Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2011-02-01:
Bakgrunnen for at jeg tar opp denne interpellasjonen, er at jeg er medlem av kultur- og utdanningsutvalget i Nordisk Råd. Dette utvalget, og ikke minst Nordisk Råd i plenum, har vært opptatt av dette temaet. Men det er en ting som skuffer meg. Det er at etter en rekke henvendelser fra kultur- og utdanningsutvalget til Nordisk Ministerråd har man ikke fått noen engasjerte svar, som jeg vil kalle det. I tillegg har man også hatt et ønske om å møte de nordiske utdanningsministrene til en samtale om dette. Det har vært vanskelig. Nordisk Råd vedtok i fjor høst følgende: at Nordisk Ministerråd skal opprette en felles database basert på den norske modellen, hvor alle nordiske håndverksfag kan registreres – også håndverkere, elever og virksomheter at de relevante myndighetene i landet skal sikre at elever som ønsker det, skal ha en mulighet til å ta opptil to års studie-/praksisopphold i et annet nordisk land, ha mulighet til å ta med sin økonomiske støtte fra hjemlandet samt en transportstøtteordning at det også blir etablert et forpliktende samarbeid på disse utdannelsesområdene, hvor næringslivet og kulturlivet er aktive partnere, og endelig at det skal etableres et samarbeidsorgan som anbefalt i rapporten Spor i Norden Det er altså engasjerte parlamentarikere fra alle de fem nordiske landene og de tre selvstyrte områdene som står bak denne klare anbefalingen, som vi har arbeidet lenge med. Det er et stort engasjement, ikke bare fra parlamentarikerne i de enkelte land, men også fra næringsliv, kulturliv osv. i alle landene. Alle landene har også de samme utfordringene når det gjelder verneverdige fag og mindre håndverksfag. Ikke minst har vi alle behov for disse fagene. Det er illustrerende når vi nå befinner oss i stortingssalen, i Norges parlament, en sal hvor det er stort behov for nettopp denne type kompetanse. For oss som har vært her noen år, har vi hver sommer sett at det rykker inn håndverkere fra utlandet for å utføre viktige tjenester. Det betyr også at vi i Norden har en gjensidig avhengighet overfor hverandre for å utveksle den type arbeidskraft. Men det er forskjellige behov i de forskjellige nordiske land. Danmark og Sverige med sine mange slott, flotte herregårder, kirker osv. har kanskje et annet behov for forgyllere enn det Norge har. I 2009 fikk Econ i oppdrag fra Utdanningsdirektoratet å utarbeide en statusgjennomgang når det gjelder situasjonen for håndverksfagene. Den viser, uten at jeg skal gå så tungt inn i den, at situasjonen er kritisk, at fagmiljøene er små, og at det er vanskelig for nyutdannede kandidater å få jobb. Norge har nå, som det står i interpellasjonen, overtatt ansvaret for å lede et nordisk samarbeidsprosjekt om utdanningstilbudet for disse fagene. Det er viktig at statsråden som har ansvaret for dette i Norge, nå tydelig kommuniserer ut hvordan det går med dette prosjektet, og når det kan forventes at vi kan få på plass en avtale om slike nordiske linjer. Derfor har jeg håp om at statsråd Halvorsen i dag letter litt på sløret og gir oss klare svar på hvordan det går med prosjektet. Jeg er klar over, etter at denne interpellasjonen ble innlevert, at Kunnskapsdepartementet har sendt ut et oppdragsbrev til Utdanningsdirektoratet, hvor man har bedt om at det i januar ble satt i gang et slikt prosjekt, og at prosjektet ferdigstilles til 1. november dette år. Jeg kunne godt tenkt meg at statsråd Halvorsen i sitt innlegg etterpå gir uttrykk for hva slags forventninger hun har til dette arbeidet. Samfunnet trenger mye forskjellig ekspertise for at landet skal få løst de oppgavene som det er etterspørsel etter. Mange fag er også viktige for at vi skal kunne bevare vår historie, selv om den markedsmessige etterspørselen ikke er så stor. Det er viktig for vår kulturarv og for å bidra til å få frem gamle håndverksfag, ikke minst byggeskikker, når de kommer på moten igjen. De siste 15–20 årene har vi hatt en stor bølge i den norske fjellheimen, hvor hytter med forskjellige lafteteknikker igjen har blitt veldig populært. Det er et eksempel på hvor viktig det er at vi beholder kompetansen når det gjelder gamle byggemetoder i samfunnet vårt. Jeg kan nevne orgelbygger, glassblåser, storurmaker, urmaker, møbelsnekker, pianostemmer, felemaker, buntmaker, forgyller, bunadstilvirker, hovslager, maler, møbeltapetserer, treskjærer. Det er noen av de fag som vi her diskuterer. Hvor mange i det norske samfunnet er egentlig klar over at vi i dag ikke utdanner f.eks. pianostemmere i Norge? Det er et fag som det er stort behov for. Jeg tror det vil være ganske overraskende hvis man spurte befolkningen om det. Landslinjer er altså ikke nok. Det har vist seg at i små land blir selv det vanskelig. Ungdommen vår har i dag mange andre typer interesser, som gjør at de ikke velger disse utdanningstilbudene. Men det er viktig at vi sikrer tilbud for dem som virkelig ønsker å gå inn i disse fagene, slik at vi får bevart den kompetansen som det representerer. Kulturringen i Akershus, NHO og Nordisk Håndverksforum har bidratt godt til å sette fokus på situasjonen og behovet for disse fagene. Men næringene selv kan ikke bare ta ansvaret, dette er også et offentlig ansvar. Det er et viktig element i vårt utdanningstilbud, og derfor må vi nå få handling fra ansvarlige, nasjonale myndigheter. Det er blitt foreslått at det skal opprettes en nordisk portal for disse fagene, en portal hvor alle de nordiske land kan legge inn håndverkere, elever og bedrifter, og samtidig være en informasjonskanal for søkere og tilbydere. Tidligere har Utdanningsdirektoratet avslått en søknad fra Nordisk Håndverksforum om støtte til å opprette en slik portal. Jeg håper at det kan komme andre signaler nå fra statsråden, at hun synes at det er et godt initiativ, og at det er viktig å støtte opp om frivillig initiativ når det gjelder å drifte en slik kanal. Rapportene fra de nordiske land viser at mange unge er interessert i å utdanne seg innen disse fagene, men at det kan være vanskelig å finne utdanningstilbud. Dette handler om kulturarven vår, som jeg tidligere har sagt, men det er også viktig i næringspolitisk sammenheng, det kan skape en rekke arbeidsplasser. Men ikke minst kan næringslivet også få store problemer når viktig kompetanse blir borte. Da håper jeg på et positivt og interessant svar fra statsråden.