Morten Lund (Senterpartiet), 1999-05-31:
Uttrykket «opp som en løve og ned som en skinnfell» er en situasjonsbeskrivelse som jeg har tenkt på ved flere anledninger underveis i behandlingen av dette forslaget i Stortinget, og ikke minst i media. Nå synes jeg det er viktigst å konstatere at det er bred enighet i Stortinget om den videre saksgang, og det er en brakseier for statsråden og for sentrumspartiene. Den videre saksbehandling blir nå helt i samsvar med det statsråden skisserte i møtet med næringskomiteen. Regjeringspartiene er selvsagt med på de forslag som støtter statsrådens skisse til framdrift. Vi tåler godt at Høyre påstår at de ikke skjønner at slikt går an. Men jeg vil stille et spørsmål – selvfølgelig teoretisk – til Høyre: Hvis en Høyre-statsråd skulle forsvare en sak i Stortinget som fikk en slik støtte – det er selvfølgelig også teoretisk – ville da Høyre gått imot den støtten og formulert egne forslag? Jeg tror vi kan konstatere at Høyre på nytt er skuffet over at det heller ikke når det gjelder denne saken, er krisestemning i Stortinget. Komiteen er enstemmig i sin dom om at det framsatte forslaget om å gjøre Stortinget til et saksbehandlingsorgan, skal legges dødt. I tillegg er det enighet om at den tidligere fastsatte fristen, 1. juni, for å velge aktør skal forlenges til 1. oktober. Så vidt jeg husker, var det en enda kortere frist Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet opererte med da saken var til behandling i Stortinget i februar, men den fristen ble også forlenget. Representanten Opseth sier i dag at det er helt uansvarlig å velge aktør før 1. juni fordi EØS-avtalen hindrer en så rask verdifastsettelse. Men 6. mai, da dette Dokument nr. 8-forslaget ble innlevert, tenkte han ikke på det. Jeg konstaterer derfor at EØS-alvoret siger innpå. Kritikken fra Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet mot Regjeringen har vist seg å være uten grunnlag. Det er sju tilbydere som har levert planer som er i samsvar med Stortingets forutsetninger på alle de punktene der forslagsstillerne påstod at departementet hadde bedt dem legge andre forutsetninger til grunn. De påstandene var uten grunnlag. Forslagsstillerne er rause nok til å uttrykke tilfredshet med statsrådens håndtering av saken så langt, endog med planene for det videre arbeid. Det eneste som mangler, er en bønn om forlatelse. Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet har vært særlig opptatt av at alle tilbud skulle være helhetlige og kunne stå på egne ben. Man var visstnok redd for at Regjeringen skulle lage et samarbeid mellom flere, slik at deres egen påståtte favoritt ikke nådde opp. Det viser seg at alle sju oppfyller dette kravet. Da skjer det merkelige at Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet pålegger Regjeringen å undersøke om de beste tilbyderne vil kunne inngå et samarbeid. Er det et nytt forsøk på å legge til rette for en bestemt tilbyder, har mange spurt. Jeg tror ikke det vil være mulig. Regjeringen skal før vår sommerferie legge fram en melding om de tilbydere og de tilbud som velges ut for videre forhandlinger, og så skal Regjeringen legge fram en proposisjon før 1. oktober. Der skal Regjeringen presentere sitt valg av utbyggere for videre forhandlinger og andre konklusjoner som Stortinget må kjenne til og godkjenne. Det vil nok etter en slik ordinær saksbehandling bli mye verre å stemme for et annet valg av utbygger enn Regjeringens – om noen skulle ønske det. Som sagt: Jeg tror ikke noen partier tar sjansen på for åpen scene å avsløre at de ikke vil følge Stortingets forutsetninger og de alminnelige forretningsprinsipper som gjelder i store og små utbyggingssaker i dette samfunnet, selv om det vil være to år til neste valg når vi kommer tilbake til denne saken. I innstillingen ligger det igjen en kritikk av Regjeringen for at det ble brukt tid på det såkalte Spjøtvoll-utvalget. Det synes jeg er merkelig, for det må være en viktig forutsetning som ligger der, både for vårt og departementets videre arbeid med saken. Så bare en liten bemerkning til dette med at taksering ikke er blitt igangsatt. Det er så vidt jeg skjønner, slik at taksering ikke kunne vært igangsatt før etter 18. mai, da tilbudene kom inn, fordi en ikke visste hvilke tilbydere som ville være involvert, og derfor kunne komme i skade for å oppnevne en takstnemnd med inhabile folk. Å avslutte taksten før en kommunedelplan er ferdig, skal også være umulig, sies det. I teorien kan det tenkes at en i en kommunedelplan kan si at dette området ikke kan bebygges, eller at utnyttingsgraden blir en helt annen enn den som har vært lagt til grunn for arbeidet så langt.