trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-05-18:
Til Senterpartiets Kjersti Toppe: Jeg håper ikke jeg var en av dem som ga inntrykk av at jeg ville harselere. Jeg sa tvert imot innledningsvis at jeg tror vi alle deler intensjonen. Og nei, store kommuner er ikke malen for hvordan vi ønsker at det skal være. Utfordringen er at hadde vi bare hatt 700 små kommuner i Norge, hadde midlene til administrasjon nærmest forsvunnet langt utenfor vår fatteevne – til helt andre oppgaver enn kvalifisert rehabilitering. Så utfordringen er, som jeg var inne på, at vi har for store variasjoner. Det var én av grunnene til at Venstre forhandlet inn et pilotprosjekt ved Helsehuset i Askim. Det er sju kommuner i Indre Østfold som samarbeider om Helsehuset i Askim. Det er en helt riktig satsing, det tror jeg alle partier vil mene – med både legevakt, øyeblikkelig hjelp og god legedekning – men de ser behovet for rehabilitering. Østfold er et av fylkene som bruker mindre på rehabilitering enn andre deler av landet, og har faktisk et større behov. Noe av det de opplever, er at det her er for få standardiserte rehabiliteringsforløp. Det gjelder eldre pasienter som har kols, eller som skal tilbake etter hjerteinfarkt eller slag. Vi har en stor oppgave i å standardisere mer og få flere aktører til å samarbeide på tvers av spesialisthelsetjenesten og primærhelsetjenesten, og Helsehuset i Askim samarbeider med spesialisthelsetjenesten. Dette må vi sette inn ressurser på sentralt, og det er én måte vi kan fordele ressursene smartere og bedre på. Så er det også – jeg var inne på folkehelse – muligheter i å ta ressursene bedre i bruk i fellesskap. Lyst på livet er ett av de tilbudene som er autorisert, og hvor menigmann er satt i stand til å hjelpe andre. Også slike tilbud skal vi utvikle og ta i bruk i større grad. Det er mange ressurser å spille på, men i sum krever dette en bedre organisering og fordeling av ressursene for å få ut det produktet vi faktisk alle er enige om at vi ønsker å styrke. Når det gjelder kommuneøkonomien, er den selvfølgelig en viktig del av dette, men vi har jo sett en formidabel utvikling i kommuneøkonomien de siste årene. Det er ikke der det nødvendigvis strander. Det er både prioriteringene i kommunene og hvordan vi fordeler ressursene mellom stat og kommune for å få til en effektiv organisering, som er ett av spørsmålene.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2016-05-18:
Jeg vil først takke statsråden for gratulasjonen på dagen. Jeg hadde jo ønsket meg et kommersialiseringsselskap, men jeg innser at jeg kanskje ikke får det. Men jeg er godt fornøyd med dagen likevel. Statsråden har tatt dette offensivt, og det er sammenfallende med en rekke prosesser som går. Statsråden nevner flere initiativer som er i loop, og særlig HelseOmsorg21-rådet og den ekspertgruppen som statsråden nevner på slutten av sitt innlegg, blir viktig. Så om man skal lykkes med dette – og det er en enstemmig komité som er utålmodig, flere representanter fra statsrådens eget parti er vel så utålmodig som meg – vil jeg bare spørre statsråden: Hvordan ser man for seg å følge opp dette i regjering? Det vil være flere departementer enn statsrådens som man må spille på, om vi skal komme et steg videre med en nasjonal infrastruktur som ivaretar det vi ønsker å få til.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2016-05-18:
Takk for svaret. Jeg føler meg betrygget, og vi skal fortsatt være utålmodige. Biobank Norge-konsortiet er veldig interessant i denne sammenheng og i videre oppfølging, i og med at de representerer et forskningsnettverk som har de helt sentrale aktørene under sin paraply. Nå er de på et vis ikke en egen juridisk enhet, men jeg ser for meg – som også statsråden sier i brevet der han svarer på forslaget overfor komiteen – at de vil være naturlige å følge med på. Kan man se for seg at også Biobank Norge kan få oppdrag knyttet til det som andre land har satset på, nemlig det som handler om mer persontilpasset medisin gjennom mer gensekvensering og det som bl.a. saksordføreren nevnte fra England? Hvis statsråden har noen tanker om det, ville det vært interessant å høre noe om det.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2016-05-18:
Takk til statsråden for et fyldig svar. Det er ingen tvil om at persontilpasset medisin er høyt på agendaen når det gjelder medisinsk forskning i Norge, i Europa og i hele verden. Statsråden redegjorde for en del prosjekter som Norge har direkte befatning med, for å si det veldig enkelt. Det er jo sånn at man spår dette som en «game changer» hvis det rulles ut i det omfang man ser antydning til nå. Noe av utfordringen for helsetjenesten blir å tilpasse strukturene til en sånn måte både å gi medisinsk behandling på og å diagnostisere på i framtida. De senere år har det kommet veldig mange nye metoder som kartlegger på en mye raskere, mer nøyaktig og rimeligere måte enn før. I tillegg til teknologi som blir veldig tilgjengelig, er det en utfordring hvordan dette vil påvirke oss. Jeg har bare lyst til å si at persontilpasset medisin er et område hvor det satses veldig mye, nasjonalt og internasjonalt. Samarbeidet mellom offentlige og private aktører blir helt vesentlig for å kunne være med på denne utviklingen. Med henblikk på den saken vi startet dagen med, hadde jeg håpet at vi kunne ha lagt en god bunnplanke for å bidra til at det skal skje også i Norge, og at norske aktører skal være i front med å utvikle dette. Det pågår en rekke initiativ i Europa, som kjent, særlig under forskningsprogrammet Horisont 2020, og jeg kan ikke si annet enn at vi venter spent på at den endelige strategien skal bli ferdig. Og så ser vi at dette må få et overslag til ikke minst prioriteringsmeldingen, som legges fram i juni, og også revidering av bioteknologiloven.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2016-05-18:
Takk for en god debatt til alle som har deltatt. Jeg har lyst til å kommentere et par av innleggene. Representanten Stensland sa at dette er et nytt ord. Det er det for så vidt, men det er en ganske kraftfull satsing bak det ordet rundt omkring oss. Jeg er også helt enig med representanten Stensland i at det er et par ting som er viktig. Det ene er forskning, og det andre er å få forskningen ut i klinikkene. Grunnen til at Arbeiderpartiet er veldig opptatt av dette, er for det første at man ser disse scenarioene som tegnes ut, med bedre behandling, mer presis behandling, mindre feilbehandling – skulle jeg til å si – og store konsekvenser for måten vi i framtiden kan rigge tjenesten på. Men så er det også en bekymring knyttet til det at vi skal få en strategi som er utdatert, og som kanskje svarer på litt forbigåtte problemstillinger fordi det går veldig fort, det blir veldig fort tilgjengelig. I og med at en del av disse nye metodene er så teknologidrevne, vil det bli tilgjengelig, og hva gjør det da med vår felles offentlige helsetjeneste? Greier vi å være i forkant? Det er jo det som er testen for strategien. Bioteknologirådet er veldig opptatt av dette med kompetanse og informasjon, og det vil være avgjørende. Hvis dette med mer genbaserte tester skal innfases i vår felles helsetjeneste, må man ha veiledning. Bioteknologirådet anbefaler at dette skal deles inn i nivåer, og at man skal ha sertifiserte veiledere. Noe av nysgjerrigheten synes jeg Kjersti Toppe klarte å gi uttrykk for da hun sa at kanskje Stortinget burde hatt en samlet sak om dette for å kunne se det litt mer i sammenheng. Det er jo regjeringens lodd å lage strategier, mens Stortinget er på et mer overordnet nivå. Jeg tror nok at Stortinget må se dette helhetlig og legge til rette for at industrien kommer i inngripen med våre gode helsedata. Det har vi lagt et godt grunnlag for i dag. Når det gjelder f.eks. HUNT-data, kan man også nevne konkrete prosjekter som har bidratt til personrettede medisiner og nye tester. Ett eksempel som jeg synes det kan være verdt å nevne, er at det av flere tusen blodprøver fra HUNT ble utviklet en ny test for å kunne forutsi framtidig hjertesykdom på en bedre måte. Dette kommer til å resultere i ny diagnostikk som lanseres i 2016 – ett av mange eksempler. Når Arbeiderpartiet er utålmodig, er det selvfølgelig fordi vi er teknologioptimister og i tillegg har vi veldig stor omsorg for den offentlige helsetjenesten. Vi mener vi må bu oss på morgendagens utfordringer knyttet til persontilpasset medisin, ikke gårsdagens.
Sveinung Stensland (Høyre), 2016-05-18:
Forrige taler nevnte at hun følte hun nesten hadde bursdag i dag. Så vidt jeg vet, har hun bursdag i dag – så er det sagt! Men det var jo en god gave å få på plass denne saken, med så bred enighet. Det var ikke vanskelig for oss i regjeringspartiene å bli enig med forslagsstillerne her, for dette støtter veldig godt opp om vår politikk. Så langt er dette et godt bidrag på veien til å få gjennomført mye av det som står i regjeringserklæringen om disse temaene. Så dette er bra. Samtidig er utålmodigheten også til stede fra vår side, bl.a. med hensyn til hvordan vi skal gjennomføre de tiltakene som står i HelseOmsorg21. Jeg vil takke både saksordføreren og forslagsstillerne for en god prosess og en smidig og raus runde i komiteen. Det kunne vi sikkert trengt mer av for å få tiden til å gå litt fortere i komitémøtene innimellom. Når det er sagt, er det ikke slik at vi bare kan slippe dette løs. Det er en grunn til at det i dag er hindringer når det gjelder registerforskning og bruk av disse dataene. Det er personvern – som representanten Kjenseth var inne på – som er sentralt her. Det er en stor verdi for Norge at vi har så gode helseregistre. Den verdien kan vi ikke bare gi bort. Det er ut fra hensynet til våre borgere at det ikke skal være for stor åpenhet om den enkeltes helsetilstand og være lett å dukke ned i det. Derfor er det for Høyre fortsatt viktig at personverngrensene ivaretas strengt. Dette er ikke et frislipp, men vi ønsker en opprydding, slik at en ikke har unødvendige hindre for å få gode, kommersielle prosjekter ut av disse databasene. Det som skiller Norge fra mange andre land, er at vi har så gode helseregistre. En annen ting: Et annet land, USA, har ikke engang personnummer. Det er lett for oss å finne data og anonymisere data, men det er helt åpenbart at de endringene vi gjorde i helseregisterloven og pasientjournalloven for to år siden, ikke var nok til å tilfredsstille kravene til denne type forskning. Så dette er et viktig skritt på veien videre for å legge til rette for en ny utvikling i en viktig næring for Norge, nemlig helsenæringen.
Sveinung Stensland (Høyre), 2016-05-18:
Jeg finner det ganske besynderlig at vi, når vi diskuterer et relativt enkelt forslag, skal bruke så mye tid på å karakterisere hverandres politikk. Jeg vil gi honnør til Lundteigen for at han har oppdaget at det finnes en enklave av verdikonservatisme i Høyre. Vi vil nok overraske representanten stadig vekk utover høsten når verdisakene kommer på rekke og rad. Jeg finner meg ikke helt i den beskrivelsen av Høyre som et så ultraliberalt parti som det som kom frem her. Når det gjelder denne saken, så er det sånn at hvis det hadde vært et godt forslag, hadde jeg stemt for det. Men det er ikke et godt forslag – det er et dårlig forslag. Hvem har jeg hørt på? Jeg har hørt på de aktørene som det gjelder: importørene, produsentene og avholdsbevegelsen. Ingen i høringen syntes dette var en god idé. Hvorfor skal vi da innføre dette forslaget? Hadde jeg vært imot Vinmonopolet, hadde jeg stemt for det. Det er helt åpenbart at dette vil gjøre mye for Vinmonopolet. Statsråden har redegjort for det på ypperlig vis. Det ville økt også for andre rusdrikker opp til 7 pst. Et annet punkt er at EØS-avtalen faktisk ble stadfestet etter at denne prosentgrensen for alkohol ble vedtatt i 1992, så det er en ny situasjon der også. Jeg foreslår at vi går inn for landing, og at vi så blir enige om at dette stemmer vi ned. Så kan vi spare alkoholdebatten til en annen gang. Nå må vi komme videre.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-05-18:
Først vil eg takka helseminister Høie for at han har vore veldig klar i denne saka. Det betydde mykje for utfallet. Eg har grunna veldig mykje på korleis vi kan koma i ein politisk situasjon der vi har eit politisk område som er så viktig for dei fire partia som er einige om å styra landet saman, at dei slår fast i regjeringsplattforma at hovudlinjene i alkoholpolitikken skal liggja fast – og i sak etter sak etter sak går Kristeleg Folkeparti, som er det eine partiet, til oss og er ueinig i dei alkoholpolitiske sakene som vert fremja. Så eg har lyst til å spørja statsråden om kva som eigentleg ligg i at hovudlinjene i alkoholpolitikken skal liggja fast, når regjeringspartia og samarbeidspartia ikkje sjølve synest å vera klar over det.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-05-18:
Eg vil gå vidare til eit anna spørsmål, for eg kjem ikkje lenger med dette. Vi har hatt ei anna sak, som gjeld innhaldsdeklarasjon av alkohol. Det gjeld korleis ein brukar EØS-avtalen lagleg, ut frå kva slags utfall ein ønskjer av saka. Vi vart stemde ned på å innføra krav om innhaldsdeklarasjon av alkohol, slik at alkohol nærmast er den einaste varen som vert seld i Noreg der ein ikkje har krav om å seia kva ho inneheld, av sukker og andre ting. Da vart det òg vist til at det skulle skje ei utgreiing opp mot EØS-regelverket. Så eg vil nytta anledninga i dag – da vi iallfall har ei sak innan det same politikkfeltet – til å spørja om korleis den saka står, og om statsråden vil koma attende til Stortinget med ei sak om å innføra innhaldsdeklarasjon på alkoholhaldige varer.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-05-18:
Det var representanten Kjenseth som fekk meg til å ta ordet, for eg reagerer når det vert framstilt som om det er heilt umogleg for dagens fleirtal å gjera noko med bl.a. taxfree-ordninga. Det er jo slik at Venstre har programfesta at dei vil avvikla heile taxfree-ordninga, men likevel var det Venstre sine røyster som skapte fleirtal her i Stortinget for å auka taxfree-kvotene. Eg synest ikkje at politikken heng i hop når dei signaliserer ut at dei er mot taxfree-ordninga, men er det partiet som gjer at ordninga vert utvida. Det er den eine saka Venstre har vore med på. Ei anna sak, som eg nemnde i ein replikk, er innhaldsmerking av alkohol, der det òg var Venstre sine røyster det stod på i Stortinget for å få ei raskare innføring av dette tiltaket. Senterpartiet hadde òg eit forslag om å la Vinmonopolet overta taxfree-ordninga, som vi har programfesta. Der var det òg Venstre sine røyster det stod på for å kunne få eit prinsippvedtak om det. Venstre var òg det partiet i Stortinget som gjorde at regjeringspartia fekk fleirtal for å få nye normerte reglar for reaksjonar ved brot på alkoholloven, noko som gjorde at ein – i forhold til dagens praksis i alle dei store byane – kunne skjenka fleire overstadig rusa, og ein kunne skjenka til mindreårige, utan at det lenger skulle føra til at ein mista skjenkebevillinga. Dei sakene eg refererer til, er dei Senterpartiet viser til når vi seier at dette er ei rekkje forslag som Venstre har bidrege til i Stortinget, som har ført alkoholpolitikken i heilt feil retning. Venstre er, overraskande, veldig opptatt av rusbehandling, og eg seier at det er jo ikkje utan grunn.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-05-18:
Ja, eg tar opp forslaget frå Senterpartiet.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-05-18:
I innstillinga har Arbeidarpartiet eit forslag der ein ber regjeringa bidra til å finna ei minneleg løysing innanfor EØS-regelverket for sal av Rjukan sykehus frå Sjukehuset Telemark til Tinn kommune. Senterpartiet har i innstillinga ein merknad der vi seier at Senterpartiet vil kunna stemma subsidiært for dette forslaget, der vi viser til vårt primære forslag om at Tinn kommune skal overta Rjukan sykehus vederlagsfritt. Etter å høyrt på debatten her i dag kjem vi til å gjera som SV – vi kjem til å stemma for vårt forslag og ingen andre. Det er òg slik at å visa til EØS-regelverket ikkje har noka meining, for saka har jo belyst veldig tydeleg at det ikkje er det som er problemet. Det har heller ikkje statsråden tatt opp i sitt svar til komiteen. Det er jo pengespørsmålet det vert gjort eit poeng av og at dette visstnok skal vera med og finansiera alt anna som skal skje i Sjukehuset Telemark. Dersom Arbeidarpartiet faktisk meinte det dei sa, kunne forslaget vore skrive på ein litt annan måte. Vi står i alle fall fast på at dette skal kunna givast vederlagsfritt dersom Stortinget ser verdien av det. Så reagerer eg på at her får vi vita at utviklingsplanen ikkje gjeld, at det ikkje er sjukehusdrift, og ikkje skal vera det, på Rjukan. Eg har funne eit sitat frå statsråd Høie frå 17. juni 2014, da vedtaket om Sjukehuset Telemark vart gjort her i denne salen. Da sa han: «Jeg håper også at denne beslutningen blir starten på et fornyet og forsterket samarbeid mellom Sykehuset Telemark og Tinn kommune om utviklingen av felles helsetjenester mellom Sykehuset Telemark og Tinn kommune om utviklingen av felles helsetjenester mellom kommunehelsetjenesten og spesialisthelsetjenesten for de av områdene som skal være igjen på sykehuset i Rjukan. Det er polikliniske tjenester og dagtilbud, og der vil det også være mulighet for å utvikle et bedre samarbeid mellom legevakt, øyeblikkelig hjelp-senger osv.» Det som vi får vita i dag, er at det er ingenting meir. Det er heilt greitt, det har vi sagt heile tida kom til å skje. Det er ikkje vi som har vedtatt utviklingsplanen, men vi har tatt det for gitt at han skal følgjast opp, og difor har vi reagert på at ein har lagt sjukehuset ut for sal på den opne marknaden.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-05-18:
Eg synest det er beklageleg at òg representantar frå Telemark så lett avviser at utviklingsplanen som er vedtatt, skal følgjast opp. I forslaget er han referert – det står kva i planen som etter planen skal vera på Rjukan i framtida. Det står dialyse, det står cytostatikabehandling. Ortopedi- og skadepoliklinikk, lungepoliklinikk, hjartepoliklinikk, diabetespoliklinikk, gastropoliklinikk, øyre-nase-hals-poliklinikk, augepoliklinikk, gynekologisk poliklinikk og fødepoliklinikk og kirurgisk poliklinikk skal vurderast, og medisinske støttetenester, lab og røntgen. Noko skal utvidast, noko skal fortsetja som i dag, og noko skal planleggjast i framtida. At ein som representant frå Telemark synest det er heilt greitt at dette ikkje kjem, synest eg er oppsiktsvekkjande. Det er på bakgrunn av dette at vi har fremja forslaget, som da dessverre fell.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-05-18:
I denne innstillinga er det ein samla komité som står bak forslaget om at rehabilitering av eldre skal vera ein del av opptrappingsplanen for habilitering og rehabilitering. Men regjeringspartia og Venstre stemmer ikkje for eit forslag frå mindretalet om at opptrappingsplanen må innehalda «konkrete tiltak for å sikre økte fysio- og ergoterapiressurser i sykehjem». Så kan ein jo fundera over kvifor ein ikkje kan slutta seg til noko så opplagt. Når ein går for ein opptrappingsplan, tenkjer eg at det sjølvsagt må føra til auka fysioterapi- og ergoterapiressursar på sjukeheim. Kan statsråden bekrefta at han vil sikra auka fysioterapi- og ergoterapiressursar, eller meiner han at det ikkje skal skje?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-05-18:
Eg forstår ikkje heilt svaret, for spørsmålet er: Når ein seier A, at ein skal ha ein opptrappingsplan, og der skal rehabilitering av eldre vera med, men ein kan ikkje støtta at dette skal føra til auka fysioterapi- og ergoterapiressursar i eldreomsorga eller på sjukeheim, forstår eg framleis ikkje argumentasjonen for kvifor ein ikkje kan seia B. For å spørja annleis: Ser statsråden nokon argument for at det ikkje skal verta meir fysioterapi- og ergoterapiressursar på norske sjukeheimar etter opptrappingsplanen?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-05-18:
Eg har berre eit par kommentarar til slutt. Dette med store kommunar vert alltid, i alle helsesaker, tatt opp. Når det gjeld denne saka, må eg seia at bakgrunnen min for forslaget var at eg for eitt års tid sidan hadde – dessverre, heldt eg på å seia – veldig sterk nærkontakt med eldreomsorga i Bergen kommune, Noregs nest største by. For å seia det sånn: Det var der eg oppdaga kor ille det stod til med aktivitet, manglande ergoterapitenester og nesten fråverande fysioterapitenester. Så viss dei store kommunane i dag er malen for korleis det skal verta i samanslåtte kommunar, er det ganske bedrøveleg. Det er det eine. Senterpartiet har fått kritikk og vorte nærmast latterleggjort for at vi i det heile tatt fremja dette forslaget, når vi ikkje stemte for lovfesting av profesjonar. Lovfesting av profesjonar er ikkje ei svær sak for oss. Det har vore lovfesting av profesjonar før, og no har det vorte det igjen. Vi ville lovfesta kompetansen, regjeringa ville lovfesta profesjonar, men hadde utelate ergoterapeutane. Vi er veldig for at når ein først skal ha lovfesting, må det gjelda dei viktige. Ergoterapeutane kom heldigvis inn igjen. På same måten: Når vi i dag har ei forskrift om kva slags profesjonar som skal og må vera tilknytte ein sjukeheim, synest vi det er urimeleg at fysioterapeutar og ergoterapeutar ikkje er med. Eg veit ikkje kva SV gjer, men vi registrerer at vi ikkje får nokon andre parti med oss på det. Men eg meiner at det framleis er ein mangel ved dagens forskrift at det berre omhandlar legar og sjukepleiarar. Vi får bera over med den harseleringa som vi har møtt. Vi har fått enorm støtte ute for dette forslaget. Eg trur alle, både dei som jobbar, dei som er pårørande, og dei som er brukarar, ser at det er for lite aktivitet i eldreomsorga i dag. Eg ser ikkje at andre kjem med betre forslag til korleis dette kan styrkjast, enn dei forslaga som vi har fremja i dag for Stortinget.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-05-18:
Det som opprører meg i denne saka, er for så vidt ikkje at vi får meir klinikkleiing ved norske sjukehus, som eg ikkje har noka tru på, det er erkjenninga av at Stortinget behandlar ei sak – vi skriv ting i merknader, ein seier ting i debattar – og når det kjem til stykket, så har det ingen som helst verdi. Dersom det statsråden no seier, vert realiteten – viss ikkje Stortinget mannar seg opp og fortel at det skal skje noko anna – så fortset jo alt som før, og etter alt det arbeidet vi hadde med sjukehusplanen, synest eg det er veldig trist å vera vitne til. I tidlegare svar har statsråden gjort eit nummer av at Senterpartiet føreslo ei anna stadleg leiing med eit anna innhald enn det som vert fleirtalet i innstillinga, og det er heilt korrekt. Eg er einig i éin ting av det som statsråd Høie sa i innlegget sitt, og det er at fleirtalet i Stortinget ikkje var gode nok på å definera kva dei meinte med stadleg leiing. Det var vel eigentleg berre Senterpartiet som definerte, og det fekk vi ikkje fleirtal for, og det er greitt, men det som vart vedteke, var for utydeleg. Difor har vi denne situasjonen no, og den må Stortinget rydda opp i. Senterpartiet føreslo – og det har vi meint heile tida – å ha Vossamodellen som ein mal for stadleg leiing. Direktøren på Voss har overlevd seg sjølv og føretakssystemet. Han har vore direktør heilt sidan før 2002, han har ansvaret for heile sjukehuset – alle avdelingar, bygg, reinhald, alt som er – og det fungerer heilt glimrande. Som eit neste kompromiss kan vi da gå inn for ein Ringeriksmodell, der ein i alle fall har ein stadleg leiar som har ansvaret for dei viktigaste somatiske postane: kirurgi, indremedisin og føde. Men det som vi opplever no i Helse Møre og Romsdal, er jo at ikkje eingong det legg ein i «stadleg leiing». Det er i realiteten ei full klinikkorganisering, der ein seier nokre fine ord om at ein likevel skal klare å få til stadleg leiing. Unnskyld meg, men eg forstår ikkje korleis ein skal sikra stadleg leiing slik komiteen har beskrive det i innstillinga, i ei klinikkorganisering. Det er òg difor eg tar opp denne interpellasjonen. Det er ei viktig sak, og eg har ikkje fått svar på dette i mine tidlegare spørsmål til Stortinget.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-05-18:
Takk for spesielt det siste innlegget, frå representanten Are Helseth. Eg må òg takka dei andre som har hatt innlegg her, sjølv om eg må seia at eg sakna Kristeleg Folkeparti og Venstre, som har vore med på vedtaket. Men slik er det. Eg er einig i det som representanten Are Helseth tok fram om at dette eigentleg er veldig enkelt. Det seier seg sjølv kvifor stadleg leiing er viktig, og kvifor Stortinget har vore så oppteke av det. Vi treng ikkje noka forsking, det er eigentleg heilt logisk, og eg synest det er oppsiktsvekkjande at vi ikkje har kome lenger. Eg har vore spent på innlegga frå Arbeidarpartiet og Høgre i denne interpellasjonsdebatten. Eg registrerer at verken Arbeidarpartiet eller Høgre ønskjer å gå inn og overprøva helseføretaka. Det er ikkje så oppsiktsvekkjande, for det er dette Senterpartiet har sagt heile tida, at den nasjonale helse- og sjukehusplanen ikkje vil få nokon verdi, fordi det ikkje er politisk vilje til å gå ut og overprøva helseføretaka – heller ikkje når det gjeld stadleg leiing, viser det seg. Eg må innrømma at eg er skuffa over dette. Ein seier at dette er detaljar. Ja, dersom eit parti meiner at dette er detaljar som føretaka må få bestemma sjølve, kvifor bruker vi så mykje tid og krefter og skriv lange merknader om dette – dersom Stortinget synest det er hipp som happ om føretaka faktisk innfører det eller ikkje? Så til Arbeidarpartiet: Dei gjekk ut i media, i Dagens Næringsliv, og sa at no ville dei gå inn for å påleggja sjukehusa å tilsetja eigne sjefar ved lokalsjukehusa – Dagens Næringsliv 3. mars. Micaelsen, som tok ordet her, sa til avisa at det sitter «litt langt inne å stille krav som griper inn i måten de organiserer seg på», for dette meiner Arbeiderpartiet at foretaka må ta avgjerd om sjølve. «Men nå har det gått for langt til at vi kan sitte og se på», sa Micaelsen. Men det var i mars. Eg får registrera at det ikkje er politisk fleirtal for det som Senterpartiet ønskjer i denne saka. Det synest eg er beklageleg, men eg håpar at det vert mest mogleg stadleg leiing der ute, ikkje på grunn av Stortinget, men trass i Stortinget.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Arbeidet er forankret i regjeringen, og oppfølgingen av de ulike strategiene er også regjeringens felles politikk. Oppfølgingsstrategien som regjeringen har på HelseOmsorg21, ble lagt fram av statsministeren selv, og er en viktig del av grunnlaget for regjeringens handlingsplan for forskning og utvikling, som kunnskapsministeren har ansvar for. På virkemiddelsiden når det gjelder Nærings- og fiskeridepartementet, ser vi at de virkemidlene som regjeringen og våre samarbeidspartier har valgt å satse på i statsbudsjettene, er virkemidler som også nå i større grad når næringsvirksomhet som er rettet inn mot helse og omsorg. En vesentlig andel av midlene under de ulike ordningene går nettopp til gründer-, etablerings- og utviklingsvirksomhet innenfor de områdene. Så dette er en felles politikk fra regjeringens side.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Vi skal ha en diskusjon om persontilpasset medisin senere i dag, og Helsedirektoratet kommer med sitt forslag til strategi på det området i juni. Da får vi se på hvilke virkemidler Helsedirektoratet vil foreslå i sitt endelige forslag. Det er også sånn at her er det mange viktige aktører på banen. Det er i tråd med helse- og omsorgsstrategiens tenkning, og det er viktig at de ulike aktørene også tar et steg fram og tar de ulike rollene som de kan ta i dette arbeidet, gjennom de mulighetene som ligger der.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
For det første må jeg avkrefte at statsministeren snakker om næringsnøytralitet. Det gjør statsministeren ikke. Begrepet «næringsnøytralitet» i et offentlig dokument fra en regjering i Norge ble sist gang brukt av Stoltenberg I-regjeringen, men det er aldri brukt av vår regjering. Næringsnøytralitet har vi ikke, nettopp fordi vi har veldig tydelige prioriteringer. For eksempel vil en i regjeringens forskningsstrategi se at det er pekt ut spesielle satsingsområder. Det ser en også i Forskningsrådets tildelinger. Blant annet bidrar Helse- og omsorgsdepartementet med betydelige midler til forskning og næringsutvikling gjennom konkrete programmer som er rettet inn mot de områdene, så næringsnøytralitet har vi ikke. Men innenfor de ulike virkemidlene vi har, er det viktig at de ulike aktørene konkurrerer, sånn at vi er sikre på at vi bruker pengene på de områdene der vi kan få best resultater, og at vi ikke politisk velger oss enkeltprosjekter som innebærer at vi risikerer å bruke pengene på feil prosjekt.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
I Norge har vi tatt i bruk en bred virkemiddelpakke som skal bidra til å begrense alkoholkonsumet og derigjennom redusere skader og problemer som følge av alkoholbruk. At alkoholholdige drikkevarer over 4,7 volumprosent alkohol selges gjennom Vinmonopolet, er en vesentlig del av denne virkemiddelpakken. Den EØS-rettslige begrunnelsen for Vinmonopol-ordningen er basert på hensynet til folkehelsen. En forutsetning for fortsatt å ha en vinmonopolordning er at dette tiltaket inngår som del av en restriktiv, helhetlig og konsistent alkoholpolitikk. En endring som skissert i representantforslaget, ville ført til økt tilgjengelighet, noe som igjen vil kunne føre til økt konsum med økt risiko for skader. Å flytte salget av produkter mellom 4,7 og 7 volumprosent alkohol fra Vinmonopolet til dagligvarehandelen ville kunne innebære at det kan stilles spørsmål ved om alkoholpolitikken fremdeles er konsistent. Etter EØS-avtalen kreves det at Norge, i sin regulering av omsetning av alkoholholdige drikkevarer, likebehandler norske og utenlandske produkter. Det ville derfor vært problematisk ikke å åpne opp for at alle produkter opp til 7 volumprosent alkohol, som f.eks. brennevinsholdig rusbrus, skulle selges i dagligvarehandelen, i tillegg til øl. Vinmonopolet merker den økte interessen for øl blant sine kunder, noe som reflekteres i økte salgstall for både norskprodusert og utenlandsk øl. Jeg vet at Vinmonopolet for å møte den økte interessen har etablert egne avdelinger for øl i vinmonopolene ved Kvadrat i Sandnes og Bankkvartalet i Trondheim. Etableringen er et prøveprosjekt og vil bli evaluert. Jeg mener at Vinmonopolet, gjennom sine utsalg og via nettbutikken, gir god tilgjengelighet til et bredt utvalg øl med over 4,7 volumprosent alkohol. Vinmonopolet gjør det mulig for svært mange norske og utenlandske produsenter å få solgt sine produkter. Det vil trolig være mer krevende for småskalaprodusenter å få hylleplass i dagligvarehandelen enn i Vinmonopolets bestillingsutvalg. Jeg oppfatter at forslaget er fremmet av hensyn til småskalaprodusentene og deres kunder. Jeg mener imidlertid at forslaget ikke vil være til deres fordel. Småskalaprodusentene vil ha problemer med å få samme nasjonale dekning gjennom dagligvarehandelen som de i dag får gjennom monopolordningen. Kundene ville også fått et betydelig dårligere utvalg å velge fra. Forslaget vil også kunne undergrave Vinmonopolets rolle som alkoholpolitisk virkemiddel, og ettersom forslaget skiller ut øl, kan det være i strid med EØS-avtalen. Jeg vil derfor ikke anbefale Stortinget å vedta forslaget.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Jeg er opptatt av at Vinmonopolet skal få styrket sin stilling, og det har vi også gjort en rekke tiltak for: Vi har åpnet opp for at Vinmonopolet nå kan ha omtale av sine produkter på sine nettsider, som sannsynligvis vil bidra til at nettbutikken til Vinmonopolet vil bli mer brukt. Vi har også fått Stortingets tilslutning til å utvide Vinmonopolets åpningstider. Fra neste år vil Vinmonopolet holde åpent f.eks. pinseaften – i år måtte de holde stengt – og nyttårsaften og påskeaften. Samtidig er det også viktig å verne om Vinmonopolet, som jeg bl.a. gjør ved ikke å anbefale Stortinget å slutte seg til denne type forslag. Så er det riktig at nordmenn reiser mer enn noen gang. Det betyr også at flere handler alkohol, enten i taxfree-en eller i utlandet. Jeg vil minne om at vår økning av taxfree-kvoten er betinget av at en ikke bruker tobakkskvoten, mens de rød-grønnes økning av taxfree-kvoten var en ensidig økning, som for første gang åpnet opp for salg av vin i boks fra taxfree-en.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Regjeringen følger opp Stortingets anmodningsvedtak, og saken vil bli presentert for Stortinget når den er ferdig.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Det som ligger i den formuleringen, er veldig klart. Det betyr at en skal verne om vinmonopolordningen, at vi skal ha et avgiftsnivå i Norge som bidrar til et mer moderat alkoholforbruk, at vi skal ha regulerte salgs- og skjenketider og være tydelige på reklameforbudet. Alle disse punktene følger regjeringen opp som regjering, fordi det er vårt ansvar å gjennomføre den politikken som står i samarbeidsavtalen mellom de fire partiene. Når det gjelder hvordan de fire partiene stemmer i Stortinget, må en nesten spørre representantene fra de ulike partiene om det, men jeg mener at vi fra regjeringens side følger veldig tydelig opp samarbeidsavtalen på dette punktet.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Jeg har vært veldig tydelig på at jeg støtter innføring av innholdsmerking av alkoholholdige varer, på lik linje med alle andre varer. Jeg mener forbrukerne bør ha rett til å vite hvor mye sukker, f.eks., også alkoholholdige varer inneholder. Det jeg svarte den gangen Stortinget tok opp dette, var at vi ville avvente den prosessen som foregår i EU, for å være en del av den prosessen som pågår der. Det er noe jeg jobber med og tar opp jevnlig også i de formelle ministermøtene som vi har i EU, for å være en pådriver i den prosessen. Jeg mener det vil være en stor fordel om EU, som et felles marked på dette området, hadde kommet fram til felles regler om innholdsmerking også av alkoholholdige varer. Jeg oppfatter at det er en diskusjon som i større grad også foregår i de andre EU-landene. Jeg tror at det vil komme på et tidspunkt, men vi ønsker nå å være en del av den prosessen som foregår i EU.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Ja, dette er en konsistent alkoholpolitikk. Et slikt forslag som Stortinget har til behandling i dag, ville vært mye mer radikalt i forhold til Vinmonopolets ordning enn f.eks. det en moderat utvidelse av taxfree-kvoten er, nettopp fordi det utfordrer selve grensen for hvilke alkoholholdige varer Vinmonopolet skal ha, og som har en folkehelsemessig begrunnelse. Det å omsette alkohol med så høy volumprosent – og som også er basert på brennevin – utenom Vinmonopolet, ville etter min oppfatning i mye større grad undergravd vår begrunnelse for Vinmonopolet i EØS-avtalen. Det tror jeg det ikke kan være noen tvil om. Når det gjelder vårt arbeid for å åpne opp for sidersalg fra gårdsutsalg, er det nettopp fordi det er et sterkt ønske om at det vil ha en positiv effekt for næringen. Her er det jo det paradokset at verken næringen eller forbrukerne vil ha fordel av dette forslaget, og det vil samtidig utfordre Vinmonopolet og alkoholpolitikken. Da klarer jeg ikke å finne en eneste god begrunnelse for dette forslaget.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Jeg vil bare understreke at jeg mener det er avgjørende for å trygge Vinmonopolets framtid at Stortinget avviser dette forslaget i dag. Vi har en vinmonopolordning i Norge – det samme med Sverige og Finland – som har en veldig tydelig folkehelsebegrunnelse. Jeg vil minne om at Sverige har en lavere alkoholgrense for salg i butikk enn det vi har i Norge. Der er grensen på 3,5 pst. Så er det feil som representanten Rotevatn hevder, at jeg ikke nevnte forbrukerne før i siste replikksvar til representanten. Jeg nevnte også forbrukerne i mitt hovedinnlegg, nettopp fordi jeg mener at det at forbrukerne ville fått tilgang på et større utvalg av produkter fra mikrobryggeriene, kunne vært en god begrunnelse for dette forslaget, men det er det motsatte som vil skje hvis dette forslaget blir vedtatt. Det handler om, som også representanten Wilhelmsen Trøen var inne på, at dagens struktur i dagligvarehandelen for det første innebærer at de som skal selge sine produkter i norske dagligvarebutikker, må ha et veldig stort volum, og for det andre at det er en sterk konkurranse om den hylleplassen. Det betyr at de mikrobryggeriene som mange har vært oppe på talerstolen her og hyllet, ikke hadde hatt en sjanse til å nå inn i den norske dagligvarehandelen. Og hvis de hadde gjort det, hadde de veldig fort ikke vært mikrobryggerier lenger, men ganske store bryggerier, for å klare å holde det volumet – mens de gjennom vinmonopolordningen er tilgjengelige over hele landet, med en nettbutikk som er tilgjengelig over hele landet, levering som er tilgjengelig over hele landet. Det sterkeste og tryggeste argumentet for at dagens ordning er bra for mikrobryggeriene, er at all den hyllesten som har kommet til det mangfoldet som har vokst fram de siste årene, er en hyllest til et mangfold som har vokst fram under dagens ordning. Og når da de som står bak dette forslaget, trekker hensynet til bryggeriene fram i sin argumentasjon – vel, da får en heller lytte til bryggeriene og høre hva de sier, og de advarer mot forslaget. De som ville bejublet at dette forslaget ble vedtatt, er den internasjonale alkoholindustrien, som umiddelbart hadde fått en betydelig større mulighet til å selge spritbaserte alkoholprodukter – ferdige produkter – til ungdom gjennom dagligvarehandelen i Norge, der et mye større utvalg av rusbrus ville blitt tilgjengelig for de yngste aldersgruppene. Det ville alkoholpolitisk vært veldig feil.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
I denne saken må jeg bare vise til brevet jeg allerede har skrevet til komiteen om saken 9. februar 2016. Salget av Rjukan sykehus ble godkjent av meg i foretaksmøte 7. oktober 2015. Departementet fastsetter årlig økonomiske krav og rammer for helseregionene på bakgrunn av Stortingets vedtak. De regionale helseforetakene skal sørge for måloppnåelse og en forsvarlig drift innenfor disse rammene. Å gi bort verdier fra spesialisthelsetjenesten ville ha vært klart i strid med dette. Departementet vurderer en gave eller salg til underpris fra spesialisthelsetjenesten til kommunen som en formuesoverføring mellom to sektorer. Helseforetaksloven åpner ikke for å gi eiendom i gave eller selge eiendom til en pris som åpenbart er lavere enn markedspris. En sånn sak må fremmes som budsjettsak for Stortinget. Det har ikke vært aktuelt for regjeringen å fremme en sånn sak knyttet til Rjukan sykehus. Likebehandling må være det bærende prinsippet både i denne saken og når det gjelder tilsvarende saker i framtiden. Helseforetakene både har, har hatt og vil i framtiden ha behov for å selge eiendom. Helseforetakene skal ikke sitte med bygg de ikke har behov for, men selge, og benytte disse verdiene til videre utvikling av spesialisthelsetjenesten, nettopp av hensyn til pasientene. Å gi bort eiendom fører til inntektstap og reduserer mulighetsrommene og helseforetakenes videreutvikling, i dette tilfellet Sykehuset Telemark. Stortinget bevilger på postnivå, og dersom vi mener at det kommunale tilbudet skal styrkes på bekostning av spesialisthelsetjenesten, må Stortinget klart ta stilling til det. Jeg er glad for at komiteens flertall peker på at det ikke er noen forskjell mellom denne salgssaken og en rekke andre salgssaker som har vært håndtert innenfor spesialisthelsetjenesten siden 2012. De som i denne saken tar til orde for å gi sykehusbygget på Rjukan i gave til Tinn kommune, gir i realiteten en gave der de sender regningen til noen andre, nemlig til de andre pasientene i Sykehuset Telemark. Sykehuset Telemark blir de som i tilfelle blir sittende igjen med regningen på den gaven som mindretallet i Stortinget i dag ønsker å gi Tinn kommune. Hvis det er sånn at en ønsker å kompensere Tinn kommune i større grad enn det Stortinget allerede har gjort, for at sykehuset i Rjukan ble nedlagt, har en full mulighet til det i de ulike budsjettene en behandler i Stortinget. Men da bør Stortinget i tilfelle prioritere midler til dette og ikke be Sykehuset Telemark om å finne de midlene og prioritere dette på bekostning av det som er Sykehuset Telemarks oppgave – en oppgave de har fått av Stortinget.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Nei, og det er derfor jeg allerede har fulgt opp det som jeg oppfatter må være innholdet i Arbeiderpartiets forslag i dag, nemlig ønsket om å finne en god løsning med kommunen. Derfor er det gitt føringer i foretaksmøtet om at bygget skal tilbys kommunen først. Men da er det veldig lurt at de som har kompetansen på å vurdere byggets eiendom, de som sitter med det økonomiske ansvaret, også er de som forhandler om hva som bør være den fornuftige prisen mellom de to partene. Jeg har ikke tenkt å opptre som amatørene som stiller opp i tv-programmet «Solgt!», og prøve å finne priser som passer bedre enn det som de profesjonelle her finner fram til. De forholdene som representanten Micaelsen trakk fram, er helt riktig forhold som vil påvirke prisen, men jeg tror det er lurt at Sykehuset Telemark og Tinn kommune diskuterer de forholdene, og at vi ikke gjør det her i Stortinget.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Jeg mener at representanten Hoksrud og de andre som har hatt ordet fra regjeringspartienes side og fra Venstres side i denne saken, har vært veldig tydelige på det viktige prinsipielle, som jeg opplever at også Arbeiderpartiet er enig i, nemlig begrunnelsen for ikke å støtte Senterpartiets forslag. Når det gjelder Arbeiderpartiets forslag, mener jeg at det er ivaretatt gjennom foretaksmøtet, der jeg har sagt at en først skal forsøke å finne en løsning med kommunen. Det er helt i tråd med slik det også er gjort tidligere, som også representanten er inne på. Men hvis Stortinget nå hadde vedtatt Arbeiderpartiets forslag – i etterkant av de føringene som jeg allerede har gitt i foretaksmøtet – ville det blitt oppfattet som at en hadde grepet inn i disse forhandlingene som nå pågår. Jeg tror det vil være en stor fordel, som representanten Hoksrud også var inne på, at Stortinget nå blir ferdig med denne saken, slik at de som skal forhandle, kan forhandle seg ferdig.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Nei, premissene er ikke endret. Som jeg også sa i mitt innlegg: Når spesialisthelsetjenesten sitter på store bygningsmasser som de selv ikke bruker vesentlige deler av, er det fornuftig at de ser på muligheten for salg av dette. Men i denne saken ville det også – slik føringen lå fra foretaksmøtet – ha vært en god løsning om det var kommunen som kjøpte bygget. Jeg har ikke tenkt å gi Sykehuset Telemark føringer i denne saken som vil innebære at Tinn kommune som forhandlingsmotpart kan diktere prisen de ønsker å betale. Her må nettopp de to partene møtes og finne en fornuftig løsning i fellesskap. Føringer fra meg eller fra Stortinget som i praksis innebærer at Tinn kommune bare kan diktere prisen, vil gå på bekostning av de andre pasientene som Sykehuset Telemark har ansvaret for.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Nei, det er ikke sykehusdrift på Rjukan sykehus i dag, i tråd med de føringene som også ligger i Nasjonal helse- og sykehusplan, som Stortinget har sluttet seg til. Det er spesialisthelsetjeneste der, men det er ikke et nærsykehus, eller et lite akuttsykehus, som er begrepet. Så det er spesialisthelsetjeneste i dag. Når det gjelder henvisningen som representanten Toppe hadde til spesialisthelsetjenesteloven, vil jeg understreke at det som beskrives der, er sykehusvirksomhet. Det handler om at jeg hvis jeg som statsråd hadde kommet på den oppsiktsvekkende ideen f.eks. å selge Sykehuset Telemarks virksomhet til en privat aktør, hadde måttet komme til Stortinget med det, selvfølgelig. Men det har jeg absolutt ingen planer om.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Jeg har ikke fullstendig oversikt over det nå, men det er ikke noe unikt at bygninger som i dag brukes til offentlig sykehusdrift, har en historisk opprinnelse fra private gaver. Et annet eksempel på det er Nordfjord sjukehus, som ble gitt i gave i sin tid. Jeg klarer ikke nå å huske om Sauda sykehus hadde samme historie, men jeg kan ikke utelukke det. Det er en rekke andre sykehus som også er bygd opp delvis av store innsamlinger. Men opprinnelsen til bygget vil ikke ha noen betydning for det økonomiregelverket som gjelder på dette området, og loven som gjelder på dette området. Det er eierskapet nå som har betydning for det.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
I Lundteigens innlegg var en nå vitne til det oppsiktsvekkende at Senterpartiet mener at det fortsatt er sykehusdrift på Rjukan, at det er et lokalsykehus på Rjukan. Når det handler om ærlighet, var nettopp det en av mine hovedbegrunnelser for å ha foretaksmøte som bekreftet utviklingsplanen for Sykehuset Telemark, og møte demonstrantene utenfor Stortinget med min begrunnelse for hvorfor jeg mente det var en riktig beslutning å legge ned sykehuset på Rjukan. Det er en diskusjon der en nå prøver å skape et inntrykk av at det ikke var dette som skjedde – at det ikke var det som befolkningen opplevde skjedde, det alle i denne salen opplevde skjedde, og de som jobbet på sykehuset, opplevde skjedde. Den aktiviteten som er der nå, og som skal være der i framtiden, vil ikke være på et sånt nivå at det vil komme inn under det som i Nasjonal helse- og sykehusplan kalles for et akuttsykehus. Det vil være planlagt aktivitet som i all hovedsak vil foregå der, aktiviteter i samarbeid og i samhandling med primærhelsetjenesten. Men det vil – helt riktig – også i framtiden, i tråd med utviklingsplanen, være spesialisthelsetjenestetilbud på Rjukan. Men det å nå skape et inntrykk av at en fortsatt har det som befolkningen opplever som sykehusdrift, på Rjukan, tror jeg representanten Lundteigen og jeg er enige om at ville vært et uærlig spill.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Jeg forstår veldig godt at bruker- og pasientorganisasjonene er utålmodige etter at regjeringen skal legge fram en opptrappingsplan på rehabiliteringsfeltet, men det skal vi gjøre. Men utålmodigheten stammer jo først og fremst fra at de ble forespeilet dette i åtte år under den rød-grønne regjeringen, uten at det kom en eneste plan. Nå kommer planen. Så er det helt riktig at det å lovfeste et krav til kompetanse i kommunen er et viktig virkemiddel, men det er selvfølgelig ikke det eneste virkemiddelet. Som jeg har sagt, vil vi komme med en opptrappingsplan, men vi jobber også med dette på mange andre områder. Blant annet bruker vi over 1 mrd. kr i året til å gi kommunene muligheten til både å etter- og videreutdanne egne ansatte, utvikle den kompetansen som det er behov for, og ved at vi nå jobber med å lage en egen trygghetsstandard for sykehjem som vil bli et konkret arbeidsverktøy, nettopp for å sikre de resultatene som jeg oppfatter at vi er enige om.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Ja, det går an å stille et så konkret spørsmål, men jeg tror representanten har så lang erfaring at hun vet at den typen spørsmål får hun ikke svar på, fordi en kommer selvfølgelig til å legge fram planen når regjeringen er ferdig med arbeidet med den. Det er riktig at det kom mange dokumenter fra den rød-grønne regjeringen, men det kom ingen opptrappingsplan på rehabiliteringsfeltet.
Bent Høie (Høyre), 2016-05-18:
Jeg oppfatter at når regjeringspartiene og Venstre går inn for det forslaget som de gjør, er det nettopp fordi de har tillit til at det skal lages en opptrappingsplan. Men det er ingen grunn for disse partiene nå, på bakgrunn av et representantforslag, å gå inn for en rekke detaljerte forslag om hva en sånn plan skal inneholde. Den planen vil disse partiene ha full mulighet til å påvirke gjennom det arbeidet som skal gjøres før planen legges fram. Det vil jeg tro er den naturlige forklaringen på den stemmegivningen. Det er helt åpenbart at regjeringen har vært veldig tydelig på at vårt arbeid på hele rehabiliteringsfeltet vil ha oppmerksomheten hovedsakelig rettet mot behovet for å bygge opp tjenesten i kommunen. Det er bl.a. en av grunnene til at rehabilitering er pekt på som et av de viktige områdene i forbindelse med kommunereformen og arbeids- og oppgavefordelingen der, at kommunene vil få et større ansvar på rehabiliteringsfeltet i årene framover. Det er også godt for pasienten.