Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-05-10:
Det er gledelig at Stortinget i dag behandler lovproposisjonen om bruk av åte og nødverge. Åte har ikke spilt noen sentral rolle i debatten så langt. La meg bare si at det regjeringen der vil foreslå, vil bli sent ut på en bred høring, slik at det vil bli rik anledning for alle som har synspunkter på saken, til å komme med dem, og så kan man konkludere i det spørsmålet etter denne høringen. Vår oppfatning er at under gitte forutsetninger kan åte utgjøre en risiko for både vilt, miljø og i unntakstilfeller mennesker. Vi får også en rekke nye problemstillinger her, f.eks. er tilsiget av villsvin i Sverige koblet til at de fôres av mennesker. Når det gjelder nødverge, innebærer lovforslaget at beitebrukere og dyreeiere får bedre muligheter til å beskytte dyrene sine mot rovviltangrep. Lovendringen gir også ny beveggrunn til å oppføre rovdyrsikre gjerder. Slike gjerder er et effektivt og godt tiltak for å forhindre rovviltskade, selv om det selvsagt har andre negative sider. Bestemmelsen som foreslås om nødverge, innebærer en liberalisering av fellingsadgangen når bestanden av jerv, gaupe og bjørn over tid har vært klart over bestandsmålet. For bjørn foreslås det i tillegg en overgangsbestemmelse som sikrer utvidet adgang til å felle bjørn første gangen bestandsmålet nås. Siden bestanden av jerv og gaupe over tid har vært over bestandsmålet, vil liberaliseringen tre i kraft så snart lovendringen er vedtatt og Kongen har gitt forskrift om utvidet fellingsadgang. Den utvidede nødvergebestemmelsen vil ikke omfatte ulv. Selv om man nå ser ut til å nærme seg det bestandsmålet som er fastsatt av Stortinget, er likevel den norske ulvestammen liten og sårbar, og små endringer i antallet uttak kan få store konsekvenser for om man når bestandsmålet. Det vil bli utvidet adgang til å felle rovvilt innenfor rovdyrsikkert gjerde, uansett type. Når det gjelder hund, vil det bli arbeidet videre med spørsmålet om den skal innlemmes i nødvergebestemmelsen. Vi vil komme tilbake til den saken, bl.a. basert på erfaringene fra Sverige. Dette er en gjennomgang av det som er saken her. Men siden både Høyre og Fremskrittspartiet, som Snorre Serigstad Valen påpekte, bruker kolossalt sterke ord i denne debatten og har brukt det i tidligere debatter, åpenbart under prinsippet «svake argumenter, skru opp volumet», og kommer med den ene karakteristikken etter den andre av regjeringspartiene, vil jeg bare si at det dobbeltspillet – dette er muligens ikke et parlamentarisk uttrykk – som Høyre bedriver, med én politikk i posisjon og en helt annen politikk nå i opposisjon, med én politikk som man framfører i håp om å vinne stemmer på bygdene, og med én politikk som man ikke tør å stå på i det øyeblikk man komme til Naturvernforbundets landsmøte eller steder hvor det er andre holdninger, er lite ærerikt. Det som er ærerikt, er et parti som har samme holdning enten man er i Engerdal eller på Naturvernforbundets landsmøte, enten man er i bygd eller by, enten man er i regjering eller i opposisjon. Men et parti som har en tilpasset politikk for hvert av alle disse områdene, vinner i det lange løp ikke befolkningens tillit. Jeg vil nå sterkt oppfordre Høyre til å ta en gjennomgang for å klargjøre hva som er partiets syn. Har man løpt så mye etter Fremskrittspartiet at man nærmest ikke kan se forskjell, eller ser vi fortsatt det tradisjonelle Høyre hvor det å ta vare på naturen var god konservativ tenkning som ikke minst var symbolisert ved Børge Brende. I alle de miljødebatter jeg har vært med i opp gjennom årene, har Høyre, hvis de har kommet på defensiven i en miljødebatt, sagt én ting: Vi hadde Børge Brende, en sterk, tøff miljøvernminister som kanskje ikke oppnådde de store tingene når det gjaldt klima, men som gjorde store ting på naturvernområdet. Alt jeg har hørt i denne debatten fra Høyre, er et grunnleggende oppgjør med Børge Brende. Tord Lien sa det vel ganske presist, at Børge Brende er det store problemet i miljøpolitikken sett fra Fremskrittspartiets ståsted, mens det nåværende Høyre ikke på noen måte er et tilsvarende problem for Fremskrittspartiet i miljøpolitikken. Tydeligere kan jo ikke den glideflukten man har lagt seg på, beskrives av et annet politisk parti. Nå har vi altså gått igjennom det ene området etter det andre. Vi hører også masse negativt her om vern generelt. Det ene store grepet som Børge Brende tok, var jo å revitalisere nasjonalparkplanen og starte mer vern i Norge. Den hadde ligget og sovet lenge, men så tok Børge Brende den opp igjen og gjorde den til en stor og flott ting. Det er én av de tingene Høyre har skrytt av fram til nå. Men det vi har opplevd nå i rovdyrpolitikken, i strandsonepolitikken, når det gjelder inngrepsfrie områder, kjøpesentre, på nær sagt alle områder, er at Høyre glir vekk fra det Høyre vi kjente da partiet var i regjeringsposisjon med Kristelig Folkeparti, og over til et parti som åpenbart forbereder seg på å regjere med Fremskrittspartiet. Det bør alle folk i Norge som er opptatt av naturvern, merke seg.