trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Representanten Magnhild Meltveit Kleppa fra Senterpartiet understreker meget klart at Senterpartiet nå faller stadig dypere inn i en sosialistisk fold sammen med SV og Arbeiderpartiet. Og så spørs det jo da om kjernevelgerne, grunneiere og bønder, setter særlig stor pris på denne markante venstrevridningen til det tidligere langt mer borgerlige Senterpartiet. Men det vil jo neste stortingsvalg gi oss svar på. Representanten nevnte i sitt innlegg at folk skal bli møtt med verdighet og respekt i kommunen, og da vil jeg gjerne vite om det er slik at Senterpartiet ser valgfrihet som et viktig demokratisk gode når det gjelder å bli møtt med verdighet og respekt. Mener Senterpartiet at valgfrihet er en viktig rettighet for innbyggerne for at man skal bli møtt med det hun benevner som verdighet og respekt, eller mener Senterpartiet at man som bruker av kommunale tjenester kun skal være prisgitt de kommunale monopolleverandører, nemlig kommunen selv? Jeg vil gjerne ha et svar på hva Senterpartiet legger i dette.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Representanten Karin Andersen talte som vanlig positivt om å øke pengeoverføringene til det meste av alle gode offentlige formål. Samtidig er SV tilsvarende svært negativ til private tilbud innenfor skole, barnehage og omsorgssektoren. SVs politikk vil etter mitt skjønn måtte medføre en dramatisk økning i de offentlige utgiftene, noe som nødvendigvis må finansieres gjennom like dramatiske økninger i skatter og avgifter for folk flest. SV vil ha friere kommunal skatterett, og det er greit nok. Men på samme tid er altså SV pr. i dag imot kommunal selskapsskatt. Da vil jeg gjerne spørre: Hvordan henger det sammen at SV vil ha en friere kommunal skatterett, men allikevel er imot friere kommunal selskapsskatt? Betyr det at det bare er vanlige lønnsmottakere som skal rammes når SV vil innføre en friere kommunal skatterett?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Innledningsvis vil jeg få rette en takk til Kristelig Folkeparti for godt samarbeid i komiteen. Jeg har merket meg at Kristelig Folkeparti sier seg svært tilfreds med budsjettavtalen i Stortinget mellom Fremskrittspartiet og regjeringspartiene. Dette synes jeg er meget hyggelig. Men jeg har et lite spørsmål til Kristelig Folkeparti vedrørende konkurranseutsetting av velferdstjenester. Jeg vil minne om at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet sammen har skaffet flertall for momskompensasjonsordningen. Formålet med denne ordningen er nettopp at momsen ikke skal påvirke kommunenes valg av tjenesteleverandør. Jeg husker at Kristelig Folkeparti for noen år siden var ganske kritisk til konkurranse som virkemiddel i kommunal sektor. Men betyr det som har skjedd de siste årene på dette området, at Kristelig Folkeparti i dag ser langt mer positivt enn før på bruk av konkurranse innenfor de kommunale velferdstilbudene?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Statsråden nevnte at høy yrkesdeltakelse er viktig, og han sa for så vidt at dette selvsagt er noe alle partier her på Stortinget er enige om. Men vi vet at stadig flere står utenfor det ordinære arbeidslivet og arbeidsmarkedet. Vi vet også at gjennomsnittlig avgangsalder fra arbeidslivet nå er så vidt under 60 år. Nå er det rundt 310 000 uførepensjonister i dette landet, og det har vært en dramatisk økning de senere årene. Statsråden nevnte at i forhold til uførepensjonister var det satt i gang et forsøk i enkelte fylker, hvis jeg forstod det rett. Hva slags strategi har egentlig Regjeringen for å redusere utstøting fra arbeidslivet og redusere antall uførepensjonister?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Dette blir bare et kort innlegg. Jeg ble provosert av representanten Sigvald Oppebøen Hansen. Man skal høre mye før ørene faller av, men i dag har jeg faktisk følt et påtakelig behov for at ørene mine skulle falle av – for nå orker vel de færreste å høre flere doser med klaging fra sosialistkameratene Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV. Jeg tror jeg faktisk ikke har hørt et eneste positivt utsagn fra noen representant fra disse partiene i dag. Og ett sted går det en smertegrense for hvor mye man, selv som stortingsrepresentant, kan absorbere og orke å høre på av overdreven syting, svartmaling og klaging fra venstresiden i norsk politikk. Man burde jo nærmest få forskrevet en stor dose både juleøl og akevitt for i det hele tatt å orke å overhøre denne klagingen som vi i dag har vært vitne til fra sosialistpartiene. Alt, absolutt alt, synes å være riv ruskende galt på den planeten som Arbeiderpartiet befinner seg på – for de må befinne seg på en annen planet enn det vi andre gjør. Det framstilles nå som om Norge kanskje er et av verdens verste land å bo i, vi er det fattigste landet – i motsetning til det som Stoltenberg-regjeringen skrøt på seg for tre–fire år siden, at vi var verdens beste land å bo i. Og mitt spørsmål i hovedinnlegget var: Hva i all verden er det som har skjedd på disse tre–fire årene? Det er jo vitterlig slik at landet har blitt mye bedre å bo i. Vi har fått lavere skatter og avgifter, folk har fått mer å rutte med, renten har gått ned – det har skjedd mye positivt siden den gang. Likevel klarer sosialistpartiene, med Arbeiderpartiet i tet, å svartmale den faktiske realitet i det norske samfunnet i dag. Jeg må si at det provoserer meg. Og jeg vil oppfordre Arbeiderpartiet til å legge seg på en noe mer nøktern retorikk når de skal beskrive tingenes tilstand i det norske samfunnet. Det er vanskelig for meg å se at det er noe særlig realisme i Arbeiderpartiets framstilling, at det norske samfunn er blitt så dramatisk forverret på grunn av Regjeringens og Fremskrittspartiets politikk de siste tre–fire årene.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-15:
I motsetning til Fremskrittspartiet forholder Arbeiderpartiet seg til de samme økonomiske rammene som Regjeringen har til disposisjon. Vi henter ikke penger fra et eller annet sted som Regjeringen ikke har. Vi forholder oss til de samme rammene, men vi prioriterer på en annen måte. Vi synes faktisk ikke at det er behov for at konsernsjefen i Hydro skal få 207 000 kr i skattelette. Men vi synes det er behov for at norske skolebarn skal få et bedre kvalitativt tilbud, vi synes det er behov for at våre eldre skal føle trygghet for omsorgstjenestene, for at de har et skikkelig tjenestetilbud, og for at deres tilbud på dagtid ikke blir lagt ned. Vi synes det er viktig at kulturtilbud blir gitt til barn gjennom kulturskoler og musikkskoler. Vi synes det er viktig at fritidstilbud til barn ikke legges ned, for at man ikke skal få større sosiale problemer i ungdomsgruppen. Dette er jo et valg! Jeg går ut fra at også Fremskrittspartiet vedkjenner seg sitt valg, hvor de velger skattelette og ikke velferd.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-15:
Arbeiderpartiet har lagt fram forslag i Stortinget om en systematisk styrking av boligpolitikken: styrking av Husbanken, en vesentlig styrking av utleieboliger for ungdom og lavinnskuddsboliger, en styrking av bostøtten, ikke minst for barnefamiliene. Jeg er veldig glad for at det har blitt enighet mellom Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet om hovedlinjene i denne politikken, i veldig stor grad i samsvar med de forslagene som Arbeiderpartiet la fram i sitt private forslag som ble behandlet i Stortinget i fjor. Så må vi dessverre konstatere at flertallet i Stortinget ikke sluttet seg til det opplegget som vi hadde enighet om under behandlingen i vår. Ikke desto mindre er jeg glad for at Arbeiderpartiet i sitt budsjettopplegg har fått til én prioritering: å styrke Husbanken med 2,5 milliarder kr og styrke bevilgningen til studentboliger, som en begynnelse på det løpet vi er nødt til å gjennomføre for å styrke boligpolitikken i Norge. Arbeiderpartiet har aldri sagt at dette skal gjennomføres på ett år. Tvert imot har vi for vår del understreket at vi ser for oss en opptrapping over flere år, og det kommer vi selvsagt til å holde fast ved.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-15:
En av de tingene som har overrasket meg ved denne regjeringen, er at Kristelig Folkeparti har sluttet seg til å svekke målsettingen for distriktspolitikken. Det har vært vekst i alle landsdeler de siste 20 år. Men det å ha vekst i alle landsdeler i løpet av en 20-årsperiode kan romme enorme forskjeller. I den landsdelen jeg kommer fra, er situasjonen den at det har vært en så sterk vekst i Tromsø by at det dekker over en stor netto nedgang både i Nordland, i Finnmark og i resten av Troms. Men det er jo ikke slik at landsdelen samlet sett har hatt en tilfredsstillende utvikling av distriktspolitiske rammer. Derfor må vi opprettholde ambisjonen om å opprettholde hovedtrekkene i bosettingsmønsteret. Jeg har merket meg Distriktskommisjonens tilrådninger. Jeg har merket meg at Distriktskommisjonen tilrår en styrking av den brede politikken, men også en veldig klar styrking av den smalere distriktspolitikken. Arbeiderpartiet er innstilt på å følge det opp.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-15:
Jeg forstår at representanten Sandberg er svært bekymret for Fremskrittspartiets økonomiske opplegg, som jo har vesentlig større økonomiske rammer enn noen andre i denne salen. Nå skal jeg la ligge at Fremskrittspartiet går imot å kompensere skattesvikten i kommunene i 2004 fullt ut. Men det er store underskudd som kommunene drar med seg inn i 2005. Samtidig har Fremskrittspartiet sluttet seg til et økonomisk opplegg som knapt nok dekker merkostnadene som følge av endringene i befolkningen. Det betyr ytterligere kutt i tilbudet bl.a. til de eldre neste år. Så ser vi at Fremskrittspartiets sosialpolitiske talsmann, John Alvheim, som vanlig er dypt rystet over at tilbud til eldre legges ned. Men det er jo en følge av det budsjettopplegg som Fremskrittspartiet nå vedtar og stiller seg bak i Stortinget. Det er Fremskrittspartiet som gir Notodden og andre kommuner økonomiske rammer som tvinger dem til å legge ned tjenester til eldre. Er det ikke på tide at Fremskrittspartiet tar ansvaret for egne valg og faktisk sier at det er deres valg som er årsak til disse prioriteringene?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-15:
Jeg skal få lov til å komme tilbake til spørsmålet om Finnmark i et senere innlegg. Når det gjelder temaet i dag, vil jeg peke på at endringene i EUs regelverk for regional støtte ser ut til å åpne for at vi kan gjeninnføre den graderte arbeidsgiveravgiften. Det er bra. I Distriktskommisjonen har imidlertid representantene for alle regjeringspartiene, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, samstemmig uttalt: «Den differensierte arbeidsgiveravgiften anbefales ikke utvidet igjen. Ordningen er kostbar og kan virke konserverende i forhold til økonomisk utvikling.» Det er oppsiktsvekkende. Desto mer interessant er det at Høyre og Kristelig Folkeparti i dagens innstilling heller ikke er med på en merknad om viktigheten av å gjeninnføre gradert arbeidsgiveravgift. Det er enda mer oppsiktsvekkende. Derfor tillater jeg meg å spørre – ikke kommunalminister Erna Solberg, men Høyres leder – Erna Solberg: Vil Høyre forplikte seg til å gjeninnføre den tidligere graderte arbeidsgiveravgiften hvis statsstøtteregelverket gir åpning for det?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-15:
Jeg ber om ordet til en åpenbar misforståelse.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-15:
Det er en åpenbar misforståelse i den forstand at flertallets merknad i komiteen om forhandlinger ikke er under henvisning til gradert arbeidsgiveravgift og statsstøtteregelverk. Det er i forhold til diskusjonen om den saken som nå ligger til behandling, og som er sendt til notifikasjon. Der gir dette regelverket en åpning for forhandling som flertallet i Stortinget ber Regjeringen om å utnytte.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-15:
I sitt innlegg i sted kom kommunalministeren med noen synspunkter som gjør det nødvendig med noen kommentarer. For det første: Arbeiderpartiet har ikke foreslått refinansiering av fiskeindustrien. På grunn av finansnæringens tilbakeholdenhet som følge av svingningene i næringen foreslo vi en ordning med garanti for driftskreditt. Det gikk Regjeringen først imot, men gav en åpning for i budsjettavtalen med Arbeiderpartiet. Statsråden gir også inntrykk av at hovedproblemet er knyttet til at det ikke lenger er leveranse fra russiske trålere. Dette er ikke riktig. Hovedproblemet er at 19 trålere har plikt til å levere råstoff i Finnmark, og ifølge siste gjennomgang var det kun fire som leverte alt, fire leverte ikke noe i det hele tatt, elleve leverte en del. Det tilsvarer at bare 51 pst. av det råstoffet som skulle vært levert, faktisk ble det. Her er det et vesentlig oppfølgingspunkt. Hovedutfordringen – for å få anleggene i gang igjen – er derfor at fiskeriministeren må sørge for å gi investorene trygghet for at denne fisken blir levert. Det er en kompetanse som i sin helhet ligger i Fiskeridepartementet. Derfor må fiskeriministeren løse denne viktige delen av kabalen. Jeg merket meg også at statsråden gir inntrykk av at fylkeskommunen nærmest har sittet uvirksom i påvente av hennes brev. I sitt svar gir fylkesordføreren henvisning til en rekke initiativ som er tatt. Hvis det nå blir et konstruktivt samarbeid mellom departementet og fylkeskommunen, er det svært bra. Her må lokale, regionale og statlige myndigheter gå konstruktivt sammen. For øvrig er det jo et tankekors for oss alle at etter at konkursen i Vardø oppstod, er det utbetalt 66 mill. kr i arbeidsledighetstrygd, mens det altså har tatt to og et halvt år å bli enige om i hvert fall noen sett av tiltak som er nødvendige. Så til arbeidsministeren: Det er bra at denne og forrige regjering har stått sammen om ønsket om å tilføre nye statlige oppgaver. Arbeiderpartiet ber arbeidsministeren om å vurdere å legge nye funksjoner ut. I replikkordskiftet etter arbeidsministerens innlegg var det for øvrig en svært interessant ordveksling. Jeg registrerer at statsråden tar avstand fra prinsippet om et selvregulerende arbeidsliv. Det gjør også Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet. Men dette var jo et hovedpunkt i statsråd Normans stortingsmelding om arbeidslivet. Jeg er glad for den presisering som denne statsråden gir. Det gir håp om større enighet i framtidige saker enn det tidligere har vært. For øvrig merket jeg meg at Peter Skovholt Gitmark snakket som om nivået på arbeidsledigheten nå var på et lavmål. Jeg må forsiktig minne om at nivået var på 60 000 da denne regjeringen overtok, og at det tidvis har vært over 100 000 arbeidsledige under denne regjeringen. Til slutt til Venstre, som stadig viser til den høye valutakursen mens jeg var finansminister. Jeg må få lov til å minne om at den høye valutakursen faktisk var etter at denne regjeringen overtok – så er det presisert.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Jeg må først få lov til å si at da jeg hørte på innlegget til Schjøtt-Pedersen, virket det langt igjen til at julefreden kunne senke seg, det så temmelig mørkt ut, alt i hop. Som medlem av Distriktskommisjonen må jeg også få lov til å si at den kritikken som Distriktskommisjonen gav, gjaldt tidligere distriktspolitikk, den var myntet på tidligere regjeringer, inklusiv den regjeringen som Schjøtt-Pedersen selv var deltaker i – bare for å ha sagt det. Når det gjelder påstander om innstillingen fra Distriktskommisjonen, er det i tillegg klart og tydelig, hvis Schjøtt-Pedersen går lenger inn i innstillingen, at Distriktskommisjonen sier at det er den brede distriktspolitikken som er viktig, ikke den smale distriktspolitikken. Man kommer ingen vei med en distriktspolitikk på mellom 1 og 3 milliarder kr, for å si det rett ut. Jeg har et spørsmål til Schjøtt-Pedersen, på tross av at alt er så mørkt: Hvordan skal Arbeiderpartiet finansiere sin løftekavalkade, som nå i løpet av høsten passerer 25 milliarder kr, når Arbeiderpartiet ikke skal øke skattene overhodet?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Jeg hadde egentlig tenkt å sitere en ordfører som i en liten lokalavis stod fram og jublet over årets budsjettforlik. Men ordføreren var fra Arbeiderpartiet, så derfor forstår jeg at det blir feil i forhold til at representanten jeg har replikk til, er fra Høyre. Så jeg prøver meg med et annet spørsmål. Representanten var inne på Beregningsutvalgets rapport. I en pressemelding den 7. desember påpekes det at 2004 blir et fantastisk år for kommunesektoren – 8 1/4 milliard kr i realveksts inntekt. Samtidig skriver utvalget litt senere at produktivitetsutviklingen, altså ressursinnsatsen pr. produsert enhet, faktisk ikke er endret. Mitt spørsmål til representanten er: Tror representanten at det fortsatt finnes et potensial for effektiviserings- og rasjonaliseringseffekt innenfor kommunesektoren, eller skal vi bare slå oss til ro med dagens situasjon og fortsatt bevilge mer penger til kommunesektoren?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Jeg kan nærmest garantere at våre 13 ordførere i sine budsjetter for 2005 ikke skal kutte på eldreomsorg. Men hva 180 uansvarlige arbeiderpartiordførere rundt omkring i det ganske land vil gjøre i 2005, kan ikke jeg ta ansvaret for. Jeg ser at mange av disse ordførerne fra Arbeiderpartiet allerede før skattesvikten var kompensert, og før rammene for kommunesektoren for 2005 var lagt, signaliserte kutt, også innenfor det budsjettet som Arbeiderpartiet faktisk inngikk et forlik med Regjeringen om, for 2004. Det er ikke så enkelt å drive den typen skremselspropaganda som representanten Schjøtt-Pedersen gjør. Men våre ordførere skal i hvert fall gjøre sitt beste for at det ikke blir kuttet i eldreomsorgen i 2005.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Undertegnede som medlem av Distriktskommisjonen står sammen med et mindretall på tre i innstillingen fra Distriktskommisjonen, bl.a. sammen med Høyres representant. Vi står for to nivåer, der fylkeskommunen er fjernet. Vi ønsker oss kun et statlig nivå og et kommunalt nivå. Men samtidig har undertegnede tatt innover seg at sjansen er der for at det vil oppstå et regionalt nivå når fylkeskommunen er nedlagt, forhåpentligvis i 2007–2008. Jeg håper at Høyre vil stemme for dette forslaget i dag, slik at vi framskynder den prosessen og får en evaluering på et tidligere tidspunkt med tanke på endelig nedleggelse av fylkeskommunen. Mitt poeng i forbindelse med innstillingen fra Distriktskommisjonen er at jeg har tatt innover meg at det sannsynligvis dukker opp et nytt regionalt nivå, og da vil jeg være med og se på både innholdet og hvilken funksjon dette nye regionalnivået skal ha. Jeg vil ikke overlate til Senterpartiet, SV og Arbeiderpartiet å tegne innholdet i det nye regionale nivået. Her vil jeg at Fremskrittspartiet som et ansvarlig parti skal være med og forme innholdet, slik at vi ikke får en ny fylkeskommune, bare i større omfang.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Men jeg tar det ikke ille opp, for jeg har god bakgrunn i forhold til å sause sammen. Jeg har fire års erfaring som kokk i det militære, og da var oppgaven å sause sammen det meste slik at soldatene ikke oppdaget hva retten bestod av! Men til spørsmålet fra representanten: Når vi snakker om «størst tilknytning», er det jo ikke bare de to enkeltindividene som måtte søke om familiegjenforening, det gjelder. Det er det som er rundt individet, familie, samfunnet generelt og hvilken tilknytning du har til dine omgivelser, som må være bestemmende i forhold til det. Representanten var inne på Vietnam, kanskje av en bestemt grunn, men la oss ta et eksempel fra Pakistan: Ei jente er født og oppvokst i Norge og skal søke familiegjenforening med en gutt fra Pakistan, som kanskje til og med måtte være analfabet osv. Her er det Fremskrittspartiet, sammen med SV faktisk, som har sett at dette er urovekkende, og ønsker innstramminger. Det håper jeg at SV fortsatt vil være med på.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Under statsrådens innlegg i dag syntes jeg å merke en viss glødende sans for fylkeskommunen, og i denne sammenheng for Finnmark fylkeskommune, som, som utviklingsaktør, skal ivareta de problemene som Finnmark står overfor. Men nå vet jeg at statsråden og jeg er helt enige om at vi burde ha satt en strek over fylkeskommunen for lenge siden. Det er for så vidt også Distriktskommisjonen stort sett enig i. Derfor vil jeg utfordre statsråden på ett av mange gode forslag fra Fremskrittspartiet i innstillingen i dag, forslag nr. 13, der vi «ber Regjeringen om å fremskynde evalueringen av den nye fylkeskommunen med tanke på endelig nedleggelse av fylkeskommunen som selvstendig forvaltningsnivå fra 2007». Dette er nå også et sterkt ønske fra kommunesektoren og fra fylkekommunene selv. For å få en endelig avklaring av den framtidige regionaliseringen av Norge er det et sterkt ønske om å framskynde dette, slik at forholdene for de ansatte og politikerne på disse nivåene blir avklart raskest mulig for å få bort uklarheter og utrygghet. Er det et forslag som statsråden kanskje kunne anbefalt sine regjeringspartier her på Stortinget å stemme for?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
I likhet med forrige taler er også Fremskrittspartiet fornøyd med at deler av selskapsskatten nå blir tilbakeført til kommunesektoren, men vi er kanskje ikke like tilfreds som forrige taler med modellvalget. Vi hadde nok gjerne sett at vi kunne ha valgt en modell som i større grad ville ha gitt større incentiver for næringssatsing, noe Regjeringen selv påpeker i meldingen. Dagens inntektssystem for kommunesektoren er så komplisert at det viser seg nesten umulig å ta større grep uten at det vil få store konsekvenser for enkelte kommuner. Derfor har Fremskrittspartiet sagt at vi støtter Regjeringens modell nr. 1. Det er selvfølgelig fordi det har vært en viktig sak for oss. Vi har i en rekke sammenhenger fremmet egne forslag om å få tilbakeført deler av selskapsskatten. Men når det er sagt: Flertallet i salen i dag bruker som argument for å tilbakeføre selskapsskatten at det er for å skape incentiver og forhåpninger om at kommunene i større grad skal legge til rette for næringsutvikling. Men for at kommunene i større grad skal få til det, er det også viktig at det samme flertallet kikker på de andre rammebetingelsene som kommunesektoren har, og som båndlegger muligheten for aktiv næringssatsing. Jeg tenker da ikke minst på de siste års båndlegging av naturressurser gjennom fredning, verning, reservater osv., noe som faktisk har lagt en masse muligheter døde i stedet for at kommunene gjennom å legge til rette for næringslivet kunne ha skaffet seg meget store inntekter og i større grad blitt mindre avhengige av dette husets vedtak om rammer og betingelser. Som jeg sa tidligere i dag: Mellom 80 pst. og 90 pst. av de inntektene kommunene har i dag, gjøres det vedtak om her i huset. Da får man gjerne si at mye av dette er frie inntekter, og at kommunesektoren står fritt til å vurdere bruken av dem. Men når lover, regler og rammebetingelser ellers strammer inn den muligheten, har den nesten ingen betydning for kommunene. For å korte ned debatten i dag med ytterligere to minutter avslutter jeg her og sier at Fremskrittspartiet er fornøyd med at det er flertall for å tilbakeføre deler av selskapsskatten.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å ta replikk på statsråden, men statsråden motsier seg selv gang på gang, og jeg opplever faktisk å se at statsråden står i en svingdør her nå, for alle hennes argumenter svinger og endrer seg for hver gang hun er på talerstolen. Hvis det er likhetsprinsippet som statsråden er veldig opptatt av, så vil jeg anbefale statsråden også å gjennomføre likhetsprinsippet når det gjelder all annen type innvandrings- og asylpolitikk i Norge. Jeg vil anbefale statsråden nå å legge til side sin prestisje i denne saken. Her har det tydeligvis gått prestisje i saken for statsråden, for hun har operert med gamle og utgåtte opplysninger i et brev til komiteen. Og jeg håper virkelig, når denne saken blir vedtatt, at også statsråden i ettertid legger prestisjen til side, slik at vi får gjennomført denne saken på en mest mulig gunstig og effektiv måte for disse flyktningene som det gjelder.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Jeg vil gjerne fremme Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
I vår stod vi, Arbeiderpartiet og Senterpartiet sammen i boligmeldingen om en opptrapping på minst 1 000 lavinnskuddsboliger og 1 000–1 200 studentboliger, bygging av 3 000–4 000 billige utleieboliger og en opptrapping av bostøtten til barnefamilier ved å heve inntektstaket med 30 000 kr. I Arbeiderpartiets alternative budsjett i år er det slik at de har sørget for en økning på husbanklån på 2 milliarder kr og en økning til studentboliger på 26 mill. kr. Men dette er altså en mindre økning på Arbeiderpartiets budsjett enn de kuttene Erna Solberg gjennomfører. Det er altså slik at istedenfor å være med på å gjennomføre en opptrappingsplan er Karl Eirik Schjøtt-Pedersen og Arbeiderpartiet med på å gjennomføre Regjeringens nedtrappingsplan på boligfeltet. Da er mitt spørsmål: Er det Jens Stoltenberg eller Karl Eirik Schjøtt-Pedersen som er fornøyd med Regjeringens politikk? Hvem er det som synes det er nødvendig ikke å følge opp løftene fra i vår?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
I innstillingen har Fremskrittspartiet sauset sammen litt av en graut på innvandringskapitlet i merknadene sine, der de bl.a. sier at «alle mennesker er født frie og like i verdighet og … skal ha like rettigheter, uavhengig av rase, farge, kjønn, språk, religion, opprinnelse eller oppfatninger». Det holder akkurat så langt. For inspirert av Danmark fremmer de forslag nr. 27, der de ber om lovendring «slik at familiegjenforening skal skje i det land man samlet sett har størst tilknytning til». La oss ta to eksempler: Hvis en norsk statsborger, en jente, som kom to år gammel som vietnamesisk båtflyktning, finner seg en vietnameser fra Vietnam, skal de familiegjenforenes i Vietnam, ifølge denne ordningen. Men hvis jeg eller Per Sandberg finner en vietnamesisk jente, ja, da får vi familiegjenforening i Norge. Hvor blir det av mottoet «Min frihet slutter der din begynner», som det også står i merknadene? Eller gjaldt det bare oss som er rosa i huden?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
Jeg tar replikk på May Britt Vihovde, for selv om Venstre ikke er representert i komiteen, så gjør de som May Britt Vihovde sier – de støtter alle merknader og alt som er skrevet av Høyre og Kristelig Folkeparti i komiteen. Venstre sitter i en regjering som har gjennomført den største innstrammingen i flyktning- og innvandringspolitikken siden den forrige utlendingsloven ble vedtatt. De gikk til valg på økt arbeidsinnvandring og en mer human flyktningpolitikk. De har altså vært med på innstramminger, de kutter i norskopplæringen i mottakene, og de har vært med på å kutte i antallet flyktninger som vi på oppfordring fra FN tar imot, fra 1 500 og ned til 1 000. De lar være i større grad enn før å høre på UNHCR sine anbefalinger og har vært med på å ekskludere en del av de folkene som får familiegjenforening med flyktninger fra introduksjonsprogrammet, og de har også vært med på å kaste på gaten folk som har fått endelig avslag på sin søknad. Og spørsmålet mitt er: Synes Venstre dette er fint?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
Vi har over 5 000 bostedsløse. Skiftende regjeringer har bare klart å få dette tallet ned med 1 000 i løpet av de siste seks årene. Vi har en økning i antall utkastelser, på tross av at et enstemmig storting har hatt en plan for å gjøre det motsatte. Vi har en økning av antall mennesker som mottar sosialhjelp, særlig har vi det i Oslo. Vi har en bostøtteordning som er så svak og omfatter så få at 2 milliarder kr til bolig og finansiering av bolig utbetales over sosialhjelpsbudsjettet. Man skulle da tro at hvis vi satte oss ned og bestemte oss for at vi skulle bruke noe mer penger på boligsektoren, var det noen av disse områdene som ville være i tråd med det Høyre sier er målrettet, incentivbasert og godt fokusert bruk av penger, og at det skulle gå til noen av disse gruppene. Men det var ikke det man valgte å bruke 1,9 milliarder kr på i neste års budsjett. Man valgte isteden å gi pengene i boligskattelette, og da mest til de folkene som bor oppe i åsen her. Mitt spørsmål er: Tenkte aldri Regjeringen på at disse 1,9 milliarder kr hadde vært mer til nytte for bostedsløse og for folk som har dårlig økonomi og ikke noen bolig?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
Dette er en sak som har gått veldig lenge fram og tilbake mellom Stortinget og Regjeringen. Jeg merker meg at det stadig vekk kommer nye opplysninger og nye brev, som statsråd Solberg nevner. Og igjen nevnes dette med at det har vært øvd stort press fra de vietnamesiske flyktningene for å sørge for at det ikke finnes en endelig løsning på Filippinene. Det er en ganske sterk påstand, som vi ikke har funnet annen dokumentasjon på enn Erna Solbergs uttalelser. Derfor kunne jeg godt tenke meg å få det skriftlig dokumentert på en bedre måte, og ikke bare få det fra Stortingets talerstol. Så vil jeg stille ett spørsmål. Erna Solberg har gått langt i å gå inn for at man skal ta imot flyktninger ut fra egne lands hensyn. Mener Erna Solberg at det ikke å velge ut flyktninger på flyktningkvoten som nettopp har familier i Norge, vil være en god og riktig utvelgelse?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
Siden statsråden trekker fram igjen dette med UNCHRs anbefalinger, er altså UNCHRs anbefalinger, slik statsråden refererer dem, at UNCHR er imot at man skal ta disse menneskene inn på kvoten til fortrengning for andre. Og nettopp derfor var det vi før sommeren fremmet et forslag om å få utvidet kvoten, for det var viktig for oss å sørge for at disse ikke fortrengte andre. Så utvidet Regjeringen kvoten. Da føler vi at det er riktig å følge opp, og at det er grunnlag for å ta disse folkene innenfor denne kvoten. Så kan man alltids diskutere videre framover: Burde vi ha et annet system, der vi også hadde mulighet for i særlige tilfeller politisk å bestemme at vi skulle ta imot grupper av mennesker nettopp fordi de hadde særlig tilknytning til Norge? Noen kunne si at disse folkene kunne ha fått arbeidsinnvandring istedenfor, gjennom at vi prioriterte dem bl.a. fordi de hadde slektninger i Norge. Men noen slike forslag har ikke statsråden kommet med, og derfor blir det slik som dette.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
Vi behandler nå dette forslaget som Jan Simonsen har fremmet om lukkede mottak. Et lukket mottak er et fengsel. Et lukket mottak innebærer at man putter flyktninger som kommer til Norge, og som søker om asyl, i fengsel, selv om de ikke har gjort noe galt. Asylbehandlingstiden i Norge kan være opptil flere år. Og det er ingen tvil om at det er galt å putte mennesker i fengsel i flere år uten at de har begått en kriminell handling, men tvert imot bruker sin konvensjonsfestede rett til å søke om opphold og asyl i et land. Dette er noe som torturkomiteen i FN tidligere har uttalt seg om – Norge bruker varetekt i altfor stor utstrekning, og vi har altså tidligere fått kritikk for det. Hvis vi hadde puttet alle asylsøkere i Norge – la oss si 10 000 asylsøkere for neste år, eller 15 000 i år – i et mottak for å sitte der i snitt i godt over et år, hadde vi blitt dømt så inn i granskogen vekk av FNs torturkomité for å bryte grunnleggende menneskerettigheter at det likner ingenting. Det er få ting som opprører meg så mye som at mennesker skal puttes i fengsel fordi de er på flukt, eller som er mer menneskefiendtlig enn det forslaget. Og det er en sak som i altfor liten grad debatteres. Det bør debatteres om vi har behov for kontroll og slikt, men det er noe med å stikke fingeren i jorda og se konsekvensen av et forslag. Det å putte folk i varetekt i to år uten at de har begått noe kriminelt, er helt, helt hinsides.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2004-12-15:
Distriktskommisjonen seier at det er viktig at ein har ei ærleg tilnærming til distrikspolitikken. Regjeringa har som mål at vi dei neste 20 åra skal oppnå ein vekst i alle landsdelar. Det er ambisiøst. Vi vil styrkja rammevilkåra for næringslivet, satsa på innovasjon og nyskaping i tillegg til både smal og brei distriktspolitikk for å oppnå dette. Men dette kallar altså Arbeidarpartiet for passivt. Kan det vera ærleg? Korleis har Arbeidarpartiet tenkt å oppnå befolkningsvekst i alle delar av landet, når SSB seier at vi treng 10 000–15 000 innvandrarar berre for å oppretthalda den demografiske balansen? Sanninga er at sjølv om alle som er fødde i Distrikts-Noreg, vert buande der, skal det noko til for å auka folketalet. Slik er det nemleg i heile Europa. Er Arbeidarpartiet realistisk, eller skal dei berre trylla bitte litt? Er Arbeidarpartiet og Schjøtt-Pedersen ærlege?
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2004-12-15:
Det er ikkje vanskeleg å vera einig med representanten Signe Øye når ho seier at dei manglar pengar i kommunane. I kvart einaste brev som eg får frå ordførarar og kommunepolitikarar, skriv dei at dei manglar pengar til mange formål. Breva er også ganske fulle av at vi må leggja til rette for eit næringsliv som fungerer slik at talet på arbeidsplassar kan aukast, slik at ein kan bu og leva i distrikta og byggja kommunen vidare. Begge ting er naudsynte for at det skal verta balanse i budsjettet. Vi lova sjølve skattelette. Vi har følgt opp det noko på veg. Vi ynskte ein betre kommuneøkonomi. Vi har auka overføringane til kommunane dei siste to åra, ein auke i dei frie inntektene på 7 milliardar kr. Eg synest det er betydeleg. Det er sikkert ikkje nok. Vi kunne gjort meir. Samtidig vil eg understreka at vi lever i det landet som har vorte kåra til verdas beste land å bu i. Fire år på rad har Noreg vorte kåra til det, og vi har fått ei slik ærevising. Det tel kanskje litt det også.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2004-12-15:
For Kristeleg Folkeparti er den viktigaste overskrifta over kvar einaste ordning at ho skal tena innbyggjarane. Poenget med dei systema vi lagar, må vera at vi får betre tenester, også kommunale, til innbyggjarane. Vi ser at konkurranseutsetjing kan hjelpa oss i den retninga. Det betyr ikkje at vi skal privatisera alt mogleg. Det betyr ikkje at ikkje gamle måtar å ordna ting på kan fungera enkelte plassar – nokre plassar er det ikkje mogleg å få konkurranse, fordi det er berre éin anbydar, og då vert det monopol, og monopol er alltid dyrare for den som skal betala, anten det er kommunane eller enkeltpersonar. Vi har lagt til rette for auka konkurranseutsetjing, også av kommunale tenester. Eg trur det skal tena innbyggjarane. Gjer det ikkje det, endrar vi på det.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2004-12-15:
Det står absolutt ingen plassar at KrF vil ta frå dei fattige og gje til dei rike. Det er ikkje tilfellet. Det er ikkje Kristeleg Folkeparti-politikk. Eg er ikkje einig i representantens påstand om eit verdipolitisk hamskifte. Denne regjeringa har faktisk lagt opp til ein fattigdomspakke. Denne regjeringa har forsøkt å få til ei utjamning, sjølv om det er ein del skattelette på feil side av skalaen, etter KrF si meining. Vi skulle gjerne ha gjeve det meste av skatteletten i botnen, men vi må inngå eit kompromiss og komma til einigheit. Dessutan har skatteletten vesentleg betydning i forhold til næringslivet. Den skatteletten som vert gjeven til næringslivet for at næringslivet skal få auka moglegheiter til å gje jobb til folk flest, er også ein måte å utjamna forskjellane på. Dei aller største forskjellane oppstår når folk er arbeidsledige.
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2004-12-15:
Eg har vore i flyktningleirane i Hong Kong. Vonløyse var berre fornamnet på stemninga der. Eg har vore i Vietnam og møtt dei som måtte reisa heim att – til fattigdom, ufridom, fordømming. Dei som vi snakkar om i dag, har klort seg fast i eit land dei er uynskte i, utan sivile rettar og med svært avgrensa framtidsmoglegheiter. Det er tilfeldig at dei ikkje for lenge sidan er komne til Vesten. Dei har falle mellom alle stolar. Dei var båtflyktningar saman med brør, systrer, foreldre som kom til Noreg. Dei flykta frå eit kommunistregime, frå forfølging og trakassering. Dei drøymde om fridom. No har dei kanskje venta lenge nok. Noreg var eit av signaturlanda på Genève-konferansen for å busetja vietnamesiske båtflyktningar. Vi er likevel ikkje forplikta til å ta desse menneska til Noreg. Men det er ifølgje FN å sjå som ein sterk humanitær gest, og eg synest det er for få sterke humanitære gestar i verda. Eg er glad for at USA, Australia og New Zealand planlegg å gjera noko av det same som vi gjer i dag. Det betyr at vi kan få ei verdig avslutning av Vietnamkrigen. Burde Filippinane ha rydda opp? Ja, absolutt. Men dei har ikkje gjort det. 15 år er kanskje lenge nok å venta utan statsborgarskap, utan arbeidsløyve, utan bustadløyve, utan skule, helsestell eller aksept. Kristeleg Folkeparti trur ikkje at desse menneska vil verta ei belastning for Noreg. Tvert om. Vi trur at dei i stor grad vil skapa seg ei framtid, byggja Noreg, få hjelp og støtte av slekt og venner som var heldigare for 15 år sidan. Eg trur faktisk at Noreg i framtida kan ha bruk for desse mange unge menneska med ei fantastisk overlevingsvilje, med stayerevne. Regjering og statsråd har anbefalt, eller – det er vel rettare å seia – har motviljug føreskrive, ei særlov som løysing på problemet. Kristeleg Folkeparti synest at det er akseptabelt, og eit fleirtal står bak at vi skal ha ei slik særlov. Vi skjønnar at det ikkje er plankekjøring. Vi skjønnar at Regjeringa må undersøkja kven denne særlova må omfatta for at vi skal nå målet som Stortinget ynskjer. Men Regjeringa har fått litt hjelp. Bilete av og namn på dei som skal ha slekt og familie i Noreg, har stått i avisa. Det er gjort eit grunnlagsarbeid. Kristeleg Folkeparti synest det er viktig at denne særlova kjem så fort som råd. Det er naturlegvis heilt avgjerande at ho vert handsama av det sitjande stortinget. Det er vi som ber om noko så sært som ei særlov. Vi kan ikkje overlata vedtaket til eit anna storting, det er urimeleg. Derfor er datoen som Kristeleg Folkeparti er med på i vedtaket, rettleiiande. Poenget er ikkje tidspunktet –utgangen av april eller 1. mai. Poenget er at dette stortinget må ha tid til å handsama lova, vedta henne. Eg har tillit til at statsråd og regjering vil leggja til rette for nettopp det.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2004-12-15:
En del ordførere ser det som en viktig del av jobben sin å si at ting kunne vært bedre. Som tidligere ordfører kan jeg atskillig om det. Og det er vel på mange måter også ordførernes jobb å si fra hvordan de oppfatter det ut fra sin situasjon. Jeg skal ikke bedømme om Etne-ordføreren er i tråd med den virkeligheten eller ikke. Det kan han best bedømme ut fra situasjonen i Etne. Men som jeg poengterte i mitt innlegg: Ubalansen i kommunesektoren har oppstått over lang tid, og endringer i inntektssystemet gir seg ulike utslag. Det betyr at noen taper og noen vinner, og derfor opplever vi også ved denne korsvei at ordførere som tidligere har uttrykt stor bekymring, denne gangen er meget fornøyd med resultatet, mens andre, som vi har hørt, ikke er så fornøyd med utslagene for sin kommune.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2004-12-15:
Rapporten fra Det tekniske beregningsutvalg er denne gang meget interessant lesing og forteller helt klart, som spørreren antyder, at det ennå er et betydelig potensial for å effektivisere for å få mer igjen for pengene. For meg handler det f.eks. om å stimulere enda mer til konkurranse – her er det mye å hente i mange kommuner – og på en måte å ta hele kommunen i bruk for å løse de oppgavene lokalsamfunnet har. Og «hele kommunen» omfatter også private aktører som har kompetanse, ressurser og mulighet til en mer effektiv personalbruk, i kombinasjon med det offentlige tilbudet. Det gir rimeligere løsninger og større kvalitet, og, som Beregningsutvalget antyder, det potensialet har vi ikke tatt fullt ut i kommunene.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2004-12-15:
Vi i Høyre er ikke negative til å bruke markedet for å oppnå bedre løsninger for alle. Det er vi tvert imot positive til, fra Regjeringens side tar man jo nå også grep for å gjennomgå de innkjøpsinstrukser som gjelder. Her er det uløste oppgaver rundt i kommunene, og jeg har som tidligere lokalpolitiker selv gjort den erfaring at man kan komme litt i stuss over vurderinger som er gjort. Her mangler det kompetanse i mange kommuner på å være gode bestillere. Så, som jeg sier, dette er litt som å sprenge åpne dører, etter min oppfatning. Her er man i gang med å gjøre en jobb, og vi skal få gjort noe med dette.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2004-12-15:
Fremskrittspartiet fremmer flere forslag i forbindelse med årets budsjettbehandling for kommunal sektor som har som siktemål å svekke fylkeskommunen som selvstendig forvaltningsnivå. Jeg lurer da på hvordan dette harmonerer med at representanten Per Sandberg som medlem av Distriktskommisjonen har kommet med antydninger som virker langt mer positive til et direktevalgt regionalt nivå enn hva man kanskje kan få inntrykk av i forslagene nr. 9, 10, 12 og 13 i dokumentet fra kommunalkomiteen. I det siste forslaget sies det jo direkte – konklusjonen er allerede klar – at fylkeskommunen må nedlegges som selvstendig forvaltningsnivå allerede fra 2007. Dette kan jo for utenforstående virke litt forvirrende.
Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2004-12-15:
Jeg ønsker å ta opp forslaget.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2004-12-15:
Kommuneøkonomien har vore skral dei siste åra. I budsjettet for 2005 blir alt endå verre. Eldre, sjuke og unge vil få det tøffare. Det kan vi ikkje stillteiande akseptere. – Dette er synspunkt frå ein ordførar. Han legg til: No må det bli slutt på at kommunane får høyre at dei sløsar. Det må bli slutt på nedbygginga av skule, omsorg og andre viktige tenestetilbod i norske kommunar. Vi må også få ressursar til å løyse dei oppgåvene vi er blitt pålagde. «Vi er i ein situasjon der vi går frå å skjere i tenester til å måtte kutte dei ut,» er ei utsegn frå ordførar Enge i Etne. Spørsmålet mitt til representanten Hogsnes må derfor bli: Gir Høgre-ordføraren ein innsiktsfull kommentar, eller tek han feil i sine vurderingar?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2004-12-15:
I Nittedal gjekk over 1 000 personar i demonstrasjonstog i førre veke. Dei protesterte mot nedskjeringar i den offentlege skulen. Trass i at Nittedal er ein vekstkommune, har det vore nødvendig å redusere med ca. 50 lærarstillingar. Elevtalet er stigande. Pengar til opplæring er det for lite av. Slik er det over heile landet. I grunnskulen er det no 2 000 færre lærarstillingar enn for tre år sidan. Talet på elevar har derimot auka med over 25 000. Resultatet er mindre lærartettleik og større elevgrupper. Pengar er ikkje alt, men dei har mykje å seie når det går så langt at kommunar må fjerne mange lærarstillingar og opplæringa blir dårlegare. Spørsmålet mitt blir derfor: Korleis kan leiaren i Høgre forklare at denne utviklinga skapar ein betre skule?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
Høyre er godt i gang med å endre samfunnet slik de vil, med større forskjeller, få krympet velferden og la markedet styre mer. Men det er veldig avslørende for Høyres samfunns- og menneskesyn når de ikke er villig til å bruke markedet til å framskaffe gode løsninger som ikke diskriminerer. Det offentlige kjøper tjenester og varer for 200 milliarder kr i året, og veldig mye av det vi kjøper, er utilgjengelig for folk som har ulike typer funksjonshemninger. Vi kjøper altså diskriminering. Nå har SV, og vi har fått støtte fra Senterpartiet, fremmet et forslag om at vi skal stille krav ved alle offentlige innkjøp, alle kontrakter: alt vi kjøper, skal ha antidiskrimineringsklausuler og krav i seg om at det skal være tilrettelagt slik at det skaffer samfunnsmessig likestilling. Kan Høyre forklare hvorfor de er imot å bruke markedet til faktisk å skaffe samfunnet gode løsninger som ville likestille funksjonshemmede med oss andre?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
Da vil jeg ta opp det forslaget.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
SVs utgangspunkt er jo SVs kommuneøkonomi, som er den sterkeste i Stortinget. Men vi ser at det er behov for å gi det lokale demokratiet noen egne virkemidler. Og det vi ser nå, er store endringer i inntektssystemet for kommunesektoren, som dreies mot sentrale strøk, der det er mange folk. Dette er endringer som denne regjeringen også påskynder. Der er det mange mennesker, og der er det også mange som har god råd. Og veldig mange av dem har lyst til å være med på en dugnad, f.eks. for å sette i stand svømmebasseng som er stengt, for å greie å holde ungdomsklubbene åpne eller for å gjøre et løft i eldreomsorgen eller for de funksjonshemmede. SV mener at det hadde vært bra, slik som et enstemmig KS-utvalg har sagt, å gi kommunene muligheten til å skrive ut en økt skattøre for en kortere periode, en avgrenset periode, til spesielle prosjekter. Det tror vi er lurt, og vi tror at det kan være et virkemiddel nettopp for de kommunene som Oppebøen Hansen sier vil ha mest nytte av dette, og da kan vi kanskje også lette presset på distriktskommunene, at disse rammes, som nå skjer.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
Nei da. Dette viser bare at med dagens lovverk er det faktisk mulig å ansette folk midlertidig når man trenger det. Det er ikke slik som Høyre framstiller det, at det er helt umulig, og at dette er et grep som er helt nødvendig. Tvert imot er arbeidsmiljøloven, slik den er i dag, svært fleksibel på veldig mange områder, hvis arbeidsgiverne bruker de mekanismene som er der, og avtaler dette på en skikkelig måte. Midlertidige ansettelser rammer kvinner, og det rammer ungdom, fordi det er de som er mest marginale på arbeidsmarkedet i dag. Det er i de stillingene som fra før av er mest usikre og underbetalte, det vil bli enda flere slike ansettelser. For eksempel vil det være umulig å søke boliglån når man har en slik stilling. Det er riktig at flere av dem som har vært midlertidig ansatt, får jobb. Men hvorfor det? Jo, det er fordi lovverket i dag er slik at det kreves av en arbeidsgiver, hvis man har hatt en midlertidig ansatt en viss periode, at man ansetter vedkommende fast. Da fungerer systemet slik i dag. Men med de lovendringene som Høyre ønsker, vil det ikke fungere slik, og det vil resultere i at mange blir gående i slike midlertidige stillinger i lang tid i livet. Det vil ramme dem svært hardt.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-12-15:
Det er alltid litt komisk å høre på Fremskrittspartiet, som liksom er utdelingspartiet i Stortinget, og som bruker penger som en full sjømann hver dag og liksom hever pekefingeren overfor SV, som har lagt fram et balansert budsjett, der vi viser hvordan vi skal finansiere våre økninger. Når det gjelder forskjellen på selskapsskatt og en friere kommunal skattøre, er en friere kommunal skattøre en dugnad der de ulike politiske partiene kan invitere folk og si: Vil dere være med på dette? Nå går vi til valg på å øke den kommunale skattøren, og da kan vi gjøre det eller det tiltaket i vår kommune. Så kan noen partier si at nei, vi vil ikke det, vi synes at det er viktigere med lavere skatt. Men selskapsskatten er jo en skatt som i dag går til kommunene. Den blir trukket inn nå, og den blir delt ut til alle kommunene. Så de 5,5 milliardene som nå blir omfordelt, ligger jo inne i kommuneøkonomien i dag. De blir tatt fra alle kommunene, de, og så blir de gitt til bare 80 av dem, de som har mest arbeidsplasser fra før, der hjulene svinger mest. Det har SV ment har vært en veldig urettferdig fordeling. Men det andre forslaget går jo rett og slett ut på å kunne invitere folk med på en dugnad. Og det tror vi folk greier å ta stilling til sjøl, uten at verken Fremskrittspartiet eller SV skal blande seg opp i det på Stortinget.