Trine Skei Grande (Venstre), 2012-06-07:
Jeg har flest forslag i salen. I realiteten har vi lagt fram elleve forslag i denne saken. Vi skulle gjerne sittet i komiteen, og vi skulle gjerne hatt mer enn 5 minutters taletid, men for å si det sånn: Venstre er kanskje ikke så gode til å skrive kronikker, men vi er veldig gode til å fremme vår politikk i saker! Vi har et ønske om endringer på dette feltet. Arbeidsmiljøloven er en viktig grunnstein i et godt arbeidsliv. Når jeg åpner min iPad mange ganger per dag, ser jeg alltid på et bilde av Gunnar Knudsen, den store reformatoren, den store byggeren av vår velferdsstat, en av de store arbeidsgiverne på 1920- og 1930-tallet med masse konflikter i arbeidslivet, uten at han noen gang opplevde å ha en streik blant sine egne ansatte. Å lage et inkluderende, godt og fleksibelt arbeidsliv handler ikke om at alt skal være som det var da Gunnar Knudsen kjempet fram sine reformer. Hvis du er glad i noe, må du også reformere det. Derfor har Venstre lagt fram elleve forslag her i dag. Lovforslagene kommer opp under forslag i sak nr. 4 fordi dette er en melding. Her kommer bare våre verbalforslag opp, og så kommer våre endringsforslag til arbeidsmiljøloven under sak nr. 4, mens de i realiteten er et svar på utfordringene i denne saken. En av de viktigste tingene for å fornye regelverket på dette området handler om å tilpasse seg nye familiestrukturer, nye arbeidsstrukturer og nye måter å jobbe på. Vi syns det er viktig at man da kan klare å se arbeidstid over lengre perioder, enn det man gjør i arbeidsmiljøloven i dag, og vi ønsker en kamp mot langtidig midlertidige ansettelser. Utfordringa i dag er ikke de korte midlertidige ansettelsene. De korte midlertidige ansettelsene er det som er inngangen til arbeidslivet for mange som i dag opplever utenforskap. Det som er det store problemet i norsk arbeidsliv i dag, er de lange midlertidige ansettelsene og ungdommer som aldri får et huslån fordi de ikke får en arbeidskontrakt som sier at de har jobbet lenge nok. Innenfor media og innenfor forskning og høyere utdanning er dette veldig utbredt. Dette er en av de store utfordringene som handler om en grunnleggende urettferdighet. Derfor ønsker Venstre å slippe opp når det gjelder korte midlertidige ansettelser, og stramme inn på de lange. Vi ønsker også en større likhet mellom privat næringsliv og det offentlige. Jeg skjønner ikke, hvis vi mener at de tiltakene vi har innenfor IA-avtalen, som jeg mener er kjempebra, hvorfor de skal forbeholdes noen arbeidstakere. Hvorfor er det noen arbeidstakere som ikke får tilgang på det offentliges tilbud for å få til en best mulig organisering av arbeidslivet? Det skjønner ikke jeg. Jeg skjønner heller ikke når regjeringa legger fram en melding på 400 sider om sosiale rettigheter og om mulighet for likhet i arbeidslivet, hvorfor man da ikke engang nevner hvor urettferdig det er at mange som i dag er sjølstendig næringsdrivende, som skaper arbeidsplassen sin sjøl, ikke skal ha de sosiale rettighetene og det sosiale nettverket som arbeidstakere har. Vi fremmer også forslag om en varslerenhet. Det å sikre varslere i arbeidslivet i dag er en kjempeutfordring. Det er noe vi skulle tatt tak i for å klare å gjøre arbeidslivet vårt bedre. Dette er en av de mange urettferdighetene som mange opplever. Så må jeg si noe om det gamle regelverket vi har om arbeidstid. I dag er det sånn at hvis du er småbarnsforelder og du har lyst til å gå hjem tidlig fra jobben for å lage middag, for å sitte og ha god tid med barna dine, for å kunne være med på fotballtreninga og for å kunne være med på de sosiale aktivitetene til barna dine, og for så å kunne sette deg ned med jobben og besvare noen mail en time mellom ni og ti før du går og legger deg, så er det ulovlig. Ifølge arbeidsmiljøloven som vi har i dag, er det ikke lov å gå hjem tidlig og ha et godt familieliv for så å kunne sette seg ned med jobben en time eller to etter at barna har lagt seg. Det mener jeg er et godt eksempel på at vi har en arbeidsmiljølov som ikke har tatt inn over seg en ny familiestruktur, nye forventninger om at begge foreldrene har lyst til å være sammen med barna sine, at begge foreldrene har lyst til å kunne bidra, at de ikke bare kan være gode arbeidstakere, men også være gode foreldre med en god familie.