Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2001-04-23:
Jeg har merket meg at kritikken mot plan- og bygningsloven er blitt ganske massiv etter hvert, så Fremskrittspartiet har ingen problemer med å støtte dette forslaget fra Høyre fullt ut, og jeg vil bare kort få tillate meg å knytte noen kommentarer til enkelte sider ved den gjeldende plan- og bygningsloven. Etter de siste endringene i denne loven er de aller fleste byggearbeider blitt helt utrolig komplisert av et byråkrati og et skjemavelde uten sidestykke. Både aktører og byggherrer – eller tiltakshaverne som det nå heter – lider under dette byråkratiet og det fordyrende regelverket. Det gjør også de kommunale saksbehandlerne, og ventetiden på å få godkjent en byggesøknad er gjerne fra et halvt år til ni måneder. Dette er ikke akseptabelt. En kan slå fast at endringene i plan- og bygningsloven som er blitt gjort siden 1995, ikke har innfridd intensjonene i noen særlig grad. Kvaliteten på byggearbeidene er ikke blitt vesentlig forbedret, og de såkalte useriøse aktørene har det bedre enn noen gang tidligere, for nå er det blitt så tungvint og kostbart å få gjort selv de minste byggearbeider at flere som skal ha utført bygningsarbeid, får det gjort uten tillatelse, og da helst ved hjelp av såkalt svart arbeid. En vanlig byggesøknad for en enebolig koster gjerne 10 000 kr i dag, og uavhengig av om en får den innvilget eller ikke, risikerer en å måtte betale 10 000 kr. På grunn av endringer i forskriftene er en vanlig enebolig blitt noe slikt som 100 000 kr dyrere. Det er slik at det er mange som ikke vil ta sjansen på å betale flere tusen kroner for et avslag. Da lar de heller være å søke, og de gjør arbeidet allikevel. Det er videre slik at den virker på en måte som gjør at – og det har jeg hatt mange henvendelser om fra hele landet – mange faglig dyktige håndverkere gir opp, de orker ikke mer av alle dokumentasjonskravene og alt papirarbeidet, og de begynner med noe annet istedenfor. Jeg synes det er et faresignal. Konkurransen i byggebransjen blir svekket, og spesielt flere mindre aktører orker ikke mer. Da er det altså de store som tar over mer og mer av byggearbeidet, og det fører til at vi får økende priser. Og tidligere var det faktisk slik at de som gjorde de fleste feilene, var nettopp de store bedriftene, de store firmaene, med 20–50–100–200 mann. De små enkeltaktørene som måtte leve av sitt gode ry og rykte, satte sin ære i å gjøre og holde en høy kvalitet på arbeidet. Det var ikke de som var problemet, det var ikke de som gjorde den dårlige jobben, men det er de som er blitt ofrene for byråkratiet, for skjemaveldet som plan- og bygningsloven nå har tredd ned over hodene på dem. Det er derfor på tide at flertallet ser at noe må gjøres. Og vi får sette vår lit til at Regjeringen kommer tilbake med forenklingsforslag som virkelig monner i denne sammenhengen, for det er slik at byggearbeidene, som jeg sa innledningsvis, er blitt unødvendig komplisert av byråkrati, av skjemavelde og av dokumentasjonskrav, og det har altså medført en betydelig økonomisk ekstrabelastning for byggherrene, eller tiltakshaverne, først og fremst. Så alt i alt må noe gjøres på dette området. I en tid der fornyelse og modernisering til de grader skal være på den politiske agendaen i Regjeringen, bør de heller ikke glemme plan- og bygningsloven. At alle nå mener at det er behov for forenklinger, tar jeg som et godt tegn på at noe vil skje. Jeg merker at det er et trykk når det gjelder å få gjort noe med plan- og bygningsloven, og jeg håper at det skjer så raskt som mulig, for vi kan ikke fortsette å ha en byggebransje som må forholde seg til et så problematisk lovverk som politikerne her har vedtatt.