Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2000-10-19:
Jeg vil bare innledningsvis si til Signe Øye at hun egentlig diskuterer pavens skjegg. For både innskuddsbaserte og ytelsesbaserte ordninger er kollektive ordninger som bedriftene må tilby alle sine ansatte. Da har man i så fall misforstått noe helt grunnleggende, nemlig hvorvidt bedriften skal kunne tilby to kollektive ordninger til sine ansatte. I den grad man skal bevege seg inn i det diskusjonslandet som Signe Øye var i, dreier det seg om ordninger som ligger utenfor skatteloven, og det kan man altså fritt gjøre i en hvilken som helst bedrift hvis man mener at det er egnet. Det er grunn til å påpeke at en av hensiktene med å lovregulere en skattemessig gunstig behandling av pensjonsordninger i arbeidsforhold, er å legge til rette for at flest mulig arbeidsgivere ser seg tjent med å kunne tilby slike ordninger, og at dermed flest mulig arbeidstakere kan nyte godt av ordningene. For å få dette til tror Fremskrittspartiet det er nødvendig å legge til rette for smidighet og frivillighet fremfor firkantethet og sjablongordninger som vil støte store arbeidsgiver- og arbeidstakergrupper ut av skattemessig gunstig behandling. Vi må altså forsøke å gi et lovverk som gjør at innskuddsbaserte og ytelsesbaserte ordninger kan komme til å florere om hverandre, til nytte for så mange arbeidstakere som mulig. Jeg er redd for at den innskuddsbaserte ordningen som nå skal vedtas, ikke blir smidig nok, på samme måte som loven om foretakspensjon ikke ble det, og som ikke akkurat har ført til noe ras av nye pensjonsordninger rundt om i landet heller. Når det gjelder de enkelte momenter i proposisjonen som har vakt en del strid, har jeg behov for å komme inn på noen. Lovforslagets § 2-1 gir ikke åpning for parallelle eller kombinerte ordninger, til tross for at en rekke høringsinstanser har gått inn for det. Det vil kunne være svært aktuelt for det enkelte foretak og dets ansatte med en kombinasjon av ytelses-og innskuddsbaserte ordninger. Arbeidsgiver- og arbeidstakerorganisasjoner og finansnæringen har ikke gitt uttrykk for tilsvarende bekymring som departementet når det gjelder administrative kostnader knyttet til å praktisere to parallelle regelsett på samme område som følge av at to ulike ordninger lever side om side. Tvert imot, som jeg også sa i min replikk, er flere av høringsinstansene positive til parallelle og kombinerte ordninger. Rent praktiske tilsynshensyn kan ikke tillegges avgjørende vekt i en slik sak. Fremskrittspartiet går inn for at det åpnes for adgang til parallelle innskudds- og ytelsesbaserte ordninger i samme bedrift. Det er heller ikke rimelig at loven skal skille mellom arbeidstakere og arbeidstakere som faktisk også er eiere i foretaket. Det er liten grunn til at en enmannsbedrift skal unntas fra loven. Mange små foretak kan veksle mellom å være enmanns- og flermannsforetak avhengig av konjunkturene. Det er lite smidig at en og samme bedrift dermed skal måtte hoppe ut og inn av lov om innskuddsbasert pensjon. Flere høringsinstanser har gitt uttrykk for at modellen med kollektivt investeringvalg ikke vil være attraktiv. Kredittilsynet mener at en bestemmelse om økonomisk ansvar for foretak ved tap er lite hensiktsmessig, og at det må være en relativt lav risikoprofil knyttet til kapitalforvaltningen i slike ordninger. Fremskrittspartiet har merket seg at Kredittilsynet i sin høringsuttalelse påpeker at risikoen for å måtte yte uforutsette og uforutsigbare tilskudd vil være stor, og at dette vil virke sterkt begrensende på etablering av ordninger med kollektivt investeringsvalg. Kredittilsynet påpeker at forslaget om at institusjonene skal ha et subsidiært ansvar etter foretaket for at verdireduksjoner i et enkelt år dekkes, også vil kunne innebære en betydelig risiko for institusjonene. Fremskrittspartiet vil derfor fremholde at sparing til pensjonsalderen i arbeidsforhold er langsiktig sparing. Det er følgelig avkastning over hele spareperioden og ikke avkastning i det enkelte år som er mest relevant for nivået på arbeidstakerens alderspensjon. Lav risikoprofil på langsiktig pensjonssparing vil normalt gi forventet lav avkastning på sikt, slik at arbeidstakernes alderspensjon reduseres. Et krav om årlig nullprosentgaranti utgjør en uheldig fokusering på eventuell kortsiktig verdireduksjon i arbeidstakerens pensjonskapital. Fremskrittspartiet går derfor inn for at dette årlige kravet bortfaller. Det kan være flere gode grunner til å la det være frivillig – og således et avtalespørsmål mellom arbeidsgiver og den enkelte arbeidstaker – hvorvidt ansatte skal ha medlemskap i pensjonsordningen fra første dag. Det kan være hensiktsmessig å innlemme arbeidstaker i pensjonsordningen f.eks. på det tidspunkt fast ansettelse trer i kraft. Dette spørsmålet har også en kostnadsmessig side rent administrativt for arbeidsgiver og pensjonsordningen. Det bør også være tillatt å innlemme arbeidstaker i pensjonsordningen før arbeidstaker fyller 20 år, på samme måte som det bør overlates til forhandlinger mellom arbeidsgiver og arbeidstaker om arbeidstaker skal tas opp i pensjonsordningen på et senere tidspunkt enn fylte 20 år. I tillegg til de førnevnte kostnadsmessige sider er det sunt at det er konkurranse mellom arbeidsgivere når det gjelder å tilby de beste pensjonsordninger. Fremskrittspartiet går derfor mot Regjeringens forslag til § 4-2 første og annet ledd, men vil subsidiært stemme for forslaget til § 4-2 første ledd fra Kristelig Folkeparti, Høyre, Senterpartiet og Venstre. Fremskrittspartiet er enig i prinsippet om at førtidspensjonert arbeidstaker ikke skal kunne være medlem av pensjonsordningen, men det er ikke relevante argumenter for å forskjellsbehandle AFP-pensjonister og øvrige førtidspensjonerte med hensyn til medlemskap i innskuddspensjonsordninger i arbeidsforhold. Denne forskjellsbehandlingen kan bare fjernes ved at også AFP-pensjonister omfattes av hovedregelen i regelverket. Fremskrittspartiet mener endelig at livsforsikringsselskapene ville kommet i en konkurransemessig vanskelig situasjon i markedet for innskuddspensjon i forhold til utenlandske aktører dersom Regjeringen hadde fått flertall for sitt forslag om virksomhetsregler i livsforsikring. Vi er glad for å være en del av det flertallet som har snudd dette. Jeg viser for øvrig til saksordførerens innlegg, som jeg i veldig stor grad kan slutte meg til, og tar hermed opp det mindretallsforslag som Fremskrittspartiet har fremmet i innstillingen.