Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2011-05-30:
En samlet komité er opptatt av rettssikkerheten til norske fiskere og til alle som bor eller driver næringsvirksomhet i Norge. Dette understrekes i merknadene til saken. Flertallet ønsker på denne bakgrunn heller ikke å kommentere enkeltsaker som er til behandling i rettsapparatet. Jeg vil her minne om at vi har en forvaltning i Norge som er tredelt, med Stortinget som den lovgivende forsamling. Det ligger derfor til helt andre instanser enn Stortinget å skulle foreta domsavsigelse i saker som er under behandling i rettsapparatet. Det er videre bred enighet om at en kombinasjon av dyktige og framtidsrettede næringsutøvere og en ansvarlig, tydelig og streng forvaltning med fokus på miljømessig bærekraft har bidratt til at Norge i dag framstår som verdens fremste sjømatnasjon. Jeg viser til det brevet som statsråd Lisbeth Berg-Hansen sendte til næringskomiteen den 12. april i år. I dette brevet gir statsråden utførlig tilbakemelding på en rekke pågående prosesser som er i gang for nettopp å sikre rettssikkerheten til fiskerne, og at Stortinget vil bli forelagt alle lovendringsforslag. På denne bakgrunn finner heller ikke flertallet å kunne støtte forslagsstillernes ønske om en egen gjennomgang av rettssikkerheten for fiskerne. Komiteen er opptatt av å legge til rette for et sanksjonssystem for overtredelser av fiskeriregelverket som er både effektivt og rettferdig, og som bidrar til at reaksjonen kan tilpasses overtredelsens alvorlighetsgrad. Dette innebærer at myndighetene kan benytte flere reaksjonstyper enn kun straff. I denne forbindelse viser jeg til at Fiskeri- og kystdepartementet har hatt på høring, med frist 1. mai 2011, et forslag til forskrift om lovbruddsgebyr og tvangsmulkt ved overtredelser av havressursloven. Forskriften skal bl.a. legge til rette for at forvaltningen kan ilegge lovbruddsgebyr som et alternativ til en mer belastende straffeforfølging. Hensikten er å redusere bruken av straff ved mindre overtredelser av havressursloven. En samlet komité påpeker at ilandføringsplikten, som er et av de viktigste prinsippene i norsk fiskeriforvaltning, innebærer at all fangst skal bringes til land. Dette omfatter også fangst som av ulike grunner er å regne som ulovlig, og det vil være urimelig om fiskeren sitter igjen med inntekten fra slik ulovlig fangst. For å sikre at også ulovlig fangst blir ført i land, får fiskeren i mange tilfeller beholde 20 pst. av fangstverdien som kompensasjon for utgiftene ved ilandføring når det foretas administrativ inndragning. I høringsnotat fra Fiskeri- og kystdepartementet av 8. mai 2009 om etterkontroll av deltakerloven, hvor bl.a. lovens straffebestemmelse ble underlagt ny vurdering, viser departementet til at det er flere berøringspunkter mellom havressursloven og deltakerloven, og at det derfor er naturlig å foreta en ny gjennomgang av deltakerlovens straffebestemmelse. I samme notat viser departementet til at det var ønskelig at straffebestemmelsen gjennomgås i lys av ny straffelovs alminnelige del, som allerede er vedtatt, men som ennå ikke er trådt i kraft. Dette gjelder særlig deltakerlovens bestemmelser om medvirkning, forsøk og krav til subjektiv skyld. Videre vil jeg vise til at det er opprettet en partssammensatt arbeidsgruppe som bl.a. skal foreta en lovteknisk gjennomgang av råfiskloven, herunder lovens straffebestemmelse. På denne bakgrunn mener flertallet i komiteen at det på nåværende tidspunkt ikke er nødvendig med en egen gjennomgang av rettssikkerheten til norske fiskere, og at forslaget dermed vedlegges protokollen.