trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Turid Kristensen (Høyre), 2017-10-11:
Mobbing i skolen – det er tre ord som gjør at det knyter seg i magen på de aller fleste som hører dem, tre ord som betyr at barn og unge lever i en hverdag som ingen barn og unge skal behøve å leve i, en hverdag i frykt og redsel, en hverdag i ensomhet, en hverdag uten et godt fellesskap, for noen en hverdag med vold, for mange en hverdag med gjentatte krenkelser og fornærmelser, tre ord som også framstår som et mareritt for alle foreldre. Dette er langt fra den hverdagen vi ønsker for våre barn og unge. Alle barn og unge fortjener en trygg og god skoledag, et godt læringsmiljø i skolen. Flere regjeringer har jobbet for å komme mobbeproblematikken til livs. Mye gjøres også ute i kommunene og fylkene, og mange kommuner, f.eks. min hjemkommune, Lørenskog, har opprettet rådgivende og støttende team mot mobbing. Dessverre ser vi at denne kampen langt fra er over. Mer enn 50 000 elever oppgir at de mobbes to eller flere ganger i måneden. Det er nesten et helt årskull elever. Det betyr bare at vi må gjøre mer. Regjeringen la i forrige periode fram en helhetlig antimobbepolitikk med en rekke konkrete tiltak. Vi har forsterket det forebyggende arbeidet, vi har sikret at det skal nytte for barn og unge å si fra, og vi har tydeliggjort ansvaret som kommunene og fylkene har. Regjeringen er tydelig på at mobbing ikke skal skje, og vi har fått et regelverk som har nulltoleranse mot mobbing. Det er elevens opplevelse av skolemiljøet som er avgjørende. All mistanke om mobbing skal varsles og følges opp av rektor med konkrete tiltak. Elevene skal få hjelp helt til de har det trygt og godt på skolen. Skoler og kommuner som ikke følger opp Fylkesmannens vedtak, kan få dagbøter. En viktig endring er at det er innført en aktivitetsplikt til erstatning for den byråkratiske vedtaksplikten, og den sikrer at skolene handler raskt og riktig når en elev ikke har det godt på skolen. Og det er straffbart å bryte aktivitetsplikten. Det er avgjørende at både foreldre og barn har god kunnskap om hva de har krav på, og ikke minst hvem de kan kontakte. Det er hjerteskjærende å lese og høre om alle barn og unge som får sin barndom ødelagt – for ikke å snakke om alle tilfellene som ender med at noen tar sitt eget liv, det er rett og slett en tragedie. Selv de som kommer seg gjennom skolegangen, er i mange tilfeller preget av mobbingen resten av livet. Jeg er glad for at vi har fått på plass en ny antimobbepolitikk. Som nytt medlem av utdannings- og forskningskomiteen ser jeg fram til å være med i arbeidet mot mobbing. Det er mange store og viktige oppgaver som ligger til denne komiteen, men dette er definitivt en av de aller viktigste.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-10-11:
Regjeringa opptrer som en Bør Børson i filmen. Som han lærte seg byspråk, har Høyre lært seg honnørord – som «fellesskap» og «samlende». Men politikken er vanskelig å få øye på. Faktisk er den ikke ulik det vi ser gjennom vinduene – grå og ugjennomtrengelig. Da Arbeiderpartiet opptrådte samlende i forrige periode, ble det kritisert. Men når Høyre nå har lært seg ordet «samlende», ja, da skal det bli vei i vellinga. Sannheten er at denne regjeringa står svakere nå enn noen gang. Dersom valget av stortingspresident var et eksempel på å opptre samlende, vet vi hva vi har i vente. Det er som å si at man er for mindre forskjeller, men fører en politikk som øker dem. Men det er jo det Høyre kan – si noe og gjøre noe annet. Arbeiderpartiet er tydelige og ansvarlige i sin politikk. Flere i jobb, en mer aktiv næringspolitikk, flere lærere, ambisiøse klimamål, bedre integrering og mer internasjonalt samarbeid for mennesker på flukt er noen av våre ansvarlige saker. Vi er til og med så ansvarlige at vi vil ha ting gjort, vi vil ikke bare prate om dem. I morgen er det en historisk dag når vi for første gang skal få se hvordan Solberg-regjeringa vurderer budsjettforslaget sitt i et likestillingsperspektiv. Da Stortinget behandlet likestillingsmeldinga i fjor, fikk vi nemlig flertall for at regjeringa hvert år skal levere et tillegg til statsbudsjettet som gir en likestillingsvurdering av statsbudsjettet i sin helhet. Dette er nytt av året, og mange har ment at likestillingen går i revers, så dette er kanskje ikke den artigste delen av arbeidet regjeringa har gjort. Regjeringspartiene stemte da også mot dette forslaget. Nå er forventningene store om at regjeringa oppfyller Stortingets bestilling på dette området. Regjeringa valgte også å fjerne redegjørelsesplikten, noe de fikk flertall for. Det er som om en lærer sier til elevene sine: «Det er viktig at dere gjør leksene, men jeg kommer ikke til å sjekke om dere har gjort dem.» Men stortingsflertallet ville noe annet: Regjeringa må nemlig innføre redegjørelsesplikten igjen, etter en «leksefri» periode i 2018. Så, til Stefan Heggelund, det er mer likestillingsarbeid å gjøre i regjeringa og i partiet Høyre. Det gjelder å ikke hvile på sine laurbær.
Abid Raja (Venstre), 2017-10-11:
Aller først vil jeg benytte anledningen til å takke alle velgerne som har stemt på Venstre, og ikke minst på det borgerlige prosjektet, som har hatt trua på at vi styrer landet på en forutsigbar og skikkelig måte og ikke gikk inn på et prøveprosjekt med to andre partier, som nå har kommet inn på Stortinget. Jeg tror ikke det hadde vært en riktig retning for landet. Hvis man spoler seks–sju måneder tilbake, var det kanskje ikke så mange som trodde på at det skulle bli et borgerlig, ikke-sosialistisk, flertall, men det ble det jo. Under valget var det også en del krefter som ikke ville Venstre særlig vel. Det var løpeseddelaksjoner visse steder i landet. Det ble laget falske løpesedler med vår logo og med informasjon og budskap som vi ikke hadde laget. Dette er krefter vi har måttet kjempe imot som et lite parti med små ressurser. I tillegg ble det laget en kampanje på sosiale medier med videoer som også hadde et falskt budskap – om hva en stemme på Venstre skulle bidra til, osv. Til tross for alt dette og alle målingene som viste at det kom til å gå skikkelig dårlig med Venstre, at vi skulle havne langt under sperregrensen, klarte vi å komme over sperregrensen. Til tross for statistikken om at vi ved annethvert valg er under, har vi gjort det historiske å komme over sperregrensen to valg etter hverandre, og vi har klart å skape en forutsigbar regjering. Det mandatet vi har fått fra velgerne, skal vi klare å forvalte på en skikkelig og god måte. Det har vært en del spekulasjoner om at det blant velgerne våre er noen som har gitt taktiske stemmer. Jeg tror ikke det finnes så mange taktiske stemmer. Grunnfjellet i Venstre er fremdeles liberale og moderate velgere som ønsker en ny retning for landet Norge, særlig med fokus på skole, miljø, samferdsel og de sakene som Venstre står for. Så kan man alltids snakke om hvem som har fått hvilke mengder av taktiske stemmer, og at taktiske stemmer ikke finnes på sosialistisk side. Jeg vil anta at enkelte har stemt taktisk på partier også på den andre siden. Men uavhengig av det: De som eventuelt har stemt på oss av taktiske grunner, har jo også stemt for at de ønsker en forutsigbar, borgerlig regjering. Vi lovet velgerne gjennom valget at det skulle vi bidra til å skape, og det kommer vi til å bidra til å skape også gjennom disse fire årene. Det er store og små saker som vi kan glede oss over fra forrige periode. Jeg kommer til å tegne meg igjen for å gå inn på enkelte av de sakene, særlig for å understreke hvor bra nasjonal transportplan vi har laget, ikke bare for Asker og Bærum og Akershus, fylket som jeg representerer, men for hele landet Norge. Den innsatsen vi gjorde i forrige periode, akter vi å fortsette og forsterke i perioden som kommer.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-10-11:
Denne trontaledebatten har nokre klare trekk. Høgre er meir oppteken av å fortelja Arbeidarpartiet kva Arbeidarpartiet eigentleg meiner, enn å fortelja veljarane kva Høgre sjølv meiner. Me har høyrt ein trontale som jamt over har vore meir grå enn han har vore blå. Visjonar og planar er det ganske lite av. Det me derimot får, er beskrivingar av at framtida kjem til å verta krevjande. Men me får få løysingar, og me får få forslag eller tiltak. Sjølv vil me i Arbeidarpartiet ha fleire i arbeid, bl.a. gjennom ei aktivitetsreform for unge uføre, slik at fleire får moglegheit til å stå i jobb, og ikkje minst ei kompetansereform for å få fleire inn i arbeidslivet, men òg for å halda fleire i arbeid i åra som kjem. Me treng at alle bidreg, me har ikkje råd til noko anna. Me fekk høyra lite om tiltak og varsel i trontalen, men det er i alle fall vår forventning til budsjettet i morgon. Me er nøydde til å skapa før me kan dela. Då treng me fleire i jobb og færre på trygd. Representanten Tina Bru skrytte av at ein kunne tru ho var Karita Bekkemellem i debattar om likestillingspolitikk. Det er ei utsegn eg ikkje kan stilla meg bak. Me er ikkje alle sosialdemokratar. Ein sosialdemokrat forstår problemet og klarer å gjera noko med det, mens ein frå Høgre – slik me no har erfart i to dagar med denne debatten – gjerne kan forstå problemet, og dei klarer kanskje å beskriva det, men viljen til å gjera noko med det er fråverande. Det er ikkje berre fedrekvoten som er eit eksempel på det, der ein fortel at ein ønskjer meir likestilling og fleire moglegheiter overfor fedrar. Heile trontalen er eit eksempel på det. Med Høgre og Framstegspartiet sitt tempo for å sørgja for at far skal få fleire moglegheiter til å ha tid med ungane sine, vil det i realiteten ta 400 år før fedrar tek ut 14 veker pappaperm i Noreg. Det kan jo henda at Høgre og Framstegspartiet er nøgde med det tempoet, men det er ikkje me. Likestilling kan ikkje venta, ungars behov kan ikkje venta, og eg er veldig glad for at fleirtalet ser ut til å gå for ei auking i fedrekvoten – for Noreg kan betre enn dette. Så er det òg slik at veljarane har talt. Høgre–Framstegsparti-regjeringa står svakare enn før. Arbeidarpartiet kjem til å fremja forslag på ei rekkje område – for å få fleire i arbeid, for at fleire skal fullføra vidaregåande skule, og for at me skal ha eit sterkt offentleg helsestell. Allereie i dag vil ein få moglegheit til å stemma over forslag om å avgrensa innleige. Me samarbeider gjerne med andre til det beste for landet.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2017-10-11:
Det er fra opposisjonens side gjentatte ganger i denne debatten påpekt at det nå er en ny situasjon i Stortinget, at regjeringens parlamentariske grunnlag er svekket, og at det blir en mer krevende periode for regjeringspartiene. Ja, det gjenstår å se. Det er fortsatt et ikke-sosialistisk flertall i Stortinget, selv om det ikke foreligger en samarbeidsavtale mellom de fire partiene på ikke-sosialistisk side. Flertallet er der. Det er noen som har uttrykt en viss bekymring over at regjeringen og regjeringspartiene skal gå tom for politikk og ideer. Spesielt representanten Slagsvold Vedum har viet mye oppmerksomhet til det. Jeg vet ikke om det er helt ærlig ment – for kanskje sitter noen og håper på at det er nettopp det som skjer. Jeg kan love at det er ingen grunn til bekymring, for det vil komme mye god politikk utover denne høsten. Selv i påvente av en avklaring med Venstre er det klart at regjeringspartiene og regjeringen skal levere mange politiske saker og komme med mange politiske forslag. Jeg synes statsministeren besvarte det på en utmerket måte i replikkordvekslingen med Slagsvold Vedum tidligere i dag. Om det ikke skulle bli en månelanding, blir det altså mange konkrete politiske saker. Vi skal ha flere over fra offentlige ytelser og inn i arbeidslivet. Vi skal øke sysselsettingen. Vi skal fortsette å bygge ny og bedre infrastruktur, som vi har gjort i denne perioden. Vi skal ha helsekøene videre ned. Vi skal ha en streng og rettferdig innvandringspolitikk, vi skal fokusere på god integrering og ikke minst økt arbeidsdeltakelse for dem som bosettes i Norge, og vi skal ivareta folks trygghet. Så det er ingen grunn til å bekymre seg over det politiske verkstedet verken i regjeringspartiene eller i regjeringen. Det kommer mye god politikk, og vi skal utforme en politisk plattform når vi får en avklaring på de samtalene som pågår med Venstre. Til forslagene som er fremmet: Fremskrittspartiet vil stemme for og støtter de to forslagene fra Kristelig Folkeparti, det om pleiepengeordningen og også forslaget som går på en evaluering av fastlegeordningen. Vi støtter også forslaget fra SV, hvor man ber regjeringen fremme en stortingsmelding om tiltak mot økende ulikhet. Økende ulikhet kan man jo diskutere, så premissene har vi nok litt forskjellige oppfatninger om. Det kan allikevel være bra å få en melding som belyser problemstillingene, under forutsetning av at man ikke pålegges å fremlegge en melding innen sommeren 2018. Til slutt til forslaget fra Rødt om et jubileum: I likhet med det som Helleland fra Høyre sa, vil vi også støtte det hvis det oversendes til presidentskapet, og at presidentskapet gjør en vurdering av om Stortinget skal gjennomføre en jubileumsmarkering. Helt til slutt: Tusen takk for debatten.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-10-11:
Det positive med denne trontaledebatten har vært å se alle de nye representantene som i dag og i går har vært på Stortingets talerstol og bidratt til en trontaledebatt med mange gode og varierte innlegg. Det har vært veldig bra. Jeg har sittet underveis i trontaledebatten og lurt på: Hva har egentlig trontalen og trontaledebatten gitt svar på? Den har gitt svært få svar. Hvilke planer har denne regjeringen framover? Hvilke initiativ vil bli tatt? Hvor er de nye ideene? Hvor er de bedre løsningene? For eksempel: Hva inneholder begrepet «modernisering», som statsministeren var inne på? Er det bare den gode, gamle sentraliseringen? Er det flere skjema, mer rapportering i offentlig sektor? Hva er egentlig moderniseringen? Det er jo et generelt munnhell. Hva mener kommunalministeren når han sier at kommunereformen skal fortsette? Hva kan vi forvente? Er det 150 kommuner vi skal forvente i tida framover? Er det flere tvangssammenslåinger vi skal forvente i tida framover? Er det omfattende prosesser som stjeler tid og arbeid i kommunene, vi skal forvente oss? Nei – ingen svar på det. Statsministerens innlegg i dag var en slags mini-finanstale, og det tror jeg ærlig talt er det beste en kan oppvise på akkurat dette tidspunktet. Statsbudsjettet er i alle fall ferdig planlagt, sjøl om det meste andre ikke ser ut til å være planlagt. I den mini-finanstalen har man betont hvor alvorlig situasjonen har vært de siste årene, og de internasjonale forholdene, og man har lovprist liberalisert frihandel og EU. Men den viktigste støttestaven gjennom disse årene har vært vår egen valuta, så vi må prise oss lykkelige for at vi holder oss utenfor eurosonen. Det er tydelig at Høyre og Fremskrittspartiet – og kanskje også Venstre, når en hører representanten Abid Q. Raja – mener at de vant valget. Men Høyre gikk tilbake 1,8 pst., og Fremskrittspartiet gikk tilbake 1,2 pst. Regjeringen har ikke lenger muligheten til å veksle flertall mellom Kristelig Folkeparti og Venstre. Det er ikke lenger noen samarbeidsavtale. Nå er det faktisk en reell mindretallsregjering statsministeren må forholde seg til. Jeg tror det tar litt tid før en mentalt erkjenner mindretallets posisjon, men det kommer nok etter hvert. Forlik, som statsministeren inviterer til, er vel og bra, men hvis forlik skal fungere i Stortinget, må også regjeringen forvalte de forlikene de inngår, på en klok måte. En må jo spørre seg om regjeringen har forvaltet politireformforliket med Arbeiderpartiet på en klok måte, når Arbeiderpartiet før valget, i juni, fant grunn til å fremme et eget forslag fordi regjeringen ikke fulgte opp det forliket regjeringen inngikk. En må ha respekt for de forlikene som regjeringen velger å inngå, og det har vært litt av denne regjeringens problem. Representanten Limi sa tusen takk for debatten. Jeg skal slett ikke si det. Jeg skal nok tegne meg en gang til – vi har fortsatt litt debatt igjen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-10-11:
En av de tingene jeg tror vi kommer til å oppleve i denne perioden, er et nokså sjølrettferdig Venstre, som gang på gang kommer til å insistere på at det er bare deres tanker som er moderne – sjøl om tankene er ganske innholdsløse, som f.eks. regionreformen, en reform uten noen form for oppgaveoverføring, hvor det stort sett har handlet om å sitte på noen bakrom på Stortinget og tegne et kart over Norge. Det er sørgelig, men slik tror jeg det er, og alle vi andre kommer til å bli kalt gammeldagse hvis vi har andre meninger enn Venstre. Det framstår som om vi har en regjering som er litt uten en plan. Da må jeg få lov å utfordre statsministeren litt: Vil det bli forhandlet mellom Høyre og Fremskrittspartiet, og hvis det blir forhandlet, vil det bare være et internt dokument, eller vil det bli framlagt en regjeringsplattform for denne regjeringen i Stortinget? Det ville vært i tråd med det Stoltenberg II-regjeringen gjorde i 2009. Hvis svaret fra statsministeren på det er nei, virker det som om det er en smule planløst fra regjeringen. Da virker det som om en fram til Venstre har bestemt seg for om en skal i regjering eller ikke, bare skal flyte videre – behandle et statsbudsjett imens og så håpe at det skjer noe etter jul. Men hvis det skjer noe etter jul, må en vel kunne forvente at Stortinget da blir forelagt en regjeringsplattform for en regjering som eventuelt er utvidet – det ville vært godt i tråd med Willoch i 1983 – og at det blir en erklæringsdebatt i Stortinget, på linje med det vi har hatt i dag. Jeg synes statsministeren skal gi oss et konkret svar på om det blir en ny regjeringsplattform, når vi kan forvente en ny regjeringsplattform, og om den vil bli lagt fram for Stortinget. Jeg skal bruke det siste minuttet på å gi en kort stemmeforklaring. Senterpartiet vil stemme for forslagene nr. 1–6. Vi mener at forslag nr. 7 indikerer en debatt som dette stortinget etter hvert er nødt til å ta, men Senterpartiet vil avvente muligheten for å ta det som en bredere debatt i stedet for å ta stilling til et forslag som angår sikkerhets- og forsvarspolitikken, rett over bordet i Stortinget. Forslag nr. 9 er også et forslag vi kommer tilbake til i forbindelse med statsbudsjettet som framlegges i morgen, og vi kommer derfor ikke til å stemme for det. Vi er glade for at forslag nr. 8 blir oversendt presidentskapet, og vi støtter intensjonen i det forslaget.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2017-10-11:
Jeg kan jo på vegne av oss nye, faste representanter i salen begynne med å takke for debatten, jeg også. De som har vært her lenge, har også vært veldig flinke.(Latter i salen)(Igjen latter i salen) Hvis vi skal ta regjeringen på ordet, er det fremste prosjektet deres for det neste året å sikre at velferdsstaten vår er bærekraftig – sosialt, økonomisk og miljømessig. Det ble sagt i trontalen, og det ble også sagt av statsministeren i morges. Hva regjeringen legger i dette rent konkret, vil vi kanskje se i morgen, når neste års statsbudsjettforslag blir lagt fram. Uansett er det nå en helt ny situasjon på Stortinget – som flere har vært innom – og det gir grunnlag for også å danne et stortingsflertall som konkretiserer akkurat dette ønsket fra regjeringen. (Latter i salen) (Igjen latter i salen) Jeg merker meg også at statsministeren vil ha et konstruktivt samarbeid med Stortinget, og takker for det. Miljøpartiet De Grønne er et verdibasert, blokkuavhengig parti. Vi vil ta initiativ til forlik og reformer og er åpne for å være med i et flertall sammen med både opposisjonen og regjeringspartiene. Allerede nå har De Grønne tatt til orde for et klimaforlik med skjerpede mål, klimabudsjett og konkrete tiltak for å kutte norske utslipp. Vi har også fremmet et forslag om en rusreform for å sikre skadeforebygging og individuell helsehjelp til rusavhengige. Her vet jeg det ligger politikk som både Høyre og Arbeiderpartiet er enig i, for det har de i sine programmer. Dette er to eksempler på store og brede politiske grep som Stortinget kan gjøre for å ta Norge to skritt nærmere sosial og miljømessig bærekraft. Statsministeren er tydelig på at oljealderen vil ta slutt, og at Norge ikke kan stole på at vi har høye oljepriser i all framtid. Det er helt riktig, og som i mange andre vanskelige endringsprosesser er erkjennelsen av at man trenger en endring, første steg for å komme videre. Den logiske konsekvensen av det statsministeren sier, er at Norge også er nødt til å sette en dato for når vi skal slutte å subsidiere ny leting etter olje og gass. Det er det norske folk som tar den risikoen nå, og om oljeprisen har falt til bunns – og nå må dere følge med – når vi sitter og skal tjene inn igjen det vi har investert i de siste prosjektene, har vi ikke bare tatt risikoen. Vi har også tatt kostnaden, og vi går glipp av store inntekter til det norske folk. Jeg er nok enig i at trontalen alt i alt hadde få visjoner om Framtids-Norge. Helt konkret mener jeg at et grønt samfunn også er et bedre samfunn. Det kunne ha kommet mye bedre fram. Jeg håper regjeringen virkelig tør å satse på det grønne skiftet og et bærekraftig Norge og ikke bare ser på det som en byrde. Så kan jeg gi en liten stemmeforklaring – det er mer en stemmeavklaring. Vi får ofte høre at vi er imot mye, men denne gangen er jeg lett å ha med å gjøre: Miljøpartiet De Grønne stemmer for alle forslagene.
Sigrid Simensen Ilsøy (Senterpartiet), 2017-11-08:
På vegne av Heidi Greni, Nils T. Bjørke og Åslaug Sem-Jacobsen og meg selv ønsker jeg å framsette et representantforslag om forbedringer av hjelpemiddelformidlingen.
Sigrid Simensen Ilsøy (Senterpartiet), 2017-11-08:
Mitt spørsmål går til arbeids- og sosialministeren. Arbeidsmiljøloven legger til rette for et nærmest ubegrenset omfang av innleie av arbeidskraft i deler av norsk arbeidsliv ved å unnlate å foreslå innleiebegrensninger i bedrifter, jf. en ABC Nyheter-artikkel 3. november 2017. Statsråden uttalte der følgende om slik innleie: «Jeg vil ikke endre det jeg oppfatter alle er opptatt av, å sikre en viss fleksibilitet i arbeidslivet. Det er vanskelig å være bemannet som om man skulle ha full ordrebok hele tiden. Da ville det trolig bli mye oppsigelser og permitteringer.» Statsråden har tidligere skriftlig bekreftet at en oppheving av arbeidsmiljølovens låvedør for innleie fra bemanningsforetak, altså arbeidsmiljøloven § 14-12 andre ledd, ikke vil være i strid med EØS-avtalen. Kan statsråden derfor bekrefte at hun ønsker en fortsettelse av utviklingen med at stadig flere bedrifter i norsk arbeidsliv baserer store deler av virksomheten sin på innleie av utenlandsk arbeidskraft fra bemanningsforetak?
Sigrid Simensen Ilsøy (Senterpartiet), 2017-11-08:
Som hovedspørsmålsstilleren sa, er Goliat-plattformen den første oljeplattformen i Barentshavet og har siden oppstarten vært preget av en rekke problemer, feil og mangler, bl.a. med tennkildekontrollen. Eni Norge, et datterselskap av italienske Eni, er en operatør med 65 pst. eierandel, mens Statoil eier 35 pst. Alvorlige feil med risiko for liv og helse som har blitt påpekt av Petroleumstilsynet, har ikke blitt utbedret av operatøren før oppstart, dette til tross for sterke advarsler fra Petroleumstilsynet. Produksjonen har – som ministeren sa – vært stengt siden 5. oktober, da tilsynet krevde at Eni fullførte kartleggingen av potensielle tennkilder og iverksatte tiltak før produksjonen av olje kunne gjenopptas. Er det norske tillitsbaserte kontroll- og tilsynssystemet tilpasset utenlandske aktører på norsk sokkel?
Sigrid Simensen Ilsøy (Senterpartiet), 2017-11-08:
Som statsråden bemerket, var pleiepengeordningen ment som en midlertidig løsning, eller en midlertidig kompensasjon. Men endringen som er gjort – den nye ordningen – har gitt en tidsbegrensning som har rammet noen familier. Høringen i forbindelse med det representantforslaget som ministeren viste til, avslørte at de familiene som er mest rammet, med de lengste forholdene, har ingen dekning utover de fem årene som nå er begrensningen. Det er knapt 50 personer som oppgis å ha et behov for pleiepenger i tre år eller mer. Dette er foreldrene til de alvorligst syke ungene. Disse ble overført til ny pleiepengeordning fra 1. oktober og får nå maksimalt 260 dager med 100 pst. dekningsgrad. Denne gruppen er ikke stor og utgjør ikke store penger for staten, mens det er store ekstrabelastninger for familiene. Er statsråden enig i at disse familiene har et særskilt behov for pleiepenger med 100 pst. dekningsgrad, også utover ett år?
Sigrid Simensen Ilsøy (Senterpartiet), 2017-11-08:
«Norsk lovgivning har gjennom mer enn 100 år tatt på alvor samfunnskontrakten om at vertskommuner for kraftanlegg med tilhørende naturinngrep skal ha sin rettmessige avkastning på den naturkapitalen som lokalsamfunnet har bidratt med. Regjeringen foreslår å fjerne kommunenes adgang til å skrive ut eiendomsskatt på produksjonsutstyr og -installasjoner samt å endre kommunenes adgang til å skrive ut eiendomsskatt på kraftanlegg. Kapitaliseringsrenten foreslås uendret. Er dette i henhold til nevnte samfunnskontrakt?»
Sigrid Simensen Ilsøy (Senterpartiet), 2017-11-08:
Takk for det. Kapitaliseringsrenten er med på å sette eiendomsskattegrunnlaget for kraftverk. Dette er et verdispørsmål – om hvordan verdiskapingen skal fordeles mellom vertskommuner og staten/eieren. Både finansministeren og denne representanten vet at det er et politisk spørsmål. Den ujusterte kapitaliseringsrenten reduserer f.eks. verdien av kraftanleggene som Nore og Uvdal kommune beskatter, med 53 pst. på to år. Reduksjonen tilsvarer 20 mill. kr, eller 6,3 pst., av kommunens totale driftsinntekter. For finansministerens hjemkommune, Oslo, ville en slik reduksjon i kommunale inntekter tilsvart 2,2 mrd. kr. Forslaget om å fjerne eiendomsskatt på produksjonsinstallasjoner og -utstyr vil alene frata Kommune-Norge 1,2 mrd. kr. Fra regjeringshold er kompensasjon for inntektstapet utelukket, og kommunesektoren skal effektiviseres tilsvarende inntektstapet. Regjeringen har i den siste fireårsperioden produsert over 4 000 flere byråkratstillinger. Hva mener finansministeren det er som gjør at kommuner, til forskjell fra staten, skal kunne forventes å effektivisere for et slikt inntektstap på så kort tid?
Sigrid Simensen Ilsøy (Senterpartiet), 2017-11-08:
Koblingen er inntektene til kommunene, for regjeringens forslag om endring i eiendomsskatten er ikke et forslag for å jevne ut inntektsforskjeller mellom kommuner. Regjeringen tar inntekter fra kraftkommuner og gir penger til dem som eier kraftanlegg og installasjoner – i stor grad staten selv. For å kompensere må kommunene skru opp eiendomsskatten på hytter, boliger og annen næring, som reiseliv, som regjeringen for øvrig har foreslått skal få ytterligere 2 pst. økning i moms. Regjeringen kutter statens egne utgifter ved å overføre oppgaver eller pålegge nye oppgaver til kommunene, uten at det følger penger med. I tillegg skrur staten opp egenandelene på tjenester kommunene må kjøpe eller skal få kompensert for fra staten. Ressurskrevende brukere, der innslagspunktet for statlig støtte er økt med flere hundre tusen, forslag til bemanningsnorm i barnehagen, kuttet hjelpestønad og null til enslige forsørgere blir pushet på kommunen: 140 mill. kr. Videre skal kommunen ha oppgaver som går på f.eks. utdanning og omsorgstjenester. Hvordan mener finansministeren regjeringens grep – referert her – bidrar til å gjøre kommunene i stand til å yte gode tjenester for sine innbyggere?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-11-08:
På vegne av meg selv ønsker jeg å framsette et representantforslag om å forby innleie fra bemanningsbyråer i byggebransjen i Oslofjord-området.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-11-08:
I rapporten «Forced back to danger. Asylum-seekers returned from Europe to Afghanistan» viste Amnesty International at Norge er det landet i Europa som returnerer flest asylsøkere tilbake til Afghanistan. Norge har sendt mennesker tilbake som er blitt drept, skadet eller lever i frykt på grunn av sin tro. Da Amnestys medarbeidere var i Afghanistan fra mai til august i 2017, klarte de å spore opp flere av dem som var blitt returnert fra Europa til Afghanistan, og dokumentere hva som har skjedd med dem, deriblant flere fra Norge. Ett eksempel er en kvinne som flyttet med familien sin fra Afghanistan i 2015, da ektemannen hadde blitt kidnappet og grovt torturert og så sluppet fri mot løsepenger. De havnet i Norge etter flere måneder på flukt. Norske myndigheter avslo asylsøknaden deres, de ble returnert i 2016, og noen måneder senere forsvant mannen. Til slutt kom det for en dag at han hadde blitt drept. Ifølge UN Assistance Mission in Afghanistans årlige rapport ble det i 2016 drept flere sivile enn i noen av de tidligere årene de har dokumentert. Det samme viser rapporten for første halvår i 2017 – og at de fleste av de sivile som blir drept, drepes i hovedstaden, Kabul, på grunn av selvmordsangrep. Seniorforsker Arne Strand uttaler følgende: «Kabul er den farligste provinsen i Afghanistan nå. Ifølge FN har Kabul det høyeste antallet sivile drepte og skadde. Dermed er det vanskelig å se at Kabul kan defineres som trygt.» UDI har uttalt at myndighetene har kontroll i Kabul, at det ikke foregår krigshandlinger der, at det er en del terroraksjoner hvor sivile liv går tapt. Forsker Strand påpeker at det ikke går an å skille mellom krigføring og terror i dette tilfellet. UDI har tidligere konkludert med at provinsene Helmand og Nangarhar er generelt utrygge fordi IS og Taliban fører krigshandlinger der, men IS og Taliban tar flere sivile liv gjennom terroraksjonene i Kabul enn i de nevnte utrygge provinsene. Antallet drepte og sårede sivile er et av kriteriene UDI bruker når de vurderer om et område er for farlig til at retur er tilrådelig. Nå er Kabul det området med flest drepte og sårede sivile. For å si det pent så er det høyst uklart om norsk returpraksis er i tråd med folkeretten når det gjelder returer til Afghanistan. Derfor trengs det en umiddelbar stans i alle returer til Afghanistan.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-11-08:
På vegne av representantene Hadia Tajik, Svein Roald Hansen, Lise Christoffersen, Jonas Gahr Støre og meg selv har jeg gleden av å fremme et forslag om midlertidig forbud mot innleie.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-11-08:
Jeg må si at jeg blir forundret over svaret som statsråden gir på spørsmålet i denne saken. Stortinget har pålagt regjeringen å fremme forslag om en ny og bedre pleiepengeordning. Det ble gjort for flere uker siden. Jeg hadde forventet at regjeringen allerede var i gang med det arbeidet – så vidt jeg husker, var også Høyre med og stemte for det forslaget. Også Arbeiderpartiet støttet det forslaget, fordi vi mener at det haster med endringer. Det er veldig mange som venter på signalene om hvordan den framtidige pleiepengeordningen skal bli. Vi vet at allerede etter ett år vil pleiepengeordningen reduseres fra 100 pst. til 66 pst. av lønnen. For en familie med de aller sykeste barna, hvor begge foreldre må være hjemme, vil det reduseres allerede etter et halvt år, så for noen kan reduksjonen komme allerede i april 2018. Spørsmålet mitt blir: Kan arbeidsministeren bekrefte at hun nå jobber så raskt at hun vil legge fram et forslag som Stortinget rekker å behandle innen den tid?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-11-08:
Spørsmålet mitt går til arbeidsministeren. I valkampen brukte ho ord som «slavekontraktar» om arbeidsforholda i bemanningsbransjen. Valkampen er over, og me er tilbake i normal drift igjen. No seier arbeidsministeren at hennar foreløpige konklusjon er at bemanningsselskapa skal få auka høve til å bruka mellombelse tilsetjingar, og at dei heller ikkje treng å forplikta seg til eit bestemt tal timar arbeid per veke eller månad. Grunngjevinga som arbeidsministeren brukar, er at ein treng ein viss fleksibilitet i arbeidsmarknaden. Det kan ein vera einig i, men denne fleksibiliteten gjeld tydelegvis ikkje dei tilsette. Dei har òg behov for å planleggja arbeidstid og fritid, skaffa seg bustadlån og ha tryggleik for arbeid og inntekt. Det er det ganske mange som ikkje har i dag. Mange av dei jobbar innanfor bygg og anlegg, mange av dei i Oslo-området. Innleigde er overrepresenterte på ulykkestatistikken, og veldig få av dei er organiserte. Me veit òg at det er få som søkjer seg til desse faga som lærlingar. Me veit at når arbeidsfolk opplever utryggleik, gjer det noko heilt grunnleggjande med arbeidslivet vårt. Det er færre som torer å seia frå, det er færre som torer å organisera seg, det er færre som vil ha jobbar med denne typen arbeidsforhold. Så sjølv om arbeidsministeren har gått frå å snakka om slavekontraktar til å snakka om fleksibilitet, er verkelegheita den same. Spørsmålet mitt er: Kvifor set arbeidsministeren denne ideen om fleksibilitet høgare enn verkelegheita til arbeidstakarane, som har behov for føreseielege forhold og tryggleik?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-11-08:
Når diagnosen på delar av arbeidsmarknaden er at det er snakk om slavekontraktar, kan eg ikkje sjå at dei verkemidla som arbeidsministeren presenterer, står i stil med det. Og det er ikkje noko som berre Arbeidarpartiet meiner. Òg fagetaten, Arbeidstilsynet, seier at dei stiller spørsmål ved om arbeidstakarar i realiteten er sikra noko særleg betre med ei mellombels tilsetjing, samanlikna med ei fast tilsetjing utan garantiløn. Så dei vil møta ganske sterk fagleg motstand mot forslaga sine. I dag har Arbeidarpartiet lagt fram forslag for å få bukt med innleigeproblematikken og dei uverdige arbeidsforholda knytte til delar av norsk arbeidsliv. Eg har forstått at arbeidsministeren ikkje vil støtta den delen som handlar om forbod mot innleige, men me har òg andre forslag som me har lagt fram i dag, bl.a. at Arbeidstilsynet må få i oppgåve å føra tilsyn med ulovleg innleige. Me kjem i det alternative budsjettet vårt òg til å leggja inn 25 mill. kr meir til Arbeidstilsynet for å styrkja dei i dette arbeidet. Er dette forslag som arbeidsministeren kan støtta?
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Først og fremst står jeg fast ved det jeg sa før sommeren, at bruken av innleie i enkelte bransjer er bekymringsfull. Vi ser også at dette særlig gjelder byggebransjen i Oslo og Akershus. Som representanten Tajik også er klar over, sendte vi før sommeren ut på høring forslag til hvordan vi kan håndtere den typen spørsmål. Vi sendte ut tre konkrete forslag på høring. Det ene var å presisere i loven hva fast ansettelse skal innebære. I det andre sa vi at vi ønsker å utvide adgangen for bemanningsbyråene til å ansette midlertidig når det er reelle vikariater. Det tredje var at vi var åpne for tilbakemeldinger på muligheten til å ha kvoter for antall innleide i bedriftene. Vi har ikke konkludert på det ennå. Høringsfristen gikk ut den 29. september. Vi har fått mange høringsinnspill fra de berørte der ute. Det er stor oppslutning om at vi skal presisere fast ansettelse i loven, det er uenighet mellom partene om hvordan man skal forholde seg til midlertidighet i bemanningsbransjen, og det er mer eller mindre samstemthet om at man ikke ønsker en kvote. Det vi ønsker nå, er å ta en ny runde med partene for å diskutere hvordan det siste eventuelt kan håndteres. Vi har ikke endret standpunkt. Vi har ikke endret mening om hva som er realitetene. Vi behandler nå høringsinnspillene som har kommet på bakgrunn av de forslagene vi sendte ut. Så skal vi ta stilling til det etter hvert og komme til Stortinget med konkrete endringsforslag. Det er en misforståelse at man har konkludert eller endret standpunkt. Tvert om mener jeg det jeg har ment hele tiden, og vi kommer til Stortinget med konkrete endringsforslag. Fortrinnsvis håper jeg at partene kan komme til enighet om det som går på omfanget i enkelte bransjer. Jeg ser at Arbeiderpartiet og også Rødt nå har fremmet forslag om å forby innleie. Jeg er uenig i det. Jeg mener det er feil vei å gå. Det vil i så fall bety at bedrifter vil måtte være toppbemannet, som om de hadde fulle ordrebøker hele tiden. Eventuelt må de si opp folk når ordrebøkene er tomme – og det er en praksis som jeg ikke vil støtte.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Ja, jeg tror vi kan være enige. Vi er enig i at ulovlig innleie ikke skal forekomme. Nå har vi lagt fram det budsjettet vi har lagt fram, og så er det forhandlinger om det i Stortinget. Når det gjelder dette med nulltimerskontrakter: Nulltimerskontrakter vil bli borte med det forslaget vi har om fast ansettelse. Det betyr at den delen av problemstillingen vil bli borte hvis vi går videre med forslaget om å presisere fast ansettelse i loven. Det er nettopp derfor vi også har sagt at for at vikarbyråene fortsatt skal kunne ansette reelle vikarer, er det viktig at de fortsatt skal kunne ansette midlertidig. Resten av forslagene må vi komme tilbake til, men vi er innstilt på å gå videre med de forslagene vi selv har fremmet. Vi sendte dem ut på høring fordi vi mener at de er gode, og fordi de løser de problemene vi ser i deler av norsk arbeidsliv. Så er det også viktig å si: Fast ansettelse er hovedregelen, og det skal være hovedregelen. Bruk av innleie er relativt begrenset, men vi ser at det er mye av det i enkelte bransjer, spesielt i bygge- og anleggsbransjen i Oslo. I resten av landet er det ikke det.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Jeg tror de fleste faktisk er opptatt av at man på den ene siden skal begrense det vi mener er et for høyt bruk av innleie i enkelte bransjer i deler av landet, dvs. der hvor man får uforholdsmessig mye innleie. Det er vi alle enige om at vi skal redusere omfanget av. Men jeg oppfatter også opinionen dit hen at de fleste mener det fortsatt må være mulig for virksomheter å kunne ta inn når det er topper, eller når det er reelle vikariater. Når man fjerner mulighetene for de såkalte nulltimerskontraktene, blir det vanskeligere for vikarbyråene å ta inn ansatte ved reelle vikariater. Det er de ulike hensynene vi har vært opptatt av å ivareta, og jeg mener at vi gjennom de forslagene vi sendte ut på høring, nettopp klarer å ivareta den balansen – fjerne det vi ønsker å fjerne, men beholde det vi alle er opptatt av å beholde. Til spørsmålet om arbeidsmiljøloven § 14-12 andre ledd er det uenighet om hvor nivået skal ligge, altså hvem som skal bestemme. Vi mener at det skal ligge på den bedriften som skal ha innleie.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Er det noe denne regjeringen har vært opptatt av, så er det nettopp å bekjempe arbeidslivskriminalitet og useriøse aktører i norsk næringsliv. Det er bakgrunnen for at vi har utarbeidet to strategier mot arbeidslivskriminalitet sammen med partene – den første i 2015, den er revidert, ny ble lagt fram i februar 2017 – med flere konkrete forslag til hvordan vi kan bekjempe useriøse aktører, både gjennom samarbeid mellom etatene, gjennom metodeutvikling og kompetanseheving i etatene og gjennom å gi etatene flere hjemler for å kunne ta de useriøse. Vi har endret regelverket for offentlige anskaffelser, hvor bl.a. bruk av lærlinger er ett av de kravene vi stiller. For vi vet at noe av det som skiller de seriøse fra de useriøse, bl.a. er hvorvidt man tar inn lærlinger eller ikke. Så vi jobber jevnt og trutt sammen med partene og etatene våre for å bekjempe useriøse aktører. Vi ser at vi også klarer å ta flere. Neste uke skal statsministeren delta på EUs toppmøte, hvor hun tar et initiativ overfor EU om å stramme til ytterligere ved å ha et internasjonalt samarbeid om å ta de useriøse.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Vi ser jo nettopp at mye av denne typen kriminalitet er internasjonal. Den går på tvers av landegrensene. Stortinget vedtok i vår utsendingsdirektivet, som gir oss flere nye verktøy i dette arbeidet, bl.a. at virksomheter som bøtelegges i Norge, men som legges ned og forsvinner, kan forfølges i andre europeiske land. Nå i august inngikk Arbeidstilsynet flere konkrete samarbeidsavtaler med de respektive tilsynene i andre europeiske land om å samarbeide operativt og kompetanseheve inspektørene der ute. Neste uke drar statsministeren til EUs toppmøte i Gøteborg, hvor hun ønsker å ta initiativ til et enda tettere samarbeid mellom de europeiske landene om informasjonsutveksling, politisamarbeid og andre tiltak, nettopp fordi vi ser at skal vi klare å løse dette, må vi gjøre det i fellesskap på tvers av europeiske landegrenser.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Det er ingen tvil om at de arbeidslivssentrene som nå er blitt etablert, har oppnådd mye. De tar flere aktører, de setter flere ut av spill. Tilsynet som de fører, er mer samordnet og koordinert, og de opplever at når de putter sine respektive verktøy i en felles verktøykasse, blir de mer slagkraftige og handlekraftige enn de har vært når de har operert hver for seg. I tillegg ser vi også at det ligger betydelig metodeutvikling og læring i at man flytter sammen i felles sentre. Man lærer av hverandres måte å jobbe på og hverandres måte å tilnærme seg problemstillinger på. Så denne typen samarbeid har vært vellykket, ikke minst ved mye kompetanseheving og metodeutvikling, og man klarer å ta flere aktører enn det man ville ha klart hver for seg.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Først vil jeg si at jeg er enig i at det er helt avgjørende at helse, miljø og sikkerhet på norsk sokkel er verdensledende. Regjeringen sier også at det skal være verdensledende. Vi satte ned et ekspertutvalg som kom med sin anbefaling tidligere i høst, som skal danne grunnlaget for en ny melding om HMS på norsk sokkel som kommer til våren. Når det gjelder Goliat, er det ingen tvil om at det har vært til dels store utfordringer med plattformen, egentlig helt fra den lå til kai i Korea. Også fordi det er den første plattformen som er i Barentshavet, har Petroleumstilsynet fulgt Goliat tett helt fra første stund. Jeg har hatt jevnlige møter med Ptil om situasjonen, både på sokkelen og på Goliat, nettopp fordi det har vært mange hendelser knyttet til selskapet og plattformen. Det kom en rapport på mandag, som representanten er inne på. Jeg har også hatt møte med Petroleumstilsynet om den siste utviklingen. Det Petroleumstilsynet sier, er at Eni har blitt bedre til å følge opp situasjonen. De gjør det Ptil sier at de skal gjøre. Nå er plattformen midlertidig stengt, og det kommer den til å være fram til Eni retter opp i de anmerkningene som Petroleumstilsynet har. Jeg har tillit til at Ptil følger opp tett. De har vært på hele veien, og jeg har også forsikret meg om at Petroleumstilsynet har de verktøyene de trenger for å kunne håndtere situasjonen, ikke bare på Goliat, men også på andre plattformer hvor det har vært hendelser.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Det er næringen selv som har ansvaret for å følge regelverket når det gjelder helse, miljø og sikkerhet, så næringen har et stort ansvar i å følge det regelverket som er. Hvem som skal få lisens og operatørskap, er underlagt OED sitt ansvarsområde, men Petroleumstilsynet er de som fører tilsynet med at selskapene faktisk følger det regelverket som gjelder. Det har vært utfordringer med Goliat. Petroleumstilsynet sier at det har vært en positiv utvikling, at det skjer framskritt, men at det er utfordringer på sokkelen. Nå konstaterer jeg også at tillitsvalgte har vært ute denne uken her og vært veldig tydelig på at de har tillit til sin ledelse, men Petroleumstilsynet kommer til å følge Goliat tett også framover, ikke minst fordi produksjonen nå er stengt. Det kommer den til å være fram til også Eni har rettet opp de avvikene som Ptil har funnet, og som var grunnlaget for at plattformen ble stengt.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Som jeg sa i mitt forrige svar, har Petroleumstilsynet fulgt Goliat tett helt fra plattformen lå til havn i Korea. Det har vært utfordringer med plattformen helt fra den gangen. Det har også vært utfordringer etter at den kom i Barentshavet. Tilsynet har hatt flere tilsyn med Goliat også etter at den ble satt i drift. Nå er plattformen stengt på grunn av feil ved det elektriske anlegget. Tilsynet er tett på. Jeg legger også til grunn at tilsynet er tett på, og at plattformen ikke starter opp igjen før alle avvikene er lukket. Petroleumstilsynet har forsikret meg om at de heller ikke kommer til å la plattformen starte opp driften igjen før Eni har fulgt opp påleggene. Jeg har også forsikret meg om at tilsynet har de verktøyene som kreves nettopp for å følge opp plattformen. Vi skal ta helse, miljø og sikkerhet på alvor, og man skal ikke kompromisse med det, selv ikke når det står økonomiske ressurser på spill.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Det er vanskelig å skulle mene at man er passiv når en plattform er stengt. Det betyr jo at det er alvorlig når Petroleumstilsynet går til det skrittet og faktisk stenger ned en plattform på grunn av helse, miljø og sikkerhet. Man er også tydelig på at man heller ikke skal starte opp igjen før disse avvikene er lukket. Det er nettopp fordi vi mener at helse, miljø og sikkerhet på norsk sokkel er viktig, og man skal ikke kompromisse på det heller. Da vi for ett års tid siden sa at vi ønsket å se nærmere på HMS på norsk sokkel, i form av en stortingsmelding, er det nettopp fordi vi ser at norsk olje- og gassproduksjon er ved et veiskille nå. Vi har sett at det har vært en uønsket utvikling over tid, og vi mener at det er på tide at vi ser om det er andre verktøy og virkemidler som skal til for å ivareta sikkerheten godt nok. Vi har nå fått ekspertutvalgets rapport, og selv om man der i all hovedsak slutter seg til regimet slik det er i dag, er det også en del forslag til hva som kan gjøres annerledes, og det vil vi selvfølgelig ta med oss inn i arbeidet. Men vi kommer ikke til å vente med å gjøre det(presidenten avbryter) i påvente av en melding. (presidenten avbryter)
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Jeg tror kanskje at det norske trepartssamarbeidet og det tillitsbaserte systemet har vært uvant for noen selskaper, men vi ser også nå at Eni har tatt grep og følger opp mye bedre nå enn det man kanskje opplevde at de gjorde tidligere. De følger opp pålegg, og Petroleumstilsynet er tett på og påser at alle pålegg nå faktisk blir fulgt opp, slik man skal gjøre. Næringen er tildelt et stort ansvar i norsk petroleumsvirksomhet. Partene er tildelt et stort ansvar i norsk petroleumsvirksomhet. Da Engen-utvalget kom med sin rapport tidligere i høst, var nettopp det også noe av det som partene mente var viktig at man videreførte, og at det var en styrke ved både den norske måten å føre tilsyn på og den norske måten å drive petroleumsvirksomheten på – den tillitsbaserte måten. Det betyr ikke at man ikke skal følge opp. Tvert imot er det viktig at de følger opp helse, miljø og sikkerhet tett. Det har også Petroleumstilsynet gjort, ikke minst i denne saken, hvor man kanskje har gått lenger enn det som har vært normalt også, ved at man har stengt produksjonen.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-11-08:
Vi må nok erkjenne at vi står ved et veiskille innenfor petroleumssektoren. Det er av mange grunner. Det ene er at man skal gjennom et grønt skifte, og olje- og gassnæringen – selv om den fortsatt skal være viktig for oss – vil få en annen betydning enn tidligere. Prisen er ikke minst avgjørende. Lønnsomheten er mer kritisk. Min beskjed til bransjen har hele tiden vært at man ikke skal kompromisse på helse, miljø og sikkerhet, i hvert fall ikke når økonomien er trangere. Tvert om er det viktig at man holder HMS-fanen høyt selv om kostnadsbildet er annerledes enn nå. Jeg har tillit til at Petroleumstilsynet følger tett opp oljebransjen og selskapene der ute, men det er ingen tvil om at utfordringene er store. Det er også bakgrunnen for at vi nå har satt i gang et meldingsarbeid – ekspertutvalgets rapport kom tidligere i høst, som jeg har nevnt i tidligere svar – fordi det er grunnlag for å se på: Har vi de verktøyene vi trenger? Bør man gjøre dette på en annen måte? Bør man se på en annen måte å drive tilsyn på? Det er litt for tidlig å konkludere nå, men dette var noen av de innspillene jeg ønsket å få, bl.a. fra ekspertutvalget, og så får Stortinget muligheten til å debattere dette til våren.