trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2016-04-26:
Jeg vil takke utenriksministeren for et godt innlegg og en god stortingsmelding, og vi vil nok få anledning til å diskutere atomvåpenspørsmålet også videre i denne debatten. Men mitt spørsmål handler om utviklingspolitikken, for det er en veldig god begrunnelse å dreie mer av bistanden over til sårbare stater for å forebygge krig og konflikt. Men det reiser en rekke dilemmaer. For det første handler det om områder hvor vi har mindre kunnskap fra norsk side. For det andre er det i slike stater økt risiko for korrupsjon og at bistand ikke virker. Hvordan tenker utenriksministeren å håndtere disse dilemmaene? En god hensikt – ja, men det kan hende at vi ikke da bruker mest penger på den utviklingspolitikken som gir reell effekt.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2016-04-26:
Jeg takker for et godt innlegg, og det har vært en god diskusjon i salen her i dag også. Det er jo enighet om hovedlinjene, og det bygger på mye av det samme som vi har bygd Norge på i etterkrigstida, nemlig at det å skape arbeidsplasser er viktig for å få til økonomisk utvikling. Jeg støtter det som handler om det å gi mer rådgivning til norsk næringsliv, Norfund og de tiltakene som her blir framlagt. Spørsmålet er knyttet til komiteens merknad om trepartssamarbeid i arbeidslivet og om det som kalles – på fagspråket – ILOs åtte kjernekonvensjoner, som handler om den frie forhandlingsretten og retten til å organisere seg. Vi kan ikke overføre den norske modellen til andre land, men det handler om grunnleggende rettigheter, som f.eks. at man skal støtte oppbyggingen av arbeidstaker- og arbeidsgiverorganisasjoner. Vi så jo – ikke minst i et land som Tunisia – hvilken rolle det spilte i den arabiske våren. Hva vil utenriksministeren gjøre for å styrke et trepartssamarbeid i andre land?
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2016-04-26:
Dagens debatt er viktig av flere grunner, og den har bare bekreftet at Norge har et av verdens strengeste kontrollregimer når det gjelder eksport av forsvarsmateriell. Samtidig er det viktig å involvere interesserte inn i slike debatter. Det bidrar bare til å styrke demokratiet. Ikke minst bidrar det til å sikre åpenhet og etterprøvbarhet om hvordan Norge praktiserer eksport av forsvarsmateriell. Det gjenspeiler seg også i innstillingen fra komiteen. Det er jo delte meninger om mangt, men å ha ulike meninger om dette er viktig i en samfunnsdebatt som vi alle skal ta på alvor. Og det gjør vi. Stortingsmeldingen vi diskuterer i dag, viser nettopp det. Norge er opptatt av at det foregår et utstrakt internasjonalt samarbeid om eksportkontroll og ikke-spredning mellom land. Sporing og merking er et tema som vi alle bør være opptatt av, og ikke bare for å finne våpen med tekniske feil, slik våpenindustrien påpekte i sitt høringssvar. For egen del er jeg veldig opptatt av at sporingen også kan bidra til å finne ut hvor våpen kommer fra når de brukes i krig eller omsettes i et illegalt marked. Det er ekstra ille at en svært stor andel av de pengene som det omsettes for i tilknytning til smugling av mennesker i nød over Middelhavet eller på land, med stor sannsynlighet blir benyttet til våpenkjøp av ekstremistgrupper som ISIL, Boko Haram og andre tilsvarende terroristgrupper. Paradokset er at de som flykter fra disse terroristorganisasjonene, indirekte er med og bidrar til finansiering av den terroren de selv blir utsatt for. Så kynisk er verden blitt. Det kan heller ikke herske noen tvil om at det finnes et gigantisk illegalt våpenmarked som gir blaffen i internasjonale lover og regler. Spørsmålet er: Hvordan i all verden kan ISIL og andre terroristorganisasjoner klare å erverve seg så stor militær slagkraft uten at verdenssamfunnet i større grad reagerer eller er i stand til å forhindre denne typen våpensalg – at det finner sted? Dette uvesenet må vi til livs. Jeg er veldig fornøyd med at Norge har arbeidet for å få med bestemmelser om merking og sporing i FNs våpenhandelsavtale. Dessverre nådde ikke Norge godt nok fram, men vi må ikke gi opp. Jeg er veldig enig i det saksordfører Liv Signe Navarsete sa – at regjeringen må være en tydelig stemme i FN og andre internasjonale fora for å forhindre at dette skal få lov til å utvikle seg. Fellesforslaget fra Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet i dag er et godt steg på denne veien.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2016-04-26:
Det er bred enighet i denne sal om forsvarsindustriens betydning og også om at vi har en dyktig og allsidig forsvarsindustri. Det er en industri som har noen spesielle særpreg. Forsvarsindustrien er dynamisk, men den er også langsiktig. Utviklingen av våpensystemer går raskt, men tar likevel tid og – ikke minst – det er kostbart. Markedet er begrenset. Vi har og skal ha en streng eksportkontroll. Helst skal vi jo bare selge våpen til dem som ikke skal bruke dem. Alt dette betyr at samarbeid mellom forsvar og industri er viktig i et land som vårt, og at industrien må ha stabile rammevilkår fordi den må ha en langsiktig horisont. Da er strategiene viktig. Det er full tilslutning til prioriteringen av de åtte teknologiske kompetanseområdene som regjeringen har foreslått, men jeg vil peke på at komiteen har gjort en presisering i punkt 1, Kommando-, kontroll- og informasjons-, beslutningsstøtte- og kampsystemer, der vi har satt inn «inkludert radarsystemer». Jeg er litt overrasket over at det ikke lå inne i det som kom fra regjeringen, for denne presiseringen har komiteen gjort tidligere, i forrige periode, da forsvarsministeren var leder av komiteen. Så neste gang det kommer en strategi fra regjeringen, håper jeg at det området er inkludert. Det er åtte områder som er viktige for vårt forsvar, men det er også åtte områder hvor vi har bedrifter med stor spisskompetanse. Så vil jeg bare nevne at i forbindelse med arbeidet med denne meldingen og for så vidt også med eksportmeldingen, som vi skal diskutere etterpå, dukker det også opp nye bedrifter som arbeider med produkter som ikke nødvendigvis kan karakteriseres som militært utstyr, men som er viktig, bl.a. for sikkerheten i vårt gjennomdigitaliserte samfunn, som kryptering, kontrollsystemer. Det illustrerer at begrepet «forsvarsindustri» ikke må tolkes for snevert. Det ligger en del i randsonen her som kan kalles sikkerhetsindustri, som kan være viktig i industriell utvikling, og som kan være viktig både for Forsvaret og for sivile oppgaver hvor det er viktig med god kontroll og sikkerhet.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-26:
Det hadde jo ikkje merkbar effekt å leggje igjen desse notata på talarstolen, så eg vil rett og slett begynne å ta dei med meg ned igjen, slik som eg gjorde før. Eg vil eigentleg gjenta representanten Byrknes’ veldig presise spørsmål, som statsråden ikkje svarte på: Kan utanriksministeren forsikre oss om at det ikkje vil verte eksportert forsvarsmateriell som det er nokon som helst risiko kan verte brukt til brot på humanitærretten i Jemen? Det spørsmålet føler eg det er avgjerande å få svar på. Så vil eg leggje til at eg gjerne hadde sett at utanriksministeren no kunne avklare: Går det per no føre seg sal av høvesvis A-materiell og B-materiell til nokon av landa som deltek i den Saudi-Arabia-leia koalisjonen i Jemen? Kan vi få bekrefta eller avkrefta det?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-26:
Først nokre ord om Jemen og den ekstreme humanitære situasjonen som er der, og om den væpna konflikten. Eg er ikkje i tvil om at utanriksministeren tek det på alvor og vurderer søknadene nøye, men eg synest òg det er vanskeleg å forstå at ein føre-var-politikk ikkje hadde vore betre, at ein gjorde ein frys med omsyn til eksport av alle typar forsvarsmateriell til dei relativt få landa som er involverte, og der konsekvensane for norsk forsvarsindustri ville ha vore svært små, sidan det dreier seg om små beløp. Det var noko liknande som vart gjort under den arabiske våren overfor fleire av landa – Egypt og Bahrain, iallfall, dersom eg ikkje hugsar feil – der det nettopp oppstod ein ustabilitet, ein uklarleik, som gjorde at ein suspenderte våpensalet og salet av anna forsvarsmateriell. Det er mogleg at vi skulle ha tolka «ånda» i det utanriksministeren sa, annleis, men eg hadde meint at det var ein stor fordel om det kom konkrete svar i staden, at ein faktisk vil gjennomføre initiativ for å forsikre oss om at Noreg ikkje indirekte deltek i brot på humanitærretten der. Så kunne eg òg tenkje meg å vende meg litt breiare til særleg Arbeidarpartiet, Kristeleg Folkeparti og Senterpartiet i denne saka. Det føreligg ei rekkje forslag frå SV og Venstre som eg meiner har det til felles at det er kjende politiske forslag som kunne vere viktige skritt framover, men med svært små negative konsekvensar for norsk forsvarsindustri. Det er fordi vi i realiteten har eit svært godt regelverk i Noreg for eksport av forsvarsmateriell, så det er ingen som tek til orde for gigantiske endringar, men for nokre små forbetringar, som kan vere viktige. Og det var gledeleg å høyre representanten Aarhus Byrknes no gjere det klart at Kristeleg Folkeparti vil røyste for forslag nr. 7, som altså er forslag om å stoppe sal av materiell, enten det er A-materiell eller B-materiell, til land som grovt bryt menneskerettane. Eg vil gjerne utfordre Arbeidarpartiet og Senterpartiet til å seie kvifor dei ikkje er med på eit slik forslag, som kunne ha gjeve fleirtal for det. Det same gjeld, etter mitt syn, forslaga om noko meir openheit, særleg det at ein i enkelttilfelle grunngjev kvifor det vert gjeve godkjenning eller avslag, og at ein uttrykkjer kva for kriterium som ligg til grunn. Det vil gje oss meir offentleg kunnskap om korleis vi praktiserer regelverket i dag, og det kunne ha vore viktig. Og det siste: ATT-avtalen, Arms Trade Treaty, ein avtale som det er brei einigheit om i Noreg og i komiteen, er viktig, men det å få det inn i norsk lov- og regelverk kunne styrkje det. Eg meiner vi har kunnskapsgrunnlaget per i dag for at det er riktig å gjere det, og eg kunne tenkje meg å utfordre partia på kvifor vi ikkje kan gjere det, og få til det fleirtalet – relativt små endringar, som likevel kunne vere viktige skritt framover.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-26:
Eit kort svar til representanten Tybring-Gjedde: Eg er veldig klar over at utvikling av våpen- og forsvarsindustri føregår gjennom store konglomeratar der ein brukar ei rekkje underleverandørar frå ulike land. Det er jo òg sånn at stordelen av norsk eksport føregår til andre NATO-land som har ein stor forsvarsindustri, som utviklar det, og Noreg er ein del av det. Og det er vi tilhengjarar av at Noreg skal kunne delta i, men vi i SV har òg i vårt program – og har lenge jobba for – at det skal innførast ein sluttbrukarerklæring i forhold til NATO-land. Det ville heilt utan tvil vere ei betydeleg endring av moglegheitsrommet i dag. Men i dag har vi teke opp ei rekkje andre forslag saman med Venstre, som ikkje har på langt nær så vidtrekkjande konsekvensar, og det var dei eg tok opp i mitt innlegg. Eg meiner at det er forslag som på ein heilt annan måte ikkje vil avgrense moglegheita for forsvarsindustrien, men samtidig innebere ei reell forbetring av norsk regelverk, som eg har utfordra fleire parti til å støtte.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-26:
Eg skal ikkje forpostfekte i det heile, men tvert imot skryte av innlegget til utanriksministeren, som eg synest var svært godt og reflektert. Den vesle utvekslinga mellom representanten Huitfeldt og utanriksministeren går på noko heilt sentralt. Der bør ein kunne leggje til at sidan private kapitalstraumar no utgjer ein betydeleg større del av pengestraumane til velfungerande, men fattige land, kan ein tenkje seg at vi skal oppretthalde bistanden, men bruke noko meir av han til strategiske utfordringar av typen vi her diskuterer. Men eg vil spørje om noko anna, og det er kvifor regjeringa ikkje ønskjer at vi skal evaluere Libya-operasjonen, som Noreg tok del i. Regjeringa har jo sjølv, rett nok etter initiativ frå andre, lagt fram forslag om å evaluere den langvarige deltakinga i Afghanistan-operasjonen. Libya-operasjonen var heilt annleis, men viktig og komplisert, og kunne difor vere viktig å evaluere. No har det gått nokre år. Kan ein få ei grunngjeving for kvifor ein ikkje vil evaluere han?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-26:
Det vart ikkje nemnt at Sosialistisk Venstreparti subsidiært støttar forslaga nr. 1 og 2 i dei førre voteringane. Eg vil tru at nokon frå Sosialistisk Venstreparti kan ha stemt imot. Vi skulle ha stemt subsidiært for.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Jeg har lyttet til den debatten som har vært, og jeg hører også at det er bekymring rundt eksport til de intervenerende partene i Jemen. Når vi har tatt stilling til den typen spørsmål gjennom 2015, har det vært en konkret vurdering av hver enkelt lisens. Det har vært viktig, for det er grunn til å vektlegge de vurderingene som har vært rundt f.eks. humanitærretten og etterlevelsen av den i Jemen. Vi kom til den konklusjonen nå på nyåret at salg av ammunisjon til Emiratene var det ikke lenger naturlig å åpne opp for, slik at det er en midlertidig stopp i dette, en åpning som ble gitt i 2010 for at man kan eksportere A-materiell til Emiratene.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Meg bekjent har også Sverige hatt en åpning for eksport av A-materiell til Saudi-Arabia, noe vi ikke har hatt. Vi har retningslinjer om at dette er B-materiell, dvs. ikke ammunisjon, ikke våpen, men det kan være kikkerter, det kan være kommunikasjonsutstyr o.l. Denne regjeringen har ikke endret på noen av de landkategoriene som er åpnet for A- og B-materiell, i forhold til forrige regjering. Når det gjelder Golfen, er de endringene som er foretatt de siste årene, at man har åpnet for Qatar, Emiratene og Oman i tidsrommet 2009–2011. Jeg ser ikke noen grunn til, i den situasjonen som er nå, å endre kategoriseringen av Saudi-Arabia, men det er selvsagt ikke aktuelt å åpne for A-materiell.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Som jeg slo fast i forrige svar til replikanten Huitfeldt, eksporterer vi ikke A-materiell til Saudi-Arabia – det er B-materiell. Vi har ingen konkrete planer om å endre den kategoriseringen av Saudi-Arabia. Nå er det åpnet for A- og B-materiell til Emiratene, til Qatar, til også Kuwait og Oman, så vidt jeg vet. Det som har vært viktig for oss det siste året, er å følge utviklingen i Jemen meget nøye, og det ble gjort også, som jeg slo fast, ved hver enkelt lisensvurdering gjennom 2015. Så vel som tidligere gjøres disse vurderingene nå også løpende i 2016, men jeg har trukket den konklusjonen at når det gjelder salg av ammunisjon, har vi ikke åpnet for det nå for Emiratene i tiden fremover.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Jeg oppfatter at det er bred enighet om 1959-vedtaket i Stortinget, nemlig at Norge ikke eksporterer våpen og materiell og forsvarsmateriell til parter i krig. Så har det vært en praksis at man ikke har inkludert intervenerende parter i dette. Det ville i så fall hatt ganske store konsekvenser for mange av de konfliktene man har sett, hvor det f.eks. foreligger et mandat fra Sikkerhetsrådet. Det regelverket som vi har i Norge, som er blant de strengeste i verden – jeg tror vi også er en av de første av de allierte som nå har suspendert f.eks. eksport av ammunisjon til Emiratene – viser at regjeringen følger den strenge linjen når det gjelder lisenser og grundige vurderinger som det har vært tradisjon for i Norge.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Jeg takker for spørsmålet. Utenriksdepartementet har allerede strammet inn gjennom at vi nå, meg bekjent, er et av de første NATO-land som har suspendert eksport av ammunisjon til Emiratene. Hver enkelt lisenssøknad og eksportlisenssøknad som er behandlet i 2015 i land som er intervenerende parter til konflikten i Jemen, er meget grundig vurdert – det er vurdert opp mot situasjonen på det tidspunktet, den kunnskap vi hadde på det tidspunktet, og også vurdert opp mot det som er vårt eget regelverk, det som er det internasjonale regelverket, og det som også er FNs regelverk og ATT-regelverket. Vi vil vurdere dette løpende, men det er selvsagt et signal at vi nå har suspendert eksporten av ammunisjon til Emiratene. Vi har jo ikke noen våpeneksport til Saudi-Arabia nå.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Jeg hadde håpet at ånden i mine svar til de tidligere replikantene også imøtekom mange av de ønskene som representanten Solhjell har. Grunnen til at jeg nå må se på en rekke lisenssøknader til Emiratene, potensielt til Qatar og Oman, er at den regjeringen som Solhjell var medlem av, åpnet for at man skulle kunne selge ammunisjon og våpen til disse landene i 2009, 2010 og 2011. Vi har, som jeg har sagt, en meget streng fortolkning av dette regelverket. Hver eneste søknad vi har fått i 2015, er vurdert opp mot situasjonen i Jemen. De er vurdert i forhold til de internasjonale forpliktelsene, og de er vurdert i forhold til ATT. Med den FN-rapporten som kom, trakk vi den konklusjonen i 2016 at vi nå suspenderer den åpningen som ble gitt i 2010 for at man kan selge våpen Utenriksministeren har senere presisert at dette kun gjelder ammunisjon som kan anvendes med fare for brudd på humanitærretten i Jemen, slik han også sa i sitt hovedinnlegg. og ammunisjon til Emiratene.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Takk for et godt spørsmål, og jeg deler mange av de dilemmaene som representanten Huitfeldt tar opp. Hvis vi ønsker å nå de mest sårbare i verden, f.eks. de 16 millioner barna som ikke får utdanning – hvis vi ønsker å nå de aller fattigste – befinner de seg veldig ofte i de mest sårbare statene. Så det har blitt skapt et inntrykk den senere tid av at det å satse på f.eks. sårbare stater, som vi har gjort – seks av de tolv fokuslandene er sårbare stater – også er en strategi for å nå de mest sårbare og mange av de aller fattigste, men arbeidet vårt både i Somalia, Sør-Sudan, det arbeidet som vi har startet opp i Mali, og det arbeidet vi driver i Afghanistan, viser at dette er kompliserte områder å operere i, og hvor man også møter utfordringer. Men man kan jo ikke bare gå for de lavthengende frontene, hvor det er enklest. Vi må også hjelpe der de største behovene er.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Dette er kanskje en liten forpostfektning til spontanspørretimen? Når det gjelder avtalen mellom EU og Tyrkia, så har den begynt å virke. Vi ser jo at migrasjonsstrømmen over Egeerhavet har avtatt. Det som har vært viktig for oss å understreke, er at den må skje innenfor rammene av internasjonale forpliktelser fra EUs side, men man kunne ikke fortsette med den situasjonen man hadde i fjor, da 800 000 mennesker beveget seg gjennom Hellas og brukte det som transitt, og der Schengens yttergrense ikke fungerte. Schengens yttergrense er også vår yttergrense mot Tyrkia. De som kommer inn til Schengen og f.eks. søker asyl, må registreres og tas fingeravtrykk av, og søknaden må behandles i det landet de ankommer.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
La meg først kommentere den første delen av innlegget. Jeg skal svare på den siste også. Jeg er veldig enig i det som representanten Solhjell sa knyttet til de landene som nå er fattige, men som ligger an til å kunne bli mellominntektsland, dog i det lavere sjiktet. Der ser vi at utviklingshjelpen kanskje utgjør under 10 pst. av kapitaltilstrømningen. Vi skal ikke slutte å bidra der, men der må vi bruke bistanden mer katalytisk, slik at den fremmer private investeringer. I sårbare stater utgjør ofte bistand mye, mye mer, og de er helt avhengige av den for senere å kunne komme i den situasjonen. Når det gjelder utredning og en eventuell såkalt evaluering av Libya-operasjonen, er det vår holdning at vi nå må få Afghanistan-evalueringen på bordet. Den kommer i juni. Så må vi komme tilbake til det spørsmålet. Men det kan ikke være noen automatikk i at enhver militær operasjon som Norge har vært en del av, skal evalueres. Da tror jeg man mister noe av effekten ved det.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Kanskje det ikke er en forpostfektning til morgendagens spontandebatt, men en oppvarming? Jeg vet ikke. Til spørsmålet fra representanten Navarsete: Vi er veldig opptatt av spørsmålet rundt masseødeleggelsesvåpen. Derfor var Norge et av de få landene som bidro til å bringe kjemiske våpen ut av Syria. Vi var også et av de landene som bidro til gjennomføringen av Iran-avtalen når det gjaldt transportering av uran, og vi har hele tiden vært klinkende klare på at vi deler visjonen om en atomvåpenfri verden. Det er klart. Og det er også NATOs syn. Det NATOs generalsekretær har slått fast, er at så lenge det finnes atomvåpen i verden, så vil NATO ha dem. Men det som vi er blitt enige om i dette romertallsvedtaket, er krystallklart: Man skal jobbe for en atomvåpenfri verden og få til en balansert, gjensidig, irreversibel nedrustning. Når det er et faktum, skal man selvsagt også jobbe for et juridisk regelverk, et rettslig bindende rammeverk, for å sikre dette.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Som representanten Huitfeldt understreker, er det positivt at det er bred enighet om viktige prioriteringer innenfor utviklingspolitikkens område. Det å styrke privat sektor slik at det skapes arbeidsplasser i land, er helt vesentlig også opp mot den migrasjonsbølgen som vi nå står midt oppe i. Jeg føler også at det er gode tilbakemeldinger på den utdanningssatsingen som henger sammen med yrkesopplæring og muligheter for jobb og utdanning, og at det er støtte for en strategi for de mest sårbare statene. I en satsing på privat sektor og på kapasitetsbygging i stater er det også viktig å sivilisere arbeidslivet og sørge for at arbeidstakeres rettigheter blir ivaretatt, ikke minst gjennom et sterkt ILO, og det er det en del av norsk utviklingspolitikk å satse videre på.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Når det gjelder budsjettet for inneværende år, er det ikke noe tvil om at man måtte foreta ganske tøffe prioriteringer for ikke minst å løfte den humanitære innsatsen til Syria og nabolandene. Statsministeren lovte jo også 10 mrd. norske kroner i de kommende fire årene under den store Syria-konferansen i London. Det er heller ikke noen tvil om at når man skal satse i Jordan og Libanon, er både utdanning og dette med yrkesopplæring og styrking av privat sektor en viktig del. Så når det gjelder hva som går til hva av de midlene som er bevilget, er det også i den sammenheng viktig å presisere at mye av det kan gå til de formål som ligger i denne meldingen. Og det er jo få land som gir så mye per innbygger som Norge. Jeg tror det bare er Luxemburg. Så er akkurat den ordningen som representanten viser til, jo en liten ordning, som det selvsagt er mulig å se nærmere på ved neste års budsjett.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Jeg er glad for at representanten Navarsete tok opp akkurat dette rundt Norfund og penger i skatteparadiser. Norfund plasserer ikke penger i skatteparadiser. Alle Norfunds midler går til det de skal: investeringer i næringsvirksomhet i fattige land. Alle investeringer er organisert i lokale selskap som rapporterer inntekter og betaler skatt og avgifter i tråd med lokale regler.
Børge Brende (Høyre), 2016-04-26:
Hvilke selskaper som Norfund investerer sammen med i de landene som jeg var inne på, har ikke jeg full oversikt over, hvis de går i fond, altså når Statens pensjonsfond utland f.eks. investerer i et internasjonalt selskap, hvem er de andre investorene? Det tror jeg ikke man så langt har begynt å blande seg inn i, men jeg skal selvsagt også se nærmere på det. Det som har vært viktig for meg, er at Norfund ikke plasserer penger i skatteparadis. Alle Norfunds midler går til det de skal: investeringer i næringsvirksomhet i fattige land. Alle investeringer er organisert i lokale selskaper. Hvis det er noen som har investert i de lokale selskapene, som også har sitt utspring i et skatteparadis – oppfatter jeg representanten slik at man da skulle trekke seg ut av den investeringen, hvis det var noen som hadde gjort dette i skatteparadis. Det som er viktig, er jo at Norfund ikke investerer i skatteparadiser, etter min mening.
Hårek Elvenes (Høyre), 2016-04-26:
Utenriksministeren skal ha ros for å ha lagt fram denne meldingen. Det er første gangen Stortinget får seg forelagt en utenrikspolitisk melding som fanger opp cyberkriminalitet, piratvirksomhet, organisert kriminalitet og terrorvirksomhet. Jeg gir anerkjennelse for det. Siden 2013 har terroren økt betraktelig, både i verden og i Europa. IS viser en skremmende profesjonalitet i både sitt rekrutterings- og kommunikasjonsarbeid. Mellom 20 000 og 30 000 mennesker har reist til Syria som fremmedkrigere, om lag 5 000 fra Europa. I forhold til den muslimske andelen av den norske befolkningen har relativt mange reist fra Norge. Da terroren rammet Paris og Brussel så brutalt, ble også våre verdier og vår samfunnsorden terrorens mål. Vi står i et europeisk skjebnefellesskap. Regjeringen har styrket PST og Etterretningstjenesten både økonomisk og organisatorisk. Etter terrorangrepene i Paris og Brussel uttalte de europeiske statslederne at utveksling av etterretningsinformasjon var et av de viktigste tiltakene for å kunne bekjempe terror. Det ligger antakelig utenfor utenriksministerens konstitusjonelle ansvar å svare for etterretning og politisamarbeid i Europa, men jeg tar opp et problem likevel. Under innenriksministermøtet i Luxemburg sist uke uttalte EUs antiterrorsjef at det fortsatt er store hull i utvekslingen av etterretningsinformasjon i Europa. Det viser seg at kun 5 av 29 land har rapportert inn til Europol slik at Europols registre og databaser er à jour, og det mangler antakeligvis 2 000 navn på fremmedkrigere som burde ha vært registrert. Dette er ganske alvorlig, sett i lys av at IS’ ledelse faktisk har oppfordret fremmedkrigere til å utføre terror i sitt hjemland når man er forhindret fra å gjøre det som er deres første forpliktelse, nemlig å delta i kamp der ISIL har territoriell kontroll.
Sylvi Graham (Høyre), 2016-04-26:
Jeg snakket ganske lenge sist, men i en sånn lang og bred debatt farer det ting gjennom lufta som det er fristende å kommentere, og det må jeg få lov til, synes jeg. Først til representanten Ropstad, som snakket om Norfund. Der vil jeg gjerne vise til den evalueringen som ble foretatt, og som ga en gjennomgående og positiv vurdering av Norfund og konkluderte med at Norfund leverer gode resultater og driver effektivt. De mobiliserer privat kapital og får satt i gang viktige prosjekter på bakken i utviklingsland. Det var jo det representanten etterlyste. Så har jeg noen betraktninger til, for egen regning, og det dreier seg om eiendomsretten. Det bør også være sagt i denne debatten. Høyre mener at eiendomsretten er viktig for å oppnå utvikling. I flere land blir jorda dyrket av bønder som ikke selv eier den. Dersom denne jorda blir solgt bort, kan hele landsbygder stå igjen uten noe som helst. Ofte er det også stor usikkerhet knyttet til eiendomsforholdene. For mange fattige er nettopp dette en viktig forutsetning for å kunne løfte seg selv ut av fattigdom, også for kvinner. I Afrika produserer kvinner 60–80 pst. av all mat, men de eier kun 1 pst. av jorda. Kvinners svake eiendomsrett gjør det vanskelig for dem å ta opp lån for å øke produksjonen og fører ofte til at de utelates fra jordbruksprogrammer. Dette er en av årsakene til at retten til eiendom bør gis økt oppmerksomhet i utviklingspolitikken. Denne stortingsmeldingen løfter nettopp fram kvinners rettigheter og likestilling i næringsutviklingen, og Norge vil fortsatt støtte målrettet innsats for å redusere politiske, økonomiske, juridiske og andre strukturelle hindringer for kvinners deltakelse i næringslivet. Kombinert med satsingen på global utdanning, særlig for jenter og kvinner, er dette viktige initiativ i jobben for å nå FNs bærekraftmål. Saksordfører Nybakk sa ganske klokt at likestilling også må være sentralt i norsk utviklingspolitikk. Det er jeg helt enig i. Likestilling er da også høyt prioritert, både som eget satsingsområde og som en integrert del av utviklingsarbeidet. Utenriksdepartementet er i ferd med å ferdigstille en handlingsplan for kvinners rettigheter og likestilling i utenriks- og utviklingspolitikken, og handlingsplanens bakteppe er de nye universelle bærekraftmålene som ble vedtatt av alle FNs medlemsland i 2015. En overordnet ambisjon er at ingen skal utelates – «leave no one behind» – og at man skal forsøke å nå dem som er mest marginalisert, først, slik at alle kan ta del i utviklingen.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2016-04-26:
Jeg vil takke for et godt innlegg. Det er jo, som utenriksministeren peker på, et bredt flertall bak den satsinga som regjeringa nå ønsker. Det er helt avgjørende å lykkes med å være med og underbygge, støtte, drive trening, drive utvikling av erfaring osv. for å sikre at landene selv utvikler sitt næringsliv. Det er jo det som er nøkkelen i dette, at de lykkes med utdanninga, lykkes med å bygge statene, og også klarer å bygge et stabilt næringsliv som skaper jobber. Men som jeg var inne på i mitt innlegg, er det jo sånn at denne meldinga kom i fjor, og statsråden lanserte den med stor iver og vyer for næringsutvikling. Så kom budsjetthøsten, og f.eks. kap. 161 Næringsutvikling ble vel omtrent halvert – og vi er alle klar over omstendighetene rundt høstens budsjett. Men er det sånn når statsråden nå har fått full oppbakking av meldinga, at han vil gjøre enda mer for å styrke denne posten i budsjettet som kommer?
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2016-04-26:
Den saken som Stortinget nå skal behandle, har kontroll- og konstitusjonskomiteen hatt til arbeid og behandling i et og et halvt år, og utfordringene ved saken har vært mange. I forkant av debatten om innstillingen i denne saken har komiteen nå mottatt en ny dokumentasjon fra Forsvarsdepartementet. Det er en svært omfattende rapport på 150 sider som ble oversendt Stortinget så sent som torsdag den 21. april, ankommet Stortinget i henhold til Stortingets logg fredag den 22. april og mottatt av komiteen i går, mandag. Det gjelder altså to omfattende rapporter med vedlegg. Den ene er en sluttrapport fra Forsvarsdepartementet om internrevisjonen om avhending av F-5 jagerfly, som er datert den 11. april 2016. Den andre er en rapport fra internrevisjonen i Forsvarsdepartementet om avhending av forsvarsmateriell i sin alminnelighet, datert 23. november 2015. Det er etter min og en samlet komités oppfatning helt nødvendig at vi nå får anledning til å gjennomgå den nye dokumentasjonen og ta stilling til hvordan saken skal behandles videre. Dette er nødvendig også sett i lys av sakens størrelse og alvor. På dette grunnlaget tillater jeg meg derfor på vegne av en samlet komité å anmode om at innstillingen sendes tilbake til komiteen, jf. Stortingets forretningsorden § 41.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-05-31:
På vegner av stortingsrepresentantane Else-May Botten, Ingrid Heggø, Odd Omland, Karianne O. Tung, Kjell-Idar Juvik, Tone-Helen Toften og meg sjølv har eg gleda av å leggja fram eit representantforslag om å leggja til rette for autonome køyretøy og skip.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-05-31:
Interpellanten tek opp eit viktig tema. I dag fremjar Arbeidarpartiet eit forslag litt i same gata her i Stortinget, der me ber regjeringa leggja fram ein offensiv strategi for korleis Noreg og norsk kompetanse kan ta ein leiande posisjon innan utvikling av heilt og delvis sjølvkøyrande køyretøy og skip. Teknologiske framskritt har gjeve oss eit raskt skifte i kva som er mogleg å automatisera. Innan fleire område er skiftet kome langt i å skapa nye moglegheiter for meir heil- og delautomatisering av tenester og oppgåver. Full utnytting av teknologi opnar for eit stort scenario av ulike autonome løysingar. Sensorar og avansert programvare kan òg nyttast til automatisering i køyretøy som bil og båt, hjelpemiddel i heimen og i f.eks. helsesektoren. For mange innan olje og offshore er automatisering og fjernstyring velkjend teknologi. Dette er verdifull kompetanse som må bringast vidare også til andre næringsområde. Teknologioptimisme og kreative miljø over heile landet er eit kjent varemerke for Noreg. Me er tidleg ute med å ta i bruk teknologi, og store produsentar refererer til Noreg som eit føregangsland. Det er bra og lover godt for nye idear til nye næringar. Dette vil kunna påverka transportkvardagen til kvar enkelt samt transport i næringslivet både til lands og til sjøs. Endringane på køyretøy og skip vil også kunna påverka behovet for og innrettinga av infrastrukturen samfunnet skal byggja ut både på kort og på lang sikt. Eg vil visa til at fagetatane den 29. februar i år i grunnlagsdokumentet sitt for Nasjonal transportplan skriv: «Utviklingen av automatikk i kjøretøy går raskt, og medfører en rekke utfordringer som må håndteres. Dette gjelder særlig lovverk, ansvarsforhold og personvern. Sverige har nylig nedsatt en statlig utredning om selvstyrende kjøretøy. Med hensyn til den raske teknologiske utviklingen foreslår transportetatene at dette skjer også i Norge, og utvides til å omfatte skip.» Arbeidarpartiet meiner at ein grundig gjennomgang av dei prinsipielle sidene ved denne utviklinga er nødvendig, og det vil vera ei rett tilnærming å oppretta ei breitt samansett ekspertgruppe med ulike fagkompetansar for å drøfta og gje anbefalingar for vegen vidare på dette viktige området. Som ein av forslagsstillarane bak forslaget som vart levert inn i dag tidleg, ser eg fram til dette arbeidet, og eg vil anta at det er brei støtte for dette i Stortinget. Eg forstår det også slik at statsråden har tenkt å følgja dette opp utan opphald. Her har Noreg føresetnad for og moglegheit til å lukkast. Innan transportsektoren står me føre to megatrendar. Den eine er grønt skifte, som har fått litt forskjellige namn, men der vi har gjort og gjer veldig mykje. Så har vi dette med digitalisering i sektoren. Me i Arbeidarpartiet vil vera med på å ha handa på rattet når det gjeld å leggja til rette for førarlause køyretøy.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-05-31:
På vegne av meg selv vil jeg framsette et representantforslag om trygg håndtering av radioaktivt avfall.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-05-31:
Jeg er veldig fornøyd med at denne regjeringen, sammen med våre samarbeidspartnere, har klart å redusere skattenivået i Norge betraktelig. Det er viktig av den grunn – som vi også nevner i skattemeldingen sammen med Arbeiderpartiet – at vi ser en sammenheng mellom reduserte skatter og det at bedrifter kan investere i framtiden, investere for å trygge arbeidsplasser og for å få nye arbeidsplasser. Og vi vet at de største forskjellene i dette samfunnet er mellom dem som er i jobb, og dem som står utenfor arbeidslivet. Så det å fokusere på hvordan vi best kan skape jobber for mennesker i dette landet, er noe av det beste vi kan gjøre i forhold til en god fordelingspolitikk.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-05-31:
Jeg er helt enig. Det viktigste er å kunne tilby jobber, for det er det som utgjør de store forskjellene i Norge, mellom dem som har jobb, og dem som står utenfor arbeidslivet. Derfor blir det et overordnet viktig mål å sikre arbeidsplasser. Så er det riktig at selskapsskatten nok er den skatten som har den største effekten på investeringer, men vi vet jo også at for små og mellomstore bedrifter som skal hente kapital, nettopp til å styrke sin egen framtid og trygge arbeidsplasser, under 200 mill. kr, er det i første rekke det norske markedet de henvender seg til, og da er de helt avhengig av at det også er privat kapital tilgjengelig for å investere i disse små og mellomstore bedriftene. Norge består i all hovedsak av små og mellomstore bedrifter som gjør en viktig jobb ute i det ganske land og i små lokalsamfunn langs kysten, ikke minst. Da er vi avhengig av at det er tilgang på privat kapital, og at en ønsker å investere, og da er det å få redusert formuesskatten en viktig del av det bildet.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-05-31:
Det er absolutt et prioritert område, og regjeringen viser i sitt framlegg nå i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett at man ønsker at en slik ordning i forhold til bedrifter og eierskap til bedrifter som går med underskudd, skal gjelde allerede fra inneværende år. Så får vi se på hvilken måte en klarer å ramme inn denne ordningen. Men det er klart at en av de uheldige sidene ved formuesskatten er at det er en skatt på eiendeler og ikke på en kontantstrøm. Det betyr at f.eks. i tider som dette, når oljenæringen sliter, mange skip ligger i opplag osv., er det mange eiere langs kysten, bl.a., som da må betale formuesskatt på verdier de i realiteten ikke har, og tapper bedrifter i en vanskelig situasjon. Så jeg er veldig glad for at regjeringen også prioriterer dette. Når det gjelder gründere og børsintroduksjon, regner jeg med at regjeringen vil følge opp det på en god måte og komme tilbake i statsbudsjettet for 2017 og se på hvilke måter en nå kan avhjelpe gründere som ønsker å gå på børs.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-05-31:
Det er et godt prinsipp at avskrivninger skal gjenspeile det som faktisk er det reelle verdifallet på ulike objekter. Vi skal være klar over at avskrivningsmulighetene også er en del av det som på mange måter kan uthule et skattegrunnlag. Når vi samtidig er enige om at vi ønsker brede grunnlag og lave satser, er det klart at en må se ting i en større sammenheng. Jeg er glad for at vi har en enighet bak dette prinsippet om at avskrivninger skal avspeile de reelle verdifallene på ulike objekter. Jeg er også glad for det vi fikk til gjennom enigheten bl.a. med Senterpartiet, hvor vi ikke gjorde endringer bl.a. på avskrivninger for husdyrbygg.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-05-31:
Vi er på ingen måte uenig i det, og det trenger ikke være noen motsetning heller. Men det er viktig å legge til grunn et prinsipp om at avskrivninger skal gjenspeile det som faktisk er det reelle verdifallet på ulike objekter. Så har jeg lyst til å gjenta at det å bruke avskrivninger i utstrakt grad også vil være med på å uthule et skattegrunnlag. Det å sikre skattegrunnlaget har vært en viktig del av denne skattereformen for at vi nettopp skal kunne opprettholde et system hvor vi har bredt grunnlag å skatte av, og hvor vi også kan holde relativt lave skattesatser. Disse tingene må ses i en helhet og i en sammenheng.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-05-31:
Først har jeg lyst til å takke SV. Selv om partiet ikke var med i det endelige skatteforliket, var SV lenge med i samtalene og ga viktige og gode bidrag inn i den debatten. Når det gjelder spørsmålet om skjermingsrente, var jeg litt inne på det også i mitt innlegg. Slik som vi nå rigger eierskatten, får en en differanse mellom utbytteskatt og kapitalskatt som kan føre til uheldige tilpasninger. I et slikt bilde er det viktig også å styrke skjermingsrenten, men det overordnede fokuset er på å få stimuli til å investere, at mennesker skal investere i næringslivet. Da er også det å ha en god skjermingsrente som avspeiler reell risiko, og at det ligger til grunn, en viktig del av det å få til økte investeringer i næringslivet.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-05-31:
Representanten Breivik var innom betydningen av en bedre skattlegging og det å stimulere via skattesystemet også til arbeidsplasser fremover. Det er klart at reduksjon i selskapsskatten, som vi står sammen om, er viktig, men det er selvfølgelig også viktig å balansere dette med hensyn til inndekning. Flere har vært inne på ulike måter å uthule skattegrunnlaget vårt på, og det at finansnæringen er unntatt fra merverdiavgift, er helt klart en del av det bildet. Jeg forstår representanten Breiviks bekymring for å sende en regning til folk flest og bedrifter, men det gjør vi gjerne også for andre deler av merverdiavgiftssystemet. Er det egentlig noen grunn til at finansnæringen skal være unntatt fra merverdiavgift, eller tilsvarende, i forhold til andre næringer?
Siri A. Meling (Høyre), 2016-05-31:
Jeg har først lyst til å takke SV for at de – selv om de ikke ble med helt til slutt – var lenge med i diskusjonen og ga viktige bidrag inn til det forliket og den enigheten som nå foreligger. Men de valgte å gå ut, og det må vi selvfølgelig ha respekt for med tanke på en helhetsvurdering. Blant annet går dette på formuesskatt, og det går på skattlegging av eiendom, som representanten var inne på. Det er klart at fagøkonomisk er skattlegging av eiendom riktig, på den måten at det ikke kan flyttes og kan slik sett være et ideelt skatteobjekt. Men representanten er opptatt av fordeling, og det at mennesker i Norge eier sin egen bolig, er også en viktig del av den likheten i samfunnet vårt og har en egenverdi, som de andre partiene, med unntak av SV, anerkjenner. Kan representanten se at det er et poeng i den egenverdien ved at mange eier sin egen eiendom?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2016-05-31:
Det er bra at vi har fått et forlik som faktisk vil gi grunnlag for økte investeringer i norsk næringsliv, økt verdiskaping, og for å sikre og skape nye arbeidsplasser forhåpentligvis over hele landet. Problemet er alle skattekutt, tosifrede milliardbeløp som regjeringspartiene har tappet felleskassen for, uten at det har noen sysselsettingseffekt. Den blå såkalte dynamiske skattepolitikken har heller økt forskjellene og gitt en rekordhøy ledighet, som dessverre ser ut til å bite seg fast. Så jeg vil spørre representanten Meling: Hva er drivkraften hos Høyre? Er hun fornøyd med å ha brukt så mye penger, som bare har skapt mer rikdom hos noen, men ikke skapt vekst i arbeidsplasser?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2016-05-31:
Jeg må gå litt videre på det. Regjeringas kanskje viktigste prioritering – formuesskatten – har som kjent svært liten effekt, verken på investeringer eller på arbeidsplasser. Det går fram av både Scheel-utvalgets utredning, regjeringas egne rapporter og, senest, SSBs analyser. Skattekutt til de aller rikeste bidrar imidlertid til å øke forskjellene, og representanten Flåtten – kollega av representanten Meling og fraksjonsleder for Høyre i finanskomiteen – har tidligere blitt sitert på at han mener at formuesskatten vil gi mer likhet ved at flere kommer i jobb. Når Scheel-utvalget og en rekke framtredende økonomer i SSB sier at det ikke gir effekt på investeringer, og ikke gir effekt på sysselsetting, hva tenker representanten da om kollega Flåttens utsagn?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2016-05-31:
Jeg lot meg inspirere av – det er kanskje å dra på – å lytte til representanten Breiviks partileder i Politisk kvarter i dag tidlig. Der hevdet hun at det var de store partiene som dro oljepengebruken opp til et altfor høyt nivå – som vi har i dag. Det synes jeg var å dra på litt, for Venstre har jo stemt for alle regjeringens økninger i oljepengebruken, så vidt jeg har fulgt med på det, og attpåtil bidratt til ytterligere økninger. Mitt spørsmål handler om Venstres forbehold om finansskatt, som er nærliggende dagens sak, som det nå er enighet om. Når Venstre sier nei til inndekningssiden, planlegger en da ytterligere økning i oljepengebruken?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2016-05-31:
Jeg har hatt gleden av å være på konsert med Breivik på gitar, og han er også veldig god på A-strengen. Jeg vet ikke om vi helt klarer å finne tonen her og nå, men jeg tror kanskje vi i en gitt situasjon kunne hatt en god prognose. Men jeg må få lov til å spørre kort, helt til slutt: Er det slik at Breivik mener at dagens nivå på oljepengebruken er optimalt?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-05-31:
La meg gi ros til saksordføreren for den måten vi nå har kunnet lande en veldig viktig sak på. Som representanten Meling nevnte i sitt innlegg, er spørsmålet om formuesskatt en viktig del av innstillingen, og jeg tror alle erkjenner at det er noen utfordringer ved den, uavhengig av et prinsipielt utgangspunkt. Derfor er det enighet om at regjeringen i forbindelse med statsbudsjettet for 2017 skal gi en vurdering av de bedrifter som går med underskudd, og også de bedrifter som er i en oppstartposisjon og dermed kan få særlige utfordringer med likvide midler for å betale en eventuell formuesskatt via sine eiere. Det står «å vurdere», og jeg har lyst til å høre hvor viktig dette er for Høyre å få en løsning på.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-05-31:
La meg få si at jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiet har spilt en så aktiv rolle for å få til et bredt forlik. Det er viktig for forutsigbarheten, ikke minst for næringslivet og dermed arbeidsplasser. Representanten Wickholm har vært inne på satser. Jeg har lyst til å spørre representanten hvor viktig det har vært for Arbeiderpartiet å ha samme sats på selskapsbeskatningen og personbeskatningen. Og i den forbindelse, siden man snakker om fordeling: Kan vi da regne med, er det et signal fra Arbeiderpartiet, at man i denne trinnskatten vil beskatte de øverste inntektene sterkere? Er det det vi kan lese ut av det innlegget som ble holdt av representanten Wickholm?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-05-31:
Takk for hyggelige ord. Jeg er helt enig i at dette er avgjørende punkter for det som i hvert fall jeg mener er den fremste utfordringen framover for å sikre et bredt skattegrunnlag videre, som også har legitimitet i store deler av befolkningen. Hvis vi ikke har et system hvor alle bidrar, spør jo de som hele tiden til syvende og sist skal bidra: Hvorfor er det bare jeg som skal være med på dette? Representanten Wickholm nevnte tre avtalepunkter som er særdeles viktige, både hvordan vi arbeider internasjonalt, og hva vi gjør med vår egen nasjonale lovgivning. Hvis jeg skal peke på noe, må jeg nok si at det vi har kontroll på nasjonalt, hvordan vi skal se på opplysningsplikten – om den bør knesettes til at man faktisk må si noe overfor myndighetene og muligens etterfølgende rettssaker om hva hensikten var med transaksjonen – kan bli av stor betydning. Jeg regner med at det er fullt trykk på dette fra regjeringens side.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-05-31:
Det er mulig jeg kan tenke meg til det representanten Flåtten holdt på å avslutte med, så jeg tror jeg greier å ta det spørsmålet. Ja, vårt program er ganske klart: Vi ønsker at når det gjelder den arbeidende kapital, vil hensynet til næringslivet og arbeidsplasser veie så tungt at vi er villig til å gå ned på den satsen som gjelder arbeidende kapital. Det er fordi det er ingen tvil om at det å få, på eiers side, skattlagt verdier som ikke kan omsettes, men som man også må betale selv om driften går heller dårlig, er svært problematisk. Derfor er det helt rett at vi fortsatt vil se på akkurat det for å forbedre situasjonen for næringslivet og dermed norske arbeidsplasser.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-05-31:
Nå blir det jo regjeringens oppgave å lage et system hvor man får et skille mellom arbeidende kapital, hvor skattegrunnlaget blir noe annerledes, og øvrig kapital. Vi er selvfølgelig ikke immune mot å se hva konsekvensene av det blir, men vi har særdeles stor tiltro til at departementet vil finne en veldig god løsning på dette. Da er vår prioritet fortsatt at dersom formuesskatten skal ned, er det på den arbeidende kapital.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-05-31:
Det kan være fristende å si at det pleier aldri å være noe problem å finne flertall for fradrag. Det tror jeg vi kan si at Kristelig Folkeparti også har bidratt til, både en og to ganger. Jeg merker meg også at på visse deler av skatteområdet ser jeg også Senterpartiets hånd på en del fradrag som har kommet opp gjennom tiden. Vi mener at ja, vi skal ha et stringent skattesystem, og hovedpunktene er, som jeg sa, bredt grunnlag og lave satser. Men det er klart at det også er politikk i fradrag, så jeg låser meg ikke til å si at noen skal bort, at noen skal økes, eller at noen skal minskes. Det vil vi faktisk ha frihet til å vurdere i hvert enkelt budsjett.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-05-31:
Som finansministeren vet, er vi også veldig tilfredse med at det ble et bredt forlik, og jeg er enig i de vurderingene finansministeren gir for hvilken verdi det har for forutsigbarhet framover, ikke minst for næringslivet og da også for norske arbeidsplasser. I mitt innlegg tok jeg opp spørsmålet om hva som blir viktig framover. Jeg vil for min del si at noe av det viktigste blir å sikre hvordan den økonomiske aktiviteten som skjer i vårt land, også gir et skattegrunnlag i vårt eget land. Det er jo det som gir det velferdssamfunnet vi er en del av, og som vi i fellesskap prøver å bevare. Er finansministeren enig i at dette er en viktig utfordring? I tilfelle ja: Hva vil hun gjøre for å bevare dette grunnlaget?