Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-02-04:
Først vil jeg gjerne berømme både komiteen og Stortinget for å ha denne debatten, for det er faktisk en del av kampen mot mobbing det også. Det å ha høyt politisk fokus på denne saken inspirerer alle de der ute som er avgjørende for hvordan det går, til å stå på. Jeg har ikke tenkt å bruke noe tid på hvilken statsminister som er best i kampen mot mobbing, heller ikke på diskusjonen om hvorvidt den øker eller ikke, men det største og bredeste kunnskapsgrunnlaget vi har nå, nemlig Elevundersøkelsen, viser at 5 pst. av elevene opplyser at de mobbes hver uke. Det er uansett for høyt. Det har holdt seg stabilt over mange år. Det er uakseptabelt at så mange barn og ungdom gruer seg til å gå på skolen hver dag, og opplever et liv hvor de krympes og plages og er utsatt for overgrep fra andre. I den kampen må vi tenke langsiktig og kortsiktig på samme tid. Vi må tenke på det både som et maratonløp og som en hundremeter, fordi det handler om å ta affære umiddelbart, men det handler også om å jobbe systematisk med et læringsmiljø over tid. Det handler ikke om et skippertak nå og da, det handler om systematisk jobbing hver eneste dag rundt omkring på alle landets skoler. Det er veldig viktig å involvere mange hvis en skal ta kampen mot mobbing alvorlig, og derfor har vi fulgt opp Manifest mot mobbing. Det er nettopp et slikt samarbeid som involverer mange parter. Jeg har hatt møter med et utall av forskjellige aktører på dette: Barneombudet, Foreldreutvalget for grunnskolen, jeg har snakket med dem som står bak Ulweus-programmet, forrige uke var jeg i Stavanger på Senter for atferdsforskning ved Universitetet i Stavanger, og jeg skal en runde på Universitetet i Oslo også om dette. Gjennom de møtene jeg har hatt, får vi jo et mye klarere bilde. Jeg legger også merke til at komiteen har brukt mye tid på å sette seg inn i dette, for det er lett å være – hva skal jeg si – moralsk opprørt over overgrep som foregår, men det er også viktig at man har et høyt kunnskapsnivå om hva man gjør. Vi trenger mer kunnskap – Trine Skei Grande har helt rett. Vi trenger mer kunnskap og forskning om hva som skaper mobbing. Vi har bestilt en spesialanalyse av mobbetallene i Elevundersøkelsen, og vi vil se på hva som kjennetegner skoler med høy grad av mobbing over tid, og med lav grad av mobbing over tid, for å sørge for at vi har mest mulig kunnskap. Det er faktisk en viktig del av kampen mot mobbing i seg selv. I 2010 skal vi gjennomføre nasjonalt tilsyn med skoler. Den spørreundersøkelsen som er referert i Dagsavisen i dag, er et forarbeid til det tilsynet som går. Vi har nettopp spurt, fordi vi fryktet at skriftligheten i hvordan man går fram hvis man er i nærheten av en mobbesak, er for dårlig. Det viser at tilsyn og forberedelse til tilsyn virker og er en metode som vi må bruke. Det er også viktig at tilsynet skal fungere veiledende, gi råd om hva man gjør, og det er viktig at man ikke gir seg før man har lukket alle saker. Altså, der hvor man har funnet at noe mangler, må man ikke gi seg før det er ordnet opp i det. For å få et bedre utgangspunkt for det videre arbeidet har jeg bedt Utdanningsdirektoratet om å utrede hva som er fellestrekk i alvorlige mobbesaker, altså saker som går over lang tid uten å bli løst. Den utredningen skal ta utgangspunkt i at fylkesmennene nettopp tar tak i de eksemplene de har, og så bruker vi det til å vurdere hva slags ytterligere tiltak vi skal gjøre på sentralt og lokalt nivå. Denne utredningen skal foreligge første halvdel av 2010. Så til forslaget om mobbeombud: Jeg har bedt om en utredning for å se på om vi trenger et sentralt ombud. Det kan godt være barneombudet som får utvidete oppgaver, det er ikke sikkert vi trenger et nytt. Meningen med det er ikke å avpolitisere eller å ta ansvaret vekk fra politikerne, men det er en del foreldre som er fra seg av fortvilelse i forhold til hvor man kan få hjelp i en enkeltsak til å nå fram for å stoppe mobbing. Det går litt utover det som er stortingspolitikeres rolle, men det er selvsagt lokalpolitikeres rolle. Da er ombudets funksjon å hjelpe og følge vedkommende, hvis man trenger det, nettopp til det lokalpolitiske miljøet. Det er viktig å ha den debatten som Venstre drar opp. Det er for mange som ikke når fram, og man trenger mye ressurser for å nå fram. Jeg kan komme tilbake til noen av de andre problemstillingene.