trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-05-07:
Eg takkar for svaret. Eg oppfattar det slik at det er reglar som tek omsyn til dette, og som då medfører at det i teorien ikkje skal bli urimelege situasjonar for foreldre i form av ekstraskatt. Elles må eg likevel seie at tilbakemeldingane som er komne både til meg og fleire andre, tyder på at desse reglane og denne praksisen ikkje alltid er kjende og blir følgde. Det er ulik praksis for dette rundt om i landet. Enkelte foreldre som blir pålagde ein slik ekstraskatt, kvir seg for å søkje om nedsetjing eller ettergiving av skatten, og dei kvir seg kanskje endå meir for å søkje overformynderiet om å ta ut pengar til å dekkje denne skatten. Vil finansministeren ta initiativ til at desse reglane blir kjende, slik at ein kan få lik praksis i heile landet?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-05-07:
Eg har berre eit kort oppfølgingsspørsmål. Eg vil òg takke for det siste svaret. Dersom skatten skal dekkjast av beløpet og trekkjast ut frå overformynderiet – altså at ein søkjer overformynderiet om å trekkje beløpet ut derfrå – vil jo det bety at denne erstatninga er veldig lita, og ho vil ikkje auke noko til vedkomande er myndig. Det går jo klart i retning av at ved desse utmålingane og desse berekningane er erstatningsutbetalingar til barn veldig små. Eg vil då stille spørsmålet til statsråden: Er statsråden einig i at utbetalingane er små, og at det dermed burde vere eit grunnlag for å gjennomgå desse utmålingane/berekningane med sikte på ein auke?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-05-07:
«Det har i flere medier kommet fram opplysninger om at det i norsk kunstgjødsel innblandes tysk kjøttbenmel, og at det har skjedd import av engelsk kunstgjødsel som inneholder benmel, samtidig som man i Norge ikke tillater norsk benmel brukt som gjødsel. Hva vil statsråden gjøre for å hindre at de norske økosystemene blir en søppelplass for utenlandsk kjøttbenmel som kan inneholde smittestoff, f.eks. prioner, når man pr. i dag har liten kjennskap til smitterisikoen ved bruk av gjødsel som inneholder kjøttbenmel?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-05-07:
Jeg takker for svaret. Nå er det slik at det norske folk reiser til Sverige for å handle varer, fordi det er billigere. Nå er det også slik at engelsk kunstgjødsel er billigere enn norsk kunstgjødsel. Er det slik å forstå at all kunstgjødsel blir kontrollert av Landbrukstilsynet, og kan landbruksministeren her i denne sal bekrefte at plenene til folk ikke blir brukt som søppelplass for produkter som inneholder kugalskap og prioner, som jeg tidligere har spurt om?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-05-07:
Jeg takker statsråden igjen for svaret. Jeg er klar over at dette ikke kan kontrolleres 100 pst., det har statsråden her bekreftet. Vi har fra flere medier fått bekreftet at det er fare for at det blir importert gjødsel fra England og fra andre land, og da havner det i hagene hos folk og i plenene til folk, og det er en fare etter min oppfatning. Jeg forstår det slik at Landbruksdepartementet ikke har noe forsvar mot akkurat det.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-05-07:
Innledningsvis ønsker jeg å presisere at det ikke er noe generelt forbud mot å bruke gjødsel som inneholder kjøttbenmel, men reglene for slik bruk er strenge. Handel med og bruk av gjødselvarer er en del av EØS-avtalen. Det er strenge krav til kvaliteten på og bruken av gjødselprodukter både i Norge og i EU. Bruken av gjødselprodukter som inneholder kompostert animalsk avfall eller kjøttbenmel, er basert på streng klassifisering av dyrehelsestatus samt på krav om at spesifisert risikomateriale er fjernet og destruert. Det er gjennom norsk nasjonal forskrift innført begrensninger for bruk av gjødsel som inneholder bl.a. kjøttbenmel. Slike produkter tillates ikke brukt på eng og beitearealer. Formålet med denne begrensningen er å hindre at matproduserende dyr får i seg materiale som er forbudt som fôr. EU har gjennom en ny EU-forordning om animalske biprodukter som ikke skal benyttes til humant konsum, innført tilsvarende begrensninger. EU-forordningen er ennå ikke en del av EØS-avtalen. Kjøttbenmel fra Norsk Protein har blitt tatt i bruk som gjødsel i Norge de siste to årene, etter at forbudet mot bruk av kjøttbenmel i fôr til matproduserende dyr ble gjort permanent. Kjøttbenmel innholder mye nitrogen og fosfor, og resultater viser at kjøttbenmelet har god effekt som gjødsel. Det er foretatt forsøk for å lage anbefalinger om slik gjødsling. Når det gjelder smitterisiko ved bruk av norsk kjøttbenmel som gjødsel, vil jeg vise til at Veterinærinstituttet i en rapport den 28. januar 2001 konkluderte med at en slik risiko var neglisjerbar med bakgrunn i den norske dyrehelsestatusen. Det er en viss import av gjødselprodukter med kjøttbenmel til Norge, disse kommer i hovedsak fra Sverige og Danmark. De fleste av disse importproduktene er beregnet på husholdning/småhage, hagebruk/veksthus eller grøntanlegg. Gjødselprodukter som omsettes lovlig i markedet i Norge, blir registrert hos Landbrukstilsynet. Landbrukstilsynet har ikke registrert produkter som inneholder kjøttbenmel fra Tyskland eller England, og har heller ingen opplysninger om import fra disse landene. Dersom det finnes slike gjødselprodukter på markedet, må dette i så tilfelle skyldes ulovlig import. Landbrukstilsynet er imidlertid ikke kjent med at slike ulovlige produkter finnes på det norske markedet i dag, eller at det har vært foretatt ulovlig import.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-05-07:
Jeg tror at å stille garantier på noen av disse kompliserte områdene skal en være forsiktig med. Til det vet en for lite om prioner og hvor det forefinnes, og faren rundt dette. Det vi kan gjøre, er å ha veldig strenge regler på dette området, slik jeg gav uttrykk for i svaret mitt. Men man kan selvsagt aldri garantere noe 100 pst. i et land som er åpent, og hvor folk reiser og kan ha mye med seg. Jeg tror allikevel at muligheten for at man i reisebagasjen sin når man passerer grensen, har med seg veldig mye kunstgjødsel, og at det representerer en stor fare, er veldig begrenset og i så fall vil være begrenset til det som måtte være til bruk i private hager. Når det gjelder godkjente produkter for salg i Norge, skal de godkjennes av Landbrukstilsynet, og det finnes ikke kunstgjødsel fra Tyskland eller England som Landbrukstilsynet har registrert lovlig solgt i Norge, slik som jeg gav uttrykk for i svaret mitt.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-05-07:
Jo, vi har et usedvanlig godt forsvar, og det er at vi har veldig strenge regler på området. Det er da slik at det vi har av fagfolk på området, som Veterinærinstituttet i Norge – våre beste fagfolk – sier at den risiko som representanten Bastesen nå prøver å dra opp til et stort problem, er neglisjerbar, den kan vi se bort fra. Det er ingen slik risiko, sier våre fagfolk, og det tror jeg også representanten Bastesen da må registrere. Men derfra til å si at Norge er kjemisk rent, og at det ikke kan komme inn et og annet gjødselprodukt – f.eks. til bruk i private hager – som ikke går via de vanlige salgskanaler i Norge, det kan jeg selvsagt ikke gi noen garantier for. Jeg tror også at sannsynligheten for at det representerer noen stor fare, skal vi se ganske mye bort fra. Det er jo frykten for at dette skal komme inn i husdyrene våre, som er problemet. Vi har forbud mot å ha det i fôr, og vi har forbud mot å bruke det i gjødsel på grasarealer, på beite osv., der det kan komme inn i husdyrene våre. Vi har veldig strenge regler på området, det har også England og Tyskland, og de er under skjerping.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2003-05-07:
Jeg vil få stille følgende spørsmål til helseministeren: «Fritt sykehusvalg ble innført for å sikre pasientene bedre rettigheter og det beste faglige tilbudet. Vi har nå fått mange eksempler på at operasjoner som burde blitt henvist til sykehus med større kompetanse på området, er blitt utført lokalt fordi pasienten ikke har fått informasjon om bedre ekspertise ved andre sykehus, spesielt i forbindelse med brystkreftoperasjoner. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at pasienten får best mulig grunnlag å ta avgjørelsen på?»
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2003-05-07:
Jeg vil få takke statsråden for et meget grundig svar. Jeg er veldig glad for det svaret som statsråden gir, for vi skal huske på at dette er pasienter som har krav på en respektfull behandling og riktig og nødvendig informasjon. Dette handler om kvinner som har fått en meget alvorlig diagnose, og mange ganger vet vi at det er få muligheter til å kjempe imot et system som oppleves som mektig. Derfor er det også viktig at statsråden bruker den makten han nå har gjennom den nye organiseringen av Sykehus-Norge, til å passe på at pasientene får nødvendig informasjon. Hvis ikke vil jo de viktige intensjonene som vi hadde med fritt sykehusvalg, sakte, men sikkert bli undergravd. Jeg er derfor glad for det svaret statsråden gav. Men helt konkret har jeg lyst til å utfordre statsråden på følgende: Er statsråden villig til å sende ut presiseringer til landets sykehus, når vi nå har blitt kjent med disse eksemplene? Vi har kunnskapen, og da handler det også om at vi er nødt til å bruke makten vår til å sørge for at dette ikke skjer flere ganger.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2003-05-07:
Jeg vil igjen takke og er glad for det statsråden sier. Jeg er kjent med at vi vil komme til å få nye kvalitetssikringer som gjør at vi i framtiden kanskje vil komme til å unngå dette. Men jeg håper at statsråden i tiden som kommer, vil fokusere sterkt på kvinnehelse. Jeg føler altfor mange ganger at det som handler om barn og kvinner i helsevesenet, blir nedprioritert. Jeg vet at statsråden har hatt et engasjement når det gjelder dette, men jeg vil invitere ham til å fokusere sterkt på det, ha en klar holdning overfor den sterke profesjonen som legene representerer, med hensyn til hva som skal prioriteres. Og skjer det at en kvinne får en behandling som hun ikke trenger, er det ett tilfelle for mye. Jeg håper at statsråden vil være vaktbikkje i forhold til det.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-05-07:
La meg si at den styrkingen av informasjonen angående fritt sykehusvalg som nå skjer, vil bli fulgt opp ved at nye kvalitetsindikatorer, også informasjon om hvilke teknikker og operasjonsmåter som faktisk benyttes, vil bli lagt inn etter hvert som man bygger ut denne informasjonstjenesten. Når det gjelder retningslinjer, har Sosial- og helsedirektoratet anbefalt at en på kort sikt bør redusere antallet sykehus som utfører brystkreftoperasjoner. Jeg synes det er viktig at en her utfordrer forestillingen om at alle sykehus skal gjøre alt. Dette er et veldig klart eksempel på at det er ikke pasientene alltid tjent med. Direktoratet anbefaler at det opprettes en intern arbeidsgruppe som har som formål å trekke opp noen førende retningslinjer for diagnostikk og behandling av pasienter med brystkreft på landsbasis. Vi har bedt direktoratet om å følge opp dette, opprette en slik arbeidsgruppe og utarbeide slike retningslinjer. Den utfordringen tar jeg og er i gang med å følge opp.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-05-07:
Jeg skal love representanten Bekkemellem Orheim at jeg fortsatt skal bjeffe, og bjeffe ganske høyt, som vaktbikkje der jeg ser at det begås urett i forhold til både kvinner og barn når det gjelder prioriteringer i helsetjenesten. Dette er et engasjement som er sterkt hos meg. Jeg tror at det dette spørsmålet dreier seg om, neppe hadde sett slik ut hvis det ikke hadde vært fordi vi snakker om en sykdom som bare rammer kvinner, og det er rett og slett skammelig!
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-07:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til utdannings- og forskningsministeren: «En ny rapport fra det svenske skoleverket viser at større innslag av private skoler har ført til økte sosiale skiller i skolen. Undersøkelsen viser at privatskolene har økt etnisk, sosioøkonomisk og prestasjonsmessig segregering. Ikke alle har mulighet til å velge private alternativer. Hvordan vil statsråden unngå at vi får en tilsvarende utvikling i Norge med det nye forslaget til privatskolelov, som også gir skolene anledning til å ta skolepenger?»
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-07:
Jeg takker for svaret. Jeg velger å ta utgangspunkt i det som Skolverket selv sier i sin pressemelding om denne undersøkelsen. Overskriften på den pressemeldingen er: «Valfrihet leder till skolutveckling, men också till segregation.» Så Skolverket er rimelig klar. Selv om statsråden prøvde å tone det ned, så er Skolverket helt klar på at de har hatt en utvikling i Sverige som har skapt segregasjon. Så da har jeg lyst til å gå videre, til statsråden. Statsråden har tidligere i forhold til en del komparative studier vært opptatt av at skolen vår, den offentlige skolen, ikke klarer å jevne ut sosiale forskjeller. Det er ett av de problemene som vi har. Men er dette veien å gå, når de svenske privatskolene, slik Skolverket selv sier, fører til økt segregering? Det er bestemte sosiale grupper som søker til private skoler. Dette vil jo da være med og forsterke det problemet som statsråden selv har beskrevet som ett av problemene til den offentlige skolen. Ser ikke statsråden dette problemet?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-07:
La meg først få understreke at jeg har lest rapporten, iallfall det meste av den. Jeg mener helt klart at det er samsvar mellom det som Skolverket skriver i sin pressemelding, og det som rapporten understreker. Valgfriheten har ført til segregasjon. Det er helt åpenbart, det kan ikke være noen tvil om at det er tilfellet. Og da blir det grunnleggende spørsmål, som statsråden ikke svarte på: Når vi ikke lykkes i den offentlige skolen i å bryte ned de sosiale skillelinjene, er det da veien å gå å gjøre det lettere å etablere privatskoler, slik at flere kan søke seg bort fra den offentlige skolen? Vi vet at det der er bestemte grupper som søker til bestemte skoler, og det vil være med og forsterke den segregasjonen. Det undrer meg at statsråden, som har vært opptatt av dette – og jeg synes hun har vært opptatt på en god måte av at vi ikke har lykkes helt i den offentlige skolen – har som svar å gjøre det lettere å etablere private skoler. Min påstand er at vi vet, og jeg mener den svenske rapporten understreker, at det fører til økt segregering. Blir ikke det et helt galt svar i forhold til de problemene vi ser også i den offentlige skolen? Bør vi ikke sette inn ressursene i den offentlige skolen for å unngå den segregeringen?
Kristin Clemet (Høyre), 2003-05-07:
Jeg mener at man ikke kan nøye seg med å lese en pressemelding. Jeg har lest hele rapporten. Jeg mener at pressemeldingen til Skolverket overdriver rapporten, og at Dagsavisens oppslag, som mange har lest, overdriver overdrivelsen. Derimot har bladet Utdanning en ganske god gjengivelse av selve rapporten. Denne rapporten handler om valgfrihet, og i Sverige er det NB fritt skolevalg også mellom offentlige skoler, offentlige grunnskoler, og det er det ikke i Norge. Studiene om valgfriheten i Sverige, som også både omfatter fritt skolevalg og et mer liberalt system med frittstående skoler, leder likevel til den konklusjon at det ikke kan trekkes klare konklusjoner. Noen studier viser økt integrering, noen viser noe økt segregering. Men min holdning er at den segregeringen i skolen som vi finner i alle land, i hovedsak skyldes bostedssegregeringen. Hvis vi skal motvirke den, må vi gjøre det gjennom integreringspolitikk, økonomisk politikk og veldig mange andre ting. Skolesystemet kan i virkeligheten gjøre ganske lite, fordi i alle land så velger et stort flertall av foreldrene nærskolen, som regel den offentlige nærskolen. I Norge viser imidlertid motivene til de foreldrene som har sendt sine barn til friskoler, at de ofte ønsker en mer heterogen elevgruppe for barna enn den de får på nærskolen sin. Så motivene til foreldre av barn i friskoler i Norge er faktisk det motsatte, nemlig å motvirke sosial segregering. Dette synes jeg er veldig positivt.
Kristin Clemet (Høyre), 2003-05-07:
Jeg aksepterer ikke utgangspunktet. Denne rapporten består delvis av en spørreundersøkelse om hva folk tror og synes og mener, og delvis av faktisk forskning. De faktiske studiene viser at det ikke kan trekkes klare konklusjoner, og ser man på internasjonal forskning, kan man heller ikke gjøre det. Jeg mener at skolesystemet, hvis man studerer det i mange land, betyr ganske lite for den sosiale segregeringen i skolen, fordi det er bostedet som avgjør, og dermed integreringspolitikk, økonomisk politikk osv. Men skolesystemet kan naturligvis bety litt, og da kan det altså bety litt i den integrerende retning eller litt i den segregerende retning. Hvis jeg trodde at vårt forslag ville øke segregeringen, ville jeg ikke ha fremmet det. Jeg tror det kan forsterke integreringen. Blant annet ser vi dette gjennom en nylig fremlagt studie som Norsk institutt for by- og regionforskning har gjort. De har spurt norske foreldre: Hvorfor har du valgt en friskole for dine barn? Svært mange sier: Vi ønsker ikke de homogene elevgruppene som de møter dersom vi velger nærskolen. Det gjelder f.eks., la meg si, i Oslo Vest, hvor det er en veldig liten andel minoritetselever, og der foreldre kanskje ønsker å sende sine barn til en friskole for at de skal møte en høyere andel minoritetselever. Det synes jeg er positivt, og derfor tror jeg det kan virke integrerende, til mindre sosial segregering.
Kristin Clemet (Høyre), 2003-05-07:
Det er riktig at det har vært en nedgang i trafikken til og fra norske havner de siste årene. Årsakene til denne nedgangen er flere. Svake konjunkturer i den internasjonale økonomien vil også ha konsekvenser for skipstrafikken til og fra Norge, da både skipsfartsnæringen og norsk økonomi er avhengige av utviklingen i den internasjonale økonomien. Men selvfølgelig er også kostnadene knyttet til havneanløp et viktig moment. Kostnadene ved å gå til norske havner består av to hovedkomponenter: gebyrer for Kystverkets tjenester og avgifter til havnen. Havneavgiftene fastsettes av den enkelte havn eller havneselskap og skal dekke utgifter til drift og utbygging av havn. Kystverkets tjenester er etablert for å ivareta behovene for en sikker seilas langs kysten og er for en stor del finansiert gjennom gebyrer. Når representanten Marthinsen viser til at kostnadene for skip som anløper Drammen, er firedoblet de siste åtte år, vil dette ikke gjelde alle fartøyer. Den økning det her er snakk om, gjelder sannsynligvis for en avgrenset gruppe fartøyer som fikk store gebyrøkninger som følge av at det ble innført nye internasjonale måleregler i 1994. Dette medførte at disse fartøyene fikk en betydelig økning i registrert bruttotonnasje. Beregningen av gebyrer baserer seg bl.a. på tonnasjestørrelsen. Dette kan forklare deler av den omtalte gebyrøkningen. Gebyrene til Kystverket har ikke økt mye de siste årene, men har ligget i størrelsesorden 3–5 pst. årlig. Dette har vært i overensstemmelse med den generelle pris- og lønnsveksten i Norge. Det koster å sørge for at transporten skjer på en sikker og miljøvennlig måte. I Oslofjorden har sikkerheten blitt betydelig forbedret den siste tiårsperioden. Det har blitt etablert en trafikksentral som overvåker skipsbevegelsene i Oslofjorden. For innseilingen til Drammen havn ble det i 1999 innført krav om taubåtassistanse for større skip etter at det hadde vært flere nestenulykker i Svelvikstrømmen. Tiltakene medfører selvfølgelig økte kostnader ved anløp til havn. Men på den annen side betyr dette økt sikkerhet og redusert fare for ulykker i dette området med en stor befolkning og en sårbar skjærgård som er rekreasjonsområde for svært mange. Med hovedtyngden av befolkning og næringsliv lokalisert nær kysten er sjøtransporten viktig og har stor betydning i det norske transportsystemet. Det er mitt mål – eller i særdeleshet fiskeriministerens mål, vil jeg vel si – fortsatt å sikre og utvikle sjøtransporten som et konkurransedyktig transportalternativ. Regjeringen vil ved rulleringen av Nasjonal transportplan foreta en gjennomgang av avgifter og gebyrer på de ulike transportsektorer. Stortingsmeldingen forventes fremmet tidlig i 2004. I det videre arbeidet vil fiskeriministeren tett følge opp at Kystverket utfører sine tjenester på et sikkerhetsmessig høyt nivå og på en kostnadseffektiv måte.
Kristin Clemet (Høyre), 2003-05-07:
Det spørsmålet tror jeg ikke det er riktig at jeg kommenterer her i dag. Jeg tror det er riktig å si at gebyrene har økt omtrent i takt med kostnads- og lønnsutviklingen. Men som jeg sa, er det noen fartøyer som har fått en kraftig gebyrøkning som følge av de nye målereglene som kom i 1994, og det må antakelig kunne forklare i hvert fall en stor del av den kostnadsveksten som representanten viser til. Men jeg kan jo fortelle at Regjeringen og Fiskeridepartementet gjennomfører vurderinger og utredninger når det gjelder gebyrstrukturen. Det er gjennomført en rekke utredninger som følge av føringer som har vært lagt i stortingsmeldinger tidligere, og det gjøres også vurderinger i forhold til ESA, som har reist noen innvendinger mot alminnelig kystgebyr. Alt dette skal om ikke lang tid sendes på høring. Det vil selvfølgelig også bli berørt i dokumenter som kommer til Stortinget, bl.a. i Nasjonal transportplan, som jeg nevnte.
Kristin Clemet (Høyre), 2003-05-07:
Jeg kan opplyse at vi i forbindelse med Nasjonal transportplan også legger opp til å foreta en gjennomgang av avgifter og gebyrer på ulike transportsektorer som vil åpne for å sammenligne finansieringsformene for ulike transportsektorer med tanke på hvilken betydning disse har for å nå politiske mål, hvorav representanten var innom flere. Jeg kan kanskje også nevne at ESA har vurdert alminnelig kystgebyr til ikke å være i overensstemmelse med EØS-avtalen om likebehandling av alle økonomiske aktører innenfor avtaleområdet, og at Kystdirektoratet derfor har utarbeidet et forslag om å utvide alminnelig kystgebyr til å omfatte alle fartøyer, både i innenriks- og i utenriksfart, over 500 registrert bruttotonnasje. Dette forslaget vil innebære at de fartøyer som i dag betaler alminnelig kystgebyr, vil få noe reduserte gebyrer, fordi de samme kostnadene skal fordeles på flere fartøyer enn tidligere. Dette er et forslag som skal sendes på høring i 2003, og som er en del av det bildet som nå inngår når man vurderer endringer i gebyrstrukturen.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2003-05-07:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til ministeren: «Trafikkhavnene i Sør-Norge generelt og i Indre Oslofjord spesielt har nedgang i trafikk. Ifølge fagpersoner skyldes dette store avgiftsøkninger iverksatt av Kystverket, som ofte gjør frakt langs veinettet mer lønnsomt enn sjøtransport. Kostnadene for skip som f.eks. anløper Drammen havn, er firedoblet de siste åtte år. En slik vridning i transportvalg strider mot mål om mer transport med skip av hensyn til miljøet. Hva vil statsråden gjøre for å sikre fortsatt transport av gods på sjøen?»
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2003-05-07:
Jeg takker for svaret, som til dels ikke stemmer overens med de tallene og de beskrivelsene som jeg har fått oppgitt av sentrale havnemyndigheter i det aktuelle området. En forutsetning for å bygge Kystverkets trafikksentral i Horten var et kostnadskutt innenfor andre aktiviteter i de samme områdene når sentralen blir operativ. Før jul konstaterte Fiskeridepartementet at dette ikke ville skje, i stedet økte kostnadene på nytt for båter som anløper Indre Oslofjord. Ifølge de opplysningene jeg har fått, er kostnadsøkningen til Kystverket hvert år på samme nivå som for det havnene totalt får inn på en båtlast, mens ministeren sier at det er på 3–5 pst. årlig og i overensstemmelse med kostnadsveksten i samfunnet generelt. Det jeg egentlig lurer på, er om man innenfor Fiskeridepartementet fokuserer så mye på fisk at trafikkhavner og sjøtransport i Sør-Norge glemmes. Burde man overføre trafikkhavnene til Samferdselsdepartementet?
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2003-05-07:
Jeg står med noen tall foran meg her for ulike båter som anløper Drammen havn. Det er sikkert riktig, som ministeren antyder, at tallene kan ha sammenheng med omlegging av beregningsmåter. En båt som heter «Don Pascal», betalte f.eks. i 1994 31 798 kr for å anløpe Drammen havn. I år 2000, altså fire år senere, betalte den 114 000 kr for å anløpe samme havn. Slik er tallene jeg har foran meg her, for ganske mange av de båtene som har et relativt regelmessig anløp til Drammen havn. Nå er det sikkert slik av forskjellige årsaker – også økonomiske årsaker. Drammen havn er jo kjent for å være importhavn for biler. Nå har man bestemt seg for at bilene skal gå til Malmö, og så blir de fraktet på trailere til Norge i stedet. Det er en uheldig utviking, også miljømessig. Vil man se på avgiftene i denne sammenheng – også miljøavgiftene som legges på båtene inn til Drammen havn?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2003-05-07:
Jeg vil tillate meg å stille følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Norsk Hydro, et av industrilokomotivene, har varslet at de ikke vil investere mer i metallindustrien i Norge. Høyt kostnadsnivå og usikre rammebetingelser er grunnen til at de vil flytte investeringene. Samtidig reduseres industrisysselsettingen i Norge dag for dag, og ledigheten øker. Regjeringen har valgt å samarbeide med SV om framtidige rammevilkår for industrien gjennom klima- og gassmeldingen. Hvilken nærings- og industriutvikling legger Regjeringen opp til for å sikre eksportinntekter og arbeidsplasser framover?»
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2003-05-07:
Jeg vil takke for svaret. Når vi snakker med industrien, gir de signaler om at en av de viktigste utfordringene framover er at det blir balanse i kraftmarkedet. En annen viktig sak for industrien er at det ikke pålegges avgifter som gjør at de ikke blir konkurransedyktige. Jeg lyttet med interesse til statsråden da han svarte meg. Jeg synes han sier mye fint. Men det som er realiteten, er allikevel at Regjeringen, sammen med Sosialistisk Venstreparti, har lagt rammevilkår, og fortsetter å gjøre det med vedtak i Stortinget, som gjør at det blir usikkerhet for industrien, og dermed avventer de å investere i Norge. Vil Regjeringen legge opp til en mer industrivennlig politikk? Og vil næringsministeren legge opp til en pakke som kan få industriveksten på banen?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2003-05-07:
Arbeiderpartiet vil fortsatt arbeide for at rammebetingelsene for industrien blir slik at denne industrien vil være her i landet. Men jeg håper næringsministeren er enig i at det er alvorlig når en får slike signaler som har kommet gjennom nyhetsoppslag, at denne industrien vil stoppe investeringene i Norge. Norge har verdens mest miljøvennlige industri. Vi har en høyteknologisk industri som setter miljøspørsmålet høyt, og det må de også for at de i framtiden skal kunne være her i landet. Derfor er det miljømessig sett globalt en fordel at denne industrien blir i Norge. Og desto viktigere blir det for politikerne å legge opp til rammevilkår som gjør at industrien blir i landet. Ser ikke næringsministeren at miljøkonsekvensene blir dramatiske, og at sårt tiltrengte ekstrainntekter og lokalsamfunn kan bli rammet av Regjeringens passive nærings- og energipolitikk?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2003-05-07:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «LO og NHO har tatt initiativ for å utvikle et nasjonalt tilbud om kvalifisering for seniormedarbeidere for å holde erfarne medarbeidere lenger i aktivt arbeid. I Budsjett-innst. S. I for 2002-2003 vedtok et flertall å henstille til Regjeringen å legge til rette for etablering av et kvalifiseringstiltak for seniormedarbeidere. Næringsministeren har hatt møte med LO og NHO om saken. Når og hvordan vil statsråden følge opp dette vedtaket?»
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2003-05-07:
Jeg takker for svaret, som jeg oppfatter som positivt. Jeg håper statsråden vil følge opp og forsøke å få fortgang i saken, slik at det kan bli satt ut i livet så fort som mulig. Jeg tror det er bred enighet om at det å holde på erfarne medarbeidere er viktig, ikke minst i et noe lengre perspektiv, hvor mangel på arbeidskraft kanskje blir et større problem enn det vi opplever i disse dager, hvor ledigheten er problemet. Det er også mer fornuftig å sette i verk tiltak før de takker for seg i arbeidslivet, fordi det vil bli mer krevende å få dem tilbake. Så jeg håper statsråden følger opp saken og ikke bare venter på tilbakemelding, men kanskje er aktiv for å få tilbakemelding.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-05-07:
Jeg har et spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Reiselivsnæringen er en betydelig næring for Norge, både når det gjelder sysselsetting og når det gjelder valutainntekter. En samordnet og effektiv innsats også fra norske myndigheters side er viktig for å legge forholdene til rette for å sikre reiselivsnæringens virksomhet samt skape vekst. Ikke minst på bakgrunn av internasjonale hendelser som nå skaper uro og medfølgende reduksjon i internasjonal turisme, er det viktig at myndighetene bidrar. Hvordan følger statsråden opp reiselivsmeldingen og -næringen?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-05-07:
St.meld. nr. 15 for 1999–2000 ble behandlet i Stortinget for snart tre år siden, den 6. juni 2000. Da var Stortinget samstemt i at det må foretas merkebygging av Norge som reisemål, og sluttet seg til at det skal prioriteres midler til formålet fra det offentliges side. Så sent som den 13. juni 2001 bad Stortinget Regjeringen legge frem en femårig opptrappingsplan for satsing på merkevarebygging. Det blir derfor noe underlig når man får som delsvar at det nå skal komme et nytt handlingsprogram. Det som for bransjen nok er langt viktigere, er at man følger opp den opptrappingsplanen over fem år som det ble bedt om, og som man faktisk har startet opp. Men det er jo en klar forutsetning at det gis finansiell forutsigbarhet for aktørene. Merkevarebygging gjøres ikke fra det ene budsjettår til det andre, men må foretas på lang sikt. Da må altså næringen være sikker på at det følges opp med de midler fra det offentliges side som et enstemmig storting har sluttet opp om.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-05-07:
Vi er for tiden i en situasjon med krig og urolighet. Det fører til usikkerhet i reiselivet, med permitteringer og oppsigelser som konsekvens. Kortsiktige virkemidler fra det offentlige kan være i form av midler som brukes til salgsutløsende markedsføring i samarbeid mellom reiselivsnæringene og Norges Turistråd. Da snakker vi om midler som skal brukes i utlandet, utgifter i utlandet til markedsføring i utlandet for å skaffe utenlandske turister til Norge. Da har jeg problemer med å følge statsrådens resonnement om at det er budsjettrammer innenlands som skal legge føringer for hva den rike oljenasjonen faktisk kan bruke av midler i utlandet. Utgifter til å dekke regninger fra utenlandske vareleverandører som altså skal foreta markedsføringen i utenlandske markeder, kan umulig bidra til å overopphete norsk økonomi eller skape ubalanse i innenlandske budsjetter.
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-11-27:
Arbeiderpartiet mener det er svært viktig at de sentrale utviklingsmidlene til skolesekken skal gå til utviklingsprosjekt som kan ha allmenn interesse og nytte. Det er derfor viktig at pengene fra Den kulturelle skolesekken ikke kommer som erstatning for hittil ordinære bevilgninger på andre poster. I meldingen slås det heldigvis fast at de sentrale prosjektmidlene ikke skal brukes til generell driftsstøtte eller tidligere etablerte tiltak, men komme i tillegg til dette. Dette er vi i Arbeiderpartiet veldig glade for. Jeg er derfor forundret over at regjeringspartiene i komiteen ikke vil være med på å slå dette fast i innstillingen. Jeg blir veldig usikker på hva statsråden egentlig mener. Er hun fortsatt enig i sitt eget syn på bruken av de sentrale prosjektmidlene?
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-11-27:
Jeg fikk egentlig ikke svar på om statsråden er enig i sin egen melding, der det slås fast at sentrale prosjektmidler ikke skal brukes til generell driftsstøtte eller fra før etablerte tiltak. Jeg ønsker bare å få et svar på om statsråden fortsatt er enig med seg selv. Når det gjelder Rikskonsertene, kunne selvfølgelig ulike regjeringer ha gitt Rikskonsertene det løftet de trenger, over det ordinære budsjettet. Ikke minst har den sittende statsråden hatt flere sjanser til det. Særlig synes jeg at hun hadde sjansen for 2004, ettersom vi vet at Regjeringen selv beklaget det dårlige statsbudsjettet for kultur for 2003. Da synes jeg kanskje at Regjeringen selv burde tatt tak i dette, når problemet er så stort som det er, og riktig kommet med et løft til Rikskonsertene over det ordinære budsjettet allerede for 2004. Det hadde vi kommet til å støtte.
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-11-27:
Jeg skal være veldig kort, så statsråden får komme seg til sengs, for jeg tror statsråden har influensa, og da skal vi ikke oppholde henne lenger enn nødvendig. Litt til denne saken: Det ser ut som om dette for meg er dagen for å dele ut ros. Det er ikke ofte at Arbeiderpartiet skryter av medlemmene fra Fremskrittspartiet, men i denne saken må forslagsstillerne bak Dokument nr. 8:98 for 2002-2003 få skikkelig ros fra Arbeiderpartiet. Forslaget går ut på at Regjeringen skal legge fram en sak om ulike modeller for å låne og/eller leie ut kunst fra museer til privatpersoner, næringsliv og offentlige virksomheter. Å være saksordfører for denne saken ble vel mer en fornøyelse enn et arbeidsstykke. Det var faktisk slik at partiene kaptes om å ha de beste forslagene til merknader. Alle forslagene var av positiv karakter, og alle var enige om at dette var en god sak. Komiteen fikk også meget positive brev, fra kulturministeren i tillegg til en gjenpart av et brev fra ABM-utvikling til kulturministeren. Av begge brevene gikk det fram at norske museer hadde lang erfaring med utlånsvirksomhet, og at noen også drev utleie. Tidligere Norsk museumsutvikling, nå ABM-utvikling, laget så tidlig som i 1999–2000 en utredning om avhending og utlån av materialer fra museenes samlinger, så det finnes allerede en god del fakta om det. Da tenkte vel alle i komiteen: Hvorfor finne opp kruttet på nytt? Komiteen ber derfor Regjeringen om å ta initiativ til at utlån og utleie kan starte uten en utredning av modeller, som bare vil forsinke innholdet i det gode forslaget. Dette er det tverrpolitisk enighet om. Så til statsråden: Ta ballen og send den videre!
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-11-27:
Jeg synes Regjeringens politikk når det gjelder diskusjonen rundt ekteskapet, blir for lite nyansert i forhold til virkeligheten. Vi som politikere bør etter min mening utforme en politikk som svarer til virkeligheten og folks behov. Det er derfor ikke noe mål i seg selv at de som har giftet seg og funnet ut at dette var feil, og som ikke har barn, skal pålegges en separasjonstid. Arbeiderpartiet mener at det å skille seg er en rettighet den enkelte har. I enkelte familier skjer det overgrep og mishandling – det vet vi godt. Det er derfor viktig å understreke at valget om å gå fra hverandre må tas ut fra personlige forhold. Jeg er skuffet over Høyre og Afshan Rafiq, som for et år siden var veldig positiv til at separasjonstiden skulle kuttes ut. Hun ville sågar vurdere å fremme et privat forslag, og dette var klarert i Høyre. Nå er det stille fra Høyres side. Er det Kristelig Folkeparti som har seiret i Regjeringen?
Olemic Thommessen (Høyre), 2003-11-27:
Det er med glede jeg merker meg at representanten Lund Bergo på vegne av SV er på full retrett i forhold til hva denne diskusjonen tidligere har handlet om. Det synes jeg er positivt. Det handler om at man er villig til å se på det sentrale, nemlig hva som er til glede for elevene, og ikke hva som er et surr av diskusjoner om politiske grep. Det er positivt at vi har fått inn en bit her når det gjelder fordelingen. Forskjellen i midler mellom henholdsvis 60 pst. og 70 pst. og 80 pst., som er de neste tersklene, vil handle om kommende tiltak direkte til kommunene og ikke nødvendigvis gjennom fylkeskommunene, og vi ønsker en god dialog på hvordan de kan tenkes utformet. Når Lund Bergo sier at han ikke har noe imot at Norsk Scenekunstbruk vil få midler sentralt, vil jeg få minne om at komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet spesielt vil bemerke at «midler fra Den kulturelle skolesekken ikke må benyttes til Rikskonsertenes turnévirksomhet, men komme fra ordinære bevilgninger. Disse medlemmer vil bemerke at Rikskonsertene må få tilstrekkelig med ordinære midler til å møte behovene i kommunene. Dette gjelder også Riksutstillingene og Norsk Scenekunstbruk slik at alle fylkene kan delta i ordningen». Og i særmerknader fra Sosialistisk Venstreparti understrekes det at «institusjoner for scenekunst som mottar vesentlig statlig støtte, bør lage produksjoner som er tilpasset turneer i Den kulturelle skolesekken. Det gjelder både institusjoner med faste scener, regionteater og Riksteateret». Ja da, det er fint, og det er vi i og for seg enig i. Men vi vet jo at i realitetenes verden er det slik at det ekstraløftet vi snakker om – for vi snakker om et ekstraløft –, det koster penger. Vi kan ikke av prinsipielle grunner, som jeg tror først og fremst er motivert av å gjerde inn statsråden og drive politikk på overflaten, avskjære oss fra å bruke de beste ressursene vi har her i landet til å lage det kulturelle innholdet. Jeg tolker Lund Bergo dit hen at SV heller ikke er der, at de faktisk vil være med på det kjøret som har sitt utspring i Arbeiderpartiet når det gjelder dette. Jeg ser frem til at vi i videre samtaler om dette skal kunne holde elevene i fokus. Når Rikskonsertene er brukt som eksempel, er det fordi de har en definerbar bit. De har et eget skolekonsertprogram som vi faktisk kan sette fingeren på. Det gjelder den ordningen. Det handler ikke om generelle tilskudd verken til den ene eller den andre.
Olemic Thommessen (Høyre), 2003-11-27:
Jeg slutter meg til representanten Woldseth i understrekningen av at de midlene vi nå snakker om, ikke skal gå til fylkeskommunene, men direkte til kommunene. Ser man på sammenhengen mellom merknadene og vedtaket, må det være helt klart at den tolkningen som vi legger til grunn, og som må legges til grunn, er at midlene skal gå direkte til tiltak i kommunene, og at noen kanalisering via fylkeskommunen slett ikke er nødvendig. Det går ikke frem av det vedtaket som foreligger. Ellers er jeg også enig med representanten Woldseth i at det har blitt en litt merkelig fokusering på Rikskonsertene. Rikskonsertene er ett eksempel blant svært mange på noen som leverer et godt materiale til det vi nå snakker om. Det viktige poenget er at vi skal sortere ut hva som nå går til skolene, at vi skal ha en klar fokusering på hva som går til skolene, ikke på hvordan vi skal administrere oss.
Olemic Thommessen (Høyre), 2003-11-27:
Arbeiderpartiet er flink til å dele ut roser. Det har vi sett ofte, men det er sjelden vi blir vitne til at de virkelig tar med seg hele gartneriet, slik som denne gangen. Det illustrerer vel kanskje at det i hovedsaken her, nemlig det som handler om tilgjengelighet for folk, er bred enighet. Jeg slutter meg til det innlegget som representanten Lånke hadde, og understreker hans poeng med hensyn til hvor fokus må ligge. Det er tilgjengelighet og museenes utfordringer i forhold til det som er det sentrale. Når det gjelder mulighetene for at dette skal representere store inntekter for museene, forteller all erfaring oss at vi bør ha svært nøkterne forventninger. Dette bør således ikke bli noe viktig poeng i fremtidige budsjettdebatter eller diskusjoner om hvordan museene skal finansieres. ABM-utvikling har gjort et godt arbeid når de har gått inn i disse problemstillingene. De har pekt på en rekke viktige forhold som man må ta hensyn til i forhold til sikkerhet, ivaretakelse og vern om de store verdiene vi snakker om. Her vil behovene være forskjellige fra museum til museum. Det er et riktig utgangspunkt at vi understreker hva som må være de prinsipielle tilnærmingene, istedenfor at vi skal begynne å utarbeide overordnede modeller eller formelle retningslinjer for hvordan dette skal gjøres. Departementet får en oppfordring om å understreke viktigheten av tilgjengeligheten, at våre institusjoner skal åpne seg og ha et aktivt forhold til sine omgivelser. Så får hver institusjon finne ut hvordan dette beste kan gjøres for dem.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-11-27:
Den diskusjonen kan vi ta i en senere sak i dag. Først vil jeg si at jeg hører at man skryter av Arbeiderpartiet, og man skryter av Venstre. Hadde det ikke vært for Dokument nr. 8-forslaget til Fremskrittspartiet, hadde Den kulturelle skolesekken aldri fått så mye penger som den får i dag. I tillegg til det har vi to saker på kartet i dag som begge to er initiert av Fremskrittspartiet, og det til tross for at vi ikke har noen kulturpolitikk, som våre politiske motstandere vil hevde. Så til Den kulturelle skolesekken. Vi står foran noen spennende år med høy kulturell aktivitet over hele landet. Det er flott at vi er samstemte, men det er snakk om mye penger, veldig mye penger. Jeg kunne tenke meg å spørre statsråden hvordan hun har tenkt å sikre at kommunene faktisk bruker pengene etter intensjonen, og hvordan hun fortløpende har tenkt å gjøre det?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-11-27:
Denne debatten tar helt av, og vi mister helt fokus. Vi lar noen få millioner til Rikskonsertene bli det store temaet. Det er altså snakk om at barn og unge over hele dette landet får 180 mill. kr i nye, friske kulturpenger, og så driver vi og henger oss opp i at Rikskonsertene får en liten del av dette for å sikre kvalitet og profesjonalitet i det som skal formidles ut. 180 mill. kr er fryktelig mye penger. Det bekymrer meg litt når representanten fra Senterpartiet snakker om at det er fylkeskommunene som skal få disse pengene. Det er ikke tilfellet. De skal gå uavkortet til kommunene. Fylkeskommunene skal selv ta kostnadene med å administrere pengene, men pengene i sin helhet – den 60-70-80-prosenten – skal gå til kommunene. La oss nå for all del ikke miste fokus. Den kulturelle skolesekken betyr fryktelig mye for hele det lokale kulturlivet. Jeg håper at det er svært stor deltakelse blant barna, at barn og unge ikke bare skal være passive lyttere, som vi også sier noe om i merknads form i denne saken, men også aktive deltakere, og kanskje senere i livet også aktivt utøvende kunstnere, takket være dette bidraget gjennom Den kulturelle skolesekken.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-11-27:
«Lei en Tidemand og Gude», tenkte kanskje tabloidredaktørene da de hørte om Fremskrittspartiets forslag om en utleieordning for kunst- og kulturgjenstander. Det er vel ingen som tror at «Brudeferden i Hardanger» blir leid ut til private. Men forhåpentligvis får flott kunst støvet børstet av seg og blir hengt opp i private resepsjoner, institusjoner og hjem. Det er med stor glede jeg står her i dag. Faktisk er jeg litt stolt også over å følge med på at Stortinget enstemmig kommer til å slutte seg til forslaget fra Fremskrittspartiet om en ordning for utleie av kunst- og kulturgjenstander. Det betyr at man faktisk også tar vår kulturpolitikk på alvor. Forslaget om utleie av kunst- og kulturgjenstander er et forsøk på å slå flere fluer i én smekk. De offentlige samlingene har store mengder kunst som ligger magasinert. Det koster penger, men kommer ingen til gode. Med en utleieordning vil flere kunne få glede av kunsten som ellers ikke vises, samlingene kan få inntekter, og magasinkapasiteten kan brukes bedre. Det spennende her er at folk kan få glede av kunst som ellers ikke er tilgjengelig. Det må jo være gledelig for alle. Utleieordningen er kanskje ikke så viktig isolert sett, men den er et eksempel på tiltak som kan gi mer glede av kunst og samtidig øke inntektene til samlingene. Det at Stortingets samlede kulturkomite går inn for ordningen, ser Fremskrittspartiet som et signal. Det betyr forhåpentligvis at også andre partier ser at kulturlivet må orientere seg om de kommersielle muligheter som ligger der rett under nesen vår. I deler av kulturlivet har det lenge vært tabu å tenke kommersielt. Det er kanskje ikke så rart, når vi vet at mange kunst- og kulturinstitusjoner må innrette sin virksomhet ikke etter publikum, men etter offentlige budsjetter. Dagens vedtak er kanskje et lite skritt på veien til en kultursektor som retter seg mer mot publikum. Kanskje er dagens vedtak også et signal om at Stortinget ser behovet for en mer publikumsrettet kultursektor. Heldigvis finnes det ildsjeler som jobber med en sterkere kobling mellom kulturliv og næringsliv. Forhåpentligvis kan også Stortinget legge forholdene til rette for at offentlige kulturinstitusjoner og det offentlig støttede kulturliv kan rette sin virksomhet mer mot næringsliv og publikum. Fremskrittspartiet mener at kommersiell utnyttelse av kunst og kultur kan gi folk mer glede, og det får også positive budsjettmessige konsekvenser. Kanskje de tabloidredaktørene som tenkte seg overskrifter om Tidemand og Gude, en dag i framtiden leier inn god kunst til sine redaksjonslokaler. Det er jo ikke alle som er så privilegerte som oss her på Løvebakken, som de offentlige samlinger gjerne låner ut flott kunst til.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-11-27:
Automatisk delt foreldreansvar, uavhengig av foreldrenes samlivsform, skulle vel ivareta barnas beste – ikke skattefordeler fordi man er samboere, og heller ikke arvefordeler fordi man er samboere. Gjentatte ganger har vi hørt Kristelig Folkeparti peke på hvor viktig ekteskapet er som institusjon, noe Fremskrittspartiet selvsagt støtter. Hvordan kan det da ha seg at en statsråd fra Kristelig Folkeparti nå legger seg på den liberale linjen, og på nye og mer omfattende områder likestiller samboere og ektefeller? Er dette Kristelig Folkepartis nye familieprofil?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-11-27:
Er det så å forstå at statsråden mener at det ikke finnes andre løsninger enn lovreguleringer for å sikre barn? Fremskrittspartiet tror faktisk at det dreier seg om voksne, ansvarlige mennesker, og hvis de ønsker å sikre barnet sitt, er det faktisk mulig å gifte seg. Men jeg fikk ikke svar på hva statsråden og Kristelig Folkepartis nye familieprofil er. Er den sånn at nå er det ikke så nøye om man gifter seg, så lenge man er samboer og ordner seg juridisk?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-27:
Fremskrittspartiets veier er uforutsigbare. Statsråden sa tidligere at Lund Bergo hadde lovt å stille opp for Rikskonsertene i valgkampen. Det har faktisk ikke blitt nødvendig, for igjen er det Fremskrittspartiet som sørger for at Rikskonsertene får sine 18 mill. kr av den kulturelle skolesekkpotten. Ja, jeg sa at vi skulle stille opp, fordi vi mener at Rikskonsertene er en helt grunnleggende nøkkel for å få den kulturelle skolesekkordningen på plass. Men igjen, vi har vært veldig skeptiske til bruken av sentrale midler. Det har vært et dilemma for oss. Men jeg kan si at dersom Fremskrittspartiet ikke hadde vært klare allerede da vi åpnet første runde, ville vi ha stilt opp og støttet dette, men da på betingelse av at dette skulle skje over en bestemt periode. Ja, jeg har sagt det i valgkampen, og vi har ikke gått bort fra det. Jeg vet at pengene er sikret, og så derfor ingen grunn til å gjøre noe mer ut av den saken.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-27:
Statsråden finner det merkelig at vi nøyer oss med at Fremskrittspartiet sikrer flertall for Rikskonsertene – kanskje det. Jeg sa at det var et dilemma, det er et reelt dilemma. Det som statsråden vel også har merket seg, er at Rikskonsertene har vært en prioritert post på SVs budsjetter gjennom mange år. Når det gjelder å gi Rikskonsertene fullfinansiering, har det aldri stått på SV, og det skal heller ikke gjøre det i framtiden.