Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Innledningsvis må jeg si at jeg faktisk er noe overrasket over at både Carl I. Hagen og Per-Kristian Foss uttaler seg så sterkt om det politiske skjønn i denne saken, når man i andre saker er så opptatt av at det offentliges penger skal forvaltes på en god og forsvarlig måte – noe jeg er helt enig i. Grunnen til at jeg er litt overrasket over det, er nettopp at Forsvarsdepartementet har brukt det regelverket som vi har for offentlig anskaffelser, og som vi har full anledning til å bruke. Forsvaret anskaffer årlig varer og tjenester for et titalls milliarder kroner. Anskaffelsene baserer seg nettopp på lover og regelverk som skal sikre at vi forvalter fellesskapets midler på en forsvarlig måte. I dette tilfellet fant Forsvarsdepartementet at Uniteams handlemåte ikke bare var å anse som brudd på etiske krav, men var av så alvorlig karakter at forholdet ble politianmeldt etter straffelovens bestemmelser om bedrageri. Jeg må også si at jeg er litt forundret når jeg vet hvilken dokumentasjon som er sendt over til kontroll- og konstitusjonskomiteen i denne saken. Men saken er for så vidt godt belyst gjennom komiteens høring og referat. Saken går i korthet ut på at Uniteam i 2003 innrapporterte fiktiv kostnadsdokumentasjon til Forsvaret i forbindelse med den aktuelle kontraktsinngåelsen. Forsvarets anskaffelsesregelverk gir klare begrensninger på den gevinst leverandøren kan ha på en leveranse i en eneleverandørsituasjon. Ved å oppgi langt høyere kostnader enn det man hadde grunnlag for, fikk Uniteam således en gevinst som langt overskred den som de etter regelverket kunne beregne seg. Som jeg sa under høringen, har Forsvaret et krav overfor Uniteam på minst 40 mill. kr. Etter min oppfatning var Uniteam klar over at de var i en eneleverandørsituasjon, og at dette bl.a. innebar en klar gevinstbegrensning. Som følge av Uniteams handlemåte besluttet departementet å innføre et ikke-normalisert forretningsforhold til Uniteam-gruppen, med hjemmel i avvisningshjemmelen i forskrift om offentlige anskaffelser. I tillegg ble altså selskapet og de sentrale eierne politianmeldt for bedrageri. Saken er som kjent fremdeles under politietterforskning. Vi kan alle synes det er uheldig at det har tatt så lang tid, men slik er nå situasjonen. To av de sentrale eierne har status som siktet. Under komitehøringen poengterte jeg at denne saken omhandler et saksforhold som vil kunne falle inn under den dømmende myndighets kompetanse, noe som også flere har vært inne på her. Nok en gang mener jeg det er på sin plass å understreke dette forholdet, og jeg registrerer også at komiteens flertall gjør det samme i sin innstilling. For øvrig registrerer jeg at et mindretall av komiteens medlemmer viser til komiteens ansvar for kontroll med statsrådenes embetsutøvelse og politiske handlinger. Til dette vil jeg bemerke at departementet har opptrådt rimelig og forholdsmessig, tatt i betraktning de alvorlige forhold som er begått fra Uniteams side. Dokumentasjonen i saken er så grundig og omfattende at det er funnet forsvarlig å avvise Uniteam fra anbudskonkurranser i Forsvaret. Jeg vil understreke at denne forskriftsretten til å avvise leverandører som har brutt etiske krav, gjelder uavhengig av en eventuell straffedom mot en gitt leverandør. La meg dessuten understreke at en leverandør selvsagt ikke er fullstendig prisgitt en offentlig oppdragsgivers avvisningsrett, slik også professor Kai Krüger poengterte under høringen. Hvorvidt en offentlig oppdragsgiver har gått for langt i utøvelsen av sin rett til å avvise, er det som kjent rettsapparatet som eventuelt må vurdere. Igjen kan jeg ikke si annet enn at jeg registrerer at Uniteam ikke har tatt noen rettslige skritt overfor departementet for å få opphevet beslutningene om å avvise selskapet, og heller ikke fremmet saken for KOFA. Når det gjelder mindretallets forslag om at forholdet til Uniteam bør normaliseres, vil jeg også understreke det jeg sa under høringen. Normalisering fra departementets side kan f.eks. skje ved en vesentlig endring i eierstrukturen, samarbeidsvilje fra selskapets side, erkjennelse av forholdene og at Uniteam gjør opp for seg økonomisk. Departementet er rede til en snarlig normalisering av forretningsforholdet, men under de rådende omstendigheter og uten at noen av disse tre faktorene er på plass, finner imidlertid ikke Forsvarsdepartementet at det er grunnlag for dette.