og stille enda strengare krav. Så mitt neste spørsmål er: Korleis kan dette oppnåast dersom det ikkje blir stilt hardare krav til næringa enn det det gjer i dag?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-24:
Det var ei god avklaring vi fekk i det siste innlegget. Eg hadde tenkt å starte innlegget mitt med: Kva skjer i Venstre? Men det kan eg no ikkje gjere. SV støttar forslagsstillarane i denne saka. Dette er kanskje den enklaste saka i heile dag. Haien er ein av dei mest trua skapningane vi har i havet, og ifølgje rødliste-organisasjonane er så mykje som en fjerdedel av dei 450–500 haiartane trua direkte av utrydding. Konvensjonen for handel med trua artar, CITES, har f.eks. berre åtte av dei trua artane på lista si, og Noreg har ingen restriksjonar på å importere haiprodukt til Noreg. Da må eg minne dei som framleis er i tvil i denne saka, om to viktige fiskeripolitiske tradisjonar som Noreg står i. For det første har etter kvart norsk forvaltning av fiskeressursane blitt verdsleiande. Det har nettopp vore fordi vi har hatt ein knallhard kamp mot ulovleg, uregulert og urapportert fiske. Det er ein stolt tradisjon, ein tradisjon som også forpliktar oss i alle andre saker. Den andre tradisjonen er at vi i Noreg har brukt å tenkje sjølve. Det betyr at når internasjonale organisasjonar ikkje fungerer, eller når dei har inntatt standpunkt som står i strid med vår kunnskap, våre forskarar, våre fiskarar og vår fiskeripolitikk, har vi hatt mot nok til å hevde vårt eige standpunkt. Å innføre eigne nasjonale regelverk der vi ser at internasjonal forvaltning ikkje er tilstrekkeleg, har vi gjort før, og det går fint an å gjere utan at det blir for komplisert. Så la oss enkelt og greitt seie nei takk til desse produkta og stemme for iallfall eitt av dei framlagte forslaga. Det kan bety ein forskjell. Haiane er nokre av dei eldste artane vi har her i verda. Dei eldste fossila strekkjer seg 450 millionar år tilbake. Dei har overlevd meteorar, istider og vulkanutbrot. Spørsmålet er om dei overlever mennesket. Akkurat her kan vi bidra positivt. SV kjem derfor primært til å støtte Kristeleg Folkeparti og Miljøpartiet Dei Grøne sine forslag og sekunderært Arbeidarpartiet og Senterpartiet sitt forslag i denne saka.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-24:
Ein ting er kompetansen til Sjøfartsdirektoratet når det gjeld å finne treffsikre løysingar som kan nå akkurat den bestemte målgruppa. Noko anna er å vedta lovar. Det er ein kompetanse som høyrer til i denne sal, og det er ein annan type spørsmål. I rettssosiologien har dei eit omgrep som heiter lysbrytarteorien, og det er ein teori om at lovar automatisk får effekt i samfunnet med ein gong dei blir vedtekne. Men sånn er det jo ikkje i praksis. Det er ofte sånn at lovane ikkje fungerer sånn som det var meint, og ofte har dei utilsikta konsekvensar. Så om representanten kan seie meg: Den statistisk lille gruppa, menn over 50 år, som dominerer ulykkesstatistikken, kor dei viktigaste årsakene er alkohol, køyring om natta og fart, kven kan seie med sikkerheit at desse automatisk kjem til å bruke redningsvest etter at Stortinget har vedtatt ein lov om det?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-24:
Det stemmer at SV er i eit litt «dodgy» selskap her, på same måten som Senterpartiet var i eit ganske «dodgy» selskap når det gjaldt tiggeforbod. Så det er mykje rart som går føre seg i politikken, også frå Senterpartiets side. Vi veit også at det er delte meiningar i det partiet i denne saka. Representanten framstiller det som om det er ein automatikk i at når ein lov blir vedtatt, blir han gjennomført. Sånn er det ikkje, og det synest eg er spesielt at senterpartirepresentanten ikkje ser. Det er ikkje SVs forslag vi behandlar i dag. SVs opphavlege forslag var at i opne båtar – uavhengig av lengdemeter – der det er barn til stades, skal også alle dei andre som er i båten, bruke vest. Så mitt spørsmål til representanten er: Kvar kjem åtte meter frå? Dette var jo berre ein illustrasjon frå gruppa om kvar det var mest prekært, men som lovvedtak – kvifor er ikkje alle opne båtar med?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-24:
I innlegget mitt forsøkte eg etter beste evne å gjere greie for kva som er vår prinsipielle tilnærming i denne saka. Eg meiner det stiller seg motsett. Idet ein har påbode bruk av flytevest i båtar under åtte meter, så har ein vel òg sagt at ein må påby sykkelhjelm – for det reddar også liv. Då ville ein òg sagt at ein bør gjere ganske store innskrenkingar i bruk av tobakk eller alkohol, for det vil også redde liv. Eg meiner at det finst ei grense. For SV går den grensa når avgrensinga handlar om å beskytte andre sine liv – da er vi for. Men viss avgrensinga handlar om å beskytte folk mot seg sjølv og sine eigne val – da er vi skeptiske.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-24:
Eg er heilt einig i det. Det forslaget som kjem frå regjeringa, er slett ikkje SV sitt forslag, og det er heller ikkje det som var avtalen som blei inngått i juni. Avtalen i juni var at vi skulle få eit lovforslag som stilte krav om bruk av vest i båtar som var opne, der det ikkje berre gjeldt barn, men også dei vaksne som var til stades. Vi ønskte ei mykje større sak. Nokre har ønska å koke sikkerheit på sjøen ned til eitt spørsmål, og det er bruk av vest, medan vi veit at dette handlar om mange andre spørsmål. Vi ønskjer å reise fleire ting. Dei har også kome med i proposisjonen. Dessverre blir spørsmålet om promille avvist frå regjeringa si side. I spørsmålet om fart og sertifisering av folk som har raske båtar, blir det vist til ei sak som kanskje kjem eit stykke fram i tid. Derfor har vi også føreslått forslaget. Det er mange tiltak som kjem inn her – vestpåbod er eitt av dei. Men vi meiner grensa går ved å verne barn.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-24:
Her er det veldig mange ulike ting som representanten stiller spørsmål om. Berre for å ta representanten frå Venstre litt i forsvar: Her må ein skilje mellom liberalistisk og liberalt. Liberalistisk knyter seg til eit økonomisk system. Som sagt i innlegget mitt: SV er for ei ganske sterk skattlegging og ganske sterk regulering for å sikre vern for utsette grupper. Dette er ikkje ei slik sak, bortsett frå barn. Eg veit at Senterpartiet elles er opptatt av å verne barn spesielt, og kvifor blir det harselert slik over det i denne sal frå Senterpartiet akkurat i denne saka, kor opportunt er det? Men tilbake igjen til kanskje det viktigaste spørsmålet i innlegget frå representanten: Kjem vi til å støtte dette? Ja, vi meiner at der går det ei grense. Barn skal ha eit ekstra vern. Vi meiner at dersom vi verkeleg skal gripe tak i dei viktigaste årsakene, med omsyn til denne gruppa 50 pluss som er prega av alkohol, burde Senterpartiet, dersom ein verkeleg er opptatt av dei, støtte Kristeleg Folkeparti sitt forslag om promillegrense.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-24:
Eg skal ikkje trekkje dette ut så veldig lenge over midnatt. Eg høyrde presidenten sa kl. 2 – eg håpar ikkje det er ambisjonsnivået for møtet i dag, men ein kan fort ende opp med det. For eller imot redningsvest er ikkje det som avgjer kor engasjert ein er i sikkerheit til sjøs. Det trur eg alle i denne salen er einig med meg i – djupast sett. Spørsmålet er om eit påbod om bruk av redningsvest er riktig veg å gå for å auke sikkerheita til sjøs. Det er det store spørsmålet her. Ettersom det er fleirtal i denne salen for å innføre denne lova – eg skal ikkje rippe opp igjen i min kritikk av ho – ønskjer eg å knyte nokre spørsmål til ho som eg håpar at dei som står bak forslaget til vedtak, tek med seg vidare. Det er følgjande spørsmål: Er lova, slik som ho er formulert, forståeleg nok? Vil ho bli opplevd som urettferdig av nokon? Vil lova nå den risikogruppa som vi her snakkar om – menn på 40 pluss – den gruppa som eg er ein del av? Og vil lova bli følgd opp av politimyndigheitene, eller vil det vere overlate til den enkelte å innrette seg etter lova? Eg trur dei spørsmåla avgjer suksessen til denne lova – om ho vil oppnå sin intensjon. Eg håpar djupt at ho aukar sikkerheita til sjøs, men eg har mine tvil, og eg har også min ideologiske tvil om dette er vegen å gå for å skape sikkerheit generelt i samfunnet. Da skal ikkje eg starte ein ny diskusjon, men avslutte med dette.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-24:
Mobbing går i arv. Det smittar. Mobbing skjer blant dei aller minste og blant dei aller eldste. Det er eit større samfunnsproblem, som det er viktig å ta tak i så tidleg som i det heile er mogleg – frå barnehage og oppover. Utgreiinga frå Djupedal-utvalet er nettopp blitt framlagd. Det var spennande forslag som kom fram der. Det omhandlar stor statleg satsing på ein inkluderande skule, etter modell frå Canada, som er interessant lesing, det å flytte klageinstansen frå Fylkesmannen til Barneombodet, det å få fleire grupper inn i skulen, slik at ein kan jobbe breiare – skulehelsetenesta og PP-tenesta er nemnde spesielt. Generelt meir forsking på og kunnskap om både mobbar og mobba i skulen er avgjerande. Desse spørsmåla omhandlar ikkje denne saka. Dette er berre ei rein presisering av forarbeida til loven, altså det som er gjeldande rett her. Dette er ei sak som i stor grad eigentleg ikkje forandrar særleg mykje. Nokre slike forslag har vi fått frå departementet allereie, og eg håpar vi kan få ein pause frå forslag som ikkje betyr noka endring, slik at vi har reelle saker vi kan arbeide med her. Mobbing er eit saksområde der alle er einige. Det er ingenting som gjer oss så svarte i sjela som tanken på at eigne barn eller barn av nokre vi kjenner, blir mobba, eller historier om barn som er blitt mobba, og som er blitt drivne til forferdelege handlingar. Mobbing varer heile livet – det er noko som folk ber med seg lenge. Det å ha skikkelege, store og målretta tiltak som fungerer, og ikkje berre program som kanskje fungerer nokolunde, er veldig viktig. Eg ser fram til at vi får utgreiinga frå Djupedal-utvalet på bordet etter kvart. SV kjem til å støtte presiseringa av loven slik han er, når vi skal stemme. Men eg vil håpe at vi kan ta ein pause frå forslag som ikkje fortel så mykje nytt.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-24:
Jeg har hatt gleden av å diskutere oppdrett med ganske mange fiskeriministre etter hvert, og de er ganske like på den måten at de alle sammen sier at her skal vi bruke en kombinasjon av gulrot og pisk, og nå skal vi få bukt med miljøproblemene i næringen ved hjelp av disse gulrøttene og de piskene – i den grad dette finnes. Og det er blitt lovet i minst 15 år at man skal få bukt med rømmingen, man skal klare å spore fisk, man skal få bukt med luseproblemene, man skal få bukt med resistensproblemene, og man skal få bukt med kjemikaliebruken. Nå står vi altså her i 2015, og man har ikke fått bukt med rømmingen, man har ikke fått bukt med luseproblemene, man har ikke fått bukt med kjemikaliebruken, man har ikke fått bukt med resistensen, og man kan fortsatt ikke spore fisk. Hva er det ved denne statsrådens virkemidler som kommer til å gjøre det motsatte, eller gjøre det som alle andre tidligere fiskeristatsråder har lovet, men ikke fått gjennomført – altså faktisk stanse disse problemene, som det ville vært en selvfølge å kreve av andre næringer at de skulle stanse, hvis de hadde noe tilsvarende?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-24:
Statsråden svarer overhodet ikke på det spørsmålet jeg stiller, nemlig: På hvilken måte skal de tiltakene statsråden varsler, stanse de miljøproblemene som faktisk ikke er stanset? Hvordan skal hun hindre at de stormene som helt sikkert kommer i framtida, fører til nye rømminger? Hvordan skal hun sørge for at vi kan spore fisken? Hvordan skal hun stanse resistensproblemene? Hvordan skal hun stanse luseproblemene? Det er disse løftene, som er kommet om og om igjen opp gjennom de siste årene, som ingen har levert på. Spørsmålet er: Hvordan skal statsråden levere på dem?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-24:
Statsråden bruker nøyaktig det argumentet jeg advarte mot i mitt innlegg, nemlig at fordi den prosentvise andelen av miljøproblemer avtar i en stadig voksende oppdrettsnæring, så har man en framgang. Men problemet er det miljøtrykket som utøves på en laksebestand, og på et fjordsystem, som ikke vokser prosentvis, men som er utsatt for det samme miljøtrykket som tidligere. Er statsråden villig til å snu på flisa og si at det er miljøtilstanden i økosystemet langs kysten og i villaksstammene som skal være bestemmende for hva oppdrettsnæringen får lov til og ikke, og ikke prosentandeler i en oppdrettsnæring som hele tida får lov til å vokse?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-24:
Som jeg nettopp gjorde rede for fra talerstolen, er dette grunnleggende sett meningen til Miljøpartiet De Grønne også nå, men vi tar altså til etterretning at vi står overfor en situasjon der det er for mange dødsfall på sjøen fortsatt, og der de tyngste fagmiljøene, som har gjort grundige vurderinger av hva man kan gjøre for å redusere disse dødstallene, kommer med svært sterke og entydige anbefalinger. Det vi gjør i Miljøpartiet De Grønne, er å ta ansvar ved å ta disse anbefalingene til etterretning. Derfor støtter vi forslaget om påbud.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-24:
Jo, som svært ivrig seiler lytter jeg definitivt til både Seilforbundet og alle andre som har forskjellige meninger. Som jeg også gjorde rede for, er det forskjellige meninger i Miljøpartiet De Grønne. Vi har ganske enkelt gjort en avveining, der sluttresultatet er basert på det vi oppfatter som de aller tyngste faglige anbefalingene, og der politiet også gjør det helt klart at forbudet er både ønskelig og gjennomførbart. Det er det som ligger til grunn for vårt standpunkt.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-24:
Jeg er veldig glad for at representanten har en presis og god oppfatning av hva Miljøpartiet De Grønne står for som det grønneste partiet i Norge. Jeg kan bare gjenta at vi har ikke noe dogmatisk syn på akkurat dette spørsmålet. Dette er en holdning som vi har tvilt oss fram til ved å avveie på den ene siden holdningen til ansvaret for egen ferdsel ute i naturen og på den andre siden det faktum at vi kan redde veldig mange liv ved å støtte dette inngrepet. Jeg har ikke dårlig samvittighet for at vi ikke er helt kategoriske med hensyn til at det ene er helt riktig og det andre helt feil, men jeg har veldig god samvittighet for at vi har gjort en god, demokratisk jobb i Miljøpartiet De Grønne og kommet til dette resultatet.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-24:
Ja.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-03-24:
Forleden dag gikk både dagens oljestatsråd og forrige oljestatsråd ut og avga nærmest reservasjonsløse løfter om en evig framtid for norsk olje- og gassnæring. Vi vet samtidig at norsk olje- og gassvirksomhet er Norges suverent største bidrag til den globale klimaendringen. I klimameldingen er olje- og gassvirksomheten gjemt unna innenfor begrepet «kvotepliktig sektor» og for øvrig ikke viet noen som helst omtale. Kan klimaministeren i Norge forklare hvordan man kan legge fram en norsk klimamelding uten å omtale norsk olje- og gassektor med ett eneste ord?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-03-24:
Jeg tror ikke det uten videre ville være klokt for miljøet, for jeg mener at vi i dag har en oppdrettsnæring som møter veldig strenge krav fra myndighetene. Da det sist var utlyst vekst, under den rød-grønne regjeringen, den såkalte grønne konsesjonsrunden, var det nettopp med ganske tøffe krav og forventninger om at det skal bidra til at næringen utvikler ny teknologi og nye driftsformer som gjør at miljøpåvirkningen blir mindre. Når vi nå sist fredag utlyste 5 pst. vekst, var det med de strengeste lusekravene noensinne, og med maksimalt to medikamentelle avlusinger. Så jeg mener at vi gjør det vi kan i dag for å sørge for at næringen skal sette minst mulig avtrykk på miljøet rundt seg. Meldingen legger også opp til at vi skal få på plass et regime hvor dette også skal gi sterkere incentiver til å utvikle næringen i nettopp den retningen.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-03-24:
Vi har allerede i de to første budsjettene investert 110 mill. kr mer til sammen i marin forskning. Så bruker jeg enhver anledning til å utfordre næringen, og det som ligger i den meldingen som nå ligger til behandling i Stortinget, er tidenes incentiv til næringen. Uten at man investerer mer, og uten at man løser de store utfordringene som er knyttet til lus i dag, vil man ikke gi seg selv mulighet til å vokse. Et sterkere incentiv enn det til faktisk å investere mer vet jeg ikke om det er mulig å gi. Men jeg er – i likhet med representanten Knag Fylkesnes – utålmodig og mener at næringen, som tjener veldig gode penger for tida, faktisk burde ha investert enda mer i forskning og innovasjon.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-03-24:
Jeg tror at en blanding av pisk og gulrot – som det har vært sagt fra talerstolen her – er viktig for å få næringen til å gjøre mer. Jeg er overbevist om at en næring som har ambisjoner om å vokse videre, vil orientere seg mot hva slags muligheter man får for vekst. Som sagt, et sterkere signal enn det systemet som er presentert i de stortingsmeldingene som ligger i Stortinget nå, vet ikke jeg om. Så har jeg lyst til å si at i langtidsplanen for forskning, som regjeringen la fram i forbindelse med statsbudsjettet i fjor, er det pekt på at havet er et av de store områdene når det gjelder muliggjørende teknologier. Vi har også fått rapporter hvor vi ser at havbruksnæringen nå i stor grad låner kompetanse, låner teknologier og låner løsninger fra offshoresektoren i Norge. Det er jo også på en måte denne SalMars offshore havmerd, som er på tegnebrettet, et uttrykk for. Men det utvikles nye merdtyper, og det er mye spennende på gang her.