Erna Solberg (Høyre), 2002-05-29:
Jeg forstår spørsmålet slik at det både gjelder etniske minoriteters situasjon på boligmarkedet og situasjonen til bostedsløse barnefamilier. For å unngå at barn skal havne i bostedsløshet må vi først og fremst bidra til gode boligløsninger, og til at de kan greie seg selv på boligmarkedet. Tidligere rapporter fra Byggforsk viser at en av grunnene til at familier med etnisk minoritetsbakgrunn har vanskeligheter med å skaffe seg egen bolig, er at de diskrimineres på boligmarkedet. Det arbeides i dag med nye borettslover. Der vil det bli foreslått et forbud mot etnisk diskriminering på boligmarkedet. Jeg vil også gå inn for at et forbud mot diskriminering legges inn både i husleieloven og i eierseksjonsloven. Regjeringen har i Ot.prp. nr. 63 for 2001-2002 foreslått at tiprosentregelen, som i dag gir kommunene adgang til å kjøpe boliger for tildeling til vanskeligstilte, utvides slik at også frivillige organisasjoner som kommunene har avtaler med, får adgang til dette. En utvidet adgang til å kjøpe boliger for tildeling til vanskeligstilte vil kunne innebære en klar utvidelse av tilgjengelige virkemidler. Jeg vil også peke på at Regjeringen i revidert nasjonalbudsjett foreslår å øke bevilgningen til boligtilskuddet med 75 mill. kr. Denne økningen er forutsatt å gå til boliger til flyktninger. At andelen flyktninger blant bostedsløse barnefamilier i Oslo er høy, skyldes delvis sekundærflytting fra mindre kommuner. Den nye bosettingsordningen, som begynte å virke i 2002, legger opp til at flere får bolig i sentrale strøk ved første gangs bosetting. Dette er i tråd med flyktningenes egne ønsker, og vi håper at det vil bidra til å redusere sekundærflyttingen og dermed gi kommunene mer kontroll over tilstrømmingen av flyktninger. Regjeringen har også satt i gang et arbeid med en tiltaksplan mot fattigdom. Blant annet vil både tiltak for å styrke arbeidslivstilknytningen og tiltak overfor barnefamilier stå sentralt. Regjeringen vil følge opp tiltaksplanen og fremme forslag til tiltak i statsbudsjettet for 2003. I mange tilfeller er det ikke tilstrekkelig bare å skaffe en bolig. Noen bostedsløse har behov for oppfølging eller botrening. I «Prosjekt bostedsløse», som er et samarbeidsprosjekt mellom Kommunal- og regionaldepartementet og Sosialdepartementet, skal det utvikles bolig- og tjenesteløsninger som kan tilpasses de enkelte husstandenes oppfølgingsbehov. I departementet jobber vi nå med å sikre at vi får innvandringselementet, flyktningelementet, godt inn i dette bostedsprosjektet. Oslo kommune kan sikkert svare for seg selv, men rapporten fra Byggforsk, som det vises til, påpeker også at det totale antallet barn på hospits i Oslo er blitt vesentlig redusert de siste to årene. Dette skyldes delvis at man har greid å bygge opp bedre boligtilbud til barnefamiliene. Jeg har også lyst til å understreke at de tallene som i dag finnes i Oslo kommune, viser at pr. 30. april var det ca. 506 personer som bodde på hospits på døgnbasis. Av disse er 39 barn, og av de 39 barna er det kun ett som har et privat døgn-/overnattingstilbud. De 38 andre barna bor i det kommunale Deichmansgt. bosenter for flyktninger, som altså er et botreningstilbud som nettopp er tilpasset barnefamilier med flyktning- eller innvandrerbakgrunn.