Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 1999-04-15:
Eg forstår representanten Reikvam sitt spørsmål slik at han ynskjer at Regjeringa skal gje uttrykk for ei bestemt prioritering i forkant av det lønnsoppgjeret partane i staten no er på veg inn i. Målsetjinga med ei slik prioritering skal vere å motverke ei eventuell utvikling med svak rekruttering til læraryrket. I samband med rekrutteringsspørsmålet gjorde Stortinget 12. mars 1998 fylgjande vedtak: «Stortinget ber Regjeringa om å legge fram ein eigen handlingsplan for rekruttering til læraryrket. Handlingsplanen må innehalde vurderingar av alle sider ved lærarens arbeidsforhold og tiltak for å sikre både ny rekruttering og stabilitet i læraryrket.» Dei rapportane departementet har motteke, tyder på at rekrutteringa til læraryrket m.a. varierer med skuleslag, fag og geografiske tilhøve. Årsakene til desse variasjonane synest å vere mange og til dels motstridande. Departementet arbeider for tida med ein handlingsplan, og denne handlingsplanen vil verte lagd fram for Stortinget i løpet av våren 1999. I samanheng med handlingsplanen vil ein vurdere rekrutteringa til læraryrket for heile skuleverket, både for grunnskule og vidaregåande skule. Departementet tek sikte på å greie ut kvar og eventuelt i kva omfang rekrutteringssituasjonen er i ferd med å verte eit alvorleg problem, kva årsaka er, og kva tiltak som kan medverke til å sikre rekruttering og stabilitet i læraryrket. Lønn er eit av fleire moment i samanheng med rekruttering, og blant dei tinga som skal vurderast, er lærarane sitt lønnssystem slik det fungerer i dag. Eg finn det ikkje naturleg å gå nærare inn på rekrutteringsproblematikken før Regjeringa har lagt fram sine endelege vurderingar for Stortinget. Desse vurderingane vil danne grunnlaget for ein breiare politisk debatt. I eit rekrutteringsaspekt er det òg naturleg å vurdere konsekvensane av at staten forhandlar om sentrale avtalar om lønn for lærarane. Det er grunn til å sjå nærare på kva denne plasseringa av forhandlingsansvaret for undervisningspersonalet har å seie for rekruttering og stabilitet i læraryrket. Regjeringa har tidlegare vedteke å behalde forhandlingsansvaret i staten ut hovudtariffperioden 1998-2000. Saka reiser ei omfattande problemstilling og femner om nær 100 000 arbeidstakarar. Regjeringa vil arbeide vidare med saka i perioden og vurdere kva konsekvensar ei eventuell overføring av forhandlingsansvaret vil få. Representanten Reikvam spør om lønnsoppgjeret vil bli nytta for å motverke dårleg rekruttering til læraryrket. Dette spørsmålet må etter mitt syn m.a. sjåast i samanheng med dei vurderingane som vil verte gjorde i handlingsplanen for læraryrket. Mellom anna bør ein tilpasse ei slik prioritering til det reelle rekrutteringsbehovet. Dei delar av skuleverket der det er, eller der det synest å verte størst problem med å rekruttere og behalde lærarar, og dei lærargruppene som er mest utsette, må prioriterast fyrst. Som nemnt vil Regjeringa sjå på alle sider ved denne problematikken og leggje fram resultata for Stortinget i ein eigen handlingsplan. Partane i hovudtariffavtalen, som er Arbeids- og administrasjonsdepartementet og hovudsamanslutningane og Norsk Lærerlag, er på veg inn i vårens tariffoppgjer. Tradisjonen er at partane i arbeidslivet forhandlar med sikte på å finne løysingar i lønnsoppgjeret. Eg finn det derfor ikkje naturleg å kommentere profilen på lønnsoppgjeret på eit slikt tidspunkt.