Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-08:
Norge står overfor store utfordringer på innvandringsområdet. Det handler først og fremst om at vi sliter med å kunne integrere de menneskene som vi allerede har tatt imot i Norge gjennom flere tiår med ganske massiv innvandring til kongeriket. Vi har store utfordringer i forhold til arbeidsdeltakelse blant innvandrere fra en del grupper, vi opplever stort forbruk av offentlige ytelser, og vi har også problemer knyttet til kriminalitet. Samtidig opplever vi at det norske samfunnet endrer seg. I altfor stor grad er det ikke innvandrerne som tilpasser seg det norske samfunnet, men altså det stikk motsatte, at det norske samfunnet er i ferd med å tilpasse seg innvandrerne. Og det er et problem, all den tid man ikke er konsekvent og resolutt på de grunnleggende verdiene denne nasjonen og vårt kulturelle fellesskap er basert på. Når man ikke er villig til i dialogens navn å stå rakrygget opp for ytringsfriheten, når man ikke tar inn over seg den diskrimineringen en god del innvandrerkvinner, opplever i sitt eget familieliv, når man ikke tar konsekvensene av dette, bør man i det minste ta til orde for en helt annen innvandringspolitikk hvor man reduserer den årlige innvandringen til Norge. Dessverre gjør Regjeringen det stikk motsatte. I det forslag til utlendingslov som de tre regjeringspartiene står bak, går man i motsatt retning. Man utvider flyktningbegrepet, flere blir flyktninger etter den nye loven, flere vil få asyl etter den nye loven, og da tenker man overhodet ikke gjennom sammenhengen mellom reglene man har på asylområdet på den ene siden, og antall søkere man vet man vil få på grunnlag av en liberal politikk på den andre siden. Det er altså et ubestridelig faktum at de landene som fører en streng asylpolitikk spesielt, men også en streng innvandringspolitikk generelt, også er de landene som har lavest innvandring. For å ta noen eksempler: I Finland hadde man en asylinnvandring på det store tallet tolv personer i 2005. I 2004 var tallet 29. Danmark har hatt en radikal nedgang i sin innvandring, nettopp fordi de har strammet inn reglene sine. Noen hundretalls personer fikk asyl i Danmark i fjor. Vi har altså en regjering som går i stikk motsatt retning. Det ser vi allerede i dag. I en situasjon hvor landene rundt oss i Europa strammer til på innvandringsområdet, strammer til sin respektive utlendingspolitikk, går Norge i motsatt retning. Og det har allerede i dag slått ut på asylstatistikken. Vi har hatt over dobbelt så mange asylsøkere til Norge hittil i år enn det vi hadde i samme periode i fjor. Jeg registrerer også at denne regjeringen åpenbart ikke har tatt inn over seg problemstillingen rundt tvangsekteskap, nemlig den familieinnvandringen som er uønsket, hvor man misbruker mulighetene for familieinnvandring - fordi man overhodet ikke, dessverre, implementerer de tiltakene som regjeringspartiene var inne på i begynnelsen av sin utarbeidelse av ny utlendingslov. Derfor har Fremskrittspartiet lagt frem et komplett alternativ til Regjeringens lovforslag. Vi har utarbeidet en egen lov. Den loven vil bli behandlet i dag, og jeg skal i korte trekk gjøre rede for den. På asylområdet strammer vi til. Vi legger til grunn at de menneskene som kommer til Norge og søker asyl, og som er reelle asylsøkere, som trenger en nødhavn, som trenger beskyttelse, skal få den beskyttelsen. Men alle de andre, de som bevisst misbruker og utnytter et system som etter vår oppfatning er altfor snillistisk, de skal overhodet ikke få opphold i Norge. Vi vil stramme sterkt inn på det å få opphold av såkalt humanitære årsaker, men vi forholder oss til Flyktningkonvensjonen. Personer som trenger reell beskyttelse, skal få det. Vi vil også innføre lukkede mottak, nettopp for å unngå en del av de problemstillingene vi ser i dag, med asylsøkere som forsvinner ut av mottak, som går under jorda og blir illegale innvandrere. Vi vil ha lukkede mottak først og fremst for tre grupper: de ID-løse, de som vurderes å utgjøre en sikkerhetsrisiko, og, selvfølgelig, personer som skal returneres. I påvente av retur skal vi bruke internering som en løsning. Dette er overhodet ikke i strid med fundamentale prinsipper i den norske rettsstaten. Vi legger helt grunnleggende prinsipper til grunn med hensyn til både tidsavgrensning og domsbehandling. Disse prinsippene blir ivaretatt på en god måte i Fremskrittspartiets lovforslag. Når det gjelder kvoteflyktninger, personer som kommer hit gjennom overføringssystemet, legger vi ganske klart om politikken. Vi innfører et nytt begrep: integreringspolitiske hensyn. Det er omtrent det samme begrepet som Danmark har innført i sin lovgivning, at man gjennom kvotesystemet skal søke å ta inn flyktninger som er lett integrerbare i det danske samfunnet. Vi legger det samme prinsippet til grunn. Vi tar heller inn flyktninger av nasjonalitet som erfaringsmessig vurderes å være lett integrerbar i Norge, enn det stikk motsatte, hente personer fra land som vi vet det er knyttet integreringsproblematikk til. Samtidig sier vi at greit nok, når vi henter flyktninger gjennom dette systemet, bør vi også søke å få en slik sammensetning at vi ivaretar integreringsmessige hensyn med tanke på utdannelse, at de kan lese og skrive. For det er en forutsetning at de flyktningene vi henter til Norge, i sum har gode forutsetninger for å lykkes når de skal integreres i det norske samfunnet. Dette er ganske vanlig i andre land. Nederland gjør det, Storbritannia gjør det, Danmark, som sagt, USA og Canada gjør det - de fleste vestlige land gjør det. Men i Norge legger man overhodet ikke slike prinsipper til grunn. Også når det gjelder familieinnvandring, har Fremskrittspartiet en radikalt annerledes politikk enn det Regjeringen legger opp til i sitt forslag. Vi innfører selvfølgelig 24-årskravet og tilknytningskravet, som vi har sett har gitt svært gode resultater i Danmark. Der har man snudd totalt ekteskapsmønsteret og utdanningsnivået hos unge innvandrere fra land som f.eks. Pakistan, Somalia og Libanon. Det har man gjort ved å innføre disse kravene i forbindelse med familieinnvandring. Vi stiller også økonomiske krav og krav i forbindelse med vandel. Etter nederlandsk modell innfører vi språk- og kunnskapstester for personer som skal komme til Norge gjennom familieinnvandring. Vi sier samtidig at dette skal være de generelle bestemmelsene for mennesker som kommer til Norge gjennom familieinnvandring. Men vi er åpne for unntak fra hovedregelen. Vi har ikke integreringsproblemer med mennesker som kommer fra den vestlige verden - vi har ikke problemer integreringsmessig med mennesker som kommer fra USA, Canada, Japan eller, selvfølgelig, EU-området. Derfor åpner vi for unntak fra den generelle bestemmelsen i loven, slik at vi ikke gjør det unødig vanskelig for mennesker som på et helt fritt og fair grunnlag ønsker å stifte familie over landegrensene. Jeg kan si mye mer om vår utlendingslov. Det kommer jeg også til å gjøre - senere i debatten. Det jeg konstaterer, er at der Regjeringen ikke tar konsekvensene av ti års erfaring med innvandring til Norge, er Fremskrittspartiet det eneste partiet som gjør det.