Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2009-02-03:
Vi skal nå behandle lov om havner og farvann. Dette er en meget etterlengtet oppdatering – det har jeg forstått ved arbeidet i komiteen – av havne- og farvannsloven fra 1984. Arbeidet med den nye loven startet allerede i 2000, men det skjøt virkelig fart etter at Helga Pedersen og den rød-grønne regjeringen tok over i 2005. Til departementshøringen, med frist 2007, kom det inn 97 høringssvar. Det sier noe om behovet som mange har følt for endringer i loven. Mye har skjedd siden 1984. Utviklingen innenfor transportsektoren har vært stor. De ulike transportformene konkurrerer i større grad om de samme kundene. Særlig har veitransporten tatt mange oppgaver og er raskt voksende. Dette fører til økt press på veinettet og skjer samtidig som bevisstheten rundt bruken av miljøvennlig transport øker. Sjøtransport er som kjent et miljø- og klimariktig alternativ i de aller fleste tilfellene. Derfor har også hovedmålsettingen med en ny lov om havner og farvann vært å etablere et juridisk rammeverk som bidrar til at havnene utvikles til effektive logistikknutepunkter, noe som er viktig for at sjøtransporten kan utvikle seg som en effektiv og trygg transportform. Dette er en forutsetning for at sjøtransporten skal kunne hevde seg i konkurransen med tog og trailere. Dette er også helt i tråd med de politiske målene regjeringen Stoltenberg II har for sjøtransporten i Soria Moria-erklæringen. Der slås det fast at havnesektoren må sikres rammevilkår som gjør den tilpasningsdyktig og i stand til å tiltrekke seg gods. Dette er også avgjørende for å nå de tverrpolitiske målsettingene om å overføre godstransport fra vei til sjø. I tillegg til økt konkurranse fra andre transportformer og behov for mer miljøvennlig transport øker skipstrafikken langs Norskekysten, både i og utenfor territorialfarvannet. Økt trafikk fører til at kravene til sikkerhet og framkommelighet på sjøen skjerpes. Samtidig får vi også mer internasjonalt regelverk som det må tas hensyn til. Gjeldende havne- og farvannslov tar ikke høyde for disse endringene. Det er derfor flott at vi endelig får på plass et regelverk som gir et mer hensiktsmessig forvaltnings- og styringsverktøy for myndighetene. Havner og sjøtransport har en viktig rolle og bør få en enda viktigere rolle i et helhetlig transportnett med effektive transportkorridorer mellom produksjonssted og markeder. For å styrke sjøtransportens markedsandeler er det avgjørende at havnene styrker sin posisjon som knutepunkt i logistikkjeden og i transportkorridorene. Dette kan gi reduserte transportkostnader for næringslivet og lette kapasitetsproblemene i veinettet. Det er derfor positivt at det nå åpnes for en profesjonalisering av havnene. En viktig del av dette er at det legges til rette for markedsorienterte investeringer og samarbeid mellom offentlige og private aktører innenfor offentlig havnevirksomhet. Det er allikevel viktig å understreke at selve havneinfrastrukturen, altså selve havnen, bør eies av det offentlige. Komiteens flertall, med unntak av Fremskrittspartiet, framhever i en merknad at de sentrale endringene i havne- og farvannsloven er knyttet til eierskap, prisfastsettelse og reguleringsbehov – fordi dette anses som de viktigste virkemidlene for å styrke havnenes posisjon. Under arbeidet med loven har det også vært tatt opp av flere aktører at avgiftene for sjøvertstrafikk, som sikkerhets-, kyst- og losgebyrer, bidrar til å svekke konkurransemulighetene for godstransport med skip i forhold til bruk av lastebil. Det er derfor viktig at departementet fortsetter vurderingen av konkurranseforholdene mellom skipstransport og biltransport av gods, og at departementet følger opp dette og kommer tilbake med det de mener er egnede forslag for å styrke konkurranseevnen for skipstrafikken – kanskje under parolen: Mer skip, bedre klima. Det er også veldig positivt at det er tatt inn en hjemmel for å fastsette rabattordninger som kan omfatte miljødifferensiering. Miljøavgifter vil bidra til å nå Regjeringens mål i klimapolitikken og målet om mer gods over på sjøen. Helt til slutt vil jeg bare takke komiteen for godt samarbeid. Jeg vil også takke alle dem som har bidratt i høringene som komiteen har hatt. Det har vært nyttig i arbeidet med denne saken.