Randi Karlstrøm (Kristelig Folkeparti), 1999-11-25:
Regjeringa har prioritert helse og eldre, barnefamilier og internasjonal bistand på topp i det første året i neste århundre. Vi fokuserer fortsatt på en helhetlig distriktspolitikk, og i budsjettforhandlingene har vi også beskyttet virkemidlene i tiltakssonen for Nord-Troms og Finnmark. Denne representanten er glad for dette, da regionene må bære store kostnader både i offentlig og privat sektor, på grunn av manglende konkurranse på en rekke tjenester og store avstandsulemper. Behovet for tiltakssonen i den nordlige delen av Norge er minst like stor nå som da tiltakssonen ble innført i Syse-regjeringas tid. Denne representanten er glad for at tiltakssonens relative styrke er opprettholdt, og ser det som veldig viktig at dette arbeidet fortsetter. Forskning og utviklingsarbeid innen kystnæringene er satt høyt på dagsordenen i statsbudsjettet, og er viktig for mange lokalsamfunn i hele Norge. Og dette vil få en økende betydning for nasjonens økonomi når oljeinntektene faller en gang ut i det nye århundret. Det er en nasjonal oppgave av dimensjoner å utvikle den biologiske næringa i en bærekraftig retning, fordele ressursene slik at de skaper verdier i lokalsamfunnet for aktørene, og at aktørene i denne næringa tar ansvar for at hele kyst- og havbruksnæringa viser miljøansvar og tar ansvar for å skape en mer bærekraftig utvikling. Et nytt havforskningsskip er viktig for å bli bedre på bestandsforvaltning, slik at vi i større grad kan ta ut og forutse svingningene i bestandene i Norskehavet og Barentshavet. Havmiljøet er vårt store aktivum næringsmessig, det er en forsknings- og utdanningsutfordring, og en enorm vugge for råstoff som er gitt oss fra naturen sjøl. Så vil jeg gå til et annet oppvekstmedium. I statsbudsjettet for år 2000 og i den budsjettavtalen vi har fått med Arbeiderpartiet, innføres barnetrygd fram til 18 år, og dette anser jeg som en veldig viktig reform. Selv om reformen ikke igangsettes før 1. mai, så iverksettes den i løpet av neste år, og vil etter den tid være en del av statsbudsjettet i Norge. Og det vil være opp til de kommende budsjettforhandlinger å få justert opp satsene. For å få igjennom noe, må man ta og gi, og for oss var prinsippet om denne utvidelsen av barnetrygden viktig. Mange vil være med på å fordele goder, men køen av deltagere blir litt kortere når det er snakk om å holde oppe statens inntekter til fellesgoder og fordeling. I denne budsjettavtalen har vi fått med oss Arbeiderpartiet på viktige grep, og de har fått oss med på noen grep som de synes var viktige, uten at vi har måttet redusere inntektene til fellesgodene. Den samlede økningen i skatter og avgifter er på 0,7 pst., og tatt i betraktning økningen i det generalle velferdsnivået i Norge, er ikke dette oppsiktsvekkende eller dramatisk, slik som mange representanter prøver å fremstille det. Det er store behovfor penger til helse, skole, samferdsel og utdanning. Det må være en logisk brist i Fremskrittspartiets aggressive krav til fellesgoder, og det høye volum partiets representanter legger i sine innlegg med hensyn til disse forferdelige skatter og avgifter. Avgiftsopplegget, som vi etter alle solemerker vil vedta i morgen, er i hovedsak miljø- og energiavgifter, i tråd med prinsippene fra stortingsmeldinga om grønne skatter som Stortinget behandlet våren 1998. At vi i budsjettet nå har fått gjennomslag for vår prinsipielle tenkning rundt elavgift og fordeling gjennom tilbakeføring til lavinntektsgrupper, er viktig. Dette bidrar til bedre energiøkonomisering og vil hjelpe til mindre utslipp av miljøfarlige stoffer. Samtidig vil de lavtlønte få lavere skatter og også høyere disponibel inntekt dersom de sparer energi i tillegg. Det er vanskelig å forstå enkeltes engasjement mot den svake økningen som er foreslått i elavgiften, også på bakgrunn av at strømprisene til norske husholdninger er blant de laveste i Europa. Energiforbruket er forurensningens tvillingbror, og det er viktig å ta fatt på arbeidet med å dempe og redusere energiforbruket også i energinasjonen Norge. Jeg må si at det etter mitt syn kanskje er for liten vilje til å ta lange nok skritt for å utvikle seg i en riktig retning mot mer bærekraftige energisystemer. Men allikevel er dette et skritt i riktig retning, og derfor er det veldig viktig.