trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-03-10:
Jeg har et spørsmål til kunnskapsministeren. Da pressemeldingen fra Kunnskapsdepartementet denne uken tikket inn på mailen min, kjente jeg at jeg faktisk ble litt rørt. Det skjer ikke ofte når pressemeldinger kommer. Men jeg kjente at det faktisk nytter å gnåle. Det nytter å mase om gode saker, selv til en flertallsregjering som ofte har vist at den kanskje ikke er helt lydhør overfor det som Stortinget har tatt opp. For det var som statsråden sa i sitt siste svar nå: Det kommer en melding om ungdomstrinnet. Det glemte trinnet skal – noe både lærere, foreldre, elever og Kristelig Folkeparti har tatt opp og mast om i mange år – endelig bli satt på dagsordenen. Ungdomstrinnet er det glemte trinn, har vi i Kristelig Folkeparti skrevet. Neida, sier Regjeringen, vi har husket på det. Men i pressemeldingen kunne vi nå lese at jo, det er den glemte sak. For jeg tror det er utrolig viktig at vi nå klarer å gjøre ungdomsskolen til en mestringsarena for elevene. I dag sliter dette trinnet med uro, mangel på disiplin, mye teori, for lite rammeverk til at man får til en god undervisning. En skole som jeg kjenner til, måtte innkalle en psykolog for å «coache» både lærere og elever slik at de fikk hjelp til å ta tak i alle de adferdsutfordringene de hadde. Man har brukt alle pengene på feil måte i de årene denne regjeringen har sittet og styrt. Da er mitt spørsmål: Betyr disse nye signalene at man nå endelig vil legge bort heldagsskoleprosjektet og heller lage en skole som man faktisk har bruk for? Og vil statsråden og Regjeringen, når de nå skal til på Torbjørnrud, faktisk legge penger i potten for å gjøre noe med det glemte trinn, sånn at ungdomsskolen blir et trinn som ikke er med på å skyve elever ut av skolehverdagen, men som hjelper dem til mestring og fører dem inn i skolen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-03-10:
Nå handler jo det ikke om å kutte i antallet timer, men å slutte det løpet med alltid å påføre enda flere timer. Men det er nå det. Jeg takker for svaret og er faktisk utrolig glad for at statsråden har satt dette på dagsordenen. Jeg tror at når 230 kommuner melder seg til et forsøk med arbeidslivfaget, har de sett dette for lenge siden. De strever med skolene sine. Jeg kjenner at jeg blir ganske inspirert til å fortsette med å mase – på andre områder. De som jobber i ungdomsskolen i dag, er kanskje noen av de virkelige heltene vi har, for de har fått rammeverk som det er umulig å klare å utføre deres jobb i. Så ser vi at nå har Regjeringen lagt på bordet en ny lærerutdanning. Vi kan lese i Klassekampen i dag at målet, å ta en master og ha bare faglig utvikling, og ikke didaktikk og lære hvordan man skal håndtere fjortiser og de utfordringer det gir, kanskje kan være feil. Vil man i den ungdomsmeldingen som kommer, nå også ta inn over seg hva slags kompetanse de lærerne som faktisk skal jobbe i ungdomsskolen, trenger? Vil man legge vekk dette at det er en master som er det eneste saliggjørende, og gi dem mer praksis og mer didaktikk?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-03-10:
I forrige uke la Fafo fram en rapport om frafallet i videregående skole. Under framleggelse av den rapporten leverte Gudmund Hernes, som har laget rapporten, to bjeller til statssekretæren, for han ville henge bjellene på katten. I denne sammenheng var katten statsråden, fordi det er statsråden som er ansvarlig for hele utdanningsløpet og for alle tiltakene fra 1. klasse som må gjøres for at vi faktisk skal få gjort noe med frafallet. Vi i Venstre har levert inn et Dokument nr. 8-forslag med masse tiltak. Statsråden snakker her om en dugnad. Jeg har derfor to spørsmål. Det ene er: Er den dugnaden også en politisk dugnad for alle de tiltakene vi faktisk kan gjøre for å hindre frafall i skolen? Det andre spørsmålet er: Fikk statsråden bjellene?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-03-10:
Fravær i ungdomsskolen og drop-out i videregående er noe som henger sammen. Regjeringens eneste tiltak rettet mot ungdomsskolen hittil har vært å foreslå å føre opp fraværet på det avsluttende vitnemålet. Kristelig Folkeparti mener at problemene i ungdomsskolen ikke kan løses utelukkende ved å be elevene om å skjerpe seg, og det løser heller ikke frafallsproblematikken i videregående. Vi mener i stedet at vi må få en ungdomsskole som ikke bare er tilpasset de teoretisk sterke, men også de praktisk sterke elevene. Vi vil ha valgfagene tilbake. Vi vil øke bevilgningen til kvalitetsutvikling, og vi vil ha flere yrkesgrupper inn i ungdomsskolen. Er statsråden rede til å ta langt tøffere og bedre grep for å gjøre ungdomsskolen til en mestringsarena for alle våre elskelige og krevende fjortiser?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-03-10:
Enslige mindreårige asylsøkere skal prioriteres for rask og god bosetting, og det har vært et mål at bosetting skal skje innen tre måneder etter at de har fått oppholdstillatelse. Så opplevde vi i fjor at 24 kommuner sa nei til å ta imot mindreårige asylsøkere. 79 sa ja, og flere kommuner valgte å ikke svare på Integrerings- og mangfoldsdirektoratets forespørsel. Nå er det anslått at om lag 1 600 barn trenger å bli bosatt i år – en nesten fordobling fra fjoråret – og jeg kan vanskelig se for meg at det er mulig å få til en bosetting innenfor dette tremånedersmålet. Mindreårige asylsøkere er først og fremst barn, og barn er det mest verdifulle vi har. De fortjener det aller beste vi kan gi dem. Jeg er opptatt av at mindreårige asylsøkere må få slippe å vokse opp på asylmottak. På bakgrunn av dette har jeg dristet meg til å stille statsråden følgende spørsmål: «Ifølge oversikt fra Integrerings- og mangfoldsdirektoratet sa 24 kommuner nei i fjor til å ta imot asylbarn. 79 kommuner sa ja, mens flere kommuner valgte å ikke svare på anmodningen om å bosette mindreårige asylbarn. I 2010 vil det være behov for å bosette 1 600 asylbarn. For å unngå at mindreårige asylbarn vokser opp på asylmottak, hvilke nye virkemidler – i tillegg til dem vi har – ser statsråden for seg at man kan gjennomføre, slik at barn som har fått opphold, slipper å vente på å bli bosatt i en kommune?»
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-03-10:
Takk til statsråden for et godt svar. Vi er spent på hva dette utredningsarbeidet vil føre til, ikke minst med tanke på nye tiltak. Noen kommuner som sier nei, bruker jo dette med mangel på ressurser som et argument, og de peker også gjerne på at barnevernet i kommunene er for dårlig bemannet. Det er nok riktig, og det er vel også en av grunnene til at Regjeringen i Soria Moria-erklæringen sa at de vil utsette dette med å inkludere mindreårige asylsøkere mellom 15 og 18 år slik at de blir en del av barnevernet. Kristelig Folkeparti har foreslått en opptrappingsplan for full barnevernsdekning innen 2017. I det bildet blir dette et viktig tiltak, ikke minst også for å kunne motivere kommunene som nå sier nei, til å si ja. Hvordan har statsråden vurdert Kristelig Folkepartis forslag på bakgrunn av dette spørsmålet som handler om mindreårige asylsøkere?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-03-10:
Det er jeg helt enig med statsråden i, og jeg tror faktisk at det trengs kompetanse rundt om i kommunene når det gjelder akkurat det feltet der. Jeg har lyst til å utfordre statsråden helt til slutt. Regjeringen varslet jo at et tiltak for å redusere antallet mindreårige asylsøkere som kommer til Norge, vil være å se på muligheten til å opprette barnehjem eller mottak i opprinnelseslandet, f.eks. i Afghanistan. Har Regjeringen gjort noe mer i denne saken? Er det noe forslag som gjør at dette er i ferd med å materialisere seg? Spørsmålet er egentlig: Hva synes barneministeren om dette forslaget?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Nå har Regjeringen styrt i snart fem år. I denne tiden har ungdomstrinnet vist svake faglige resultater i forhold til de landene vi konkurrerer med. Det er svake resultater i mange fag, med unntak av lesing. Vi har en skole som er preget av uro og mangel på disiplin. Særlig i realfagene har vi lærere med svake faglige bakgrunnskunnskaper, noe som i sum er en viktig årsak også til frafallet i videregående skole. St.meld nr. 44 for 2008–2009 skulle være alle skolepolitiske stortingsmeldingers mor, som skulle adressere kunnskapsnasjonen Norge. Før den er ferdigbehandlet i Stortinget, får vi beskjed om at det er behov for en ny stortingsmelding om ungdomsskolen – det er noe spesielt. Men målet skal være både en mer praksisnær ungdomsskole og en mer krevende ungdomsskole. Det er jeg helt enig i. Men hvordan skal SV med sin motstand mot differensiering klare begge disse oppgavene?
Svein Harberg (Høyre), 2010-03-10:
I likhet med Kristelig Folkeparti er Høyre særdeles fornøyd med at statsråden følger opp det fokus som vi har på ungdomsskolen. Økt satsing på ungdomsskolen og bedre resultater i ungdomsskolen er veldig bra. Vi er spesielt fornøyd med at statsråden har pekt på at det nå er viktig å satse på basisfagene. Vi vil se bedre resultater på PISA-rankingen, som et resultat av det. Det fokuset skal vi ha. Det som det har vært mye snakk om her, er hvordan vi skal få flere igjennom på en god måte, slik at de opplever mestring. Da er det spennende å få bekreftet at stadig flere kommuner vil være med på prøveordningen med arbeidslivsfag. Så blir vi litt bekymret når det nå blir varslet om økt tilbud om valgfag og praktiske fag i ungdomsskolen. For nå skal man altså satse på arbeidslivfag og på basisfagene, men hvor skal da disse nye valgfagene tas fra, uten at det svekker de andre tiltakene? Det tror jeg bekymrer også lærerne rundt omkring.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Mitt spørsmål går til arbeidsministeren. I sin nyttårstale uttalte statsministeren: «Det er arbeidet som er grunnlaget for vår velferd. Derfor må vi hele tiden sikre at flest mulig er i arbeid.» Videre uttalte statsministeren at vi må leve av hverandres arbeid, ikke av andres arbeid. Dette ble også grundig understreket da statsministeren var i Stortinget for kort tid tilbake og presenterte sitt nye prosjekt: Dugnad for arbeid. Jeg skal være den første til å innrømme at flest mulig i arbeid er et godt mål. Men fra nyttår av får ingen funksjonshemmede som skal ut i ny jobb, eller som er i en utdanningssituasjon, arbeids- og utdanningsreiser. Folk må slutte i arbeidslivet eller takke nei til arbeid. Det vedtatte statsbudsjettet gir ikke rom for å innvilge en eneste ny søknad om transport til og fra jobb eller utdanning – disse opplysningene ifølge Blindeforbundet. For hver dag som går, blir flere funksjonshemmede rammet. De faller ut av arbeidslivet eller mister muligheten til å ta en jobb de har blitt tilbydd. Regjeringen og Arbeiderpartiet har jo også et annet slagord, «Alle skal med». Dette gjelder tydeligvis ikke funksjonshemmede. Hvorfor er det slik at funksjonshemmede ikke skal få muligheten til å leve av sitt eget arbeid?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Svaret, at man har denne ordningen til vurdering, forundrer meg litt. Det er jo slik at vi nettopp er ferdig med en IA-avtale, der ett av delmålene er at flere funksjonshemmede skal komme seg ut i arbeid. Situasjonen i dag er at det finnes flere funksjonshemmede som ønsker å gå ut i arbeidslivet. En god del bedrifter, og Nav, har brukt penger for å tilrettelegge en del arbeidsplasser, men problemet er simpelthen at de funksjonshemmede ikke kommer seg til arbeidsplassen sin. De klarer ikke å komme seg dit fordi man ikke har satt av penger i statsbudsjettet. Derfor blir mitt oppfølgingsspørsmål: Vil statsråden i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2010, eller senest i statsbudsjettet for 2011, sørge for mer penger til arbeids- og utdanningsreiser, slik at funksjonshemmede som står klare til å ta steget ut i arbeidslivet, får mulighet til å komme seg til arbeidsplassen sin?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
La meg bare først understreke i forhold til forrige spørsmål at jeg tror statsråden blandet det med tilrettelegging på arbeidsplassen og tiltaksplasser. Det er to vidt forskjellige virkemidler. Så til denne saken. Bare for å understreke nok en gang det som både står i IA-avtalen, og som statsministeren sa på pressekonferansen, nemlig at man skal gjøre mer av det som virker, noe som også hovedspørrer var inne på. Nav har i så henseende en nøkkelrolle. Vi vet at Nav ikke har klart å utføre den nøkkelrollen på en god måte til dags dato. Det må bety av Nav skal gjøre mer av det man fram til i dag ikke har klart å gjøre noe av, og gjøre det på et tidligere tidspunkt. Det blir – i alle fall etter mitt hode – enda mer kaos, enda mer problemer. Da blir min utfordring til statsråden: Hvilke konkrete grep er det statsråden nå vil gjøre overfor Nav, sånn at Nav kan gjøre disse oppgavene i henhold til IA-avtalen på en god og grei måte og få noe som ikke har fungert fram til dags dato, til å fungere?
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Spørsmålet dreier seg om finansiering av arbeidsreiser. Jeg har lyst til å understreke at Regjeringen bruker store summer på finansiering av transportmidler for funksjonshemmede. Denne ordningen vi snakker om nå, er en prøveordning som ble innført i 2001, og som skal dekke opp et hull – for funksjonshemmede som ikke kan benytte seg av de ellers eksisterende ordningene man har. Man har i dag rundt 400 brukere i denne ordningen, og man bruker rundt 18 mill. kr. Men det er helt riktig som representanten sier, at etter jul har det vært rundt 30 personer som har fått avslag. Det betyr ikke at man har færre på reiser, men man har ikke kunnet ta inn nye brukere på grunn av den budsjettmessige situasjonen. Det jeg har uttalt tidligere, er at vi skal se på denne ordningen. Den er til evaluering, og vi skal se på om den skal endres, om den skal gjøres mer permanent. Jeg vil komme tilbake til det i forbindelse med budsjettet.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Først vil jeg understreke at Regjeringen har mange tiltak for å få uføre ut i arbeid. Men akkurat når det gjelder denne ordningen, er det en del brukere som har fått avslag fordi det ikke har vært midler utover de midlene man hadde i fjor. Jeg skal se på denne saken, og jeg kommer tilbake på alminnelig måte i forbindelse med budsjettet.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg tror vi alle kan være enige om at det å få flere funksjonshemmede ut i arbeid, er en viktig målsetting. Så tror jeg også vi kan være enige om at det er en utfordrende målsetting. Jeg har lyst til å understreke at Regjeringen har en god politikk for å få dette til ved at vi har mange ulike tiltaksplasser. Så kan man godt mene at det kan være behov for ordninger utover dette, men vi har altså mange plasser. Så har jeg lyst til å si at i budsjettet for 2009 har man disse Raskere tilbake-plassene – man har plasser som går over helsebudsjettet, og man har plasser som går over arbeidsministerens budsjett. Det er riktig at man har – som jeg har svart på i et tidligere spørsmål her – en budsjettmessig feil, som jeg har snakket med min forgjenger om, og som Stortinget er orientert om. Det er 320 mill. kr som det ikke ble budsjettert med i 2009-budsjettet, og jeg har sagt at jeg skal komme tilbake til i forbindelse med revidert budsjett.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg ber om forståelse for at jeg ikke nå kan love mer penger i forbindelse med dette. Det som har vært sagt fra Regjeringens side tidligere, er altså at vi har opprettholdt antall plasser på dette området, men at det ved en feil ikke ble oppført 320 mill. kr, på bakgrunn av at man ikke hadde sett at disse pengene kom til utbetaling i 2010. Det har Stortinget vært underrettet om. Det vi har sagt, er at vi ønsker å signalisere til Nav at de skal opprettholde plassene på samme nivå, og så skal vi komme tilbake til dette i revidert budsjett.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg vil understreke at jeg ikke kan garantere dette nå, men at jeg vil se på saken. Jeg vil også understreke at det brukes masse penger på reiser for funksjonshemmede, men at dette er en særordning. Det har vært en veldig gradvis økning i behovet for den ordningen, så man har ikke hatt helt kontroll over hvordan det behovet vil være. Vi ser at det behovet er økende, og det jeg kan garantere, er at vi skal se på dette og komme tilbake på alminnelig måte, først i revidert budsjett og så i et senere budsjett. Så ordningen er under evaluering.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Først vil jeg understreke at ja, sykefraværet er for høyt, og det er riktig som representanten sier, at avtalen som nå har gått ut, ikke har fungert slik vi har ønsket. Så har jeg lyst til å understreke at i 2004 fikk man faktisk ned sykefraværet med 20 pst. Det er Frischsenteret som har vist til det. Dette skjedde innenfor de samme virkemidlene som man hadde, men med særlig bruk av gradert sykmelding. Så vi vet altså at hvis vi har – som representanten også helt riktig sier – fokus og jobber tett og gjør en ordentlig, konkret oppfølgingsjobb hele tiden, så virker dette. Det er derfor Regjeringen sier at vi nå gjør mer av det som virker. Vi gjør en rekke av andre ting, men det omfattes ikke av dette spørsmålet. Det er helt riktig at noe av det vi gjør, er å være opptatt av å starte ting tidlig, for vi vet at det å komme tidlig i gang, gjør at vi får folk raskest tilbake til arbeid. En av de tingene er å få dialogmøtene flyttet fram i tid. Det er det ene. Det andre er at arbeidslivssentrene må fungere bedre. Det er helt riktig at det er en ny utfordring for Nav. Det har nettopp vært veldig viktig for meg hele tiden å ha gode sjekkpunkter i forhold til Nav, for å være sikker på at Nav er i stand til å gjøre den jobben, og at jeg ikke har underskrevet på en avtale som jeg ikke vet at staten kan følge opp. Så jeg kan berolige representanten med at det er jeg veldig opptatt av, og det vil jeg følge opp veldig tett.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg vil understreke at jeg ikke deler beskrivelsen av at Nav overhodet ikke har fulgt opp IA-avtalen. Nav har fulgt opp 70 pst. av de dialogsamtalene de skal gjøre, og veldig mange av arbeidslivssentrene fungerer veldig bra og får veldig gode skussmål på undersøkelser, også fra arbeidsgiversiden. Men det er helt riktig: Vi må ha enda mer fokus på dette, og derfor har jeg en tett oppfølging av Nav her. Når det gjelder hva som er annerledes med Nav, har jeg lyst til å si: Nav har vært igjennom en organisasjonsreform, og man har etablert 420 nye kontorer. Man har vært i en enorm omveltning. Nå begynner den delen av reformen å komme på plass, og nettopp derfor har jeg også grunnlag for å tro at man nå har muligheter, og skal ha mer fokus på å følge opp den delen som IA-avtalen omhandler.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Det jeg har sagt klart på forespørsel også tidligere, er at vi ikke må handle overilt i dette tilfellet. Vi vet at vi har etablert et system som har – får jeg tilbakemeldinger om – mangler og svakheter. Jeg har satt ned et ekspertutvalg som skal vurdere dette spørsmålet, og som – i forbindelse med RNB – skal komme fram til en beskrivelse av hvordan den faktiske situasjonen er. Så skal de, før sommeren, komme fram til anbefalinger om hvordan de vil gjøre dette. Jeg tror noe annet – som å trekke noen forhastede slutninger – vil være veldig feil. Det galeste man kan gjøre med Nav i den prosessen Nav nå er i, er å sette i gang mange ting som man ikke vet hvordan fungerer i forkant. Så har jeg lyst til å si at jeg ikke har sagt at jeg bare tror og håper at Nav vil fungere bedre. Jeg tror det er viktig å være klar over at veldig mange i forbindelse med den IA-avtalen vi hadde, ikke gjorde hva de skulle. Verken arbeidssiden, arbeidstakersiden eller Nav hadde nok fokus. Nå skal vi ha det fokuset, og derfor har jeg og Regjeringen også tro på at vi kommer til å lykkes bedre med den avtalen.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg vil igjen understreke at det faktisk fra brukerne av arbeidslivssentrene og fra arbeidsgiversiden ikke er et så svartmalt bilde av Navs oppfølging i forhold til IA-avtalen. Både når det gjelder arbeidslivssentrene, er det veldig mange arbeidsgivere som er fornøyd, selv om de kunne ønske seg bedre oppfølging, og når det gjelder dialogsamtalene, vet vi altså at i 70 pst. av tilfellene gjennomføres de i tråd med intensjonene. Så vil jeg bare understreke at det vi gjør med Nav nå, er at jeg skal gå gjennom styringsdokumentene, ha fokus på den avtalen og hva den avtalen krever av Nav. Så skal jeg styre, gjennom de instrumentene jeg har, for å sørge for at Nav gjør den jobben Nav skal gjøre. Jeg vil igjen understreke at denne avtalen har en innfasing. Det er ikke slik at fra 1. mai skal alle ting være på plass. Her er det en prosess, nettopp for å sørge for at tingene innfases på en god måte.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Kostnadene og tiltakene går på to sider. For det første går det på i hvor stor grad man tror man får ned sykefraværet med avtalen. Som jeg har sagt tidligere her i dag, vet vi at i 2004–2005 fikk vi ned sykefraværet med 20 pst. Vi legger da inn at hvis vi oppnår det som er målsettingen – jeg understreker at det er målsettingen – vil man også få besparelser i tråd med det. Det er så riktig som representanten sier, at det også ligger kostnader for det offentlige gjennom at vi flytter fram dialogmøtene, og også ved at vi viderefører IA-midlene i en ny avtale. Det foreligger beregninger. Men som jeg sa nettopp: Vi har en innfasing på dette, sånn at vi har på en måte ikke helt ekstraordinære tall. Jeg tror jeg får anledning i budsjettet til å komme tilbake til de tallene, hvordan dette vil være.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Sosialt entreprenørskap handler om å utvikle nye samarbeidsformer mellom stat, frivillige og markedet, uten at man derved rokker ved den grunnleggende ansvarsdelingen mellom offentlige og private aktører. Sosialt entreprenørskap blir i dag satt på dagsordenen i en rekke miljøer. Jeg vil her benytte anledningen til å nevne kontaktutvalget mellom organisasjoner for sosialt og økonomisk vanskeligstilte og Regjeringen. KREM, et av medlemmene i dette utvalget, bidrar som sosiale entreprenører i lokale Nav-kontorers arbeid med kvalifiseringsprogrammet for utsatte grupper. Flere forsknings- og høgskolemiljøer arbeider for øvrig også med problemstillinger knyttet til sosialt entreprenørskap ut fra ulike perspektiver. Jeg ser på det økte engasjementet for sosialt entreprenørskap med stor interesse. Nye samarbeidskonstellasjoner kan bidra til at man når fram til nye grupper og utløser annen type virksomhet enn ved de tradisjonelle samarbeidsformene mellom det offentlige og det private. Sosialt entreprenørskap kan gjennom erfaringsbasert kunnskap, praktiske erfaringer og egne nettverk ha komparative fortrinn framfor tradisjonelle offentlige løsninger. Jeg vil derfor se nærmere på hvordan man på ulike nivå i forvaltningen, herunder de lokale Nav-kontorene, kan bidra til at slike initiativ kommer i gang og utvikles. Jeg vil i denne sammenhengen være spesielt opptatt av initiativ som kan bidra til at flere av de som står langt fra arbeidsmarkedet, kan komme i arbeid og aktivitet, slik eksempelvis KREM bidrar i gjennomføringen av kvalifiseringsprogrammet. Jeg vil i min vurdering av virkemidler fra det offentliges side være opptatt av å finne fram til samarbeidsformer som gir rom for den kreativiteten som er denne typen initiativs fortrinn, samtidig som det offentlige på sin side er tydelige på hvilke bidrag som ønskes, og hvilke krav som stilles.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg har lyst til å si at jeg allerede har tatt et initiativ til å ha et møte – veldig snarlig – med representanter for KREM. Det har jeg faktisk planlagt før dette spørsmålet, fordi jeg har møtt dem, og jeg har blitt veldig grepet av det engasjementet. Så er jeg veldig enig i det som ble sagt, at det er viktig at dette ikke blir en ny frivillighet med en hånd i den offentlige, økonomiske statskassen, slik at vi får den samme bindingen mellom disse organisasjonene og budsjettene. For da tror jeg vi snakker om noe annet. Så jeg tror vi er enige om hva vi snakker om og hva vi ønsker, og jeg lover å gå inn og se nærmere på dette, også i forhold til kvalifiseringsprogrammet. Vi har Stormberg, som er et godt eksempel. Innenfor rusomsorg og særlig innenfor kriminalomsorg, som er utenfor mitt direkte område, tror jeg det er viktig, nettopp som det understrekes fra representanten, at man bygger på at det er en egeninteresse hos dem som driver det, samtidig som det har en interesse for samfunnet. Den kombinasjonen er bra. Så jeg ser med forventning fram til hvordan vi for framtiden kan diskutere hvordan dette kan bli et godt bidrag.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg har lyst til å nevne et nummer fire også: å få med innvandrerkvinner, noe vi vet er en stor utfordring, og som jeg vet også er noe av det som disse gruppene har fokus på. Jeg kan egentlig ikke si noe annet enn at vi skal komme tilbake til dette. Jeg er opptatt av at man må ha helheten. Vi var på samme møte i går om fattigdomsåret 2010, og nettopp noe av problemet er at man har et veldig fragmentert innsatsbilde – og det å få en helhet er viktig. Derfor er dette selvfølgelig noe som jeg skal diskutere med næringsministeren og også med justisministeren i forhold til kriminalomsorgsbiten.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Arbeids- og velferdsetaten arbeider med informasjonssikkerhet på flere plan, bl.a. arbeides det med forbedrede postrutiner som sikrer at dokumenter ikke kommer på avveier, førstelinjekontorer som ivaretar hensynet til diskresjon, kompetanse og holdningsskapende arbeid rettet mot ansatte, og IKT-systemer som tilfredsstiller grunnleggende sikkerhetsstandarder ved overføring og lagring av personopplysninger. Departementet har valgt en overordnet strategi ved styring og oppfølging av informasjonssikkerheten i etaten ved å pålegge direktoratet å implementere Nasjonale retningslinjer for informasjonssikkerhet og legge føringer for ivaretakelse av informasjonssikkerhet i tildelingsbrevene. Departementet har i tillegg hatt særlig oppmerksomhet på oppfølgingen av Riksrevisjonens merknader til 2005-regnskapet, hvor Riksrevisjonen pekte på svakheter og mangler i informasjonssikkerhetsrutiner for stormaskinmiljøet i trygdeetaten. Departementet har mottatt en overordnet statusrapport for informasjonssikkerhetsarbeidet i Arbeids- og velferdsetaten. I rapporten fra 2008 går det bl.a. fram at direktoratet har etablert et eget internkontrollsystem for personvern, informasjonssikkerhet og beredskap. Direktoratet har utarbeidet strategiplaner for sikkerhetskultur, etterlevelse og kontroller. Det er blitt gjennomført egne kritikalitets- og risikovurderinger, bl.a. for å sikre ivaretakelse av konfidensialitet og integritet. Riksrevisjonens anmerkninger til 2005-regnskapet har departementet fulgt opp i dialog med direktoratet. Direktoratet igangsatte i 2006 et større prosjekt for å forbedre tilgangsstyring, logging og overvåking i stormaskinmiljøet. Dette arbeidet ble gjennomført i henhold til planen, og resultatene er implementert i etatens virksomhet. Arbeids- og velferdsetaten har fungerende rutiner for tildeling av tilganger og kontroller av logging og annen overvåking av etatens IKT-baserte saksbehandlingssystemer. Men etatens komplekse og aldrende IKT-systemer medfører bl.a. manglende standardisering og brukeridentiteter, ved at brukeridentiteter må gis på de ulike systemer og applikasjoner, og at kontrollhandlinger i for liten grad kan automatiseres. I direktoratets IKT-strategi for perioden 2009–2015 er det en sentral forutsetning at framtidige IKT-systemer tilrettelegger for helhetlige løsninger for tilgangsstyring og økt bruk av automatiserte nøkkelkontroller. Departementet følger dette arbeidet.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Først vil jeg understreke at jeg deler representantens syn på at dette er en etat som sitter med store mengder personsensitive opplysninger. Det er derfor et stort ansvar som er forbundet med å ha den mengden opplysninger. Jeg vil også si at jeg følger opp dette veldig klart i styringsdialogen med direktøren, og jeg har altså mottatt denne rapporten som viser at man jobber mye med dette. Men jeg må bare være helt ærlig: Akkurat hvorvidt det vedtaket er fulgt opp eller ikke, vil jeg komme tilbake til representanten med senere, fordi det har jeg ikke tilstrekkelig kunnskap om.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Her har man jo også et regelverk gjennom personvernlovgivningen som regulerer nettopp hvem det er som har sett, og som i utgangspunktet setter begrensninger for hvem som skal se. Jeg legger til grunn at det lovverket følges i Nav, slik at det er ikke noe behov for å ha en egen regulering av dette i forhold til Nav, altså hvem som ser og ikke ser. Det må vi legge til grunn. Men jeg er enig i at en så stor etat med sensitive opplysninger må ha et våkent øye på dette hele tiden, og jeg kan berolige med at dette er en tematikk jeg har jobbet mye med tidligere også, så jeg følger det tett opp i forhold til direktøren.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
En viktig oppgave for Arbeids- og velferdsetaten er å sikre den enkeltes rettigheter gjennom forvaltning av trygdelovene og andre sosiale overføringsordninger på en god og effektiv måte. Spørsmålet som er stilt, er knyttet til bidragsområdet. Jeg har vært i kontakt med direktoratet om dette. For barnebidrag har saksbehandlingstiden ligget betydelig over etatens egne krav til saksbehandlingstid. Barnebidrag er derfor blant de prioriterte områdene hvor det er igangsatt flere tiltak med sikte på å redusere saksbehandlingstidene. Det er på landsbasis bl.a. opprettet egne team som skal være med på å bygge ned restansene på barnebidrag. Det arbeides også med å bedre produktiviteten og kvaliteten i saksbehandlingen gjennom å lære av beste praksis-løsninger. Effekten av disse tiltakene vil også berøre saker der en bidragspliktig person har gått ned i lønn og søker om endring av bidraget. Siden oktober har utviklingen på bidragsområdet vært positiv for landet som helhet. Etaten har det siste året hatt sterkt fokus på å forkorte saksbehandlingstidene og å redusere restansene. Satsingen gir resultater, og brukerne opplever generelt at det er kortere ventetider på behandling av saker nå enn det var for ett år siden. Dette betyr imidlertid ikke at mange brukere ikke opplever at behandlingen tar for lang tid. Jeg har derfor stilt krav om at Arbeids- og velferdsetaten i 2010 skal fortsette arbeidet med å bedre ytelsesforvaltningen. Saksbehandlingstidene skal reduseres, og restansene skal bygges ytterligere ned. Bidragsområdet er for øvrig også et område der partene i saken står fritt til å endre bidragsbeløpet seg imellom uten innblanding av direktoratet ved å inngå en privat avtale om hvor stort bidraget skal være. Det fordrer selvsagt enighet, men er et middel til å kunne justere et bidrag både opp og ned forholdsvis raskt. Men jeg understreker at det selvfølelig forutsetter enighet. Så jeg ser at det ikke er løsningen på hovedvekten av de problemstillingene som representanten tar opp.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg vil understreke det jeg sa i svaret mitt. Det er beklagelig helt generelt at saksbehandlingstiden er for lang i Nav. Vi ser at man nå er i en god utvikling, og at man for 2009 nådde de måltallene for saksbehandlingstid som man hadde satt seg, og som var på samme nivå som i 2006. Så vet vi at det innenfor det feltet som representanten tar opp, er et område hvor etaten er tydelig på at det er for lang saksbehandlingstid. Derfor har man bl.a. satt inn egne grupper for å få ned saksbehandlingstiden. Det ser man virker. Når det gjelder spørsmålet om forholdet mellom mottaker av bidrag og den som gir bidraget, er jo dette en økonomisk belastning for begge parter når inntektene går ned.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2010-03-10:
Jeg vil nøye meg med å svare at jeg forutsetter at Nav kjenner til det lovverket som Nav skal forvalte. Jeg har all grunn til å tro at de gjør det. Jeg vet også at de nå har et godt fokus på opplæring av de ansatte som forvalter dette lovverket.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Mange ressurssterke mennesker står i dag utenfor arbeidslivet. God tilrettelegging på arbeidsplassen vil bidra til at flere med nedsatt funksjonsevne kan få muligheten til å komme i arbeid. Det vil også bidra til at flere sykemeldte kan være på jobb. Dagens tilskuddsordning for tilrettelegging blir av arbeidsgivere oppfattet både som byråkratisk og som en dårlig ordning. Fremskrittspartiet foreslo i budsjettsammenheng å forbedre og utvide denne ordningen. Regjeringen, derimot, har kuttet i ordningen – gradvis, de siste årene. Og i forbindelse med IA-avtalen kom det heller ingen signaler fra Regjeringen om at man skulle forbedre eller styrke denne ordningen, selv om nettopp tilrettelegging er hovedbudskapet for et inkluderende arbeidsliv. Spørsmålet mitt er da: Vil Regjeringen – eventuelt når vil Regjeringen – selv komme og bidra med en bedre tilretteleggingsordning slik at dette ikke blir oppfattet som en belastning for arbeidsgivere, men slik at flere kan delta i et inkluderende arbeidsliv, som er målsettingen?
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
«Helsepersonell har en ansvarsfull oppgave der det er nødvendig å være skjerpet, bevisst og edruelig til enhver tid slik at pasientenes interesser, helse og sikkerhet ivaretas på best mulig måte. I mitt skriftlige spørsmål nr. 971, datert 21. april 2008, og i mitt påfølgende brev til statsråden 19. desember 2008 samt i nytt skriftlig spørsmål nr. 1 550, datert 7. september 2009, tok jeg opp problemet i forhold til at det mangler nødvendig forskrift om prøvetaking for å avdekke misbruk. Hvordan vil statsråden sørge for at forskriften kommer som lovet?»
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Jeg takker for svaret. Jeg synes det var veldig hyggelig å høre at det jobbes seriøst med denne saken, og at man også arbeider med å få laget en forskrift og eventuelt en lov som fungerer etter intensjonen. Det er et alvorlig problem at mange er ruset i arbeidstiden, noe som får følger selvfølgelig for pasientene, men det har også store følger for den det gjelder, hvis ikke dette blir fanget opp og tatt tak i. Det er jo slik at de som er rusavhengige, trenger hjelp til å komme ut av misbruket. Det som bekymrer meg litt, er tidsfristene og de svarene som kommer fra ulike statsråder, som ikke blir fulgt opp. Sylvia Brustad svarte jo at forslaget til forskrift skulle ligge klart «innen 1. oktober 2008», og det siste svaret fra Bjarne Håkon Hanssen for et halvt år siden var at forslaget skulle være ute på ekstern høring «i løpet av de nærmeste ukene». Kan statsråden nå love at det tidsperspektivet hun oppgir her i dag, vil holde?
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Det var jo veldig hyggelig å høre. Da kan jeg gi tilbakemeldinger til dem som venter, for det er faktisk veldig mange ansvarlige der ute, bl.a. HMS-arbeidere, som venter på at denne saken skal bli klar til høring, og at det skal komme en bedre mulighet for å kunne avdekke misbruk blant helsepersonell. I dag er det noen som mister autorisasjonen på grunn av dette. Men det som blir tatt tak i, er vel kanskje toppen av et isfjell. Det er absolutt behov for å finne ordninger slik at dette kan gjøres på en skikkelig måte både overfor dem som skal avgi disse prøvene, og som skal igjennom et opplegg med å komme ut av sitt misbruk, og selvfølgelig i veldig stor grad også for pasienter og alle dem som er avhengig av godt kvalifisert helsepersonell som til enhver tid er edruelig, og som vet hva de gjør. Det skjer veldig mye feil der ute, og det vil bli enda mer feil hvis ikke alle er så skjerpede som de kan være.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-03-10:
Som svar på et annet spørsmål svarte statsråden nå til dels på mitt spørsmål. Det er bra at man skal komme tilbake med beskjed om hva som skjer, med tanke på at det har vært en bråstopp i veldig mange attføringsbedrifter. Fra mitt hjemfylke, Telemark, har jeg fått beskjed om at man har varslet stopp om fire uker. Jeg har notert ned et tall her, på en liten lapp: 130 ved en bedrift i Vestfold må avslutte midt i et program, innen fire uker, fordi det ikke er penger. For dem holder det åpenbart ikke å måtte vente til et alternativt budsjett med å få beskjed. Så jeg kan ikke formulere mitt spørsmål bedre enn jeg fikk det i en e-post fra en av dem som holder til i denne bedriften i Vestfold: Kommer det mer penger?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-03-10:
Jeg har et spørsmål til arbeidsministeren. Det har jo blitt undertegnet en ny IA-avtale, og å si at IA-avtalen har flust av nye tiltak vil nok være en overdrivelse. Det er også sånn at de viktigste grepene i IA-avtalen, som å gjøre noe med arbeidsgivers ansvar, har blitt utsatt på om ikke ubestemt tid, så i hvert fall dyttet inn i fremtiden. Så har Regjeringen bestemt seg for å bruke retorikken: Vi skal gjøre mer av det som fungerer. Det er et paradoks, for det er åpenbart at den IA-avtalen som gjelder nå, eller som gikk ut for kort tid siden, ikke har fungert. Når man ser på hovedintensjonen, nemlig å få ned sykefraværet, så har den ikke fungert. Én ting er å skrive under på en avtale, men å følge opp en avtale er noe ganske annet. IA-avtalen påfører staten viktige forpliktelser økonomisk, men også i forhold til hvordan tjenesteapparatet skal følge opp, konkret hvordan Nav skal følge opp. I inneværende IA-periode har Nav ikke vært i nærheten av å følge opp forpliktelsene sine i forhold til dialogmøter, dialogmøte 2. I den nye IA-avtalen har man dyttet på fristen for dem, og sagt at de skal avholdes tidligere, men man har fortsatt ikke forsikret seg om at Nav kan følge opp. En annen del av den forrige IA-avtalen som man heller ikke fulgte opp, var at man fra Nav sin side hadde mulighet til å pålegge arbeidsgivere sanksjoner. Nav mangler oversikt over om dette virkemiddelet har blitt brukt, og dermed mangler også statsråden oversikt over om dette virkemiddelet har blitt brukt. Kan statsråden garantere at staten vil oppfylle og følge sine forpliktelser i den IA-avtalen som nå har blitt inngått?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-03-10:
2004 husker jeg godt. Da var det også en annen regjering, som gjorde noe med IA-avtalen. Da gikk sykefraværet ned, det stemmer. Og så gikk det opp igjen etterpå, så totalt for IA-perioden ble jo ikke målsettingen oppnådd om at sykefraværet totalt skulle gå ned. Jeg synes heller ikke statsråden svarer på spørsmålet, for nøkkelen her er jo å se på: Hva er annerledes med Nav i dag, sammenlignet med i den IA-perioden vi nå har gått ut av? Hva er det etter statsrådens mening som gjør at Nav i dag er i stand til å oppfylle de forpliktelsene som de på ingen måte klarte å oppfylle i forrige periode? Det eneste jeg klarer å se som er markant annerledes, er at man har en Nav-direktør som har fått lønnsøkning. Det er bra, men jeg antar at statsråden også har andre tanker om hva Nav skal gjøre annerledes nå, for å kunne oppfylle statens forpliktelser i det trepartsamarbeidet som IA-avtalen er.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-03-10:
«Sosialt entreprenørskap drives i skjæringspunktet mellom frivilligheten og markedet. Sosiale entreprenører opererer med en dobbel bunnlinje. Hensikten med virksomhetene er både å gi viktige bidrag på områder som fattigdomsbekjempelse, helse, utdanning og kamp mot utenforskap og å skape arbeidsplasser og levedyktige bedrifter. Hvordan kan statsråden bidra til bedre kår for sosialt entreprenørskap i Norge?»
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-03-10:
Det offentlige har en utrolig viktig rolle i å sørge for en grunnleggende trygghet for alle landets borgere. Men så er det en del oppgaver som det offentlige verken har kapasitet eller mulighet til å utføre. Vi vet at av og til kan de store velferdssystemene våre oppfattes som veldig store. Det er utgangspunktet for at nettopp tanken om sosialt entreprenørskap har noe veldig viktig for seg, for dette er mennesker som har en dobbel bunnlinje. Man kan bidra til å forebygge og redusere sosiale problemer i Norge samtidig som man skaper arbeidsplasser. Dette er ikke et miljø som primært ønsker å bli statssubsidiert, men er veldig avhengige av og ønsker inntekter også fra det private næringsliv og investorer på vanlig måte. KREM, som er en bedrift i mitt hjemfylke, kjenner jeg veldig godt. Det er en av de bedriftene som etterlyser større engasjement fra det offentliges side, større innsikt fra det offentliges side og en plan, eller i hvert fall mer stabile former for støtteordninger. Det vil jeg gjerne at statsråden følger opp videre i svaret sitt.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-03-10:
Helt til slutt vil jeg også anbefale statsråden å kontakte næringsministeren. Dette er et spørsmål som ikke har noen åpenbar adressat, på den måten at dette dreier seg om arbeidsministerens felt, men også i høyeste grad om næringsministerens felt. Fra min side er jeg opptatt av nettopp det næringspolitiske. Så det er også en god idé å se om Nærings- og handelsdepartementet og de ordningene vi har for å styrke gründerånd og entreprenørskap blant næringsdrivende, kan bidra. Det vil være et pluss og en dobbel bonus for samfunnet hvis man også kan få nye arbeidsplasser. Her er det også snakk om veldig mange kvinnelige gründere, så det vil faktisk være en trippel bonus – nye arbeidsplasser, kvinnelige gründere og folk som bidrar med et avgjørende arbeid for velferdssamfunnet vårt.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2010-03-10:
Eg vil få ønskje arbeidsministeren velkommen til spontanspørretimen, men eg hadde gjerne ønskt at det var ei anna sak ho måtte fronte her, for dette er jo ein ekskluderande politikk. Eg kan ikkje forstå at dette er ein politikk som Regjeringa kan vedkjenne seg. Dette er ei ordning som har fungert sidan 2001, blitt gradvis bygd opp – og ein snakkar då om ei prøveordning som no har fungert i snart ti år! Vi opplever altså at statsministeren, både i nyttårstalen og i utgreiinga her 17. februar, snakkar om at han ønskjer fleire i arbeid – «Samarbeid for arbeid». Men det gjeld altså ikkje dei personane som treng stønad, anten for reise til arbeid eller til utdanning. Dette må jo vere i strid med det som statsministeren har sagt. Kan statsråden no garantere at det vil komme meir pengar, slik at funksjonshemma slepp å stå i denne uverdige køen?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2010-03-10:
Jeg vil bare opplyse statsråden om at Stortinget har slått fast det hun ikke har forstått: Nav fungerer ikke. Statsråden sier at hun nå ikke vil garantere at det fungerer, men at hun vil følge det opp nærmere, eller som i siste svar, ha fokus på. Men det blir ikke noe bedre Nav av at statsråden har fokus på det. Det forutsetter jeg at statsråden har hatt hele tiden – men Nav har ikke fungert. Da statsråden kom i Stortinget som fersk statsråd 15. januar i en høring, lovte hun å komme tilbake til Stortinget med reformforslag for Nav i vårsesjonen. Etter at statsråden hadde tenkt seg om i et par uker, kom hun tilbake til Stortinget og sa at det blir ikke før til høsten, altså i budsjettet. Hun skal altså bruke ni måneder av året på å reformere Nav, på tross av at representantene for hennes eget parti i salen fastslo at man vet hva som ikke fungerer, og man trenger ingen utredning. Hvorfor har statsråden en slik byråkratisk tilnærming til et problem som er akutt, og akutt for de svakeste i samfunnet?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2010-03-10:
I løpet av debatten her trur eg statsråden ca. ti–tolv gonger har sagt at ho skal ha fokus. Fokus er bra, men me må ha tiltak, og me må vite at tiltaka funkar. Derfor var noko av det første Kristeleg Folkeparti gjorde då me såg den nye IA-avtalen, å setje oss ned og spørje: Er desse tiltaka gode nok? Eg må seie eg var litt usikker. Derfor fann eg ut at me sender eit brev til statsråden for å finne ut kva for berekningar som er blitt gjorde for dei tiltaka som er foreslåtte. I går fekk eg svar frå statsråden, og det takkar eg for. Men i det svaret seier statsråden klart at det ikkje er blitt gjort berekningar for tiltaka. Det må eg seie at undrar meg litt, det er nesten så eg ikkje heilt greier å tru på at statsråden og Regjeringa ikkje har berekningar for dei ulike tiltaka. Derfor blir mitt enkle spørsmål: Stemmer det at statsråden og Regjeringa ikkje har gjort berekningar for om tiltaka vil få ned sjukefråveret og kostnadene, eller har statsråden feilinformert Stortinget her?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Jeg har et spørsmål til forsvarsministeren: «330-skvadronen, som er hovedelementet i redningshelikoptertjenesten, har helikoptre som er svært gamle. Dette gir flere utfordringer, men en av hovedutfordringene er utvilsomt relatert til vedlikehold. Samtidig er det avgjørende at maskinene er operative slik at de oppdrag som gis, kan løses på en god og forsvarlig måte. Hva er og blir den største utfordringen med hensyn til vedlikehold i årene som kommer før nye maskiner har erstattet dagens helikopterpark?»
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg synes er positivt på mange måter, selv om det ligger noen bekymringselementer i dette. Vi kan være enige om én ting: Norge har utvilsomt en av verdens beste redningstjenester. Jeg ønsker å gi all mulig honnør til 330-skvadronen og alle andre som gjør en innsats for å hjelpe folk som trenger hjelp. Samtidig har jeg de samme bekymringene som statsråden har: Hva skjer nå når engelskmennene har bestemt seg for å fase ut sine Sea King og ta inn nye? Ikke minst gjelder det fokuset på reservedeler. Jeg håper ikke at Regjeringens hovedfokus eventuelt blir å overta de maskinene som utfases i England, men at vi kan være mer framtidsrettet i tråd med det vedtaket Stortinget gjorde i denne salen 16. mai 2002. Mitt spørsmål til statsråden blir: Mener statsråden, selv med det vedlikeholdet vi nå har, at dagens Sea King-flåte er på et nivå som har samme kvaliteter som det man f.eks. har i sivil sektor når det gjelder transport ut til oljeinstallasjoner og andre? De har helt nytt utstyr, man har nye maskiner, og man har sågar private operatører.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2010-03-10:
At vedlikeholdet er bra, forutsetter jeg. Men det er vel også et faktum at når maskinene er så gamle som de er, blir de stående mye på bakken. Man må plukke deler fra andre maskiner for i det hele tatt å greie å være operativ. Det viser, etter mitt skjønn, en gjennomgående sårbarhet i dagens Sea King-flåte. Jeg tror ikke jeg husker feil, men da jeg leste budsjettproposisjonen, sier man der noe om vedlikeholdskostnadene som er i ferd med å bli forholdsvis store. Jeg tror man kan bruke samme begrep uten å være støtende mot noen som helst her. Hvis man ser det i lys av nyanskaffelser, håper jeg at statsråden sammen med justisministeren i samlet front mot – eller kanskje sammen med – finansministeren har et veldig aktivt blikk mot nyanskaffelsene, som forhåpentligvis vil redusere det store fokuset som vi nå har på vedlikeholdssiden. Det siste jeg kunne tenke meg å spørre statsråden om, er om hun kan forsikre meg om at fokuset mot nyanskaffelser fortsatt er like stort, og at man ikke har et ensidig fokus på reservedeler, for det blir for defensivt.