trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Carsten Dybevig (Høyre), 2004-06-15:
Når jeg hører Kvakkestads replikk, må jeg si at resonnementet for meg låter ganske falskt, og jeg skjønner nå hvorfor Fremskrittspartiet har snudd i saken. Det er vel faktisk slik at de investeringer som er gjort på tomten, i de aller, aller fleste tilfellene er gjort av festeren, ikke av grunneieren. Det må være feil å si at grunneieren har gjort de største investeringene. De største investeringene, i forhold til både kloakk, vei og andre ting, er det stort sett festeren som har gjort, så han ønsker naturligvis å få fradrag for dette. I tillegg til dette kommer markedsprisen. Grunneieren får altså 40 pst. av markedsprisen. I vurderingen av markedsprisen er også grunneierens verdier inkludert.
Carsten Dybevig (Høyre), 2004-06-15:
Det er riktig som Inga Marte Thorkildsen sier, Høyre gikk ikke inn for en prisregulering når det gjaldt oppjustering av festekontrakter. Men vi støttet det subsidiært. Og i dag har vi et forslag til vedtak som er kommet fra Regjeringen, og vi støtter § 15 når det gjelder begrensning i forhold til nitusenkronersregelen, osv. Men jeg må si at etter Høyres mening er eiendomsretten fundamentalt viktig i et moderne, velfungerende samfunn. Og det er jo oppsiktsvekkende at SV setter spørsmålstegn ved Høyres tolkning av eiendomsretten, når SV har svært mangelfull oppfølging i sine politiske programmer i forhold til eiendomsretten.
Carsten Dybevig (Høyre), 2004-06-15:
Jeg deler faktisk Arbeiderpartiets syn i forhold til hva Fremskrittspartiet mener i forskjellige saker. Det er veldig forvirrende å skulle vite hvilket standpunkt de kommer ut med når de endelig har ferdigbehandlet saken. Først er de altså nå primært imot innløsningsrett for alle tomtefesterne. Ingen skal få innløsning. Men subsidiært sier altså André Kvakkestad i dag at man er for innløsningsrett for alle. Primært er man helt imot, og subsidiært er man helt for. Er det slik at det ble for vanskelig, at det ble for ubehagelig for Fremskrittspartiet til å kunne ta et standpunkt? Og var det slik at man ikke greide å finne ut hvilken vei vinden blåste i denne saken, slik at det var betimelig å melde seg ut av saken og forsvinne på utsiden og ikke delta i diskusjonen, fordi man ikke greide å ta et standpunkt, fordi man ikke greide å finne ut hvor saken egentlig skulle ende til slutt i forhold til "folk flest", som man sier i Fremskrittspartiet.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Først og fremst skal jeg få lov til å uttrykke min overraskelse over representanten Thorkildsens evne til stadig vekk å framstå som det eneste sannhetsvitne for hva som er rett og galt. Det gjentar seg gang på gang. Det gjentar seg med bravur nå at representanten Thorkildsen er den som hevder det som er rett ute blant folk. Det er mulig at representanten Thorkildsen synes det. Jeg går ut fra at man i denne salen har et noe annet syn på det. Når vi ser støtten som forslaget fra SV har fått, er det i realiteten kanskje ikke så enkelt. Samtidig har representanten angrepet Fremskrittspartiet for ikke å være imøtekommende overfor SVs forslag. Og da ønsker jeg å spille ballen tilbake. Fremskrittspartiet har et forslag her, hvor man ber om at man skal se på uheldige konsekvenser av de forslag som nå foreligger. Hvis det er så viktig for SV å komme i inngrep med situasjonen, hvorfor sier man ikke ja til å oversende saken og få sett på dette? Da kan SV også få delta i å legge føringer der det blir uheldige konsekvenser. Men her sitter man på sin høye hest, og ønsker altså ikke å komme i aktivt inngrep.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Det nærmer seg kveld, eller natt antakeligvis, og man skal kanskje ikke tøye dette mer enn høyst nødvendig. Allikevel har jeg et akutt behov for å si noe. Jeg lar meg fascinere når jeg hører representantene fra Høyre og Kristelig Folkeparti snakke om Fremskrittspartiet og forutsigbarhet. Det kan man selvfølgelig gjøre med pondus, ikke minst med hensyn til den saksbehandlingen vi har sett har foregått i media basert på utspill og innspill fra representanter fra Høyre og Kristelig Folkeparti. Man skal lytte til erfarne fjellfolk, eller erfarne politikere. Men man skal kanskje ikke kaste stein når man sitter i glasshus. Kanskje skal man rydde opp selv først. Men det er lov å prøve og feile. Jeg registrerer også at regjeringspartiene har beveget seg et godt stykke vekk fra det som var de bærende elementene da proposisjonen ble lagt fram, men det ser man på med stor toleranse, og man er fornøyd med resultatet. Da må man jo være godt fornøyd. Så må jeg få lov til å kommentere innlegget til representanten Thorkildsen, som fascinerer meg like mye hver gang. Representanten Thorkildsen har den fantastiske evnen til å profilere stort sett hver enkelt sak ut fra seg selv. Det hadde vært enda mer imponerende hvis man hadde vært like opptatt av prinsippene som man har vært av egenprofileringen herfra. Man bruker som begrunnelse at det har med egen og sosial samvittighet å gjøre. Ja, det skal man ha respekt for, og det er en god ting. Representanten er også opptatt av den makten som ligger i å være stortingsrepresentant, og konsekvensene av det man gjør. Det forutsetter jeg at representanten Thorkildsen tenkte på før hun kom hit. Det er selvfølgelig noe som alle må ta innover seg. Hvis man stiller opp og er kandidat til Stortinget, har det å gjøre med å ta makt. Det handler om å ta det ansvaret som ligger der. Hvis man er i tvil om det, bør man ikke søke å komme hit, etter mitt skjønn. Det får hver enkelt representant selv finne ut av. Så sier man også at det for SV er et mål å jobbe og ta vare på de svake i samfunnet. Det har jeg òg respekt for, men jeg tror paradokset for SV er at SV er avhengig av de svake gruppene. Uten dem hadde det ikke vært noe element i det hele tatt, det hadde ikke vært noe forhold og ingen grunn til å beholde SV. Ære være SV, som bør gjøre jobben videre for å søke å holde oppe så mange svake som mulig. Der ligger velgergrunnlaget og det som er fundamentet for at SV i det hele tatt eksisterer.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-06-15:
Hvis agendaen her var å regulere et marked eller regulere en pris, så kunne vi sjølsagt ha diskutert det. Senterpartiet har ingenting imot at en skal regulere både i forhold til prismekanisme og i forhold til marked, men det er ikke det vi gjør her. Det vi gjør her, er å overføre eiendomsrett. Og det Knut Storberget og Arbeiderpartiet hele tiden har prøvd, er å underslå at eiendomsretten ikke er overdratt ved at en har inngått en tomtefesteavtale. Tomtefeste - hvis det ikke er utstedt skjøte, hvis det ikke er evigvarende - er et leieforhold. Men i denne saken overdrar en altså eiendomsretten. Det ville jo kunne sammenliknes med om Senterpartiet skulle gå inn for at leietakere etter en viss tid skulle få ta over eiendomsretten til den boligen de leier, eller den leiligheten de leier. Det ville nok også for Arbeiderpartiet, sjøl om Arbeiderpartiet ikke ser på eiendomsretten som hellig, være nokså vanskelig å svelge.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-06-15:
Den innløsningsretten en har i dagens lov, er ingen allmenn innløsningsrett. Den innløsningsretten en har etter § 36 i dagens lov, er en innløsningsrett i spesielle tilfeller, og det er knyttet helt spesielle erstatningsmessige regler til den innløsningsregelen. Det kommer ikke Knut Storberget utenom. Jeg forundrer meg stadig over at Storberget i sitt innlegg framstiller dette som et slags revolusjonerende tiltak i forhold til endringer i loven, mens han nå i replikken til meg framstiller det som om det skulle være en mindre justering av en innløsningsrett som allerede foreligger. Så enkelt er det ikke, og det vet også representanten Storberget utmerket godt dersom han tenker seg om.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-06-15:
Statsråden var i sitt innlegg opptatt av at han ønsker en balansert og rettferdig løsning, og han pekte bl.a. på de unntakene som er i § 34, at hvis ikke disse får flertall, vil det bety en eiendomsoverføring f.eks. fra distrikt til by. Nå er det en risiko for at det blir et flertall som stemmer imot de unntakene i § 34 her i dag, og med det statsråden også sa i sitt replikksvar til Storberget, betyr det at han da vil anbefale regjeringspartiene å stemme imot lovens overskrift og loven i sin helhet, slik at han får sendt loven tilbake?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-15:
Det første spørsmålet om helheten gav jeg vel nettopp uttrykk for i mitt innlegg, i den forstand at jeg viste til det balanserte forholdet mellom festere og grunneiere ved å kunne bruke 40 pst.-regelen. Men jeg gav også en klar begrunnelse for hvorfor unntakene for landbrukseiendom, som eksisterer i gjeldende lov, er en del av den samme helheten. Den er uomtvistelig gjort rede for fra min side, og jeg vil gjerne si det så klart at hvis disse unntakene ikke tas med, vil man i hvert fall kunne snakke om en betraktelig formuesoverføring fra Distrikts-Norge til byer. Det er en holdning jeg ikke kan stå for. Når det gjelder skjønnsmuligheten, som er det temaet jeg nå rekker å ta opp, vil jeg si at det er mange muligheter for å gjøre det enkelt. Man kan følge det såkalte lensmannsskjønnet. Det er også slik at reglene for lensmannsskjønn ikke er til hinder for at partene kan bli enige om enda rimeligere tvisteløsninger, f.eks. voldgift, eller at man blir enige om en takstmann som kan fastsette festeavgiften eller innløsningssummen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-15:
Det er ikke noe å si på verken saksbehandlingskapasiteten eller evnen til å gjøre jobber i Justisdepartementet, men tomtefesteloven, når den tas fram, avdekker i sin karakter en prosess som både juridisk og sosialt er kompleks og sammensatt. Da synes jeg at alle, det gjelder også statsråder, skal ta den innsikten innover seg. Når regjeringspartier da tar innsikten innover seg, i forståelse med meg som statsråd, for å sørge for at et forslag fanger opp mer av virkeligheten enn det vi var i stand til å gjøre med vår beste evne, så har jeg ikke noe problem med å stille meg bak det. Flere representanter har tatt til orde for at når noe er komplekst, er det bedre å innrømme det. Og her har man noe å lære. Alternativet har jo vært at denne loven har ligget og sovet. Jeg har tatt den opp av skuffen for at den ikke skal fortsette å ligge og sove lenger, og for at man skal finne en balansert løsning i forholdet mellom festere og bortfestere. Det samlede resultatet bak det står jeg for, og det har jeg også gitt uttrykk for i mitt hovedinnlegg.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-15:
Jeg har i hovedinnlegget mitt gjort rede for synet på den oppjustering som gjaldt tomtereguleringsklausuler, og som er et mindretall av festeforholdene, men som er ganske mange på Opplysningsvesenets fond. Det er riktig. Jeg har gjort oppmerksom på at det foreligger et forslag her som går på taksering, og som er en nyansering i forhold til det vi har hatt før, og som er ganske viktig i forhold til hvor dyrt det vil være. Og så har jeg gjort det klart at vi vil ha oppregulering én gang. Deretter får vi en endring i regimet, slik at vi deretter får en prisjustering. Jeg har sagt at det på lengre sikt vil skape bedre forhold. Når det gjelder kompleksiteten i dette, får vi ta det med oss videre. Jeg har helt siden jeg begynte å jobbe med denne saken i Bondevik I-regjeringen, lært meg at når man griper tak i noe her, så dukker det opp noe nytt. Jeg er en politiker som liker å ta det med meg, og også lære av det og få den kunnskapen med meg. Og jeg har tenkt å ha den holdningen fortsatt. Men i dag føler jeg at det vi legger fram her, er en fair deal som er fair i forhold til grunneiere og i forhold til festere. Det er min hensikt og det er regjeringspartienes hensikt.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-15:
Jeg oppfatter at intet ville glede representanten Arnstad mer enn å få sendt loven tilbake og unngå enhver forbedring. Jeg er sikker på at Stortingets flertall vil sørge for å unngå en slik situasjon, men det er min plikt å gjøre rede for den helheten som foreligger fra regjeringspartienes og Regjeringens side. Den helheten har vært helt uomtvistelig klar, både på løsningen på innløsningssum, på det å kunne forlenge festeavtaler, slik som flere talere har vært inne på, bl.a. representanten Storberget, og på det eksisterende unntak i forhold til landbrukseiendom. Så det er en helhet. Jeg legger til grunn at det også er den situasjonen som vil være resultatet når vi er over voteringen. Jeg ønsker ikke med denne replikken å bidra noe som helst til representanten Arnstads forsøk på å få sendt denne saken ut på ny vandring. Jeg har ikke opplevd det som grunntonen, men jeg oppfattet at jeg fikk et redelig stilt spørsmål av representanten Storberget, for at det skulle være en klar situasjon før vi fikk stemt over denne saken.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-15:
Jeg oppfatter selvfølgelig Regjeringens forslag og regjeringspartienes forslag som ligger her i dag, som klart bedre, fordi de innfører en innløsningsrett, de innfører en mulighet som ikke eksisterer i dag, og de innfører også en nyansering. Prosentsatsen betyr at noen som kunne kommet for dyrt ut i forhold til den faktiske verdien, kommer billigere ut. For å ta et eksempel: Man bor i en stor by og var uheldig på det tidspunktet da man inngikk avtalen, da får man også noe mer igjen med 40 pst.-regelen. Jeg føler at det derved legges opp til et regime som vi kan stå for. Når det gjelder spørsmålet om fjellstyrer som er tatt opp, er det kommet opp sent i prosessen, og jeg vil ikke ha noe imot å få det oversendt til meg for at jeg kan jobbe med det på en skikkelig måte og komme tilbake. Jeg skjønner hovedhensikten bak det, nemlig å sikre den virksomhet som de ulike organene har kunnet ivareta, som da også må sikres ved eventuelle lovendringer som gjøres her i dag.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Det er mye i dette forslaget til endring av tomtefestelov som i dag, eller i natt, blir vedteke, som kunne vore mykje betre. Samtidig ser vi at her har ein fått gjennomslag for svært viktige prinsipp, særleg sett frå festarane si side; om innløysingsrett, om prisregulering og om retten til å kunne vidareføre ei festeavtale. Arbeidarpartiet har tidlegare òg, i mange rundar, måtta kompromisse for å få til forbetringar for tomtefestaren. Vi har måtta kompromisse for å forhindre dei verste utslaga av tomtefestelovgivinga, slik som Regjeringa og regjeringspartia hadde foreslått. Mellom anna har vi vore med og sett eit tak på festeavgifta for å forhindre dei verste utslaga. Eg håpar at eit anna stortingsfleirtal ein gong i tida kan forbetre det som her no ligg føre, ytterlegare, men dette er så langt det er mogleg å komme med dagens stortingsfleirtal. Det forundrar meg da at ikkje SV òg er med på desse forbetringane for tomtefestarane. Eg vil rette søkjelyset mot eit forhold som det har vore stort engasjement om, nemleg spørsmålet om innløysingsrett i statsallmenning. Statsallmenning er statleg eigedom som heile Noreg, og særleg store delar av Bygde-Noreg, har rett til å bruke. Dette er direkte heimla i fjellova - lik rett til jakt og fiske, bruksrett til beite, seter, dyrkingsjord og skog. Rettane blir forvalta av fjellstyra etter fjellova. All inntekt frå jakt og fiske og 50 pst. av festeavgiftene på hytter går attende til distrikta gjennom fjellstyrets forvaltning. Alle desse midlane blir pløgde uavkorta attende til allmenningen i form av tilrettelegging for allmenta. Ved sal av allmenningsgrunn eller rett til innløysing av alle hyttetomter og setrar vil innløysingssummen gå direkte til statskassa - ut frå Distrikts-Noreg, ut frå fjellstyresystemet, vekk frå årleg tilrettelegging for allmenta - ei dramatisk årleg svekking, som gir beskjeden inntekt til statskassa. For å unngå dette er det viktig at ein eventuell salssum òg kan førast attende til fjellstyra. Eit forslag får Senterpartiet som blei levert her i kveld, pålegg ei fordeling av salssummen, slik festeavgifta er no. Arbeidarpartiet vil støtte det forslaget. No sa statsråd Dørum at han gjerne såg at forslaget blei sendt over, slik at han kunne jobbe vidare med det, men eg meiner at det er viktig at det blir ført opp for å hindre negative utslag av ein innløysingsrett i statsallmenningen.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2004-06-15:
Kristelig Folkeparti vet at mange som leier tomt til bolig og hytte, er sterkt knyttet til eiendommen. Det å være selveier vil gi dem sikkerhet, og det betyr mye både for trygghetsfølelsen og for økonomisk forutsigbarhet. Men vi har også en dyp respekt for eiendomsretten og for avtalefriheten. Det har derfor vært maktpåliggende å sikre at en rett til innløsning følges av regler for fastsetting av innløsningspris som yter rettferdighet, både til fester og bortfester. De som nå må selge eiendom til fester, skal ha full erstatning. Det er viktig for meg å påpeke at Regjeringens forslag om innløsningsrett i Ot.prp. nr. 41 kom som følge av påtrykk fra Fremskrittspartiet. Representanten Kvakkestad, som har vært Fremskrittspartiets talsmann i tomtefestesaken, har mange ganger uttalt seg positivt om innløsningsrett. I Stortingets debatt om endringer i tomtefesteloven 18. februar 2003 sa han: "Vi mener at en innløsning skal være en rett for alle festerne." I en pressemelding sendt ut 21. januar i fjor uttalte han at Fremskrittspartiet og regjeringspartiene har "i dag blitt enige om å utvide retten til innløsning av festetomt". Men nå har både Kvakkestad og Fremskrittspartiet snudd og går imot innløsningsrett. Partiet har gitt etter for pengesterke lobbygrupper som representerer grunneierne. Det er etter min vurdering noe oppsiktsvekkende at nettopp Fremskrittspartiet, som hevder å representere folk flest, så til de grader har latt seg påvirke av kapitalkreftene i denne saken. Det er også oppsiktsvekkende at Fremskrittspartiet gjennom å foreslå at Høyesterett skal vurdere forslagenes grunnlovsmessighet, vil frata både seg selv og Stortinget vesentlig politisk makt. Å forelegge spørsmålet om grunnlovsmessigheten av et lovforslag for Høyesterett vil på bakgrunn av Stortingets praksis framstå som ekstraordinært. Stortinget har tidligere ment, iallfall i det 20. århundre, at det tilkommer Stortinget som den lovgivende makt selv å ta stilling til Grunnlovens forståelse og anvende dens bestemmelser. Fremskrittspartiet har tradisjonelt vært opptatt av å styre domstolene, bl.a. gjennom bestemmelser om minstestraffer. Når man nå vil overlate til domstolene å vurdere spørsmål av vesentlig politisk karakter, kan det spørres om Fremskrittspartiet også på dette punkt har endret standpunkt. Jeg må si at et politisk parti med en viss kjerne av politisk forutsigbarhet er å foretrekke.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2004-06-15:
Jeg glemte å trykke. Jeg skulle ha stemt for.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
På vegne av representantene Åsa Elvik, Heikki Holmås og meg selv vil jeg sette fram forslag om aleneboende og aleneforsørgeres levekår og mulige tiltak for å bedre disse.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
På vegne av representantene May Hansen, Sigbjørn Molvik, Siri Hall Arnøy og meg selv vil jeg fremme forslag om tiltak for å begrense bruken av dopingmidler blant barn og unge.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-06-17:
På vegne av representantene Torbjørn Andersen, Ulf Erik Knudsen, Øyvind Vaksdal, Øyvind Korsberg og meg selv vil jeg fremme forslag om å begrense fylkeskommunens/fylkesmannens innsigelsesrett i kommunale plan- og arealsaker samt foreta en gjennomgang av adgangen til å klage på politiske vedtak.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-06-17:
På tross av at Fremskrittspartiet og regjeringspartiene har inngått et forlik vedrørende kommuneproposisjonen for 2005, er det visse skillelinjer. Det jeg ønsker å utfordre representanten Østberg på, er den skillelinjen som går på innlemming av øremerkede tilskudd. Det er forlokkende, det regjeringspartiene sier og mener i forhold til å gi lokalt selvstyre og frihet for lokalpolitikere til å håndtere midlene gjennom frie inntekter. Men mitt spørsmål til Østberg er: Fins det ingen betenkeligheter i forhold til å til gi kommunene frie inntekter, når vi ser at prioriteringene kan bli forskjellige rundt om i Kommune-Norge, noe som kan resultere i at de som virkelig har behov for ressursene, får lide under de lokale prioriteringene?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-06-17:
I tidligere replikkordskifter i dag har vi hørt at Arbeiderpartiet ønsker å stanse all form for økt konkurranseutsetting, og særlig der hvor private er inne og drifter sykehjem. Nå vet vi at det har vært uheldige forhold i mange offentlige sykehjem. Faktisk viser tall at det kan være så mye som 30 pst. av sykehjemmene innen eldreomsorgen som har mangler. Jeg kunne gjerne ha spurt representanten Hogsnes om han vil bruke Arbeiderpartiets metode og stenge noen offentlige sykehjem eller stoppe den prosessen. Men det skal jeg ikke gjøre. Min utfordring til Hogsnes er: Vil vi få en tryggere finansiering og bedre forhold i offentlig eldreomsorg, sykehjem og omsorgsdelen hvis vi tar i bruk en annen finansieringsmodell, slik at pengene i større grad følger brukeren, og slik at brukeren selv blir den som kvalitetssikrer det tilbudet vedkommende måtte få?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-06-17:
Jeg kjenner til situasjonen i mange private institusjoner, og jeg kjenner til mange solskinnshistorier derfra. Jeg har snakket med ansatte i private institusjoner som er meget fornøyd med situasjonen der. Når det gjelder det representanten Øye spør om, er det et stort skille mellom Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet. Forskjellen er at Fremskrittspartiet ønsker at den typen forhandlinger skal skje på den lokale arbeidsplassen. Jeg vil ikke som stortingsrepresentant stille meg som en - hva skal jeg si - rådgiver overfor de forhandlingene som skal skje på lokale arbeidsplasser. De forhandlingene skal skje på den lokale arbeidsplassen! Jeg er i motsetning til Arbeiderpartiet opptatt av at organisasjonsfriheten skal eksistere. I motsetning til Arbeiderpartiet ønsker ikke jeg å ha en dialog eller kontrakter med forskjellige organisasjoner, Kommuneforbundet, LO osv., som skal diktere lønnsforhandlingene på det lokale planet. Jeg ønsker at det skal bestå frivillighet.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-06-17:
Jeg er særdeles fornøyd med spørsmålet fra representanten Gitmark, for da får jeg oppklart en åpenbar misforståelse. Når vi ønsker at pengene skal følge brukeren i større grad, betyr det langt ifra mer stat. Det innebærer kun at staten garanterer at finansieringen er til stede. Det er jo det Kommune-Norge etterlyser i dag. Alle vedtak som blir fattet, og reformer som blir vedtatt her i huset, blir ikke finansiert, sier Kommune-Norge. Den eneste garantisten for at dette skal finansieres, er Fremskrittspartiet, fordi vi sier at staten skal være garantisten for at dette er 100 pst. finansiert. Det er likegyldig for oss hvorvidt det er kommunen, en humanitær organisasjon eller private som drifter et sykehjem, for det er brukerne som er kontrollørene. Da er det brukerne som bestemmer hvorvidt de vil være på institusjonen, og hvorvidt tilbudet er godt nok, fordi brukerne vet at de har pengene i ryggen, gjennom at staten har garantert for det.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-06-17:
Hvis representanten Andersen hadde lest innstillingen, hadde hun fort oppdaget at Fremskrittspartiet påpeker akkurat den framstillingen i våre merknader. Vi setter spørsmålstegn ved hvorvidt det er riktig å opptre på den måten, i forhold til å peke på økning fra det ene året til det andre. Det var en av årsakene til at Fremskrittspartiet i sitt reviderte budsjett, som skal behandles i morgen, foreslo 700 mill. kr mer til kommunesektoren for å kompensere for tapte skatteinntekter, i motsetning til Arbeiderpartiet, som skriker høyt om mer penger til kommunesektoren, men som ikke følger opp i revidert. Vi har tatt det innover oss, og vi er faktisk inne i en prosess der vi vurderer om vi må ha en modell som setter rammene for kommunesektoren slik at de kan være litt forutsigbare for kommunesektoren. Det innebærer også at hvis det er økte skatteinntekter, må de dras inn. Men det er bare for å få stabilitet for kommunesektoren.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-06-17:
Jeg har registrert at arbeiderpartistyrte storkommuner faktisk jubler over at selskapsskatten skal tilbakeføres. Det er bare å lytte til hva man sier i Trondheim. Så til dette med å skape forutsigbarhet for kommunesektoren. Jeg vil gjerne utfordre statsråden på tankene rundt dette med å kompensere for tapte skatteinntekter, hvis det skjer, og eventuelt trekke tilbake hvis skatteinntektene er over det som er prognosert. Vi ser at hvis staten taper inntekter, er det lett å bare knipse og så hente noen midler for å kompensere staten for tapte inntekter. Nå er det også slik at Stortinget bestemmer rammene for kommunesektoren. Mener ikke også statsråden at Stortinget bør skaffe forutsigbarhet for kommunesektoren ved lengre budsjettering over flere år, eventuelt en balanse i forhold til tapte skatteinntekter, pluss og minus?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-06-17:
Mye av debatten har dreid seg om konkurranseutsetting og privatisering. Siste taler var inne på dette med ideologi. Jeg må få lov til å si at for Fremskrittspartiets del har vi ikke noe prinsipp om at alt skal privatiseres. Det er ikke noe ønske fra vår side at vi skal privatisere alt, det er ikke det som er målet. For oss er målet at de som har behov for tjenester, i større grad skal få lov til å bestemme kvaliteten på de tjenestene de får. Det er ikke slik at fordi om vi bruker et anbudsprinsipp og får større konkurranse inn i bildet, så slippes det løs i forhold til at folk skal løpe raskere, og at det skal bli større press på arbeidsplassen. Det er det fortsatt myndighetene som skal regulere. Jeg synes det er litt trist at det, når en snakker om konkurranse og tjenestetilbud, skal være så svart/hvitt. Konkurranse fungerer på mange andre områder, og da tror jeg også det kan fungere på dette feltet. Jeg vil bare kort kommentere forslagene nr. 16, 17 og 18, fra Fremskrittspartiet. Når det gjelder forslag nr. 16, er det et nesten likelydende forslag fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet i innstillingen, altså forslag til vedtak V. Den eneste forskjellen er at vi mener at hvis det skal legges fram noe forslag til den type plan, må det være grundighet som ligger til grunn. Da må vi bruke noe mer tid, og jeg tror ikke at sånne drøftinger vil føre til noe resultat hvis vi skal få dette i budsjettet for 2005. Derfor foreslår vi her at Regjeringen kan legge fram et forslag i kommuneproposisjonen for 2006. Når det gjelder forslag nr. 17, er det bare en presisering av det forliket vi har inngått med regjeringspartiene om at Regjeringen i statsbudsjettet for 2005 følger opp avtalen mellom Sosialdepartementet og vertskommunene i 2005. Det er en presisering, det kan kanskje være litt uklart, det som står i merknadene og i avtalen, men fra Fremskrittspartiets side er det veldig viktig at vi følger opp den avtalen. Jeg vil beklage at forslag nr. 18 er litt uklart. Det Fremskrittspartiet mener med det, er å inkludere 14-kommunegruppa i kompensasjonsordningen vedrørende arbeidsgiveravgift. Vi mener at den saken ikke er helt avklart ennå, og at Regjeringen bør vurdere hvorvidt disse 14 kommunene også skal inkluderes i den kompensasjonsordningen som resten av Kommune-Norge deltar i.
Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2004-06-17:
Verken for Kristelig Folkeparti eller for Regjeringen, som det er beskrevet i proposisjonen, er konkurranse noe mål i seg selv. Konkurranse er ett av flere midler for å få til større effektivitet, for å få til bedre løsninger. Når det gjelder evaluering av forsøk som foregår, vil jeg minne om at alle institusjoner har et kontinuerlig tilsyn, og dette blir ivaretatt på beste måte.
Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2004-06-17:
Forskjellige prioriteringer rundt omkring i de forskjellige kommunene tror jeg er både riktig og rett. Jeg tror det er riktig at vi skal innrømme kommunene å finne de løsningene som er riktige i den respektive kommune, og ikke lage A4-løsninger for alle. Derfor er det viktig at det er stor frihet. Når det gjelder øremerkede tilskudd, må vi ikke bruke dem på generelle ordninger, men kun der hvor det er enkeltkommuner som gjør en jobb for hele landet eller for en stor region. Når det gjelder spørsmålet om man ikke ser faren hvis det går ut over dem som lider mest: Jo, og da må vi ha en tilsynsordning, slik at dette blir påpekt. Jeg er ikke veldig redd for at slike ting skal oppstå.
Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2004-06-17:
Kristelig Folkeparti er enig med SV i at når vi er rike, må vi i hvert fall kunne sørge for å ta oss av dem som er fattige. For oss er det viktig at vi finner fram til løsninger hvor vi spisser ordningen mot dem som virkelig trenger hjelpen. Det er viktig å styrke skolen, og i løpet av en treårsperiode blir alle bøkene i skolen skiftet ut. Men vi lager også noen reformer, hvor bl.a. de som er rike og virkelig har råd til å betale for en barnehageplass, nå betaler en makspris etter hvert som gjør at de får like mye som de som virkelig kunne trengt hjelpen bedre. Regjeringen er den første regjering som virkelig har lagt fram en handlingsplan for å ta seg av de fattige.
Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2004-06-17:
Kristelig Folkeparti er enig med SV i at når vi er rike, må vi i hvert fall kunne sørge for å ta oss av dem som er fattige. For oss er det viktig at vi finner fram til løsninger hvor vi spisser ordningen mot dem som virkelig trenger hjelpen. Det er viktig å styrke skolen. I løpet av en treårsperiode blir alle bøkene i skolen skiftet ut. Men vi lager også noen reformer, hvor bl.a. de som er rike og virkelig har råd til å betale for en barnehageplass, nå betaler en makspris som gjør at de får like mye som dem som virkelig trenger hjelpen bedre. Regjeringen er den første regjering som virkelig har lagt fram en handlingsplan for å ta seg av de fattige.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2004-06-17:
Kristeleg Folkeparti har i alle fall i tidlegare tider gjort eit stort nummer av at partiet har eit stort hjarte for dei som treng hjelp og omsorg. Regjeringa ønskjer meir konkurranse og inspirerer til private, kommersielle løysingar innanfor eldreomsorga. Vi kjenner fleire eksempel på at det dessverre har gitt uverdige forhold for mange eldre. Dei uheldige erfaringane skulle tilseie at det blir sett ein stoppar for desse forsøka til vi kjenner verknadene av dei for brukarane og for dei tilsette. Spørsmåla må derfor bli: Kvifor vil ikkje Kristeleg Folkeparti vurdere konsekvensane av konkurranseutsetjing? Er representanten Østberg uroleg for kva ei slik evaluering vil avdekkje?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2004-06-17:
Det er ingen sensasjon at Arbeidarpartiet legg opp til å utvikle velferdspolitikken i samfunnet vårt, både på lokalt, regionalt og statleg nivå, i dialog med dei tilsette. Om dei er organiserte i LO-forbund eller i forbund utanfor LO, er ikkje avgjerande for om vi lyttar til og tek omsyn til dei synspunkta og innspela dei kjem med. Det er ein grunnleggjande forskjell på den omstillingspolitikken som vi vil ha i kommunal sektor, og den politikken som representanten Gitmark og Regjeringa legg opp til. Vi seier at som eit alternativ til den konkurranseutsetjinga og privatiseringa som Regjeringa no er ein sterk eksponent for, vil vi ha omstilling i dialog med dei tilsette, og vi vil òg løyve midlar til den typen tiltak. Det foreslår vi faktisk i innstillinga, og vi viser til dei svært gode erfaringane vi har med modellkommuneforsøka i Sørum, i Porsgrunn og i Steinkjer.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2004-06-17:
Det er eit grunnleggjande skilje mellom regjeringspartia og Framstegspartiet på den eine sida og Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet på den andre i synet på konkurranseutsetjing og privatisering. Det er eit skilje som ikkje er av ny dato. Det har materialisert seg sterkt i kommunalkomiteen sine innstillingar i heile denne stortingsperioden. Når Arbeidarpartiet og dei to andre partia som vi har felles syn med i denne saka, meiner at vi må kjenne konsekvensane av konkurranseutsetjing og dette fokuset på profittbasert sjukeheimstilbod, som vi har sett har vore svært uheldig i fleire kommunar, er det for å verne om tilbodet til brukarane og gi det ein skikkelig kvalitet. Det er faktisk òg å ta omsyn til at arbeidsvilkåra for dei tilsette skal halde ein skikkeleg standard.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2004-06-17:
Eg takkar for dei velvillige synspunkta som representanten Andersen gav uttrykk for. Eg skal for så vidt prøve å vere velvillig. Eigentleg trefte ikkje representanten Andersen heilt, verken den rette saka eller den rette dagen, det er i morgon Stortinget debatterer revidert nasjonalbudsjett for 2004, men eg skal likevel vere vennleg og svare på spørsmålet. Arbeidarpartiet vel å konsentrere merksemda om pengar til kommunesektoren til handsaminga av kommuneproposisjonen for 2005. Når det gjeld skatteinntektene, har det under ulike regjeringar vore slik at dersom det har vore større skatteinntekter enn føresett, har kommunesektoren fått behalde dei. I perioden frå 1993 til og med 2003 har det i alle år frå 1993 til og med 2001 vore større skatteinntekter enn det som har vore lagt til grunn i saldert budsjett og i rekneskapen. Når det er slik at inntektene sviktar, må kommunesektoren ta ansvaret for det.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2004-06-17:
I saka som vi no debatterer, er det mykje som samlar Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet. Det er eit viktig politisk signal. Dei tre partia står i lag i kampen om å skape betre velferd i kommunane våre. Det synest eg er svært gledeleg. Men Senterpartiet følgjer ikkje Arbeidarpartiet og SV heile vegen i synet på kommunesamanslutning. Arbeidarpartiet og SV understrekar at samanslåing må vere frivillig og byggje på lokalt initiativ, og dei kommunane som slår seg i lag, skal ikkje få mindre rammeoverføringar som følgje av kommunesamanslåing. Vi meiner at det er viktig med meir samarbeid og betre arbeidsdeling på tvers av kommunegrensene. Kvifor kan ikkje Senterpartiet og representanten Meltveit Kleppa vere med på eit slikt synspunkt?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2004-06-17:
Kjell Arvid Svendsen er ein erfaren ordførar i Karmøy. Han er òg fylkesleiar for Kristeleg Folkeparti. Etter at kommuneproposisjonen blei lagd fram, reagerte han sterkt m.a. på forslaget om tilbakeføring av selskapsskatten. Til Haugesunds Avis uttaler ordføraren: "Rimelig dramatisk. Dette er en omfordeling som tilgodeser de store Høyre-styrte byene som vil stikke av med kaka." Ordføraren poengterer at ein må få fram "hvilke skjevheter den foreslåtte omleggingen vil føre med seg.Dette er en sak vi ikke kan la være å forfølge politisk helt til topps". Eg vil derfor spørje: Har statsråd Solberg forståing for dei synspunkta som Karmøy-ordføraren gir uttrykk for, eller opererer han på sviktande grunnlag?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
Hvordan vi prioriterer den felles velferden og skolen når kaka blir større, er et verdispørsmål. For SV er det et verdispørsmål at når vi blir rikere, skal vi for det første sørge for at de som har det vanskelig, skal få del i den rikdommen. Vi skal bruke forholdsvis mye mer på å sikre folk omsorg og pleie og en god skole enn på å bidra til å øke det private forbruket til dem som har svært mye fra før. Det er med både forundring og - må jeg si - litt tristhet jeg oppfatter at Kristelig Folkeparti nå står ensidig sammen med Høyre, og mener at det er viktigere at det private forbruket øker mange ganger mer enn den offentlige velferden vi har sammen. Hvordan kan det ha seg at Kristelig Folkeparti plutselig mener at det er viktigere med flere nye privatbiler enn flere nye skolebøker og flere hjelpepleiere til å hjelpe dem som trenger det mest?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
SV er veldig glad for at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet nå står sammen når det gjelder kommuneøkonomien, om at kommunene både skal ha en større del av den økte samfunnskaka, en større del til velferd og skole, og at det må lages en plan for å rette opp underskuddet i kommunesektoren. Det er et viktig vegvalg. Da er det med desto større skuffelse vi opplever at Arbeiderpartiet for andre år på rad inngår avtale med Regjeringen om revidering av årets budsjett, uten én krone til kommuneøkonomien. Det hadde det kanskje gått an å forstå hvis det var slik at inntektsforutsetningene i kommuneøkonomien var slik som de var da budsjettet ble vedtatt - for dette er en revidering - men det er de altså ikke. Skatten sviktet med 3,4 milliarder i forhold til utgangspunktet i 2003, og ser ut til å svikte med 2,3 milliarder i 2004, hvis prognosene slår til. Kan Arbeiderpartiet gi noen fornuftig forklaring på hvorfor de ikke greide å få til én krone til kommuneøkonomien?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
Høyre gikk til valg i 2001 på lavere skatt og bedre skole. På det første har de innfridd, men på det siste er det blitt verre. Det er 7 280 flere elever i grunnskolen nå enn det var for to år siden, og det er 1 641 færre lærere. Det betyr at det er færre undervisningstimer og færre årstimer som danner grunnlaget for å kunne gi tilpasset opplæring. Det skulle jo være hovedgrepet i Regjeringens skolepolitikk. Det hovedgrepet ligger i kommuneøkonomien, og der er ikke disse pengene. Nå blir det altså færre delingstimer, mindre tilpasset opplæring. Det er slik at barna våre trenger ulik undervisning, ikke fjerning av delingstimer og tilpasset opplæring. Barna trenger trygge skoler, synlige voksne, ikke færre lærere. Og barna trenger mange gode erfaringer og gode opplevelser som gjør at de blir glad i skolen og får lyst til å lære mer. Hvordan kan Høyre forklare at de skal få til mer tilpasset opplæring med færre timer?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
Ja, det er lett å forstå hvorfor Fremskrittspartiet mener det er nødvendig å overstyre alle lokalpolitikerne. Hvis en slår opp og ser på kommuneøkonomien, f.eks. tallene fra Os kommune, som skal være Fremskrittspartiets utstillingsvindu, ser en der nesten norgesrekord i underskudd og dårlig drift. Men nok om det. Jeg har lyst til å spørre Fremskrittspartiet om Fremskrittspartiet føler seg bekvem med og er enig med Regjeringen, for når skatteinntektene i kommunesektoren for andre år på rad har sviktet med til sammen over 5 milliarder kr, lager Regjeringen et etter mitt og SVs syn useriøst regnestykke som viser at fordi de tapte penger i fjor og i år, så er det med de pengene de får i år, en stor økning i inntektene. De regner dette fram, slik at det ser ut som en økning. Er Fremskrittspartiet enig i at når kommunesektoren har tapt flere milliarder kroner, så har de fått bedre råd av det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
Jeg synes kanskje Høyre bør være litt forsiktig når de snakker om samrøre og hvem det er som får mer igjen for pengene ved å være på lag. For Høyre har jo sjøl motsatt seg veldig sterkt å offentliggjøre hvem det er som sponser Høyre. Når det er sagt, har jeg lyst til å minne om noe av det som avgåtte statsråd Norman sa i sitt første innlegg i Stortinget, der han snakket om modernisering. Et av hans hovedpunkter var at omstilling som de ansatte ikke er med på, er dømt til å mislykkes. Nå er det riktignok slik at jeg tror ikke han en eneste dag fulgte dette prinsippet da han holdt på. Men det er et riktig prinsipp, og det er dét dette dreier seg om. Jeg la også merke til at representanten Gitmark, da han adresserte dette temaet før i en replikk, mente at konsensus betyr det samme som veto. Da har i hvert fall representanten Gitmark og jeg veldig ulik oppfatning av hva konsensus er for noe.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
KS har hatt et utvalg nedsatt, som har jobbet med velferd. De har anbefalt at man skal gå inn på tidsbegrensede muligheter til en type skattedugnad for å gjennomføre prosjekter. Det er SV enig i. Den største muligheten til å bruke dette ligger i større kommuner. Det er jo helt åpenbart. Det er mange større kommuner der folketallet øker raskt, og det er behov for å få løst akutte oppgaver. Vi tror at det vil styrke demokratiet at lokalpolitikerne kan gå til befolkningen og inngå en avtale om en type dugnad der man sier: Nå betaler vi litt mer i skatt i tre-fire år, og så får vi gjennomført dette. Vi tror at det er viktig og riktig, for det viser seg at befolkningen faktisk er villig til å betale noe mer når det blir litt kortere avstand mellom det de betaler inn, og det de ser de får igjen for den økte dugnaden.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
Hvis vi går tilbake og ser på en debatt vi hadde forrige dagen, der Fremskrittspartiet var verdensmester, for å si det slik, i å bevilge penger for at vi skulle bygge mye mer vei i Norge, er ikke SVs kommunesatsing i nærheten av det. Det vi sier, er at når vi blir rikere, skal vi bruke en forholdsmessig like stor andel til å sikre velferd og skole som til å sikre privat velstand. For oss er det et verdivalg. Vi synes at det er viktigere. Så til dette med hvordan vi skal gjøre kommunene bedre. SV er veldig opptatt av det. Vi tror at vi først og fremst er nødt til å ha et samarbeid med de ansatte, for det er de ansatte som skal ta vare på barna våre og stelle de gamle, og det er de som skal gi oss service når vi trenger det. For å få det til er vi nødt til å ha et klima som ikke gjør at folk blir syke og uføre av å jobbe i offentlig sektor, i kommunesektoren. Det blir de i dag. Derfor vil det være lønnsomt å ha bedre arbeidsforhold og flere ansatte på en del av disse arbeidsplassene. Det vil lønne seg på sikt og slett ikke bli dyrt, slik som Fremskrittspartiet tror.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
Først til det at statsråden gir et inntrykk av at SV ikke ønsker at de som er brukere av kommunale tjenester, skal ha noe å velge mellom. Det er jo derfor SV ønsker et godt kommuneopplegg, slik at man skal ha noe å velge mellom. Problemet nå er jo at man ikke får, og da er ikke valgfriheten mye verdt. Så til denne diskusjonen om svikten i skatteinntektene. Statsråden kan nok ha rett i noen av de resonnementene hun kom med nå, men hun glemmer å si at staten, når den skal saldere budsjettene sine, bruker mer oljepenger. Det kan ikke kommunesektoren, men det gjør statsråden. Men det mest provoserende med dette er ikke at statsråden velger, som hun gjør, å ikke gi nok penger til kommunesektoren, men det er det at hun setter opp et finurlig regnestykke og sier at 2004 er det året hvor vi hatt den største veksten i frie inntekter som kommunene har hatt. Hele grunnlaget for det regnestykket er jo at de har tapt 5 milliarder kr i skatteinntekter. Hvordan går det an å få et stort tap til å se ut som en økning i inntektene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-17:
Symmetrisk inntektsutjevning er mer rettferdig enn den inntektsutjevningen vi har i dag. Det er SV enig i. Men SV vil oppfordre Regjeringen til i hvert fall å følge sin egen tankegang når de har lagt fram en skattemelding der de for første gang i historien også tør si at det skal betales skatt på aksjeutbytte. Når de rikeste må det, skjønte Regjeringen at de måtte sukre den pillen litt og gi ut noen andre skattelettelser. Men når kommunesektoren skal få endret sine inntekter vesentlig, blir det gjort samtidig som det skal strammes inn, og da må Regjeringen erkjenne at det er helt umulig for mange kommuner å akseptere dette, fordi det skjer i en situasjon der de har altfor lite penger fra før. Så hvis man ønsker å få gjennomført slike endringer, må man gjøre det i en situasjon der det er balanse i økonomien, og der det er mulig for kommunene å få det til. Så sier representanten Holmberg fra Høyre at Norge er verdens beste land å bo i. Ja, det er det for de aller fleste, og det blir bedre og bedre, særlig for dem som har aller mest. Jeg vil spørre representanten Holmberg fra Høyre - det er et viktig verdispørsmål - om det da er det aller viktigste vi greier å prioritere. Høyre gjør det ikke. SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet gjør det, fordi vi prioriterer bl.a. skolen, der statsråd Solberg innrømmer at det blir færre lærere, det blir større klasser, og samtidig er statsråden helt klar over at det er elever i den norske skolen som ikke engang lærer å lese og skrive. At svaret da er at det skal være færre lærere, at det skal være større klasser, og at det skal bli færre delingstimer, er det helt umulig å forstå både for oss i SV og for alle lærere og for alle foreldre jeg har snakket med. Det er umulig å forstå at det skal være en riktig prioritering. Det er helt umulig å forstå hvorfor skolen, der elevene skal lære det som er viktig, som de skal greie seg med for framtida, skal henge etter når det gjelder teknologi, når det gjelder det å ha mulighet til å komme ut i samfunnet og ha kontakt med det, og når det gjelder det å kunne ha moderne, oppdatert læremateriell til enhver tid. At det er framtidsrettet, er umulig å forstå. Så til at høyresiden mener at spesielt SV er opptatt av å detaljstyre, og at man har mange statlige ordninger. Jeg har bare lyst til å minne Regjeringen og flertallet om at de i fjor innførte en ny momskompensasjonsordning. Vi har fått henvendelser fra svært mange kommuner som sier at de faktisk er nødt til å bruke årsverk - byråkratiske årsverk - på denne nye ordningen. Fra SVs side er det helt klart: Vi ville heller hatt en hjelpepleier eller en lærer istedenfor en ny byråkrat som skal sitte og regne på dette.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2004-06-17:
Det nye politiske regimet i Trondheim har sørget for å gi LO-forbundet, fagforbundet, ikke bare en hånd på rattet, men også en fot på bremsen. Endringsforslag fra arbeidstakerne skal følges opp og utvikles av arbeidsgrupper. Beslutninger skal fattes gjennom en styringsgruppe som består av like mange representanter for politikere, administrasjon og arbeidstakere. Beslutninger skal fattes ved konsensus. Med andre ord: Alle involverte har de facto vetorett. Det mest alvorlige er likevel de konsekvenser en slik avtale kan få for demokratiet. Det er viktig å arbeide tett sammen med de ansatte i omstillingsarbeid, men det er galt med så mye makt i hendene på aktører som ikke står til rette for folket ved valg. En annen side av saken er at Arbeiderpartiet mottar store beløp fra LO hvert eneste år. Til gjengjeld går Arbeiderpartiet i bresjen for å gi fagforbundet en sterk posisjon, som går rett inn i kommunal saksbehandling. Ønsker Arbeiderpartiet å utvide avtalen? Ønsker Arbeiderpartiet å utvide avtalen til også å gjelde staten?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2004-06-17:
Først vil jeg si meg godt fornøyd med den avtalen regjeringspartiene har fått med Fremskrittspartiet om kommuneproposisjonen for 2005. Representanten Sandberg tar i replikken til Ivar Østberg opp at vi har forskjellig innfallsvinkel til det lokale selvstyret. Er Fremskrittspartiet enig i at ulike kommuner med ulike innbyggere har ulike behov og ulike prioriteringer, og at poenget med det lokale selvstyret er at kommunen velger sine egne representanter som prioriterer ulikt? Er det ikke slik at med Fremskrittspartiets modell for det lokale selvstyret blir svært mye statliggjort og det lokale selvstyret satt til side?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2004-06-17:
I Trondheim sitter SV med varaordføreren. Der har man nå fått en avtale med fagforbundet uten noen som helst forankring i politiske fora. Vi merker at maktarrogansen tydeligvis nå har blitt så stor at byens nye politiske ledelse ikke tar seg bryet med å lytte til opposisjonen. Mener SV det er riktig å inngå en forpliktende avtale med fagforbundet, uten at avtalen verken godkjennes eller debatteres av folkevalgte? Mener SV det er riktig at ansatte og administrasjon skal ha vetorett i saker som omhandler omstilling?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-06-17:
Representanten Sandal fra Arbeiderpartiet brukte veldig mye av sitt innlegg til å tilkjennegi sin motstand mot konkurranseutsetting. Sandal tok til orde for at ytterligere konkurranseutsetting innenfor helsesektoren og eldreomsorgen må stanses inntil konsekvensene av konkurranseutsetting er evaluert. Dette er et høyst merkelig forslag. Mener Arbeiderpartiet virkelig at staten skal forby kommunene å konkurranseutsette? I så fall: Er et forbud mot å konkurranseutsette i tråd med prinsippene om respekt for det lokale selvstyret? Jeg bare spør!