Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2009-11-27:
Det overordnede målet for helsepolitikken er å sikre at alle pasienter får rask og god helsehjelp når de trenger det. Sjøl om den norske befolkningen har tilgang til god helsetjeneste, viser det seg at vi fortsatt har betydelige utfordringer. Norge er i verdenstoppen når det gjelder bruk av penger på helse pr. innbygger. Samtidig er vi bare middelmådige når en måler hva vi får ut av ressursene. Vi har relativt sett flere leger, sykepleiere og sykehussenger enn andre land, men vi rangeres fortsatt bare på åttende plass over helsetilbud i europeiske land. Det er bred politisk enighet om at dette skyldes organisatorisk svikt og strukturelle svakheter. Stortinget vil derfor det kommende året behandle Samhandlingsreformen, som skal bidra til et bedre helsetilbud. Vi opplever i dag at mange får for dårlig helsehjelp i en tidlig fase av sin sykdom, i tillegg til at den kommunale helse- og omsorgstjenesten er for dårlig og fører til at altfor mange pasienter må behandles i spesialisthelsetjenesten. Som eksempel kan nevnes at det legges inn dobbelt så mange syke eldre med lungebetennelse på sykehus i Oslo sammenliknet med i Stockholm. Dette skyldes ofte feilmedisinering og mangel på kompetanse og medisinsk utstyr i norske sykehjem. Det er politisk enighet om at vi må ruste opp det kommunale helsetilbudet. En viktig forutsetning for å lykkes med dette mener Høyre vil være å ruste opp kommunene med mer medisinsk kompetanse, ved å styrke sykehjemmene med flere leger og sykepleiere. Samhandlingsreformen vil også berøre legemiddelpolitikken. Det har lenge vært klart at det foregår alvorlig mye feilmedisinering i Norge, og TV 2-nyhetene har ved flere anledninger satt fokus nettopp på dette. Den 12. oktober kunne de vise til at eldre feilmedisineres i stor skala. Det pøses ut legemidler til eldre beboere på sykehjem uten at disse nødvendigvis har noen effekt – samtidig som overmedisinering og bruk av feil medisin er svært alvorlig og kan føre til alvorlige bivirkninger. Assisterende direktør i Helsedirektoratet Bjørn Guldvog fastslår at dette er alvorlig, og han erkjenner overfor TV 2 at mange eldre lider som følge av feilmedisinering. «Det medfører betydelige kostnader for den enkelte, i form av sviktende helse og eventuelle alvorlige komplikasjoner. Det medfører at helsetjenesten må gjøre ting som man kunne unngått å gjøre, og i verste fall så vil det ha alvorlige konsekvenser for den enkelte. Så dette er et viktig felt å få god kontroll på,» presiserer Guldvog overfor TV 2-nyhetene. Den 31. oktober tok TV 2 på nytt opp saken og presenterte Helsetilsynets gjennomgang av legemiddelhåndteringen i 48 sykehjem. Disse viste avvik og merknader ved 40 av dem. Den 20. november kunne vi lese i Sunnmørsposten om en 85 år gammel kvinne som fikk sin dose med cellegiftmedisin sjudoblet, med alvorlige konsekvenser, og hun havnet på sykehus. Dette er alvorlig, og det viser at det er et stort behov for å styrke kompetansen om legemiddelhåndtering. Jeg er glad for at Høyre vil gå inn for økt bruk av farmasøyter, som i samarbeid med annet helsepersonell kan sikre god og trygg legemiddelbruk. Samarbeidsregjeringen framla våren 2005 St.meld. nr. 18 for 2004–2005, Rett kurs mot riktigere legemiddelbruk. Et sentralt mål for denne politikken var å sikre raskere tilgang til nye medisiner og bedre legemiddelhåndteringen for norske pasienter. Stortingsmeldingen slo allerede den gangen fast at feilmedisinering oppstår i om lag 20 pst. av alle behandlingsforløp. Meldingen skisserte en rekke tiltak for forbedring. Herunder kan nevnes: gjennomgang av pasienters medisinbruk i bl.a. sykehus, sykehjem, hjemmesykepleie – og i apotek. Generell mangel på samhandling i norsk helsevesen er en stor utfordring, som krever at alle aktører i helsevesenet øker graden av samhandling og tar i bruk nye metoder. I landets apotek arbeider det i dag over 2 300 farmasøyter. Mer enn 1 100 av disse har femårig universitetsutdannelse. Allerede i dag praktiserer farmasøyter samhandling med leger til beste for pasienten. Apotekenes bidrag i legemiddelassistert rehabilitering er et godt eksempel på at det kan lages fungerende modeller for samhandling mellom apotek og øvrige deler av helsetjenesten. Min intensjon med interpellasjonen her i dag er å få en debatt som kan bidra til at Samhandlingsreformen kan sette dette langt bedre i system. Gjennom et gjensidig og strukturert samarbeid med kommunehelsetjenesten vil farmasøytene kunne bidra til å sikre legemiddelbruk og mer helse for hver krone for samfunnet. Farmasøyter som jeg har vært i kontakt med, hevder at de altfor ofte opplever at manglende samhandling i helsetjenesten skaper problemer for pasientene, at det ikke fins strukturerte system for samhandling mellom lege og farmasøyt når det gjelder problemstillinger som dukker opp under reseptekspedisjon på apoteket. Samhandlingsmeldingen har ikke problematisert eller tatt inn over seg alle utfordringene som ligger innenfor legemiddelbruk og legemiddelhåndtering, det til tross for at vi vet at dette koster i form av redusert livskvalitet og tapte leveår. Vi vet også at det i mange tilfeller medfører forlenget ventetid for behandling og dermed betydelig økte helseutgifter for samfunnet. Hensikten med Samhandlingsreformen er å få de ulike grupper helsepersonell og de ulike nivåer i helsetjenesten til å samhandle i større grad enn i dag. Reformen er bygd rundt leger og samhandling mellom spesialisthelsetjenesten og kommunehelsetjenesten og andre grupper helsepersonell, der fysioterapeuter, sykepleiere og psykologer trekkes inn. Det vi ser, er at en stor gruppe helsepersonell, nemlig farmasøyter med stor kompetanse på medisin, i svært liten grad er trukket inn i reformen. Vi har som sagt 650 apotek som hvert enkelt er en lokal kompetanseenhet med sine egne legemiddeleksperter, noe som betyr at store deler av Norges befolkning har legemiddelekspertisen i sitt nærmiljø. Det er derfor vanskelig å forstå at denne viktige kompetansen ikke tas mer i bruk. Feil bruk av legemidler koster menneskelig lidelse, tapt arbeidsfortjeneste og er dårlig bruk av samfunnets penger. Det er derfor all grunn til å stille spørsmål om vi som samfunn fortsatt skal godta at 5–10 pst. av sykehusinnleggelsene på medisinsk avdeling skyldes feilbruk av legemidler, og at 1 av 130 dødsfall skyldes det samme, uten at tilgjengelig kompetanse og ressurser tas i bruk for å redusere disse tallene. Jeg ser fram til svar på mine spørsmål i interpellasjonen fra statsråden og en konstruktiv debatt om saken.