Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Jeg synes det har vært bra å følge debatten så langt. Jeg er glad for den store enigheten det synes å være om den økosystembaserte tilnærmingen som denne planen bygger på. Den tilnærmingen la også grunnlaget for forvaltningsplanen for Barentshavet, Lofoten og Vesterålen. Vi har nettopp vedtatt en naturmangfoldlov med grunnlag i de samme prinsippene. Disse grepene til sammen gjør at vi har gjennomført et betydelig løft og en viktig modernisering av forvaltningen av norsk natur og norske havområder i løpet av de siste årene. De geografiske avveiningene når det gjelder hvilke områder som skal være tilgjengelige for petroleumsvirksomhet, er naturlig nok det som har vakt mest interesse. Aller mest diskusjon har det vært om beslutningen om å starte åpningsprosess i området rundt Jan Mayen med sikte på å dele ut konsesjoner. Det er et område som antas å være sårbart, og som har unike miljøverdier som vi pr. i dag har begrenset kunnskap om. Jeg vil derfor påpeke at en samlet komité er tydelig på at en helhetlig kartlegging av området er nødvendig for at åpningsprosessen skal være forsvarlig. Man henviser spesielt til programmene for kartlegging av sjøfugl og havbunn, SEAPOP og MAREANO, og den betydningen disse programmene kan ha for kunnskapsinnhentingen i området. Det er ingen tvil om at det er store verneverdier knyttet til området, og det er en prosess i gang for å verne Jan Mayen som naturreservat. Det er viktig at en eventuell petroleumsvirksomhet har en slik avstand til naturreservatet at verneverdiene ikke forringes. Det er en samlet komité som også står bak den presiseringen. Så er det i proposisjonen slått fast at det ikke skal være petroleumsvirksomhet innenfor et belte på 30 kilometer rundt Jan Mayen. Det er området utenfor som skal utredes. Det betyr at det etter konsekvensutredningen avgjøres hvor nær land det eventuelt skal kunne være aktivitet. Det må baseres på faglige vurderinger og den kunnskapen man får gjennom den helhetlige kartleggingen som skal foretas. Men det er uansett ikke aktuelt med petroleumsvirksomhet innenfor disse 30 kilometerne. Så synes jeg også det er viktig å si at det er Islands varslede aktivitet som er den utløsende årsak til at spørsmålet om Jan Mayen nå er blitt aktuelt. Norge og Island har et felles forvaltningsområde, og hensynet til norsk verdiskaping har vært avgjørende for at man nå velger å starte en åpningsprosess. Det er en vurdering som gjelder spesifikt for Jan Mayen og det felles forvaltningsområdet vi har der. Det skal ikke være slik at Jan Mayen automatisk blir en åpningsport inn i arktiske strøk for petroleumsvirksomheten. Alle slike eventuelle framtidige vurderinger må skje på bakgrunn av solid og helhetlig kunnskap, og føre var-prinsippet skal selvfølgelig alltid legges til grunn. Jeg vil også knytte noen korte kommentarer til det som dreier seg om utslipp til sjø. Statens forurensningstilsyn har sammen med Statens strålevern og Oljedirektoratet ikke anbefalt å innføre et generelt nullutslippskrav, slik man har gjort når det gjelder forvaltningsområdet for Barentshavet, Lofoten og Vesterålen. Rapporten er ute på høring, og innspill i høringsrunden skal tillegges vekt. Jeg vil her særlig nevne Havforskningsinstituttet, som har stor faglig tyngde i dette spørsmålet. Så er det også verdt å merke seg at komiteen legger særlig vekt på hvilke utslippskrav som skal gjelde i områder med sårbar bunnfauna, som f.eks. korallrev og sentrale gyteområder for fisk som gyter på bunnen. I slike områder skal det stilles krav om at det benyttes teknologi for å håndtere kaks og borevæske, for å hindre nedslamming. Det er det viktig å få sagt. Helt til slutt vil jeg trekke fram en sak som det har vært lite diskusjon rundt, men som fortjener oppmerksomhet. Det er at vi med denne planen varsler oppstart for en prosess for marin verneplan i løpet av 2009. Norge har forpliktet seg internasjonalt til å være med på å etablere et nettverk av marint beskyttede områder. Ved å verne noen av våre mest unike områder følger vi opp disse forpliktelsene. Det er i det store og hele snakk om mindre områder liggende innenfor 12 nautiske mil, men som har helt spesielle økologiske og naturmessige kvaliteter. Det er først og fremst den type områder det er aktuelt å verne, og jeg er glad for at vi nå får i gang et systematisk arbeid for å ta vare på disse områdene.