Ketil Kjenseth (Venstre), 2019-05-28:
Aller først takk til representanten Lene Westgaard-Halle, som har fremmet denne viktige interpellasjonen. Terje Halleland fra Fremskrittspartiet, Per Espen Stoknes fra Miljøpartiet De Grønne og jeg fremmet også et Dokument 8-forslag om havvind i fjor. Dette er et viktig initiativ, og, som representanten Lene Westgaard-Halle også sa, den blå-grønne regjeringa leder an – også med de grønne på laget. Det tar tid å bygge industri, men det er ikke vindstille – verken om klima eller industri for tida. Vi har klimastreiker ganske jevnlig. FNs klimapanel maser om at vi er nødt til å få opp farten. Vindmøller på land skaper stor diskusjon hos oss. Og vi har en industri som ser nye muligheter. Alt dette skal vi være veldig glade for, for på sitt beste vil det hjelpe klimaet og miljøet, og det kan også skape store, nye muligheter for industrisektoren vår og være med på å skape mange nye arbeidsplasser. Det som er viktig i denne diskusjonen, er også hva vi skal bruke kraften til. Flere har vært innom muligheten for å erstatte gassturbiner offshore. Det er et viktig klimatiltak, og det vil gjøre det raskere enn kvotesystemet alene vil gjøre. Det er viktig at Norge leter etter alle muligheter for å «vaske» vår petroleumssektor, som trenger å kutte punktutslipp. Søndre del av Nordsjøen ligger nær kontinentet, og det er også mulig å eksportere kraft. Samtidig kan karbonfangst og -lagring skape økt behov for strøm. Så vi sitter på mange gode muligheter. Representanten Eskeland var innom hydrogen, som det trengs kraft for å produsere, men som også kan gi oss store eksportmuligheter. Det er også viktig å diskutere hvilken type havvind. Der har vi ikke startet mye foreløpig. Equinor har prosjekter i Skottland, og det har også Hywind Tampen. Og vi ser at Shell, et annet stort oljeselskap, sammen med Makani, er inne på en annen teknologi som satser på luftbåren havvind, og kommer til Norge i sommer for å fortsette pilottestingen av kiter som en mulig produsent av energi. Det er klart også spennende hvis vi kan utfordre Danmark på horisontal vind og bli best i verden på den luftbårne vinden. Den vil i så fall medføre mindre investeringer i bunnfaste installasjoner og ha en større grad av fleksibilitet. Den kan i større grad flyttes rundt omkring, men den vil fortsatt kreve mye av det leverandørindustrien ønsker seg, som prosjektledelse, undervannskabler, undervannsinstallasjoner, vedlikehold og inspeksjoner av fartøy og utstyr – det vil også være en viktig del av en slik industrioppbygging. Når statsråd Freiberg peker på at vi skal være både utålmodige og tålmodige på samme tid, har det også noe med at teknologiutviklingen skal få modne seg å gjøre. Det er ikke noe vi politisk skal bestemme – hvilken teknologi som vinner fram. Derfor er det veldig viktig at vi fortsetter der vi har startet, med å utvikle testsentre, med å utvikle Enova til å ha kapasitet til å putte på, til å utvikle andre aktører. Metcentre har vært et arenaprosjekt. Det å ha det virkemiddelapparatet opp og gå er veldig viktig for å bygge opp under industrimulighetene framover – at vi ikke på et tidspunkt vedtar hvilken teknologi som skal være rådende. Dette er også en av de gode mulighetene som Norge står i. Sammen med karbonfangst og -lagring, og når det gjelder hydrogen, står vi fortsatt foran et eventyr av muligheter. Men det er klart at dette er nærliggende fordi vi har en så sterk olje- og gassektor og maritim sektor, som kan fortsette over i en leverandørsektor hvor det åpner seg store markeder globalt.