trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-15:
Jeg har både skriftlig og forsøksvis muntlig nå prøvd å gi veldig klart uttrykk for at jeg er uenig i representanten Hagesæters beskrivelse og sammenlikning av disse to forhold. Jeg sender gjerne et skriftlig svar til om det. Diskusjonen forstår jeg er en lurevei for å prøve å få fram argumentene for gunstigere avskrivningssatser. Det har jeg for så vidt respekt for at Hagesæter ønsker. Men hvis man begynner å sammenlikne norsk skattenivå og norske skattesystemer med svensk skattenivå eller annet, må man ta med alle elementer. Det er ingenting som tilsier at svenske næringsdrivende har et betydelig bedre skatteregime hvis man ser det under ett, enn norske næringsdrivende. Per i dag – og det skal vi glede oss over alle sammen – er det veldig gunstige forhold for norsk næringsliv. Det betyr altså at et ekstraordinært tiltak i form av lavere avskrivningssatser heller ikke ut fra hvordan situasjonen er nå, skulle ha noen spesielt god begrunnelse.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-15:
Grunnen til at Hagesæter og jeg ikke blir enige om dette, er at vi er uenige om utgangspunktet. Vi mener at det ikke er noen skattekreditt knyttet til holdingselskaper, slik Hagesæter påstår, og vi mener den framstillingen han gir av hvordan denne skjermingsmetoden virker, er en feiloppfatning. Det er grunnen til at vi ikke møtes i denne debatten. Så bare et par stikkord om avskrivningssatser. De er faktisk sånn at de aller, aller fleste bedrifter vil ha god nok lønnsomhet til å investere i de maskinene de trenger. De trenger ingen ekstra stimulans for å bytte ut maskinparken sin gjennom gunstige avskrivningsregler. Men mange varsler om at de har større problemer enn før med å få kvalifisert arbeidskraft. Så hvis myndighetene nå skal stille opp i en prioritert rekkefølge, vil det være ved å bruke det drøye milliardprovenyet det ville innebære å endre avskrivningssatsene fra 20 pst. til 25 pst., på utdanning isteden.
Bent Høie (Høyre), 2006-03-15:
«I Kommunal Rapport 1. mars er statssekretær Inge Bartnes sitert fra et møte i Ålesund. Han uttaler at «vi kan ikke sitte i Oslo og tegne kart over hodet på lokale politikere. Prinsippet om frivillighet skal ligge til grunn når den geografiske inndelingen av regionene skal fastsettes». Står statsråden fast ved dette prinsippet, og hvordan vil statsråden legge opp det videre arbeidet slik at ingen regionsgrenser blir fastsatt mot lokalpolitikernes vilje?»
Bent Høie (Høyre), 2006-03-15:
Statsrådens avslutning er i så fall en bekreftelse på at kanskje både statssekretæren og statsråden i innlegg i mer lokale forsamlinger har lagt større vekt på frivillighet enn det hun nå gjør i svaret. Jeg registrerer at statsråden bruker begrepet regionale aktører, og da er mitt oppfølgingsspørsmål: Hvem er det som frivillig skal være enige om grensene? Er det lokalpolitikerne i de berørte kommunene, eller er det fylkespolitikerne som er på vei ut, som skal bli enige om det nye forvaltningsnivået og regiongrensene?
Bent Høie (Høyre), 2006-03-15:
Innebærer dette svaret fra kommunalministeren at Regjeringen i en gitt situasjon kan foreslå å tvinge kommuner til å tilhøre regioner som de selv ikke ønsker å tilhøre? Og innebærer også dette svaret at Regjeringen vil komme med en standard for hvilken størrelse en region vil måtte ha? Jeg registrerer at statsråden sier at hun er en stor fan av den danske modellen, og den danske modellen innebærer både en beskrivelse av oppgaver og ikke minst en beskrivelse av en idealstat. Jeg vil be om et klart svar på de to spørsmålene.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-15:
Regjeringa mener at det skal være tre folkevalgte nivå i Norge. Vi har satt i gang et omfattende arbeid med sikte på å etablere et fornyet og styrket regionalt forvaltningsnivå. Høsten 2006 vil det bli lagt fram en stortingsmelding som avklarer oppgave- og ansvarsfordelingen mellom nivåene. Når oppgavefordelingen mellom de tre nivåene er avklart, vil det bli en prosess med sikte på å avklare den geografiske inndelingen. Jeg har ved flere anledninger gitt uttrykk for at når det gjelder regiongrenser, skal frivillighet tas som utgangspunkt. Etter at det er avklart hvilke oppgaver som skal legges til det regionale nivået, tror jeg de regionale aktørene sjøl kan finne gode og framtidsrettede løsninger, uten at vi trenger å bruke tvang. Skulle det imidlertid vise seg at det noen steder vil bli vanskelig å finne fram til enighet om inndelingen, har jeg tiltro til at vi, i samspill med de berørte partene, kan finne måter å løse dette på. Resultatet blir best dersom beslutninger i størst mulig grad er i overensstemmelse med lokale ønsker. Når dette er sagt, skal representanten Høie være helt trygg på at Regjeringa evner å skjære igjennom hvis det skulle bli nødvendig. Den endelige beslutningen om fylkesgrenser er det ifølge inndelingsloven Stortinget som har.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-15:
Regjeringa tar frivillighet som utgangspunkt. Når vi skal greie å bli enige om de framtidige grensene og vi sier at vi skal ha dialog med regionale aktører, betyr det sjølsagt for oss både det kommunale nivået, primærkommunenivået og fylkeskommunenivået. Vi bruker nå mye energi på dialog og konsultasjoner også når det gjelder oppgavefordeling, for det er det vi driver med nå. Vi har ennå ikke kommet til de geografiske grensene. Det som er blitt veldig tydelig gjennom den prosessen vi har hatt, er at primærkommunen i altfor liten grad har vært involvert i diskusjonene om hvordan det framtidige regionnivået skal se ut. Den prosessen som vi har hatt omkring oppgavene, illustrerer for meg nettopp hvor viktig det er at man har en brei prosess, og at både kommuner og fylkeskommuner involveres.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-15:
Det er fascinerende at Høyre nå utviser så stor interesse for regionreformen. Jeg syns at det er veldig bra, for Høyre har altså sittet fire år i regjering og latt dette spørsmålet flyte fullstendig. Nå har vi lagt opp til en prosess. Vi skal ha det nye regionnivået på plass 1. januar 2010, og vi har lagt opp til en prosess som innebærer at vi først tar oppgavene, og så skal vi ta geografien. Nå er vi der at vi diskuterer oppgavene. Det er det vi skal fokusere på nå. Når oppgavene er klarlagt, skal vi gå inn og se på regionene og hvordan de skal se ut. Vårt utgangspunkt er at vi gjennom dialog skal komme til forståelse med de ulike partene i dette. Hvis det ikke er mulig og det vil hindre en gjennomføring av en reform som Regjeringa mener er viktig og skal ha på plass, vil vi sjølsagt skjære igjennom. Til sjuende og sist er det, som jeg har sagt, Stortinget som avgjør.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-15:
I forbindelse med behandlingen av kommuneproposisjonen for 2006 den 16. juni 2005 fattet Stortinget vedtak om at regjeringa skulle utrede en ordning med sikte på at kommuner som solgte kraftaksjer før endringen i kommuneloven 1. januar 2001, skulle gis anledning til å inntektsføre såkalt oppspart avkastning i driften. Daværende regjering Bondevik II gav tilbakemelding til Stortinget på dette spørsmålet i statsbudsjettproposisjonen for budsjettåret 2006. Ut fra hensynet til god kommunal formuesforvaltning konkluderte Bondevik-regjeringa med at det ikke er grunnlag for å foreta endringer i reglene for inntektsføring av oppspart avkastning. Stoltenberg-regjeringa endret ikke dette i tilleggsproposisjonen. Stortinget gjorde ingen anmerkninger i saken. Kommunal- og regionaldepartementet har for tida til behandling det samme spørsmålet med bakgrunn i brev av 29. november 2005 fra Giske kommune. Departementet vil i løpet av rimelig tid svare på Giske kommunes henvendelse.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-15:
I Kommunal- og regionaldepartementet forholder vi oss til alle henvendelser vi får, med største seriøsitet. Det gjør vi sjølsagt også i denne saken. Mitt utgangspunkt er at kommunesektoren har et eget organ for god kommunal regnskapsskikk. Det består, som jeg er helt sikker på at representanten Tørresdal veit, av medlemmer fra Kommunal- og regionaldepartementet, Kirke- og kulturdepartementet, KS, Norges Kommunerevisorforbund og Forbund for kommunal økonomiforvaltning og skatteinnfordring. Dette er et organ hvor kommunene har flertallet. For meg er det viktig å legge til grunn at tilrådingene fra dette organet skal følges. Det er det som er gjort i denne saken. Jeg har nå spørsmålene fra Giske kommune på mitt bord og skal forholde meg til dem. Men jeg har nok lyst til å gi uttrykk for at det skal gode grunner til for å overprøve det organet man faktisk har for å håndtere god kommunal regnskapsskikk.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-15:
Jeg har svart på det spørsmålet. Problemstillingen er knyttet til at Giske kommune solgte kraftaksjer i 1999 og 2000. Etter reglene som da gjaldt, ble salgsinntektene avsatt på kapitalfond, som er forbeholdt kapitalformål. Kommunen ønsker nå å få omklassifisert disse midlene, slik at disse kan nyttes til driftsformål. Man kan på sett og vis dermed si at kommunen ønsker å omskrive historien i den forstand at en sier at hadde en visst på det tidspunktet en utførte en handling, hva som seinere ville komme, så hadde en gjort ting annerledes. Jeg respekterer at kommunen tenker slik omkring disse spørsmålene. Jeg skal sjølsagt gå inn i saken med tilstrekkelig grundighet og komme tilbake til svaret om ikke veldig lenge.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-15:
Norge kommer til å ha en finmasket kommunestruktur framover, ganske enkelt fordi det ikke er noe ønske om massiv kommunesammenslåing lokalt, og fordi Regjeringa ikke ønsker å bruke tvang. Jeg har ikke noe imot kommunesammenslåinger så lenge beslutningene fattes lokalt, basert på lokale initiativ og lokale vurderinger. Derimot ser jeg ikke noe behov for å lokke kommunene til å slå seg sammen gjennom ekstraordinære stimuleringstiltak, slik den forrige regjeringa gjorde. Jeg har derfor valgt å fjerne tilskuddet til infrastrukturtiltak til kommuner som ønsker å slutte seg sammen for framtida. Likevel ser jeg behovet, som de fleste andre, for å støtte opp under lokale prosesser der kommunene sjøl ønsker å vurdere sammenslåing nærmere. Derfor gir departementet støtte til utredninger av konsekvenser av eventuelle kommunesammenslåinger. Kommunene får også støtte til informasjon og folkehøringer, for å sikre at beslutninger som fattes, er godt forankret i befolkningen. Dersom kommunene velger å slutte seg sammen, vil de få tilgang til lovbestemte virkemidler etter inndelingsloven. Det vil si at de vil motta inndelingstilskudd, delvis kompensasjon for engangskostnader i forbindelse med sammenslutningsprosessen og få fritak fra enkelte statlige avgifter. Kommuner som har fått løfte om støtte til infrastrukturtiltak under den forrige regjeringa, vil motta dette. Som det framgår av ovennevnte, er jeg sjøl ikke tilhenger av slike virkemidler, men kommunene skal vite at de har forutsigbarhet. Kommunestrukturen vi har i dag, er tilpasset lokale preferanser ut fra sjølstendige vurderinger av egne behov og ønsker. Slik bør det være også i fortsettelsen.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-15:
Jeg må vel få lov til å si at det finnes andre sannhetsvitner her i verden enn Kommunal Rapport, skulle jeg formode. Saken er den at vi ikke gjør endringer i forhold til de mulighetene kommunene har for å slå seg sammen, utover at vi tar vekk en framtidig støtte til infrastrukturtiltak. Det tidligere regimet drog land og strand rundt og sa at her skulle man få vei, her skulle man få breibånd, her skulle man få bru, forutsatt at kommunene slo seg sammen. Det mener jeg er uklok kommunalpolitikk. Det mener jeg er uklok samferdselspolitikk. Ingen andre virkemidler er tatt vekk, og sånn sett ligger det jo stimuleringstiltak inne for at kommuner som ønsker det, skal kunne slå seg sammen. Det fins en uendelighet av møter rundt omkring i landet i kommunal sektor. Hvis den politiske ledelse i departementet skulle være til stede på alle de møtene overalt, ville vi få det travelt.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-03-15:
Vi skal komme tilbake til inntektssystemet i forbindelse med kommuneproposisjonen for 2007. Der skal vi også kvittere ut Borge-utvalgets innstilling. Jeg har ikke mulighet nå til å si noe om hvordan det skal gjøres. Men jeg ber representanten lytte til det jeg sier, nemlig at den eneste endringen som jeg har gjort i forhold til kommunesammenslåinger, er at vi ikke flyr land og strand rundt med løfter om infrastrukturtiltak som kommuner skal få, forutsatt at de slår seg sammen. Jeg vil at kommuner i Norge skal ha både bru, vei og breibånd, men det skal de få av andre grunner enn fordi de slår seg sammen. Det ligger ingen planer inne i min politikk om at vi skal vanskeliggjøre kommunesammenslåinger, utover at dette infrastrukturtilskuddet ikke kommer til å eksistere i framtida.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-03-15:
Jeg har et spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «For å unngå forskjellsbehandling av kommuner som solgte kraftaksjer før endringen i kommuneloven 1.1.2001, har Stortinget vedtatt at det bør utredes en ordning som gir anledning til å inntektsføre oppspart avkastning i driften, da disse kommunene ikke hadde mulighet til å tilpasse seg endringene i regnskapsforskriften vedtatt av departementet 22.9.2004. Dette gjelder ikke kommuner som har solgt etter ordningen, men for dem som solgte før endringen som Giske og Balestrand. Hvor langt har statsråden kommet i arbeidet?»
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-03-15:
Ut fra det vedtak som den gang ble fattet, og ut fra at det var den forrige kommunalkomiteens leder, senterpartipolitiker Magnhild Meltveit Kleppa, som gikk i bresjen for at dette vedtaket skulle bli fattet, kan statsråden da forstå at det er forventninger i disse kommunene om at en ser på denne problemstillingen en gang til?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-03-15:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg vil igjen oppfordre til at en ser på dette, som oppleves som urimelig for den enkelte kommune som blir rammet av denne endringen.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2006-03-15:
«Ifølge Nationen den 3. mars blir frivillig kommunesammenslåing vurdert av 33 kommuner. Sammenslåingsprosjektene er aktuelle fordi kommunene ser fordeler for både innbyggerne, kommunene selv og storsamfunnet. På hvilken måte vil Regjeringen bidra til at frivillige kommunesammenslåinger kan gjennomføres?»
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2006-03-15:
Jeg hører hva statsråden sier, men jeg forundres litt, for i Kommunal Rapport har en del politikere stått fram. Der mener man at man møter liten samarbeidsvilje. Rogalandskommunene Bokn og Tysvær vil slå seg sammen, men sliter med å få en dialog med Kommunal- og regionaldepartementet. De opplever at dørene er stengt. I går hadde man et møte i Bodø for å diskutere storkommuner. Det var ni kommunestyrer som møtte. Departementet takket nei til å være med. På Sunnmøre har 18 ordførere besluttet å utrede samarbeidet videre, men der trakk departementet seg fra styringsgruppen. Jeg forundrer meg da litt over hvordan dette står i forhold til det svar som statsråden akkurat gav. Kan det være slik at statsråden bevisst motarbeider kommunesammenslåinger, selv om det også er ønskelig lokalt?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2006-03-15:
Statsråden var inne på nå at det er noen tilskudd som ligger inne. Jeg går ut fra at det fortsatt ligger inne i inntektssystemet at kommuner som slår seg sammen, ikke mister sine tilskudd de første ti årene, men får en viss periode til å omstille seg, fram til de nye inntektene organiseres. Nå vet vi at inntektssystemet er til vurdering og skal eventuelt endres av Stortinget etter forslag fra Regjeringen. Kan statsråden bekrefte at denne tilskuddsordningen for de kommunene som ønsker å slå seg sammen, fortsatt vil bli værende i det nye inntektssystemet og ikke ses på som en av gulrøttene i en bunt som statsråden kaster vekk?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2006-03-15:
«Konkurransesituasjonen for Hurtigruten er nå meget vanskelig på hjemmemarkedet. Grunnen er at utenlandske cruiseskip har langt lavere kostnader i form av mannskap fra lavkostland og lavere avgifter. Ledelsen i Hurtigruten Group vurderer nå å flagge ut flere skip. Hva vil statsråden konkret gjøre for at Hurtigruten skal få konkurrere på lik linje med utenlandske cruiseskip langs norskekysten, slik at norske arbeidsplasser ivaretas?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2006-03-15:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er helt enig med statsråden i at det er et enormt flott turisttilbud. Jeg merker meg også at Regjeringen nå sysler med tanken om å innføre en turistskatt. Det er sikkert en kreativ måte å bli kvitt utenlandske turister i Norge på. Mitt spørsmål gikk egentlig ikke på hurtigruteavtalen, som statsråden brukte mesteparten av svaret sitt på, men på om Regjeringen vil gjøre noe. Statsråden viste til det gjeldende regelverket, og jeg er for så vidt kjent med at det ikke gir rom for å gjøre noen endringer i forhold til nettolønnsordningen. Men det samme regelverket kan bare med en forskriftsendring gjøre at også Hurtigruten kan inkluderes i nettolønnsordningen på lik linje med en del andre fartøyer i Norge. Vil statsråden ta initiativ til å endre de nasjonale forskriftene?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2006-03-15:
Jeg takker statsråden for svaret. At man ikke vil endre dette på det nåværende tidspunkt, kan jeg vel tolke sånn at man skal komme tilbake, bl.a. i revidert, og gjøre det. Hvis man sier at man ikke vil endre på det nåværende tidspunkt, har man iallfall en åpning for det. Da tolker jeg det positivt, for det er stikk i strid med de signalene vi har fått fra næringsministeren tidligere. Men det gir oss et håp. Man har en rett og en plikt til å seile, og man har en plikt til å anløpe 33 steder langs norskekysten. En av de store utfordringene for Hurtigruten, som er pliktig til å anløpe disse stedene, er at det er store forskjeller i havneavgifter – fra Mehamn, som er billigst med 1 150 kr, til Geiranger, som er dyrest med 10 476 kr for å anløpe. Det er steder Hurtigruten er pliktig å anløpe. Hva vil statsråden gjøre for å få redusert disse havneavgiftene, for det gjenspeiler faktisk ikke de tjenestene som disse anløpsstedene stiller opp med?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Som eg sa i mitt svar, er konkurransesituasjonen i høve til utanlandske cruiseskip ein del av anbodsgrunnlaget for avtalen mellom hurtigrutereiarlaga og staten. Det er òg, som eg sa, i samsvar med gjeldande forskrift om forvalting av tilskot til sysselsetjing av norske sjøfolk at dei som får anna offentleg tilskot, ikkje er omfatta av ordninga. Det er på det noverande tidspunktet ikkje planar om å endre den ordninga.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Eigarskapen til hamnene er i dag på kommunalt nivå. Utviklinga av hamnene er ofte sett ut til kommunale og kanskje òg av og til interkommunale selskap, men som oftast kommunale selskap. Denne regjeringa har ein politikk der me er opptekne av å ha eit godt samspel med dei lokale styresmaktene, men me er òg særdeles lydhøyre for dei vedtaka som vert gjorde lokalt, og er varsame med å gripe inn overfor dei. Fiskeriministeren, som på departementsnivå har ansvaret for hamnene, har sjølvsagt ein kontinuerleg dialog med kommunane om dette spørsmålet. Vårt mål er sjølvsagt at me skal ha ein hamnepolitikk som gjer at norske hamner er konkurransedyktige, både for Hurtigruta og for andre som skal kome til norske hamner – ikkje minst internasjonal cruisetrafikk, som òg er oppteken av det same spørsmålet. Men det er eit spørsmål som fiskeriministeren saman med kommunane må sjå nærare på.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Lat meg fyrst få uttrykkje forståing for dei problema som folket i Åfjord vart utsett for i samanheng med uvêret tidlegare i vinter. Eg kan veldig godt forstå den frustrasjonen som folk i Åfjord må kjenne når dei er blant dei 0,2 pst. i dette landet som ikkje har mobildekning der dei bur. I ein beredskapssituasjon vert dette opplevt som ekstra ille. Generelt er det å seie at i tildelinga av frekvensar til GSM vert det stilt vilkår om ei viss minsteutbygging for å få løyve. Dei eksisterande utbyggingsvilkåra er dessverre ikkje omfattande nok til å påleggje verken Telenor eller NetCom ytterlegare utbygging. Dei har begge overoppfylt vilkåra. Vilkåra vart hausten 2005 fastsette under den førre regjeringa, som gjekk ut frå representanten Lånkes parti m.a., og gjeld for 12 år. Dei nye vilkåra stilte ingen krav i det heile til ytterlegare mobildekning for nokon av selskapa. No ser det likevel ut til at situasjonen skal verte betre for folk i Åfjord. Telenor har informert meg om at dei har vore i kontakt med fylkeskommunen sitt beredskapskontor og ordføraren i Åfjord kommune om GSM-dekning i kommunen. Eg er informert om at Telenor tek sikte på å få på plass ein basestasjon i Sørdalen før sommaren. Denne stasjonen vil dekkje nesten all busetnad i Sørdalen. Det skal òg plasserast ein basestasjon i Lundfjorden til hausten. Til slutt: I Soria Moria-erklæringa seier Regjeringa at ho skal leggje til rette for utbygging av mobilnettet i dei områda der dekninga i dag er for dårleg. Samferdselsdepartementet er no i gang med å vurdere korleis denne målformuleringa skal følgjast opp framover.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
I det eg sa avslutningsvis, ligg det sjølvsagt nettopp det, for i Soria Moria-erklæringa har Regjeringa sagt at det å få full mobildekning er eit viktig mål for oss. Skal me oppnå det, må me kartleggje dei områda som ikkje har mobildekning i dag, og det gjer me. Eg får òg stadig innspel frå ulike delar av landet som fell utafor dei områda som har dekning. Dessverre forlengde den førre regjeringa konsesjonsavtalen utan å gå inn på å vurdere – iallfall er det ikkje synlege resultat av ei slik vurdering – om ein kunne bruke konsesjonsvilkåra til å krevje ytterlegare dekningsgrad. Det me gjer no i Regjeringa, er sjølvsagt å vurdere om det er andre måtar me kan få dekning til desse områda på, og me samarbeider sjølvsagt òg med teleoperatørane på det området.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Det viktigaste for statsråden er å sikre dei områda som ikkje har mobildekning. At ein kan få anten Telenor eller NetCom, kan nok skje i ein del område. Det er ikkje det vesentlege for statsråden i fyrste omgang. Det vesentlege er at det skal vere mogleg å få mobildekning. Så får ein akseptere at ikkje begge selskapa har dekning alle stader. Det er jo slik at NetCom har eit lågare krav til dekning enn Telenor har. Det er berre 0,2 pst. som gjenstår no, og det er sjølvsagt dei områda i landet der det er minst folk, spreidd befolkning, og der økonomien i dette ikkje er så god. Ergo må ein òg vurdere om det skal brukast økonomiske verkemiddel i dette biletet, eller om det er andre måtar me kan samhandle med selskapa på for å få dekt det resterande. Det er eit område statsråden er oppteken av. Ikkje minst avslørte det uvêret som me hadde i Trøndelag, kor viktig det er at me har mobildekning overalt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Denne vinteren har me sett mange avisoppslag og fått mange meldingar om farlege situasjonar ikkje minst i austlandsområdet og der fjellovergangane startar, som dessverre har si årsak i at køyretøy ikkje har vore godt nok skodde. Det har me teke på alvor, og det er det som gjer at me no er i gang med eit arbeid. Målet med det arbeidet er sjølvsagt at me skal vere klare til neste vintersesong, slik at me kan sleppe så mange – kanskje forhåpentlegvis nokre – av desse oppslaga. Ein ting er oppslaga. Det som er verre, er sjølvsagt dei konsekvensane me òg ser at dette kan ha for trafikktryggleiken. Eg har hatt telefonar frå sjåførar, både privatsjåførar og yrkessjåførar, som faktisk føler seg utrygge på vegane. Det er ein situasjon som me ikkje kan leve med, og eg ynskjer å halde stort fokus og trykk på dette arbeidet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Eg trur me er einige om målet. Så er det opp til statsråden å få fart på prosessen fram til det målet, og det skal ho gjere.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Nasjonal transportplan er det viktigaste grunnlaget for utvikling av transportpolitikken. Planen byggjer på omfattande og breie prosessar. For å få effektive og gode prosessar – og eit dokument som er godt eigna til politiske føringar – er evaluering viktig og naudsynt. Det har difor vore gjennomført grundige evalueringar av prosess og innhald i høve til Nasjonal transportplan 2002–2011, som var den fyrste i sitt slag, og inneverande nasjonale transportplan. Transportøkonomisk institutt publiserte sommaren 2005 ein rapport med ei evaluering av handsaminga av Nasjonal transportplan 2006–2015 i Stortinget. Utgangspunktet for analysane var fyrst og fremst omfattande intervju med medlemmene av Stortinget sin dåverande samferdselskomite. 12 av 15 av medlemmene, frå alle partia i komiteen, deltok i intervjua. I tillegg til evalueringa av den politiske handsaminga har transportetatane gitt innspel til departementet om sine erfaringar frå sitt arbeid med grunnlagsmaterialet til NTP 2006–2015 og framlegg til vidareutvikling basert på dette. Det har òg vore gjennomført interne evalueringar av planprosessen i Samferdselsdepartementet og Fiskeri- og kystdepartementet. Evalueringa av planen har vore eitt grunnlag for den planprosessen som no er sett i gang gjennom retningsliner for transportetatane og Avinor AS sitt arbeid med Nasjonal transportplan 2010–2019.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Dei evalueringane eg viste til, er ganske omfattande, både frå etatane og frå departementet og òg i forhold til det arbeidet som har skjedd i Stortinget. Det er ei utfordring i samband med Nasjonal transportplan å få til eit sektorovergripande arbeid, fordi arbeidet i seg sjølv er så omfattande og arbeidskrevjande. Eg er som representanten Sortevik oppteken av at me må sjå samanhengar i samfunnet, og ikkje minst av at me må tenkje førebyggjande mykje meir enn det me gjer i dag. Det er ingen tvil om at ved å byggje ut eit betre og tryggare samferdselstilbod vil ein f.eks. kunne spare store summar på helsebudsjettet og òg på budsjettet for uføretrygd. Det er ei kjempeutfordring for alle regjeringar og alle storting å evne å sjå desse samanhengane, og eg vil gjerne vere med og løyse dette i lag med representanten Sortevik.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Det har så langt ikkje vore tema for statsråden å ha ei internasjonal evaluering. Det er ingen tvil om at for vekslande regjeringar har det vore problematisk å innfri det som ligg av ambisjonar i Nasjonal transportplan. Det handlar ikkje om at Nasjonal transportplan ikkje er godt nok utarbeidd. Det handlar om politiske prioriteringar i det enkelte års budsjett. Slik vil det òg vere framover, og eg ser med den grunngivinga ingen grunn til at me skal ha nokon utanlandske evalueringar. Men meir generelt vil det alltid vere interessant å få eit uhilda blikk på korleis me jobbar òg med planarbeidet. Men no er me i gang med neste rullering, så dersom det skal verte aktuelt, må det nødvendigvis verte kanskje i neste runde igjen, for no har tida gått. No er me altså i gang med neste transportplan.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Ved handsaminga av stortingsmeldinga om Nasjonal transportplan som Bondevik II-regjeringa la fram, hadde dei tre noverande regjeringspartia kvar sine framlegg om auke av rammene. Etter at framlegga frå Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti var forkasta, røysta dei subsidiært for framlegget frå Arbeidarpartiet, som fekk fleirtal. I valkampen gjekk partia naturleg nok inn for å få tilslutnad til sine program, men gjorde det samstundes klart at dei ville forhandle om ei sams politisk plattform for eit regjeringssamarbeid. Resultatet av desse forhandlingane framgår av Soria Moria-erklæringa. I denne er det uttalt at Regjeringa vil auke satsinga på samferdsel i tråd med Stortingets vedtak. Dette inneber ein rammeauke på 22 milliardar kr i høve til framlegget frå Bondevik II-regjeringa, og er altså det aktuelle målet for Regjeringa i dag. Dette betyr ei sterk satsing. I den korte tida Regjeringa hadde til å endre budsjettframlegget frå Bondevik II-regjeringa hausten 2005, fekk me til ein klar auke i løyvingane til samferdsel, men ikkje så stor som ynskjeleg. I åra framover vil Regjeringa i sin budsjettpolitikk leggje felleserklæringa til grunn, medrekna auka satsing på samferdsel. Som kjent vert budsjettet vedteke for eit år om gongen, og eg kan ikkje her og no gi noko tal for komande budsjett. Det er òg ein klar føresetnad for ein langtidsplan at budsjetta på ein ansvarleg måte må tilpassast den finanspolitiske situasjonen for det einskilde året. Lat meg her sitere kva ein samla komite uttalte i Innst. S. nr. 240 for 2003-2004 om Nasjonal transportplan, jf. side 8: «Komiteen har merka seg at Regjeringa understreker at planen først og fremst er ein prioriteringsplan, og at oppfylging vil skje i det einskilde budsjett. Komiteen vil understreka at planen òg i framtida skal vera ein plan for framdrift av prosjekt, og at planen på den måten legg sterke føringar for dei årlege budsjetta.» Regjeringa vil leggje dette til grunn for sin budsjettpolitikk.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Veljarane skal uansett tru at med denne regjeringa ligg me 460 mill. kr framfor det me ville ha gjort dersom Venstre hadde halde fram i regjering i lag med Kristeleg Folkeparti og Høgre. Det er iallfall ei klar melding til veljarane. Veljarane veit elles særdeles godt – det veit òg representanten Tenden – at i ei regjeringsplattform og eit samarbeid er det plattforma som gjeld, og ikkje dei einskilde partia sine program. Dei ligg der, og dei har me gått til val på. Me fekk ikkje fleirtal åleine, og det gjorde heller ikkje Venstre. Så same kven av oss som hadde kome i regjering, måtte me ha gått inn i eit samarbeid. Det gjorde me, og me er veldig stolte av den ambisjonen som ligg i Soria Moria-erklæringa om ein auke på 2,2 milliardar kr på Samferdselsdepartementet og Fiskeri- og kystdepartementet sine budsjett. Det er det min jobb å arbeide for å følgje opp, og det gjer eg kvar dag.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Regjeringa har sett i gang ei utgreiing om gratis ferjer. Det er ei stor utgreiing der ein skal sjå på alle sider, både dei konkurransemessige, dei samfunnsøkonomiske og sjølvsagt òg verknaden for næringsutvikling og busetnad i dette landet. Den utgreiinga skal vere ferdig ved utgangen av 2006 og vil då danne grunnlag for ei vurdering av om nokre ferjestrekningar skal gjerast gratis, slik det er nedfelt i Soria Moria-erklæringa. Så det arbeidet er i godt gjenge, og det er eit spennande arbeid, som me sjølvsagt skal følgje opp vidare.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Bruk av bompengar til vegfinansiering har lang tradisjon i Noreg. Organiseringa av bompengeinnkrevjinga er basert på at kvart bompengeprosjekt er administrert av eit lokalt eigd bompengeselskap, ei ordning som har vore uendra sidan denne finansieringsforma fyrst vart innført. Eg meiner bompengeinnkrevjinga har forandra seg ein god del det siste tiåret. I dag er hovuddelen av dei samla bompengeinntektene basert på elektronisk innkrevjing. Dette gjer harmonisering av takstsystem og koordinering mellom dei ulike selskapa viktigare og samtidig meir utfordrande. Det omfanget som bompengefinansiering etter kvart har fått i landet vårt, gjer det ekstra viktig å fokusere på korleis denne finansieringsforma best kan organiserast, med vekt på låge kostnader og eit einsarta system for brukarane. Vegdirektoratet meiner at kostnadene ved bompengeinnkrevjing kan knyttast til måten bompengefinansieringa er organisert på. I fyrste rekkje gjeld dette for bompengeselskapa sjølve, men òg for brukarane og for Statens vegvesen, som har ansvaret for å følgje opp prosjekta gjennom heile innkrevjingsperioden. Samferdselsdepartementet har tidlegare varsla at departementet i 2006 vil vurdere organiseringa av bompengeselskapa og eventuelt kome tilbake til Stortinget med saka. Eg avventar no eit forslag frå Vegdirektoratet som eventuelt skal på høyring. Eg vil i den samanhengen understreke at me uansett må ha ei ordning som sikrar ei lokalpolitisk forankring knytt til bompengeprosjekt òg i framtida.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Eg er som samferdselsminister, som eg er elles, særdeles oppteken av lokaldemokratiet. Eg er oppteken av at dei lokale initiativa som vert tekne ved bompengeinnkrevjing, òg skal følgjast opp med eit lokalt ansvar for å sjå desse prosjekta vel i hamn. Det var ei sak på dette området som fylkeskommunen hadde til høyring, og dei høyringssvara var særdeles negative. Det tek eg med meg. Som sagt kjem det ei vurdering frå Vegdirektoratet. Ho er i gjenge, og eg skal sjølvsagt handtere ho på sedvanleg vis. Men mi haldning, må eg få gi uttrykk for, og det kan eg i alle fall forsikre representanten om, er at eg ikkje kjem til å kome til Stortinget med ei sak som overkøyrer lokaldemokratiet på dette området.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-03-15:
Det er interessant for statsråden å få dokumentasjonen frå Vegdirektoratet, for eg er oppteken av om det går an å finne løysingar som er meir kostnadseffektive enn dei me har i dag, utan dermed å overkøyre lokale organ. Difor har eg ikkje stoppa arbeidet som Vegdirektoratet har på gang. Eg synest det er interessant å sjå kva som vert lagt fram, og skal vurdere det når det vert lagt fram. Kvar einaste krone me kan spare på dette leddet, kjem jo bilistane, altså brukarane, til gode, og eg vil forsikre meg om at me kan ta ut dei gevinstane me kan. Eg trur som representanten at det sannsynlegvis er fleire måtar å gjere dette på, utan at me nærast skal sentralisere innkrevjinga til eit statleg selskap. Men dette er som sagt ei sak eg må få kome tilbake til Stortinget med når eg har fått ho til behandling og gjort dei vurderingane som eg skal gjere.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2006-03-15:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Uværet i Trøndelag i vinter avslørte sårbarheten i den offentlige infrastrukturen. I Sørdalen i Åfjord, langs fylkesveg 55 i Åfjord ved Nord-Trøndelags grense, ble det brudd både i veg- og telefonsamband, og bygda manglet dekning for mobiltelefon fra før. En kan frykte at slike hendelser vil opptre hyppigere i framtida. Full mobildekning blir derfor stadig viktigere for å sikre beredskapen. Hva vil statsråden gjøre for å sikre en bedre mobildekning og derved tryggere beredskap?»
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2006-03-15:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg synes også at svaret var veldig bra og konkret i forhold til utfordringen, i hvert fall når det gjelder Sørbygda i Åfjord. Jeg er også glad for at statsråden viser forståelse for den situasjonen som befolkningen der ute kom i i forbindelse med flomkatastrofen tidligere i vinter. Nå ser vi jo at mobildekningen jevnt over er dårligst i Utkant-Norge og ikke minst langs mange veger. Jeg vet at i mitt fylke, Sør-Trøndelag, er det fortsatt flere fylkes- og riksveger hvor det ikke er god nok eller brukbar mobildekning. Jeg registrerte ikke i statsrådens svar at det ville bli tatt skritt for å se på de gjenstående strekningene i de fylkene som er aktuelle, for å rette det opp. Jeg ber i hvert fall statsråden om å presisere om det er planer om å se på disse områdene.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2006-03-15:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Nå er det jo de to selskapene Telenor og NetCom som er operatører for mobildekningen i Norge. Disse selskapene legger utelukkende bedriftsøkonomiske vurderinger til grunn for sine beslutninger. Konsekvensen av dette er at en del avskjæres fra bruk av mobiltelefon. Statsråden nevnte også at den forrige regjeringen ikke har pålagt selskapene noe ansvar i forbindelse med disse gjenstående områdene. Det kan så være, men vi ser jo nå at det kan gå galt, at mobilen faktisk er det siste man kan stole på når alt annet svikter. Vi vet også at mobil redder liv i mange tilfeller. Kunne det tenkes en ordning nå når vi har sett dette, uansett hva tidligere regjeringer har gjort, der myndighetene pålegger disse selskapene f.eks. å tilby dekning for hverandres kunder i de områdene der bare det ene selskapet har dekning, at man så å si selger samband til hverandres kunder? Det ville jo også redusere behovet(presidenten klubber) for installasjoner i de områdene hvor det mangler. Vil statsråden ta initiativ til et slikt overordnet pålegg til operatørselskapene? (presidenten klubber)
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2006-03-15:
Vi har en snørik vinter. Kaos på vegene som følge av dette har gitt daglige oppslag i mediene. Altfor ofte opplever vi at utenlandske vogntog er årsaken til kaoset etter å ha sklidd av vegen eller blitt stående fast. Så snart det kommer snøfall eller tåke med frost i lufta, skjer det igjen. Slitte dekk, sommerdekk, ingen kjettinger, kombinert med mangelfull opplæring –
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2006-03-15:
Jeg mener jeg gjør det, men – Skal jeg fortsette?
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2006-03-15:
«Slitte dekk, sommerdekk, ingen kjettinger og mangelfull opplæring om vinterføre hos sjåførene skaper problemer. Tungt lastede kjøretøy som ikke er i stand til å kjøre trygt på norske vinterveger, er en alvorlig fare for trafikksikkerheten, liv og helse. Hva vil statsråden gjøre for å rette på dette?»
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2006-03-15:
Takk for et svar som bærer bud om at trafikantene på norske vinterveger kan føle seg tryggere når tiltakene blir iverksatt. Vi vet at den norske transportnæringen ofte sliter hardt med konkurranse. Konkurransen blir heller ikke reell når transportørene kan spekulere i å unndra seg kravene til utrusting og sikkerhet tilpasset norske forhold. Nedover i Europa vet vi at det er forbudt å kjøre med piggdekk, og vi vet også at pålegg om å legge om kommer fort hvis det kommer en norsk bil. Tilsvarende må selvsagt gjelde her. Når det kommer kjøretøy som ikke er skodd for norsk vinterføre, må påleggene komme like raskt. Statsråden konkluderer med at det er uakseptabelt å være dårlig skodd på norske vinterveger, og at kjøretøy som er det, vil bli stanset, og at det skal svi økonomisk. Mener statsråden det kan ligge til rette for at den skjerpede kontrollen og iverksetting av tøffere sanksjoner kan være på plass allerede neste vinter, når snø og kulde igjen gjør det vanskelig å kjøre på norske veger?
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2006-03-15:
Jeg er glad for at samferdselsministeren så tydelig sier at hun vil gripe fatt i disse problemene, og jeg er ganske sikker på at norske trafikanter vil være meget glad for at man nå kan se en tøffere oppfølging fra norsk side. For det er som statsråden sier, det dreier seg ikke bare om at trafikken stopper, men det dreier seg også om at det har skjedd dramatiske uhell, og det må ikke få lov til å skje igjen.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-03-15:
Mitt spørsmål til samferdselsministeren er følgende: «2006 er første år i Nasjonal transportplan 2006–2015. I samme år er arbeidet med ny NTP for perioden 2010–2019 startet opp. Ved oppstart av arbeid med ny Nasjonal transportplan er det viktig at det gjennomføres evaluering av planprosess og -innhold for å sikre at et så viktig nasjonalt plandokument ivaretar de helhetlige og strategiske mål som er nødvendig og ønskelig. På hvilken måte har og/eller vil statsråden sikre at ny NTP utarbeides på basis av en bred faglig og politisk evaluering av arbeidet med NTP 2006–2015?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-03-15:
Jeg takker for svaret og merker meg bl.a. at brukerne synes å være totalt fraværende i evalueringen. Det er i media i dag et oppslag der Bilaksjonen peker på at bedre veier er verdt 62 milliarder kr. Det finnes en rekke utredninger og rapporter som viser hva manglende veistandard og manglende veivedlikehold koster samfunnet. Men det trengs sektorovergripende tiltak for å fjerne ekstrakostnader og ikke minst realisere samfunnsøkonomiske gevinster ved veiutbygging. Hvordan vil statsråden sikre at sektorovergripende tiltak bedre kan sikre at de samfunnsøkonomiske gevinstene som er å hente på å bygge ut bedre veistandard og få et bedre veivedlikehold, faktisk kan realiseres, når vi nå går løs på en ny omfattende planprosess, som forhåpentligvis skal bringe veiutbyggingen videre mot et bedre resultat?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-03-15:
Jeg takker for svaret og invitasjonen, som vi gjerne skal følge opp. Nasjonal transportplan er ment å være et nasjonalt satsingsprogram der mål og strategi for nasjonal samferdselspolitikk også gis økonomiske rammer. Vi finner nasjonalt et lignende satsingsområde og en lignende satsingsdimensjon innenfor forskning, som jeg kjenner litt til fra forrige periode, der mål og strategier for samt gjennomføring av det store forskningsprogrammet i regi av Norges forskningsråd er blitt evaluert av internasjonale krefter, for at ikke miljøene skal evaluere seg selv. Vil statsråden iallfall vurdere om det kan være grunner til og behov for å foreta også en internasjonal evaluering av Nasjonal transportplan, bl.a. på bakgrunn av at vi ligger et stykke etter land det er naturlig å sammenligne oss med når det gjelder veistandard og veiutbygging?
Borghild Tenden (Venstre), 2006-03-15:
Jeg har følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Både ved behandlingen av Nasjonal transportplan og i valgkampen gikk de tre regjeringspartiene inn for å øke bevilgningene til samferdselsformål utover regjeringen Bondevik II. I innstillingen til Nasjonal transportplan, Innst. S. nr. 240 for 2003-2004, gikk Senterpartiet inn for å øke rammen til samferdselsformål med 30 mrd. kr i perioden 2006–2015. Hvordan er fremdriften til statsråden for å nå målet om en økning på 30 mrd. kr innen 2015?»
Borghild Tenden (Venstre), 2006-03-15:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg ser at Senterpartiet ikke følger opp sine lovnader i forbindelse med NTP, og det er beklagelig at de reverserer det de har lovet. Det har jo vært veldig mye skryt av disse 460 millionene som blir lagt inn i budsjettet for 2006. Sannheten er jo at Regjeringen allerede ligger etter det de lovet. Jeg forventer da at det kommer i revidert. Dersom det ikke skjer, hva skal velgerne tro om den videre framdrift for det som bevilges innenfor samferdselssektoren?
Borghild Tenden (Venstre), 2006-03-15:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. I valgkampen gikk jo som kjent Senterpartiet høyt på banen når det gjaldt gratis ferger. Jeg regner med at de ligger innenfor bevilgingene, og mitt oppfølgingsspørsmål er da: Hvordan er framdriften for det med gratis ferger, som var en lovnad i valgkampen?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-03-15:
Jeg har følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Vi har i Norge etter hvert lange tradisjoner for vår spesielle form for organisering av bompengeinnkreving, hvori initiativet både tas og bæres lokalt. Dette er viktig for oppslutning om trafikantbetaling ved bompenger som institutt. I etatsforslaget til Nasjonal transportplan var spørsmålet reist om man burde etablere et statlig bompengeselskap. Samferdselskomiteen fulgte ikke opp dette. Spørsmålet er senere reist fra tid til annen, men har også da blitt avvist. Er statsråden enig i at dette ikke er en god idé?»
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-03-15:
Jeg takker for svaret. Jeg registrerer at jeg ikke får det svaret jeg kanskje fryktet, nemlig at statsråden var enig i at det er en god idé å organisere dette i et statlig selskap. Hun presiserer jo nettopp at det er det lokale initiativet, det at det er lokale som står for kombinerte finansieringsløsninger, og at pengene går til det enkelte konkrete prosjekt, som er mye av bærebjelken for den ordningen vi har hatt i Norge. Det motsatte ville jo være å betrakte nærmest som en skatt eller avgift på vei som skulle fordeles av sentrale myndigheter. Jeg går da ut fra at statsråden ikke syns at et sånt opplegg er en god idé.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-03-15:
Jeg takker for svaret. Jeg syns statsrådens holdning til denne saken er veldig bra. Jeg tror som statsråden at det er mulig å finne fram til bedre og mer rasjonelle løsninger på en del av de operasjonene som utføres, og at kanskje noe av det kan gjøres i større enheter. Så vidt jeg kjenner til, foregår det også et arbeid på det planet, som jeg ikke har noe imot. Men det som gjorde meg litt urolig, var at det kunne se ut til at det var skapt et inntrykk, ikke fra statsråden selv, riktignok, men fra underetatene, om at man fortsatt arbeidet med saken om det statlige selskapet. Da er mitt spørsmål til statsråden: Det er vel ikke noen grunn til å bruke tid på et slikt arbeid når det ikke ser ut til å være politisk vilje til det?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-03-15:
Jeg tillater meg å stille dette spørsmålet til kunnskapsministeren: «Kunnskapsdepartementet har nylig fastsatt en ny forskrift om stipendiaters ansettelsesvilkår. Fram til nå har det vært mulig for stipendiater å akkumulere sykefravær av kortere varighet og få tiden lagt til i stipendiatperioden. Denne muligheten er nå fjernet. Dette tiltaket synes å kunne ramme stipendiater med kroniske sykdommer urimelig hardt, siden man ikke lenger vil ha muligheten til å se slikt sykefravær «under ett». Vil statsråden vurdere noen tiltak for å rette opp denne urimeligheten?»
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-03-15:
Statsråden og jeg deler den oppfatning at flest mulig skal bli ferdig på normert tid. Vi deler sikkert også den oppfatning at det er viktig at IA-avtalen, avtalen om et inkluderende arbeidsliv, gjelder alle i arbeidslivet. Min oppfatning er faktisk på linje med statsrådens, slik jeg hører han gir uttrykk for det. Jeg er opptatt av kronikere, og jeg er opptatt av mennesker som f.eks. har ansvar for små barn. Jeg hører statsråden si at man i slike situasjoner skal legge til rette for at gjeldende praksis kan føres videre. Jeg har tatt utgangspunkt i at gjeldende praksis gir rom for dette. Men for å rydde enhver uklarhet av veien, kunne man fra departementets side vurdere å ta med en tilføyelse som lyder omtrent som følger: Flere dokumenterte korttidsfravær kan etter søknad til institusjonen gi grunnlag for forlengelse dersom fraværet utgjør minst ti dager. Da skaper man ryddighet rundt forhold som eksisterer i dag, og som jeg hører på statsråden at det er hans hensikt – jeg tolker det i hvert fall som hans hensikt – å ivareta.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-03-15:
Jeg var klar over det forholdet som statsråden selv tok opp, som gikk på særskilte forhold. Jeg synes det er svært bra at det rettes opp. Det jeg faktisk oppfordrer til, er at statsråden bidrar til at vi også får IA-avtalen inn på en positiv måte i arbeidsordningen for stipendiater. Og jeg vil fastholde at mitt lille forslag om å supplere forskriften med at flere dokumenterte korttidsfravær etter søknad til institusjonen kan gi grunnlag for forlengelse dersom fraværet utgjør minst ti dager, bør være på linje med det statsråden gav uttrykk for i sitt hovedsvar. Grunnen til at jeg har tatt opp temaet, er at det har vært varierende praksis mellom institusjonene. Noen steder har dette vært greit, andre steder har det ikke vært slik. Vi kan sikkert i fellesskap glede oss over at IA-avtalen har gitt positive resultater når det gjelder sykefraværet i Norge, og det er i et land med akademikere som også forventes å jobbe hardt og skikkelig, ingen grunn til at man ikke skal fange opp dette på en god måte også for dem. Så jeg ber konkret om at statsråden vurderer et tillegg til forskriften for nettopp å kodifisere den praksis som jeg oppfatter at statsråden mener det er hjemmel for, slik at dette er klart for alle og ikke bare praktiseres på enkelte institusjoner etter institusjonens velvilje.