Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2017-05-29:
Da vi fikk denne saken på bordet i komiteen, tenkte jeg at dette nok var en sak som handlet om å rydde litt i en lovtekst og gjøre den mer brukervennlig. Det har vært litt av en voksenopplæring, og det har vært krevende å sette seg inn i, men desto mer interessant. Det har vært litt av en jobb, større enn vi trodde, og jeg vil gi ros til saksordføreren og komitésekretariatet for bistand og innspill. Loven er først og fremst et privatrettslig redskap til å holde orden på spørsmål som oppstår i tilknytning til boligsameier. Samtidig er det viktig å holde tunga rett i munnen når det gjelder forskjellene mellom eierseksjonssameier og borettslag. Jeg vil derfor konsentrere mitt innlegg om bare et par anliggender. I forbindelse med denne saken fikk jeg, og jeg tror mange med meg, øynene opp for et aspekt som skaper vesentlige utfordringer i mange boligsameier nå og i de seneste tider, nemlig det som kalles hyblifisering. Vi fikk høre historier om at 15 personer, eller flere, plutselig kunne ha bostedsadresse i en leilighet som ellers var beregnet for en familie. Vi kan også kalle det næringsmessig hyblifisering, for å være mer presis. I byområder er det mer og mer vanlig at det skjer en omfattende omgjøring av leiligheter beregnet for et begrenset antall mennesker, til hybler, slik at boenheten plutselig får en helt annen karakter. Videre, ettersom det blir mer og mer vanlig med korttidsutleie gjennom Airbnb og lignende, kan dette føre til økt belastning på fellesarealer, økt støy, økt forbruk av fellestjenester og økt fremmedgjøring i naboforhold. Det er klart at det ofte er beregnet et visst parkeringsareal per leilighet, men hvis det da bor et så høyt antall mennesker i en leilighet, vil dette også prege parkeringen og trafikkforholdene. Dette kunne nok med fordel ha blitt grundigere behandlet fra regjeringens side, det synes vi i Kristelig Folkeparti, for det kom tydelig fram på høringen at dette er en vesentlig utfordring i dag for mange i mange distrikt. Som lovgivere og myndigheter er det vår plikt å sørge for det gode liv for innbyggerne, og at ikke enkelte skal få utnytte arealer til egen vinning, slik vi kan ha en formening om enkelte plasser. Kristelig Folkeparti støtter derfor lovforslaget om å sikre en nærmere kobling mellom eierseksjonsloven og plan- og bygningsloven på dette punktet, for å unngå en seksjonering av leiligheter som åpenbart kan være i strid med formålet og, ikke minst, sunt folkevett. Vi støtter derfor også, langt på vei med samme begrunnelse, forslaget om å endre § 23 slik at ingen kan direkte eller indirekte erverve flere enn to boligseksjoner i et og samme sameie. Og vi ønsker å gå lenger enn regjeringspartiene i å stramme inn dette, ved også å lovregulere indirekte erverv. Jeg må nesten forklare, for vi står inne med to ulike flertall om tiltak som begrenser hyblifiseringsproblemet. Vår hensikt med det er å gjøre noe i forbindelse med denne loven nå, men også å sikre at det blir et samsvar mellom virkemidlene i andre lover, og da først og fremst plan- og bygningsloven. Men vi ønsker ikke å vente, for vi ønsker å gi styrene i sameiene et verktøy de kan bruke allerede nå. Det er vår forklaring på det. Vi mener det er fullt mulig. Når det gjelder korttidsutleie, som Airbnb og lignende, har vi forståelse for forslaget om å tilføye en begrensing i loven allerede nå på maks antall dager en enhet kan leies ut på denne måten, men vi har imidlertid landet på å støtte et forslag om å be regjeringen komme tilbake med forslag om korttidsutleie. Dette er et fenomen som vi slett ikke er imot, men som roper på tydelige kjøreregler og spilleregler som hensyntar mer enn den frie retten til å gjøre med sitt som man vil, når det man gjør med sitt, faktisk påvirker andre i vesentlig grad.