Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2009-12-03:
Det er ingen tvil om at 2010-budsjettet vil gi politiet i Norge et godt løft. Jeg må få lov til i den anledning å gi ros til statsråden – ros med visse forbehold, selvfølgelig, men ros endog, til statsråden for et budsjett som gir muligheter. Det gir muligheter på veldig mange områder. Det er klart at en økning på 3,1 milliarder kr er, som statsråden sa, historisk. En del av økningene som ligger i dette budsjettet, er videreføringer av prosjekter som ble satt i gang i 2009. Det ligger også vel 100 mill. kr i lønns- og prisvekst. Prosjektene som ble satt i gang med bl.a. sivilt ansatte og krisepakken rundt mannskapsmangelen i politiet, bidrar også med sitt, men det som er positivt uansett, er at dette videreføres. Hvis disse prosjektene ikke hadde blitt videreført, hadde det vært et reelt kutt til politiet. Det regner jeg med at statsråden også var fullstendig klar over og veldig lite interessert i å gå til Stortinget med. Den arbeidstidsavtalen som ble inngått i 2009 med Politiets Fellesforbund, var som tidligere nevnt en fredsavtale for å få ro i forbindelse med bl.a. politiets arbeidstidsbestemmelser, og for at man skulle få flere timer og flere politifolk ut i gatene. Nå viser det seg at denne fredsavtalen har hatt tendens til å være en liten krigserklæring. Det er en del politifolk som ikke får delta i denne ordningen på grunn av at de har stillinger som ikke er innbefattet i den – men de gjør likevel den jobben som ligger innenfor ordningen. Dette må vi prøve å få ryddet opp i, slik at vi ikke kommer i den situasjonen at mange føler denne urettferdigheten, for det skaper en dårlig moral, og dårlig moral er noe vi ikke trenger blant politiet i den stoda vi er i nå. Politiet ønsker å få arbeidet sitt verdsatt på en ordentlig måte, og det skal vi politikere være med og bidra til. Da avtalen ble inngått, ble det lagt til grunn et antall politifolk som skulle ha avtalen. Det ble satt et tak, av en eller annen, på hvor mange millioner kr denne avtalen skulle koste. Det var ikke intensjonen fra Storberget da han inngikk avtalen, og det ble heller ikke nevnt noen eksakte tall. Jeg håper at dette kan bli ryddet opp i, slik at politiet og de tjenestemenn og -kvinner som utfører oppgaver i tråd med avtalen, får det tillegget de skal ha. Mannskapsmangelen i politiet er faktisk ganske prekær nå. Det er riktig som representanten Akhtar Chaudhry sa, at vi må ha et mer synlig politi. Et mer synlig politi vil være med og forebygge kriminalitet. Når vi har et synlig politi, er det også viktig at dette politiet har tillit og respekt ute blant befolkningen. Det er de på en måte litt i ferd med å miste – jeg har i løpet av valgkampen, og i sommer, vært med en del politipatruljer rundt omkring og fått høre om en del tilfeller. Tidligere, når politipatruljer reiste rundt i byen på en lørdagskveld og stilte seg opp for å overvåke situasjoner – i hvert fall da jeg var ung, som ikke er så veldig lenge siden – var det slik at vi hadde respekt for politiet når politiet stod der. Da tok vi det med ro. Det var ingen som fortsatte med å slåss eller fortsatte med basketak når politiet stod der. Nå opplevde vi faktisk på disse rundene jeg var med på, ved flere anledninger at folk begynte å krangle, gå i basketak og slåss ved siden av politiet. Da har ikke politiet den respekten de behøver. Men det er klart, når det står én til to polititjenestemenn eller -kvinner blant ca. 100–150 festdeltakere, sier det seg selv at det kanskje ikke er så lett å ha den respekten. På grunn av dette er vi nødt til å øke opptaket til Politihøgskolen, noe som statsråden har gått i bresjen for, slik at vi kan få flere politifolk. Men politifolkene kommer ikke ut i distriktene hvis det ikke bevilges penger til politidistriktene slik at de kan ansette dem. Disse folkene kommer ikke ut i år eller til neste år, det går noen år før de kommer ut. Derfor er vi nødt til å igangsette visse tiltak i perioden framover. Vi kan prøve å forbedre den situasjonen som er i dag, bl.a. gjennom en del seniortiltak, gjennom det som allerede er i gang, og gjennom å ansette flere sivile som kan ta arbeidsoppgaver i politiet. Det er en kjensgjerning at én sivilt ansatt ikke er én polititjenestemann. Det kan ofte være sju–åtte sivilt ansatte pr. polititjenestestilling for å få skiftene til å gå opp. Jeg tror vi har store muligheter til besparelser når det gjelder å ansette sivile i politiet. Men vi trenger langsiktighet, og vi trenger en plan for hvordan vi skal bruke bevilgningene. Når polititjenestemennene og -kvinnene etter hvert kommer inn i politiet, hvis statsråden finner det betimelig å bevilge penger slik at de kan ansettes, er de avhengig av å ha utstyr – godt utstyr som gjør at de kan ivareta de oppgavene som politiet har. Fremskrittspartiet har lagt fram et forslag om et eget investeringsbudsjett for politiet slik at politiet kan planlegge sine investeringer framover i tid og slippe å være avhengig av at enhver investering skal gå ut over drift og dermed være med på å kutte på driften. Det er trist når man hører om at polititjenestemenn som er på patrulje, ikke kan bruke utstyret sitt fordi de ikke har fått opplæring i det. Det er sterkt beklagelig. Komitélederen var i sitt innlegg inne på at han ikke ville ta opp noe fra media, men denne representanten ønsker å gjøre det. Det har sammenheng med grenseovervåkningen som politiet foretar. Det ble i 2004 bevilget penger og gått til innkjøp av biler som skulle ivareta en del av grenseovervåkningen i Hedmark og Østfold fylker. Disse bilene ble altså anskaffet i 2004, og i løpet av de årene som har gått, har de gått 20 000 km eller snaue én mil om dagen. Det tror jeg ikke var intensjonen da man anskaffet dem. Et annet problem er at bilene ikke er egnet for bruk. Altså: Datautstyret er ubrukelig. Det faller ut og må gjenopprettes. De påstår at det er raskere å ringe Kripos enn å dra ut med disse bilene. Bilene er registrert for to personer, slik at hvis politiet i disse bilene foretar pågripelser, har de enten muligheten til å sette av den ene polititjenestemannen eller ringe etter hjelp. Politiet sier også at bilene av denne grunn brukes så sjelden at når de først brukes, er man nødt til å ha starthjelp. Det er klart at det er beklagelig at politiet kommer opp i slike situasjoner, og det er derfor vi ønsker å ha et investeringsbudsjett som gjør at politiet kan planlegge framover. For det første har de penger å bruke, og for det andre kan de lage en investeringsplan, slik man gjør både i bedrifter og faktisk også i kommuner, der man òg må se framover i tid. Til slutt må jeg få lov til å rette litt oppmerksomhet mot representanten Chaudhry, som sier at barn trenger trygghet i oppveksten. Det er jeg helt enig i. Barn trenger absolutt trygghet i oppveksten. Representanten Chaudhry sier òg at det beste forebyggende tiltaket som finnes, er full barnehagedekning – jeg refererer til en debatt med representanten i Tønsberg. Han modererte seg litt i svaret på spørsmålet fra Per Sandberg, men det han sa, var at barn trenger trygge omgivelser, og at institusjoner, altså barnehager og pedagoger, er de rette til å gi disse trygge oppvekstvilkårene. Det jeg leser ut av det, og det jeg tolker det som, er at representanten Chaudhry er av den oppfatning at pedagoger og barnehager kan gi unger en trygg oppvekst, men at foreldre ikke kan gi dem den trygge og gode oppveksten som de trenger. Dette er etter min mening rimelig fundamentalistiske holdninger, og jeg håper at representanten Chaudhry kan avvise at foreldre ikke egner seg til barneoppdragelse.