Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2015-02-17:
Livet byr på små og store utfordringer, også for barn og unge. Det kan f.eks. være opplevelsen av manglende mestring på skolen eller i vennekretsen, foreldrene dine skiller seg, pappa drikker litt for mye, eller bestemor dør. Dette er situasjoner som det er forholdsvis normalt å støte på, nettopp fordi mange opplever det, men det er likefremt krevende å takle for den enkelte. I slike perioder kan mange ha behov for hjelp utenfra til å mestre tanker og situasjoner og til å lære seg å leve med dem. Mange eksempler har vist at en krevende livssituasjon når du er ung, raskt kan utvikle seg til alvorlig sykdom når du blir eldre, hvis du ikke får nok hjelp. Ny kunnskap viser at de fleste diagnosene oppstår før voksen alder, og at tidlig intervensjon og forebygging derfor har stor helseeffekt. Arbeiderpartiet mener skolehelsetjenesten og helsestasjonene representerer en av de viktigste enkeltfaktorene for tidlig intervensjon og forebygging blant barn og unge. Skolehelsetjenesten er elevenes egen lovpålagte helsetjeneste, som utover de lovpålagte oppgavene har en unik mulighet til å treffe barn og unge på deres arena, uavhengig av sosial bakgrunn, og dermed bidra til at de raskt får hjelp når noe er vanskelig. Potensialet og muligheten for tjenesten er stor, men virkeligheten viser seg dessverre noe annerledes. Dagens situasjon er nemlig en skolehelsetjeneste som kun tilbyr det mest nødvendige, ofte med lange ventelister og liten tilgjengelighet. Tidsskriftet «Sykepleien» har gjennomført en undersøkelse som bekrefter det dystre bildet. Norge har altfor få helsesøstre til å hjelpe barn som trenger det. Sju av ti helsesøstre sier at de unnlater å stille spørsmål til elevene, fordi de ikke har tid til å følge opp. Regjeringen Stoltenberg, med Jonas Gahr Støre som helseminister, bevilget derfor 180 mill. kr ekstra i 2013 til landets skolehelsetjeneste og helsestasjoner for å imøtekomme noen av disse utfordringene. Da tidsskriftet «Sykepleien» på nytt, et halvt år senere, undersøkte hvor mye av de 180 mill. kr som faktisk var brukt til å styrke tjenesten, var svaret at under halvparten av midlene, 75 mill. kr, ble brukt på å øke antall helsesøstre. Dette viser at mange kommuner ikke tar barn og unges behov for gode og tilgjengelige helsetjenester på alvor. Som voksne kan vi plukke opp telefonen og bestille time hos fastlegen eller hos en spesialist hvis livet blir vanskelig. Når barn trenger hjelp med sine problemer, må de banke på en dør i en skolehelsetjeneste som altfor ofte er stengt. Barn og unge har rett til like god helsehjelp som vi voksne. Landets skolehelsetjeneste må være tilgjengelig for de barn og unge som trenger det, de må ha tilstrekkelig kompetanse til å møte barn og unges problemer og utfordringer, og de må bli en mer integrert del av kommunens system for å gi befolkningen gode lavterskeltilbud. Tjenesten representerer videre et solid kunnskapsgrunnlag inn i et totalbilde av kommunenes forebyggende arbeid. Dagens helsesøstre gjør en fantastisk jobb, men vi setter dem i en umulig arbeidssituasjon ved kun å gi dem en liten teskje til å øse ut av et helt badekar. Staten har det overordnede ansvaret for å sikre barn og unge en god helse, selv om arbeidet blir gjort i kommunene. Jeg tar derfor opp forslagene nr. 1–10 i innstillingen, forslag som Arbeiderpartiet har sammen med andre partier.