Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2016-05-26:
Aller først vil jeg rette en stor takk til hele komiteen for et meget godt samarbeid i forbindelse med denne saken, en sak som til nå har vart i over ett og et halvt år. I saken inngår en omfattende korrespondanse, og det er avholdt to større høringer, en 30. april 2015 og en 26. og 27. november 2015. Denne saken gjelder Forsvarets salg av utrangert militært materiell og er en initiativsak fra komiteens side, der bakgrunnen for saken er en serie artikler i Dagbladet i 2014 om forholdene rundt salg av en rekke tidligere norske marinefartøyer som angivelig hadde havnet hos paramilitære grupper i Nigeria, og også senere i andre vestafrikanske land. Saken var i utgangspunktet ganske stor og kompleks i sin natur, og den ble etter hvert noe større, som også komiteens innstilling til Stortinget viser. Denne saken er innstilt til Stortinget i to innstillinger. Det er Innst. 213 S for 2015–2016, datert 15. mars 2016, samt tilleggsinnstilling Innst. 213 S Tillegg 1 for 2015–2016. Den førstnevnte innstillingen ble først ført opp til behandling i Stortinget 26. april 2016. Etter anmodning fra komiteen ble innstillingen sendt tilbake til komiteen. Bakgrunnen for anmodningen var at komiteen 22. april mottok ny dokumentasjon fra forsvarsministeren, jf. statsrådens brev av 21. april 2016. Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Høyre, viser til at det oversendte materialet representerer et stort volum, der komiteen i realiteten kun hadde én arbeidsdag til å behandle de mottatte rapporter før behandlingen i Stortinget. Flertallet finner derfor grunn til å reise kritikk for at de mottatte rapportene kom komiteen i hende for sent til at komiteen kunne gjøre en forsvarlig behandling av saken i Stortinget den 26. april. Dokumentasjonen omfattet to rapporter med vedlegg, henholdsvis en rapport fra Forsvarsdepartementets internrevisjon om avhending av materiell, datert 23. november 2015, og en sluttrapport fra Forsvarsdepartementets internrevisjon om avhending av F-5 jagerfly, datert 11. april 2016. Komiteen er i all hovedsak samstemt i sine merknader. På enkelte punkter er det likevel forskjeller, som vil være naturlig i en så stor, komplisert og viktig sak. Jeg regner med at de enkelte medlemmer selv vil redegjøre nærmere for sine merknader under sine muntlige innlegg i dag. Det var journalist Kristoffer Egeberg som i Dagbladets utgave 14. juni 2014, med overskriften «Fryktet eks-pirat bruker norske krigsskip», som gjorde kontroll- og konstitusjonskomiteen oppmerksom på saken. Ingressen i saken lød da som følger: «Dagbladet kan i dag avdekke hvordan norske myndigheter solgte flere marinefartøy til et britisk sikkerhetsselskap registrert på en campingplass i Surrey. Nå inngår fartøyene i en privatdrevet marinestyrke eid av en tidligere nigeriansk opprørsleder som skal jakte pirater og drive inn skatter for et av verdens mest lovløse og korrupte land.» En serie av artikler i 2014 med omtale av de såkalte Nigeriabåtene inneholdt en rekke alvorlige påstander. På bakgrunn av dette vedtok komiteen i oktober 2014 å sende brev til forsvarsminister Ine M. Eriksen Søreide og utenriksminister Børge Brende, der komiteen stilte spørsmål om hva som var fakta i saken, og om hvorvidt regelverk og retningslinjer var fulgt av departementene og underliggende etater. De båtene som i første rekke ble omtalt av Dagbladets serie av artikler, gjelder missiltorpedobåter, eller til daglig kalt MTB-er, av Hauk-klassen. Dette var opprinnelig en flåtestyrke som besto av 14 båter, bygget i perioden 1978–80, som gjennomgikk en større oppgradering rundt 2000 for relativt store kostnader, dette for å kunne gjøre tjeneste frem til 2015. I tillegg kom et større marinefartøy, KNM «Horten», som var støttefartøy til MTB-ene og ubåtene. Flesteparten av MTB-ene ble imidlertid destruert i 2008, da det på tross av den senere oppgraderingen ble besluttet å ta dem ut av operativ drift. Seks båter ble besluttet avhendet gjennom avhendingsordre gitt januar 2009. Dagbladets artikkelserie viste til at Forsvaret ikke hadde sjekket nøye selskapet de solgte fartøyene til, og at det syntes å være brudd på eksportlovgivningen å selge slike skip til private aktører som kan komme til å bevæpne dem og tilby sikkerhetstjenester utenfor Afrikas kyst. I avisens artikler ble det behørig omtalt at det var vanskelig å få ut opplysninger fra Forsvarets logistikkorganisasjon, FLO, om salget av marinefartøyene. Komiteen har på bakgrunn av den informasjonen som komiteen har fått via media i dette tilfellet, søkt å få svar på: om slike salg er lovlige eller i henhold til reglementet for avhending om de som foresto salget, visste hva de skulle brukes til, og av hvem hva henholdsvis Forsvaret/Forsvarsdepartementet og Utenriksdepartementet har ansvaret for ansvarsforholdene innad i Forsvaret om dialogen mellom Forsvaret og Forsvarsdepartementet og – til slutt – om åpenhet og vilje til å informere utad Hovedoppgaven for kontroll- og konstitusjonskomiteen har vært å avklare hvordan tidligere militære fartøyer og annet militært materiell kunne havne bl.a. i Vest-Afrika eller land som er underlagt våpenembargo, og om de endringer i regelverket som er gjort med bakgrunn i de konkrete sakene, blir ansett tilstrekkelige til å hindre lignende saker i fremtiden. Komiteen vil her på det sterkeste understreke viktigheten av at vi har et forsvar som er underlagt demokratisk kontroll. Etter gjeldende bestemmelser da fartøyene ble eksportert, var fartøyene lisenspliktige. Det ble utviklet et konsept for at fartøyene kunne ombygges og demilitariseres, slik at de ikke lenger var underlagt lisensplikt i henhold til Utenriksdepartementets kontrollister. Forsvaret inngikk 13. februar 2012 en kontrakt om salg av fartøyene til det britiske firmaet CAS Global. I firmaets sluttbrukererklæring ble det bekreftet at fartøyene skulle operere med fiskerioppsyn i Economic Community of West African States, eller ECOWAS-regionen, som det til daglig blir benevnt, der enkelte av statene også var underlagt våpenembargo. Skipene skulle registreres under Storbritannias flagg, være bemannet med europeisk mannskap og være underlagt Storbritannias jurisdiksjon. Det ble gjennomført visning av fartøyene for representanter for firmaet CAS Global, inkludert nigerianske statsborgere, og det var på den tiden offentlig kjent at CAS Global også hadde kontorer utenfor Storbritannia, bl.a. i Nigeria. Den 20. august 2012 utstedte Forsvarets Logistikkorganisasjon, FLO, såkalt «bill of sale» på salg av de seks MTB-ene til CAS Global. MTB-ene ble deklarert for utførsel til England 22. april 2013. De tre første båtene ble seilt over til England av eget mannskap, mens de tre siste ble fraktet fra Norge på et større lasteskip. Komiteen viser til at det for flere av fartøysalgene har vært til dels store mangler ved at det ikke har vært foretatt vurderinger opp mot «fang alt»-bestemmelsen, og at det har manglet dokumentasjon på selve salgsprosessen som avhendingsprotokoller, kjøpekontrakter mv. I tillegg har ikke retningslinjene for kundevurdering vært fulgt opp på en tilfredsstillende måte. I ettertid er det lett for komiteen å se at de engelske selskapene kun har opptrådt som stråselskaper for å få godkjent salg og utførsel av fartøyene til Nigeria. Komiteen viser til tolldirektørens opplysninger under høringen om at Forsvaret i perioden 2008–2014 har avhendet 35 fartøyer, hvorav 21 fartøyer har blitt eksportert direkte til utlandet. Etter det som fremkommer i media, befinner 13 av disse fartøyene seg i Afrika, hvorav 11 i Nigeria. I tillegg til de fartøyene som er nevnt ovenfor, har også avhending av KV «Titran» og KV «Agder» blitt utført svært mangelfullt i forhold til reglene for avhending. For spesielt KV «Titran»s del er det sider ved denne avhendingen som har medført politianmeldelse, og jeg kommenterer derfor ikke denne saken videre her. Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet, mener det er nødvendig at brudd på regelverket i denne saken får klare konsekvenser for de ansvarlige. Komiteens medlemmer fra Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet anser det ikke å være Stortingets oppgave å pålegge forsvarsministeren bestemte personellmessige handlinger i denne saken, men forutsetter at statsråden selv vurderer hvilke administrative tiltak som må iverksettes for å redusere risiko for gjentakelse av brudd på regelverket. Jeg regner med at partiene bak flertallsinnstillingen selv redegjør nærmere for bakgrunnen for sin merknad på dette punktet. Denne saken omfatter også utførsel av beltevogner til Sudan, utførsel av militære kjøretøyer til Eritrea og eksport av beltevogner til Sverige. Denne delen av sakskomplekset omhandler først og fremst utførsel og ikke salg av militært materiell fra Forsvarets side. Når det gjelder utførselen av de militære kjøretøyene til Eritrea, har de ansvarlige blitt ilagt et forelegg på 3 mill. kr. De har ikke vedtatt forelegget, slik at denne delen kommer opp til behandling i rettsapparatet. Når det gjelder beltevogner til Sudan, har komiteen fått bekreftelse fra Utenriksdepartementet på at vognene er skipet ut fra Sudan etter at de har gjort den tjenesten de skulle for firmaet som skulle anvende dem i forbindelse med oljeleting. Saken med beltevogner til Sverige er også kvittert ut fra Utenriksdepartementets side, og komiteen er fornøyd med dette. Den siste delen av sakskomplekset som ble behandlet av komiteen, var salg av to stykker F-5 jagerfly som sto i USA på salgstidspunktet. På våren 2015 mottok Forsvarsdepartementet et tips fra en ekstern person om mulige kritikkverdige forhold knyttet til salget av disse flyene. På grunnlag av de innledende undersøkelsene som ble gjennomført, mente Forsvarsdepartementets internrevisjon at grunnlaget for salg og eksport av de to F-5 jagerflyene fremsto som mangelfullt. Basert på resultatene fra forundersøkelsen og Forsvarsstabens redegjørelse av denne ble det besluttet å gjennomføre en utvidet undersøkelse. Denne undersøkelsen konkluderte med: Forsvaret har ikke kunnet fremvise dokumentasjon på at kjøperen representerer amerikanske myndigheter. Det foreligger ikke gyldig utførselslisens fra UD i perioden 1. oktober 2008 til 26. januar 2015. Det kan ikke fastslås om flyene har vært brukt i USA, uten de nødvendige tillatelser. Avhendingsprosessen er så mangelfullt dokumentert at det ikke er mulig å etterprøve om en har forsøkt å oppnå best mulig pris for flyene, og om alternative avhendingsmetoder har vært vurdert. Gitt det potensielle alvoret i saken og mulighetene for misligheter besluttet forsvarsministeren at rapporten skulle oversendes Økokrim samtidig som rapporten ble oversendt til komiteen. Under høringen i Stortinget den 27. november 2015 ble det reist kritikk for at rapporten ikke ble forelagt Forsvaret for kontradiksjon, eller uttalelse, før den ble oversendt komiteen. Komiteens flertall viser til at statsråden ikke hadde noe annet valg, siden komiteen uttrykkelig hadde bedt om å bli orientert om alle lignende saker. Under den samme høringen ble både forsvarssjefen og sjef FLO spurt om salget av de to F-5 jagerflyene var å anse som et «grønt salg», noe de begge bekreftet positivt var tilfellet. Jeg vil her referere hva forsvarssjefen uttalte: «Ja, det kan jeg bekrefte. Jeg har her hele salgsprotokollen fra den prosessen, og den siste delen, med selve salget, er jo gjennomført etter at de første sakene kom opp. Selve beslutningen om å selge til NGL var vel like før myndigheten ble trukket tilbake til forsvarssjefen. Men myndigheten er lagt hos forsvarssjefen i den siste delen av prosessen, med avklaring opp mot US Department of State og opp mot UD. Dette har vi gått nøye gjennom, og vi fikk jo også en runde fra Forsvarsdepartementet med en ekstrakontroll like etter at salgene var gjennomført, for å verifisere at UD hadde fått all informasjon av oss. Det gjorde vi, og UD bekreftet det.» I sluttrapporten fra Forsvarsdepartementets internrevisjon vedrørende salg av to F-5 jagerfly datert 11. april 2016, som nevnt innledningsvis, konkluderes det med: Flyene som sto i USA, var under norsk kontroll og ble ikke disponert i strid med norsk regelverk. Flyene ble solgt til aktører som hadde nødvendig godkjenning av både norske og amerikanske myndigheter. Salget ble godkjent av både Forsvarsdepartementet, Utenriksdepartementet og amerikanske myndigheter. Derimot foreligger det store mangler ved selve salgsprosessen. Det mangler eller foreligger mangelfulle salgsprotokoller, slik at det er lav sporbarhet/etterprøvbarhet av salgsprosessen. Det finnes flere eksempler på at interessenter ikke er fulgt opp, ikke har mottatt samme informasjon, og at interessenter er avvist uten dokumentasjon på hvorfor. Det er klart at det ulovfestede likhetsprinsippet ikke har vært fulgt i prosessen. Fra rapporten siteres: «Avhendingsprosessen preges av svak internkontroll. Det omtales en mislighetsrisiko, men det er ikke ensbetydende med mistanke eller bevis om faktisk utførte misligheter, og utgjør således ikke grunnlag for anmeldelse av potensielt straffbart forhold. For FD Led IR» – Forsvarsdepartementets internkontroll – «fremstår det som uklart hvilke nøkkelkontroller Forsvaret faktisk har lagt til grunn i denne salgsprosessen.» Komiteen viser til at for fem av syv salgskontrakter foreligger det ikke protokoll, og for de to foreliggende protokollene er det påpekt vesentlige svakheter. Det er videre indikasjoner på at Forsvaret har fordelsbehandlet NGL. Komiteens flertall, alle unntatt Høyre og Senterpartiet, er ut fra konklusjonen i rapporten overrasket over at både forsvarssjefen og sjef FLO i høringen 27. november 2015 kunne erklære salget av F-5 jagerflyene for «grønt» når det foreligger så store mangler ved selve salgsprosessen. I brev av 29. april 2016 orienterer forsvarsministeren om at den endelige rapporten fra internrevisjonen er sendt til Økokrim, slik den foreløpige rapporten også ble. Dette viser bare alvoret i saken. Komiteen har merket seg at Økokrim i brev til Forsvarsdepartementet har opplyst at de per i dag ikke har en etterforskning rettet mot avhending av F-5 jagerfly, og at den oppdaterte sluttrapporten fra Forsvarsdepartementets internrevisjon tas til orientering og ikke vil bli gjenstand for ytterligere oppfølging fra deres side. Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Venstre, Sosialistisk Venstreparti og Miljøpartiet De Grønne, viser til sluttrapporten om salg av F-5 jagerfly og til de mangler som er avdekket av internrevisjonen, og vil på denne bakgrunn fremme følgende forslag: «Stortinget ber Riksrevisjonen om å gjennomgå hele salgsprosessen vedrørende salg av de to F-5 jagerflyene som er omtalt i sluttrapport fra FD Led IR, datert 11. april 2016.» Komiteens medlem fra Senterpartiet viser til sluttrapporten om salg av F-5 jagerfly og påpeker at det i sluttrapporten heter at Forsvarsdepartementets rolle er omtalt i begrenset grad. Senterpartiets medlem slutter seg til kritikken fra internrevisjonen om at formalitetene ved salgene ikke var i orden, og mener at forsvarssjefens organisasjon gjorde en for dårlig jobb og finner dette meget alvorlig. Komiteens medlem fra Senterpartiet har på denne bakgrunn fremmet følgende forslag: «Stortinget ber Riksrevisjonen gjennomgå hele salgsprosessen, inkludert rollen til Utenriksdepartementet og Forsvarsdepartementet, vedrørende salg av de to F-5 jagerflyene som er omtalt i sluttrapport fra FD Led IR, datert 11. april 2016.» Komiteen viser videre til rapport fra Forsvarsdepartementets internrevisjon vedrørende avhending av materiell datert 23. november 2015, der det fremgår at rapporten har resultert i at det er skissert 24 anbefalinger som kan forbedre internkontrollen. Oversikten som er vedlagt rapporten, viser at 13 av forslagene er implementert, og de resterende 11 er under implementering. Komiteen finner dette positivt. I september 2014 ble eksportkontrollregelverket strammet inn ved at det ble innført lisensplikt for alt materiell som har vært til militær bruk, og som på et tidspunkt har vært omfattet av eksportkontrollforskriftens liste I-materiell – dette uavhengig av materiellets tilstand ved eksport. Endringene har medført at det norske regelverket nå tilsvarer det engelske, slik at omgåelse av reglene ved å bruke Norge som transittland ikke lenger er mulig, slik vi dessverre har sett eksempler på gjennom f.eks. utførsel av lastebiler til Eritrea. Komiteen vil i forbindelse med disse sakene berømme tollvesenet for å ta tak i denne typen saker og stille spørsmål om lovligheten av utførsel av det respektive materiellet. Tollvesenet har i disse sakene utvist godt skjønn ved å medvirke til at tidligere militært materiell blir solgt/eksportert i henhold til de til enhver tid gjeldende bestemmelser. I tillegg til endringer i regelverket er komiteen fornøyd med de tiltak som Forsvaret har iverksatt for å hindre nye saker. Komiteens flertall mener imidlertid at forsvarssjefen ikke har vært tilstrekkelig var for statsrådens og Stortingets ønske om et forsvar som tar inn over seg alvoret i at regelverk ikke følges, som har kontroll på hva som skjer i alle ledd, og som tar ansvar når feil skjer. Komiteens flertall, alle unntatt medlemmet fra Senterpartiet, mener at forsvarsministeren gjennom brev til komiteen, svarene i høringene og tiltakene som er iverksatt, har understreket alvoret i saken. Hun har vist handlekraft og arbeidet for at avhendinger i fremtiden skal ha et regelverk som både er tydelig, og som gir mindre rom for skjønn. Flertallet er tilfreds med dette. Komiteens medlemmer fra Kristelig Folkeparti, Venstre, Sosialistisk Venstreparti og Miljøpartiet De Grønne er av den oppfatning at ansvaret for de spesifikke avhendingene som denne saken handler om, fortsatt ikke har blitt erkjent av den som vitterlig har blitt gitt ansvaret: forsvarssjefen. Disse medlemmer mener dette bør følges opp av statsråden. Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet mener statsråden må følge opp at ansvaret for de spesifikke avhendingene denne saken handler om, ikke er erkjent av Forsvarets øverste ledelse. Når det gjelder statsrådens oppfølgingsansvar, viser komiteens medlemmer fra Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet til sin tidligere merknad om at de ut fra den etablerte funksjonsfordelingen mellom lovgivende og utøvende statsmakt vil forutsette at statsråden vurderer hvilke administrative tiltak som må iverksettes for å redusere risiko for gjentakelse av brudd på regelverket. Disse medlemmer ønsker ikke at kontroll- og konstitusjonskomiteen skal gripe inn i ordrelinjene i Forsvaret. Komiteen mener at åpenhet rundt salg til private aktører er avgjørende for å sikre sterkere kontroll og mulighet til å etterprøve at retningslinjene blir fulgt, og bl.a. av denne grunn fremmer komiteen følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen innføre full åpenhet rundt Forsvarets salgsprosesser og salg av utrangert forsvarsmateriell til private aktører ved å offentliggjøre hva som er solgt, kjøper, salgssum og intendert sluttbruk etter at salg er gjennomført.» Slik denne saken viser, er det på det rene at salg av forsvarsmateriell til private utenlandske aktører medfører store utfordringer. Komiteen mener at tiden er moden for at Stortinget tar stilling til dette spørsmålet, og fremmer følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen vurdere nærmere regulering av salg av utrangert norsk forsvarsmateriell til private aktører i utlandet.» Komiteen understreker at endringen i eksportkontrollregelverket som sikrer prinsippet «en gang militært, alltid militært», er en vesentlig forbedring. Det er likevel grunnlag og behov for sterkere forbedringer for fremtiden, og på denne bakgrunn fremmer komiteen følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen evaluere metodene for kontroll og dokumentasjon ved salg og eksport av utrangert forsvarsmateriell til utlandet, og om man besitter tilstrekkelig informasjon om de utenlandske kjøperne.» Komiteens flertall, alle unntatt medlemmet fra Senterpartiet, har gjennom brevveksling og høringer fått et inntrykk av at det har vært vanskelig å få ut informasjon om hva som har skjedd i denne saken, og det er urovekkende at selv statsråden har hatt vanskeligheter med å få ut korrekt informasjon når dette har vært ønskelig. På denne bakgrunn fremmer komiteen følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen iverksette nødvendige tiltak for å sikre sømløs informasjonsflyt mellom forsvarsministeren, utenriksministeren og forsvarssjefen, slik at korrekt og oppdatert informasjon er tilgjengelig når slik informasjon er ønsket.» Komiteens flertall viser til uttalelser fra forsvarssjefen og representanter fra Forsvaret som tyder på at Forsvarets representanter har et noe annet syn på ansvarsgrensesnittet vedrørende sin funksjon i samband med avhending av brukt forsvarsmateriell, enn det synet som forsvarsministeren og utenriksministeren representerer. På dette grunnlag fremmer komiteens flertall følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen sørge for at Forsvaret har samme forståelse av ansvarsgrensesnittet som Forsvarsdepartementet og Utenriksdepartementet i forbindelse med regelverket som styrer avhending av tidligere militært utstyr.» I denne saken foreligger det to anmodningsforslag som mindretallsforslag, et fra Venstre og Sosialistisk Venstreparti og et fra Venstre, Sosialistisk Venstreparti og Miljøpartiet De Grønne. I komiteens tilråding foreslår komiteen fem anmodningsvedtak, slik tidligere redegjort for. I komiteens tilleggsinnstilling foreligger det ett mindretallsforslag, fra Senterpartiet. I komiteens tilråding foreslår komiteen ett vedtak. Med dette anbefaler jeg komiteens tilrådinger slik de fremgår av komiteens innstillinger.