trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Henrik Asheim (Høyre), 2015-01-13:
Til daglig sitter jeg som medlem av kirke-, utdannings- og forskningskomiteen her på Stortinget, og da jeg satte meg inn i denne saken, gikk det opp for meg at vi kanskje har noe mindre krevende oppgaver i vår komité enn det man ser på verdensbasis, når det gjelder utdanning. Men kjernen er likevel den samme, med tanke på det ambisjonsnivået, de målene vi har for våre seksåringer når de går inn i skolegården: Vi kan ikke ha lavere mål og ambisjoner for verdens seksåringer som ikke får sin utdanning. Det har blitt sagt mye klokt i denne debatten, ikke minst om at utdanning er et veldig viktig forsvarsverk mot fattigdom. Mye går i riktig retning, men det går for sakte, og utdanning er det som kan få farten opp. Men vel så viktig er at utdanning gir en helt unik frihet og uavhengighet. En god utdannelse er det umulig å ta fra deg, og en god utdannelse er veldig lett å bære med seg hvor enn i verden man reiser. Denne friheten er nettopp det som også er under angrep akkurat nå, fra organisasjoner som Boko Haram, Taliban og ISIL. De har målrettede angrep på skoler der jenter får utdannelse, nettopp fordi det handler om å gi dem en uavhengighet de forakter. Kamp mot disse gruppene kan ikke bare gjennomføres med våpen og bombefly. Denne selvstendigheten er nettopp årsaken til at flere kvinner kan reise seg mot undertrykking, og derfor er den viktigste bevæpningen kanskje ikke gevær, men å sørge for at flere kvinner får en utdannelse de kan være selvstendige med. En av de tingene som overrasket meg, eller var en viktig påminnelse, da jeg satte meg ned med denne saken, var at dette ikke bare handler om å bevilge penger til utdanning og skolebygg. Noen skal jo utdanne alle disse barna. Det at vi på verdensbasis mangler 5,2 millioner lærere – det er flere enn hele Norges befolkning – viser hvilke utfordringer vi står overfor. Representanten Huitfeldt, som også er komiteens leder, var litt indignert over at noen kritiserte den forrige regjeringen for kanskje ikke å prioritere utdanning høyt nok. Men jeg må si at når man da ser det langsiktige behovet man har for flere som kan undervise, for å holde trykket oppe, er det så synd at frekvensen for å utdanne har gått ned. Derfor er jeg også veldig stolt av den innsatsen som utenriksminister Børge Brende nå foreslår, og som vi i Stortinget i dag kommer til å vedta, som betyr et taktskifte og et reelt løft for utdanning i bistandspolitikken.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-01-13:
En så enstemmig innstilling, en så god innstilling fra komiteen, og likevel blir det bråk – eller iallfall debatt. Det er kanskje overraskende på én måte, men samtidig var denne salen full av ulike debatter om dette punktet i forrige periode. Jeg sjøl fikk lov å holde mange innlegg, der jeg utfordret regjeringa på at nå må vi øke andelen bistand – men ikke bare andelen, også antallet kroner. For hvis man ser fra 2005 til 2013, var det en reell nedgang i kroner – kronebeløpet sto på det samme, men verdien er mye mindre. Ergo var det en nedgang. Og det har vært vårt hovedpoeng, at vi også ønsket en økning i kroner, i tillegg til andel. Det var ikke derfor jeg ønsket å ta ordet, men når først debatten er blitt slik, vil jeg minne om at det var et av hovedpoengene. Dermed er det heller ikke en reell debatt om at det er prioritering mellom helse og utdanning, for det var en reell nedgang i kroner når det gjelder utdanning. Men det er viktig å understreke tre viktige poeng. For det første trenger man økt tilgang på utdanning; alle skal faktisk få muligheten. Man løfter fram jenter, man løfter fram ekstremt fattige og utsatte barn, man løfter fram dem med nedsatt funksjonsevne – der er også andelen gått ned, og at en ønsker å øke andelen, det syns jeg er bra at komiteen løfter fram. Man løfter fram dem med minoritetsbakgrunn og urfolk som viktige grupper – og dem i krise og konflikt. Men det er også viktig at man velger kvalitet så tydelig, for som flere har vært inne på: det er avgjørende at man ikke bare skriver seg inn i skolen, men at man også kommer ut av skolen med god kompetanse. At komiteen peker på at bistand til lærerutdanning skal øke, at man prioriterer å sikre gode lærere, det er ekstremt viktig. Så tror jeg også at digitale hjelpemidler er et av de poengene som kanskje kan bidra til at man sikrer enda bedre kvalitet. Det at alle kan få tilgang til f.eks. videoer med kanskje de beste foreleserne, selv om man sitter langt ute i slummen i Malawi, så kan det bidra til enda bedre læringsutbytte. Punktet som gjelder mer arbeidsrelevant utdanning, der representanten Solhjell hadde et godt innlegg, tror jeg også er viktig – det at man sikrer at man får yrkesrettet utdanning, relevant utdanning der man vet at veldig mange av de aller fattigste er i arbeid i landbruk eller i praktiske yrker. Så er det også et annet punkt som jeg vil gi honnør til utenriksministeren for at regjeringa trapper opp, og med støtte fra Stortinget, nemlig jobbskaping. For én ting er at vi skal sikre utdanninga, men vi må også sikre at jobbene er der. Og den strategien som regjeringa har løftet, med jobbskaping, er utrolig viktig. Et siste poeng er at når vi har bygd ned bistanden reelt i kroner, er min frykt også at kompetansen i UD, men også i ambassadene, er gått noe ned når det gjelder utdanning, fordi det ikke har vært like høyt prioritert. Derfor er det et viktig poeng som jeg mener utenriksministeren må ta med seg, at vi bygger opp igjen den kompetansen når vi skal være ledende i verden på utdanning.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-01-13:
Jeg får konstatere at selv om Norge har vært engasjert i disse forhandlingene i lang tid, så var utenriksministeren meget tilbakeholden med å skissere hva Norge har tenkt å foreta seg for å sikre gjennomføring av disse målene her i landet. Det får vi da komme tilbake til – det signaliserte utenriksministeren i det minste. Men en av de tingene som det er særlig aktuelt å ta opp, og som utenriksministeren var inne på, er altså finansieringsspørsmålet og konferansen som vil holdes i Addis Abeba. Som et av verdens rikeste land, med et enormt statlig pensjonsfond, har Norge store muligheter og et stort ansvar – langt utover veldig mange andre land – til å bidra finansielt til en bærekraftig utvikling. Det er i dag slik at vi investerer disse 6 000 mrd. kr våre i noe. Hvis vi ikke vil forplikte oss til å investere dem i en bærekraftig utvikling, vel, så investerer vi dem ikke i en bærekraftig utvikling. Dette er en debatt vi må få opp når vi om og om igjen utnevner Norge til en hovedpådriver for finansiering av internasjonal, bærekraftig utvikling. Vi gir i dag 1 pst. av bruttonasjonalinntekten i utviklingshjelp. Miljøpartiet De Grønne har foreslått en tilsvarende innsats, 1 pst. av BNI, internasjonalt gjennom FNs grønne klimafond, hvilket er en relativt selvfølgelig innsats gitt den utfordringen som klimaproblemet er, og gitt den rollen Norge har i å skape klimaproblemene. I løpet av få år har Norge i kraft av alle våre penger fått en viktig definisjonsmakt i de internasjonale finansmarkedene, og det ville hatt enorm betydning om Børge Brende på toppmøtet i Addis Abeba i juli f.eks. ville annonsere at oljefondet ikke bare skulle trekke sine investeringer ut av kull – som jeg etter hvert begynner å tro at de kommer til å gjøre – men at eksempelvis 5 pst. av fondet, i første omgang, ville bli øremerket til bærekraftige investeringer i utviklingsland.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-01-13:
Jeg vil takke for en god debatt med mange innlegg som vel i hvert fall kan sies å samle seg om at Norge – både regjeringen og opposisjonen i Stortinget – ser viktigheten av de nye bærekraftmålene som kommer, både for Norges rolle som pådriver for en internasjonal bærekraftig utvikling, og som ramme for en videre utvikling i Norge. Det som blir interessant å se, når målene faktisk blir vedtatt, og ikke minst når det meget omfattende kriteriesettet som følger med målene, er slått fast, er i hvilken grad det vil være vilje til å ta de målene og de kriteriesettene direkte inn i norsk politikk på den måten som det er forutsatt at de skal tas inn, og anvende dem som føringer for utviklingen på disse områdene, også for norsk politikk. Hittil har vi fått høre mye fra utenriksministeren om den innsatsen Norge skal gjøre ute for mål som skal påvirke andre lands utvikling, men som også representanten Solhjell påpekte, den store forskjellen er altså at dette gjelder oss, og det må synes. Så vil jeg avlegge representanten Skei Grande en visitt, fordi hun overrasket meg litt ved å ta avstand fra forutsetningen om – representanten Skei Grande har forlatt salen, det er jo sørgelig, men sånn er det – livskvalitet som mål for utvikling. Nå er det først og fremst ikke slik at livskvalitet bare er en luksus rike mennesker skal unne seg, livskvalitet er rimeligvis like nødvendig for fattigfolk som det er for rike folk, men det kan gi seg ulike utslag. Men vi er altså i en situasjon hvor nettopp det å argumentere for at vi skal sette livskvalitetsmål til side for å fremme en materiell utvikling for fattige mennesker andre steder i verden, er den fundamentale misforståelsen som skaper en dårlig utvikling for folk rundt omkring i verden, og undergraver det framtidige livsgrunnlaget. Det er når livskvalitet for alle er det overordnede målet at vi har en utvikling som bevarer livsgrunnlaget og framtidige muligheter for alle. Dermed ser jeg fram til hvordan dette vil bli fulgt opp av regjeringen overfor Stortinget, internasjonalt og ikke minst nasjonalt.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-01-13:
Som representanten Rasmus Hansson skriv, vil 2015 bli eit viktig år for internasjonal klimapolitikk – med verdas toppleiarar i New York i september for å fastsetje klodens nye berekraftmål, etter at ein har diskutert finansiering i Addis Abeba. Og til slutt: På det viktige klimatoppmøtet i Paris vil internasjonal klimapolitikk få svært stort fokus. Dei nye berekraftmåla inneber tre nyvinningar, der ein for det første er opptatt av å sjå samanhengen mellom miljø og utvikling. Det andre er at måla blir universelle og vil gjelde Noreg og USA like mykje som alle andre land, med eksempel som Myanmar og Sierra Leona, som representanten Hansson skriv i interpellasjonen. For det tredje skal måla fastsetjast av alle land og ikkje berre gjennomførast administrativt av FN, slik som tusenårsmåla. Måla legg opp til ei ambisiøs satsing og er viktig, men dei bør også vere realistiske, og med godt forankra mål skal ein kome til einigheit internasjonalt. Med erfaring frå forhandlingane på COP-møtet både i København, Warszawa og Lima, så er forhistoria om global einigheit ikkje spesielt lysteleg lesing. Vi ser at av dei 17 måla som så langt er beskrive, er utfordringa veldig ulik, med eksempelvis svolt som eitt av ytterpunkta og eit svært viktig punkt i ei verd med eit jamt aukande folketal. Helse og utdanning er også andre viktige område, skal ein nå dei måla om berekraft ein har sett seg. Det er derfor viktig å ha ein ambisjon om så gode klimamål som mogleg, og at ein også sørgjer for at u-land som ønskjer å gå lenger, får anledning til dette, og at det blir gitt incitament til ei slik satsing. Når ein så skal omsetje dei internasjonale berekraftmåla til nasjonale indikatorar, målsettingar og politikk for betre livskvalitet og miljø på kort og lang sikt i Noreg, så føler eg meg trygg på at denne regjeringa, med ein ambisjon om bl.a. å forsterke klimaforliket, vil gjennomføre dette på ein klok og hensiktsmessig måte, der m.a. kost–nytte-faktoren blir ein viktig del av denne gjennomføringa. For som eit svært rikt land må vi passe oss for å presse igjennom dyr symbolpolitikk som berre blir til skade for eit viktig arbeid framover. Så vil eg også, på bakgrunn av dei siste daganes hendingar i Paris, understreke verdien av internasjonale avtalar, partnarskap og samhald.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-07:
Jeg viser til Representantforslag 111 S for 2014–2015 fra meg selv og Audun Lysbakken om å lovfeste overgrepsmottak. Jeg vil med dette trekke forslaget fordi SV ønsker å se hvordan praksisen under det nye regelverket på området utvikler seg, før vi eventuelt kommer tilbake til hvordan tilbudet til personer utsatt for vold og overgrep kan bli bedre.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-10-07:
Jeg vil takke Marianne Marthinsen for de foreløpige kommentarene til statsbudsjettet for 2016. Men jeg hørte ikke så veldig mye nytt i forhold til det Arbeiderpartiet har gjentatt, gjentatt og gjentatt gjennom hele sommeren og høsten, til tross for at regjeringen har levert tydelig og klar beskjed til næringslivet om de omstillingsutfordringene vi har jobbet med. Vi har også lagt frem en målrettet, konkret, vel tilpasset tiltakspakke som treffer de landsdeler og de områder hvor utfordringene er størst. Så gjentar Arbeiderpartiet påstanden om at finansministeren i hele sommer har snakket om at ungdomsledigheten ikke er problem. Det er feil. Det jeg har tillatt meg å presisere, er at AKU-tallene forteller oss at to tredjedeler av ungdomsledigheten handler om ungdom i utdanning som ønsker en tilleggsutdannelse. Det sagt, så skal vi ta ungdomsledigheten på alvor, for ungdommer er ekstremt sårbare i en slik situasjon. Derfor har regjeringen lagt frem en egen tiltakspakke rettet mot ungdom nettopp for å avhjelpe den utfordringen de møter i en sårbar fase av livet. Så er jeg glad for at Arbeiderpartiet signaliserer vilje til å delta i arbeidet med et bredt forlik om en skattereform. Det er viktig. Jeg håper at vi ser konstruktive forhandlinger i Stortinget som gir oss en god reform, som gir vekst, aktivitet og nyskaping i næringslivet fremover.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-10-07:
Det er noe særegent med vennskapskamper. De kan ofte være ganske tøffe, men de ender som regel godt. Jeg vil takke Hans Olav Syversen for hans tilnærming til statsbudsjettet. Jeg synes det er viktig å understreke det Syversen selv sa, nemlig å skille mellom de kortsiktige utfordringene og de langsiktige utfordringene som regjeringen forsøker å ivareta gjennom dette budsjettet. Tiltakspakken er laget for å møte de kortsiktige utfordringene. Det er treffsikre virkemidler som kan iverksettes raskt, mens de langsiktige omstillingsutfordringene er betydelig større og kommer til å ta lengre tid å realisere. Det er nettopp i den sammenheng diskusjonen rundt skattereformen kommer til å bli viktig. Utgangspunktet for Stortingets forhandlinger om dette budsjettet kan, etter hva jeg hørte fra Hans Olav Syversen, være godt. Jeg har stor respekt og forståelse for at det vil være områder som Kristelig Folkeparti har lyst til å forsterke. Derfor er jeg sikker på at det blir tøffe, men gode forhandlinger.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-10-07:
Jeg satt i går kveld og prøvde å forestille meg hva de ulike talspersonene for de ulike partiene ville si. På lappen min når det gjaldt Senterpartiet, skrev jeg at han kommer helt sikkert til å fortsette med den plata han har dratt mange ganger, nemlig sentralisering. Det er bare sånn at det blir ikke noe mer sant av at det blir gjentatt mange ganger. Sannheten er at dette er et budsjett som skaper optimisme, håp og aktivitet i hele landet. Det er et budsjett som styrker mulighetene særlig i de delene av landet som nå er mest utsatt som følge av utfordringene med fallende oljepris. Det er det denne tiltakspakken handler om. Jeg må si at når vi skal diskutere skattereform, er det viktig at også Senterpartiet løfter blikket og ser på helheten i hva slags pilarer en fremtidig reform skal være tuftet på, i en situasjon hvor vi trenger å gjøre skattesystemet vårt mer konkurransedyktig. Da vi fikk en skattereform i 1992, endte vi med en sats som da fremsto som offensiv og konkurransedyktig i et internasjonalt perspektiv. Siden da har utviklingen gått i motsatt retning. Det er grunnen til at vi nå må sette selskapsskatten ned, gjøre skattesystemet mer robust og mer konkurransedyktig. Derfor er det viktig å se på helheten og ikke hver enkelt detalj. Det er sånn man lager en skattereform. Det er mulig Slagsvold Vedum mener at det beste svaret for å få opp kreativitet, gründerskap og nyvinning i næringslivet er gjennom de regionale utviklingsmidlene. Vel, vi mener at svaret ligger i nytt skattesystem, i en lang rekke av de tiltakene og virkemidlene som vi styrker gjennom Innovasjon Norge.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-10-07:
Jeg er helt enig med Terje Breivik i behovet for å avbyråkratisere og effektivisere offentlig sektor. Det er derfor regjeringen har satt i gang en lang rekke reformer hvor effektiv ressursbruk og frigjøring av ressurser til bedre tjenesteproduksjon er målet. Så jeg er glad for at Venstre er ivrig etter å komme videre med mye av det reformarbeidet, og jeg er helt sikker på at vi gjennom samarbeid skal få til det, med sikte på å frigjøre ressurser til bedre tjenester og alternativ bruk fremover. Men vi skal ikke være lei oss for at statsbudsjettet vokser. Det er jo først og fremst et tegn på at også økonomien vokser. Utfordringen for Norge nå er jo at økonomien vokser noe svakere enn vi har vært vant til de siste årene. Målet må være at veksten kommer opp igjen på et høyere nivå, og derfor iverksetter vi tiltak på både kort sikt og lang sikt for å bidra til økt økonomisk vekst i Norge. Det vil være bra for at vi skal kunne videreføre og forsterke viktige velferdsordninger som vi er opptatt av å sikre i det norske samfunnet, sørge for at vi får et sterkt og godt sosialt sikkerhetsnett og samtidig sørge for at bedriftene våre er konkurransedyktige også i et internasjonalt perspektiv. Jeg mener at vi legger til rette for alt det gjennom budsjettfremlegget for 2016.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-10-07:
Mens finanstalen har vært holdt, har jeg sett at flere har vært ute i media og kommentert hva de synes om budsjettet. Representanten Serigstad Valens kommentar til dette i media – som han selvfølgelig ikke kan si her i salen fordi det ikke er et parlamentarisk uttrykk – er at regjeringen bruker penger på «tant og fjas», som han har kalt det. Jeg må si jeg synes det er en ganske alvorlig tilnærming i en situasjon hvor vi trenger å omstille norsk økonomi, hvor vi trenger å levere tiltak på både kort og lang sikt for å svare på de utfordringene vi nå står overfor, med økt arbeidsledighet og et enormt omstillingsbehov for norsk næringsliv. Det er mulig at Serigstad Valen mener det er tant og fjas å levere tidenes største forskningsbudsjett, eller en offensiv og kraftfull satsing på alle deler av kunnskapssamfunnet, eller en omfattende samferdselspakke som leverer til veisektoren, til samferdselssektoren og til kollektive løsninger. Jeg må si at jeg synes det er en litt spesiell måte å tilnærme seg dette på, i en situasjon med et bakteppe som krever noe av oss. Derfor har vi lagt frem et budsjett for arbeid, aktivitet og omstilling. Derfor har vi lagt frem et budsjett som evner å prioritere den alvorlige økonomiske situasjonen landet nå er i, samtidig som vi styrker det sosiale sikkerhetsnettet for dem i vårt samfunn som har det litt verre enn oss selv.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-10-07:
Det er hyggelig at representanten Hansson har funnet noen lyspunkter i dette budsjettet, som forskning, skattereform og «enkelte nye miljøtiltak», som han kalte det. Men la meg bare få lov til å understreke betydningen som olje- og gassrelatert næringsliv fortsatt har i Norge. Regjeringen er helt tydelig på at vi må igangsette tiltak for å møte det grønne skiftet, for å omstille norsk økonomi, men vi er like tydelige på den betydningen og verdien olje- og gassrelatert næringsliv har for Norge, og vil ha for Norge i all overskuelig fremtid. Derfor er det viktig at vi klarer å gjøre flere ting samtidig. Vi må altså sørge for gode, stabile, langsiktige og forutsigbare rammebetingelser for en næring som sysselsetter mange mennesker i dette landet, og som leverer store bidrag til norsk økonomi, og vi må samtidig legge til rette for at investeringene finner nye spennende næringsveier fremover. Det gjør vi gjennom en lang rekke tiltak og virkemidler i dette budsjettet, gjennom skattereformen, gjennom mange ulike tiltak og virkemidler innenfor Innovasjon Norge og innenfor klimaordningene, som vil stimulere og frigjøre kapital slik at de kan bygge opp under nye og miljørettede satsinger fremover. Jeg mener altså at det å gjøre flere ting på en gang er riktig og nødvendig. For vi kan ikke gjøre det jeg får inntrykk av noen ganger når jeg hører på representanter fra Miljøpartiet De Grønne, at det bare er å skru av lyset på en av våre største og viktigste næringer.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-10-07:
Takk for en god og foreløpig – hva skal jeg si – tilbakemelding på statsbudsjettet for 2016. Jeg oppfatter at mange av partiene i Stortinget ser at dette budsjettet trekker Norge i riktig retning. Dette er et budsjett som svarer på de hovedutfordringene som norsk økonomi nå står overfor, gjennom arbeid, aktivitet og omstilling, og som samtidig klarer å ivareta en god sosial profil gjennom å forsterke det sosiale sikkerhetsnettet i vårt samfunn. Det er helt nødvendig at vi klarer å gjøre flere ting. Vi skal satse mer på å trygge hverdagen for enkeltmennesker i Norge, og det gjør vi både gjennom å sikre gode velferdsordninger og gjennom å sikre grunnlaget for ny vekst og verdiskaping i norsk økonomi. Derfor har det vært viktig for regjeringen å legge frem en fremtidsrettet skattereform, som sikrer at våre skattesatser er konkurransedyktige i et internasjonalt perspektiv. Det er viktig for vårt næringsliv. Det er grunnlaget for at hver enkelt arbeidstaker i Norge har en jobb å gå til og en sikker inntekt, som kan bidra til å forsørge familien og til alle de ulike prioriteringer som hver enkelt av oss gjør i hverdagen. Nettopp derfor må vi klare å gjøre begge deler. Derfor er jeg uenig med dem som hevder at vi ikke skal prioritere vekst og verdiskaping, fordi vi skulle prioritere enda mer til å forsterke velferdsordningene. Det er altså ikke noen motsetning her; det er snarere tvert imot et både–og. Vi må klare å gjøre begge deler, og jeg mener dette budsjettet i sum svarer på de utfordringene vi nå står overfor. Men la meg legge til at det fortsatt er mange uløste oppgaver i Norge. Vi bygger sten på sten, og gjennom dette budsjettet har regjeringen prioritert de viktigste oppgavene, som er arbeid, aktivitet og omstilling.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-10-07:
Vi er inne i en utfordrende situasjon for norsk økonomi. Over 120 000 står uten jobb, og ledigheten er den høyeste på 22 år. Gjennom vinteren, våren og sommeren har vi vært vitne til en passiv og unnvikende regjering. Tiltakene har vært få, og de av dem som virker, har kommet altfor sent. Det har Arbeiderpartiet vært kritisk til. Budsjettet som legges fram i dag, må ses som en delvis innrømmelse. Etter at finansministeren i hele sommer sa at ungdomsledigheten ikke er et problem, er det godt å se at regjeringen endelig anerkjenner denne utfordringen og kommer med enkelte tiltak. Regjeringen leverer et godt forskningsbudsjett. Det er bra. Den følger i all hovedsak opp Nasjonal transportplan. Det er også bra, og det vil Arbeiderpartiet stille seg bak. Regjeringen bruker i dette budsjettet mye penger. Da er det oppsiktsvekkende å se at den på en del områder leverer svakt. Landets nyvalgte lokalpolitikere vil få en krevende start. Til tross for rekordhøy bruk av oljepenger får vi ikke et kommuneopplegg som setter lokalpolitikerne i stand til å levere godt på skole, på barnehage, på eldreomsorg, på den nære velferden. Jeg mener også det er oppsiktsvekkende at regjeringen ikke klarer å levere på sine egne sykehusløfter fra valgkampen, men fortsatt ligger over 1 mrd. kr bak. Oppfølgingen av politireformen er også overraskende svak. Så er vi på vei mot et avgjørende klimatoppmøte i Paris. De neste årene skal utslippene i Norge kuttes dramatisk. Ingenting av det finansministeren sa, og ingenting i budsjettet, tyder på at regjeringen har tatt det ordentlig inn over seg. Skatte- og avgiftsopplegget brukes ikke. Et kutt på 2 mrd. kr i jernbaneinvesteringer er talende. Vi ser også at regjeringen på tross av faglige råd, innvendinger og advarsler fortsetter med sine ideologisk motiverte kutt i formuesskatten. Regjeringens skattekutt kommer først og fremst dem med mest til gode. Folk med vanlig inntekt får under en hundrelapp i måneden. Det står dårlig i stil med det vi hørte fra Høyre og Fremskrittspartiet i stortingsvalgkampen, og for velgerne som lot seg overbevise av valgkampløfter om kvalitet i skolen og eldreomsorgen, er det nok en mager trøst at løftet om å fjerne formuesskatten innfris budsjett for budsjett. Helt til slutt: Vi ser nå at skattereformen kommer. Vi har merket oss at både statsministeren og finansministeren uttrykker ønske om et bredt forlik i Stortinget. Det blir helt sikkert et krevende arbeid, men jeg vil melde herfra at det er et arbeid som Arbeiderpartiet er innstilt på å gå konstruktivt inn i.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-10-07:
Jeg er glad for å høre at finansministeren nå sier at ungdomsledigheten skal tas på alvor. Så er det sånn at en regjering vil av ettertiden bedømmes for hvordan den rustet landet for framtidige utfordringer, om den overlot til neste generasjon et bedre Norge enn det landet den overtok. Det som uroer meg litt, er at når finansministeren snakker, høres det ut som at jo mer oljepenger vi bruker, jo mer har vi rustet oss selv for framtiden. Det er en grov feilslutning. I dette budsjettet er det store bildet at inntektene går ned, utgiftene går opp, og det brukes rekordmange oljemilliarder. Regjeringen har til nå hentet ut like mye penger av oljefondet på tre år som det den rød-grønne gjorde på åtte år, og da inkluderer vi finanskriseåret 2009. Vi trenger å løfte blikket litt. Regjeringen svekker altså generasjonsregnskapet år for år. Når vi har etterlyst tiltak for å møte den økende ledigheten, har vår kritikk aldri handlet om at regjeringen bruker for lite penger. Den har handlet om hvordan regjeringen bruker pengene. Finansministeren sa i finanstalen nå at et lavere skattenivå er det fremste tiltaket for å fremme omstilling, verdiskaping og arbeidsplasser. Det er vi uenig i. Selv med rekordhøy oljepengebruk vil ledigheten øke neste år. Jeg mener at det viser at handlingsrommet så langt i perioden har vært brukt feil. Milliardene har gått til skattekutt som ikke virker. Pengebruken har vært høy helt siden regjeringen tiltrådte. Vi kunne hatt et større handlingsrom nå, og vi kunne ha brukt pengene langt mer målrettet enn det regjeringen legger opp til i dette budsjettet. Da snakker vi om studieplasser, om sterkere satsing på teknologiutvikling og på tiltak som er målrettet mot de bedriftene og de menneskene som nå skal gjennom en krevende omstilling.
Svein Flåtten (Høyre), 2015-10-07:
Sysselsetting og verdiskaping i norsk næringsliv er bunnplanken i vårt velferdssamfunn, og nå er vi i en annerledes og krevende og mulig permanent situasjon med halverte oljepriser og avmatning i petroleumsindustrien. Derfor må vi handle aktivt for å skape forbedrede rammevilkår som kan gi nye og flere arbeidsplasser. Vi må ikke nå sitte og vente på at stormen går over. Det kommer den ikke til å gjøre. Vi kan ikke bare drive brannslokking og reparasjonstiltak. Vi må legge de langsiktige rammebetingelsene for en varig økt vekst og verdiskaping. Dette budsjettet – med den største satsingen noensinne på infrastruktur, på næringsrettet forskning – er vesentlig for den langsiktige omstillingen. Omleggingen av skattesystemet som varsles i skattemeldingen, og som delvis påbegynnes i dette budsjettet, er også en helt sentral og langsiktig pilar for norsk verdiskaping. Vi er nødt til å skape mer, skape flere arbeidsplasser, ikke skatte mer. Vi kan ikke sende skatteregningen til norsk næringsliv for de tiltakene vi nå skal iverksette. Så er det også viktig med de kortsiktige tiltakene i den situasjonen vi er oppe i. Den kortsiktige tiltakspakken på 4 mrd. kr vil virke raskt, og den vil ikke medføre varig økning av de offentlige utgiftene. Tiltakene inn mot verfts- og leverandørindustrien er treffsikre, bransjemessig og geografisk. Satsingen på flere tiltaksplasser, på bedriftsintern opplæring og satsingen mot næringsliv og innovasjon vil være effektivt, og ikke minst tiltakspakken mot ungdomsledighet – tidligere annonsert, nå inne i budsjettet – vil være effektivt i forhold til dem som allerede er ledige eller er i ferd med å bli ledige. Men så er det slik at i tillegg til å sikre arbeid, aktivitet og omstilling bidrar budsjettet også til å styrke det sosiale sikkerhetsnettet. Pasientbehandlingen øker, budsjettet gir flere heldøgns omsorgsplasser og 1 200 nye dagaktivitetsplasser for personer med demens. Vi øker bostøtten for barnefamilier med lav inntekt, flere barn av foreldre med lav inntekt får mulighet til å delta på fritidsaktiviteter, og ikke minst fortsetter vi innsatsen innen rusomsorgen og styrker den. Satsingen på det sosiale sikkerhetsnettet viser at det er fullt mulig å kombinere velferdssatsinger med det å gi næringslivet bedre rammevilkår. Men det er slik at flere i arbeid vil alltid være i bunnen for vår evne til å sørge for dem som ikke er i arbeid.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2015-10-07:
I dag er jeg veldig stolt. Jeg er veldig stolt over at Fremskrittspartiet i regjering kan levere et budsjett hvor grunnpensjonen til gifte og samboende pensjonister øker fra 85 til 90 pst. av grunnbeløpet, eller ca. 8 000 kr per par. Det er et betydelig bidrag til å rette opp en åpenbar urimelighet i avkortingen som gjelder for denne gruppen, og det er veldig bra. For Fremskrittspartiet er det viktig å prioritere frihet for enkeltmennesket under ansvar, trygghet for innbyggerne, moderne, trygg og effektiv infrastruktur, et godt sosialt sikkerhetsnett og et helsevesen som gir god og rask behandling uten lange køer. Disse prioriteringene blir ivaretatt i det budsjettet som nå er fremlagt. Regjeringen viser handlekraft til å gjennomføre viktige reformer for å styrke det norske samfunn i fremtidig og god utvikling for å bygge velferden videre. Lavere skatt er et viktig virkemiddel for en enklere hverdag for folk flest, økt verdiskaping i bedriftene og lavere kostnader på arbeidsplasser og investering. Statsbudsjettet tar utgangspunkt på skatteområdet i viktige prinsipper for Fremskrittspartiet og tilpasser den økonomiske politikken til situasjonen i norsk økonomi. Nå får vi en bred skattedebatt utover. Vi skal gjennomføre en viktig skattereform, og jeg håper at skattedebatten først og fremst kan ta utgangspunkt i behovet for verdiskaping og hvordan vi kan tilrettelegge skattesystemet for best mulig verdiskaping og ikke bare ensidig fordeling. For det det handler om, er egentlig å skape et grunnlag for å kunne målrette tiltak over offentlige budsjetter mot dem som har de største behovene. Det er mange som i disse dager påberoper seg at de er ute og snakker med bedriftene, også mange i denne sal, meg selv inklusiv. Jeg har ennå til gode å høre en bedriftsleder eller en bedriftseier som ser behovet for økt skatt eller forverrede rammebetingelser. Så kan man si at ingen liker økte skatter – nei vel. Men det de er veldig opptatt av, de som skal stå for verdiskapingen nå, er nettopp å få gode, stabile og forutsigbare rammebetingelser som gjør at de kan konkurrere med bedrifter i utlandet. Etter min oppfatning er det slik at dette budsjettet også svarer godt på de forventningene som bedriftene i Norge har. Samtidig er de opptatt av infrastruktur, og den satsingen som ligger i budsjettet for 2016, er en videreføring av den storstilte satsingen som har vært på å få en effektiv og god infrastruktur for å bygge landet videre.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-10-07:
Takk for en interessant gjennomgang av et rekordbudsjett i antall kroner, og det er verdt å merke seg når det kommer fra de to regjeringspartiene. For Kristelig Folkeparti vil nok denne budsjettbehandlingen bestå av tre viktige hovedoverskrifter: kamp mot økende arbeidsledighet, den pågående flyktningsituasjonen og et skifte for å gjøre vår økonomi grønnere, slik at vi kan motarbeide klimaendringene. 4 mrd. kr legger regjeringen på bordet i en pakke for å motvirke økt ledighet. Jeg synes det er veldig mye bra i den pakken, også fordi den virker på kort sikt. Dette er gryteferdige prosjekter som kan iverksettes raskt, og dermed også få virkning raskt. Det er et poeng for oss i Kristelig Folkeparti at vi også ser dette i et lengre perspektiv, slik at man når tidene blir bedre, ikke sitter igjen med økte driftsutgifter, men at dette er kortsiktige tiltak. Så er vi opptatt av hva vi gjør langsiktig. Der har de fire partiene vært enige om veldig viktige satsinger som jeg med glede ser fortsetter. Det gjelder på infrastruktur, det gjelder på forskning og utdanning. Talsmenn for forrige regjering snakker om for lite for sent. Ja, på høyere utdanning og forskning hadde den forrige regjeringen et selverklært hvileskjær, og det fortsatte. Med en ny regjering og fire partier i fellesskap har vi fått en helt annen satsing på dette. Det er utrolig viktig for den langsiktige omstillingen som vi må ha. Fra Kristelig Folkepartis side ser vi også den satsingen vi fikk til i inneværende års budsjett på flere lærere i småskolen, som viktig. Som finansministeren sa: Det er altfor mange som faller fra. Da er tidlig innsats i skolen utrolig viktig. Når det gjelder flyktninger, er det varslet at det kommer regjeringen tilbake til. Vi er opptatt av innretningen på det. Vi har et ansvar – det skal vi ta – og det bør ikke gå ut over dem som har lite fra før. Så er vi opptatt av en sosial profil. Vi merker oss oppfølgingen av innsats mot barnefattigdom, bl.a. at boligstønader går opp. Også innsats for at alle kan delta i samfunnet, er uhyre viktig i det budsjettet som vi nå skal arbeide sammen om. Jeg håper finansministeren og hennes kampfeller i regjeringspartiene er fit for fight, i hvert fall en vennskapskamp.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-10-07:
Det er jo sånn med vennskapskamper at det jo kan gå en kule varmt der også, i hvert fall hvis det er i bedriftsidretten, har jeg hørt. Om skatt må jeg si følgende: Vi er klar for å gå i forhandlinger om en skattereform, selvfølgelig. Når det gjelder forslagene for neste år, kan jeg fra Kristelig Folkepartis side varsle at vi vil gå igjennom både innretningen og omfanget av de foreslåtte skatte- og avgiftsendringer – det tror jeg ikke kommer som noen overraskelse – og se på hvordan de virker inn på helheten i budsjettet, ikke minst fordelingseffekten. Jeg er også glad for – jeg vil si det – Arbeiderpartiets signal om å få til en skattereform. Det er viktig. Et annet område vi kommer til å bruke tid på, er den samlede effekten på situasjonen i distriktene. Vi ser at det er satsing på samferdsel, men vi ser også at det er kutt i regionale utviklingsmidler. Det tror jeg vi må ha en runde om. Så har jeg merket meg at finansministeren er så glad i de kommunale skatteoppkreverne at hun nok en gang vil gjøre dem til sine egne og få dem over på sin hånd. Det er interessant at en finansminister fra Fremskrittspartiet vil det, men det tar vi med oss. Jeg tror nok at det også der blir behov for noen runder. Jeg er fra Kristelig Folkepartis side klar for forhandlinger. De blir konstruktive, håper jeg. De blir sikkert også tøffe, men vi er beredt til å bidra til et sentrumsorientert budsjett som vil være til det beste for landet.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-10-07:
De to første budsjettene til Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen førte til tre ting: for det første sentralisering, for det andre en gigantisk skattelettelse til de rike og for det tredje massiv velgerflukt fra Fremskrittspartiet. Så det førte i hvert fall til én god ting. Så skulle budsjettet være utjevnende. Vi har hørt gjennom lekkasjene at nå skulle vi få et utjevnende budsjett, så jeg var veldig interessert i hva som sto i tabellene. Jo, nå skulle de med over 2 mill. kr i inntekt få en skatteskjerpelse på 200 kr. Det var den utjevnende effekten. De har fått en skattelettelse på 60 000 kr hittil i perioden, nå tar man tilbake 200 av dem. Vi i Senterpartiet mener det er et godt prinsipp at de som har den sterkeste ryggen, skal bære den største børa. Men utrolig nok, med så mye penger i budsjettet, hva er det da «partiet for folk flest» legger inn? Jo, en enorm skatteskjerpelse for landets pendlere på nesten en halv milliard kroner. Jeg kan forstå at statsrådene fra Fremskrittspartiet, som kjører svart bil hver dag, ikke er så bekymret for pendlerfradraget, men jeg er helt sikker på at mange av velgerne til Fremskrittspartiet som må reise langt til jobb, synes det er forunderlig at de skal få mindre fradrag og større kostnader, og det i en tid da flere må være villige til å reise lenger – når flere blir ledige. Det er uforståelig at regjeringen da kutter så massivt i pendlerfradraget som de faktisk gjør. Så er det, som representanten Hans Olav Syversen var innom, helt uforståelig at man kutter i de midlene som skal gå til folk med nye ideer og bedre løsninger – regionale utviklingsmidler – i en situasjon med økende ledighet. Med dette er kuttet nesten oppe i 1 mrd. kr. Det er 750 mill. kr i løpet av de årene regjeringen har styrt. Det er penger som går til å skape nye arbeidsplasser, og det er feil å kutte der. Hva gjør man så innen landbruket? Jo, der gir man skattelette når Jens Ulltveit-Moe og andre ønsker å kjøpe opp landbrukseiendom. Investorene får skatteletter, mens det familieeide landbruket får skatteskjerpelser. Hva er poenget med det – å straffe dem som har vært i en næring over lang tid, men motivere de sterke kapitalinteressene som ønsker å kjøpe opp mer jord? Det er helt feilslått politikk. Det er ikke en politikk for folk flest, det er en politikk for rikfolk flest. Vi har en næring – turisme – som har begynt å vokse på grunn av at vi har fått en lavere kronekurs. Da øker man momsen på hotell og transport. Hvorfor skal vi gi en konkurranseulempe til en av de næringene som nå er i vekst? Kommuneopplegget er altfor dårlig, og det er forunderlig at det ligger bare 50 mill. kr inne til nye integreringstiltak når vi hørte hva statsministeren sa i går. Regjeringen kan ikke mene i fullt alvor at 50 mill. kr er nok når en ser de store integreringsutfordringene vi faktisk har akkurat nå. Det er også forunderlig at de kutter støtten til ressurskrevende brukere.(Presidenten klubber.) Det er ikke et sosialt budsjett, det er et budsjett for sentralisering og …(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-10-07:
Når jeg hører Siv Jensen, tror jeg nesten ikke hun tror på det hun selv sier, for hva slags reform er det egentlig som hun varsler i dette budsjettdokumentet? Jo, det er en reform som et nesten samlet storting massivt protesterte mot i vår. Den gir nettopp en massiv sentralisering av skatteoppkrevingen i Norge. Man skulle ha en desentralisert skatteoppkreving på 269 steder nært folk, mens man nå skal sentralisere det til 33 steder. Man kan late som om det ikke er sentralisering, men selvfølgelig er det sentralisering og byråkratisering. Samtidig sier regjeringen at den skal tilføre kommunene nye oppgaver. Det sier man, men det eneste man gjør, er å ta fra dem oppgaver og sentralisere oppgaver. Vi vet at den kommunale skatteoppkrevingen er mer effektiv enn den statlige, nettopp fordi det kan være en del smådriftsfordeler – at man kjenner lokale forhold og kan få til gode løsninger for å få innkrevd pengene. Så det er ingen desentraliserende tiltak i dette budsjettet. Det er en massiv fortsettelse av den sentraliseringspolitikken regjeringen ønsker på nesten alle samfunnsområder, og det er forunderlig at Fremskrittspartiet, som tidligere hadde litt støtte også utenfor de største byene, fører en sånn politikk. Det er i hvert fall ikke en politikk for folk flest, det er i hvert fall ikke en politikk for de folkene som stemte Fremskrittspartiet inn i regjeringskontorene, og det er forunderlig at Siv Jensen som partileder i Fremskrittspartiet tar det så med ro at alle landets pendlere nå skal få en så stor skatteskjerpelse som hun legger opp til. Vi ser et nytt budsjett som er tilpasset de aller rikeste i samfunnet, som ikke bidrar til å ta hele landet i bruk, og vi burde brukt ressursene på det, for det er så mye skaperkraft, det er så mange muligheter rundt om i hele landet. Vi synes også det er synd at man ikke bruker mer penger på kommunal sektor, for det er kommunal sektor som har ansvaret for eldreomsorg. Hvis dette budsjettet blir vedtatt, kommer det til å bli veldig mange krevende kutt rundt om i landets kommuner. Det kommer til å gå ut over landets eldre, og det er en feil prioritering.
Terje Breivik (Venstre), 2015-10-07:
Sjølv finanskrisa i 2008–2009 stilte ikkje så store krav til det komande statsbudsjettet som utfordringane i 2016-budsjettet må møta: klimaproblemet, omstillingsbehov i næringslivet, flyktningkatastrofen, pengebruken. For Venstre, som er det største miljøpartiet, er klimaproblemet den største utfordringa. Klimakrisa kan og må løysast. Heldigvis er løysinga på klimakrisa og tiltak for å møta omstillingsbehova til næringslivet i regelen to sider av same sak. Politisk er eit grønt skatteskifte og satsing på kunnskap i vid betyding dei i særklasse tyngste verktøya me har til rådvelde. Skattereformforslaget frå regjeringa er eit steg i rett retning og gjer det me vil ha meir av, billegare: arbeidsplassar, verdiskaping. Noko grønt skatteskifte utan vidareføring av det som Venstre bidrog til i årets budsjett, er det dessverre skuffande få spor av. 40 pst. reduksjon i innanlandske utslepp innan 2030 krev langt hardare lut. Venstre kjem sjølvsagt – både i statsbudsjettforslaget vårt og i budsjettforhandlingane – til å forsterka den grøne profilen i det totale skatte- og avgiftsopplegget monaleg. Dei to viktigaste impulsane for omstilling er eit lågt rentenivå og kronekursen, og me må vakta oss vel for ikkje å bidra gjennom offentleg pengebruk til å påverka desse i feil retning. Utan å verta altfor høg og mørk – eg er i alle fall høg – vil eg seia at oljepengebruken er urovekkjande ekspansiv og ikkje berekraftig på sikt. Me i Venstre har òg eit ansvar for snarast mogleg å ta grep som sikrar velferd i framtida utan å måtta auka oljepengebruken kraftig år for år. Digitaliseringstiltaka og endringane i innkjøpsprosessane som regjeringa føreslår, er svært bra og kan medføra store innsparingar på litt sikt. Skal me få full effekt av sånne tiltak, må me òg få med oss kommunal sektor. Kommunereforma er eit moment som må verta nytta, og der står det att ein jobb som med fordel bør gjerast. Me kjem heller ikkje utanom ein systematisk gjennomgang, med det målet for auga å kutta i byråkratiet og skjemaveldet. Noreg har no eit statsbudsjett som passerer 1 200 mrd. kr – meir enn dobbelt så stort som det er t.d. hos gode naboar i Finland. Det er klart at her er det rom for å frigjera ressursar. Grunnleggjande spørsmål må stillast: Får me t.d. ein betre skule av ei utvikling som medfører meir og meir sentralisering av undervisning, den enkelte skule og lærar? Treng me eigentleg eit utdanningsdirektorat? Det er med andre ord nok av tema som må opp på forhandlingsbordet her på huset dei neste vekene.
Terje Breivik (Venstre), 2015-10-07:
Eg takkar finansministeren for svaret og tilbakemeldinga. Eg er sjølvsagt einig i at veldig mykje av det som vert føreslått i dette budsjettet, svarar godt på dei store utfordringane. Me registrerer med stor glede det som skjer innanfor det utvida kunnskapsomgrepet: lettare tilgang på barnehageplass, ein god allmenn grunnskule, som finansministeren sjølv framheva i si hovudinnleiing, styrking av lærlingordninga, yrkesfaga, historisk satsing på høgskule- og universitetssektoren, forsking – det er kjempebra. Men alt som er bra, kan sjølvsagt gjerast betre, og alt som er bra, må heile tida ha ei kritisk lupe på seg for å sjå om ein brukar pengane på dei rette tinga. Venstre er òg veldig godt fornøgd med tiltak i den same gata som no vert forsterka, altså den heilt nye ordninga for å sikra risikokapital til kanskje særleg nystarta bedrifter, gründerar, som jobbar i segmentet og genererer forskingsresultat, til butikk, presåkornfondordninga. Det er bra. Avslutningsvis – for å slutta i ein god tone – vil eg gje udelt honnør til regjeringa for at dei følgjer opp pakken for kamp mot fattigdom, som me saman med regjeringa lanserte tidlegare i sommar, og som er ei av dei tunge og viktige satsingane i samarbeidsavtalen. Eg syntest òg det var veldig hyggjeleg å sjå ein budsjettlekkasje då finansministeren sjølv fortalde at dei no avskaffar den tullete ordninga med moms på matvarer som vert gjevne bort – kjempebra! Det er ikkje tvil om at kampen mot fattigdom og særleg kampen mot barnefattigdom må ha prioritet i desse forhandlingane. Vissheita om at 80 000 ungar veks opp i fattigdom i Noreg anno 2015, er direkte hjarteskjerande. Så det er ikkje tvil om at dette er eit område som me kjem til å bruka ein god del tid og ressursar på òg i forhandlingane, og som me vil forsterka arbeidet på gjennom denne hausten.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-07:
Folk merker at Høyre og Fremskrittspartiet sitter i regjering. De som må leve med regjeringens kutt til uføre forsørgere og aleneforsørgere, vil merke det godt, helt uavhengig av Venstre og Kristelig Folkepartis såkalte redningsaksjon for disse gruppene i fjor. De som finansierte regjeringspartienes valgkamp, merker veldig godt at Høyre og Fremskrittspartiet sitter i regjering. De som flykter fra krig og nød, vil merke dette budsjettet. Utover de 3 000 kvoteflyktningene fra Syria vil 120 flyktninger få komme til Norge neste år – 120 – som om det blir færre konflikter i verden av at Siv Jensen er finansminister. Våre etterkommere vil merke dette statsbudsjettet. Regjeringen tar rekordmye penger fra framtidas generasjoner, uten å bruke nok på framtidas løsninger. De som kommer etter oss, vil merke at klimaet ikke sto høyere på dagsordenen i vår tid enn at klimamålene for 2020 nærmest avlyses i dette statsbudsjettet. Utslippene øker fram til 2020. Vi er lenger unna å nå målene enn noen gang før. Statsministeren har ofte sagt at Norge skal forsterke klimainnsatsen, men jeg trodde ikke det innebar at det var utslippene som skulle forsterkes. Regjeringen har i praksis gitt opp Norges klimamål og markerer anledningen med å kutte i jernbaneinvesteringene, men øke petroleumsforskningen og seismikken i Barentshavet. Omstilling kalles visst det. Framtidige generasjoner vil merke at det er mindre å bruke på sin tids store utfordringer. Å bruke 9 mrd. kr på å smøre økt forbruk blant høytlønnede er ikke veien å gå. Økonomene står på rekke og rad for å fortelle regjeringen at kutt i formuesskatten ikke gir flere arbeidsplasser. Regjeringen står på sitt. Det er et angrep på de generasjonene som kommer etter oss, og som ikke kommer til å ha den handlefriheten som Siv Jensen har til å dele ut oljepenger til vår tids mest ressurssterke. Istedenfor å bruke 22 milliarder ekstra oljekroner på framtida, på kommunene, på arbeid, på klima, på barn og på utdanning brukes pengene slik at folk med over 1 mill. kr i lønn kan kjøpe litt større julegaver neste år. Skattekuttene for folk flest er helt ubetydelige. 2 kr og 50 øre dagen er det Siv Jensen har å avse til sine egne kjernevelgere. Det snakkes mye om omstilling i debatten her i dag, men lite om hva vi skal omstille oss til. Ut fra det budsjettet som er presentert i dag, skal vi verken omstille oss til et lavutslippssamfunn eller til et samfunn med mer rettferdig fordeling. Tvert imot varsler regjeringen klimamessig resignasjon, et samfunn med mer asfalt og mindre bane, et samfunn der en må klare seg mer alene, og der generasjonene må klare seg mer alene. De får ingen drahjelp av regjeringen i dette statsbudsjettet.