Trine Skei Grande (Venstre), 2002-10-24:
Først har jeg noen innledende bemerkninger som sakens ordfører. Grunnen til at Regjeringa valgte å legge fram et nytt lovforslag på bakgrunn av en NOU, er for det første at vi har hatt Reform 94, som har endret strukturen på den videregående utdanninga, vi har fått en tiårig grunnskole, vi har hatt kompetansereformen, og vi har også valgt å gi ekstra poeng for folkehøyskole. Lovforslaget bygger på NOU 2001:16 «Frihet til mangfold». Jeg er veldig glad for den brede enigheten vi har fått i komiteen bak det forslaget som nå foreligger. Sjøl ideologiinnledningen, om hvorfor vi ønsker at folkehøyskolene skal være der, er det bred enighet om. Det er bare Fremskrittspartiet som har hoppet av ved noen av avsnittene. Også når det gjelder tildelingskriterier, er det bred enighet om at vi skal satse på objektive kriterier. Jeg velger å sitere noen setninger fra innstillinga: «På grunn av endringar i kostnadssamansettinga vil det ikkje vere rimeleg å ha ei fast vekting av dei tre komponentane som skal inngå i tilskottet. Fleirtalet meiner at ein ved fastsetting av tilskottet og fordeling på dei tre variablane må ta utgangspunkt i kostnadsstrukturen i folkehøgskolen. Årleg justering må finne stad på grunnlag av elevtalsutvikling og generell kostnadsutvikling.» Det er viktig at folkehøyskolene kan bygge på andre verdier, utvidede mål for elevene, en annerledes tilnærming, men at de også kan sørge for å ha en god utdanning, med kvalifiserte lærere. Derfor er jeg glad for at flertallet i komiteen også ønsker at vi skal ha kvalifikasjonskrav til lærerne. Det er viktig at folkehøyskoler ikke skal bli B-skoler, med B-lærere. Folkehøyskolene bør heller kanskje bli en oase for lærere som har lyst til å jobbe på andre måter, og utvikle andre arbeidsmetoder. Det er viktig, når vi nå skal reformere resten av skolesystemet, at vi har et skoleslag der det går an å tenke annerledes, der det går an å finne nye arbeidsmåter, og der det går an for lærere å teste ut nye måter å undervise ungdom på. Jeg er glad for at vi har en bred enighet om arbeidsmiljøet på skolen i forhold til elever, og at vi fant en enighet i forhold til elevdemokrati, som jo folkehøyskolene har lang tradisjon på, men der vi også er så åpne at det er mulig å finne andre deltakerformer enn bare én. Jeg tror at en skole der mye av pedagogikken bygger på at elevene skal bo på skolen, også setter andre krav til elevdemokrati enn når man bare møter opp noen timer pr. dag. Så har vi drøftet lenge den nasjonale og den lokale forutsigbarhet i tildelingsstøtten – vi har behov for både en nasjonal forutsigbarhet og en lokal forutsigbarhet. Det jobbet komiteen lenge med, for å se om det går an å finne telledato som gir stabilitet og forutsigbarhet, men også stimuli til å holde på elevene så lenge som mulig. Så har jeg noen bemerkninger som Venstre-representant i komiteen. Som Venstre-representant blir man litt ekstra varm om hjertet når man skal jobbe med folkehøyskolene, for vi har et parti som har vokst opp tett sammen med folkeopplysningstradisjonen og folkehøyskolene. Og det er mye bra Venstre-politikk opp gjennom tidene som er skapt i en matsal på en folkehøyskole. Jeg syns det er ekstra fint at vi kan diskutere folkehøyskoleloven på FN-dagen, for det er klart at folkehøyskolene har gjort en stor innsats på det internasjonale området og på integreringsområdet, som gjør det spesielt å diskutere det på en FN-dag. Likevel er kanskje noe av det viktigste med hensyn til folkehøyskolene som kulturbærer knyttet til folkekulturen og til den nasjonale identiteten. Men de gir også muligheten til å utvikle nye fag, for vi ser i dag at vi i det vanlige skolesystemet har en del fag som egentlig har blitt skapt på folkehøyskoler av kreative folkehøyskolelærere sammen med kreative elever. Dette er egentlig et skoleslag som gjør Venstre-slagordet «Mennesket i sentrum» om til sitt, med «Eleven i sentrum». For det er snakk om å vokse, om å bli voksen, om å klare seg uten mor, om å dele rom med en venn, kanskje for første gang få en ordentlig kjæreste eller for første gang å få en ordentlig kjærlighetssorg. Jeg tror at vi her har et skoleslag som gir mange ungdommer en ballast som de har svært mye bruk for når de senere skal ut i livet.