Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-06-17:
Flere av lovforslagene er oppfølging av stortingsvedtak fra år tilbake i tid. La meg kommentere noen av forslagene. Det er på høy tid med tiltak for å frigjøre tid hos lærere og spesialpedagoger bort fra papirarbeid og over til mer tid sammen med eleven. Forslaget om å fjerne disse halvårsrapportene ønskes velkommen og er et bidrag til å dempe frustrasjonen i skolen over et byråkrati som stjeler tid fra det læreren helst vil konsentrere seg om; undervisningen og møtet med eleven. Høyre mener det er grunn til å merke seg reaksjonen fra Norsk forbund for utviklingshemmede. Elever med utviklingshemning er ofte fritatt for karakterer, de deltar ikke på nasjonale prøver og andre prøver, noe som kan gjøre det vanskelig å måle faglig fremgang og avgjøre om det er behov for ekstra hjelp. Høyre er derfor opptatt av at departementet må vurdere alternative måter til halvårsrapporter for å sikre god kommunikasjon mellom skole og hjem, slik at foreldre med utviklingshemmede barn får nødvendig informasjon om elevens progresjon og læringsutbytte. Myndighetenes kamp mot mobbing ble for alvor satt på dagsordenen med det første nasjonale mobbemanifestet under Bondevik II-regjeringen. Ti år senere er det nedslående når Elevundersøkelsen 2012 viser at mer enn 40 000 elever jevnlig mobbes i den norske skolen. Organisasjonen Stopp Mobbingen har gjort en kartlegging som viser at over 100 elever er mobbet ut av nærskolen. Det skulle aldri ha skjedd. Kampen mot mobbing må derfor føres videre med uforminsket styrke, lokalt og nasjonalt. Bak mobbetallene skjuler det seg triste barne- og ungdomsskjebner, psykiske lidelser og helt eller delvis tap av skolegang. Det er samfunnets og skolens felles ansvar og plikt å hjelpe disse elevene. Vi kan aldri akseptere «litt» mobbing. Bare nulltoleranse er akseptabelt. Kampen mot mobbing er langsiktig arbeid. Høye mobbetall forteller oss at innsatsen mot mobbing fortsatt må gis aller høyeste prioritet. Høyre mener derfor det er en milepæl i bekjempelsen av mobbing når det nå i opplæringsloven tas inn bestemmelser om at bevisbyrden deles. Ansvaret for å sikre et godt psykososialt læringsmiljø påligger skoleeier. Dagens situasjon der hele bevisbyrden faller på den svake part, mobbeofferet, er urimelig. Dagens lovendring vil forhåpentligvis gjøre at flere mobbeofre og deres foreldre orker og vil ta den belastningen det er å ta saken inn i rettssystemet – for å få prøvd rettslig den urett offeret har blitt utsatt for, og for å få vurdert erstatningskrav for tapt skolegang når det er siste utvei. Det siste temaet jeg skal kommentere, er forslaget til en ny § 8-3 om forskriftshjemmel til en lærernorm som Høyre vil stemme imot. Høyre har merket seg KS’ sterke innvendinger mot en slik lærernorm. Og denne lovendringen blir ekstra uforståelig når departementet selv i sine høringsnotater skriver at det ikke finnes kunnskapsgrunnlag for at en lovendring av et slikt forholdstall er et godt virkemiddel i forhold til elevers læring. Norge står overfor en betydelig lærermangel. En norm for økt lærertetthet vil derfor bety at andelen ufaglærte i norsk skole vil øke. Det er ikke en utvikling Høyre ønsker å bidra til. Alle elever i den norske skolen har krav på å møte kvalifiserte lærere. Dette forslaget om en lærernorm kommer på et tidspunkt som kun kan forstås med at det er valg til høsten. For regjeringen har åpenbart ombestemt seg: I budsjettet for 2013 innførte regjeringen en fireårig tilskuddsordning som et forsøk med økt lærertetthet på ungdomstrinnet for å høste erfaring og kunnskap om effekten av økt lærerressurs. Men nå, altså før tilskuddsordningen er trådt i kraft i skolen og på tross av at departementet i lovproposisjonen gjentar at kunnskapsgrunnlaget er usikkert, ber departementet om det KS omtaler som en blankofullmakt til å kunne innføre en lærernorm. KS viser også til at en slik norm kan få store konsekvenser for kommunenes muligheter til å organisere skolen på en både pedagogisk og ressursmessig fornuftig måte. Høyre mener det er på grensen til å være useriøst når regjeringen endrer loven før man vet om lovendringen faktisk vil ha noen som helst effekt. Vi har også med interesse merket oss at det er et samlet KS-landsstyre, inkludert de rød-grønne representantene, som viser til at denne regjeringen i sin egen stortingsmelding om Stat og kommune – styring og samspel bl.a. skriver at det ikke bør innføres bemanningsnormer. Et klarere eksempel på en regjering som møter seg selv i døra, skal man lete lenge etter.