Trine Skei Grande (Venstre), 2015-12-03:
Jeg vet ikke hvordan det er når man sitter og forhandler mellom partiene i regjering, men det er tydelig at de som satt i den forrige regjeringa, forhandlet veldig mye på nattestid. Det gjorde aldri vi; vi forhandlet kun på dagtid. Og de forslagene som ligger på bordet i dag, er godt gjennomtenkt, og mange av dem er også hentet fra Venstres alternative budsjett. Det var ikke så mange som var opprørt over noen av de endringene da, men de hadde tydeligvis ikke forventet at de faktisk skulle få gjennomslag i et budsjett som skulle bli vedtatt. Vi står foran tre store utfordringer som nasjon og i verden. Den ene er sysselsettingsutfordringa for et land som gjennom mange tiår har blitt så avhengig av olje at en liten dupp i oljeprisen gjør at vi sliter med å få arbeidsplasser til våre borgere. Den omstillinga skulle en ha begynt på for lenge siden. De nye arbeidsplassene skulle ha vært skapt for lenge siden. Nå er vi endelig i gang med å få til det skiftet, og det blir mye mer smertefullt fordi man ikke gjorde den jobben for lenge siden. Oljeavhengigheten, oljefanatismen, som fantes i tidligere regjeringer, har ført til at den sysselsettingsomstillinga blir mye tøffere enn den egentlig hadde trengt å være, men vi må fikse det nå. Den andre store utfordringa er klimautfordringa, og der må Norge også bidra. Vi må bidra med tiltak som fungerer, vi må bidra med tiltak som kanskje er upopulære, vi må bidra med politisk ledelse som gjør at vi faktisk bringer dette framover. Og jeg må si at jeg er litt forundret over dagen i dag, med et Arbeiderparti som hoverer, som opptrer på sosiale medier med morsomheter knyttet til miljøavgifter. Miljøavgifter er et av de viktigste, mest virkningsfulle tiltakene for at vi skal få til den omstillinga vi trenger. Det krever modige politikere, og det krever politikere som står i det, og jeg vil gi kred til alle dem som orker å stå i det når vi skal stemme over det i dag, fordi det må vi faktisk gjøre – vi må ha miljøavgifter hvis vi skal klare å få til endringer i folks handlinger. Snorre Serigstad Valen kan gjerne invitere oss til å skifte side, men vi ser hvordan hans samarbeidspartnere hoverer over de samme miljøavgiftene som er så avgjørende for å komme i mål. Det hoveres, det latterliggjøres og det brukes alle mulige virkemidler for å rakke ned på dem, men noen må faktisk stå i det og kjempe for dem, og vi har fått til større grønt skatteskifte hvert eneste år enn det de rød-grønne noen gang har turt. Og vi ser en enorm økning i skatteiveren hos de rød-grønne, mens vi vet at det norsk næringsliv trenger nå, faktisk er omstilling og handlingsrom for nye investeringer. Det er faktisk ikke skatteøkninger, men skattesenkning. Vi trenger en kjempestor satsing på forskning, kunnskap, lærere og barnehager – alt det som utgjør den kunnskapsmessige infrastrukturen i samfunnet. Det har vi fått til med det budsjettforliket – alt fra å gjøre tilskuddet til lærlinger høyere, sørge for å få til den grønne omstillinga, få til vekst i de næringene som vi skal leve av i framtida, og få til en omstilling av næringslivet. Og så må vi takle flyktningutfordringa. Nå kommer tallene fra SSB som nok viser at det kan være med og hjelpe Norge gjennom en dupp økonomisk, at vi faktisk også kan få til vekst gjennom den innvandringa vi nå har sett. Men vi må sørge for at vi får til en god integrering, som gjør at alle sammen får en god start, for lykkes de som kommer hit og skal være her, så lykkes også vi. Det er når vi får til en god integrering – får folk fort i jobb, får folk fort integrert i samfunnet – at vi klarer å lykkes som samfunn, og det er den utfordringa vi står overfor nå. Da må vi ha tiltakene som gjør at folk fort kommer inn i samfunnet, fort kan være med og bidra og fort får en forståelse av hva som er den norske samfunnskontrakten. Vi er i en tid nå der det kreves ganske modige tiltak. Det krever at alle faktisk samarbeider og strekker seg. Jeg ville løyet fra talerstolen hvis jeg sa at dette er lett å få til. Dette var et budsjett som var skikkelig vanskelig å få til – alle måtte ta og alle måtte gi for at vi skulle komme i mål. Men det gjøres også noen modige grep som jeg mener politikere skal ha kred for å stå i, og det kreves faktisk nå at noen tar noen modige grep, spesielt i klima- og miljøpolitikken der det ikke bare handler om å bruke gulrot, men også om å bruke pisk for å få til de endringene. Og den måten man latterliggjør avgiftspolitikk på fra denne talerstolen i dag, mener jeg vitner om politikere som ikke er modige, og som ikke tør å ta noen upopulære grep for å møte den største utfordringa vår klode står overfor nå, nemlig klimautfordringene.