Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2019-04-25:
Som foregående representant var inne på, er det mye det er bred enighet om. Det er bra, for handelsnæringen er en av våre aller viktigste næringer. Den er over hele landet, den sysselsetter hundretusenvis av mennesker, og den er for mange også porten inn til arbeidslivet og starten på manges karrierer. Derfor er det viktig at meldingen har kommet til Stortinget for behandling. Det er også bra at meldingen beskriver situasjonen godt, og samtidig gjør det tydelig at dette, som mange andre bransjer, er en bransje midt i en krevende omstilling. Blant de store utfordringene er digitalisering, global konkurranse, endringer i forbruksmønster og krav om bærekraft, for å nevne noe. Et av behovene som komiteen derfor understreker, er at det fortsatt legges til rette for en god kompetanse- og utdanningspolitikk, for å ivareta og videreutvikle kompetansen til dem som jobber i næringen. Regjeringen varsler at den vil igangsette en ny kompetansereform, Lære hele livet, som skal bedre tilgangen på fleksibel etter- og videreutdanning i hele utdanningssystemet, noe som også vil komme denne næringen til gode. Det er også verdt å vise til at regjeringen vil etablere et nytt utdanningsprogram i den videregående skolen, for å sikre at yrkesutdanningen blir mer tilpasset handelsnæringens behov. Noen tilbud utvikles i samarbeid mellom høyskoler, universiteter eller fagskoler og bedrifter og næringsliv. Utsatte bransjer og bedrifter melder om et økende behov for ansatte med yrkesfaglig bakgrunn og fagskoleutdanning, noe som understreker viktigheten av at regjeringen prioriterer opplæring og videreutdanning av lavt utdannede og fagarbeidere. Slike bransjeprogrammer skal utvikles og finansieres i samarbeid mellom det offentlige og bransjene selv. Staten betaler altså for å utvikle og drive tilbudene, bransjen investerer egne ressurser, og den enkelte ansatte må forventes å investere noe av sin fritid. Vi ber også i Stortinget i dag om at regjeringen vurderer om slike programmer skal utvides til flere bransjer. Handelsnæringen er et naturlig sted å vurdere en slik type program. Satsingen på at flere skal få delta i forsøk med moduler på grunnskolenivå og i fag- og yrkesopplæring, gir også flere bedre mulighet til å komme i posisjon til å få fagbrev og gjør det enklere å kombinere opplæring med arbeid. Handelsbransjen er i endring, og det foregår også en kontinuerlig bransjeglidning. Ulike varer tilbys nå på steder man tidligere ikke fikk dem. Det er godteri og hundemat hos den tradisjonelle jernvarehandelen, det er varme småretter og kosmetikk på bensinstasjonen, spylevæske og elbillading i den lokale matbutikken. Enkelte butikker tilbyr nær sagt alt fra bilfelger til ferskt brød. Og internett er døgnåpent, også på søndager. Det er flere faktorer som driver denne utviklingen, bl.a. digitaliseringen – nødvendigvis – endringer i hvordan vi forbrukere ter oss, nasjonale og internasjonale trender samt konseptutviklingen og innovasjonen hos aktørene. Bransjeglidning kan skape utfordringer for optimal konkurranse, men bransjeglidning kan også være positivt for konkurranse. Det som er sikkert, er at dette bildet endrer seg raskt, og det endrer seg kontinuerlig. Det er derfor regjeringspartiene ber regjeringen følge situasjonen fremover når det gjelder bransjeglidning i det samlede dagligvaremarkedet. Akkurat dagligvaremarkedet er en viktig del av handelsnæringen. Det er slik at Norge har høyere priser og et mer begrenset utvalg i dagligvarehandelen enn våre naboland. Dette kan forklares med flere faktorer – geografi, spredt befolkning, klima, politisk bestemte rammebetingelser. Derfor ønsker jeg også å nevne at denne delen av handelsnæringen er spesielt viktig, og at vi derfor ser frem til loven om god handelsskikk. Den vil kunne virke positivt i den delen av verdikjeden som er mellom kjeder og leverandør. Dette – sammen med Konkurransetilsynets økte fokusering på og kompetanse om konkurransen i markedet – vil over tid kunne komme forbrukerne til gode, med et mer mangfoldig tilbud og med flere varer til riktigere pris. Samtidig vil det også kunne bidra til en bedre balansert verdikjede enn den vi ser i dag. Handelsnæringens utfordringer er bevegelige mål. Derfor må de politiske løsningene være robuste og samtidig dynamiske. Det som er riktig i dag, kan være gammeldags allerede i morgen. Det er vårt ansvar å sørge for så like rammebetingelser som mulig, mest mulig forutsigbarhet og ordninger som legger til rette for at sunn konkurranse og innovasjon kan finne sted. Det er til beste for næringen, og det er til beste for forbrukerne.