Tone Heimdal Brataas (Fremskrittspartiet), 2017-04-18:
Det som er bra med denne saken, er at det ønskes reform av utviklingspolitikken. Flere av forslagene som er kommet, kan vi enes om på tvers av partigrensene, mens andre forslag enes vi kanskje ikke like lett om. Fremskrittspartiet imøteser også debatten som kommer senere, om regjeringens stortingsmelding om framtidsrettet utviklingspolitikk, for det er viktig å se på hvordan Norge best skal bidra til å nå FNs bærekraftsmål gjennom utenriks- og utviklingspolitikken. Det har alt blitt tatt mange viktige grep i utviklingspolitikken siden Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen tiltrådte i 2013. Nivået er fortsatt høyt – 1 pst. av BNI. Det må sies at for Fremskrittspartiet er ikke prosentsatsen i seg selv viktig, men det er hva vi gjør, behovene, resultatene som oppnås, som er viktig. Videre har vi redusert antall land som mottar bidrag – fra 116 land til nå 85. Vi kan ikke hjelpe alle. Derfor er fokuset på de tematiske og geografiske områdene der Norge kan utgjøre størst forskjell og bidra mest til bærekraftsmålene, viktig. Dette vil bidra til å optimalisere resultatene, for det er viktig at vi har strenge krav til effektivitet og kontroll, og at vi får større kompetanse i oppfølging og administrasjon. Det er i hvert fall hensikten. Det er foretatt en konsentrasjon av satsingen på bl.a. utdanning, helse, næringsutvikling og jobbskaping, kvinner og likestilling, landbruk og matsikkerhet. Utdanning er et av hovedsatsingsområdene, og innsatsen for dette er doblet i denne stortingsperioden, med særlig satsing på kvinner. Dette med satsing på kvinner er viktig. Hvert år dør 300 000 kvinner av årsaker som kan forebygges, i forbindelse med svangerskap og fødsel. 99 pst. av disse kvinnene er bosatt i et utviklingsland. Helsetjenestene må bygges ut. Videre er det viktig med innsats for kvinners politiske og økonomiske deltakelse, bekjempelse av vold og fremming av seksuell og reproduktiv helse, for at kvinner skal ha frihet og mulighet til å forme sitt eget liv. Næringsutvikling, jobbskaping og skatteinntekter er viktig for fattigdomsbekjempelse og for å bidra til økonomisk bærekraft og utvikling. Det er derfor gledelig at komiteen støtter regjeringen i å øke norsk støtte til næringsutvikling i utviklingsland, og det legges til rette for strategisk samarbeid med norsk næringsliv og norske kunnskapsmiljøer. I dette må det ligge et godt styringssett i bunnen. Det er en grunnleggende forutsetning for enhver utvikling, og det er derfor bra at bistandspolitikk og norsk utviklingspolitikk tar sikte på å bidra til demokrati og åpenhet. Satsing på næringsutvikling som gjelder kvinner, er ikke bare et virkemiddel for kvinners økonomiske stilling, men kan ha en positiv effekt på lokal og nasjonal økonomi. Kvinner er bl.a. viktige aktører i landbruket. Vi har svært mange mål og delmål som vi har satt for vår utviklingspolitikk, og den griper inn i de aller fleste områdene i menneskets og samfunnets liv og virke. Tidligere i dag deltok jeg på et internt seminar om utviklingspolitikk, der bl.a. en historiker med 40 års erfaring holdt et veldig interessant innlegg. Vi skal ikke dvele ved det som har gått galt i fortiden, og jeg må jo få skyte inn at det også har vært gjort mye bra, men det er et par ting som allikevel er viktig å ta med seg. Erfaringsmessig, når det gjelder prosjekter som ikke har lykkes fullt ut, har årsaken vært at vi har hatt for mye penger å bruke på for mange prosjekter. Vi gapte over for mye. Så etablerte vi på et for høyt nivå, som var vanskelig for mottakerne å videreføre, og lærdommen er at vi må ha mer fokus på mottakeransvar. Konsentrasjonen av satsingsområder, som jeg alt har nevnt, er bra, men den er også veldig bred. Jeg håper ikke at vi igjen gaper over for mye. Det å utvikle samfunn og institusjoner har vist seg å være et svært krevende arbeid. Til slutt: Verden har endret seg mye siden Norge begynte med bistand for mange tiår siden, og verden er fortsatt i veldig rask endring. Norsk utviklingspolitikk må forholde seg til dette. Vi vet nå at det er handels- og næringsutvikling som bidrar mest til å få personer ut av fattigdom, og som gjør at land kan utvikle seg videre, slik at man permanent blir ute av fattigdommen. Fremskrittspartiet mener at virkelig utvikling skapes på grasrotnivå, der folk selv tar ansvar for egen utvikling. Det er ikke alt som kan styres utenfra, det må vokse fram i landene selv.