Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2001-10-25:
Her kommer neste innlegg fra trønderbataljonen! Jeg vil gjerne starte med et sitat fra en offentlig utredning fra 1974: «Ved slutten av neste hundreår vil CO2-innholdet(i atmosfæren) kunne bli opp til 4 ganger større enn i dag. Dette vil kunne gi betydelig utslag i temperaturen.» (i atmosfæren) Videre heter det: «De mulige konsekvenser av større temperaturendringer kan være katastrofale.» Dette var altså for 27 år siden. Uro over konsekvensene av opphopning av CO2 og andre klimagasser i atmosfæren er ikke ny. Det som er nytt, er at vi snart kan få på plass en globalt forpliktende klimaavtale, som i alle fall kan sies å være et første skritt i retning av å redusere utslippene av klimagasser. Målet for de nye forhandlingene om Kyotoprotokollens framtid som starter i Marrakech nå i slutten av oktober, er å bevege seg fra det politiske kompromisset som ble vedtatt ved forrige forhandlingsmøte i Bonn, til en juridisk bindende avtaletekst. Møtet er i så måte svært viktig, i og med at mange land tar sikte på å ratifisere protokollen etter at disse reglene er på plass, deriblant Norge. Den forrige regjeringa signaliserte i klimameldinga som kom nå i sommer, at prosessen med ratifisering ville starte etter de gjenstående forhandlingene i 2001. SV forventer at dette er en prosess som ikke vil bli unødig forsinket av den nye regjeringas annonserte tilleggsmelding som forventes å komme medio mars. Vi har nemlig ingen tid å miste dersom vi skal lykkes i målsetningen om må redusere utslippene våre med rundt 20 pst. innen perioden 2008-2012. Det er nemlig dette som er målsetningen, og i så måte er jeg veldig spent på hvilke virkemidler den nye regjeringa har tenkt å legge på bordet, spesielt i lys av at den i sitt samarbeidsdokument har poengtert at den for gasskraftverk ikke ønsker at det stilles strengere utslippskrav for klimagasser enn det som er vanlig i øvrige EØS-land. Så når Regjeringa understreker at den skal legge fram en melding med en offensiv klimapolitikk, kommer nok dette til å bli svært nødvendig dersom de planlagte gasskraftverkene på Kollsnes, Kårstø og Skogn blir realisert, slik som Regjeringa legger opp til. I så måte er vi i SV veldig nysgjerrig på hvordan Regjeringa i så fall ser for seg framtida til prosessindustrien og samferdselssektoren. Det er ingen grunn til ikke å innføre tiltak i Norge nå, og da kommer vi ikke utenom en sterk satsing på ny fornybar energi. I tillegg er SV på banen i dag med et tilbud om et helt konkret tiltak. SV ønsker at det innføres et toprissystem på elektrisitet. Dette vil kunne bidra til å redusere strømforbruket, samtidig som det vil være et langt mer rettferdig system, ved at luksusforbruk koster mer enn det normale basisforbruket. Slik kan vi få til det som er SVs målsetting, nemlig en rød/grønn løsning, som både er en bra fordelingspolitikk og en bra miljøpolitikk. Jeg gjentar at dersom Regjeringa i enkeltsaker skal klare å skape flertall for en miljøpolitikk som er bedre enn den som den miljøfiendtlige arbeiderpartiregjeringa førte, kan det kun skje med støtte fra SV. SV er klar i klimapolitikken så vel som i naturvernpolitikken. Men vi er fortsatt bekymret for hvilken miljøpolitikk som blir resultatet når Regjeringa har valgt Fremskrittspartiet som sitt støtteparti. Ifølge partiformannen i Fremskrittspartiet vil Regjeringa være avhengig av støtte fra Fremskrittspartiet i 80 pst. av sakene i Stortinget. Fremskrittspartiets formann har i dag også nok en gang demonstrert en grunnleggende kunnskapsløshet om sammenhengen mellom klimaendringer og energiproblematikken, og ser ikke engang den klare privatøkonomiske gevinsten som ligger for husholdningene i å spare på strømmen. I og med at jeg ikke fikk noe tilfredsstillende svar fra miljøvernministeren i stad, vil jeg nok en gang stille spørsmål om hvordan Regjeringa har tenkt å få vedtatt et statsbudsjett med en troverdig miljøprofil når man er avhengig av et godkjentstempel fra Fremskrittspartiet. Og jeg vil spørre den nyvalgte miljøvernministeren om hva han foretrekker – å lytte til den brede miljøkompetansen i SV eller å støtte seg på et fremskrittsparti som ikke engang anerkjenner global oppvarming som noen reell trussel. Allerede i dag dør unger i Bangladesh som følge av menneskeskapte klimaendringer. Det er ikke sikkert at vi her i Norge kommer til å oppleve de mest katastrofale konsekvensene av endringene i vår levetid. Men vi har et ansvar for ungene våre og for unger i andre land. Dette er et ansvar vi i SV tar på alvor, og det håper vi at også den nye regjeringa vil gjøre.