trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-11-25:
Det er litt synd at fokuset ikke er på hvordan vi skal sikre åpenhet, om vi har nok åpenhet i forvaltningen, hvordan vi gjennom lovverket kan sikre det og ha en diskusjon som har fokus på det saken handler om, og ikke sporer av med at en karakteriserer hverandres argumenter. Representanten Trine Skei Grande sier at først da Høyre tok over, kom det ordentlige argumenter. Var saksordførerens argumenter uordentlige? Den type debatt synes jeg ikke hører hjemme i et parlament. På samme måte synes jeg det er rart at en ikke skal få lov til å ta opp Europaparlamentets lobbyregister. Når representanten Kvassheim argumenterer for et lobbyregister, bruker han eksempler fra Kongressen i USA og fra Europaparlamentet. Saksordføreren sier at vi vil ikke ha en slik ordning, med profesjonelle lobbyister med adgangskort, slik de har i Europaparlamentet. Venstre kan bruke disse parlamentene i sin argumentasjon for, men det er altså negativt eller kritikkverdig når flertallet i komiteen sier at en slik ordning vil de ikke ha. Ja, det får stå for Venstres regning, men jeg vil anbefale Venstre at de har fokus på det dette handler om. Det det handler om, er: Er det klokt å ha en registreringsordning? Mange av oss synes at argumentene for er gode, men vi har summert opp argumentene for og imot og kommet til at vi i denne omgang ikke går inn for en sånn ordning. Representanten Trine Skei Grande sa i et av sine innlegg at vi må gå så langt som vi kan for å sikre åpenhet. Det kan vi bare dersom det også blir referat fra møtene. Først da blir det reell åpenhet. Det er liksom ikke grenser for hvor langt en skal måtte gå. Jeg håper ikke det kommer et forslag om det. Til slutt: Det er ikke sånn at en skal skape skepsis eller mistillit til dem som kommer på besøk. Tvert imot skal de kunne inviteres. Da må terskelen være lav, og det kan ikke være slik at det skal være opp til den enkelte representant om man skal føre opp om det er en lobbyist eller om det er en enkeltperson som kommer. Da vil jo en registreringsordning ikke ha noen verdi, for da kunne en jo bare definere det private vekk og unngå hele registeret. Skulle vi ha et register, og skulle jeg noen gang stemme for et slikt register, måtte den klare forutsetningen være at alle ble registrert – alle eller ingen.
Vera Lysklætt (Venstre), 2008-11-25:
Venstre er svært opptatt av de grunnleggende menneskerettighetene. En av dem er retten til å søke om asyl. Vi har nylig fremmet forslag om å grunnlovfeste denne retten. For oss handler politikk om å ta hensyn til det enkelte menneske og gi alle en sjanse. Det gjelder ikke minst i forhold til mennesker på flukt. Venstre er også opptatt av lokaldemokratiet og mener både vett og gode holdninger er jevnt fordelt i landet. Derfor må alle saker av betydning for mennesker og lokalsamfunn kunne diskuteres i åpenhet, og avgjørelser bør tas på lavest mulig folkevalgte nivå. Når hensynet til å ta imot asylsøkere møter hensynet til lokalsamfunn som kanskje ikke ønsker å ta imot dem, eller ikke synes de har kapasitet til det, må det opptres med klokskap, ikke minst fra de myndighetene som har det overordnede ansvaret i asylpolitikken. Vi har sett mange gode eksempler på det, men også noen der større klokskap kunne ha vært utvist. Men vetorett er for Venstre en umulighet i saker som angår menneskerettigheter. Det handler om en grunnleggende anstendighet som samfunn og verdier vi ikke spiller med. Vi har statlig politikk på dette området, og den kan gjennomføres med fornuft og smidighet i tett samarbeid med kommunene, slik flertallet har skrevet i innstillingen. Det gjelder selvsagt også de økonomiske sidene av saken. Det er ikke kommunene som skal betale for mottakene. Jeg opplever at flertallet i denne salen, tross klare nyanser i synet på noen sider av innvandrings- og flyktningpolitikken, har en felles menneskelig tilnærming i denne saken. Den er langt fra å være naiv. Den er grunnleggende human, og det er der det politiske skillet går.
Anna Ceselie Brustad Moe (Senterpartiet), 2008-11-25:
Jeg mener Fremskrittspartiet gjennom sitt forslag i denne saken gjennomskuer sin manglende forståelse av viktige oppgaver i samfunnet og gjemmer seg bak ønsket om å styrke lokaldemokratiet i dette forslaget om å innføre kommunal vetorett mot etablering av asylmottak. Senterpartiet er enig i flertallsmerknadene og står fast ved at innkvartering av asylsøkere er et nasjonalt ansvar, og at vi skal ta imot mennesker med behov for beskyttelse og gjennomføre søknadsprosesser der rettssikkerheten blir ivaretatt. Dette er en offentlig oppgave som vi alle skal ta ansvaret for, en offentlig oppgave på lik linje med skole og eldreomsorg. Det er likevel kjent at mange ukjente faktorer med hensyn til både antall, alder, økonomi og integrering vanskeliggjør denne offentlige oppgaven i forhold til andre oppgaver. Senterpartiet mener det absolutt er viktig å erkjenne at enkelte kommuner og lokalmiljøer kan oppleve det som utfordrende å få etablert et asylmottak i sin kommune og ofte på kort varsel. Det er viktig at man i slike prosesser tar hensyn til kommunenes og lokalbefolkningens behov for informasjon og til de utfordringene kommunen kan oppleve med hensyn til å kunne etablere et godt tjenestetilbud til beboerne i mottaket. Derfor arbeides det også med bedrede kommunikasjonsrutiner mellom driftsoperatører og kommunene, og det stilles bedrede økonomiske betingelser til rådighet for kommunene. Senterpartiet mener at kommuner er til for mennesker og for asylmottakere.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
Jeg er glad for at komiteens flertall ikke støtter representantforslaget, og at flertallet understreker våre internasjonale og nasjonale forpliktelser til å ta imot asylsøkere og sørge for at asylsøkere innkvarteres på en forsvarlig måte mens deres søknader om asyl er til behandling. Norge har undertegnet Flyktningkonvensjonen. Det innebærer at vi må vurdere alle søknader om asyl. Den vurderingen skal vi gjøre så raskt og effektivt som mulig, samtidig som søkers rettssikkerhet skal ivaretas på en tilfredsstillende måte. Mens søknaden behandles, har asylsøkeren en lovhjemlet rett til innkvartering. Å gi enkeltkommuner vetorett mot etablering av asylmottak kan føre til at vi ikke kan tilby innkvartering i et mottak. Men søkerne må uansett hvordan innkvarteringstilbudet organiseres, være i en kommune mens søknaden behandles. Som påpekt av flertallet i komiteen, dekker staten kommunenes gjennomsnittsutgifter til barnevern, administrasjon, helse og tolk gjennom det såkalte vertskommunetilskuddet. I tillegg får kommunene skatteinntekter og flere arbeidsplasser. Undersøkelser viser også at et klart flertall av norske kommuner med mottak er positive til å ha mottak i sine kommuner, og at dette gir positive ringvirkninger i kommunen. På samme måte som flertallet i komiteen mener også jeg at det er positivt at flere kommuner nå melder seg som potensielle driftsoperatører for mottak. Flere kommunale driftsoperatører gir en god mulighet til å koordinere mottaks- og bosettingsarbeidet og til kunnskaps- og erfaringsoverføringer mellom dem som jobber med mottak, og dem som jobber med bosetting og integrering i kommunene. UDI har tatt kritikk for at kommunene har blitt sent orientert om potensielle mottak i deres kommune. Jeg har selv drøftet dette både med representanter for KS og flere enkeltkommuner. Jeg har stor forståelse for kommunenes behov for å bli informert så raskt som mulig og for løpende å bli oppdatert om planer for mottak i deres kommune. Jeg har selvfølgelig også tatt dette opp med UDI, som har forsikret meg om at rutinene nå er endret. De som kommer med tilbud om etablering og drift av et mottak, skal i sitt tilbud redegjøre for og dokumentere at de har informert kommunen om sine planer. Dialog og samarbeid mellom driftsoperatør og vertskommune skal være et av kriteriene når UDI avgjør hvem de inngår kontrakt med. Avslutningsvis vil jeg understreke at informasjon, dialog og samarbeid må være svaret, og ikke vetorett. En kommunal vetorett løser ingen problemer, men skaper noen nye. Bare gjennom et godt samarbeid mellom staten, kommunene og den frivillige sektoren kan vi løse de utfordringer vi skal og må ta. – President, det er helt feil at klokka går galt. Jeg har to minutter til gode, jeg, faktisk!
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
Dette beviser jo bare at representanten var på jordet i sitt hovedinnlegg, der han gav inntrykk av at det ikke var dialog med kommunene, og at kommunene ikke ble varslet. Det er feil, og det bekreftes av det representanten her sier. Rett etter at jeg hadde overtatt som statsråd her, hadde jeg mitt første møte med UDI om situasjonen i innvandringssektoren og særlig asylsektoren. En av de første tingene jeg bad dem om, var å sørge for å legge inn i sine anbudsrutiner at anbud ikke skal behandles hvis ikke kommunen er orientert. Det er nå fulgt opp. Det representanten sier, beviser jo at det er fulgt opp. Men det betyr altså ikke at den enkelte kommune bestemmer hvor mange plasser det skal være i et eventuelt mottak. Det betyr at det skal være bedre dialog med kommunene enn det det var tidligere. Jeg har selv erfaring med dette, for jeg har vært ordfører i en kommune der det ble etablert mottak. Jeg var den gangen irritert over måten UDI gjorde det på, og derfor har jeg nå sørget for at UDI har nye rutiner. Det bør snart representanten få med seg.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
Som representanten Holmberg helt riktig sier, var det 13 forslag. Noen av forslagene kan vi håndtere ved å gi en instruks, de er i ferd med å bli gjennomført nå. Noen av forslagene krever forskriftsendring, de skal ut på høring og vil etter en lovlig tidsplan for framdrift sannsynligvis kunne implementeres i mars–april, etter at høringsrunden er ferdig. Ett av forslagene krever eventuell lovendring, og det tar noe lengre tid. Men vi tar sikte på at det skal legges fram for Stortinget slik at det kan ferdigbehandles i vårsesjonen 2009.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
Ja, det kan jeg forsikre om. Dette er en samarbeidsavtale som KS har med staten, der både IMDi og UDI er viktige. Bosettingsdelen er også viktig, men ikke omhandlet i dagens Dokument nr. 8-forslag. Det er altså god dialog. På det møtet jeg refererte til, der jeg bad UDI om å sørge for at anbudsrutinene ble endret, var KS til stede. Jeg har fått gode tilbakemeldinger fra KS og har også registrert at KS' styre, med en veldig tverrpolitisk sammensetting, heller ikke har fremmet noe krav om at det skal være vetorett for kommunene, som dagens Dokument nr. 8-forslag omhandler. Så ja, jeg kan forsikre representanten om at vi har god dialog med KS. I tillegg til det som ble gjort på anbudssiden etter den gjennomgangen vi hadde i sommer, har også IMDi, UDI og KS sammen bidratt til bedre informasjon om situasjonen til samtlige kommuner i Norge for at de skal være forberedt på at også i deres kommune kan en anbyder legge inn anbud, og da vil de bli orientert så fort som mulig. De informasjonsrutinene er også bedret.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
For å henvende meg til representanten Amundsen først, er det slik at jeg kommenterte det faktum at Amundsen påstår at det ikke er kontakt med kommunene. Det er et faktum at i Skrolsvik har det vært det. Det er det faktum jeg påpekte. Hvorvidt størrelsen på det mottaket er riktig, er en faglig vurdering jeg ikke sitter med til daglig. Jeg er enig i at det høres mye ut med 100 i en bygd med 90 innbyggere, men det betyr altså ikke at det ikke har vært kontakt med kommunen. Men mottaket har blitt større enn det kommunen ønsket. Det er altså slik at den kommunen har vært varslet og vært i dialog med UDI. Det er hovedpoenget mitt. Og det er heller ikke slik at styret i KS – og heller ikke, så vidt jeg vet, medlemmene i styret fra representanten Amundsens eget parti – krever at det skal være mulig for kommunene å si nei, altså ha vetorett. Jeg tok egentlig ordet for å kommentere innlegget fra bl.a. Holmberg. Skien er et veldig godt eksempel på et dilemma vi er oppe i. Desentraliserte mottak fungerer ofte veldig godt. Spesielt fungerer det godt for dem som etter hvert får oppholdstillatelse i Norge og kommer tidlig i gang med integrering. Men desentralisert mottak kan være et dilemma i en situasjon der det er press i boligmarkedet, og det var det som var situasjonen. Ordføreren i Skien, Rolf Erling Andersen, var en av dem som var til stede på det møtet der jeg fikk de signalene som lå til grunn for de signaler jeg etter hvert gav til UDI, nettopp med utgangspunkt i det dilemmaet. Her snakker vi om en kommune som var positiv til mottak, men ønsket å ha innflytelse over innretningen og over valg av den modell som anbyderen hadde lagt inn. Det viser et dilemma. Når det gjelder kompetanse, er jeg helt enig i at det er viktig. Derfor har vi spesielle løsninger, som f.eks. at barnevernet har ansvar for enslige mindreårige asylsøkere under 15 år. I neste års statsbudsjett, som nå ligger til behandling i Stortinget, setter vi inn ekstra tiltak for enslige mindreårige asylsøkere mellom 15 og 18 år. Vi har styrket innsatsen når det gjelder de forsterkede avdelingene, som er en spesiell form for mottak, og så har vi ventemottak, som også er en spesiell type mottak. Så vi har noen spesielle typer mottak. Jeg er innstilt på å diskutere videre mottakstyper som er tilpasset de asylsøkere som faktisk kommer til Norge. Det må være en løpende debatt, der vi er enige om at kvalitet er viktig. Så til slutt: Når det gjelder antall ankomster, har representanten Amundsen i hvert fall i media vært ute og sagt – og han har gjentatt det her – at Regjeringen ikke har kontroll. Jo, det er nettopp det som er poenget, Regjeringen har kontroll. Det er mulig det er derfor representanten Amundsen blir noe fortvilet, fordi han mister noe av frasparket i den offentlige debatt. Det vi har sagt, er at hvis vi ikke setter inn forsiktige tiltak for å stramme inn slik at det kommer færre av dem som ikke får opphold i Norge, kommer antallet til å øke utover 15 000. Det er derfor vi har satt inn disse tiltakene. Det er de tallene som ligger til grunn for statsbudsjettet, og som lå til grunn for de justeringer som er gjort i årets budsjett.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
Jeg må få lov til å si at det er direkte oppsiktsvekkende å høre hvordan en stortingsrepresentant står og forvrenger det jeg sier fra Stortingets talerstol, at det liksom er Regjeringens ønske at antall ankomster skal øke til 15 000. Det er, om jeg får lov til å si det, president – jeg sier det i alle fall – aldeles på jordet. Det som er realiteten, er at når prognosene for antall ankomster går opp, skal vi, i tråd med de regler som gjelder for realistisk budsjettering, legge til grunn det antallet i budsjettet. Det har vi gjort, ved å tilleggsbevilge på bakgrunn av de prognosene som forelå i 2008. Så har vi lagt inn det samme antallet – som det da ligger an til, med det utgangspunktet vi har med hensyn til realistisk budsjettering – for 2009. Når det gjelder Regjeringens innstrammingstiltak: Amundsen henviste i sted til uenighet i Regjeringen, men det var altså enighet i Regjeringen om at vi trengte noen innstrammingstiltak for å stabilisere og for å få slutt på veksten i antall ankomster. Derfor satte Regjeringen altså inn 13 tiltak, og det mener vi gir grunnlag for ikke å måtte øke anslaget utover det anslaget som lå der. Det er ikke slik at Regjeringen sitter og vedtar at neste år skal vi fordundre oss foreslå at vi skal ta inn 15 000 asylsøkere. Det er situasjonen ute i verden og vurderinger mellom forskjellige land som det er asylankomster til, som avgjør det antallet. Så behandler vi det, og så legger vi budsjetter ut fra de prognoser vi har – ikke ut fra Amundsens diverse ønsker om hvordan verden egentlig burde sett ut.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
La meg få begynne med interpellantens siste poeng, som handlet om dagens oppslag om konsulenttjenester. Jeg skal være den første til å være enig i at jeg synes de beløpene er store. Når vi har flere innholdsreformer som går parallelt med selve Nav-reformen – altså innholdet i Nav-kontorene – er noen av problemene med lang saksbehandlingstid manglende kommunikasjon mellom de gamle etatene og de gamle etatene og kommunene. Samtidig har vi pensjonsreformen. Jeg er veldig opptatt av at det blir brukt den best tilgjengelige kvalifikasjonen som finnes på å utforme gode IKT-løsninger. Det er i tråd med Stortingets forutsetninger, oppfatter jeg. Det viktigste for meg på det området er at når det gjelder det som i Arbeids- og velferdsdirektoratet blir benevnt som kjempen – altså det nye systemet for utregning av pensjonssystemer, som er i ferd med å bli sluttført nå – er jeg først og fremst opptatt av at kvaliteten blir god, slik at brukerne får riktig pensjon og til riktig tid. Det er en stor, utfordrende oppgave, og det er hovedfokuseringen, selvfølgelig innenfor rammen av at en skal husholdere godt med de midler som er bevilget. Så vil jeg understreke det representanten selv var inne på, at vi er midt i prosessen. Ut fra noen spørsmål jeg får og noen innlegg jeg hører, høres det ut som om tiden nå er inne for å bedømme resultatene av Nav-reformen. Men det er altså 160 lokale kontorer som ikke blir opprettet før til neste år, kanskje noen få i 2010, av bygningsmessige årsaker. Det betyr at vi er midt inne i en reform. I den reformen er kompetanseheving et av fokusene for å gi bedre kundeservice. For det er ikke slik at det jobber folk ved Nav-kontorene i dag som har en dårligere holdning til brukerne fordi Nav har blitt etablert. Vi snakker altså om flere gamle kulturer som skal koordineres. Og det er nettopp det å ha kundene i fokus og ha en god kundeservice – herunder f.eks. telefontjenester, som jeg vil si er en del av den gode kundeservicen – som er bedre enn den som var før Nav-reformen, som er det viktige. Jeg har ikke annet å si om de kommunale sosialkontorene enn at dette er den løsningen som Stortinget har valgt, og som jeg fullt ut kommer til å forsvare og gjennomføre, for jeg skal gjennomføre den reformen som Stortinget har vedtatt. Jeg har tro på at den særegenheten og den kompetansen som ligger i kommunenes sosialetat, nå blir godt inkludert med den løsningen vi har valgt for de lokale Nav-kontorene. Så må jeg til slutt få lov til å si at jeg registrerer at Fremskrittspartiet også er bekymret for Nav-reformen på bakgrunn av de mange henvendelser som kommer fram i offentligheten, som representanten får, som jeg får, og som andre får. Jeg får sannsynligvis henvendelser om enda flere eksempler enn dem vi leser om i media. Det er grunnlaget for vurderingen av framdriften av reformen. Men representantens parti foreslo i årets statsbudsjett at vi skulle bruke 431 mill. kr mindre til å gjennomføre Nav-reformen. Jeg ser ikke for meg at brukerne ville fått bedre tjenester og raskere svar hvis det hadde blitt konklusjonen.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-25:
Jeg opplever dette forslaget, at kommunene skal ha vetorett ved etablering av asylmottak, som et krav fra lokalpolitikerne våre. Det er nødvendig med bedre samarbeid mellom staten og kommunene for å sikre kommunene større innflytelse ved opprettelse av mottak, for at kommunene skal kunne ha innflytelse på hvorvidt det skal opprettes mottak, og kunne påvirke utformingen av driften. Dette er også noe KS mener er viktig. KS sier at det må være et samarbeid og dialog mellom UDI, staten og kommunene, og at kommunene må være innforstått med og godkjenne at det etableres mottak i kommunene. Opprettelse av desentraliserte mottak kan bidra til økte boligpriser og vanskeligheter med å finne boliger til andre boligsøkere i mange kommuner. Presset på boligmarkedet kan også medføre redusert bosetting. Fremskrittspartiet er også enig med KS, som mener at desentraliserte mottak ikke skal opprettes i områder med presset boligmarked. I Stavanger er det skepsis til etablering av asylmottak, og rådmannen påpeker at et asylmottak med plass til 150 asylsøkere vil forsterke presset på kommunens allerede hardt pressede tjenester. Etablering av asylmottak i Olden, Innvik og Loen i Sogn og Fjordane har også vakt sterke reaksjoner, og innbyggerne har samlet underskrifter mot asylmottak. Også Bremanger og Aurland kommuner er skeptiske til mottak og ønsker å ha en hånd på rattet ved en eventuell etablering. I Ballangen kommune i Nordland har 800 personer skrevet under på en protest mot opprettelse av et asylmottak, ifølge avisen Fremover. Det er viktig at Kommune-Norge selv skal være med og bestemme om det skal etableres asylmottak i kommunene. Det er vel ett av de grunnleggende prinsipper for et lokaldemokrati. Hvor er Senterpartiet i denne saken? Det er et parti som pleier å prate lokalpolitikernes sak, men det er ofte kun retorikk vi hører fra det partiet om dagen. Vetorett betyr at man har tro på lokaldemokratiet.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-25:
Jeg har aldri blitt kontaktet så mange ganger i min tid på Stortinget som det jeg har blitt i forbindelse med gjennomføringen av Nav-reformen. Statsråden sa at det i Stortinget er bred enighet om intensjonene og målene med gjennomføringen av Nav-reformen, og interpellasjonen i dag er et ledd i akkurat det å fokusere på at et samlet storting ønsker og er engasjert i at vi skal nå de målene som ligger nedfelt i de vedtakene som er gjort tidligere. Statsråden var også inne på at tidligere statsråd for dette området, Bjarne Håkon Hanssen, i en interpellasjonsdebatt sa at han skulle gripe tak i disse problemene. Problemet er at det over lang tid ikke har skjedd noe. Nå ser det ut som om saksbehandlingstida går ned, og det er gode nyheter, det er veldig bra at restansene går ned. Men et av problemene jeg tok opp i mitt innlegg, er at veldig mange av brukerne føler seg dårlig behandlet hos Nav. Det har ingenting med restansene å gjøre. De blir ikke møtt med respekt. Det er viktig at man gjennom kompetanseheving får en opplæring som gjør at de som er brukere, blir behandlet med respekt på Nav-kontorene. Jeg håper at statsråden tar tak i det. Jeg vet at vi er midt inne i prosessen med å etablere Nav-kontorene. Men det er også slik at det er bevilget betydelige beløp opp gjennom tida for å nå disse målene. Det er 700 nye ansatte. Da bør man også kunne forlange resultater underveis. Som jeg sa i mitt innlegg, har ikke Regjeringen gjort det lettere for seg ved at man ikke løftet den kommunale kulturen inn som en del av det statlige systemet. Dermed oppnår man enda flere problemer som man burde være forskånet for. Jeg har lyst til å høre om statsråden er enig i at man kanskje kan trekke sosialkontorene inn som en statlig del, og dermed bake alt dette inn i én felles kultur under én felles ledelse. I dag ser vi også på nettstedet NA24 oppslag om at det er store bevilgninger som går til konsulenttjenester, over 1,2 mill. kr går til konsulenttjenester i stedet for til kundebehandling. Jeg vil gjerne høre kommentaren til statsråden til det også.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-25:
Det mest oppsiktsvekkende ved denne debatten er vel egentlig at representanten Karin Andersen fant én positiv ting med at Fremskrittspartiets tok opp dette. Men mitt poeng har hele tiden vært å holde fokus på gjennomføringen av Nav, nemlig det å gi brukerne et bedre tilbud. Jeg mener bestemt at det er viktig. Men selv om man fokuserer på at vi skal nå det målet før vi blir ferdig med Nav-reformen, er det tusener på tusener av brukere av Nav som har krav på en respektfull behandling underveis. Når vi får henvendelse på henvendelse om at vi ikke er i mål med dette, er det vår oppgave å sørge for at det fokuseres på det. Det har vært noe av det jeg har ønsket å gjøre. Når man gjennomfører en slik stor reform, tror jeg det er positivt at det er brukerne som stiller de kritiske spørsmålene. Det man oppnår med det, er at vi får en bedre gjennomføring av reformen. Jeg kan love Stortinget at det vil jeg fortsette med å gjøre. Så til dette med sosialhjelp, som flere har vært kritiske til. Ja, vi vet at flere partier her er kritiske til det. Men Fremskrittspartiet har gjennom årene fremmet mange, mange gode forslag, og det har dessverre tatt fem til ti år før de er blitt gjennomført. Jeg tror at dette er et av de forslagene som i framtiden kommer til å bli gjennomført, men det kommer selvfølgelig til å ramme noen i den perioden. Så registrerer jeg at flere talere har vært oppe her og kritisert Fremskrittspartiets kutt i budsjettet både i fjor og i år. Det viser evnen til visse partier i Stortinget til å tenke helhetlig. For hva er det de ansatte i Nav gjør? Jo, de hjelper folk til å få seg arbeid. De hjelper folk og veileder dem ut i trygdesystemet. Det er faktisk slik at man også må ha retten til å stille et kritisk spørsmål om effektivitet. Så er det også slik at når et parti bruker milliarder på milliarder av kroner på investeringer i f.eks. veinettet og jernbanenettet, bruker milliarder av kroner i skattelette for å få flere i arbeid, vil det føre til at ikke alle de som står i arbeidsledighetskøen, trenger å få hjelp av Nav. Det er derfor Fremskrittspartiet foreslår dette, og dermed kan en kutte i Nav. I år ser det ut til at Regjeringen dessverre ikke har hatt grunnlag for å løse de oppgavene som må gjøres framover i Norge, og dermed har vi funnet grunn til å beholde bevilgningene som de har vært.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-11-25:
Det jeg prøvde å si innledningsvis, var at man forsøker å gjøre dette til en debatt for eller imot lobbyisme. Det er det ikke. Alle er enige om at lobbyisme er positivt. Da denne saken ble omtalt i sommer, var det flere eksperter som sa at det var viktig at Regjeringen snudde, fordi et lobbyregister kunne være viktig i kampen mot korrupsjon. Blant dem som hevdet dette, var professor Jan Fridtjof Bernt ved Universitet i Bergen. Har ikke statsråden i det hele tatt forståelse for at et lobbyregister kan være et viktig virkemiddel bl.a. i den sammenhengen? Da dette var tema tidligere i Stortinget, la ikke statsråden skjul på at SV i regjering var regelrett overkjørt. SV mente det samme som Venstre. Man ønsket et slikt register, men fikk ikke med seg partnerne i Regjeringen. Slik statsråden argumenterer i dag, høres det ut som om hun er nyfrelst tilhenger av det motsatte av det som SV har stått for før, nemlig at man er grunnleggende imot et lobbyregister. Er man overkjørt, eller ikke, i dette spørsmålet?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-11-25:
Jeg skal gi statsråden en ny mulighet til å svare på spørsmålet om korrupsjon. Er statsråden enig i at et lobbyregister kan være et viktig virkemiddel mot korrupsjon, slik som bl.a. professor Bernt gir uttrykk for? Så har jeg til historieforklaringen lyst til å si at det aldri før har vært behandlet et forslag om lobbyregister inn mot regjeringssystemet. Det forslaget har Venstre fremmet nå, og det er blitt behandlet for første gang. Det som har vært behandlet før, er lobbyregisteret på Stortinget. Statsråden har da rett i at Venstre har vist evne og vilje til å stå på sitt syn, selv om partiene Venstre var i regjering med i Stortinget mente noe annet. Det nye her er at SV i Stortinget ikke står på den linjen som statsråden senest nå bekrefter er partiets politikk. Man er altså ikke bare overkjørt i regjering, men statsråden lar rett og slett den overkjørselen få følger også for måten man håndterer denne saken på i Stortinget. Det er oppsiktsvekkende, og hun fortjener alle de karakteristikkene hun har fått av Venstre.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-11-25:
Det burde ikke være vanskelig å forstå at jeg opplever utfallet av komitébehandlingen som verre enn forventet. Den eneste støttespilleren Venstre har hatt i Stortinget i disse spørsmålene, SV, har forsvunnet under komitébehandlingen. Det er synd. Det er beklagelig, for det svekker trykket i dette arbeidet. Da lobbyregisteret ble omtalt i Aftenposten i sommer, oppsummerte Aftenposten med at Høyre støttet Venstres forslag. Den gryende entusiasmen som vi så i sommer fra Høyres side, har også forsvunnet under komitébehandlingen. Det er synd. Jeg synes også at en begrunnelse som i stor grad ikke er relevant i forhold til vårt forslag, er skuffende. Bent Høie sier at Venstre hadde rett når det gjaldt engasjementet for åpne formannskap, men at det har hatt sine utslag. Det er rett. Men her lot vi altså innvendinger komme åpenhetslinjen til gode. Når det gjelder lobbyregister, er innvendingene blitt brukt mot en forbedring som skulle gi større åpenhet. Det er nok sånn i enkelte kommuner hvor Høyre kjenner seg hjemme, at mye har forflyttet seg til andre kontorer i rådhuset, men flertallet av formannskapene i dette land har en annen karakter, hvor mye debatt faktisk foregår i formannskap. Det vil framgå av avisreferat osv. Det har vært et langt skritt i riktig retning, og jeg håper ikke at Bent Høie med sine innvendinger ønsker å reversere den bestemmelsen det er snakk om her. Når det gjelder å sette grenser for hvem som er lobbyister, er det gjort et arbeid knyttet til dette både i EU, i Kongressen i USA og andre plasser. EU er nå inne i en prosess der man vil videreutvikle sitt system. Vi nøyer oss med å si at når ingen andre nordiske land har gjort dette, trenger heller ikke vi å gjøre det. Er det noe som ville kledd oss, så var det å lede an i dette arbeidet, være det eksempelet det ble vist til på dette området. Det er blitt en diskusjon om SV er overkjørt, omvendt eller opplyst. Det ser jeg fram til å høre SV i Stortinget forklare. Det er oppsiktsvekkende, det er feigt, det er påfallende, at et parti med partilederen Kristin Halvorsen, som oppglødd og oppstemt for mange år siden argumenterte for dette og sa at dette vil komme, i dagens debatt ikke forteller oss hvorfor det engasjementet er nullet ut, hvorfor de nå er overbevist om at et lobbyregister er en grunnleggende dårlig ordning, slik de argumenterer for i innstillingen i dag.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-25:
Eg har berre merka meg at Venstre har ei veldig glede av å karakterisere SV i denne saka. Eg har vore tydeleg på dette heile vegen. Det har òg andre SV-arar vore, at vi har hatt eit anna syn på eit lobbyregister tidlegare. Det var ikkje klarert i Soria Moria-erklæringa. Vi kunne difor ikkje forvente at det var SV sitt syn som skulle vinne den debatten i Regjeringa, og det vart det heller ikkje. Korleis representanten Kvassheim vil karakterisere dette, overkøyring eller ikkje overkøyring – eg registrerer berre at det var tilsvarande i førre periode. Då stemde Venstre åleine i Stortinget for det forslaget. Ingen av Venstre sine regjeringskollegaer den gongen stemde for. SV fekk ikkje med seg sine regjeringskollegaer i denne perioden. Det betyr ikkje at vi har lagt denne debatten død for all tid, men i inneverande stortingsperiode har ikkje vi kunna støtte det forslaget, men jobbar desto hardare med andre typar forslag som vil sørgje for at vi har openheit og eit innsyn i forvaltinga og i det vi har ansvaret for, nemleg regjeringskvartalet og det som skjer i og omkring regjeringskvartalet.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-25:
Om eit lobbyregister vil vere eit verkemiddel i kampen mot korrupsjon, er jo heilt avhengig av korleis det vert utforma. Dei ulike rapportane og dei vurderingane som har vore gjorde i våre naboland, viser at då må det vere veldig vidtrekkande. Ein må nesten ha eit forbod mot å kunne treffe selskap utanom dei som er registrerte som innkomande besøk i eit departement. Det er det vi har peika på, nemleg at utan ei slik veldig vidtrekkande registrering vil ein risikere at det kanskje nettopp kjem den type selskap som ikkje vil ha offentlegheitas lys på besøket eller på den saka dei er der for å fremje. Dei vil finne andre treffpunkt med politikarar eller andre avgjerdstakarar som dei ønskjer å påverke. Eit lobbyregister har altså vore meint å skulle vere eit tillegg til det ein elles gjer for offentlegheita. SV har gjort mykje for å auke offentlegheita og innsynet i forvaltinga i den perioden vi har sete i regjering.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-25:
Eg rekna med at den saka med Kunnskapsdepartementet ville kome, så eg var inne og skreiv ut referatet frå spørjetimen der statsråd Bård Vegar Solhjell var til stades, og der han var i debatt med bl.a. representanten Bent Høie. Sidan Bent Høie umogleg kan ha høyrt etter i den debatten, skal eg rett og slett berre få lese opp det som statsråd Solhjell sa knytt til spørsmåla om dette registeret, som er eit forslag som har vore på høyring. No er det Kunnskapsdepartementet sitt ansvar å følgje opp denne saka, så dersom representanten Høie har spørsmål om det, føreslår eg at dei vert retta direkte til Kunnskapsdepartementet. Det som statsråd Solhjell sa i munnleg spørjetime for tre veker sidan, var at det ikkje vil verte «oppretta eit elevregister der vi skal registrere individdata om t.d. seksuell legning eller religiøs oppfatning. Det er det ikkje lagt fram forslag om frå meg, det står ikkje i høyringsbrevet og vi kjem ikkje til å gjere det, for det er ikkje ønskeleg». Det svaret ser eg på som «registrert». Kva som ytterlegare kjem ut av det forslaget, får vi vente på og sjå av Kunnskapsdepartementet si behandling. Men då har ein i alle fall endå ein gong slått tilbake på den påstanden. Når det gjeld skatteregister, er Høgre og vi veldig ueinige om det. Grunnen til at vi har opna opp for at ein skal ha innsyn i skattelistene, er rett og slett at vi då får ein open debatt i dette landet om utviklinga av f.eks. forskjellar. Vi såg veldig tydeleg at då den førre regjeringa unndrog dei frå offentlegheita sitt ljos, var det slutt på f.eks. journalistane sine moglegheiter til å samanlikne inntekter i Oslo øst og Oslo vest. Det å sjå ulike grupper opp mot kvarandre, sjå kva for ei retning dette landet faktisk tek, det å få opne debattar om det, tør faktisk denne regjeringa. Vi har sagt at vi skal kjempe mot forskjellane, men vi tør altså å offentleggjere skattelistene som eitt av verkemidla for å få ein debatt om utviklinga av Forskjells-Noreg. Det er ein av grunnane til at vi gjer det. Så berre å bruke argumentasjonen om personvern når det gjeld skattelistene, held ikkje. Det er også andre årsaker til å offentleggjere skattelister; ein offentleg debatt om Forskjells-Noreg er berre ein av dei. Men eg skjøner godt at Høgre ikkje toler at det får dagens ljos når dei sit i regjering, fordi forskjellane aukar ved at dei rike vert rikare. Når det gjeld innsyn i pasientjournal, kan eg med glede melde om at vi arbeider vidare med forslaget om innsyn og logg i pasientjournalar. Det vil kunne kome på høyring om ikkje lenge. Det vil forsterke forbodet mot innsyn og gi pasienten større rettar knytte til innsyn i eigen journal – også gode forslag frå denne regjeringa.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-25:
Eg har lyst til å takke for ein god debatt og ta tak i noko av det som representanten Rolf Reikvam stilte spørsmål ved, om tilsynsmyndigheitene har godt nok mandat, som han sa. Dei har iallfall mangla sanksjonsmoglegheiter. Det er nettopp difor Regjeringa no har gitt dei sanksjonsmoglegheiter – f.eks. moglegheita til å bruke gebyr. Eg har i samtale med Datatilsynet bl.a. fått forståing for at det er ein måte å etablere forvaltningspraksis på for eksempel når det gjeld kameraovervaking av skular, der ein sender melding og får lov til å setje opp kamera fordi ein har ein grunn for det. Men kva tid ein overvaker elevane, er noko heilt anna. Datatilsynet kan då gå inn og bruke gebyr for å etablere ein forvaltingspraksis knytt til det. Vi gir dei òg moglegheit til å statuere eksempel på andre område. Det vil bety ei meir spissa haldning og ei sanksjonsmoglegheit, ein pisk, i arbeidet for personvern. Det gjeld òg effektivisering av tvangsmulkt, som ein har hatt moglegheit til, men det har vore litt uavklart kven som skulle effektuere det. Ved at vi no legg det til Statens innkrevjingssentral, vil ein få ei effektiv innkrevjing òg av tvangsmulktene. Da fyrst vert òg det ein verkeleg sanksjon – eit verkemiddel mot det. Den saka som det vart vist til når det galdt Kunnskapsdepartementet, handlar ikkje om Fornyings- og administrasjonsdepartementets manglande eller ikkje manglande gjennomslag, men rett og slett om kven som er konstitusjonelt ansvarleg overfor Stortinget i ei sak som har vore send ut på høyring av Kunnskapsdepartementet. Der har kunnskapsministeren både når det gjeld dei høyringane som mitt departement har hatt, og det som Bent Høie har oppfatta i den saka, veldig tydeleg og klart frå Stortingets talarstol sagt noko om kva det registeret er og kva det ikkje er. For meg var det svaret godt nok. Eg håpar det i framtida vil vere det for Bent Høie òg. Elles er det viktigaste vi har gjort, å fokusere veldig på førebyggjande arbeid – informasjon. Vi er kanskje litt for naive her i nord. Vi trur godt om kvarandre og ikkje minst om forvaltninga av bedrifter. Vi trur alle andre tek omsyn til personvernet vårt. Eksempla frå Bent Høie er jo gode eksempel på det motsette. Vi må framleis ha tru på at det er tilliten som er viktig. Men då må bedriftene vere klar over kva som er pålagt dei, offentleg forvaltning må vere klar over kva som er pålagd dei, men òg vi som innbyggjarar må ta ansvar for vårt eige og andres personvern. Vi har gjort ein jobb for å sikre Datatilsynet større midlar til både å jobbe førebyggjande og å ha sanksjonsmoglegheiter. Vi set i gang tiltak mot ID-tjuveri – ikkje minst arbeidet med eID vert ei viktig og stor brikke for å sikre sikker identifikasjon og handtering av personvernopplysningar. Lovforslag om forbod mot pasientsnoking er eit anna tiltak. Så kjem det, som sagt, mange gode forslag frå Personvernkommisjonen som vi ganske kjapt skal setje oss ned og vurdere og fortløpande kome til Stortinget med.
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-11-25:
Det var egentlig litt befriende at det var andre enn saksordføreren og statsråden som tok ordet. Det er jeg glad for, for når de kommer hit, kommer de mer ordentlige argumentene. For min del var det først en skuffelse over at de andre partiene ikke deltok. Det andre er at når det gjelder innstillingen, er det på en måte sagt ting som vi har tilbakevist ligger i forslaget. Jeg kan gå systematisk til verks. Det står f.eks. at et flertall er imot Europaparlamentets ordning med at lobbyistene har adgangskort. Det har ikke vi foreslått. Hvorfor er det et hovedargument mot vårt forslag? Hvorfor sier man at det er ressurskrevende, når vi sier at det er én liten ting i tillegg til det systemet vi har allerede i dag? Det er tilbakevist punkt for punkt der det snakkes om ting vi virkelig ikke har foreslått. Vi har ikke foreslått noe ressurskrevende der alle skal inn, der man skal registrere hvem som går inn og ut av døra, og så skal man kobles til en interessegruppe. Nei, vi sier at hvert enkelt medlem må kunne vurdere om dette er en lobbyist, eller om det er et privat møte. Hvis en ordfører kommer, er det sjølsagt han som ordfører, men hvis Fabian, som min ordfører, kommer hit og tar en kopp kaffe og ikke snakker politikk, så har ikke jeg noen grunn til å registrere ham inn. Dette kunne vært veldig enkelt å registrere, og vi tilbakeviser punkt for punkt de argumentene som komiteen har lagt fram. Jeg kan nevne noen eksempler. Vi har f.eks. mange ganger hatt kjør her fra enkeltpartier om enkelte legemidler som skal over på blåreseptordninga. Det er masse penger for en bedrift. Det er veldig masse penger og betyr mye. Det betyr mye på vårt helsebudsjett, og vi har sett flere ganger at man har presset legemidler inn på blåreseptordninga, også dem som er blitt tatt ut. Det hadde vært interessant å vite om de partiene har møtt legemiddelindustrien, eller om de f.eks. bare har møtt pasientgruppa på det området. Det hadde vært interessant for offentligheten, også for behandling av saken. Hvem er det som presser på for å få til dette? Er det produsenten, eller er det brukeren? Sånne ting er faktisk viktige for offentligheten. Det som frustrerer meg, er at veldig mange partier her velger ikke å argumentere for det de står for, og at man i komiteen har argumentert mot noe som vi ikke har foreslått, og bruker argumenter som virker noe søkte i forhold til den ordninga vi har foreslått.
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-11-25:
Man må gjerne argumentere med Europarådets system, men man må ikke argumentere med at vi har foreslått adgangskort, for det har vi ikke, og det er adgangskortordninga man viser til i merknadene. Det er jo heller ikke slik at det har vært et rush av forslag fra andre partier som vi må ta stilling til når det gjelder hvordan vi skal klare å ivareta åpenheten her i Stortinget. Så til det jeg mente med ordentlige argumenter: I innlegget fra Høyre kom det fram det som egentlig ligger der: Man har ikke tiltro til at åpenhet skaper kloke beslutninger. Der er forskjellen. Jeg tror at åpenhet skaper kloke beslutninger. I innlegget fra Høyre kom det fram at man tror at formannskapene er litt dårligere når de er åpne, enn hvis de hadde vært lukket. Jeg tror at resultatet er at demokratiet blir litt bedre når det er åpent, enn når det er lukket. Det er det som er forskjellen – det er det som viser at det ligger en grunnleggende forskjell her, som folk ikke tør å uttale, og det er det jeg kjenner er litt provoserende.
Bent Høie (Høyre), 2008-11-25:
Venstre etterlyser argumentasjon fra dem som er imot forslaget. Argumentasjonen er selvfølgelig å finne i innstillingen – godt beskrevet av et flertall i komiteen – og kan leses der. Men når det fremføres av representanten Trine Skei Grande nesten som om motstandere av Venstres forslag ikke tør å framføre sine argumenter i åpne rom – at det liksom ligger noe skummelt bak å være imot dette, og derfor engasjerer en seg ikke på talerstolen – er det selvfølgelig ikke riktig. Det er det enkle årsaker til. Her er det et bredt politisk flertall som mener noe annet enn Venstre. Det står godt beskrevet i innstillingen og har ikke minst blitt lagt godt fram av saksordføreren og er også underbygd av statsråden. Det har blitt en debatt om SV er overkjørt eller omvendt. Det kan jo hende at SV er blitt opplyst på veien. Det legger i hvert fall jeg til grunn når jeg leser det brevet som er kommet fra statsråden. Representanten Kvassheim trekker parallellen til diskusjonen rundt åpne formannskap og sier at Venstre fikk rett. Det ble åpne formannskap, og ingen setter spørsmålstegn ved det i dag. Vel, motstanderne av åpne formannskap kan nok si at Venstre fikk rett, men kanskje motstanderne også hadde rett, for hvis man ser på formannskapene i dag, fungerer de på mange måter som minikommunestyrer og minibystyrer, der partiene møter og fremfører sine standpunkt på en scene, mens de egentlige politiske drøftingene, som tidligere foregikk i formannskapsmøtene, pågår i rådhusenes korridorer – nettopp det som motstanderne mot dette forslaget mente ville skje. Det betyr at denne typen forslag, både diskusjonen omkring åpne møter og også diskusjonen om dette registeret, ikke er diskusjoner der en kan ha et svart-hvitt-standpunkt, fordi begge sider har argumenter som det går an å legge vekt på. Når vi i denne omgang legger vekt på at et sånt register ikke vil ha den effekt som byråkratiet, arbeidet rundt det, vil kreve, er det nettopp ut fra at vi mener at det i realiteten ikke vil være et bolverk mot den negative delen av lobbyismen, altså der representantene f.eks. blir påvirket av betalte krefter og ikke tør å være åpne rundt det. Det er kun én måte å møte dette på, og det er med klare holdninger fra den enkelte stortingsrepresentant. Når man møter en profesjonell lobbyist, spør man om hvem som betaler regningen. Man spør om hvilke økonomiske interesser som ligger bak det. På den måten er han – forhåpentligvis – som stortingsrepresentant godt i stand til å vurdere det budskapet som kommer. Jeg tror at en sånt register også ville føre til en mistenkeliggjøring av møter som av en eller annen grunn ikke kunne foregå på Stortinget. Pressen ville umiddelbart kunne sette spørsmålstegn ved hvorfor det møtet ikke foregikk på Stortinget: Er det f.eks. fordi en ville holde det utenfor registeret? Men jeg mener absolutt at Venstre har også gode argumenter for sine forslag. Det kan godt tenkes at Venstre også i denne saken en gang får rett, men jeg tror likevel at framtiden vil vise at vi som var motstandere av registeret, også hadde noe rett i vår argumentasjon mot registeret.
Bent Høie (Høyre), 2008-11-25:
Når jeg brukte begrepet «taus», mente jeg ikke taus i den forstand at statsråden ikke har vært engasjert i spørsmålet og gjort grep som er fornuftige, som f.eks. å sette ned en personvernkommisjon. Det som har vært vår bekymring, er at det kan virke som om de ulike fagdepartementene i denne regjeringen får lov til å drive på på egen hånd med utviklingen av lovverk, registre osv. som går på tvers av det som jeg opplever er ganske klare og tydelige holdninger hos den ansvarlige statsråden for personvern. Et eksempel på det hadde vi en stor runde på i Stortingets spørretime for noen uker siden, nemlig Kunnskapsdepartementets høringsutkast når det gjaldt muligheten for å innhente opplysninger knyttet til etablering av et elevregister. En ville lage et grunnlag og en hjemmel for å innhente opplysninger f.eks. knyttet til elevenes seksuelle legning, religion, etniske bakgrunn osv. Dette var et høringsutkast som skapte sterke reaksjoner fra en samlet opposisjon og ikke minst fra en god del av organisasjonene som representerer disse gruppene. Jeg opplevde at den ansvarlige statsråd, kunnskapsministeren, i spørretimen langt på vei kom opposisjonen i møte og ønsket å endre på dette. Jeg vil gjerne at statsråden svarer på om det nå er satt i gang en prosess i Regjeringen for å starte på nytt med blanke ark i denne saken, og ikke minst involvere de ulike religiøse organisasjoner, homofiles organisasjoner osv. i arbeidet for å sikre at et slikt elevregister for det første ikke registrerer opplysninger som man ikke har behov for å registrere, som heller ikke er relevante, og som kan være skadelige for den enkelte, og for det andre, noe som kanskje er vel så viktig, og som faktisk også berører dagens elevundersøkelse, at en innhenter informasjon på en slik måte at innhentingen i seg selv ikke oppleves som et overtramp mot privatlivets fred eller som diskriminerende. En har også sett dette i forbindelse med skatteregistersaken, da denne regjering som en av sine første saker endret den forrige regjerings beslutning om å fjerne muligheten for å legge ut søkbare skatteregistre. Vi ser til stadighet uheldige utslag av det, både på personvernområdet, i forhold til mobbing og i forhold til feil som blir offentliggjort og hengende ved folk i lang tid.