Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-11:
Først vil jeg takke saksordføreren for en ryddig og god gjennomgang og også for at han har hatt en åpen og lyttende holdning i saken. For dem av oss som var på Kristne Friskolers Forbunds konferanse på Gardermoen for et par uker siden, har dette temaet allerede blitt grundig debattert. Til representanten Ljunggrens innlegg må jeg nok presisere at dette er skoler som er regulert under privatskoleloven, men vi kan ikke vedta hva skolene skal kalle seg. Selv bruker de begrep som friskoler regulert under privatskoleloven. Derfor tror jeg man legger litt mer ideologi inn i dette enn det som er ment i saken. Jeg må si at jeg begynner å glede meg over måten friskolesaker i all hovedsak debatteres på nå, etter forliket som ble inngått. Før når det sto en privatskolesak, friskolesak, på dagsordenen, kastet vi oss ned i hver vår skyttergrav og førte en slags ideologisk krig uten rot i virkeligheten. Nå diskuterer vi skolenes reelle situasjon på en måte som gjør at vi tar friskolenes situasjon på alvor. Det gleder en som har vært med i disse debattene i flere år. Så til saken: Manglende støtte til husleie og kapitalutgifter har ført til en økonomisk presset situasjon for mange skoler. Den er faktisk så dramatisk mange steder at det har vært gjennomført – og vil bli gjennomført – oppsigelser og kutt. Friskolene har et krav om at pengene de får, skal komme elevene til gode. Jeg skulle ønske det fantes et lignende krav til statsbudsjettet, for manglende bevilgninger på dette feltet, som fører til oppsigelser og kutt, er ikke til beste for den enkelte elev. Det er det denne saken handler om. Friskolene har begrensede inntektsmuligheter til å kompensere for manglende bevilgninger. Mye skjer gjennom dugnad fra foreldre og enkeltpersoner, basarer, innsamlinger, de deltar i løp, men det finnes en grense for hvor mye man klarer å samle inn til egen skole. Derfor er likebehandling et så utrolig viktig prinsipp. Det er ikke vanskelig å forstå at det føles urettferdig når skjevhetene blir for store. Vi har i alle våre alternative budsjetter framhevet at en gjeninnføring av kapitaltilskudd, husleietilskudd, vil være et helt avgjørende grep for å sikre en likere behandling av offentlige skoler og friskoler. En gjeninnføring av kapitaltilskudd har også vært et prioritert krav fra organisasjonenes side, i tillegg til ønsket om at avskrivninger må tas inn i skolenes tilskuddsgrunnlag og økt tilskuddsprosent. Det er flere måter å se denne innstillingen på. Det går an å se på dette som om regjeringspartiene ikke vil se friskolenes urimelige situasjon og derfor heller ikke vil gjøre noe. Jeg velger imidlertid å se på de små lysene i denne innstillingen som et første skritt på veien til en løsning. Posisjonen har i innstillingen noen positive setninger som gjør at jeg faktisk tror at de nærmer seg en større forståelse av mange friskolers vanskelige situasjon: Alle i komiteen støtter prinsipielt at alle privatskoler i loven er supplement og tilskudd til den offentlige skolen, uten forbehold. Hele komiteen forstår at privatskoleorganisasjonene finner støtteordningene kompliserte, og viser til en rekke utredninger som har vært gjort. I tillegg hørte jeg i dag at Bente Thorsen fra Fremskrittspartiet signaliserte at de kanskje vil frafalle utbyttefrihet i dette skoleslaget. Dette er positive signaler i riktig retning. Jeg savner en forståelse av konkrete mangler i ordningen. Jeg savner at avskrivninger skal være driftsutgifter. Jeg er også uenig med regjeringspartiene i motstanden mot enhver kapital- eller eiendomsoppbygging i skolene. Problemet er at skolene må ha hus, og at ikke all bygging og tilskudd til slikt er kapitaloppbygging. Her kunne en mye mer nyansert grense med fordel vært trukket. Vi kommer til å fortsette kampen for en enda større forståelse og for en likere behandling. Organisasjonene og skolene sier nå til oss at de synes det er hyggelig med stor forståelse, de synes det er hyggelig at man forstår situasjonen, men de kan ikke sette disse godordene i banken, og det er der de røde tallene vises når de skal få budsjettene i havn. Jeg håper at vi etter denne debatten har kommet fram til en større forståelse, og at vi nærmer oss skritt for skritt, slik at vi ikke må vente på et regjeringsskifte før vi får dette til.