Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-05-28:
Jeg deler den oppfatning at komiteen har gjort et solid arbeid. Men det ligger til grunn et solid arbeid fra departementets side. Jeg synes det er grunn til å konstatere at det er et bredt sammenfall mellom den alminnelige del av straffeloven av 2005, som ble framlagt av den forrige regjering, og den spesielle delen, som framlegges nå. Det er et bredt sammenfall. Det er en videreføring av en human og fleksibel straffepolitikk, og det er en skjerping av noen viktige verdier: liv, helse og seksuell integritet. Det har tidligere vært enighet om kampen mot den organiserte kriminaliteten, og Stortinget har også behandlet terror, der det i det overveldende vesentlige var samsvar mellom lovgivningen fra 2002 og lovgivningen i 2008. Grunntanken i straffeloven fra 1902, som var meget moderne for sin tid, og som jo avløste annen straffetenkning, var jo at man skulle være human og fleksibel. Man skulle se det enkelte individ når straffen ble utmålt. Man skulle ikke se individet som en del av det kollektive, og man skulle ikke operere med kumulative strafferegimer, som i praksis, for å si det på folkelig norsk, ville vært en variasjon av den amerikanske tenkemåten om en, to, tre og vekk med vedkommende! Disse linjene er jo da videreført, men med de tilføyelser som en moderne tid krever når det gjelder datakriminalitet, organisert kriminalitet, trafficking, kjønnslemlestelse og andre alvorlige kriminelle forhold. Det springer også ut av denne loven at i en serie sammenhenger vil straffen utløses gjennom reaksjoner som konfliktråd, samfunnsstraff og på andre måter, men på viktige områder, som seksuell integritet, enten det gjelder voksne eller barn, når det gjelder vold, drap og angrep på helse, vil man være strengere og reagere strengere. Venstre deler den vurdering som departementet samlet har gjort i tilnærmingen til disse spørsmålene, og som kommer fram av lovens forarbeider her i dag. Så jeg synes det var grunn til å markere dette først. Jeg synes det er det generelle, det er det overordnede, det er sammenfallet i straffepolitisk tenkning – altså en kriminalpolitikk som i praksis er human og fleksibel, men streng på viktige områder. Så vil jeg kort gå inn på hvordan vi stemmer, for jeg synes det er grunn til å gjøre det. Først våre egne forslag. Vi fremmer et forslag med en endret overskrift for § 299. Vi er av den oppfatning at det ikke skal endre innholdet i det minstestraffebudet som er fremmet. Der vil jeg også si at jeg har kommet fram til at det er rett å ha en minstestraff på tre år. Hvorfor jeg har gjort det? Vel, jeg har måttet konstatere, som de fleste, at domstolene ikke følger det Stortinget over lang tid har gjort. Jeg må ta Voldtektsutvalgets utredning til etterretning. Og når jeg tar det til etterretning, blir konsekvensene for Venstre at vi stemmer for en minstestraff på tre år. I en ideell verden ville vi ikke hatt det slik, men vi har ingen ideell verden på dette punkt. Da må vi forholde oss til at det er slik. Vi er også utålmodige når det gjelder oppfølging av Voldtektsutvalget. Derfor har vi fremmet to konkrete forslag om det, forslagene nr. 26 og 27. Når det så gjelder forslag fra opposisjonen, vil vi stemme for ett av straffebudene som er fremmet fra opposisjonens side, og det er straffebudet som går på samværsretten, altså § 261 første ledd. Vi stemmer ikke for de andre straffebudene, verken fra Høyre og Fremskrittspartiet sammen eller fra Fremskrittspartiet alene. Når det gjelder Kristelig Folkepartis straffebud, vil vi stemme for forslag nr. 28, om hvordan man konkret regner foreldelsesfristen i det straffebudet som er omtalt. Vi stemmer ikke for forslagene nr. 29 og 30. Når det så gjelder forslagene fremmet verbalt, vil jeg bare si følgende: Vi stemmer mot forslagene nr. 2 og 3, og vi stemmer for forslagene nr. 4–6. Vi stemmer eventuelt subsidiært for forslag nr. 7, men jeg vil gjerne si at hvis man først skal reagere på en atferd som er aggressiv eller sjenerende, så bør det gjelde mer enn tigging. Det bør gjelde salg og tigging. De partiene som i sin tid stod sammen om dette, hadde også med prostitusjon, fordi vi, av forskjellige grunner, var imot kriminalisering av horekunder. Derfor har Venstre fremmet forslag nr. 25. Vi stemmer imot forslag nr. 8, vi stemmer for forslagene nr. 9–11, vi stemmer imot forslagene nr. 12–20, og vi stemmer for forslagene nr. 21–23. Jeg er klar over at en serie av disse forslagene først kommer til behandling senere i Stortinget, men fordi Venstre ikke sitter i komiteen, velger jeg på denne måten å registrere hvor vi står. Men for å avslutte der jeg begynte: Jeg synes det er gledelig at vi i et land som Norge kan ha et så bredt sammenfall i tenkningen omkring straff og bruk av straff og ikke minst hvor man ikke skal bruke straff, som det er både i den alminnelige del av straffeloven 2005 og i den spesielle delen, som vi behandler her i dag. Det synes jeg det er grunn til å være tilfreds med – ikke selvtilfreds, men tilfreds i den forstand at det viser at det er noen brede linjer som skal holde. Og det bør være slik når man tenker straff i et samfunn.