Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-10-16:
Interpellanten tar opp viktige problemstillinger som omhandler mennesker som er i stor nød. Vi har gode ordninger her i Norge, som i utgangspunktet skal sikre at en slipper å tigge etter penger. Men livet utarter seg ganske så forskjellig for oss mennesker, og årsakene til at en velger å tigge, eller må tigge, kan være rus, fattigdom, menneskehandel, organisert kriminalitet eller andre store utfordringer. Det er derfor svært viktig at vi, når vi skal debattere en sak som dette, får med oss de ulike nyansene i saken, og at vi heller ikke blir naive. Vi må se saken både med den enkeltes øyne og med samfunnets øyne. Interpellanten begrunner sitt forbud mot tigging med at mange av dem som tigger, kan være utsatt for menneskehandel. Det er en legitim påstand. I Bergen har det vært saker oppe for retten, som andre også har vært inne på, der bakmenn har blitt dømt for menneskehandel. Politiet har i Bergen innført påbud om registrering av dem som tigger, samt at de må ha ID-kort på seg. På den måten har politiet fått god oversikt over ulike miljøer, og vi har fått avdekket saker om menneskehandel. Et forbud mot tigging kan medføre at de som er utsatt for menneskehandel, blir enda mer usynlige for politiet, noe som kan virke helt mot sin hensikt. Menneskehandel er dessverre en stor utfordring, både internasjonalt og her i Norge. Ifølge UNESCO er det sannsynligvis så mange som 27 millioner mennesker som lever i slaveri i verden i dag. Det er barn som holdes som sexslaver i Kambodsja, barnesoldater i Uganda, mennesker som lever i tvangsarbeid i India, som prostituerte i Moldova eller som husslaver i Frankrike. Kvinner, unge og minoriteter er spesielt utsatt, og det er ikke bare i andre land at urett begås. Barn, kvinner og menn utnyttes til tvangsarbeid, prostitusjon, tigging og kriminalitet også her i Norge. Kristelig Folkeparti har vært opptatt av denne problematikken lenge, og har gjennom representantforslag, interpellasjoner og skriftlige spørsmål satt dette på dagsordenen her i Stortinget. Som et eksempel fremmet Kristelig Folkeparti et forslag om å innføre en antislaveridag for å bevisstgjøre både myndigheter og den enkelte borger om dette viktige temaet. Dette forslaget ble dessverre nedstemt – justiskomiteen var enstemmig. Selv om jeg er uenig i interpellantens forslag, er jeg likevel glad for at kampen mot menneskehandel blir satt på dagsordenen, slik at vi får muligheten til å debattere dette viktige temaet. Bekjempelse av menneskehandel handler om kampen for frihet, selvstendighet, likestilling og menneskeverd. Da er ikke kriminalisering av mennesker i nød veien å gå – i den kampen trenger vi andre virkemidler enn det som blir foreslått her. Det som trengs, er økt kompetanse på området og styrket internasjonalt samarbeid både på statsplan og på organisasjonsplan. Redd Barna kom i forrige uke ut med en rapport om menneskehandel med barn, som omhandlet barnevernets kunnskap om og arbeid med barn utnyttet i menneskehandel. I den rapporten kommer det fram at barnevernet selv ønsker mer kunnskap om identifisering av mulige ofre for menneskehandel. Kompetanseheving av barnevernsansatte er derfor svært viktig, men det er ikke bare barnevernet som trenger mer kunnskap. Forskning på feltet vil derfor være sentralt i det videre arbeidet med å sikre at kampen mot menneskehandel blir løst med gode tiltak. Det er også verdt å nevne at Redd Barna eller andre organisasjoner som jobber for mennesker i nød, selv ikke har ytret ønske om et forbud mot tigging. Andre tiltak kan være med og bidra til at vi kan komme et skritt nærmere en løsning, men det krever som sagt både kompetanse og kunnskap. Vi ønsker mer fokus på dette temaet, og Kristelig Folkeparti vil derfor senere i høst komme med et eget forslag i kampen mot menneskehandel.