Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-02-13:
Jeg er glad for at komiteen er godt fornøyd med Husbankens innsats og rolle i boligmarkedet. Jeg deler komiteens bekymring for utviklinga når det gjelder boliger for unge og vanskeligstilte. Det er ingen tvil om at boligmarkedet i pressområdene er i ubalanse, og for unge og vanskeligstilte er det blitt vanskeligere å etablere seg i eier- eller utleieboliger. Dette var også utgangspunktet for at jeg i fjor sommer la ut en liste over utfordringer vi må løse for å få en solidarisk boligpolitikk. Regjeringa foreslo – som komiteen er godt kjent med – en kraftig økning i ordningene, med penger i budsjettet for i år. Jeg er glad for at Stortinget vedtok det. I tillegg til lån og tilskudd til førstegangsetablerere står oppføringslånet sentralt i budsjettopplegget. Som det sentrale virkemiddelet i den generelle boligpolitikken bidrar oppføringslånet til at vi kan nå mål knyttet til bl.a. livsløpsstandard, gode boliger, godt bomiljø og en variert boligsammensetning. Oppføringslånet bidrar til valg av gode, samfunnsmessig og ressursøkonomisk fornuftige løsninger og ivaretar også distriktshensyn. Jeg synes meldinga bekrefter at det er behov for en særskilt innsats overfor unge og vanskeligstilte. Som flertallet i komiteen bemerker, rommer begrepet «unge og vanskeligstilte» en stor og uensartet gruppe mennesker. Det er derfor viktig å målrette tilskuddsordningene slik at vi fanger opp de ulike boligbehov. En solidarisk boligpolitikk innebærer at vi ikke kan godta at det er om lag 6 000 bostedsløse i Norge. Jeg synes derfor, i likhet med komiteen, at en av de aller viktigste boligpolitiske oppgavene for Husbanken er å medvirke til at bostedsløse og andre særlig vanskeligstilte husstander får mulighet til å bo i egen bolig. Representanten Meltveit Kleppa lurer på hvordan prosjektene står i forhold til de store byene. Det er – som komiteen og Stortinget er godt kjent med – opprettet et samarbeidsprosjekt mellom Husbanken, Sosial- og helsedepartementet, Kommunal- og regionaldepartementet og storbyene Oslo, Bergen, Trondheim, Stavanger og Kristiansand, som skal finne fram til gode løsninger. Framdriften i prosjektet er bra. Bergen har f.eks. opprettet bofellesskap med bemanning i tre bydeler for bostedsløse med rusmiddelproblemer. Så dette går sin gang. Og det er viktig at vi greier å holde tempoet oppe, det er jeg helt enig i. Komiteens flertall viser til den positive utviklinga som har vært når det gjelder kommunenes bruk av etableringslån og til økninga i antall kjøpslån. Etableringslån og kjøpslån er gode virkemidler for å skaffe egen bolig til dem som har vanskeligheter i det ordinære lånemarkedet. Jeg har merket meg at komiteen mener at dagens inntektsgrenser når det gjelder å få kjøpslån i Husbanken, utelukker mange husstander som trenger bistand. Jeg vil derfor en av de nærmeste dagene gi nye forskrifter for både etableringslån og for kjøpslån, slik at behovsprøvinga skal bli både enklere og ikke så stram som tidligere, i tråd med det komiteen bemerker. Når det gjelder eldreplanen og arbeidet med å styrke botilbudet for eldre og pleietrengende, er jeg glad for at komiteen gir uttrykk for at Husbanken gjør en god jobb. Husbanken vil bidra til at denne reformen blir vellykket, det er jeg overbevist om. Men jeg deler komiteens bekymring når det gjelder byggekostnadene. Det er derfor viktig at kommunene og Husbanken vier dette problemet stor oppmerksomhet og ser på muligheter for å få ned byggekostnadene, f.eks. ved at kommunene i større grad velger å utbedre eksisterende boligmasse framfor nødvendigvis å bygge alt nytt. Flere kommuner bør etter Regjeringas mening etablere og aktivt bruke kommunale bostøtteordninger. Jeg ser at komiteens flertall er positiv til at kommunene nå i større grad etablerer egne ordninger med bostøtte. Det bidrar til effektiv bruk av kommunale ressurser og til at subsidiene er målrettede og treffer dem som har størst behov for det. I NBIs rapport om «Forholdet mellom bostøtte og sosialhjelp» kommer NBI med flere endringsforslag som Regjeringa vil vurdere nærmere. Rapporten vil også bli drøftet i Det offentlige boligutvalget. Jeg ser at komiteen er positiv til dette, og at den ellers ønsker å bedre bostøtteordninga for vanskeligstilte barnefamilier og unge uføre. La meg til slutt prøve å kommentere noe av det representanten Karin Andersen var opptatt av. Uansett trur jeg det ikke er noen tvil om at i hvert fall de fleste partier er opptatt av at det skal være mulig for alle å bo, og at husleia skal være så rimelig som mulig for dem som trenger det aller mest. Jeg har lest merknadene og hørt hva som er blitt sagt av bl.a. representanten Andersen. Men jeg føler behov for å understreke at kommunene løser dette ulikt. Den undersøkelsen som er gjort fra bl.a. Norges byggforskningsinstitutt, viser at den kommunale bostøtten i hovedsak er knyttet til trygdede husstander med lav inntekt, slik at det er en målretting i forhold til mange av de kommunale bostøtteordningene. Det løses ulikt, men i sum må vi få et system som gjør at vi kan være sikre på at vi greier å hjelpe dem som trenger det aller mest. Men jeg tar med meg merknadene videre.