trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-02-01:
Stadig økende vegtrafikk i Norge og på hovedvegnettet i Europa medfører forsinkelser og høyere transportkostnader. Det er derfor en politisk målsetting å overføre godstransporter fra veg til sjø. En overgang av transporter fra veg til sjø betyr derfor at det må legges til rette for en konsentrasjon av godsstrømmene til knutepunkter og transportkorridorer. Transport til sjøs er i stor grad en miljøvennlig og sikker transportform. Konsekvensene av en ulykke kan likevel være alvorlige. En konkurransedyktig sjøtransport som tilfredsstiller vareeieres og passasjerers behov for transporttjenester, forutsetter dermed at havnene og farledene er sikre og effektive. Som det står i Soria Moria-erklæringen, vil Regjeringen legge til rette for at havnene utvikles til hensiktsmessige knutepunkter i transportkorridorene som binder sammen ulike deler av landet, og som kobler det innenlandske transportnettet til det internasjonale transportnettverket. Videre er sjøsikkerhet og beredskap mot akutt forurensning helt avgjørende elementer i Regjeringens arbeid med å tilrettelegge for sjøtransport som en moderne, miljøvennlig og effektiv transportform. For å løse transportutfordringene og styrke sjøtransporten må de ulike transportformene ses i sammenheng, og Nasjonal transportplan er den strategiske planen for utviklingen av den samlede statlige infrastrukturen for sjø-, veg-, jernbane- og lufttransport. Med unntak av statlige fiskerihavner er de offentlige havnene kommunale, og direkte investeringer finansieres ikke over statsbudsjettet. Gjennom Nasjonal transportplan legges det imidlertid opp til at de viktigste havnene har god landverts og sjøverts tilknytning. Videre arbeider Fiskeri- og kystdepartementet for at det etableres hensiktsmessig havnesamarbeid mellom offentlige havner og mellom offentlige og private havneterminaler. Den pågående revisjonen av havne- og farvannsloven innebærer videre at sentrale rammebetingelser for havnenes organisering, drift og finansiering nå er oppe til vurdering. Regjeringen har i Soria Moria-erklæringen også varslet at det skal foretas en samlet vurdering av alle gebyrer og avgifter innenfor sjøtransport, slik at sjøtransport gis like konkurransevilkår som landtransport. Kystverket har allerede startet dette arbeidet. Ved Stortingets behandling av Nasjonal transportplan for perioden 2006–2015 ble planrammen for Kystverket fastsatt til 6 milliarder 2004-kroner for hele planperioden. Statsbudsjettet vedtas som kjent for ett år av gangen, og gjennomføringstakten av Kystverkets handlingsprogram avhenger av handlingsrommet i økonomien og den årlige budsjettprosessen. Jeg vil videre understreke at Nasjonal transportplan angir gjennomsnittlige årlige planrammer, og at oppfølgingen i de årlige budsjettene derfor vil variere som følge av ulike prosjekters størrelse og kontantstrøm. Kystverkets budsjett for 2006 er på nivå med den gjennomsnittlige årlige planrammen i Nasjonal transportplan 2006–2015.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-02-01:
Når det gjelder merking av farleder og vedlikeholdet av riksvei nr. 1 langs kysten, vil jeg komme tilbake til bevilgningene i den ordinære budsjettprosessen. Når det gjelder trafikkseparasjon, har Regjeringen nå ute et høringsforslag om opprettelse av seilingsleder. Vi skal jobbe aktivt for at det skal være trygt å ferdes langs kysten.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-02-01:
Fiskeri- og kystministeren forholder seg til de vedtakene som Stortinget har fattet, og vil komme tilbake til Stortinget på en egnet måte.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
På vegne av stortingsrepresentantene Øyvind Korsberg, Kåre Fostervold og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om tiltak for økt konkurranse i meierisektoren.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-11-23:
Jeg vil på vegne på stortingsrepresentantene Svein Flåtten, Elisabeth Røbekk Nørve, Finn Martin Vallersnes og meg selv fremme forslag om tiltak for å bedre rekrutteringssituasjonen i fiskeri- og skipsfartsnæringen.
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-11-23:
På vegne av representantene Elisabeth Aspaker, Torbjørn Hansen og meg selv vil jeg fremme forslag om skjerpet kontroll med private vaktselskaper.
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-11-23:
Jeg skal bare ta opp litt av det som ble sagt om det pedagogiske problemet vi kan ha i forhold til å forklare enkelte jurister og advokater hva en «grooming»-paragraf i fremtiden vil være. Jeg tror grunnen til at mange jurister sliter med å gå god for en slik «grooming»-paragraf, rett og slett er at de i likhet med veldig mange voksenpersoner ikke kjenner til hva barn og ungdoms Internett-bruk faktisk er, og at en del foreldre nesten ved en tilfeldighet oppdager at barnet deres har utviklet en seksualitet når de er 25. Disse som holder på på nettet, vet at barn gradvis utvikler en seksuell interesse og bearbeider dem bevisst underveis, selv om de ikke er modne for noe som helst. De nyttige spørsmålene som vi alle må stille når vi skal søke å påvirke og etablere kulturene som er nødvendige for at alle innenfor både politi og påtalemyndighet og i juristmiljøer skal forstå hva dette handler om – ikke bare utforme en lov, men få den håndhevet også – er: Hvordan hadde du reagert hvis dette var din sønn eller datter? Og ikke minst: Hva hvis du hadde opplevd at en mann kjørte rundt i kvartalet hver dag og prøvde å gi godteri til ungen din og prøvde å få han eller henne inn i bilen? Det er det dette faktisk handler om, bare at det skjer på en annen arena. Den pedagogiske utfordringen har på en måte en parallell til datalagringsdirektivet, som ser ut til å gli rett igjennom, og som kommer til å bidra til en ekstrem kontroll av vanlige personer når det gjelder kontroll av telefon. Hadde man stilt opp en kontrollør ved alle postkasser i landet og spurt hvem du er, hvem du skal sende til, og hva brevet inneholder, ville alle ha reagert. Det viser at jus og hverdag kan være to vidt forskjellige ting. Så jeg tror vi har en veldig stor pedagogisk oppgave alle vi som sitter her, når vi skal jobbe med å få loven vedtatt og håndhevet som vi forutsetter, at alle forstår det samme som justiskomiteen forstod da vi var i London og fikk gjennomgått prosessen frem til en domfellelse, som var preget av sterke rettssikkerhetsgarantier, men også av hensyn til de barna som på en annen måte har blitt «groomet». I tillegg er det ekstremt viktig at vi ikke glemmer at overgrep faktisk ikke bare skjer via nettet. Det foregår på den gode, gammeldagse måten – det er fælt å si det, men noen kaller det det – via f.eks. inn i bil med godteri. Det er faktisk vel så alvorlig, så vi må ikke glemme at hoveddelen av overgrepene også foregår på helt andre måter enn via Internett. Det er ekstremt viktig at vi alle tar på oss denne pedagogiske oppgaven med å oppdra deler av det juristsegmentet som har veldig mange gode tanker om hvordan man får til gode lovtekster, men som ikke alltid er helt inne i virkeligheten til f.eks. barn og unge som bruker Internett på en helt annen måte enn de selv gjør.
Ole-Anton Teigen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-23:
Som presidenten sa under presentasjonen av representantforslaget, omhandler den en sak som ble reist av representantene Ola T. Lånke, Line Henriette Holten Hjemdal og Ingebrigt S. Sørfonn om å bygge et nytt, moderne og funksjonelt klinikkbygg for produksjonsdyr ved Norges veterinærhøgskole, alternativt gjennomføre en samlokalisering av Norges veterinærhøgskole og Universitetet for miljø- og biovitenskap i Ås. Når det gjelder representantforslaget, som behandles i dag, står det en samlet komite bak alle merknadene i innstillingen. Komiteen viser til Innst. S. nr. 240 for 2004-2005, der et flertall, alle unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet, tok følgende vurdering fra den daværende regjering til etterretning: «Regjeringen mener en samorganisering og samlokalisering av NVH og UMB, samt flytting av Veterinærinstituttet til Ås, vil kunne bidra til å bygge opp en samlet og integrert primærnæringsrettet virksomhet på Ås. Videre vil en samorganisering og samlokalisering kunne legge grunnlaget for at det kan etableres en unik nyskaping der UMB og NVH inngår i et tett samvirke sammen med andre relevante forskningsinstitusjoner innenfor feltet. Dette vil samtidig være en oppfølging av forskningsmeldingens tematiske satsing på Mat. En samlokalisering på Ås vil kreve betydelige investeringer i bygg og annen infrastruktur. Utdannings- og forskningsdepartementet vil derfor foreta en samlet vurdering av kostnadene. Prosjektets størrelse krever at det gjennomføres en grundig kvalitetssikring før endelig konklusjon om organisering og lokalisering treffes.» Og videre: «Det forutsettes at NVH og Veterinærinstituttets virksomhet i Rogaland videreutvikles også ved en eventuell samorganisering og flytting til Ås.» Komiteen viser til svarbrevet fra kunnskapsministeren 17. oktober 2006 om at departementet våren/sommeren 2006 har utredet spørsmål om modernisering, organisering og lokalisering av Norges veterinærhøgskole videre. I dialog med institusjonene blir dette grunnlagsmaterialet nå gjennomgått av et eksternt konsulentfirma i tråd med rutinene for kvalitetssikring av statlige investeringsprosjekter. Komiteen merker seg at statsråden tar sikte på at saken legges fram for Stortinget i revidert nasjonalbudsjett for 2007. Komiteen har merket seg dette og anbefaler at representantforslaget blir vedlagt protokollen. Til slutt vil jeg bare si at jeg personlig er godt fornøyd med at denne viktige saken har kommet så langt, og at det ser ut til å bli en løsning innen rimelig kort tid. Jeg vil på vegne av alle norske landbruksutøvere – store som små, fiskeoppdrettere langs hele kysten og alle de som av og til har behov for veterinære tjenester til sine kjæledyr – si at det vil være en stor dag når det nye bygget til Norges veterinærhøgskole står ferdig, om det blir oppi bakkene her i byen, eller om det blir en samordning med Universitetet i Ås. Framtidige veterinærstudenter har både krav på og rett til å ha fullverdige undervisnings- og forskningslokaler for å bli verdens beste veterinærer.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2006-11-23:
Jeg er klar over at komiteen ikke har lagt opp til noen debatt om denne saken, men den har en såpass lang forhistorie at jeg som forslagsstiller synes jeg i hvert fall må ha anledning til å si noen ord. Allerede i 1994 startet planleggingen av et nytt klinikkbygg ved Norges veterinærhøgskole. Den gangen kom det så langt at Statsbygg ferdiggjorde et utkast til byggeplaner, men dessverre ble ikke disse planene videreført. Det er ikke for mye sagt at tiden nå er overmoden for å igangsette bygging av et nytt klinikkbygg for produksjonsdyr ved NVH, samtidig som det er på høy tid å forberede en generell opprustning og oppdatering av den totale bygningsmassen ved denne institusjonen. Deler av denne bygningsmassen er svært foreldet, nedslitt og ikke tilpasset dagens krav til undervisnings- og forskningslokaler. Byggingen av høgskolen ble påbegynt i 1920. Medisinsk klinikk, nå medisinsk klinikk for produksjonsdyr, var den første som ble bygd. Ved oppstart av høgskolen i 1935 ble det immatrikulert 15 veterinærstudenter, som klinikken ble bygd for. Nå opptas årlig 60 veterinærstudenter og 15 dyrepleierstudenter, som alle skal få sin undervisning i de gamle lokalene. Klinikk for medisin og kirurgi står slik den ble bygd i 1920-årene. Denne bygningen er fredet og også i svært dårlig forfatning. Reproduksjonsklinikken er i en bygning som av Statsbygg har fått karakteren 4, som betyr at den er uegnet til formålet. Et annet alvorlig argument er at ingen av klinikkene har isolat for tilfeller av alvorlige, smittsomme sykdommer. Det mangler også andre viktige fasiliteter for å forebygge spredning av smitte. Bare ved den ene klinikken finnes smittesluse, og denne er også sterkt modifisert. Forebygging av smittsomme dyresykdommer, deriblant sykdommer som kan smitte mennesker, er i økende grad blitt viktig ved en institusjon som skal utdanne veterinærer. Viktigheten av høy veterinær kompetanse på området har vært demonstrert i forbindelse med flere alvorlige utbrudd, som munn- og klovsyke og kugalskap i Storbritannia og nå global forekomst av fugleinfluensa. Et forhold som eksempelvis bidrar til å tydeliggjøre behovet for nye lokaliteter, er at gjødselen ved to av klinikkene må trilles ut i trillebår til containere ute i friluft, mens det i den tredje bygningen er gjødselkjeller under halve klinikken. Det er innlysende at dette øker risikoen for spredning av smittsomme sykdommer ved institusjonen. Forholdene hindrer oppstalling av pasienter med slike viktige sykdomstilstander, og undervisningskvaliteten reduseres. På denne bakgrunnen er det høyst påkrevd å få fortgang i saken. Fra forslagsstillers side er vi foreløpig tilfreds med at en samlet komite nå understreker behovet, og at det haster med å løse situasjonen og få i stand et nytt, moderne og funksjonelt klinikkbygg for produksjonsdyr. Vi imøteser en rask oppfølging fra statsrådens side og at det kommer en sak til Stortinget, senest i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett til våren. Kristelig Folkeparti mener dette vil være avgjørende for å sikre utdanning og forskning på høyt nivå innen veterinærmedisin i Norge.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
Det er en veldig viktig sak som forslagsstillerne tar opp i dag. Vi er jo foreldre nesten alle vi som sitter her i denne salen, og det er vel ingen andre vi er mer redd for og bekymret for enn barna våre. Det å sette søkelyset på at det mangler effektiv beskyttelse for barn, er veldig viktig, som forslagsstillerne viser til her. Det er gledelig å se at det faktisk er en samlet komite, og også justisministeren, som er opptatt av å forebygge seksuelle overgrep mot barn. Det å vise til det arbeidet Redd Barna og Telenor har gjort i samarbeid med Kripos, er veldig viktig, og det er snakk om å utvide dette arbeidet. Mindretallet i denne saken vil ha et større trykk på dette temaet. Vi ser at det er viktig å fokusere på barns sårbarhet i dagens elektroniske samfunn – derfor dette forslaget. Det er et veldig stort behov for å samordne det hjelpeapparatet som møter barna våre, og derfor er det viktig å få på plass Barnas hus. Justisministeren har varslet at det kommer ett i løpet av 2007, men likevel mener mindretallet at det er viktig å få på plass flere Barnas hus. Dette er en sak som ikke blir ferdig debattert i dag. Det kommer flere saker om dette temaet i løpet av neste år og framover, har justisministeren varslet, og vi ser fram til en videre debatt om denne saken som er så viktig. Men man må ikke glemme at mye av det dette handler om, er forebygging. Fremskrittspartiet har den siste tiden blitt beskyldt for at vi ikke har snakket om forebygging og ikke er opptatt av forebygging, men det vil jeg på det sterkeste avvise. Det er tross alt foreldrene som har hovedansvaret for sine barns Internett-bruk, det er foreldrene som må være opptatt av å se på hva barna holder på med på Internett, også på skolen. Jeg var på et møte som forelder til min ti år gamle datter når det gjaldt noe som heter BarneVakten, som skal lære oss foreldre til barn i grunnskolen om Internett-bruk. Det viser seg jo at barna våre er mye mer oppe på nettet enn det vi foreldre er. Jeg håper justisministeren er klar over og legger merke til det arbeidet som blir gjort av BarneVakten. Men skolene har også et ansvar. Det viser seg jo at disse små barna som bruker Internett mer og mer på skolen, er så oppe på nett at de – også min ti år gamle datter – har egen nettside. Det er det disse ti år gamle jentene som går på barneskolen, er opptatt av. Da er det viktig at vi foreldre er klar over hva de holder på med, og derfor er foreldrenes og skolenes forebygging veldig viktig å ha med seg i denne saken. Jeg tar opp de forslagene som mindretallet fra Høyre og Fremskrittspartiet har i saken.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-11-23:
Flere har her nevnt det såkalte SAFT-prosjektet, som gjelder trygg bruk av Internett, og flere har problematisert at det prosjektet i dag er tilknyttet Medietilsynet. Det er også en realitet at Kirke- og kulturdepartementet har vist betydelig uvilje med hensyn til å ville diskutere framtiden til dette prosjektet. Det er en realitet at EU-finansieringen ebber ut – jeg vet ikke om det er i år eller tidlig neste år. Det er gjort et solid, godt og grundig arbeid, og mange av partene i prosjektet er nå veldig bekymret for hva som skal skje heretter. Jeg har rett og slett et spørsmål til statsråden: Vil han nå vil ta et initiativ til å få reorganisert prosjektet, vurdere om dagens forankring i Medietilsynet er den mest hensiktsmessige, og også få den over på en permanent finansiering? Det kan ikke være sånn at et så viktig prosjekt skal dø ut, selv om EU-prosjektmidlene forsvinner.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-11-23:
Forslagsstillerne har utvilsomt satt søkelyset på en urett, og Høyre vil svært gjerne bidra til at norske krigsseilere som hadde forbindelse til Afrika, likebehandles med andre nordmenn som fikk føle krigen direkte på kroppen, og som senere har mottatt erstatning. Uretten består slik det her er beskrevet, i at norske sjømenn som ble tatt til fange i Afrika, ikke har fått noen erstatning for den ulempen de faktisk ble påført. Stortinget har tidligere vedtatt flere kompensasjonsordninger i forbindelse med annen verdenskrig. Tiden er nå kommet til å finne en akseptabel løsning for en gruppe norske sjøfolk – om lag 700 i tallet – som under siste verdenskrig satt i fangenskap i Afrika. Noen greide å rømme, men de fleste ble sittende i fangenskap i to og et halvt år. Høyre støtter forslagsstillernes syn om at det bør være en rimelig høy terskel for å bruke en tilpasset billighetserstatningsordning. På den andre siden er det ingen prinsipiell forskjell på nordmenn som satt i japansk fangenskap, og de som satt i fangenskap i afrikanske land. Med bakgrunn i dette har Høyre fremmet et eget forslag som innebærer at det enten skal ytes erstatning fra de ansvarlige stater under annen verdenskrig eller gjennom en erstatningsordning i Norge for de lidelser disse sjøfolkene har blitt påført. Med dette tar jeg opp mindretallsforslaget fra Høyre. Vi forutsetter altså ikke noen lange utredninger, og jeg ber om at voteringen legges opp slik at Høyre subsidiært kan stemme for Fremskrittspartiets forslag.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-23:
Justisministeren sa at han var svært komfortabel med å sitte i regjering, og jeg tror ingen i denne sal har merket noe annet! Så til spørsmålet: Vi får nå snart en ny spesiell del i straffeloven. Er det noen områder når det gjelder det vi diskuterer i dag, som statsråden særlig vil fokusere på når det gjelder f.eks. heving av straffenivået på den spesielle delen?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-23:
En kort stemmeforklaring fra Kristelig Folkeparti. Vi støtter forslaget fra Venstre, som i innstillingen er tatt opp av Fremskrittspartiet. Merknadene fra flertallet er jo formelt helt uklanderlige, men spørsmålet her synes jeg er om vi kanskje skal heve oss litt over det helt strikte og formelle og se at det her kan være en særskilt grunn til å utvide billighetserstatningsordningen for denne gruppen, eller få en særskilt kompensasjonsordning, slik forslagsstillerne foreslår. Det viktigste for oss er at vi viser en imøtekommenhet overfor en gruppe som har vært glemt. Det går en linje også for oss i forhold til dem som satt i japansk fangenskap, som representanten Finn Kristian Marthinsen tok opp i forrige periode i denne salen, og hvor det ble en løsning i samarbeid med Regjeringen. Tiden er knapp for dem som kan nyte godt av en slik særskilt kompensasjonsordning. Derfor finner vi også grunn til å stemme for Fremskrittspartiets forslag, selv om vi for så vidt har sympati for Høyres forslag, hvor man får en utredning først. Men det er jo et godt juridisk prinsipp som heter gjennomskjæring, og det kan det kanskje være grunn til å foreta her.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-23:
I SV er vi glad for det brede engasjementet som er i Stortinget i alle partier knyttet til mulig overgrepsproblematikk når det gjelder barn, og ikke minst hvordan rå overgripere utnytter Internett og nye elektroniske hjelpemidler for både å forberede overgrep og gjennomføre det. Justiskomiteen har gjennom det året som har vært siden forrige stortingsvalg, brukt en god del tid på å få større innsikt i spørsmålet. Vi har hatt en reise til London, der vi besøkte Metropolitan Police og New Scotland Yard, og vi fikk en presentasjon av erfaringer med en «grooming»-paragraf i Storbritannia. Vi har vært og besøkt Europol og Interpol og fått en presentasjon av den type arbeid som foregår i Europa – i samarbeid mellom ulike europeiske land – også i Norge, når det gjelder å forebygge overgrep mot barn. Vi har også hatt møter med Kripos og Politidirektoratet, der vi har fått innføring i det samme og det som skjer i Norge og det som skjer i et internasjonalt samarbeid. Og i sum – både opp mot den kunnskapen som justiskomiteen har fått, og de tiltakene som Regjeringen nå gjennomfører – ser vi at vi har mulighet for å oppnå resultater på det området. Det at man også har en opposisjon som presser på for at det skal skje noe, er i seg selv positivt. Samtidig synes jeg det er grunn til å advare mot at man skaper en slags konkurranse i tiltak uten at man sikrer at tiltakene forankres faglig. Det at Regjeringen nedsetter en arbeidsgruppe som nettopp skal se på tiltak, er en måte å sikre at tiltakene blir målrettete og også gir de resultatene som man forventer. SV var jo i sin tid forslagsstiller når det gjelder etablering av Barnas hus, og fikk gjennomslag for det. Det ser ut som det nå er bred tilslutning i hele Stortinget til etablering. Det er også utålmodighet. Justiskomiteen skal i januar til Reykjavik og se på erfaringene med Barnas hus der. Men det er viktig at Norge finner modeller for Barnas hus på nasjonale premisser, slik at tiltaket blir mest mulig målrettet ut fra den situasjonen vi har i Norge. Så ser jeg at Høyre har forslag om etablering utover det antall som har vært skissert fra Regjeringen. Det er også en utålmodighet man i utgangspunktet kan sette pris på. Men det må være slik at vi sikrer det faglige innholdet, er konkret på det og får fram tiltak, slik at det ikke bare blir en ren konkurranse i kvantitet, men at kvaliteten er i høysetet. Men med den utålmodigheten som flagges fra opposisjonen, kan vi vel være rimelig sikre på at vi klarer å holde trykket knyttet opp mot overgrepsproblematikk mot barn i hele stortingsperioden. Det er SV veldig glad for, for det er en av de sakene vi ønsker å gi høyest prioritet når det gjelder kriminalitetsforebyggende arbeid.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-23:
Saksordføreren har på en saklig måte redegjort for flertallets og mindretallets syn. Det går også fram av merknadene at flertallet, bestående av Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti, ikke går inn for å støtte at man utvider ordningen med billighetserstatning til også å gjelde dem som satt i fangenskap i Afrika. Det kan jo oppfattes som om man ikke støtter at folk som har vært utsatt for overgrep, eller som har lidd betydelig overlast, i ettertid skal sikres rettigheter knyttet til dette. Men det skal de naturligvis. Det som er viktig å understreke her, er at på individuell basis vil jo den enkelte, dersom man f.eks. blir ufør etterpå, ha rett til uførepensjon, og en del vil ha rett til innvilgelse av krigspensjon. Noen vil ha fått yrkesskadeerstatning, eller fått aksept for konsekvenser for helsen på grunn av yrkessykdom. Det betyr at man i sum og på individuelt grunnlag har hatt muligheten til å vurdere hver enkelt av dem som satt i Afrika. Det som spørsmålet her dreier seg om, er om man kollektivt for hele gruppen skal se på ordninger, fordi den kommer i en særstilling. Jeg har opplevd den diskusjonen også i Finnmark, f.eks. når det gjelder dem som var i Alta-bataljonen, og det de var utsatt for. Det man raskt ser når man begynner å vurdere det også faglig, er jo hvor forskjellig det kan ha vært for de ulike, og at det nettopp vil være individuelle vurderinger som må ligge til grunn for hva slags rettigheter den enkelte skal ha. Det er viktig å understreke at det ikke foreligger noen motstand fra flertallet mot at folk skal behandles rettferdig. Men fordi situasjonen kan være forskjellig fra den ene til den andre, må man gå inn i realitetene og vurdere dem med hensyn til de ytelsene man skal få. Regelverket har altså en rekke ordninger knyttet til det som skal sikre at den enkelte, f.eks. økonomisk, ikke kommer ut i et uføre dersom man blir ufør på grunn av de handlinger man var utsatt for under annen verdenskrig.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
I likhet med de andre som har hatt ordet her i dag, må jeg også si at jeg har sans for mye av det som ligger i SAFT-prosjektet. Jeg mener vi har to utfordringer i forhold til dette. For det første skal det finansieres opp, og det andre gjelder forankring og organisering. Jeg kan ikke her i dag love at jeg vil få med meg hele Regjeringa på at dette skal forankres annerledes. Men det jeg kan love, er at dette er en problemstilling jeg skal ta med meg i det videre arbeidet i forhold til bl.a. innsatsen, som vi ønsker å forsterke, mot vold og overgrep mot barn generelt. Jeg skal ta det opp med relevant regjeringskollega.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
Hvis det hadde vært tilfellet at vi bare hadde nedsatt arbeidsgruppe etter arbeidsgruppe, hadde jeg ikke vært komfortabel i den nåværende situasjon. Jeg er meget komfortabel med å sitte i regjering og kunne være med på å utforme justispolitikken i Norge. Akkurat på dette feltet har jeg faktisk ikke særlig dårlig samvittighet. Noe av det viktigste vi skal gjøre, og som vi har drevet med i hele år, er nettopp å utforme det representanten Dørum var inne på, ganske vanskelige nye lover som skal dekke bl.a. mulige forberedelseshandlinger, en «grooming»-paragraf. Jeg kan ikke med min beste vilje se at vi ikke har hatt den framdriften med en slik bestemmelse som en slik ny lov faktisk vil kreve. Det har jeg sagt at vi skal komme til Stortinget med så fort man er ferdig. Det er det som er knyttet opp mot lovverket, som jeg syns er spennende. Når det gjelder spørsmålet om Barnas hus, ligger det inne i budsjettet for neste år, slik at vi har levert når det gjelder det. Vi har levert ved at man nå har avsluttet høringsrunden, så det er ingen arbeidsgruppe lenger, og dette skal implementeres. I så måte syns vi faktisk at det er godt stelt.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-23:
Nå skal jeg være varsom med å utbasunere hva vi tenker oss i den nye spesielle delen i straffeloven. Opp mot det som ble sagt fra representanten Ellingsen, er det også noen ganger i justispolitikken behov for å tenke helhet. Hva slags områder er det vi skal satse mest på? Hva skal vi kriminalisere? Hva skal vi belegge med de strengeste straffene, og hva skal vi kunne si er mindre viktig? Vi vet at politiets og strafferettsapparatets ressurser er begrenset. Jeg mener at det å lage ny straffelov vil være en unik anledning for Stortinget til å foreta en helhetsvurdering, og man skal være varsom med å konkludere på forhånd. Det står i Soria Moria-erklæringen, og det er jeg opptatt av, at vi skal skjerpe straffenivået i forhold til bl.a. grov voldtekt, grove voldssaker, drap og sedelighetssaker. Der er nettopp denne problematikken inne. Så jeg syns det er åpenbart at det vil være en del av det. Det kan være flere mekanismer her. Det er en diskusjon om minstestraffer. Det er en diskusjon om hvor vide strafferammene skal være, og også i hvilken grad vi skal gi klarest mulige signaler bl.a. i lovens forarbeider.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
Jeg ønsker å utfordre statsråden når det gjelder handlekraft. Som opposisjonspolitiker var vår nåværende statsråd kjent for å være veldig to the point, raskt ute med å konkludere med mulige løsninger. Det var veldig sjelden tvil om hvor den nåværende statsråd ønsket å gå. Etter at han har byttet jobb og blitt statsråd, er nedsettelse av arbeidsgruppe blitt et mer tradisjonelt verktøy som han tyr til. Det er fristende å spørre statsråden om han savner gamle dager, for å bruke et slikt begrep, i forhold til å ha mer framdrift på ting, være tydeligere. Og savner statsråden å kunne være tidligere ute og gi politiske signaler om hvor han vil? Eller er det slik at han føler seg komfortabel med at alt i dag må pakkes inn gjennom å nedsette arbeidsgruppe etter arbeidsgruppe?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-11-23:
Dokument nr. 8:87 for 2005-2006 viser til at Stortinget har vedtatt flere ulike kompensasjonsordninger i forbindelse med annen verdenskrig, bl.a. til nordmenn i japansk fangenskap. Norske krigsseilere som satt i fangenskap i Afrika, har imidlertid ikke fått noen form for kompensasjon fra den norske stat. Denne uretten ønsker forslagsstillerne å rette opp med dette forslaget. En rekke norske sjøfolk ble under annen verdenskrig holdt i fangenskap i Afrika. I løpet av sommeren 1940 ble 26 norske skip holdt tilbake i franske kolonier i Nord- og Vest-Afrika. I overkant av 700 nordmenn ble internert. For mange ble det et nesten to og et halvt år langt fangeopphold. På lik linje med mange andre nordmenn som satt i fangenskap under krigen, har mange av de berørte i denne saken fått fysiske og psykiske lidelser og senskader av betydelig art som følge av krigsfangenskapet. Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti, har stor forståelse og medfølelse for de lidelser som mange av krigsseilerne ble utsatt for under annen verdenskrig. Flertallet mener imidlertid at det ikke er gitt at alle som ble berørt av vanskelige forhold under annen verdenskrig, skal tilkjennes en rimelighetskompensasjon. Det vises til St.meld. nr. 44 for 2003-2004. Høyre har et eget forslag som de sikkert vil kommentere og framsette selv. Fremskrittspartiet har merket seg at flere grupperinger har blitt tilkjent erstatninger, men at krigsseilerne som satt i fangenskap i Afrika under annen verdenskrig, ikke kommer inn under noen av disse ordningene. Fremskrittspartiet viser til den store og viktige innsatsen som våre sjøfolk bidrog med under annen verdenskrig, og er av den oppfatning at denne glemte gruppen også bør komme inn under en erstatningsordning for den tort og svie som de ble påført under sitt fangenskap. Jeg vil da få lov til å legge fram forslaget fra Fremskrittspartiet: «Stortinget ber Regjeringen legge fram forslag om en erstatningsordning for nordmenn i afrikansk fangenskap under den 2. verdenskrig.»
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2006-10-25:
Jeg vil på vegne av stortingsrepresentanten Ulf Erik Knudsen og meg selv fremme et representantforslag om omorganisering av Norsk rikskringkasting(NRK) og avvikling av ordningen med fjernsynslisens. (NRK)
Erna Solberg (Høyre), 2006-10-25:
Jeg vil gjerne få lov å stille et spørsmål til fiskeriministeren. I Fiskeribladet karakteriserer fiskerinæringen det statsbudsjettet som er fremlagt, som et katastrofebudsjett for fiskerinæringen. Det kommer på toppen av en rekke andre forslag og reguleringer som fiskeriministeren har satt i gang, og som er forsøkt innført med hurtigtogsfart. For øyeblikket er beskrivelsen av fiskeriminsterens arbeid en fiskeriminister som i dag er i konflikt med samtlige deler av fiskerinæringen. Vi har en fiskerinæring langs hele kysten og langt oppover i Nord-Norge som har møter hvor de priser den forrige fiskeriministerens fiskeripolitikk som betydelig bedre enn den dagens fiskeriminister fører, til tross for at de tidligere har vært skeptiske til den. Det dreier seg om forskrifter som er ute om leveringsforpliktelser som kommer til å bidra til at fiskerne får dårligere vilkår og dårligere betalt, og som selv næringen som skal motta disse leveringene, ikke ønsker. Det er forslag i statsbudsjettet om en NOx-avgift som kommer til å medføre at den delen av flåten som ikke har leveringsforpliktelser i Norge, kommer til å finne det mer lønnsomt å levere i utlandet fremfor å levere i Norge. Det ligger strukturforslag som både er foreslått med tilbakevirkende kraft, og som kommer til å gjøre deler av norsk fiskerinæring, som i dag er lønnsom, til en subsidienæring igjen. I valgkampen hevdet fiskeriministeren at hun skulle sørge for flere lys i husene langs kysten. Nå sier en samlet fiskerinæring at fiskeriministeren slukker flere lys i husene. Hva har fiskeriministeren tenkt å gjøre med dette?
Erna Solberg (Høyre), 2006-10-25:
Den forrige regjeringen fremmet ikke noen NOx-avgift. Det bør ministeren ta inn over seg. Dermed kan ikke ministeren hevde at den forrige regjeringen har foreslått noe som helst. Den fremmet ikke det. Men så har jeg lyst til å si at det interessante spørsmålet er jo: Hvordan var situasjonen i fiskerinæringen da denne fiskeriministeren overtok? Det var en fiskerinæring som gikk med overskudd, og det var gjenoppbygging i Finnmark etter konkursraset i 2002, som først og fremst var et resultat av tidligere regjeringers politikk. Vi var tilbake i en situasjon hvor næringen var fornøyd, og hvor landnæringen var fornøyd, hvor det var gjenoppbygging, og hvor bl.a. Aker Seafood helt klart sa at det var på grunn av den forrige regjeringens politikk at de kom tilbake igjen til Finnmark. Forrige tirsdag var jeg i Henningsvær på fiskeripolitisk debatt. Der reiser den tidligere fiskeriministeren fra Senterpartiet seg og sier at det er den politikken vi står for, som er på linje med det Arbeiderpartiet og Senterpartiet har stått for i regjering, at det er den fiskeripolitikken som faktisk bidrar til lønnsomhet, og det er den fiskeripolitikken som bør føres videre. Det er holdningen i hele fiskerinæringen langs kysten. Kommer statsråden til å revurdere sine tiltak? Eller er hun låst inne i sin egen gamle retorikk, som ikke stemmer med virkeligheten?
Erna Solberg (Høyre), 2006-10-25:
Det er mange konflikter og vanskelige områder hvor det også er spørsmål om i hvor stor grad det internasjonale samfunnet kan delta, fordi FN f.eks. ikke blir en organisasjon som kan gå inn, fordi de rett og slett ikke får et mandat – på grunn av en politisk situasjon i Sikkerhetsrådet, f.eks. Det er en økende bekymring for at når vår vekt ligger veldig sterkt på FN, vil vi få mindre mulighet til å stille opp i en del av de konfliktene hvor FN rett og slett ikke vil gi et mandat, og hvor FN ikke kommer til å koordinere operasjoner fordi mange land innenfor FN rett og slett vil definere situasjonene som interne og indre anliggender. Da er mitt spørsmål til statsråden: Når det gjelder arbeidet med FN-reform, hva er Regjeringens strategi i spørsmålet knyttet til områder hvor situasjonene defineres som interne anliggender? Noen av de største humanitære katastrofene vi ser, blir av mange land i FN definert som interne anliggender.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Under den forrige regjeringen opplevde kysten en konkursbølge i store områder. Resultatet av det var arbeidsledighet og fraflytting i mange fiskeriavhengige lokalsamfunn. De tre partiene som nå sitter i regjering, varslet derfor en ny fiskeripolitikk for å snu denne utviklingen. Vi varslet i valgkampen i fjor og i Soria Moria-erklæringen at vi ønsket en fiskeripolitikk med et sterkere samfunnsperspektiv der vi skal ivareta både flåten, landindustrien og ikke minst de andre som bor i lokalsamfunnene langs kysten, som er helt avhengige av fisk. Den forrige regjeringen hadde ingen virkemidler mot den situasjonen som oppstod på kysten. Denne regjeringen har satt i gang et arbeid med bl.a. distriktskvoter og innstramming av ordningen med leveringsplikt. Vi har også foretatt en gjennomgang av strukturpolitikken for å møte den situasjonen som kysten står overfor, for å møte både utfordringer og muligheter. Når det gjelder strukturpolitikken, vil jeg vise til at de strukturtiltakene som er gjennomført i norsk fiskeripolitikk, har det vært bred tverrpolitiske enighet om fram til den forrige regjeringen. Da ble det en splittelse på det området. Det var altså ikke denne regjeringen som la opp til en konflikt om det. Også fiskeriorganisasjonene har sagt at de ønsker en strukturpolitikk som har bred legitimitet. Det har ikke den strukturpolitikken som den forrige regjeringen la opp til. I tillegg til de fiskeripolitiske grepene som Regjeringen har varslet og satt i gang, har vi også bl.a. nær doblet det marine verdiskapingsprogrammet. Det er et viktig verktøy for å få ut mer penger pr. kilo fisk og dermed også sikre verdiskaping og sysselsetting langs kysten. Når det gjelder NOx-avgiften, vurderte også den forrige regjeringen å innføre denne. Det var altså ikke denne regjeringen som underskrev Gøteborgprotokollen, som vi nå skal følge opp.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Når det gjelder oppfølging av Norges forpliktelser i henhold til Gøteborgprotokollen, var det altså Bondevik I-regjeringen som undertegnet den protokollen i 1999. Stortinget vedtok enstemmig å ratifisere protokollen i 2000. Det er helt riktig som representanten Solberg sa, at den forrige regjeringen ikke gjorde noe for å følge opp de forpliktelsene. Men den forrige regjeringen sa at man bl.a. ville vurdere en NOx-avgift for å følge opp protokollen. Dess lengre tid det har gått, dess mer haster det med å få innført tiltak som gjør at våre forpliktelser kommer på plass. Derfor innfører vi en NOx-avgift. Men når det er sagt, er ikke den endelige utformingen av avgiftsopplegget bestemt ennå. Finansministeren har sagt at hun ønsker en dialog med næringen for å konkretisere opplegget for den. Vi har satt av til sammen 275 mill. kr til NOx-reduserende tiltak. Det betyr at flåten kan få inntil 100 pst. tilskudd til tiltak for å redusere NOx-utslippene. Det er tiltak som kommer fiskerinæringen til gode på sikt, fordi hele fiskerinæringen er tjent med et godt havmiljø.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Jeg vil bare gjenta at vi har satt av 275 mill. kr til tilskudd, der flåten kan få inntil 100 pst. i støtte for å innføre NOx-reduserende tiltak. Når det gjelder landing til utlandet, vil jo det avhenge av hvordan avgiftsopplegget blir utformet. Det forslaget fra Finansdepartementet skal snart ut på høring, og der har alle i næringen anledning til å komme med synspunkter på hvordan det skal utformes. Jeg vil derfor bare oppfordre alle som har meninger om det, til å komme med sine innspill. Jeg må også si at jeg kjenner meg ikke igjen i den beskrivelsen som representantene fra Høyre gir av situasjonen i norsk fiskerinæring i dag. Det er god lønnsomhet i store deler av flåten. Vi har hatt høye laksepriser over lang tid nå, og vi er i ferd med å sette ny eksportrekord også i år. I mange av de lokalsamfunnene som har slitt de siste årene, er det nå en gryende optimisme, ikke minst med bakgrunn i de nye fiskeripolitiske tiltakene som Regjeringen har varslet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Når det gjelder diskusjonen om nettolønn, anser jeg det for lite aktuelt at fiskeflåten skal inkluderes i en nettolønnsordning, fordi norsk fiskeflåte ikke konkurrerer med andre land når det gjelder rekruttering av mannskap. Man fisker på en eksklusiv ressurs, slik at norsk fiskerinæring er i en annen situasjon enn norsk skipsfart. Når det er sagt, erkjenner jeg at fiskeflåten har problemer med å rekruttere mannskap i den situasjonen vi har i mange næringer i dag. Derfor har jeg bedt Fiskarlaget om å komme med innspill til Regjeringen med hensyn til hvilke tiltak de ser for seg at man kan iverksette utover en nettolønnsordning.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Igjen vil jeg vise til at utformingen av avgiftsopplegget for NOx-avgift skal sendes på høring. Det er slett ikke gitt at det vil få de dramatiske konsekvensene for enkeltfartøy som representanten her antyder.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
For det første vil jeg tilbakevise at det var et bredt flertall bak den strukturpolitikken som ble vedtatt i 2003. Det var faktisk slik at både SV og Senterpartiet stemte imot strukturkvoteordningen for kystflåten. Arbeiderpartiet stemte for, men da under forutsetning av at det skulle være en tidsavgrensning på ti år. Det betyr at den brede enigheten man hadde om strukturpolitikken fram til 2003, forsvant det året. Siden den gang har det vært uro og debatt rundt strukturpolitikken i Norge. Derfor har Regjeringen sagt at den ønsker å ha en bred gjennomgang av strukturpolitikken. Det har vi nå hatt gjennom Strukturutvalget og gjennom en bred høringsrunde som vi nå går gjennom. Dette skal vi vurdere veldig grundig før vi konkluderer om hvordan framtidens strukturpolitikk skal være. Det var ikke bare fryd og gammen da den forrige fiskeriministeren reiste rundt og presenterte regjeringens fiskeripolitikk heller. Det var stor debatt og mange protester fra lokalsamfunnene rundt om i Norge mot den fiskeripolitikken som da ble ført.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Jeg vil understreke at det finnes flere måter å bedre rekrutteringen til fiskerinæringen på enn å innføre en nettolønnsordning. Der har jeg bedt om at næringen selv kommer med sine innspill til Regjeringen. Vi har bl.a. hatt et utvalg i arbeid som har sett på konkrete tiltak for å bedre rekrutteringen, og som departementet nå ser på. Så vil jeg avvise at Regjeringen ikke har en aktiv fiskeripolitikk. Det har vi i aller høyeste grad, og det bærer også forslaget til statsbudsjett for 2007 preg av. Jeg vil bl.a. vise til den kraftige styrkingen vi har av det marine verdiskapingsprogrammet, som skal bidra til at vi får mer ut av de ressursene vi har, og ikke minst at vi for andre år på rad styrker innsatsen mot det ulovlige fisket i Barentshavet – der jeg må få lov til å si at den forrige regjeringen kanskje hadde en lavere profil enn man kunne forvente. Det ulovlige fisket i Barentshavet utgjør et tap på ca. 1,5 milliarder kr for norsk og russisk fiskerinæring. Klarer vi ikke å få bukt med det, blir på en måte alle de andre fiskeripolitiske debattene litt underordnet, for det å ta vare på og sørge for en bærekraftig forvaltning er fundamentet for alt de vi holder på med.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Jeg deler ikke representantens grunnlag for spørsmålet, for faktum er jo at det går veldig bra i norsk fiskerinæring i dag. Det er ikke en kriserammet næring. Når det er sagt, vet vi at veldig mange av lokalsamfunnene langs kysten sliter og har gjort det i mange år. Derfor vil denne regjeringen føre en fiskeripolitikk som også ivaretar de fiskeriavhengige samfunnene langs kysten. Vi skal legge til rette for en lønnsom flåte og en lønnsom industri, men i tillegg skal vi ha et samfunnsperspektiv.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
For det første vil jeg vise til at den forrige regjeringen økte en rekke avgifter for flåten vår. Den forrige regjeringen og Bondevik I-regjeringen må også ta ansvaret for at vi nå har en NOx-avgift, for det var faktisk slik at det var Bondevik I-regjeringen som undertegnet Gøteborgprotokollen der vi pådrog oss de forpliktelsene vi nå skal etterleve. Når det gjelder rekruttering, må vi se på flere tiltak, bl.a. utdanning og de tiltakene som vi har bedt næringen komme med utover det, og ikke minst er det viktig at alle bidrar til å skape et positivt bilde av fiskerinæringen og det å være fisker. Det er faktisk slik at det går bra i flåteleddet i dag, og det må vi være flinke til å understreke, slik at det blir fristende for ungdom å søke seg til denne næringen.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Når det gjelder forslaget som vi har fått fra Fiskarlaget – og vi vil sannsynligvis også få flere forslag – er det noe vi vil vurdere i departementet og i Regjeringen og eventuelt komme tilbake til. Men jeg kan ikke her og nå gå inn på tiltak som kan være aktuelle for budsjettene i de kommende årene.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Nå er det slik at nettolønnsordningen for skipsfarten er innført for å sikre den delen av næringslivet like konkurransevilkår med utlandet. Fiskerinæringen er ikke i samme situasjon, for den norske fiskeflåten har en eksklusiv rett til å fiske på fiskeressursene våre. Derfor må vi se på andre tiltak enn en nettolønnsordning. Når det gjelder offshoreflåten, har Regjeringen ingen planer om å endre vilkårene for den.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-25:
Når det gjelder NOx-avgift og forslaget om fond, er det slik at om vi oppretter fond, vil ikke det gi mer penger tilbake. Vi har satt av 75 mill. kr på statsbudsjettet for 2007 til tilskudd til NOx-reduserende tiltak. I tillegg har vi altså tilsagnsfullmakter på 200 mill. kr. Det er det vi har ansett at flåten har behov for av tilskudd til NOx-reduserende tiltak. Blir det behov for mer penger, skal vi selvfølgelig vurdere det, men om pengene kommer via statsbudsjettet på den måten eller gjennom et fond, kan jeg ikke helt se den store forskjellen på. Poenget er uansett at flåten får inntil 100 pst. i tilskudd for å redusere NOx-utslippene sine. Det tjener både flåten og miljøet på.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2006-10-25:
Det er jo rett og slett et svært så stivt stykke å skylde på den forrige regjeringen. Når man tillater seg å presentere en NOx-regning for norsk fiskerinæring på rundt 400 mill. kr, vet man at de som er best til å skrive søknader, i beste fall kan få refundert 75 mill. kr. Det er en direkte oppfordring fra dagens regjering til norsk fiskerinæring om å lande sine fangster i utlandet. Og når fiskerinæringen slår fast at så mye som 1 mill. tonn fisk fra Norge kan bli levert i utlandet som følge av Regjeringens forslag – altså 1 mill. tonn, verdt 4 milliarder kr – er det all grunn til å stille spørsmål til den som skulle være lysetenneren i valgkampen: Hvordan er det mulig på ett år å bli kjent som antakelig den største lyseslukkeren som noen gang har besøkt Fiskeridepartementet?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2006-10-25:
Når statsråden gir ulike svar, kan man jo selvfølgelig lure på om SV har ulike miljøprinsipper i utøvelsen av sin politikk alt etter hvor i landet man befinner seg. Når man så klart og tydelig sier nei til en løsning på Tjeldbergodden, sier man også klart nei til å løse kraftkrisen i den delen av landet hvor krisen faktisk er størst. Når statsråden her slår fast at departementet arbeider med saken for å løse krisen, må statsråden være i stand til å gi i hvert fall et brukbart svar på hva slags backup man egentlig har i departementet. Da er det naturlige spørsmålet: Finnes det noen backup i det hele tatt som kan få forbruker og næringsliv i Midt-Norge til å puste noe lettere enn det de gjør i dag?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2006-10-25:
Norsk fiskerinæring er konkurranseutsatt, møter handelshindringer og opplever et stort illegalt fiske. Andre næringer i Norge, som petroleumsnæringen, får skattestimulering for utbygging. Skipsfarten har bl.a. nettolønnsordning, kraftkrevende industri har kraftavtaler. Norsk fiskerinæring blir møtt med krav, avgifter, pålegg, reguleringer, innskjerpelser, leveringsplikt osv. Da er spørsmålet mitt til statsråden: Vil statsråden gi norsk fiskerinæring bedre rammebetingelser i tråd med det næringen selv ønsker og har bedt om lenge? Eller er Soria Moria-erklæringen det viktigste redskapet for Regjeringen når det gjelder norsk fiskeripolitikk?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2006-10-25:
På mitt spørsmål i sted om generelle rammebetingelser for fiskerinæringen svarte statsråden at det ikke var aktuelt å innføre nettolønnsordning. Det er for så vidt også et svar. For et år siden – på denne tiden – stilte jeg det samme spørsmålet når det gjaldt nettolønnsordning for Hurtigruta. Det gjentok vi i revidert, og da var det altså ikke aktuelt å innføre nettolønnsordning. Nå har heldigvis Regjeringen fulgt etter Fremskrittspartiet på det området og delvis innført nettolønnsordning for Hurtigruta. Det synes vi er bra. Men statsråden sa også i sitt svar til meg at hun ønsket innspill fra næringen for å forbedre rammebetingelsene. Jeg må jo si at jeg er forundret over at statsråden ikke har fått med seg de innspillene som har kommet, for Norges Fiskarlag har jo kommet med innspill om at fiskerfradraget økes til 150 000 kr. Det innspillet har altså kommet lenge, lenge før statsbudsjettet ble lagt fram. Spørsmålet mitt til statsråden: Er det slik at man utelukker å gjøre noe med rammebetingelsene ut denne stortingsperioden, eller kommer man tilbake i forbindelse med revidert budsjett til neste år?