Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2008-12-08:
Finanskrisen har skjøvet klimakrisen nedover på den internasjonale dagsordenen. Det er en utfordring i en tid med pågående klimatoppmøte i Poznan, og når det bare er ett år igjen til København-møtet – det er det møtet hvor verden skal bli enig om en ny klimaavtale. Det blir på mange måter et skjebneår vi går inn i. Det er helt avgjørende at vi klarer å se finanskrisen og klimakrisen som symptomer på noe av det samme – på en spekulasjonsdrevet økonomi som ikke makter å ta hensyn til mennesker og menneskers livsgrunnlag. Globalt diskuteres det nå et nytt Bretton Woods for å ta styring over finansmarkedene, og hvordan krisen kan åpne muligheter for å gi økonomien et bærekraftig innhold. Vi trenger lederskap, og Norge har sin rolle å spille i det. Det norske regnskoginitiativet kunne ikke ha kommet på noe bedre tidspunkt. Hovedmotivasjonen er selvfølgelig de enorme reduksjonene i klimagassutslipp vi vil oppnå gjennom et slikt initiativ, men vel så viktig er den tillitsbyggingen skogprosjektet bidrar til mellom land i nord og land i sør, i en setting hvor tillitskrisen nærmest er total og hvor framgang i de internasjonale klimaforhandlingene er helt avgjørende. Jeg er enormt stolt over klimaforliket og hva budsjettet presenterer på dette punktet. Flere har pekt på alvoret i at norske CO2-utslipp har økt det siste året, etter å ha begynt å gå så smått nedover. Vi vet alle at det er problemene på Snøhvitanlegget som er hovedårsaken til det, men det er all grunn til å ta inn over seg at mens noen sektorer, bl.a. fastlandsindustrien, har klart å få til store utslippsreduksjoner, har vi et problem både i transportsektoren og på norsk sokkel, hvor utslippene nesten har blitt doblet siden 1990. Det har vi et tverrpolitisk ansvar for, og vi trenger tverrpolitisk enighet om at hensynet til klima må ha en mer sentral plass i forvaltningen av norsk sokkel. Vi går i riktig retning når operatørene er forpliktet til å utrede elektrifisering i forbindelse med alle nye utbygginger. I budsjettinnstillingen understreker flertallet hvor avgjørende fornybar energi og energieffektivisering er for å nå våre klimapolitiske mål. Da sittende regjering tok over i 2005, var det et trist kapittel. Gjennom denne perioden har bevilgningene til Enova blitt nesten doblet, og fornybar energi har et helt annet fokus enn tidligere. Så kan man av og til få inntrykk av, når man hører opposisjonen debattere, at satsingen gjennom Enova bare er tull, og at vi ikke ser resultater – «leve på Enovas nåde» kalte representanten Holten Hjemdal det, som om det var en skjebne verre enn døden. Er man interessert i og ønsker å se resultatene – nå virker det ikke som om alle er det – er de enkle å oppdage. I perioden 2002–2007 har Enova levert et resultat på over 10 TWh. I samme periode er det bygd ut over 3,3 TWh vannkraft. Det tilsvarer altså 11 pst. av det samlede elektrisitetsforbruket i Norge i løpet av ett år. Det har selvfølgelig noe å si for norsk forsyningssikkerhet og for norsk kraftbalanse. Så jobber vi jo alle med det mål for øye å få et felles norsk-svensk marked for grønne sertifikater på plass så raskt som overhodet mulig. Det ble lagt fram en forståelse og en tidsplan sammen med svenskene i juni i år. Det er bra. Men jeg vil understreke hvor viktig det nå er at prosessen rund EUs fornybardirektiv går raskt og knirkefritt, og at Norge er på offensiven og er villig til å ta på seg ambisiøse forpliktelser. Vi trenger mer kraft, vi trenger at den er fornybar, og vi trenger å få på plass fornybardirektivet for å sikre videre framdrift med de grønne sertifikatene. Budsjettet som nå legges fram, representerer et formidabelt løft for arbeidet med biomangfold. Til nå har arealendringer og direkte inngrep vært den største trusselen mot norsk natur. Klimaendringene vil endre det bildet. FNs klimapanel har anslått at mellom 20 pst. og 30 pst. av verdens arter står i fare for å bli utryddet som følge av klimaendringene. Det vil gi konsekvenser for våre økosystemer som vi overhodet ikke har oversikt over. Jeg er utrolig glad for at vi nå får på plass det nye artsprosjektet som vil gi oss ny og helt nødvendig kunnskap om det norske artsmangfoldet. Dette er et prosjekt som skal forankres i Artsdatabanken, som har blitt stadig viktigere for den kunnskapsbaserte forvaltningen av norsk natur. Vi skal også ha på plass ny rødliste i 2010, og vi får styrket arbeidet med handlingsplaner for truede arter blant mye annet. Generelt vil jeg si at vi nå får et solid løft på hele 25 pst. på Miljøverndepartementets budsjett, med alt det innebærer av styrkinger på små og store prosjekter. Det mest gledelige er kanskje at denne økningen ikke er et resultat av kortsiktige satsinger og prosjektmidler, men det er starten på en langsiktig satsing. Ambisjonene for miljøpolitikken er store, og dette budsjettet gir miljø et svært etterlengtet løft.