Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-18:
Jeg vil også takke representanten Skovholt Gitmark for å gi oss muligheten til det som jo på mange måter er en fortsettelse av debatten vi hadde for et par uker siden – budsjettdebatten. Det er viktig med en fortløpende politisk debatt om utviklingspolitikk. Jeg tror regjeringen vil bidra godt til det med sin fordelingsmelding i utviklingspolitikken, som den har varslet kommer til våren. Det er ikke tvil om at det er politiske motsetninger også i utviklingspolitikken. Det er, som statsråden også var inne på, også bra for arbeidet med stortingsmeldingen at vi har en debatt i forkant her i Stortinget. Interpellanten stiller et spørsmål i sin interpellasjon som gjør at jeg må innrømme at jeg ikke deler representanten Skovholt Gitmarks inngang til debatten. Jeg får lyst til å spørre tilbake: Er det slik at interpellanten mener at det er et motsetningsforhold mellom det å legge til rette for økonomisk vekst, og det å fremme økonomisk fordeling? En skulle nesten tro det på måten spørsmålet var formulert på – men det ble gitt litt andre signaler i innlegget. Jeg er helt overbevist om at mindre forskjeller gir en mer robust og bærekraftig vekst. Så er det godt at Høyre antyder at de er enig i det, men, i likhet med statsråden, har jeg ikke sett sterke tegn til det tidligere. Dette er vi også kjent med fra Norge. Norge er, trass i et høyt skattenivå, et svært godt land å drive næringsvirksomhet i. Den resepten Høyre foreskriver her hjemme, med store skattekutt og nedbygging av institusjonene som sikrer fordeling, vil ikke styrke norsk næringsliv, og det vil definitivt ikke gjøre forskjellene mindre. Det er liten grunn til å tro at det skulle være annerledes i andre land. Å bekjempe fattigdom internasjonalt krever presis innsats. Det krever ulike tiltak i ulike land, ulike tilnærminger, ulik politikk, men felles for alle er at det krever omfordeling, som igjen forutsetter tillit mellom mennesker og tillit til institusjoner – som igjen forutsetter bekjempelse av korrupsjon, skatteunndragelse osv. Det er ikke så lett at politiske friheter alene eller økonomisk vekst alene – som representanten fra Fremskrittspartiet var inne på – bekjemper fattigdom. Det er ingen tvil om at samfunn som klarer disse tingene, vil være bedre i stand til å bekjempe fattigdom og skape vekst og ny velstand. Så har Skovholt Gitmark helt rett i at likestilling, korrupsjonsbekjempelse og nettopp fordeling er forutsetninger for god økonomisk vekst. Det er nye og gode toner fra Høyre. Men derfor stusser jeg over at Skovholt Gitmark så tydelig i sitt innlegg sa at fattigdomsbekjempelse i mellominntektsland ikke er å anse som utviklingspolitikk, men som nasjonale fordelingspolitiske spørsmål. De fleste må jo ha fått med seg at fraværet av en fordelingspolitisk dimensjon og den ensidige vektleggingen på strukturtilpasningsprogrammer, liberalisering og privatisering – som Verdensbanken og IMF, f.eks., stod for på 1990-tallet, med elendige resultater for både lav- og mellominntektsland – nettopp så klart var en del av utviklingspolitikken som mange land førte for en periode tilbake. Det er ikke mer politisk å vektlegge fordeling, skatt, likestilling og en velfungerende offentlig sektor enn å vektlegge økonomisk vekst alene. Det er bare ulike politiske syn som ligger til grunn. Det er ikke mer politisk også å vektlegge de økonomiske og sosiale menneskerettighetene enn bare å se deler av bilder. Til slutt: Peter N. Myhre svingte seg til de retoriske høyder i sitt innlegg og avla bl.a. SV en visitt. Til det er det vel egentlig bare å si at Norge jo skiller seg ut på ganske mange måter, og de rød-grønne har bidratt til at Norge skiller seg ut på enda et vis. Det er at vi er et av de få landene i den vestlige verden som de siste sju årene har hatt en nedgang i forskjellene. Dette vet nok egentlig også Fremskrittspartiet, for vi har sagt det ganske mange ganger. De later bare som om de ikke hører. Mens forskjellene har gått ned i Norge, har de økt i store deler av resten av verden. Måten vi har fått redusert forskjellene på i Norge, er ved å bruke politiske virkemidler – som ifølge Fremskrittspartiet skulle ha ført til katastrofe for næringslivet her i Norge. Sånn gikk det jo ikke. Norge er etter alle solemerker et bedre land å drive næringsvirksomhet i i dag enn det var for sju år siden – nok et eksempel på at fordeling og vekst kan gå hånd i hånd. Men da er det høyresiden, og kanskje spesielt Fremskrittspartiet, som må ta av seg sine ideologiske briller, og ikke vi rød-grønne.