trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-02-07:
Jeg har de samme argumentene som jeg brukte da jeg besøkte Sjøkrigsskolen og Bergen Militære Samfunn. Jeg har de samme argumentene som jeg bruker når jeg diskuterer utdanningsreformen rundt omkring. Jeg har ingen problemer med å se at jeg møter motstand, at det er komplisert, men det er altså en stor endring vi gjør nå. Jeg registrerer at representanten Grung og jeg er enige om at vi vil trenge en annen type offiser og en annen type spesialist i framtida, rett og slett fordi bildet vil være mer komplisert. Det at vi bruker de sivile universitetene og høyskolene for å gi de studiene man kan få, der, er rett og slett fordi man da gjør det på en billigere måte og kan bruke mer ressurser på de rene spesialistforsvarsutdanningene og bygge militær kjernekompetanse. Det er etter min mening en veldig god ordning, og jeg mener at vi har god kontroll på den reformen vi setter i gang.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
«Stortinget har vært tydelig på at innsparing ikke skal gå på bekostning av kvaliteten i utdanningen. Nå skal fremtidige sjøkrigere rekrutteres rett fra videregående og få kun 13 måneder med praktisk opplæring på Sjøkrigsskolen og resten av de tre årene på ulike lokaliteter rundt i landet. Resultatet er at uerfarne offiserer sammen med befal med vesentlig kortere utdanning skal lede vernepliktige. Tar statsråden ansvar for at dette vil sikre god rekruttering, og kvaliteten i fremtidens stadig mer krevende forsvar?»
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Takk for beskrivelsen. Forsvarsmateriell blir stadig mer avansert og operasjonene mer komplekse. Evne til lederskap og samspill har alltid vært avgjørende for sjøkrigerne. Målet med omorganisering var å gjøre opplæringen mindre fragmentert, men resultatet er blitt det motsatte. Sjøkrigsskolen har aldri hatt et sterkere fagmiljø enn det de hadde fram til nå. Nå ribbes de for fagpersonell, de er pålagt å skjære ned med et betydelig antall ansatte. Resultatet er at ansatte med doktorgrad har sluttet, og flere med spisskompetanse må også slutte. Mener ministeren at vi får mer robuste fagmiljø ved å svekke Sjøkrigsskolen, fragmentere utdanning og sentralisere mer til Oslo?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Det virker som om ministerens beskrivelse ikke samsvarer med det inntrykket jeg får når jeg møter Sjøkrigsskolen. Regjeringen har pålagt Krigsskolen å kjøpe all opplæring på fagområder som de sivile kan gi opplæring i – det til tross for at dagens ordning er rimeligere, knytter teori og praksis sammen og tilpasses opplæring i militær terminologi og praksis. Fram til i dag har nesten alle fullført på Sjøkrigsskolen, men på høyskolen er det frafall på mellom 20 og 30 pst. Framtidig opplæring skal altså skje på mange ulike lokaliteter, det blir lite tid til praksis. Man skal rekruttere hovedsakelig rett fra videregående skole, og den helhetlige profesjonsutdanningen brytes ned. Hvilke argumenter har ministeren for at kvaliteten nå blir bedre?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Først får jeg gratulere den nye statsråden med jobben. Jeg gleder meg til samarbeidet. Så til spørsmålet: «De to siste årene har antallet studenter utenfor EØS-området, især fra utviklingsland, gått betydelig ned, sannsynligvis som følge av endrede strategier fra regjeringen, blant annet fjerning av kvoteordningen. Hvilken effekt mener statsråden at den vedtatte økning i avgiften for studentvisum vil ha for internasjonaliseringen av høyere utdanning?»
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Jeg takker for redegjørelsen om regjeringens ulike tiltak. Jeg vil likevel vende oppmerksomheten tilbake til det konkrete tiltaket som jeg tok opp nå nylig, for tidligere har Venstres landsstyre vedtatt uttalelsen «Utdanning på tvers av landegrenser!», der partiet tok til orde mot skolepenger og forsvarte gratisprinsippet i norsk høyere utdanning. Venstres uttalelse var den gang et klart og tydelig nei til Høyre–Fremskrittsparti-regjeringens forslag i statsbudsjettet om å utrede skolepenger for studenter utenfor EØS, og dette har de blå-blå foreslått gjentatte ganger. Arbeiderpartiet ønsker ikke at Norge skal bidra til at internasjonal utveksling blir dyrere, og at det skal bli forbeholdt de få og privilegerte, og disse studentvisaene skal jo betales av noen. Vi vil at utdanning skal være tilgjengelig for alle, uavhengig av hva foreldrene tjener, og hvor en kommer fra. Så da har jeg lyst til å spørre statsråden: Hvilken effekt mener hun at den omtalte kraftige økningen i avgift på nødvendig studentvisum vil ha for gratisprinsippet?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Jeg registrerer at visum er en annen statsråds ansvar, men det er viktig her at regjeringen tar et samlet og helhetlig ansvar for internasjonalisering, for vi er en del av en større verden, og det er nødvendig med internasjonalisering for å nå akademiske mål. Når kunnskapen blir global, blir internasjonalisering et veldig viktig bærende prinsipp både for utvikling av kunnskap og for å formidle kunnskap. Derfor er vi litt skuffet over avstanden mellom det regjeringen sier og det de gjør i praktisk politikk på dette feltet, for det blir litt hult å snakke om hvor viktig det er med internasjonalisering og muligheter for alle samtidig som man fører en praktisk politikk som svekker mobiliteten og gjør det vanskeligere å få studieplass i Norge. Derfor vil jeg spørre den nye statsråden om hun er villig til å endre på de av regjeringens strategier og tiltak som viser seg å svekke internasjonalisering og gratisprinsippet, og tale for det inn i regjeringskollegiet.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-02-07:
La meg få begynne med å takke for gratulasjonen, og jeg ser også virkelig fram til et godt samarbeid med representanten og med Arbeiderpartiet. Internasjonalisering av høyere utdanning er viktig. Et utstrakt internasjonalt samarbeid og mobilitet av studenter og ansatte er helt avgjørende for at Norge skal lykkes innenfor høyere utdanning og forskning. Kvalitetsmeldingen, som ble behandlet av Stortinget i fjor, understreket internasjonaliseringens betydning for kvalitet. Det betyr at studentmobilitet er viktig for den enkelte student, men også har betydning for kvaliteten på utdanningen i Norge. Det er viktig at norske studenter får muligheten til å ta hele eller deler av utdanningen i utlandet. Det følger av Jeløya-plattformen at regjeringen vil legge fram en stortingsmelding om utenlandsstudier og norske studenter i utlandet. Det er også viktig at norske universiteter og høyskoler kan tiltrekke seg dyktige studenter fra resten av verden. For å lykkes med dette har vi en politikk og en rekke mobilitetsprogram som fremmer utveksling og samarbeid. Gjennom programmet INTPART stimuleres internasjonale partnerskap for fremragende utdanning, forskning og innovasjon. Programmet UTFORSK er et mer lavterskeltilbud som gir støtte til faglig fundert samarbeid innen høyere utdanning, med sikte på langsiktige og institusjonelt forankrede samarbeidsrelasjoner. Begge disse programmene retter seg inn mot Brasil, India, Japan, Kina, Russland og Sør-Afrika. Gjennom programmet NORPART støttes utdanningssamarbeid og studentmobilitet mellom utdanningsinstitusjoner i Norge og utviklingsland. Dette er tre av de nyeste instrumentene i en rekke av ordninger rettet inn for å styrke internasjonaliseringen. Vi har i finansieringssystemet etablert gode økonomiske insentiver for utveksling av studenter mellom norske og utenlandske institusjoner. Hvis en institusjon får flere utenlandske utvekslingsstudenter, eller sender flere studenter ut, får den mer penger. Det er fast sats per student. For utreisende studenter på Erasmus+-programmet får institusjonene 15 000 kr og for ordinære utvekslingsstudenter får de 10 000 kr. Vi har også gode utdanningsstøtteordninger, f.eks. stipend og lån til å betale skolepenger i utlandet. Det er altså viktig å ha med seg at internasjonalisering og incentiver for studentmobilitet handler om langt mer enn bare visum og gebyrer knyttet til det. Jeg mener det blir feil å omtale gebyr for studentvisum som snikinnføring av skolepenger, som noen har gjort. Det er betaling for visum, og dette er justis- og beredskapsministerens ansvarsområde. Spørsmålet om prisnivået på visum må følgelig rettes til justis- og beredskapsministeren.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-02-07:
Som jeg også sa i mitt innlegg, er visumkostnadene justis- og beredskapsministerens ansvarsområde, og det er hun som må svare på det spørsmålet som representanten stiller. Det jeg kan si, er at skolepenger er ikke en del av Jeløya-plattformen. Det som er en del av Jeløya-plattformen, er at vi ønsker en internasjonalisering, at vi legger vekt på å få internasjonale studenter til Norge, men også at vi ønsker å ha norske studenter til utlandet, og det er derfor det også kommer en stortingsmelding om det. Jeg mener at det er viktig både for høyere utdanning og for forskning, som er internasjonal i sin natur, at det er et godt samarbeid. Men det samarbeidet kan ikke handle bare om studenter og være på studentnivå, det må også handle om et samarbeid på institusjonsnivå, og det er det vi prøver å ta inn over oss i de programmene som eksisterer i dag.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-02-07:
Jeg er opptatt av at den stortingsmeldingen som vi skal komme til Stortinget med, ser bredt på det med internasjonalisering. Så får vi komme tilbake i den med hvilke tiltak som måtte være nødvendig. Representanten tar også opp dette med kvotestudenter. Til det ønsker jeg å si at 2015 var et toppår, og slik sett har vi sett en nedgang i antall kvotestudenter – hvis vi ser vekk fra dem fra BRICS-landene – i 2016 og 2017, men allikevel er tallene for 2016 og 2017 høyere enn for 2013 og 2014, så de nye ordningene vil vi ikke helt se resultatet av før det har gått en tid, fordi det startet i 2017, og de nye studentene er ventet egentlig å komme først og fremst fra 2018 av. Så Stortinget har bedt om en evaluering, og den evalueringen er i gang og vil komme.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-02-07:
Parisavtalen har kollektive mål og legger ikke konkrete begrensninger på enkeltlands oljepolitikk. Norges formelle bidrag ligger i vårt mål om å redusere utslippene i 2030 med minst 40 pst. sammenlignet med 1990. For å nå Parisavtalens mål må vi imidlertid ha en langsiktig omstilling fra fossil til fornybar energibruk og -produksjon. Det gjelder selv om målet er 2 grader, eller også en forsterkning ved å strekke oss mot 1,5 grad. Denne regjeringen har vernet Lofoten, Vesterålen og Senja fra petroleumsvirksomhet for denne stortingsperioden. I tillegg skal det heller ikke være petroleumsvirksomhet ved Jan Mayen, iskanten, Skagerrak eller på Mørefeltene. Regjeringen vil legge fram en revidering av forvaltningsplanen for Barentshavet/Lofoten i en melding til Stortinget i 2020. Definisjonen  av avgrensing av iskanten vil bli behandlet i denne meldingen. 25. konsesjonsrunde vil ikke bli gjennomført før revideringen av forvaltningsplanen er ferdig behandlet. Ved tildeling av utvinningstillatelser i 24. konsesjonsrunde skal det legges vekt på miljøfaglige råd i eller nær særlig verdifulle områder, inkludert en vurdering av om det bør legges ytterligere begrensninger på leteboring i oljeførende lag ved nye utvinningstillatelser nær Bjørnøya. Hvordan de miljøfaglige vurderingene kommer til å slå ut i hver enkelt sak, må vi se når beslutningene skal tas. Denne regjeringen er opptatt av å føre en ansvarlig og forutsigbar petroleumspolitikk i møte med klimautfordringene. For å begrense klimagassutslippene fra petroleumssektoren har det i flere tiår vært flere virkemidler. Sektoren er en del av kvotepliktig sektor og er i tillegg ilagt CO2-avgift og reguleringer som f.eks. forbud mot fakling. Disse virkemidlene begrenser utslipp av klimagasser fra sektoren. Regjeringen vil stille strenge klimakrav til produksjonsfasen på felt på norsk sokkel, herunder kravet om best tilgjengelig teknologi. Regjeringen vil også bidra til å utvikle en kostnadseffektiv teknologi for fangst, transport og lagring av CO2. Jeg ser også fram til at Klimarisikoutvalget skal legge fram sin rapport om et snaut år. Økt kunnskap om et lands samlede eksponering mot klimarisiko vil styrke informasjonsgrunnlaget, slik at politikk og virkemidler kan rettes inn på en måte som reduserer landets sårbarhet for klimarisiko og ivareta langsiktig verdiskaping. Norge er første land i verden som har satt ned et slikt utvalg, og regjeringen vil følge opp anbefalingene og vurderingene fra utvalget. I Jeløya-plattformen slår vi også fast at petroleumsselskapene skal synliggjøre klimarisiko i sine utbyggingsplaner ved at klimarisiko innarbeides i beslutningsgrunnlaget. Vi viser også til at vi vil stille strenge klimakrav til produksjonsfasen på felt på norsk sokkel. Så ja, jeg mener at regjeringens oljepolitikk er i tråd med Norges forpliktelser i henhold til Parisavtalen.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-02-07:
For det første: For meg og for Venstre er det definitivt ikke sånn at det ikke å ha petroleumsaktivitet i Lofoten, Vesterålen og Senja, Jan Mayen, iskanten, Mørebanken og Skagerrak er små tiltak. Dette har vært en viktig langsiktig politikk, som det har vært en kamp å få til. Det er ingen tvil om at regjeringen anerkjenner i hele sin plattform at det er to utfordringer. Den ene er at vi skal nå de forpliktelsene vi har innenfor Parisavtalen, som innebærer prosessen i Parisavtalen med forsterkede tiltak, som også alle andre land skal igjennom. Den andre er at vi må ha en grønn utvikling i norsk økonomi som gjør at vi kan møte en utvikling hvor vi også vet at petroleumssektoren over tid kommer til å få mindre betydning i Norge. Nettopp derfor er også Klimarisikoutvalget nedsatt, og dens rapport …(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-02-07:
Prosessen nå er jo nettopp at vi har et klimarisikoutvalg som skal komme med sin rapport. Vi er det første landet i verden som har satt ned et slikt utvalg, som skal se på hele Norges økonomi i henhold til både risiko, selvfølgelig, for de klimaendringene vi står overfor, og også hvilke andre faktorer vi må se på i norsk økonomi. Det er vi for, og det er viktig som et første steg, og så må det følges opp. Det andre er: Selvfølgelig skal vi ha incentiver og et skattesystem som bidrar til at vi får grønn økonomisk vekst. Er det noe vi har stått for også de siste årene, er det nettopp det, gjennom at vi har støttesystemer via Enova, miljøteknologiordninger og de andre systemene, og forskning som går innenfor det, men også at man har lettelser innenfor teknologiutvikling, dra fram en teknologiutvikling, og elbilsatsingen er en av disse. Nå gjelder det å få dette også over i grønn skipsfart og ha systemer som gjør at man nettopp kan få en utvikling som kan føre fram økonomisk vekst også i Norge.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-02-07:
Skip som kobler seg til strømforsyningen når de ligger i havn, gir både reduserte klimagassutslipp og bedre luftkvalitet. Vi setter nå fart på landstrømsatsingen, og der er Enova vårt viktigste virkemiddel. Enovas rolle i klimapolitikken er godt beskrevet i Jeløya-plattformen, og er et viktig virkemiddel i klimapolitikken og i utviklingen av framtidens energisystem. I styringsavtalen med Enova er det tatt inn særlige vilkår om at Enova skal bidra til utvikling av drivstoffinfrastruktur for utslippsfri land- og sjøtransport, bl.a. elektrisitet og hydrogen. I avtalen er det dermed sikret at Enova har mandat som omfatter landstrøm for cruiseskip i kommunal og privat regi. Siden 2016 har Enova tildelt over 370 mill. kr i støtte til totalt 60 landstrømprosjekter. Satsingen fortsetter i årene framover. Regjeringen vil at det skal bli helt vanlig å koble skip til strøm når de ligger i havn. Enova benytter åpne konkurranser med klare kriterier når de gir tilskudd til landstrøm. Enova vurderer søknadene ut fra hvor mye støtte som kreves for å utløse prosjekter, og hvor godt potensialet for bruk er. Nylig ble den femte konkurransen for landstrøm lyst ut. Kriteriene er i grove trekk uendret fra forrige runde. Brukspotensialet beregnes basert på hvor mange anløp havnene har, hvilket effektbehov fartøyene har, og hvor lenge de ligger ved kai. Prosjektene som har størst reduksjon i klimagassutslipp per støttekrone, blir dermed prioritert. Med denne tilnærmingen kan de, i tråd med statsstøtteregelverket, gi høyere støtte enn ved vanlige søknadsbaserte ordninger. Utlysningene omfatter også landstrøm for cruiseskip i kommunal og privat regi. Cruiseskip er store og trekker mye elektrisitet på kort tid når de blir koblet opp til landstrøm. Det lokale nettet i områdene der cruiseskipene legger til, er ofte ikke dimensjonert for å ta slike laster. Dette gir høye investeringskostnader. Sesongen for cruiseskip er også begrenset, slik at brukstiden på anleggene blir lavere enn for andre typer skip. Dyre landanlegg og lav brukstid i en del cruisehavner har gjort at disse foreløpig ikke har nådd opp i konkurransen om Enova-støtte. Vedtaket representanten viser til, ble fattet i Stortinget rett før jul. Ansvaret for Enova ble flyttet over til klima- og miljøministeren for tre uker siden. I den videre oppfølgingen vil jeg forholde meg til Stortingets vedtak og sørge for at dette vil skje innenfor rammene for Enovas mandat.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-02-07:
Det er ingen tvil om at dette med landstrøm er et satsingsområde for regjeringen via Enova. I avtalen med Enova ligger også landstrøm inne som en viktig satsingsfaktor sammen med annen nullutslippsinfrastruktur som skal rulles ut. Og det er jo den fasen vi nå er i, at Enova støtter mange tiltak til landstrøm langs kysten. Det er femte konkurranse som nå utlyses, og det er klart at det også vil komme en sjette og en sjuende konkurranse. Men jeg kan ikke bestemme hvem som skal få tilslaget. Den vurderingen må Enova gjøre selv, og de gjør den ut fra de prosjektene de mener gir størst effekt. Så kan selvfølgelig de som søker, være med og påvirke hvor langt fram man kommer, gjennom å være med og gi en lokal støtte, sånn at man også har et handlingsrom for å bidra, for å komme lenger fram i den søknadsbunken som Enova har.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-02-07:
Nå kan ikke jeg si noe om budsjettet for 2019, men det er ingen tvil om at budsjettet for Enova er økt betydelig de siste fire årene, så det har jo vært økte rammer som de kan jobbe innenfor. Enova har et bredt mandat de skal følge på ladeinfrastruktur, også på land, men dette er et prioritert område. Og, som jeg sier: Den satsingen vil videreføres. Hvilke prosjekter som nå ligger inne i søknadene, kjenner jeg ikke til, men Enova har sine midler, og så har man en mulighet til å påvirke ved også å ha et eget handlingsrom for å bidra inn til å bygge den infrastrukturen. Så har jeg lyst til å legge til at det også nasjonalt er igangsatt arbeid for å redusere cruisetrafikkens forurensning, i første omgang inn mot verdensarvfjordene. Det har vært viktig å starte med verdensarvfjordene, og så får man heller utvide det til å gjelde skip langs hele kysten. Det vil bli vurdert når Sjøfartsdirektoratet er ferdig med å utrede kravene for skip i verdensarvfjordene.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-02-07:
Først vil jeg takke for gratulasjonen. Det er hyggelig å være her. Om lag én tredjedel av de norske klimagassutslippene stammer fra transport. Biodrivstoff er en del av løsningen for å redusere klimagassutslippene fra transportsektoren hvis den er bærekraftig produsert. Selv om luftkvaliteten i Norge har blitt bedre over tid, er det fortsatt for dårlig luft i flere byer. Det gjelder bl.a. i Oslo. Jeg er derfor enig med representanten i at det er viktig å ha god kunnskap om sammenhengen mellom lokal luftkvalitet og bruk av biodrivstoff. I tråd med det daværende statsråd Helgesen opplyste i sitt svar i fjor, gjennomførte Miljødirektoratet en konsekvensutredning av opptrappingsplanen for biodrivstoff våren 2017. Effekter på lokal luftforurensning inngikk i konsekvensutredningen. Når biodrivstoff brukes istedenfor fossile drivstoff, endres eksosutslippet fra kjøretøyene. Endringene i utslipp avhenger av mange faktorer, deriblant utslippsklassen til kjøretøyet, innblandingsprosent, type biodrivstoff, kjøreforhold, motorinnstillinger og eksosrensing. Utslippene påvirkes også av vær og klimatiske forhold. Totalt sett synes imidlertid tilgjengelig litteratur ikke å gi holdepunkt for å anta noen betydelig forskjell i helseeffekt mellom eksosutslipp fra fossildiesel og fra biodiesel. Ut fra den kunnskapen som foreligger, synes det derfor ikke å være grunn til å vektlegge effekten på lokal luftkvalitet når man vurderer om bruken av biodrivstoff bør trappes opp. Avslutningsvis vil jeg vise til at regjeringen de siste årene har gitt byene flere nye virkemidler i arbeidet med lokal luftkvalitet. Blant disse virkemidlene er hjemmel til å innføre lavutslippssoner, miljødifferensiering i bomringen og tilleggstakster på de mest forurensende dagene. Videre har takstene i bomringene generelt sett økt. Det er også gitt hjemmel til at fylkeskommunene og Oslo kommune kan stille miljøkrav til drosjer. Vi ser at flere byer styrker arbeidet på dette feltet, men det er fremdeles for mange overskridelser av grenseverdiene for luftforurensning. Regjeringen har videre gjort andre viktige grep for å redusere personbilbruken i byområdene, og med det forurensningen. Eksempler på dette er økte bevilgninger til kollektivtransport i byområdene og lavere pris på månedskort hos NSB på strekninger utenfor områdene med takstsamarbeid. Videreføringen av elbilsatsingen bidrar også til lavere forurensning. Samtidig som det gjennomføres tiltak for å få ned forurensningen, er det viktig at vi sørger for tilstrekkelig kunnskap om effekten på lokal luftkvalitet ved andre tiltak. Bare slik kan vi unngå at disse motvirker hverandre. Konklusjonen er vel at problemet er diesel – og ikke spesielt biodiesel.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-02-07:
Jeg har ikke noen andre opplysninger enn dem som er fra Miljødirektoratet, som har gjennomgått innblandingskravet. Det er viktig å si at det jo er et omsetningskrav. Det er totalomsetningen og ikke nødvendigvis innblandingen i det enkelte produkt som er det avgjørende. Problemstillingen omkring biodrivstoff i forbindelse med bensin vil være det som det også er et stortingsvedtak om, at man skal se på bransjestandarden for E10, hvis jeg ikke tar feil – at man får en innblanding av etanol på opp mot 10 pst. I dag er det på 5 pst. Om den gir noen andre helsemessige utfordringer enn det den ordinære bensinen gjør, eller den skiller mellom 5 pst. og 10 pst. innblanding, er i tilfelle ukjent for meg. Jeg må forholde meg til og støtte meg på Miljødirektoratets utredning, som viser at det ikke er noe tilgjengelig litteratur som tyder på at det er det som er problemet.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-02-07:
Jeg tror nok jeg vil gjøre prioriteringen tydelig: Det viktigste er å unngå at man har en trafikkøkning inn mot de store byene. Så satsingen er på gange, sykling og kollektivtransport – og etter hvert også på nullutslipp i kollektivtransporten. Nummer to må være å redusere bruken av diesel særlig – for det er der de største problemene er – at man hele tiden legger til rette for mer nullutslippstransport inn mot de store byene, også det som er varetransport, det som er taxi, og det virkemiddelapparatet som vi har der. Det er diesel som er det største problemet ved lokal forurensning. Det har derfor også vært snakk om at man kan få mulighet til å ha egne forbud mot enkelte kjøretøygrupper, deriblant dieselkjøretøy, og at bensin er et mindre problem. Så her vil det være å se nærmere på – selv om bensin er et mindre problem – om det likevel er elementer i en bioinnblanding i bensin som er mer enn det som er i den ordinære bensinen. Det får vi komme tilbake til.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-07:
Jeg fikk nesten lyst til fortsette den forrige debatten, men det kan jeg ikke! «Et enstemmig storting vedtok i slutten av 2017 at Enovas mandat omfatter utbygging av landstrøm for cruiseskip i kommunal eller privat regi. Å sikre at Enova faktisk støtter tilrettelegging av landstrøm for store skip er avgjørende for å kutte luftforurensing og utslipp. I statsrådens svar til BT 29. januar sår han tvil om han har tenkt å endre retningslinjene til Enova for å sikre dette. Kan statsråden redegjøre for konkret hvordan han har tenkt å følge opp Stortingets vedtak?»
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-07:
Jeg vil takke for et svar som jeg synes er bedre enn det jeg fikk fra den ministeren som hadde Enova-ansvaret tidligere. Jeg registrerte også at statsråden ga et svar til skriftlig spørsmål fra representanten Grung for et par uker siden, og svaret var omtrent det samme; han henviser til generelle mandatbeskrivelser i Enova. Men ser ikke statsråden behovet for at cruisebåtindustrien spesifiseres i mandatet, når Enova selv har sagt – tidligere i alle fall – at de ikke kan støtte så store prosjekter som landstrøm til cruisebåter? Da er også økonomien utrolig viktig. Spørsmålet er da hva den nye statsråden kan få gjennomslag for i budsjettene framover, så vi skal følge nøye med. Ser statsråden at det først og fremst nå står på penger?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-07:
Takk igjen for svaret. Da ser antakelig statsråden at den konkurransemodellen som er valgt, med relativt små rammer for så store prosjekter, kan føre til at cruisebåter fortsatt ikke får midler fordi det rett og slett er for store summer vi snakker om. Det er jo ganske beklagelig, tatt i betraktning at det nå er nesten 700 000 cruisebåtturister i norske fjorder årlig, og at hver av disse passasjerene er ansvarlige for rundt tre ganger mer CO 2 -utslipp per passasjerkilometer enn ved bruk av privatbil. Jeg spør igjen: Vil statsråden medvirke aktivt til at budsjettene til Enova øker betydelig i de neste budsjettbehandlingene?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Jeg vil først benytte anledningen til å gratulere Elvestuen med ny jobb – det er hyggelig å møte ham som statsråd. Lykke til – det er i hvert fall ikke lenger siden enn at det må gå an å gratulere ennå. Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til klima- og miljøministeren: «Vinteren 2017/2018 har det til nå vært 11 dager med røde varsler om overskridelse av grensene for lokal luftforurensning i Oslo. Da jeg tok opp konsekvensene av økt bruk av biodrivstoff for lokale helseskadelige utslipp med klima- og miljøministeren i Stortinget 15. februar 2017, lovte han at det skulle gjennomføres en konsekvensutredning av dette våren 2017, og at den skulle vurderes før forskriftsfesting av opptrappingsplanen for biodrivstoff. Hva er status for disse vurderingene av biodrivstoff med hensyn til lokal luftkvalitet?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Jeg takker for svaret. Det jeg vil ta opp, som jeg savnet ble belyst, gjelder den delen av bilparken som kjører på bensin. Det vil jo fortsatt være en betydelig andel. Det handler om de bilene som skal ha en innblanding av biodrivstoff på opp mot 20 pst., og om den delen av bilparken som kjører på bensin, og som har mindre klimagassutslipp enn de som kjører på biodiesel, men som også har små NO 2 -utslipp i dag – om NO 2 -utslippene vil øke fra den delen av bilparken med en økt innblanding av biodrivstoff, og om også de andre utslippene, som bl.a. en NILU-rapport om urban luftforurensning påpekte inneholder stoffer som heter aldehyder, organiske forbindelser som kommer fra bioetanol, i en slik sammensetning kan være skadelig for bylufta ved lokale utslipp?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-02-07:
Jeg takker for svaret og for statsrådens interesse for temaet – og for kanskje å sette seg ytterligere inn i akkurat den delen. Nå er det kanskje færre som kjøper biler som går på biodiesel, på grunn av kritikken mot det. Enten kjøper man elbiler eller hybridbiler, eller man kjøper i større grad også tradisjonelle bensinbiler. Da vil dette med 10 pst. innblanding av bioetanol eller biodrivstoff i det som er drivstoffet i bensinbiler, kunne føre til noe økning i NO 2 -utslipp og noe økning i det som det særlig ble advart mot i rapporten, utslipp som heter aldehyder, som er kreftfremkallende, og flyktige organiske forbindelser, VOC, som kommer ved utslipp av bioentanol særlig, og som er kreftfremkallende. Dette mener jeg vi bør ta på alvor, slik at vi ikke om to–tre år kommer og sier at der gjorde vi en tabbe, slik som vi gjorde den gangen i 2007, da vi ga biodiesel fordeler, som mange partier har angret på etterpå. Jeg vil oppfordre statsråden til å se nærmere på også den delen og på bl.a. den NILU-rapporten jeg nevnte.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-12-13:
Jeg tror ikke man skal legge tolkninger til grunn for hvem som stiller i Politisk kvarter. Som representanten godt vet, er jeg veldig tidlig oppe om morgenen, og jeg har ingen problemer med å stille verken i morgennyhetene eller Politisk kvarter når jeg har anledning til det – i likhet med representanten Huitfeldt. Det er helt åpenbart at det følger av Grunnloven at utenrikspolitikken er regjeringens prerogativ, og det er jo også det regjeringa har lagt til grunn i saken om migrasjonsplattform. Det er derfor vi har behandlet denne saken i regjeringa på helt vanlig måte, og det er derfor vi har gitt vår tilslutning til denne plattformen i FN. Så har det vært uenighet i regjeringa. Det har vi heller ikke lagt skjul på, det har kommet åpent fram i både pressemeldinger og intervjuer som de tre partilederne i regjering har gjort. Det rokker ikke ved det faktum at dette er regjeringas prerogativ. Jeg mener også at det er viktig å understreke, som jeg gjorde i redegjørelsesdebatten, at det at vi ønsker å orientere Stortinget for å gi en samlet framstilling av hva denne plattformen er og ikke er, selvsagt ikke rokker ved det faktum.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-12-13:
På ingen måte. Jeg tør å minne om at i den regjeringa Huitfeldt sjøl var en del av, var det seks dissenser, ofte på helt sentrale områder, bl.a. en del EU-direktiver. Det var også et av partiene som ved gjentatte anledninger protesterte mot regjeringas politikk, enten på plenen rett her ute eller ved å fremme forslag om boikott av israelske varer, noe som for øvrig ikke er denne regjeringas politikk. Det er jo ikke uvanlig at det kan være uenighet. Jeg mener Torbjørn Røe Isaksen har helt rett i at dette er håndtert på en ryddig måte i den forstand at vi hadde en diskusjon i regjeringa. Der hadde partiene ulike standpunkter, og da håndterte vi det på en helt naturlig og grei måte. Vi er også helt åpne om at regjeringspartiene hadde ulike standpunkter, og jeg anser ikke at det er noen dramatikk i det. Det er iallfall ikke noe mer dramatikk i det enn at den forrige regjeringa ved flere anledninger tok formelle dissenser der de var grunnleggende uenige i norsk utenrikspolitikk, og alle saker – nær som én – der den forrige regjeringa hadde dissenser, dreide seg om utenrikspolitikk.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-12-13:
Så definitivt. Det ligger også til grunn for regjeringas arbeid. Det er et tema som tyskerne nå ønsker å løfte inn i Sikkerhetsrådet, og som vi har hatt gode diskusjoner med Tyskland om å kunne videreføre arbeidet med dersom vi blir valgt inn. Men det er også et viktig poeng i den forstand at vi vet at ressurskonflikter generelt ofte gir opphav til og grobunn for konflikter, ofte væpnede konflikter. Vi ser at dersom det ikke er mulig å skaffe seg verken et levebrød eller mat, vil det føre til migrasjonsstrømmer, naturlig nok, men det vil selvsagt også kunne føre til økt konflikt. Det er en av grunnene til at vi nå styrker bevilgningene til Verdens matvareprogram – nettopp fordi de har mange løsninger og mye samarbeid som dreier seg nettopp om å sikre at man har mat og tilgang til sikker mat. Matusikkerhet er en av de største faktorene som driver både migrasjon og i mange tilfeller også konflikt, og vi gjør det rett og slett for å hindre en ytterligere negativ utvikling.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-12-13:
Jeg tenker at utviklingsministeren kan svare på det som ligger i hans portefølje. Veldig mye av det langsiktige arbeidet vi gjør, dreier seg bl.a. om å styrke myndighetenes mulighet til f.eks. å legge til rette for matproduksjon. Vi har økt bevilgningene kraftig til sårbare stater og sårbare regioner, nettopp ut fra erkjennelsen av at det er i disse statene og regionene dette problemet er størst. Klarer man ikke å løse de problemene på sikt – vi gjør det både gjennom humanitær bistand og gjennom den langsiktige bistanden – vil det føre til at problemene bare øker i omfang, og de er vanskelige å få bukt med når de først har økt mye. Så ser vi at vi i mange sammenhenger klarer å forhindre at en del av disse situasjonene oppstår. Når det gjelder sultkatastrofer, har vi for så vidt gode erfaringer fra Somalia et par år tilbake. Hvis vi klarer å hindre at de oppstår, vil det også være et viktig bidrag til å hindre potensielle ...(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-12-13:
For å ta det første først, så er jeg også glad for at det er et utredningsforslag. Det er som sagt det vi også jobber med nå, for vi må samtidig forhindre at en slik type fond eller en slik løsning gjør det enklere for de ansvarlige å unnslippe sitt eget ansvar. Derfor tror jeg det kan være fornuftig å ha en dialog om hvordan man gjør det, også med FN og med andre, men vi er positive til utgangspunktet og ideen, og vi diskuterte det også med Mukwege da han var her. Så til det siste spørsmålet. Vi har jo flere måter å konsultere Stortinget på. Den ene er gjennom de formelle dokumentene, den andre er gjennom debattene, som den vi holder i dag, den tredje er gjennom den utvidede utenriks- og forsvarskomiteen, der man jo primært skal håndtere gradert informasjon. Det gjør også regjeringa i rikt monn, både underveis i pågående operasjoner og i forkant av at operasjoner skal iverksettes. Redegjørelser i åpen sal brukes i ulike sammenhenger når det er hensiktsmessig, og det ønsker regjeringen selvfølgelig å kunne fortsette å gjøre.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-12-13:
Som representanten Eide jo er godt klar over, har regjeringa i den senere tid fattet to vedtak. Det ene var å suspendere lisenser på A-materiell til De forente arabiske emirater, det ble gjort i 2017. Den 9. november ble det fattet en beslutning om at vi ikke kommer til å gi tilsagn til nye lisenser på B-materiell og flerbruksvarer til militært bruk til Saudi-Arabia. Det er de to landene som nå deltar aktivt. Norge har aldri eksportert A-materiell, altså våpen og ammunisjon, til Saudi-Arabia, og det stiller oss i en annen situasjon enn ganske mange andre land. Vi har et veldig strengt eksportkontrollregime, og det kommer vi til å fortsette å ha. Vi gjør individuelle, grundige vurderinger, særlig med tanke på den risikoen som måtte foreligge for bruk i krigssituasjoner som i Jemen. Det har også vært regjeringas veldig tydelige linje i denne saken at vi har ønsket å se denne situasjonen i en større helhet og sammenheng.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-12-13:
Nei, det opplever jeg ikke at det er på noen måte. Vi fastholder det som er og har vært regjeringas veldig tydelige linje. Vi fordømmer folkerettsbrudd, og vi mener at det å bryte folkeretten så tydelig som det Russland har gjort her, krever mer enn et nasjonalt svar fra Norge. Det krever et internasjonalt svar, og det er også derfor vi står sammen med våre europeiske og internasjonale allierte både i restriktive tiltak og i en veldig klar politisk fordømmelse av det som har skjedd. Det er ikke en politikk som forandres. Jeg registrerte at representanten Tybring-Gjedde også sa at det heller ikke var Fremskrittspartiets politikk å endre. Det er viktig for Norge å være forutsigbare i disse spørsmålene. Det er vi, og fra vår side er det ikke på noe tidspunkt lagt opp til noen endring, snarere tvert imot – vi står veldig klart og fast på det som har vært regjeringas linje hele veien.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-12-13:
Jeg skal ikke forlenge debatten, men jeg vil bare svare på noen av de spørsmålene som er kommet. Først til Jette F. Christensen: Det er ikke riktig at vi kutter støtten til UNRWA i 2019. Vi har tvert imot også i 2018 økt støtten ganske betydelig. Senest i september annonserte vi et nytt bidrag, på 64 mill. kr, sånn at vi nå er oppe i 294 mill. kr i år til UNRWA. De leverer viktige basistjenester til den palestinske befolkningen, og for så vidt også til andre som er berørt, i nærområdene. Vi har altså ikke noen intensjoner om å kutte den støtten til neste år. Så må jeg si at jeg reagerer ganske kraftig på at representanten Petter Eide hisser seg voldsomt opp fordi han mener at han ikke har fått svar på sitt spørsmål. Jeg svarte på hans spørsmål senest for noen timer siden. Jeg syns også det er påfallende at så fort han hadde avlevert denne kraftsalven, forsvant han ut av salen og sånn sett ikke kan høre at jeg gjentar svaret. Som jeg sa til representanten Petter Eide, er det i dag ikke mulig å eksportere våpen og ammunisjon til De forente arabiske emirater. Vi har aldri tillatt eksport av våpen og ammunisjon til Saudi-Arabia. Dette har vi gjort klart både skriftlig og muntlig. Jeg tror det er viktig også å legge til grunn – i motsetning til det representanten Eide så ut til å legge til grunn – at det ikke er noen holdepunkter for at norsk materiell skal ha blitt brukt i krigen i Jemen. Jeg tror det er viktig å holde de tingene fra hverandre. For øvrig mener jeg også det er veldig spesielt at representanten Petter Eide mener at vi gir et signal om at Norge ikke har tillit til fredsforhandlingene. Snarere tvert imot – vi støtter aktivt opp under fredsforhandlingene, både de til FNs spesialutsending, Martin Griffiths, og ikke minst det som nå foregår i Sverige. Helt avslutningsvis knyttet til diskusjonen om migrasjonsplattformen: Det har vært hevdet at vi vet hva som kan skje hvis vi signaliserer oppmykning. Det gjør vi for så vidt, men vi signaliserer altså ingen oppmykning. Vi har i dag ikke bedt Stortinget ta stilling til det som står i plattformen. Dette er og forblir regjeringas prerogativ, men vi har allikevel ønsket å orientere Stortinget, gitt at det har vært debatt også i Norge, selv om den har vært veldig annerledes enn i mange andre land. Likevel registrerer jeg i debatten, og det syns jeg er godt å høre, at alle partiene, foruten Fremskrittspartiet – som tydelig har reservert seg, og har gjort det også tidligere, det er kjent, og det er åpent – støtter det at Norge slutter seg til den globale migrasjonsplattformen, ut fra den argumentasjonen som regjeringa har ført om hvorfor dette er viktig og riktig, samtidig som vi har tatt avgjørende reservasjoner og gitt stemmeforklaringer der vi mener at vi må tolke plattformen, i likhet med det andre land gjør, på en måte som vi mener er den riktige, og der vi registrerer at vi har svært mange land med oss i den tolkningen. Det gjelder bl.a. kravet om full pressefrihet.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2018-12-13:
Jeg vil, både på vegne av meg selv, som mindretallet i presidentskapet når det gjelder ønsket debattform etter utenriksministerens redegjørelse, og på vegne av Fremskrittspartiets stortingsgruppe, sette frem et forslag om at redegjørelsen behandles etter Stortingets forretningsorden § 45 første ledd bokstav b – altså at saken føres opp til behandling i et senere møte, noe som kan skje allerede i morgen eller på lørdag. Årsaken til det er at det vil åpne for debatt med anledning til å fremme forslag til votering, ikke bare en 5-minutters runde uten forslagsmulighet, slik det nå legges opp til. Fremskrittspartiet mener at et så viktig spørsmål som FNs migrasjonsplattform bør resultere i en full debattrunde med forslagsmulighet i Stortinget – derfor dette forslaget.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2018-12-13:
La meg først takke utenriksministeren for redegjørelsen om FNs migrasjonsplattform tidligere i dag. Migrasjonspolitikk er et nasjonalt anliggende som skal utformes i tråd med demokratiske prinsipper. Derfor er det viktig at vi – de av folket valgte representanter – uttrykker vår mening om Norges tilslutning til denne plattformen. Det ble ikke åpnet for full debatt i sakens anledning, noe Fremskrittspartiet beklager. Jeg registrerer at saken har vært oppe til diskusjon og avstemning i flere parlamenter, deriblant i Tyskland og Nederland. Norsk tilslutning til plattformen har skapt sterke reaksjoner ute blant folk. Der mainstream-mediene har vært tause, har sosiale og alternative medier flommet over. I bunnen ligger at folk er bekymret. Vi, stortingspolitikerne, må ta folks bekymringer på alvor. Jeg er sterkt tvilende til om en ytterligere internasjonalisering av viktige saker som migrasjon vil tjene norske interesser på lang sikt. Jeg mener det er problematisk at politisk makt i økende grad overføres til organer som ikke står til ansvar i valg. Det må ikke skje på migrasjonsområdet. Det er norske politikere som skal ha kontroll på norsk innvandringspolitikk. Vi skal og må ta folket på alvor, og vi må også lytte til eksperter. I denne saken har flere uttalt at tilslutning til plattformen kan legge sterkere føringer enn hva det gis inntrykk av. Plattformen er riktignok ikke juridisk bindende, men en tilslutning vil kunne føre til forventninger om etterlevelse. Vi vet at det er sterke interesser, både nasjonalt og globalt, som ønsker en liberalisert innvandringspolitikk, og som ønsker å begrense nasjonale myndigheters handlingsrom i migrasjonsspørsmål. Fremskrittspartiet vil ikke gi dem enda et politisk press- eller virkemiddel i deres kamp for dette. Som mangeårig journalist i norsk presse har jeg særlig merket meg plattformens målsetting nummer 17, om å fremme en kunnskapsbasert offentlig samtale for å forme oppfatninger av migrasjon. Vi bør lytte til Norsk Redaktørforening og Svenska Journalistförbundet, som reagerer på formuleringer som åpner for at myndighetene kan instruere mediene. Hos oss står ytrings- og pressefrihet sterkt. I mange land er det ikke slik. Det er derfor svært betenkelig at vestlige land, som er ytringsfrihetens fanebærere, stiller seg bak disse formuleringene. I sin stemmeforklaring i Marokko 10. desember presiserte Norge at ingenting i plattformen begrenser utøvelsen av fri og faktabasert journalistikk om migrasjon. Det er bra. Men på hvilken måte målsetting nummer 17 vil tolkes og brukes i ettertid, har vi dessverre svært begrenset mulighet til å styre. La meg derfor slå fast at Fremskrittspartiet sier et krystallklart nei til at Norge skal tilslutte seg FNs migrasjonsplattform.
Trond Helleland (Høyre), 2018-12-13:
Jeg vil takke utenriksministeren for en god redegjørelse. Når det gjelder behandlingsmåten, synes jeg at presidentskapet har lagt opp til en klok behandlingsmåte, dvs. 5 minutter til hvert parti. I tillegg til det vil jo den utenrikspolitiske budsjettbehandlingen foregå rett etterpå, i neste sak, og jeg registrerer at Fremskrittspartiet der har lagt inn et forslag. Jeg mener at det naturlige nå er at vi har en runde med 5 minutter til hvert parti, og så går vi over i budsjettdebatten. Da er det full anledning for alle til å diskutere dette og andre gode og spennende temaer.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Jeg vil gratulere utenriksministeren med å bli utnevnt til en av Europas «doers». I morges var det Politisk kvarter. Det var ikke utenriksministeren som var der. Vanligvis er det kanskje litt upopulært å dra på Politisk kvarter dagen etter at Stortinget har hatt ulike julebord, men det var nok ikke var derfor utenriksministeren unnlot å møte, kjenner jeg henne rett. Det var kanskje fordi det var en litt vanskelig sak å opptre og forsvare Fremskrittspartiet, slik Torbjørn Røe Isaksen faktisk gjorde. Han sa at Fremskrittspartiet opptrådte ryddig, og da Jonas Gahr Støre sa at migrasjonsplattformen lå på regjeringens bord, sa han at han trodde at for de fleste som hørte på, var det nok «litt sånn flisespikkeri» at det er regjeringens prerogativ å ha ansvar i utenrikspolitikken. Det mente Røe Isaksen var flisespikkeri. Det er noe helt annet enn det utenriksministeren sa tidligere i salen i dag. Så mitt spørsmål er: Er utenriksministeren enig i at det at regjeringen har fortrinnsrett og ansvar i norsk utenrikspolitikk, er kun flisespikkeri?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Det som er viktig i denne saken, er jo at den ligger på regjeringens bord, at det er regjeringens ansvar, og at hvis man vil ha råd fra Stortinget, må man eventuelt komme tidligere. Men det som Torbjørn Røe Isaksen også sa i Politisk kvarter i morges, var at Fremskrittspartiet hadde opptrådt helt ryddig, at det i grunn er helt vanlig, og at i utenrikspolitikken, når en sak ligger på regjeringens bord, kan altså et av regjeringspartiene komme her i salen og fremme et alternativt forslag. Nå hører jeg jo at utenriksministeren ikke er enig i det som Røe Isaksen sa når det gjaldt flisespikkeri, men er utenriksministeren enig i at det er helt vanlig å fremme alternative forslag i utenrikspolitikken, eller er det faktisk nå blitt så ille at regjeringen ikke bare snakker med to stemmer når det gjelder Fremskrittspartiet og Høyre, men også at Høyre snakker med to stemmer når det gjelder noe så viktig som hvordan vi driver norsk utenrikspolitikk?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Jeg lurer på hvilken hjemmel forsvarsministeren har for å endre oppsettingen i 2. bataljon. For han refererer jo Stortingets vedtak feil. Der står det at vi skal ha en prislapp før endelig beslutning om endret sammensetning. Prislappen har vi fått, men det er altså ikke tatt en beslutning om endret sammensetning. Men her står altså forsvarsministeren på Stortingets talerstol og sier at han vil gjøre noe som Stortinget ikke har vedtatt. Hvilken hjemmel har forsvarsministeren til å endre oppsettingen i 2. bataljon?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Representanten Wiborg snakker rett og slett usant. Det hadde vært mulig å be om en utredning om hva denne plattformen kunne bidra til, men Arbeiderpartiet har ikke i noen sammenhenger pålagt regjeringa å stemme for den ene eller den andre resolusjonen i FN. Det har ikke skjedd, det ligger på regjeringas bord. Dette har vært en oppvisning i hvor galt det kan gå når statsministeren ikke setter ned foten. Hun lar utenriksministeren komme til Stortinget og bli ydmyket av FrP-er etter FrP-er, som bruker utenriksdebatten i Stortinget til å markere seg selv i en sak de vet de ikke får Stortinget med seg på – en sak de har vært med på å avgjøre. Nå skal det være et slags show hvor de kan fremme sin politikk i denne salen. Det er rett og slett stusslig. Høyre har forsøkt å ta inn Fremskrittspartiet for å ansvarliggjøre dem. De har mislyktes. Tvert imot ser vi at Høyre ikke evner å sette ned foten i denne salen, men tvert imot går langt i å forsvare Fremskrittspartiets opptreden, som vi ikke har sett maken til i denne salen på veldig lenge. Så må jeg også si at representanten Elvenes har et ganske problematisk forhold til sannheten. Han sier at 400 mill. kr ekstra på forsvar er en ubetydelig sum. Vel, vi spurte Forsvarsdepartementet om hva som skulle til for å øke andelen til forsvar, og det var 400 mill. kr. Jeg mente det var et ganske viktig signal at vi gikk opp – og ikke ned. Men hvis Hårek Elvenes mener at dette er så ubetydelig, kan han rett og slett bare stemme for det. Da vil det i hvert fall være i tråd med NATOs forpliktelser. Vi har også satt av penger til helikoptre. Vi har satt av penger til forprosjekt for stridsvogner. Men når denne regjeringa ikke klarer å levere på det som er våre klare NATO-forpliktelser, er det rett og slett pinlig. Og hvis 400 mill. kr er ubetydelig – jeg ser at Hårek Elvenes nå skal prate etter meg – er min utfordring: Stem for det! Da går i hvert fall ikke andelen til forsvar fra 1,66 pst. i 2018 til 1,59 pst. i 2019.