trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erlend Larsen (Høyre), 2022-02-02:
For ti dager siden gikk det av en aldri så liten mediebombe i Vestfold, da en av samferdselsministerens partivenner hadde snakket med direktøren for Norske tog, som kunne fortelle at de bare kunne glemme fire tog i timen på Vestfoldbanen fra det nye dobbeltsporet står ferdig i 2025. I artikkelen ble det hevdet at det ikke er aktuelt å starte en prosess for å kjøpe inn tog før 2026. Budskap som dette setter sinnene i kok blant mennesker som har valgt å bosette seg slik at de aktivt kan bruke tog. Statsråden svarte på et skriftlig spørsmål fra meg om dette temaet: «Det er inngått kontrakt om å anskaffe 30 lokaltog type 77 som skal erstatte eldre materiell på Østfoldbanen. Kontrakten inkluderer en opsjon på å kjøpe ytterligere 170 tog.» Er det aktuelt å sette inn lokaltog som går i en lavere hastighet og har dårligere sittekomfort enn regiontog på Vestfoldbanen?
Erlend Larsen (Høyre), 2022-02-02:
Da er det altså en viss mulighet for at det kan være lokaltog en viss periode. Statsråden sa i sitt første svar at Nasjonal transportplan beskriver en ambisjon om å sette av 200 mrd. kr for hele NTP-perioden, og at 50 av disse milliardene skal settes av i den første seksårsperioden for å fullføre eller starte opp utbyggingsprosjekter på de fire intercitystrekningene i Østlandsområdet. Nasjonal transportplan uttrykker en ambisjon og forplikter ikke den til enhver tid sittende regjering til å følge opp i de årlige budsjettene. Kan statsråden bekrefte at det blir satt av tilstrekkelig med midler til å følge opp intensjonen i Nasjonal transportplan i statsbudsjettet for 2023?
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
«NVE skriv i fleire rapportar at elektrifiseringstiltak i Noreg og elektrifisering av norsk sokkel vil få konsekvensar for kraftsystemet og behovet for kraft. Equinor har sagt at selskapet vil trenge 10–12 terawattimar landstrøm til elektrifisering av sokkelen. Kva blir det berekna auka kraftforbruket, og kva blir kostnadane med utbygging av nødvendig linjenett på land slik NVE beskriv ved elektrifiseringstiltaka på land og for sokkelen?»
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Straumpolitikk og alt rundt det med kraftproduksjon og behov for kraft er komplisert. Når ein no får svar frå statsråden om at ein må ha meir straum frå land, og NVE og Equinor seier det same, må det meir straum til, for systemet i dag er slik at straumen reiser dit straumen meiner det er best å reise. Han er ikkje råd å styre, han går i dei leidningane som har best kapasitet. Då er grunnlaget: Kven skal betale for den auka produksjonen som må skje på grunn av at ein skal elektrifisere sokkelen, og alt det omfattande linjenettet som faktisk må byggjast? For ein kan risikere å måtte byggje mykje, mykje meir enn det ein treng for elektrifisering av sokkelen, fordi straumen som sagt går dit straumen vil – viss det då ikkje er likestraumskablar.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
For å vere veldig tydeleg: Det gjeld kven som skal betale for dei ekstra kablane som må byggjast på land, altså det nettet som må byggjast på land for å elektrifisere sokkelen, og den auka kraftproduksjonen som må til for å elektrifisere sokkelen. Det vil verte auka nettleige, og det vil verte auka straumpris – det er tilbakemeldingane frå NVE. Tilbakemeldingane er veldig tydelege på at ein forventar auka prisar, auka nettleige i ein situasjon der prisane no går rett opp, for å seie det på ein fin måte, og ein kan forvente at det varar ved vidare viss gassprisen varar ved i Europa. Så kven skal betale den store rekninga? Er det forbrukarane i Noreg som skal betale for at Noreg på ein måte skal vere eit batteri for Europa?
Sandra Bruflot (Høyre), 2022-02-02:
«Tilbakemeldingen fra dem som jobber med spiseforstyrrelser, etter to år med pandemi er urovekkende. De som tar kontakt for å få hjelp, er yngre enn før, sykere enn før og de er flere enn før. Høyre foreslo derfor 10 mill. kr til økt kapasitet i lavterskeltilbud og behandling av spiseforstyrrelser. Det er derimot ikke en del av regjeringens enighet med SV. Hva vil statsråden gjøre for å snu utviklingen, og vurderte statsråden ekstramidler til hjelp med spiseforstyrrelser i regjeringens krisepakke?»
Sandra Bruflot (Høyre), 2022-02-02:
Det er jo flere fagfolk som også sier at de er overrasket over den raske økningen. Så er det heller ingen tvil om at når pandemien blir lengre, blir også utfordringene større. Årsakene til spiseforstyrrelser er riktignok sammensatte, men man kan jo tenke seg selv at når man ikke har kontroll over hverdagen, ikke har kontroll over når ting blir som vanlig, ja, så tar man kontroll over det man kan, og i dette tilfellet er det mat. Men hvis jeg forstår statsråden riktig, er det altså ikke slik at man setter inn konkrete tiltak akkurat mot spiseforstyrrelser. Jeg mener heller ikke at jeg fikk noe svar på om statsråden vurderte ekstramidler til hjelp med spiseforstyrrelser i forbindelse med krisepakkene som ble vedtatt av Stortinget.
Sandra Bruflot (Høyre), 2022-02-02:
10 mill. kr er jo et strakstiltak i en krisepakke som gjaldt akkurat nå, fordi pandemien ble enda litt lengre, og fordi det ble enda litt flere nedstengninger enn man trodde, og vi er nok helt enige om at det må mer til, og at det må flere langsiktige tiltak til. Men psykisk helsevern er jo stort, det er sammensatt, det er så utrolig mange grupper, og så tar vi inn rus også. Det er jo grenser for hvor mange ganger vi kan bruke de samme pengene om igjen – og si at alle disse tingene skal gå til denne gruppen og denne gruppen og denne gruppen. Men jeg hører likevel ikke noen konkrete tiltak som går på lavterskeltilbud for dem med spiseforstyrrelser, og på å få unna køene som nå øker. I tillegg vet vi at man ønsker å fjerne ordningen med fritt behandlingsvalg uten at vi vet hva det skal erstattes med. For min del er jeg ikke betrygget på at det settes inn konkrete tiltak akkurat mot denne gruppen av unge mennesker med spiseforstyrrelser, og det synes jeg heller ikke at jeg får noe svar på som tilsvarer noe annet.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg deler representanten Bruflots bekymring for økningen i omfanget av spiseforstyrrelser under pandemien, spesielt hos barn og unge. Koordineringsgruppen for sårbare barn og unge under pandemien, som ledes av Bufdir, har ved flere anledninger siden desember 2020 varslet om økt press på helsetjenesten som følge av psykiske problemer og lidelser hos barn og unge, herunder også spiseforstyrrelser. Regjeringen Solberg hadde således god anledning til å fremme ønskede forslag, bl.a. i sitt ordinære budsjettforslag for 2022, og det gjorde de ikke. Psykisk helse er et satsingsområde for vår regjering, og vi har planer både på kort og lang sikt. Dette er klart markert både i Hurdalsplattformen og i budsjettet for 2022. Styrking av psykisk helse og tverrfaglig spesialisert rusbehandling, såkalt TSB, er ett av tre hovedmål i oppdragsdokumentet til helseregionene for 2022. Tjenester til barn og unge er et område som er særlig prioritert. I årets budsjett foreslo vi å øke grunnfinansieringen i sykehusene med 350 mill. kr i årets budsjett, slik at det kan legges til rette for økt behandling i psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert behandling. Det er også avsatt 350 mill. kr til lavterskel helsetiltak, deriblant nye samarbeidsteam av ulike slag, vi har FACT-, ACT- og FACT Ung-team, kompetanseutvikling, hjelpetelefoner og Rådgivning om spiseforstyrrelser. Barn og unge er altså et prioritert område for denne regjeringen. Regjeringen ser at det er behov for en mer langsiktig og systematisk satsing på psykisk helse. Derfor har vi varslet en ny opptrappingsplan for psykisk helse, og det arbeidet er i gang. Jeg kan love at barn og unge vil få en solid plass i denne planen, som vil omfatte både forebygging, lavterskeltiltak og spesialiserte tjenester.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Vi er nok helt enige om dette utfordringsbildet, men jeg forstår representanten fra Høyre dithen at det er disse 1010 millionene til økt kapasitet i lavterskeltilbud som er Høyres svar. Der er jeg nok ikke helt enig. Vi mener det må en styrking til av psykisk helsevern, og det har vi levert både i kroner og øre gjennom tilleggsbevilgningen, også gjennom den kriseproposisjonen som har gått gjennom Stortinget nå, med 1,5 mrd. kr mer til sykehusene, og også gjennom oppdragsbrev, med tanke på å styrke psykisk helsevern og gi alle som møter barne- og ungdomspsykiatrien, en vurderingssamtale, som også er veldig viktig. Så har vi også en økt satsing både i kroner og øre og gjennom forventninger og tilskuddsordningen til lavterskeltilbud.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg er litt usikker på hva representanten egentlig spør om, for jeg hører man ut fra Høyres prioriteringer ønsker å bruke 10 mill. kr på lavterskeltilbud som skal hjelpe dem som har spiseforstyrrelser. Men utfordringsbildet er jo litt slik at vi ser en økning blant dem som har et alvorlig forløp, og da mener jeg det er viktig å styrke psykisk helsevern, slik at man får riktig hjelp til dem som er alvorlig syke. Så har denne regjeringen prioritert store midler til lavterskeltilbud, også til spiseforstyrrelser, slik at de som har den type utfordringer, kan få lavterskelhjelp. Men jeg mener det er viktig å sikre barne- og ungdomspsykiatrien kompetanse og ressurser til å møte dem som også har mer alvorlige forløp og trenger hjelp i sykehusene.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Målet vårt er at alle med diabetes skal ha god behandling og oppfølging i den offentlige helsetjenesten. Det skal være tilpasset pasientens behov og mestringsnivå. Pasienter med diabetes, både de med type 1 og de med type 2, som er to ulike sykdommer, møter mange felles utfordringer i hverdagen. Det er likevel forskjell mellom disse to gruppene når det gjelder oppfølging. For pasienter med diabetes type 1 ligger behandlingsansvaret i spesialisthelsetjenesten, og da er det helseregionene som vurderer om disse pasientene har behov for utstyr med sensorteknologi for å måle blodsukkeret, og dermed skal få utgiftene dekket av helseforetaket. Pasienter med diabetes type 2 har vanligvis et annet forløp, og sykdommen debuterer ofte senere i livet enn diabetes type 1 gjør. Pasienter med diabetes type 2 behandles i hovedsak hos fastlegen, og de får nødvendige legemidler og forbruksmateriell til glukosemåling på blå resept. Det hender at pasienter med type 2-diabetes også henvises til spesialisthelsetjenesten hvis fastlegen ikke kommer i mål med behandlingen og ved mistanke om komplikasjoner som følge av dårlig regulert blodsukker over lengre tid. I nasjonale retningslinjer anbefales det at pasienter med diabetes type 1 som behandles med insulin, som er helt avhengig av insulin, og som kontrollerer blodsukkeret sitt selv, kan ha nytte av sensorteknologi, og da får de det. Dette er en behandling som også kan være aktuell for type 2-diabetespasienter som også bruker insulin. Da gjøres det gjennom en individuell vurdering. De regionale helseforetakene har opplyst om at det er den enkelte helsetilstand som avgjør dette behovet. Det er også riktig ut fra det fastlegen vurderer. Det er ikke alle med type 2 som har nytte av en kontinuerlig blodsukkermåler, men de som har det, skal få det.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg har ikke snakket med Eva Pedersen, og jeg forutsetter at hennes fastlege henviser henne til sykehuset når hun har behov for spesialisert oppfølging. Det høres ut som om det ville vært en lettelse for henne å ha fått en kontinuerlig glukosemåler og slippe å stikke seg i fingeren. Men pasienter skal ikke være nødt til å gå til en statsråd eller en stortingsrepresentant for å få den behandlingen de har krav på. Det er et ansvar vi overlater til helsetjenesten. Det er andre pasienter som har fått kontinuerlig glukosemåler gjennom sitt lokalsykehus etter en individuell vurdering, fordi det har vært riktig for dem. Det som det er fristende å spørre representanten Hoksrud om, er om han mener at vi burde overført ansvaret for type 2-diabetespasientene til noen andre enn fastlegen og tatt det bort fra blåreseptforskriften. Det ville også ha ført til noen problemer for type 2-pasientene.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg mener vi må løse utfordringene for pasientene. Det gjør vi gjennom at de får en individuell vurdering. Det er et ansvar fastlegen har. Hvis man har et komplisert sykdomsbilde og ville hatt nytte av CGM, en kontinuerlig blodsukkermåler, er det med det systemet vi har i dag, spesialisthelsetjenesten som tildeler det. Det er en fristende tanke å se om ikke det kunne vært gjort over blåreseptforskriften også. Det koster mye penger å ha slike sticks og enklere måter å måle blodsukkeret på, gjennom stikk i fingeren og bruk av strips, så det er noe man kan se på. Men det å overføre ansvaret til spesialisthelsetjenesten vil skape store, nye utfordringer for type 2-pasientene. De får god oppfølging av fastlegen, for veldig mange av dem har ikke behov for en kontinuerlig blodsukkermåler.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
«Helseministeren var en del av den forrige helse- og omsorgskomiteen, som enstemmig gikk inn for følgende merknad: «Komiteen mener at regjeringen bør vurdere at pasienter med type 2-diabetes som behandles med insulin, får tilgang til sensorteknologi til monitorering av glukoseverdier gjennom folketrygden raskest mulig, og senest innen utgang av 2021». Hvorfor vil ikke statsråden følge opp flertallsmerknaden og sørge for at man med nye metoder gjør en vurdering av tildeling av CGM for pasienter med type 2-diabetes som bruker insulin?»
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Jeg kjenner at det bruser litt inni meg når jeg hører på statsråden – jeg blir litt gira, for å si det sånn. I spørretimen den 10. november 2021 sa statsråden: «(…) type 2-diabetespasienter som har nytte av kontinuerlig blodsukkermåling, både har fått det av sitt regionale helseforetak og bør få det.» (…) Det har nylig vært to medieoppslag som viser til pasienter som ikke får innvilget CGM, sensor for kontinuerlig glukosemåling, av sykehuset, selv om de må stikke seg i fingeren flere ganger om dagen. Eva Pedersen er en av disse pasientene. Hun er 69 år, jobber som sauebonde, og har hatt type 2-diabetes i 30 år. Hun lever med ustabilt blodsukker og må stikke seg i fingeren mange ganger om dagen. Hun sa til Nationen: «Jeg måler og måler og måler. Fingrene mine er så oppstukket at jeg nesten ikke får blodskvetten ut av dem, så jeg må jo stikke på nye plasser hele tiden.» Da må helseministeren forklare hvorfor pasienter med type 2-diabetes som åpenbart trenger en kontinuerlig glukosemåler, ikke får det dekket av sykehuset, all den tid helseministeren selv har uttalt at de bør få det.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2022-02-02:
Det jeg og Fremskrittspartiet er opptatt av, er at pasientene skal få den behandlingen og de hjelpemidlene som vil være bra for pasientenes liv. Pasienter med type 2-diabetes skal følges opp i primærhelsetjenesten, som statsråden var inne på, men tildelingen av CGM er det spesialisthelsetjenesten som gjør. De ser på de regionale helseforetakenes budsjetter, og det fører til skjønnsmessige vurderinger, med store regionale forskjeller i Norge. Det betyr at pasientene ikke nødvendigvis får det tilbudet de har rett på og burde ha fått – det avhenger av hvor de bor i landet. Denne regjeringen har sagt at de er opptatt av at uavhengig av hvor man bor i landet, skal man få lik behandling. Kan helseministeren svare på hvorfor pasienter med type 2-diabetes som henvises av sin fastlege for tildeling av kontinuerlig glukosemåler, blir avvist av sykehusene? Tenker ikke helseministeren da at det er fastlegen som er nærmest til å vurdere pasientens behov og hvilke hjelpemidler pasienten trenger, og dermed burde fått muligheten til å kunne gi pasienten dette?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
At veldig mange nå er frustrert over de høye strømprisene, er fullt forståelig. Regjeringen har iverksatt avhjelpende tiltak for om lag 15 mrd. kr for å hjelpe folk med høye strømregninger. Spesifikt for min sektor har vi også lagt fram en egen strømpakke for idrettslag og frivilligheten, som er dugnadsbasert og har liten økonomi. Kulturlivet er veldig ulikt. Det består av ulike aktører som er organisert på ulike måter, og som har ulike behov. Noen har langsiktige fastprisavtaler for strøm. Hvem som finansierer driften av hver enkelt institusjon, er også forskjellig. Noen kulturaktører driver sin virksomhet fra hjemmet sitt, og da blir det dekket av den strømkompensasjonsordningen som gjelder husstandene, mens andre er etablert, som representanten sier, i egne verksteder eller atelierer. Noen er å regne som bedrifter og er å anse som næringsliv og havner da under næringsministerens ansvarsområde. De større aktørene, som f.eks. kulturinstitusjonene og museene, har andre utfordringer. Jeg er i dialog med aktørene på kulturfeltet hele tiden, bl.a. Norske Kunsthåndverkere, Norske Billedkunstnere, Norges museumsforbund, osv., for å være orientert om situasjonen for dem som hører hjemme hos meg. Regjeringen følger også situasjonen med strømprisene kontinuerlig. Men det er ikke nødvendigvis enkelt å lage én ordning som skal treffe det brede spekteret av kulturaktører. De har ulike behov, noen har heller ikke behov. Når det kommer til den ordningen for dem som defineres som bedrifter, som representanten viste til at Høyre har foreslått, er det heller ikke noe som sorterer under mitt departement, men det er noe som næringsministeren har svart ut at han følger nøye og ser på.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Høyre i opposisjon har heller ikke forslått en ordning som treffer det mylderet av ulike kulturaktører med ulike behov. Det som Høyre har foreslått, er en ordning for småbedrifter. Det kan treffe noen, men på langt nær alle av dem også representanten her er opptatt av, eller dem jeg nevnte. På grunn av den ekstraordinære strømkrisen og de skyhøye prisene har regjeringen prioritert å hjelpe husstandene. Vi har i tillegg laget en spesiell ordning for frivilligheten og idretten. Dette er lag og foreninger som drives på dugnad, hvis eneste alternativ er å skru opp prisene eller la færre barn og unge delta. Utover det har vi ikke laget andre strømkompensasjonsordninger ennå, men næringsministeren har sagt at han følger situasjonen nøye. Det er heller ikke slik at vi har begynt å se på en egen ordning for dem som ikke defineres som bedrifter, men som rene kulturaktører, men når vi lager statsbudsjett eller tenker på revidert statsbudsjett, vet jeg meget godt hvilke institusjoner og hvilke grupper jeg har ansvaret for, og som nå har det ekstra tøft.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg gjemmer meg ikke bak noe som helst. Jeg er fullstendig klar over de utfordringene som mange kunstnere – enten de er selvstendig næringsdrivende, frilansere eller ansatt av institusjoner – nå står i. Men, som representanten selv påpeker, dette er et mylder av ulike behov og ulike organisasjonsformer. Og heller ikke den ordningen som Høyre i opposisjon har foreslått at regjeringen skulle lage, ville truffet disse. Dette er svært komplisert. Næringsministeren, som har ansvaret for næringslivet, har også sagt at man vurderer situasjonen nøye med hensyn til hvorvidt man skal komme tilbake med en ordning som treffer dem som definerer seg som småbedrifter. Jeg følger situasjonen for dem jeg har ansvaret for, nøye. For få dager siden kom vi også med 300 mill. kr til tiltak som skal treffe enkeltkunstnere direkte gjennom eksisterende virkemidler. Det hjelper også på denne situasjonen. Men jeg er fullstendig klar over at mange nå er i en skvis, også fordi de ikke har hatt muligheten til(presidenten klubber) å inngå langsiktige strømavtaler, f.eks. (presidenten klubber)
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg vil starte med å takke for spørsmålet. Da situasjonen igjen ble alvorlig mot slutten av 2021, satte regjeringen inn smitteverntiltak for å få kontroll over pandemien. Regjeringen har i sin koronahåndtering lagt vekt på å skjerme barn og unge så langt som mulig og på å sikre mest mulig og best mulig faglig og sosial læring for elevene. Det viktigste vi kan gjøre, er selvfølgelig å holde skoler, barnehager og fritidsaktiviteter åpne her og nå, så langt det er smittevernfaglig forsvarlig. Derfor prioriterte vi, i motsetning til forrige regjering, lærerne i vaksineringen. Derfor ga vi lærerne unntak fra karanteneregler for nærkontakter, og derfor sørget vi også for at det skulle bli enklere for pensjonister og studenter å jobbe. Når vi nå vurderer om vi skal avlyse eller opprettholde eksamen, er spørsmålet igjen hvordan vi i den situasjonen vi er i, kan bidra til best mulig og mest mulig faglig og sosial læring for elevene i det som er igjen av skoleåret. Jeg er klar over at mange barn og unge er rammet av pandemien og tiltakene som er iverksatt. Vi vet at pandemien har rammet skjevt, og at storbyene og sårbare barn og unge rammes spesielt hardt. Derfor lytter jeg til rådene fra en bredt sammensatt arbeidsgruppe ledet av utdanningsdirektør Grete Hovde Parr hos Statsforvalteren i Oslo og Viken. Gruppen leverte sommeren 2021 en rapport med anbefalinger om tiltak som kan bøte på konsekvensene av pandemien for barn og unge i skole og fagopplæring, og gi dem muligheten til å ta igjen tapt faglig og sosial læring. Arbeidsgruppen pekte på to hovedutfordringer. Den første er at elever opplever mangel på tilhørighet i det faglige og sosiale læringsfellesskapet. Den andre er at noen elever og elevgrupper har blitt ekstra hardt rammet av pandemien. Arbeidsgruppen foreslår tiltak for å sikre at alle elever inkluderes i gode skole- og læringsfellesskap. De foreslår også tiltak for å identifisere og følge opp elever med stort faglig og sosialt læringstap og tiltak for å kompensere for tapt læring og progresjon for alle elever. Mange av tiltakene i rapporten fra arbeidsgruppen handler om å øke kapasiteten og kompetansen i allerede eksisterende strukturer i skolen. Det kan være f.eks. å styrke laget rundt eleven, ekstra timer for elever som har behov for det, gode vikarordninger og skjerming av ressurser for tilrettelegging. De anbefaler i mindre grad nye strukturer og skriver at sommerskoletilbudet, som for mange er en ny struktur, var det minst brukte tilbudet i 2020 og 2021. I rapporten heter det: «Skolene var allerede i gang med sommerferie da tilskuddet ble utbetalt, og derfor ble det vanskelig å sette i stand sommerskole på så kort varsel.» Jeg mener absolutt at sommerskole kan være et godt tiltak, men erfaringene fra tidligere år tilsier at sommerskoletilbudet ikke bør fjernstyres fra departementet, og heller bør settes i gang ut fra en lokal vurdering om hvordan kommunene kan følge opp tapt faglig og sosial læring.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Så vidt jeg vet, er ikke tiltaket med sommerskole i fjor evaluert spesielt. Jeg vil allikevel si at alt det vi lærer og erfarer fra tiltak vi setter inn, må vurderes og evalueres og følges tett videre. Når det er sagt, står jo Lindesnes fullt ut fritt til å gjøre også dette i året som kommer. De kan ha sommerskole hvis de mener at det er det viktigste og riktigste i deres kommune. Jeg er opptatt av at vi klarer å lage tiltak vi både vet virker, og som virker for de rette elevene på rett sted til rett tid. Derfor har jeg bedt Utdanningsdirektoratet se på virkningen av forskjellige tiltak som er satt inn overfor barn og unge for å kompensere for tapt faglig og sosial læring og utvikling. I tillegg har denne regjeringen styrket kommuneøkonomien betraktelig, og det skulle tilsi at flere kommuner har anledning til å sette inn tiltak, f.eks. som sommerskole, dersom de skulle ønske det.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg tror vi skal være ydmyke for at vi vet ikke helt hva som fungerer best alle steder. Vi vet at pandemien har rammet skjevt både geografisk, sosialt og med tanke på alder, og vi vet at det har hatt veldig mye å si hvor mye støtte den enkelte elev har kunnet hente hjemmefra i perioder hvor man rett og slett har vært mer hjemme. Derfor har jeg bedt Utdanningsdirektoratet gjøre fire grep i det videre, for jeg tror ikke dette er over med at smitteverntiltakene nå letter – jeg tror vi må følge det over lang tid. Det første jeg har bedt dem om, er å se på konsekvensene av pandemitiltakene for de yngste elevene og begynneropplæringen. Det andre jeg har bedt dem se på, er konsekvensene av tiltakene for ungdomstrinnet. Jeg har bedt dem se spesielt på sårbare og utsatte barn og unge, og – ikke minst – jeg har bedt dem vurdere virkningen av de tiltakene som er satt inn så langt, slik at vi kan trekke erfaringer fra det og gjøre det enda bedre neste gang vi bestemmer hvilke tiltak vi skal ha i det videre.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Det viktigste for barn og unges læring, mestring og trivsel er at de møter kvalifiserte lærere som har tid til å se den enkelte elev. Lærere som er utdannet før 2014, har opparbeidet seg lang undervisningserfaring som ikke nødvendigvis gjenspeiles i formell kompetanse, og som det er viktig for regjeringen å anerkjenne. Derfor vil vi at lærere som er utdannet før 2014, skal fritas fra kravet om et visst antall studiepoeng i fagene de underviser i. Vi avlyser med andre ord avskiltingen av mange erfarne lærere. Jeg vil gjerne også minne representanten om at det var Stoltenberg II-regjeringen som i utgangspunktet innførte kompetansekrav for nyutdannede lærere. Regjeringens mål er å holde flest mulig av våre lærere i skolen og fylle på med kompetanse der det er behov for det. Skoleeiers behov, elevenes behov og den enkelte lærers ønske om faglig påfyll er relevant å ta hensyn til når det gjelder hvilke områder videreutdanningen skal gis innenfor. Vi vil sikre at skoler har bredde i kompetansen, og vi skal ha god dialog med partene om hvordan innretningen blir best mulig for en skole i utvikling. Videreutdanning er faglig påfyll som mange lærere ønsker seg og har behov for. Mer enn 11 000 lærere søkte i fjor på videreutdanningstilbudene, til tross for at mange av dem sto i en krevende situasjon på grunn av pandemien. Lærere som tok videreutdanning i fjor, var fornøyd med tilbudet. Fra deltakerundersøkelsene ser vi også at de fleste som tar videreutdanning, er motivert av andre ting enn kompetansekravene. Flest oppgir som motivasjon for å ta videreutdanning: fordi jeg ønsket å utvikle meg som lærer, og fordi jeg var interessert i å lære mer om faget. Lærerne har også søkt og fått innvilget videreutdanning i fag der det ikke har vært kompetansekrav. Halvparten av søknadene skoleeierne godkjente i fjor, var i andre fag enn i de prioriterte fagene. I tillegg gjelder fortsatt kompetansekravene for lærere som er utdannet etter 2014. Det vil derfor fortsatt være behov for videreutdanning for lærere som følge av kompetansekravene. De endringene regjeringen gjør i kompetansekravene, vil gi rom for å omprioritere innenfor videreutdanningsordningen, slik at tilbudet kan utvides i flere fag og i større grad tilpasses lokale ønsker og behov. Som en start på dette vil vi legge til rette for at flere får tilbud om videreutdanning i praktiske og estetiske fag i 2022. Videre vil det være viktig å se på sektorens behov ut fra nye læreplaner. Universiteter og høyskoler, direktoratet og departementet vil naturligvis fortsatt jobbe aktivt med rekruttering til videreutdanning, men jeg har stor tillit til at skoleeiere også ønsker lærere med faglig fordypning, og at de sørger for at lærerne får det videreutdanningstilbudet de trenger, selv om kompetansekravene endres. Jeg har også stor tillit til at lærerne selv er opptatt av å lære og utvikle seg, og at de kommer til å søke etter- og videreutdanning selv om kravene nå endres.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Undertegnede er alltid bekymret for om vi lykkes godt nok med å tilby elevene våre god nok utdanning. Samtidig er denne omleggingen og utbreddingen av hvilke fag man kan ta etter- og videreutdanning innenfor, et uttrykk for tillit – tillit til at den enkelte lærer selv vet hva en har behov for, tillit overfor den enkelte skoleleder, som vet om behovet på sin skole, og tillit overfor kommunene, som vet noe om sitt samlede kompetansebehov. Så vil jeg si at den forrige regjeringens satsing på etter- og videreutdanning var god. Den satsingen fortsetter også vi, fordi det er bra at man fyller på med kompetanse gjennom et arbeidsliv, og det er bra at man oppdaterer kunnskapen sin. Men læring skjer i alle fag og på tvers av fag. Derfor har regjeringen en bredere tilnærming til kunnskap enn det den forrige regjeringen hadde. Vi vil at videre- og etterutdanning skal skje i flere fag, fordi læring skjer i flere fag, og de fagene må virke sammen til beste for elevene.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg skjønte i hvert fall ikke innretningen på det spørsmålet, hvis poenget til representanten er etter- og videreutdanningen, for satsingen vår er jo tilsvarende det den forrige regjeringen hadde. Jeg gjentar en gang til: Den regjeringen som satt før oss, hadde en god satsing på etter- og videreutdanning. Den fortsetter vi, men vi sier ikke at vi detaljstyrer fra mitt kontor i Kunnskapsdepartementet hvilke fag den enkelte lærer skal ta etter- og videreutdanning innenfor. Det må også være opp til den enkelte lærer selv. Jeg håper og tror at lærere også i framtiden selv vil ha klare formeninger om hvilke fag de ønsker seg påfyll innenfor, og at de også i framtiden vil søke etter- og videreutdanning, men jeg har tillit til at de selv vurderer det. Jeg tror vel ikke at Laila Hovstad, som ble intervjuet i Bergens Tidende i 2018 etter å ha jobbet i 19 år i skolen og ha opplevd å bli avskiltet og stemplet som en ukvalifisert lærer, opplevde at det var akkurat tillit den regjeringen utstrålte da de ba henne sette seg på skolebenken i et eksplisitt fag de hadde pekt på. Jeg tror lærerne selv har god og riktig oppfatning av hva de trenger av påfyll av.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Koronapandemien har vært en stor belastning for mange barn og unge, og storting og regjering og barnehage- og skoleeiere har et stort ansvar for å følge med på og kompensere for faglige eller sosiale læringstap. Det viktigste tiltaket vi kan gjøre for å sikre faglig og sosial læring under en pandemi, er å holde barnehager og skoler åpne. Før jul tok vi kontroll over en situasjon der stadig flere ville stenge barnehager og skoler ved å innføre nasjonale tiltak og reintrodusere trafikklysmodellen. Vi prioriterte, i motsetning til forrige regjering, lærerne i vaksinekøen, og til protester fra opposisjonen ga vi lærerne fritak fra karantenereglene. Vi har, i motsetning til den forrige regjeringen, også gjort det mulig for studenter og pensjonister å arbeide i skolen uten at de taper stipend eller pensjon. Regjeringen dekker kommunesektorens merutgifter til pandemihåndteringen, f.eks. til vikarer, overtidsarbeid og ekstra renhold. En ny avtale minst fordobler betalingen for overtid i barnehage og skole i perioden fra desember 2021 til april 2022. Alt dette bidrar til å holde skoler og barnehager åpne og til at elever ikke får ytterligere tapt faglig og sosial læring. Kunnskapen vi har om konsekvensene av pandemien, peker på at noen geografiske områder og grupper har blitt rammet spesielt. Derfor kreves ulike tiltak forskjellige steder og for ulike grupper. Dette var også et av funnene til arbeidsgruppen ledet av Grethe Hovde Parr i 2021, som representanten nok kjenner godt til. Tiltakene arbeidsgruppen foreslår, handler i hovedsak om å styrke og utfylle eksisterende arbeid i skolen, f.eks. styrking av laget rundt eleven, ekstra timer for elever som har behov for det, å legge til rette for mestring, motivasjon og fellesskap, og skjerming av ressurser for tilrettelegging. Vi vet dessverre fra andre sektorer at selv med sjenerøse kompensasjonsordninger har ikke kompensasjonen truffet spesielt godt. Nettopp på denne bakgrunn valgte vi, i motsetning til den forrige regjeringen, å målrette midlene til tapt faglig og sosial læring til de mest smitteutsatte områdene. For å treffe enda bedre i oppfølgingen av Parr-utvalgets rapport har jeg gitt Utdanningsdirektoratet i oppdrag å innhente mer forskning om konsekvensene av pandemien og hvilke tiltak som virker. Dette er viktig for at vi skal kunne følge opp elevene også på lengre sikt. Så jobber regjeringen med å følge opp, ikke bare med tiltak på kort sikt gjennom særskilte bevilgninger, men også på lang sikt ved å bidra til god og forutsigbar kommuneøkonomi. Selv om representanten er opptatt av at en post ble kuttet med 10 pst., vil jeg minne om at veksten i kommunesektorens frie inntekter er på 4,5 mrd. kr i 2022. Det er 2,5 mrd. kr mer enn den forrige regjeringens forslag til budsjett. Bare i Oslo, som er representantens eget fylke, styrkes grunnskolens budsjett med 72,5 mill. kr som følge av veksten i de frie inntektene.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg er glad for at representanten Melby sier at hun er opptatt av å lytte til faglige råd. Det er vel ikke helt i tråd med f.eks. diskusjonen om eksamen, som kom etter at Utdanningsdirektoratet forleden anbefalte å avlyse. Men det handler om noe av det samme, nemlig hvilke grep vi gjør for å skaffe mest mulig tid til hver enkelt elev i det som er igjen av dette skoleåret. Jeg tror at vi over tid må følge nøye med på hvordan det utvikler seg for våre barn og unge. Det er derfor jeg har bedt om at vi evaluerer de tiltakene som allerede er satt inn, og at vi ser på hvilke flere tiltak vi kan sette inn. Jeg tror at hvis jeg nå skulle forskuttert hva som ville virke for alle elever alle steder, ville vi fått svært dårlige løsninger. Vi har bevilget en del penger til nå, og vi kommer også til å gjøre det i framtiden. Vi følger tett og evaluerer de tiltakene som allerede er satt inn, men at vi er ferdige med dette idet smitten demper seg, eller dette statsbudsjettet utløper, tror jeg dessverre ikke vi kan regne med.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-02-02:
Jeg kan forsikre representanten om at vi ikke er bakpå eller på noen som helst måte fornøyd. Vi jobber stadig framover. Men det er allikevel sånn at det viktigste vi gjør, er punkt 1: å holde skoler og barnehager åpne, og punkt 2: å sørge for at kommuner og fylkeskommuner har penger og folk nok til å holde hjulene i gang og ta igjen den tapte læringen lokalt. Det er en stor utfordring knyttet til sykefravær i skoler og barnehager, men jeg vet at kommunene våre og de ansatte gjør alt de kan for at barn og unge skal ha et best mulig tilbud. Så er jeg helt sikker på at det ikke er siste gang vi diskuterer dette i denne salen, og det er forhåpentligvis ikke siste gang noen kommer på en god idé om hvilke tiltak vi kan sette inn. Men jeg tror vi allikevel skal være ydmyke på at en del av konsekvensene pandemien har hatt på barn og unge, overskuer vi ikke helt ennå. Vi vet ikke godt nok hvilke tiltak som kan settes inn mest mulig målrettet. Derfor er det blant de tingene jeg vil se på når vi følger opp dette i fortsettelsen.
Abid Raja (Venstre), 2022-02-02:
«Venstre og Solberg-regjeringen innførte kompetansekrav og videreutdanning for lærere i 2015, noe som har gitt 50 000 lærere et tilbud om etter- og videreutdanning. Nå skal regjeringen Støre skrote kompetansekravene for lærere utdannet før 2014, og med det forsvinner et viktig insentiv for skoleeier for å gi sine ansatte videreutdanning. Hvordan vil statsråden og regjeringen sørge for at lærere får det videreutdanningstilbudet de skal ha, når det ikke lenger finnes krav overfor kommunene?»
Abid Raja (Venstre), 2022-02-02:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er riktig at også den forrige rød-grønne regjeringen var opptatt av dette, selv om vi vet at tallene under den forrige borgerlige regjeringen viste at det ble et historisk høyt antall som fikk tilbud om etter- og videreutdanning – 47 000, opp mot 50 000. Derfor er det, med tanke på det statsråden sier, litt rart at regjeringen nå likevel vil skrote kompetansekravet for lærere utdannet før 2014, og dermed forsvinner også et viktig insentiv for skoleeiere. Ikke bare for Venstre, men for samfunnet som helhet er det viktig at det satses på kompetanse hos lærerne. Arbeiderpartiet og Senterpartiets løsning betyr jo at elever i to ellers like klasser kan få undervisning av lærere med nokså forskjellig kompetanse. Det bør være bekymringsfullt også for statsråden, for jeg vet at hun er veldig opptatt av en god skole for alle barn. Spørsmålet mitt til statsråden blir da: Når man tar bort denne muligheten med at mange lærere ikke får dette kravet om etter- og videreutdanning, blir ikke da statsråden bekymret for hvordan dette kan bli seende ut i praksis?
Abid Raja (Venstre), 2022-02-02:
Det er godt å høre at statsråden er bekymret, for det har man all grunn til å være. Samtidig underslår man det faktum at lærerne selv har vært ganske fornøyd med hvordan dette videreutdanningstilbudet har vært. Vi i Venstre mener at samfunnets viktigste kunnskapsarbeidere bør få muligheten til å fordype seg og videreutdanne seg i løpet av karrieren. Det er helt normalt ellers i samfunnet, andre yrker har jo slike krav og muligheter. Uten videreutdanning av lærere som ble utdannet etter gamle krav, vil det fort kunne bli et kompetansegap mellom nye og tidligere utdannede lærere, og det er det vi er bekymret for. For det er slik som jeg nevner, at evalueringen av videreutdanning viser at også lærere mener at undervisningen blir bedre etter fullført videreutdanning. Da bør det være et paradoks for statsråden at denne regjeringen fjerner en ordning som lærere selv mener gjør undervisningen bedre. Spørsmålet blir da: Hva er det statsråden skjønner, som ikke lærerne skjønner?
Guri Melby (Venstre), 2022-02-02:
«Det røde nivået i skolen den siste tiden har gått ut over elevers motivasjon og sosiale tilhørighet. Den blå-grønne regjeringen foreslo å bruke 240 mill. kr på å ta igjen tapt læring, mens den nåværende regjeringen sammen med SV kuttet 10 pst. i dette tiltaket. Hvordan har statsråden planlagt å kompensere for ekstrabelastningen elever har hatt som følge av omikron-nedstengingen, og har regjeringen tenkt å reversere kuttet på 24 mill. kr de gjorde i tilskuddene for å ta igjen tapt læring?»
Guri Melby (Venstre), 2022-02-02:
Jeg må si jeg reagerer ganske kraftig på at en statsråd kommer med så mange feilopplysninger i et innlegg. For det første: Det var vårt forslag å innrette potten på tapt læring mot de områdene som var mest smitteutsatt. Det la vi inn i vårt statsbudsjett som vi laget i fjor høst. For det andre: Vi har ikke protestert når det gjelder karanteneregler for lærere. Og for det tredje: Vi prioriterte også lærerne i vaksinekøen, som den eneste yrkesgruppen i tillegg til helsepersonell og andre ansatte i skoler og barnehager. Videre til spørsmålet: Dette er det tredje skoleåret preget av strenge smitteverntiltak, og jeg tror vi helt enige om at vi skulle ønske at vi hadde sluppet å gjennomføre disse tiltakene. Det er også sånn at dagens regjering gjennomførte tiltak på rødt nivå i januar, imot faglige råd. Da mener jeg at de også har et ekstra ansvar for faktisk å kompensere for den kostnaden som det har. Min erfaring som kunnskapsminister var at det å gi generelle rammeoverføringer til kommunene ikke ga mer penger til skolen. Vi må øremerke midlene. Hva har statsråden tenkt å gjøre for å sikre at pengene når fram til den enkelte elev som trenger ekstra oppfølging?
Guri Melby (Venstre), 2022-02-02:
Nei, og det er jo egentlig hele poenget mitt, at konsekvensene av denne pandemien kommer til å vare veldig mye lenger enn det smitteverntiltakene har gjort. Derfor er det viktig at vi benytter den anledningen vi har nå, til å gi en ekstra satsing for å bøte på i hvert fall noen av disse konsekvensene så raskt som mulig, men at vi også har en langsiktig plan. Det jeg reagerer litt på, er at regjeringen framstår som såpass bakpå med tanke på disse konkrete tiltakene. Tiltaket med å gi konkrete midler til tapt progresjon til kommunene har blitt evaluert underveis, og det har vist at de pengene har blitt brukt veldig bra. De har blitt brukt på økt lærertetthet, de har blitt brukt på spesialoppfølging for de elevene som trenger det, og på intensivopplæring. Kommunene og skolene har fått stor frihet til å forvalte disse midlene på den måten de mener er best. Det er også å vise tillit til sektoren. Så hvorfor er det denne ordningen man valgte å kutte? Hvorfor har man ikke kommet med friske midler til denne ordningen, slik at alle kommuner som faktisk har opplevd nedstengning, nå kunne ha fått etablert den type tilbud?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-02-02:
«Regjeringa foreslår å reversere løysinga med eitt felles fagleg domstolmiljø i Sogn og Fjordane i jordskifterettane med fast bemanning på alle rettsstadar minst på same nivå som før, og større høve til auka aktivitet på dei mindre rettsstadane både i tingretten og jordskifteretten. Statsråden seier til NRK at det er «uenighet i fagmiljøene» om dette er fornuftig. Kva fagmiljø kjenner statsråden til som er ueinige i den nye samla desentraliserte modellen for rettsvesenet i Sogn og Fjordane, og som ynskjer å starte ein ny omorganiseringsprosess?»
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-02-02:
Det er ganske utruleg å høyre ein statsråd som her kjem med konkrete framlegg om å pulverisere ein ny struktur, konkret i Sogn og Fjordane, i eit fylke der det er full fagleg einigheit om det ein no gjer, kome med generelle påstandar om at ho ser i media enkelte andre plassar i landet at det er ueinigheit. Kvifor går ikkje statsråden då konkret på dei plassane der det er ueinigheit, i staden for å gå laus på og føreslå å bryte opp vellukka nye organiseringar som det er full ro om. Eg kan sitere Senterparti-ordføraren Jenny Følling i Sunnfjord, som sa det veldig godt sist veke. Ho sa: Dei samanslåtte einingane fungerer godt, og det er viktig å få ro og levere kvalitet. Når det kjem generelle påstandar om at det er uro i enkelte delar av landet, kvifor går ikkje statsråden konkret på dei delane? Kvifor føreslår ho då å fyre opp ein ny fogderistrid i Sogn og Fjordane, i eit fylke der ein no har(presidenten klubbar) funne samla løysingar, og der(presidenten klubbar igjen) ein no ønskjer litt meir ro. (presidenten klubbar) (presidenten klubbar igjen)
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-02-02:
Då har iallfall statsråden stadfesta at ho ikkje kjenner til noka ueinigheit i fagmiljøet i Sogn og Fjordane, og at det ho føreslår – for Sogn og Fjordane sin del – ikkje spring fram av noko lokalt ønske, men fordi regjeringa har sagt det i Hurdalsplattforma. Det er altså sentralt bestemt av Senterpartiet og Arbeidarpartiet at ein skal gå laus på Sogn og Fjordane, også der det er full einigheit, og der ho ikkje kan vise til nokon i fagmiljøet som meiner at det ho føreslår er ein god idé. Det synest eg iallfall er interessant. Så ber eg òg statsråden: No står du på Stortingets talarstol, og statsråden veit at det blei gjort endringar i prosessen på bakgrunn av lokale innspel. Stortinget skjerpa bl.a. inn at bemanninga av domstolar i distrikt med fire dommars årsverk eller mindre skal haldast oppe, minst på same nivå som i dag. Dette veit du, dette er ikkje ein skulevalsdebatt, du er på Stortingets talarstol. Så seier du at ein kan behalde det viss det er full lokal einigheit. Betyr det at viss det er éin kommune, styrt av rettruande senterpartistar, som vil tilbake til det gamle, då er det ikkje full lokal einigheit, og då kan …(presidenten klubbar) (presidenten klubbar)
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-02-02:
Beklagar, president!
Mímir Kristjánsson (Rødt), 2022-03-09:
På vegne av meg selv vil jeg gjerne legge fram et representantforslag om å harmonisere rentesatsene ved etterbetaling av ytelser og tilbakekreving av feilutbetalinger fra Nav.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-03-09:
Eg har gleda av å fremje eit representantforslag på vegner av Sylvi Listhaug, Morten Stordalen og meg sjølv om å byggje ny E39–E136 Ålesund–Tresfjordbrua fyrst.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-03-09:
«Den 4. oktober 2021 var det eit oppslag i NRK Møre og Romsdal der ferjeaksjonen i fylket skulle kaste Ap-politikar Per Vidar Kjølmoen av ferja dersom lovnaden om halvering av ferjetakstane ikkje vart innfridd. Frå nyttår kom det berre smular i kutt av ferjeprisane, og befolkninga i ferjefylka føler seg grundig forført. Det vart også lova gratis ferjer til samband med under 100 000 passasjerar, noko som heller ikkje er levert eller gjennomført. Vil statsråden sikre at Kjølmoen ikkje må i havet, og når vert ferjeløfta innfridde?»
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-03-09:
Eg trur vi er veldig klare over kva som står i Hurdalsplattforma, og kva som har vore grunnlaget for svaret frå statsråden, både tidlegare og no. Men for befolkninga og næringslivet som brukar ferjene kvar einaste dag, er det ein dramatisk situasjon, sett i lys av at straumprisane har gått til himmels, drivstoffprisane er skyhøge – over 23–24 kr per liter no – og ferjeprisane har ein reelt sett kutta med under 10 pst. samanlikna med 2021/2022. Vanlege folk og næringslivet måler kva dei betalar kvar einaste dag dei køyrer. I debattar i valkampen vart det òg lovd eit kutt på 50 pst. At ein då går tilbake til 1. januar 2021 etter det, er veldig spesielt, men vi registrerer det. Vil regjeringa reelt sett kutte ferjeprisane med 50 pst., slik at folk vil merke det ut i frå det nivået som dei til ein kvar tid har?
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-03-09:
Maritim Forening har laga ein stor handduk til representanten Kjølmoen kor det står at viss ein ikkje innfrir dei 50 prosentane, hamnar han i sjøen. Faren for at han hamnar i sjøen, er tydelegvis veldig stor, for ein reknar framleis frå 1. januar 2021, og då trur eg vi får vente i spenning på kva som skjer der. Eg har eit spørsmål om ferjeavløysingsprosjekt. Det er ei rekke område som får fastlandssamband med ferjeavløysingsprosjekt, med grunngjeving i ferjetakstane som har vore. Vil statsråden sjå på takstane og ferjeavløysingsmodellen i lys av at ferjetakstane også vil gå ned? Det vil dei gjere, og det er bra at dei går ned, men vi er ueinige om nivået. Vil statsråden sjå på ferjeavløysingssystemet opp mot kutt i ferjeprisane?
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2022-03-09:
Etter helseministerens annonsering av at regjeringen vil svekke pasienters rett til selv å kunne velge behandling i fritt behandlingsvalg, hersker det stor usikkerhet hos pasienter, pårørende og helsepersonell. Foreldre til barn med cerebral parese fra hele landet og barna selv er engstelige for at den intensive treningen hos Barnas Fysioterapisenter i Bergen igjen kun vil bli forbeholdt de som kan betale for foreldres utgifter selv. Rusavhengige og deres pårørende fortviler over at behandlingsinstitusjoner kan forsvinne, og at det å miste retten til selv å kunne velge behandling dramatisk vil påvirke pasienters motivasjon til behandling. Ansatte og eiere ved private og ideelle institusjoner, med sterke intensjoner om å bidra i samfunnet ved å redusere ventetid og skape innovasjon og mangfold i behandlingstilbudet for pasienter, føler seg mistenkeliggjort av regjeringen. I en tid hvor helsekøene øker, behovet for innovasjon og mangfold i helsetjenesten er enormt og vi trenger alle gode krefter for å sikre at pasienter får raskest og best behandling dekket av det offentlige, hvordan kan det å innskrenke pasienters rettigheter være et av helseministerens viktigste prosjekter?
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2022-03-09:
Jeg er litt usikker på om statsråden da har vært ute og snakket med pasienter og pårørende, f.eks. på Barnas Fysioterapisenter, Mestringshusene Tysnes, Mestringshusene Bolkesjø og flere andre steder, når hun definerer disse som de ressurssterke pasientene. Dette er pasienter som endelig har fått muligheten til å velge fritt hvor de vil ha sin behandling. I et tidligere svar til meg har statsråden sagt at fritt behandlingsvalg egentlig burde blitt kalt fri etableringsrett for private, fordi ordningen ikke baserer seg på behov. Da jeg besøkte Barnas Fysioterapisenter i forrige uke, møtte jeg barn med CP fra hele landet som har stort behov for akkurat denne intensive treningen. Hvordan kan statsråden si at disse pasientene ikke har behov, og at disse institusjonene ikke leverer på det som det er behov for i norsk helsetjeneste?