trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Jeg har aldri sagt at alt går på skinner. Det gjør ikke alltid togene heller dessverre. Men det er jo grunnen til at vi er i politikk, fordi vi ønsker å forbedre samfunnet og ta det videre. Jeg er enig med representanten Breivik i at dette med vedlikehold er en stor utfordring i vårt samfunn. Det er mer attraktivt å åpne noe nytt enn å vedlikeholde noe gammelt. Det tror jeg er knyttet til ganske dype ting i vårt samfunn når det gjelder kultur og det å ivareta de verdiene vi har. Så det er noe vi alle må legge større vekt på. Vi har et statsbudsjett som har vokst med rundt 20 pst. siden 2005. Utgiftene til forskning er økt med rundt 30 pst. og utgiftene til samferdsel med rundt 60 pst. Så det er muligheter og rom, og det er også gitt bevilgninger til vedlikehold, men jeg gir representanten rett i at dette er et veldig viktig spørsmål som vi må legge større vekt på når vi planlegger infrastruktur og vedlikeholder infrastruktur i samfunnet.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Nei da, finansministeren kan ta det med ro: Det er ikke uro for de velgerne – det er bare et ønske om å påvise at det er ganske store forskjeller. Jeg er faktisk ganske glad i politikeren Siv Jensen, og jeg liker henne enda bedre som finansminister enn som opposisjonspolitiker. Hver gang jeg møter henne i Stortinget, blir det anledning til å avklare en del. Hvem er denne nye politikeren vi møter? Hva mener dette politiske mennesket nå, som finansminister, i motsetning til hva hun mente før? Det kan vi alle ha glede av å gå gjennom noen ganger. Et område er at hun i mange år, kanskje tiår, var en representant som mente vi kunne bruke mye mer oljepenger i Norge, og at det ville gå helt bra. Da har jeg lyst å stille Fremskrittsparti-lederen spørsmålet: Er Fremskrittsparti-lederen enig med Finansdepartementet i vurderingen om at det høye kostnadsnivået og sårbarheten overfor et fall i oljeprisen tilsier varsomhet med å øke bruken av oljeinntekter, og hva legger hun i begrepet «varsomhet» når det gjelder økt bruk av oljeinntekter? For bare noen måneder siden var det snakk om titalls på titalls på titalls, og handlingsregelen var egentlig noe man burde avvikle.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Jeg vil gjerne få lov til å følge opp, for statsråden prioriterer jo ikke det viktigste. Man går og bruker fire oljemilliarder til – vi foreslår å bruke 11 mrd. kr til, regjeringen foreslår å bruke 15 mrd. kr til. Hvorfor ikke mye mer? Hvorfor har de stoppet på 15? Hva er det ved norsk økonomi som gjør at det ikke er mulig å bruke enda mer oljepenger, og hvilken varsomhet er det finansministeren legger til grunn? Er dette noe Fremskrittsparti-lederen slutter seg til i lesning av norsk økonomi og behovet, eller er det resultat av et kompromiss i samarbeid med partner Høyre og med tanke på Stortinget? Jeg er opptatt av å vite hvordan hun leser norsk økonomi og hva norsk økonomi tåler av bruk av oljepenger, for det synes for meg – selv om vi ikke foreslår å bruke mer oljepenger – at det anslaget som er lagt, er gjort med en viss moderasjon. Det står i kontrast til hva Fremskrittspartiet tidligere har ment at denne økonomien kan tåle.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Vi er snart på den trettende timen. Jeg har lyst til å takke for en god debatt. Jeg mener at dette budsjettet er blitt godt belyst. Vi har fått fram mange interessante skillelinjer i politikken, men også ting som forener. Det er sånn, som vi har sagt flere ganger, at 99 pst. av dette budsjettet er det som regjeringen Stoltenberg II la fram. Så vil jeg også si at det er flere gode tillegg i dette budsjettet, som vi gir uttrykk for at vi er for. Det vitner om at det er et ganske bredt fellesskap som er her. Allikevel er det tre kjennetegn, og jeg mener det er opposisjonens rolle å markere det, som denne dagen godt har belyst ved dette budsjettet, og som jeg tror er linjene i vår opposisjon til budsjettets gjennomføring. Det ene er at den absolutte vinneren i budsjettet er skattekuttene. Det er et budsjett for økte forskjeller. Det er ikke mulig å snakke rundt det, tabellene viser det. Kursen er satt, og finansministeren sier at det bare er starten. Jeg mener at det ikke ruster oss til å møte de utfordringene vi står overfor. Vi har vært prisgitt et samfunn med små forskjeller, som kan være bra ut fra et politisk ståsted, men det er også en effektiv og moderne måte å organisere samfunnet på. Vi blir mer omstillingsdyktige, og vi kan ta klokere valg. Det andre er at det er et budsjett som går opp ved å bruke mer oljepenger. Det gjør oss mer oljeavhengige, og det viser sviktende evne til prioritering. Det var altså i pensjonsfondet man måtte gå for å finansiere disse skattekuttene. Det tredje er at i tillegg til flere forslag som kom gjennom forliket, og i proposisjonen, som vi er for, som helse, politi, lærerløft, rus, psykiatri, kystvakt og en del av tiltakene innenfor samferdsel, er det et budsjett med mange umoderne løsninger. Jeg vil trekke spesielt fram det som er knyttet til arbeid, velferd og familiepolitikk – dyrere barnehager, færre barnehager og økt kontantstøtte er tiltak som virker galt i forhold til arbeid og velferd. Det er interessante trekk å følge med på også i tiden som kommer. Så har det i løpet av dagen vært en debatt om vi er på vei mot tøffere tider i norsk økonomi. Jeg synes finansministeren har svart klokt på det ved å vise til de beregningene som kommer fra Finansdepartementet, og det er også det vi i Stortinget også må forholde oss til. Her har vi proposisjonen vi fikk for tre uker siden, vi venter på Statistisk sentralbyrå, men det er viktig at både regjering og storting følger nøye med, slik at vi ved tøffere tider kan treffe de rette tiltakene. Jeg tror ikke de rette tiltakene er stadig flere og bredere skattelettelser, men det er å forstå hvor utfordringene oppstår i den konkurranseutsatte delen av vårt næringsliv – og de trenger andre tiltak for å bedre sin situasjon.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2013-11-26:
Regjeringen kutter i en rekke tiltak som går til næringssatsing rundt omkring i hele landet. Det er kutt i de distriktspolitiske virkemidlene, kutt i Innovasjon Norge og en rekke kutt for andre virkemiddelaktører. Dette er midler som ikke minst går til småbedrifter rundt omkring i landet, f.eks. bransjerettede tiltak, reiseliv og andre typer næringer. Marked, vet vi av erfaring, løser ikke alt. Det er behov for å korrigere det. Nasjonale ordninger treffer heller ikke alltid. Det er behov for tiltak som kan bakke opp under de lokale behovene. Ser ikke Kristelig Folkeparti at disse kuttene vil gå ut over småbedriftene i hele landet, og er Kristelig Folkeparti fornøyd med den retningsendringen vi ser i dette budsjettet?
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2013-11-26:
Investeringer til gode transportløsninger understøtter både næringsliv og bosetting i hele landet. Valgløftene fra Fremskrittspartiet var veldig store, med mer motorvei – mer veiutbygging – det var ikke småtteri som kom av løfter. Retningen etter forhandlingene med Kristelig Folkeparti og Venstre er mindre til vei og mer til jernbane. Når man sammenholder det med utsagn fra klima- og miljøvernminister Tine Sundtoft i Stavanger Aftenblad den 19. november i år, om at regjeringen nå vrir investeringer fra vei til bane og kollektiv, finner jeg det betimelig å spørre finanspolitisk talsmann i Fremskrittspartiet om han er enig med klima- og miljøvernministerens utsagn. Kan vi nå forvente at nyinvesteringene til riksveier vil gå ned?
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2013-11-26:
Jeg skal starte med å gjøre noe så uvanlig som å gi ros til regjeringen. Jeg er glad for at man utsetter iverksettelsen av datalagringsdirektivet, for de siste månedenes avsløringer om økende overvåking har vært massiv. Siden vedtaket i Stortinget har det også dukket opp mer juridisk tvil om holdbarheten. Danmark, som har iverksatt datalagring, kan vise til dårlige erfaringer. Det er med andre ord behov for å sette en fot i bakken. Det er tydeligvis legitimt å ta omkamp om Stortingets vedtak til postdirektiv og ostetoll. Jeg må derfor spørre samferdselsministeren hvorfor det ikke da er legitimt å ta omkamp om datalagring – på den bakgrunnen som jeg viste til – når jeg også vet at ministeren har vært enig med flere av partiene på Stortinget om å være restriktiv til datalagring.
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Ein viktig grunn til at Venstre har valt å leggja fram eit eige budsjettforslag i år, som tidlegare i opposisjon, er å visa at me har politikk og økonomiske prioriteringar som heng saman, og at me har løysingar som er betre og går lenger enn andre alternativ. Ein biverknad av å ha eit eige budsjett er òg at me har eit heilskapleg opplegg å kjempa for i denne salen, og at me slepp å primært røysta for forslag og kutt me i utgangspunktet er usamde i, som t.d. ei rekkje kutt på kulturområdet og kutt til bistand til Afrika. Kristeleg Folkeparti har valt motsett tilnærming og vil i dag nødvendigvis primært røysta for prioriteringar dei er usamde i. Så spørsmålet mitt er kort og godt: Kvifor har Kristeleg Folkeparti valt denne måten å gjera det på?
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Representanten Gahr Støre har ved fleire høve hevda at den nye regjeringa kjem til dekt bord, og at alt ved norsk økonomi går på skjener. Det er ei sanning med mange modifikasjonar. Røynda er at den nye regjeringa arva åtte års unnlatingssynd frå dei raud-grøne. Trass i eit rekordstort økonomisk handlingsrom, rekordstore offentlege budsjett og ein oljepengebruk ingen hadde sett føre seg for ti år sidan, slit me i dag med eit enormt vedlikehaldsetterslep i nær sagt alle sektorar: veg, jernbane, IKT i offentleg sektor, skule og kyrkjebygg – for å nemna noko. Er dette representanten Gahr Støres definisjon av eit dekt bord?
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
For vel eit år sidan var representanten Flåtten medforslagsstillar til eit utmerkt representantforslag om ein ny giv for små og mellomstore bedrifter. Det er ingen løyndom at dette er ei gruppe verksemder Venstre har eit stort engasjement for, og som me i dag føreslår mange målretta tiltak for. Eit av forslaga Venstre tidlegare har stått saman med Høgre om, er ein gjennomgang og forbetring av rammevilkåra for sjølvstendig næringsdrivande, spesielt når det gjeld sosiale rettar knytte til pensjon, sjukdom og omsorg for eigne barn. Dette er tilsynelatande ikkje lenger eit like viktig område for regjeringa, all den tid kvar ein omtale av sosiale rettar for sjølvstendig næringsdrivande er utelaten frå regjeringserklæringa, og heller ikkje er prioritert no – eller er det grunn til å håpa på at dette er eit arbeidsuhell og eit forbigåande fenomen?
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Framstegspartiet har lenge hevda at det meste kan løysast i samband med budsjetthandsaminga. Det har primært stått på mangel på politisk vilje, ikkje økonomi. No er det meir samansett og vanskeleg. Mellom anna er innføringa av skattefrådrag for enøkinvesteringane i eigen bustad vorte monaleg meir komplisert, det same gjeld for nøytral moms til staten. Dette er gode forslag som vil gi rette insentiv, men som no må utgreiast og vurderast av det tidlegare ikkje fullt så godt omtykte Finansdepartementet. På Stortinget sitt møte siste dag i vår, det siste møtet før stortingsvalet, hadde representanten Hagesæter eit innlegg der han hadde lite godt å seia om handlingsregelen. No var det ansvarlegheita sjølv som talte – isolert sett veldig bra, og velkommen i klubben. Men for Venstre er det likevel litt underleg, sidan me heile tida strevar etter å stå for nokolunde dei same prioriteringane når me er i posisjon – eller i opposisjon. Så spørsmålet er kort og godt: Korleis forklarar representanten Hagesæter dei noko endra haldningane han no gir til kjenne samanlikna med dei han hadde, seinast i vårsesjonen?
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
At landbruket er viktig for Senterpartiet er ikkje spesielt oppsiktsvekkjande. I dagens finansinnstilling får det likevel eit litt spesielt utslag. I samanheng med at regjeringspartia og Kristeleg Folkeparti og Venstre er samde om å auka mineraloljeavgifta skriv Senterpartiet: «Dette vil gi en betydelig avgiftsøkning for anleggsfirmaer, landbruket og en rekke andre bedrifter. Dette medlem mener at dette er dårlig næringspolitikk og lite treffsikker miljøpolitikk». Senterpartiet meiner altså at kortsiktig politikk til fordel for m.a. landbruket er langt viktigare enn omsynet til alle som slit med dårleg luftkvalitet i storbyane på grunn av fyring med fossil olje – kortsiktig fordi det i klimaforliket er slått fast, med støtte frå Senterpartiet, at det frå 2020 ikkje lenger er lov å bruka fossil olje eller parafin til oppvarming. Spørsmålet er derfor om Senterpartiet framleis står bak dette punktet i klimaforliket, eller om dei meiner at det er ein lite treffsikker miljøpolitikk?
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Først vil eg takka representanten for lovorda innleiingsvis. Det var veldig hyggeleg. Når det gjeld oljepengebruken, viser eg til det eg sa i mitt hovudinnlegg i stad: Venstre er framleis skeptisk til meir oljepengebruk og vil òg i komande budsjettprosessar ha same haldning og leggja til grunn at oljepengebruken bør vera forsiktig. Oljepengebruken bør i langt større grad enn det som har vore tilfellet under dei raud-grøne sitt styre, gå til dei oppgåvene som primært var tenkt, som såkalla vekstfremjande tiltak, forsking, kunnskap og ikkje minst infrastruktur.
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Igjen takk for gratulasjonen frå representanten Johansen. Når det gjeld profilen, er det rett. Dette er ein av dei viktige tinga med verkeleg å ha eit alternativt budsjett som visar fram primærstandpunkta, som er profilen Venstre gjekk til val på, og som me no har omsett til praktisk og økonomisk politikk. Når det gjeld budsjettforliket som me skal stemma sekundært for i dag, er det ikkje tvil om at det tek i vare veldig mange viktige område for Venstre, m.a. på skatteincitamentet, fordel for norsk næringsliv, det er ei heilt anna satsing på jernbane enn det den førre regjeringa gjorde, og mange andre område.
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Eg får ta kortversjonen, og då er svaret: Ja, det er me framleis veldig opptekne av. Det som er viktig, og som er bakgrunnen for at me i Venstre har ei stor rekkje med ulike tiltak i vårt alternative budsjett – me er veldig glade for at me har fått gjennomslag for ein del ting i forliket – er jo at me er nøydde til å få gjort noko med ei av dei store utfordringane no, nemleg at Noreg tapar så tydeleg terreng på internasjonale statistikkar kva gjeld innovasjon, nyskaping og gründerskap. I den samanhengen må me bl.a. gå kritisk gjennom verkemiddelapparatet, styrka verkemiddelapparatet på dei tinga som me veit verkar osv., bl.a. sjå på Innovasjon Norge og styrking og endringar av det – og SIVA. Me har fått eit verbalforslag i fellesskap i forliket som går på å vurdera ei såkornfondordning som primært er retta inn imot inkubatorane, TTO-ane og næringshagane, som alle er veldig viktige ting for å få gjort noko med denne problematikken.
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Først vil eg replisera at gleda er gjensidig, og det har vore kjekt både å forhandla budsjett og ikkje minst verta kollega med Hagesæter i finanskomiteen. Når det gjeld el-avgifta, er det ikkje tvil om at det er viktig for å få incitament til ei heilt anna satsing på enøk. Det legg òg langt betre til rette for fjernvarmeanlegg, som er eit viktig tiltak ikkje minst i storbyane. Det vil òg i neste omgang frigjere fornybar energi – ein ressurs som det er stor mangel på – som vil verta betre i løpet av fem, ti, femten år, som kan gjera at me kan eksportera og bidra til å redusera Europa si avhengigheit av kolkraft. Så trur eg nok at både eg og representanten Hagesæter no ser med forventningar fram til denne energimeldinga som regjeringa har sagt i erklæringa at dei skal koma med, og som eg trur er ein veldig viktig styringsreiskap for å sjå ting i samanheng, og ikkje minst sjå inn i framtida fram imot 2050–2060.
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Igjen kan eg replisera på same måten til representanten Slagsvold Vedum. Når det gjeld desse regionale utviklingsmidla, så reknar eg med at Slagsvold Vedum har kika litt i Venstre sitt alternative budsjett og sett at me har eit kutt som er atskilleg mindre. Når det gjeld Venstre sitt alternative statsbudsjett og for så vidt òg forliket, er det ikkje tvil om at der er det veldig mange verkemiddel som òg bidreg til å styrka næringslivet i distrikta. Så her må ein sjå heilskapen – og sjå det i samanheng.
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Igjen kan eg seia til representanten Serigstad Valen at viss han ser i Venstre sitt alternative budsjett, er denne typen tiltak verkeleg styrkt, samanlikna med det budsjettet som representanten Serigstad Valen seinare i dag venteleg skal røysta for. Når det gjeld dette med sokalla skadeavgrensing, har me jo i forliket verkeleg brukt dei største midla på å retta opp igjen manglande prioriteringar frå dei raud-grøne, bl.a. til jernbanedrift og -vedlikehald, totalt 650 mill. kr, og ikkje minst denne tilskotsordninga som verkeleg kjem dei svakaste av dei svake direkte til gode – trafikkskadde, sterkt hjerneskadde osv. Sånn sett bør Serigstad Valen lesa budsjettet med litt andre briller på før han er så kategorisk i kva me har oppnådd i budsjettforliket.
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Både frå representanten Serigstad Valen no og ei tid etter valet har me sett prisverdig mange innlegg frå medlemmer frå Sosialistisk Venstreparti som uttrykkjer bekymring over norsk oljeavhengigheit – ei bekymring som Venstre deler. Men då er det på sin plass å minna SV om at dei har sete i den regjeringa som meir enn nokon har gjort Noreg og norsk økonomi oljeavhengig, og det er heller ingenting i det budsjettet som representanten Serigstad Valen i dag røystar for, som gjer Noreg mindre oljeavhengig, snarare det motsette. Så spørsmålet mitt vert ganske enkelt kvifor representanten Serigstad Valen stemmer for eit budsjett som medfører det motsette av det partiet hans stadig vekk påpeiker, og ikkje minst når han har Venstre sitt budsjett som alternativ.
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Senterpartiet likar å framstilla seg som eit jordnært parti som er opptekne av dei praktiske ting i kvardagen. Noko av det mest fornuftige, jordnære og kjedelege, om ein vil, ein kan gjera, er å sørgja for nødvendig vedlikehald. Det er noko som kjerneveljarane til Senterpartiet veit alt om. Men på dei to områda der Senterpartiet har hatt ansvaret dei siste åtte åra, nemleg samferdsels- og kommunesektoren, der Navarsete har vore statsråd begge plassar, har vedlikehaldsbehovet auka sterkt. Det gjeld veg, det gjeld jernbane – begge med vedlikehaldsetterslep i hundre-milliardar-kroners-klassa – og det gjeld infrastruktur som kloakk, og bygningar som skulebygg, som kommunane har ansvaret for. Kvifor har Senterpartiet konsekvent nedprioritert nødvendig vedlikehald i åtte år?
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Gjennom ein rekkje replikkar i dag har Venstre prøvd å utfordra representantar og tidlegare statsråder frå dei raud-grøne på manglande løyvingar til nødvendig vedlikehald gjennom dei siste åtte åra. Avskjedshelsinga frå dei raud-grøne, som er ein del av det me behandlar no, er heller ikkje oppløftande lesing. Berre på jernbane føreslo den raud-grøne regjeringa fleire hundre millionar kroner mindre til vedlikehald enn det dei same partia lova berre for nokre månader sidan, i samband med behandlinga av NTP. Det stadig å angripa regjeringa for ikkje å oppfylla valløfta sine, vert – for å seia det litt forsiktig – noko hult. Kvifor meiner Lysbakken og SV at jernbanevedlikehald er ei nedprioritert oppgåve, sjølv i eit avskjedsstatsbudsjett?
Terje Breivik (Venstre), 2013-11-26:
Eg kan òg vedkjenna at eg særleg etter Nydalen har fått sansen for både politikaren og personen Siv Jensen. For temmeleg nøyaktig eitt år sidan behandla Stortinget eit representantforslag frå Framstegspartiet, Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre om resultatmål av forenklingsløftet. Konkret føreslo desse partia: «Stortinget ber regjeringen hvert halvår rapportere måloppnåelsen av regjeringens forenklingsløfte basert på standardkostnadsmetoden, fortrinnsvis i forbindelse med fremleggelsen av statsbudsjettet og revidert nasjonalbudsjett.» Den nye regjeringa har prisverdig sett seg ambisiøse mål når det gjeld forenkling, noko Venstre sjølvsagt støttar, men ho er noko mindre ambisiøs når det gjeld oppfølging og rapportering. I regjeringsplattforma heiter det at regjeringa årleg vil rapportera om framdrifta i forenklingsarbeidet. Spørsmålet mitt er om regjeringa vil følgja opp det regjeringspartia, Venstre og Kristeleg Folkeparti vart einige om for eitt år sidan, og koma med konkrete halvårlege rapportar om statusen for forenklingsarbeidet.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Å si at familiepolitikken i Norge har gått for lut og kaldt vann etter utbygging av 60 000 barnehageplasser og tidenes utvidelse av fedres mulighet til å være hjemme med barn, synes jeg er eksotisk. Kristelig Folkepartis kutt i formuesskatt og arveavgift skal betales for med helt ekte penger. Noen av dem som skal bidra mest, er Ivar og Magda Nilsen fra Alta. De har seks barn. Magda er hjemme med disse barna, og med budsjettet vi diskuterer i dag, sørger Kristelig Folkeparti for at Magda og barna hennes taper 23 040 kr i året. Hva vil representanten Syversen si til Magda og Ivar, som neste år må betale for Kristelig Folkepartis budsjettforlik, og vil representanten også her mene at begrepet «lut og kaldt vann» kan være passende?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
At kutt i formuesskatten og fjerning av arveavgiften har noen som helst annen vekstfremmende effekt enn for bankkontoene til dem som får skattekuttene, klarer ikke regjeringen – på direkte spørsmål – å dokumentere. Det vi derimot vet, er at disse kuttene fører til andre ting. De er svært skjevt fordelt. 4 pst. av befolkningen får 40 pst. av skattekuttene som regjeringen, Kristelig Folkeparti og Venstre har lagt opp til. Mange barnefamilier vil gå i minus som følge av mange andre kuttforslag denne regjeringen har. Det betyr at forskjellene i Norge vil øke i 2014 – for første gang på åtte år. Det er ikke alle som mener at dette er et problem. Kristin Clemet uttalte nylig at «Norge har en del å gå på» når det gjelder økonomiske forskjeller. Mitt spørsmål er om representanten Flåtten er enig med Kristin Clemet.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Jeg skal være ærlig å si: Jeg som er fra SV, har også erfart at man må tilpasse seg de parlamentariske realitetene når man blir en del av en regjering. Men det er forskjell på det og det å endre en helt grunnleggende innstilling i helt grunnleggende spørsmål. Fremskrittspartiet er en del av en regjering som, gjennom statsråd Vidar Helgesen, sier: Vi vil ha en så ambisiøs klimaavtale som mulig. I tillegg har Venstre og Kristelig Folkeparti – til deres store ære – kjempet gjennom økt mineraloljeavgift i budsjettavtalen med Fremskrittspartiet. Det må enten bety at Fremskrittspartiet har lidd et knusende nederlag i en av sine viktigste saker, nemlig å predike klimaskepsis, eller så har Fremskrittspartiet innsett at de tok feil. Så mitt spørsmål til representanten Hagesæter er: Erkjenner representanten at det finnes alvorlige menneskeskapte klimaendringer som vi må gjøre noe med?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Det at Venstre har et eget alternativt statsbudsjett, bidrar jo til å synliggjøre Venstres politikk – og det er bra for representanten Breivik. Men det bidrar også til å synliggjøre at Venstre i stor grad driver skadebegrensning i sitt forlik med Høyre og Fremskrittspartiet. Én ting er å få gjennom egne satsinger – jeg har lyst til å gi Venstre ros kanskje spesielt for økningen i mineraloljeavgiften og satsingen på jernbane, som er veldig bra for miljøet – men på andre områder har ikke Venstre kommet like langt. Der det kanskje er mest alvorlig, er når det gjelder den internasjonale solidariteten. Med budsjettet vi vedtar i dag, ligger de rød-grønne partiene mer enn 400 mill. kr over Venstre i bistandsmidler, og vi åpner for å slippe inn 500 flere kvoteflyktninger som flykter fra krig og nød. Jeg vil gjerne at representanten Breivik reflekterer litt rundt det, og gjerne også sier noe om hva han tror at Venstre kunne oppnådd om de hadde samarbeidet med noen andre enn Høyre og Fremskrittspartiet i denne typen spørsmål.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Jeg føler meg ikke akkurat trengt opp i et hjørne. Det er riktig at det ikke tok to år å sørge for full barnehagedekning; det tok nesten tre. Det synes jeg er en god bedrift, og det var en satsing som regjeringen gjennomførte fordi Høyre ikke var villig til det. Høyre måtte tvinges med på barnehagereformen. Når representanten Nordby Lunde spør meg om behovet for flere barnehageopptak i året, er det vel egentlig få som er bedre egnet til å svare på det enn Høyre selv. Representanten Ingjerd Schou lovte flere barnehageopptak i året så sent som i september, noen dager før valgkampen, og representanten Linda C. Hofstad Helleland fra mitt fylke, Sør-Trøndelag, sa at det var et svik mot barnefamiliene ikke å få til to barnehageopptak i året. Det at en har full barnehagedekning slik at alle innen halvannet år får barnehageplass, betyr jo ikke at vi er fornøyde og synes at alt er perfekt. Derfor har vi funnet rom i våre budsjetter for to barnehageopptak. Det har ikke Høyre, stikk i strid med deres valgløfter. Det er det Høyre som må svare for og ikke Sosialistisk Venstreparti.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Jeg må innrømme at jeg ikke helt vet hva jeg skal svare for her, for det er beviselig slik at det er SV som prioriterer flere barnehageopptak i sitt budsjett, og det med 4 milliarder færre kroner til rådighet enn det høyresiden har, mens Høyre ikke prioriterer flere barnehageopptak. Så hvordan barnefamilier skal få hverdagen til å gå opp uten å få barnehageplass når de trenger det, er jo noe statsminister Erna Solberg bør spørres om i denne salen, og ikke undertegnede, som for det første representerer et parti som har oppfylt alle sine løfter på barnehagefeltet de siste åtte årene, og som fortsatt prioriterer det i opposisjon. Høyre prioriterer ikke barnehager verken i opposisjon eller i posisjon.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Norge har et av de mest deregulerte boligmarkedene i Europa. Det er en etterlevning fra en tidligere retro statsministerperiode med Høyre, da regjeringen Willoch deregulerte boligmarkedet. Det betyr at vi har hatt en prisutvikling i det norske boligmarkedet som er uheldig, og som gjør det vanskelig for mange å komme inn på boligmarkedet. Jeg er, som representanten helt riktig sier, opptatt av sosial likhet, like rettigheter og like muligheter for alle, og mange av de kravene som høyresiden stadig omtaler som unødvendige byråkratiske krav, er krav som er der for å sørge for at alle f.eks. skal ha tilgang til boliger, tilgang til å besøke hverandre, og at funksjonshemmede skal kunne ha fullverdige liv som alle andre. Det er ikke noe å gjøre narr av og polemisere med, synes jeg. Så synes jeg vel heller Høyre bør svare selv for hvorfor de har lagt fra seg de virkemidlene de sa de skulle gjennomføre i boligpolitikken. De lovte f.eks. å fjerne egenkapitalkravet for å kjøpe bolig. Jeg som SV-er mener det er ufornuftig, og jeg er glad for at Høyre nå har kommet fram til det samme, selv om det er et klart løftebrudd.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Jeg mener at det skulle bare mangle om høyresidepartiene, som trass i faglige råd bruker 4 milliarder oljekroner mer, ikke finner rom for noen flere enkeltsatsinger enn det SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet gjør. Det er ikke et spørsmål om hvem som taper eller vinner, men at vi prioriterer, og at vi ikke prioriterer å bruke de store milliardene på skatteletter til 4 pst. av landets befolkning. All ære til Venstre og Kristelig Folkeparti for noen av enkeltsakene de har fått gjennomslag for i møte med Fremskrittspartiet og Høyre, men den sosiale summen av det forliket ville jeg aldri kunnet stå inne for. Derfor vil jeg heller ikke stemme for Kristelig Folkepartis og Venstres forlik med regjeringspartiene.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
For det første bruker vi mindre oljepenger enn det forlikspartnerne på høyresiden gjør, så vi er per definisjon mindre oljeavhengige i vårt budsjett. I en replikkordveksling tidligere pekte representanten Breivik på at vår regjering, som nå er avgått, senket bedriftsskatten i vår, og der gjorde vi et grep der vi økte oljeskatten istedenfor, nettopp for å flytte penger fra norsk sokkel og til investeringer på fastlandet. Av helt konkrete ting kan jeg f.eks. nevne virkemiddelapparatet i regionene for næringsutvikling, som Venstre, Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet kutter i, slik at det blir mindre næringsutvikling utenfor oljesektoren. Det er et stort problem, det er Venstre og SV helt enige om, at så mye kapital i Norge finner veien til oljesektoren og ikke andre steder. Men jeg tror nok Breivik vil erfare at i løpet av de neste fire årene vil SV stå for en linje i sine alternative budsjetter som medfører langt mindre bruk av oljepenger enn det Venstre kommer til å stemme for i salen sammen med Fremskrittspartiet og Høyre.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Når jeg hører representanten Nesvik, befinner vi oss gjerne i en alternativ blå-blå virkelighet der det er folk flest som sitter igjen med mest i Fremskrittspartiets budsjettopplegg, men jeg er mer for å forholde meg til den virkelige virkeligheten som ligger i innstillingen fra finanskomiteen. Der er det for det første sånn at 40 pst. av skattelettene til Fremskrittspartiet går til 4 pst. av befolkningen, og de få hundrelappene vanlige folk med vanlige inntekter får, spises opp av kutt i tannhelse, dyrere barnehage, kutt i kulturskolen, kutt i barnetrygden, kutt i fedrekvoten osv. Dessuten er det jo sånn at SV, Senterpartiet og Arbeiderpartiet i sitt budsjettopplegg øker bunnfradraget på vanlig inntekt mer enn det Fremskrittspartiet gjør, og det får vi til uten å øse ut oljepenger. Så mitt spørsmål til representanten Nesvik er: Kan han si med hånden på hjertet at han oppriktig mener at folk flest sitter igjen med mer i lommeboken med Fremskrittspartiets budsjett enn med SVs?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Det var en rørende enighet mellom Venstre og Fremskrittspartiet. Jeg merket meg at finansministeren omtalte arveavgiften som forhatt. Hvis finansministeren hater en avgift, forstår jeg at hun fjerner den, men jeg vet ikke om det er det beste faglige beslutningsgrunnlaget. Tvert imot slår finansministeren fast i brevs form til Stortinget at det å fjerne arveavgiften har liten dynamisk effekt. Jeg har to spørsmål til finansministeren. Det ene er: Kan finansministeren vise til ett land i Europa som de siste årene har senket skattene og kuttet i velferden, og fått redusert arbeidsløshet som resultat? Det andre spørsmålet er: Hvordan kan det ha seg at finansminister Siv Jensen her i salen kan si at det å fjerne arveavgiften er vekstfremmende, men at hun ikke kan skrive det i brevs form til Stortinget? Jeg har to stikkord til det siste spørsmålet – det er «fagfolk» og «embetsverk».
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Til replikkordvekslingen mellom Slagsvold Vedum og statsråden er det bare å legge til at det må jo være regjeringen som mangler tillit til norske fedre, når det at de øker den valgfrie delen, som de kaller det, fører til at de budsjetterer med at færre menn og flere kvinner blir hjemme med barna. Den logikken statsråden her utviser, er nok statsråden nesten helt alene om. Horne har uttalt til VG 18. oktober at hun ikke «tror folk flest umiddelbart vil oppdage de helt store forskjellene fra den forrige regjeringen» på likestillingsfeltet. Med respekt å melde tror jeg folk flest vil oppdage det. Det er færre pappaer som får tid med barna sine, barnehagene blir dyrere, kontantstøtten øker, og det kuttes i en hel haug med tiltak som skal bidra til økt likestilling. Hvordan mener statsråden at disse prioriteringene passer inn i en regjering som er «veldig opptatt av likestilling»?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Mange representanter fra høyresiden har i løpet av denne debatten uttrykt undring over opposisjonens kritikk og over at Høyre og Fremskrittspartiet får mye oppmerksomhet i finansdebatten. Men noe annet ville jo vært rart, for det er slik at finansministeren har rett i én ting, og det er at regjeringen gjør noen endringer nå i norsk politikk som er vesentlige, som er viktige, og som kommer til å forandre Norge. Vi har stilt mange spørsmål i debatten i dag og ikke fått så veldig mange svar. Ferdige talepunkter har blitt flittig benyttet for å si det sånn. For med unntak av representanten Fredriksens helhjertede forsvar for kutt i barnetrygden i eget valgdistrikt – som for øvrig var en modig og ærlig handling – har det vært lite vilje til å gå inn i substansen i regjeringens politikk, til å gå forbi de første retoriske punktene om vekstfremmende skatteletter og at folk får mer igjen i lommeboken. Noen svar sitter vi likevel igjen med. Vi vet at de økonomiske forskjellene i Norge vil øke neste år med dette budsjettet – sannsynligvis for første gang på ganske mange år. Vi vet at flere kvinner vil bli hjemmeværende med dette budsjettet. Det står jo til og med i tilleggsproposisjonen fra regjeringen. Vi vet at færre flyktninger, som flykter fra krig og nød og forfølgelse, vil få komme til Norge som følge av dette budsjettet. Vi vet at det vil brukes mindre penger på bistand, og oljepengebruken vil gå opp uten at det oppgis noen særlig grunn til det annet enn at regjeringen trenger pengene til sin skattepolitikk. Det er en umoderne politikk, det er en politikk for et mindre raust Norge, et mer kjønnsdelt Norge, et mer økonomisk og geografisk delt Norge og et Norge med mindre hjerterom. Det forundrer meg bare enda mer, etter denne debatten, etter å ha hørt innleggene fra fremskrittspartipolitiker etter fremskrittspartipolitiker – og da kanskje spesielt innlegget fra representanten Tybring-Gjedde – at Kristelig Folkeparti og Venstre hæler å gå inn i forpliktende samarbeid med Fremskrittspartiet om budsjett. Det blir sagt vi i SV liksom ikke skal ha fått med oss at det har vært et valg i Norge, og at vi på rød-grønn side tapte det valget. Jo, det er veldig lett å merke det, og barnefamilier og studenter og kvinner og flyktninger er blant gruppene som kommer til å merke det best neste år.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-26:
Jeg tenkte bare å bemerke at så vidt jeg vet, er det vanlig at finansministeren svarer på noen av de utfordringene som har kommet i løpet av debatten, ved debattens slutt. Det har ikke manglet på helt konkrete utfordringer, senest nå fra representanten Giske, som hadde en rekke helt konkrete spørsmål som det må være mulig for finansministeren å svare på. Personlig er jeg fortsatt interessert i bl.a. å høre de faglige økonomiske begrunnelsene for å øke oljepengebruken i den økonomiske situasjonen vi er i nå. Så jeg vil bare utfordre finansministeren til å ta ordet og svare på de utfordringene som har kommet i løpet av en lang debatt.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Gjennom valgkampen ble det fra borgerlig side stadig hevdet at de rød-grønne ikke var i stand til å prioritere. Sju av ti oljekroner ble brukt feil, var gjennomgangsmelodien bl.a. fra den statsministeren som Kristelig Folkeparti nå har bidratt til å sette i posisjon. Derfor var det en del av oss som ble litt overrasket over at den samme statsministeren gikk rett i Pensjonsfondet og hentet ut de 4 mrd. kr som trengtes for å holde skattekuttløftene. Så regjeringen evnet ikke selv å prioritere innenfor de 1 114 mrd. kr som lå i budsjettet. Det borgerlige forliket opprettholder den oljepengebruken. Vi har lett i tilleggsproposisjonen etter den faglige økonomiske begrunnelsen for å øke oljepengebruken nå. Den finner vi ikke. Vi finner tvert imot setninger som at kronekursen er labil, og at det ved et taktskifte i pengebruken vil være fare for at kronen styrker seg igjen. Kan representanten Syversen hjelpe oss med å forklare hva som er den økonomiske argumentasjonen for at han i dag kommer til å stemme for økt oljepengebruk?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Først av alt er det fristende å be representanten Flåtten dokumentere påstandene om ragnarok og sammenbrudd. Det er vel heller ingen som har påstått at regjeringen skulle klare å legge norsk landbruk øde i løpet av sju uker – så sterk gjennomføringskraft tror jeg ikke denne regjeringen har, rett og slett. Men det til side. I tilleggsproposisjonen foreslo regjeringen å barbere CO2-kompensasjonsordningen for industrien. På den måten klarte man det kunststykket å kombinere elendig næringspolitikk med elendig klimapolitikk. Jeg er glad for at regjeringen ga seg, men det har allikevel skjedd skade. Representanten Flåtten vet like godt som meg at norsk kraftkrevende industri opererer på marginen. Det er ikke rart at det blir sterke reaksjoner når regjeringen signaliserer at den er villig til å rokke ved en ordning som knapt har rukket å tre i kraft. Man har spredd usikkerhet om viktige rammevilkår, og jeg spør representanten Flåtten om han mener at dette har vært godt håndtert.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Jeg kan i grunnen bare erindre å ha hørt ordet «ragnarok» brukt i norsk politisk debatt og i politiske spådommer én eneste gang, og det var Børge Brende, tidligere nærings- og handelsminister, som spådde ragnarok i norsk næringsliv dersom de rød-grønne vant i 2005 – så er det sagt. Men jeg vil allikevel ikke slippe denne saken om CO2-kompensasjonsordningen helt. I forbindelse med revidert budsjett i 2012 fremmet Høyre en rekke spørsmål til Stoltenberg-regjeringen. Høyre var utålmodig etter å få ordningen på plass og ville ha forsikringer om at regjeringen ville komme raskt til Stortinget med en sak, og Høyre var opptatt av hvordan ordningen skulle innrettes, prisverdig nok. Høyre spurte bl.a.: Kan regjeringen love at Norge fullt ut vil utnytte de muligheter for CO2-kompensasjon som EU vedtar i sine retningslinjer? I dag vil jeg gjerne stille Høyres finanspolitiske talsmann det samme spørsmålet: Kan han love at Norge i årene som kommer, fullt ut vil utnytte de muligheter for CO2-kompensasjon som ligger i EUs retningslinjer?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Det er litt underlig, må jeg innrømme, å høre på borgerlige representanter som i det ene øyeblikket beskylder oss for ikke å ha visjoner, ikke å ha planer, ikke å ha noen ideer for det norske samfunnet, og i det neste øyeblikket beskylder oss for ikke å ha gjennomført nok de årene vi satt. Bare så det er sagt, jeg er glad for at skatteklasse 2 gjennomføres med en lavere sats enn det som lå i det opprinnelige forslaget fra Kristelig Folkeparti, som gikk i bresjen for å forhandle dette inn igjen. Men det er ingen tvil om at måten denne ordningen slår ut på, bidrar til å stimulere kvinner som befinner seg i randsonen av arbeidsmarkedet, som har størst tilbøyelighet til å være hjemme, til å fortsette med akkurat det. Når man ser det i kombinasjon med det dere gjør på kontantstøtte, i kombinasjon med det dere gjør på barnehager, i kombinasjon med at dere kutter i pappapermen, er det ingen tvil om at resultatet av det vil være at flere kvinner går hjemme. Jeg skjønner ikke at Flåtten kan forsvare det.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Takk for spørsmålet. Vi har hatt mange runder om formuesskatten gjennom det siste året, og det det virker som om høyresiden nekter å forholde seg til, er at dette er en personskatt, dette er ikke en bedriftsskatt. Den som sitter som aksjonær i et selskap som opererer i Norge, men som har utenlandsk statsborgerskap, vil da måtte forholde seg til personskattene i sitt eget hjemland. Det er riktig, som Hagesæter sier, at det er mange land som ikke har formuesskatt, men til gjengjeld har mange land rundt oss f.eks. vesentlig høyere arbeidsgiveravgift. Svenskene har dobbelt så høy arbeidsgiveravgift som det vi har, mange land har vesentlig høyere eiendomsskatt, og jeg har ikke hørt noen fra Fremskrittspartiet ta til orde for at det er en linje å forfølge i Norge. Tvert imot har man fremmet forslag i Stortinget om å forby eiendomsskatt i dette landet. Så er ikke vi imot å bruke skatt som et virkemiddel for å fremme norsk næringsliv. Vi har selv foreslått å redusere selskapsskatten med ett prosentpoeng. Det går direkte på selskapenes bunnlinje. Men her går man altså veien om store personskattelettelser til de mest velstående i Norge. Det er utrolig lite treffsikkert.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2013-11-26:
Først en liten kommentar knyttet til skatteklasse 2: Det var altså sånn at regjeringen Stoltenberg begynte å fjerne skatteklasse 2 i fjor, og tok da skrittet helt ut i budsjettforslaget for i år. Når det gjelder minstepensjonister, er situasjonen den at da vi tok over i 2005, var det mange minstepensjonister i dette landet som levde under fattigdomsgrensen. Det gjorde regjeringen Stoltenberg noe med. Det er svært få minstepensjonister – om noen – som nå lever under fattigdomsgrensen, fordi man har hevet minstepensjonen betydelig og lagt om personbeskatningen. Så når det gjelder sysselsetting, er det sånn at vi hadde en enormt høy sysselsettingsandel i 2008. Ser man tilbake på hvordan situasjonen var i 2005, har sysselsettingsandelen økt. I mellomtiden har vi hatt den verste finanskrisen siden 1930-tallet. Det har selvfølgelig også slått inn i norsk økonomi. Men vi har altså kommet ut av dette med 350 000 nye arbeidsplasser. To tredjedeler av dem er skapt i privat sektor.
Siri A. Meling (Høyre), 2013-11-26:
Norsk økonomi er i en relativt god forfatning – hovedsakelig takket være høy oljepris. Men den nye regjeringen overtar styringen av et land med noen grunnleggende utfordringer. Statistikk utarbeidet av Finansdepartementet viser at produktiviteten i Norge har falt ganske dramatisk fra 2005 til i dag – altså i løpet av åtte år med rød-grønt styre, med Arbeiderpartiet i førersetet. Det skulle være åpenbart at Norge ikke trenger mer av det samme – mer av Arbeiderpartiets gammeldagse politikk, uten evne til fornyelse. Men det er mulig at jeg har oversett noe i budsjettet regjeringen Stoltenberg la frem, som representanten Gahr Støre beskriver som godt. Er det noe jeg har oversett, noe nytt i Arbeiderpartiets budsjettpolitikk, som gjør at vi kan få bukt med den negative utviklingen i produktiviteten vi har hatt siden 2005?
Siri A. Meling (Høyre), 2013-11-26:
Det er riktig at produktiviteten har sammenheng med kostnadsnivået og hvordan vi rigger oss til, men det betyr at vi har en ekstra utfordring i dette landet med et høyt kostnadsnivå med å ivareta produktivitet og konkurranseevne for norsk industri. Den kilden representanten Gahr Støre etterlyser, finnes i Finansdepartementet og fremstilling bl.a. når det gjelder dette nasjonalbudsjettet. Men igjen spør jeg representanten Gahr Støre om det er noe nytt, en fornyelse, i budsjettpolitikken til Arbeiderpartiet, som gjør at norsk næringsliv kan forvente å få styrket sin produktivitet, relativt sett, opp mot kostnadsnivået i Norge.
Siri A. Meling (Høyre), 2013-11-26:
Det har på mange måter vært interessant å følge finansdebatten i dag. Jeg registrerer at de rød-grønne partiene mener at regjeringens fremlagte budsjett, samt forliket med Kristelig Folkeparti og Venstre, er et budsjett som tar landet i feil retning. Med all respekt for ulike synspunkter kan det være på sin plass å minne om at vi nylig har hatt et valg bak oss, velgerne har tilkjennegitt sin mening gjennom å stemme frem et nytt flertall, en ny politikk og en ny regjering. Og den nye regjeringen leverer. Den står for en ny kurs og leverer allerede i sitt første budsjett en ny retning hvor vi evner å prioritere, i motsetning til de rød-grønne, som dessverre har hatt en tendens til å bruke vekst i oljeinntektene til å stryke et tynt lag med offentlige midler over nær sagt alle områder. I motsetning til de rød-grønne partiene evner vi å prioritere, vise handlekraft og følge opp på de områdene som har vært viktige for oss, gjennom samarbeidsavtalen med Kristelig Folkeparti og Venstre og gjennom Sundvolden-erklæringen. Retningen er tydelig. Områder som kunnskap, forskning, samferdsel, økt satsing på helse, særlig innenfor psykiatri og rus, økt satsing på politi, på beredskap, samt på skattelettelser – og sist, men ikke minst, at vi fjerner arveavgiften i sin helhet allerede fra årsskiftet. Dette er et budsjett som vil øke ulikhetene i samfunnet, hevdes det fra de rød-grønne partiene. Da vil jeg gjenta det som er blitt sagt flere ganger av mine kolleger i Høyre gjennom debatten i dag, nemlig at det som skaper ulikhet og de store forskjellene mellom innbyggerne i dette landet, er om de har jobb eller ikke. Jobb betyr inntekt og trygghet i hverdagen for den enkelte. Og, som arbeidsministeren var inne på tidligere i debatten, så viste tall fra 2012 at rundt 600 000 mennesker mellom 18 og 67 år står utenfor arbeidslivet og går på helserelaterte ytelser. Da blir det grunnleggende viktig å få flest mulig i arbeid og at vi har et vekstkraftig bedrifts- og næringsliv, som i tillegg til offentlig sektor tar imot og kan tilby gode og trygge arbeidsplasser. Og hva er det som gir den enkelte mulighet for arbeid? Jo, ikke minst utdannelse og kunnskap er viktig. Jeg registrerer at hovedtalspersoner fra de rød-grønne partiene i veldig stor grad unnlater å fokusere på kunnskap under debatten her i dag.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2013-11-26:
Eg registrerer at representanten Jonas Gahr Støre nærmast utropar seg sjølv til talsmann for borgarlege veljarar og hevdar at dei bør vere misfornøgde. Det bør dei ikkje. Dei bør vere veldig fornøgde med dette budsjettet, som heilt klart peikar ut ei ny retning. Representanten Jonas Gahr Støre er derimot meir truverdig når han snakkar om kampen mot skattelettar. Det har vore ein gjengangar i den raud-grøne regjeringa, og ein har i dag eit høgare skatte- og avgiftstrykk enn for åtte år sidan. Men i nyheitene på NRK i dag tidleg opna han opp for enkelte skattelettar, men ikkje slike som går til privat forbruk, for det er forferdelig. Men ein kunne altså opne opp for skattelettar som er retta inn mot bedrifter og næringar, og som er verksame i deira kvardag. Eg ønskjer gjerne at representanten Jonas Gahr Støre kan utdjupe nærmare kva han meiner med det.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2013-11-26:
Ein kjem ikkje utanom det faktum at skatte- og avgiftstrykket totalt sett er høgare i dag enn det var for åtte år sidan. Det kan representanten Jonas Gahr Støre berre prøve å ro seg vekk ifrå, men det er eit faktum. Eg synest ikkje eg fekk noko svar på spørsmålet eg stilte: Kva meiner representanten Jonas Gahr Støre når han seier at ein skal opne opp for skattelettar som er retta inn mot bedrifter og næringar, og som er verksame i deira kvardag? Det er òg eit faktum at blant 30 OECD-land er det berre eitt land, Danmark, som har eit høgare skatte- og avgiftstrykk enn Noreg. Det er klart at eit høgt skatte- og avgiftstrykk er kostnadsdrivande og har også noko å seie for konkurranseevna. Det meiner eg bør vere elementært. Eg har lyst å spørje representanten Gahr Støre om han er einig i at høge skattar og avgifter er ei ulempe i konkurransesamanheng.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2013-11-26:
Nei, regjeringa reduserer todelinga i norsk økonomi med dei prioriteringane vi har tatt. Men som eg var inne på i mitt innlegg, er det også viktig med avbyråkratisering og forenkling, fordi byråkratiet har vakse veldig sterkt dei siste åra. Den utviklinga er ikkje berekraftig. Når det gjeld sjømat, kan eg love representanten at dette er noko som regjeringa og regjeringspartia er opptatt av. Her har ein altså eit potensial som ikkje er utnytta, og det er viktig at ein gjer dette på ein riktig og god måte. Her er det mange gode arbeidsplassar, og det er mange gode distriktsarbeidsplassar. I tillegg til at regjeringa er opptatt av dette, har ein generelle verkemiddel som også vil hjelpe denne næringa og alle andre næringar i form av skatte- og avgiftslettar og betydelege aukingar i investeringar i infrastruktur.