Kari Lise Holmberg (Høyre), 2003-06-19:
Det er en resultatorientert regjering som etter to år i posisjon nå legger opp til omfattende systemendringer i kommunesektoren. Lokaldemokratiet skal styrkes. Kommunene skal få mer ansvar og større frihet. Beslutninger skal fattes nærmere brukerne. Det sikrer grunnlaget for at tjenestene vil være bedre tilpasset brukerne og deres behov. Det er lokalpolitikerne som omgås innbyggerne hver eneste dag. Det er lokalpolitikerne som har de beste forutsetningene for å bruke ressursene riktigst. Innenfor de økonomiske rammene må kommunene ha stor handlefrihet. Det vil vi gi dem neste år. Regjeringen har gått inn for betydelig vekst i de frie inntektene, og Høyre vil gjøre sitt for at de øremerkede midlene snart tilhører historien. Vi vil forenkle lover og regler. Og det er – etter 20 års nøling – nå vedtatt å overføre forhandlingsansvaret for lærerne fra staten til kommunesektoren, med virkning fra 1. mai 2004. Der andre prater, der handler Samarbeidsregjeringen! Etter mange år i lokalpolitikken, bl.a. som ordfører i Skien, kjenner jeg godt til kampen mot den stadig økende detaljstyringen av kommunesektoren. Den kveler all kommunal handlefrihet. Med kommuneproposisjonen for 2004 har Regjeringen lagt grunnlaget for en snuoperasjon. Nå skal lokalpolitikerne få større innflytelse over de tjenestene som innbyggerne skal ha. Den vet best hvor skoen trykker, som har den på, er et kjent uttrykk. Det forundrer meg stort at opposisjonspartiene ikke vil, eller tør, ta konsekvensen av dette. Selv om Arbeiderpartiet i sitt program sier at de vil gi kommunene større handlefrihet ved å redusere øremerkingen, gjør stortingsrepresentantene i det samme partiet det stikk motsatte her i dag. De vil beholde mye av øremerkingen, stikk i strid med anbefalingene fra bl.a. Kommunenes Sentralforbund. Også SV vegrer seg. Selv om en i partiprogrammet til SV sier at lokaldemokratiet må frigjøres, vil representantene opprettholde øremerkingen. Hele 12 av 15 øremerkinger vil partiet beholde. Det synes altså å være et stort gap mellom teori og praksis. Barnehagene har vært sterkt i fokus dette året, og det må sies at vi er svært fornøyd med forliket der regjeringspartiene og Arbeiderpartiet sikret flertall for finansieringen av barnehagene. Det er et godt skritt i riktig retning å innlemme denne store og viktige kommunale oppgaven i overføringene til kommunene fra 2006. Dette er viktige prinsipper som vil gi større handlingsrom lokalt og mulighet for å bruke ressursene mer effektivt. Siden lokale forhold varierer sterkt rundt om i landet, er det viktig at den enkelte kommune får styre seg selv og sine ressurser i størst mulig grad. Det vil helt enkelt gi mer igjen for pengene. Regjeringen legger opp til en vekst i kommunesektorens totale inntekter på om lag 4 milliarder kr. Men vedtak som Stortinget allerede har gjort, bl.a. på barnehageområdet, tilsier at rammen vil måtte bli større. Siden opposisjonen tviholder på en del av de øremerkede tilskuddene, blir ikke veksten i de frie inntektene så stor som ønskelig. Det er beklagelig. Det er imidlertid verdt å merke seg at kompensasjonen på 240 mill. kr for økte kostnader i tilknytning til skolepakke II kommer i tillegg til veksten i de frie inntektene. Regjeringen holder hva den lover: Nye reformer blir fullfinansiert. Opposisjonen har mer penger enn regjeringspartiene, naturlig nok. Ansvarlighet er tilsynelatende et ukjent begrep når man sitter i opposisjon, særlig fordi man ikke behøver å vise dekning for alle de gode forslagene i en kommuneproposisjon. Arbeiderpartiet, f.eks., svartmaler kommunenes økonomiske situasjon, nå sist i Moss og Østfold, men har ikke én krone mer å komme med enn Regjeringen i revidert nasjonalbudsjett for 2003. Her i kommuneproposisjonen finner man imidlertid plutselig 3 milliarder kr. Det er ikke rart at velgerne snakker om tomme politikerløfter. Slikt skaper politikerforakt. Overbud uten inndekning skaper dessuten ikke bedre forhold for Kommune-Norge. Jeg skal gi Kommunenes Sentralforbund rett i at mange kommuner sliter og har trang økonomi. Det er en ubalanse i kommuneøkonomien som må rettes opp over tid. Det er en realitet vi forholder oss til, og det ønsker Høyre å gjøre noe med. Men ikke minst i dag bør samtlige partier kunne rope hurra for at vi i 2004 skal innføre en toppfinansieringsordning for ressurskrevende brukere. Dette vil være et økonomisk løft og en etterlengtet sikkerhet for kommunesektoren. Det vil ikke minst gi brukerne trygghet for en verdig omsorg. Regjeringen la opp til en nesten doblet ressursinnsats på dette området. I løpet av stortingsbehandlingen har beløpet blitt mer enn doblet.(Presidenten klubber.) Fra utgangspunktet på 650 mill. kr har det blitt lagt til først 300 mill. kr, så ytterligere 250 mill.kr, og i tillegg en overslagsbevilgning. Egentlig burde det ha vært enighet om dette i dag. (Presidenten klubber.)