Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2009-11-12:
Vi får med jevne mellomrom nyhetsoppslag om eldre som ikke får sykehjemsplass, om rusavhengige som ikke har noe sted å bo, om alvorlig psykisk syke som ikke kan bli utskrevet fra sykehuset fordi de ikke har et botilbud i kommunen de kommer fra. I dag er terskelen for å få sykehjemsplass svært høy. Innen 2030 vil det være behov for 60 000 nye sykehjemsplasser og omsorgsboliger. Det er et mål at den enkelte skal kunne bo i eget hjem så lenge som mulig. Det fremmer både selvstendighet og uavhengighet. Mange eldre ønsker dette selv så lenge de har trygghet for at de vil få den hjelpen de trenger når behovet melder seg. Som en oppfølging av Handlingsplan for eldreomsorgen fra slutten av 1990-tallet ble et nytt investeringstilskudd startet opp igjen i 2008. Dette tilskuddet skal gå til å bygge nye eller pusse opp gamle og slitte sykehjemsplasser og heldøgns omsorgsboliger. Disse skal dekke boligbehovet for alle som har behov for helse- og omsorgstjenester hele døgnet, uavhengig av diagnose og alder. Det er et enormt stort behov for disse plassene. Det er ikke gitt spesifikke føringer, etter hva jeg har fått med meg, for hvordan fordelingen mellom sykehjemsplasser og omsorgsboliger skal være, noe som i seg selv er en stor diskusjon. Videre er det heller ikke gitt føringer for hvor stor andel det skal være av nye plasser, og hva som kan gå til oppussing av eksisterende plasser. Teoretisk sett kan det gis tilskudd kun til oppussing og dermed ikke til nye plasser. Regjeringen har så foreslått at det skal gis investeringstilskudd til 12 000 sykehjemsplasser og omsorgsboliger i perioden 2008–2015. Fylkesmennene har i alle fylker undersøkt hva behovet for plasser er i årene fram til 2015. De mener at det er behov for 20 000 plasser, herav 12 000 sykehjemsplasser og 8 000 omsorgsboliger. Ut fra alder fordeler fylkesmennene de 20 000 plassene med 14 000 til personer over 67 år og 6 000 til dem under 67 år. Så er det også et poeng at av de 6 000 som skal til dem under 67 år, er hele 3 000 til mennesker med psykiske lidelser. Allerede i omsorgsmeldingen fra Regjeringen i 2006 ble det påpekt et behov for ca. 2 700 boliger for psykisk syke utover opptrappingsplanen for psykisk helse. Statens helsetilsyn skrev i sin rapport Tjenestetilbudet til personer med psykiske lidelser fra 2007 at det er «store uløste problemer som skyldes gråsoner og uavklarte ansvarsforhold mellom forvaltningsnivåene. I institusjoner i psykisk helsevern er det et større antall utskrivningsklare pasienter med store tjenestebehov, som kommunene ikke ser seg i stand til å motta». I den samme rapporten pekes det på at det er dokumentert at et større antall personer med til dels alvorlige psykiske lidelser er bostedsløse. Dermed kan ikke disse nyttiggjøre seg tilbudet de får, eller de får ikke tjenestene de har behov for eller krav på, fordi de rett og slett ikke har bolig. Nå er opptrappingsplanen for psykisk helse ferdig, men Regjeringen har ikke lagt fram noen plan for videre satsing, slik Kristelig Folkeparti og flere andre partier har etterlyst. De nærmere 3 000 boligene med tilhørende personell som det er behov for, vet vi ikke når vil komme på plass. Dette er spesielt alarmerende når vi ser spriket mellom Regjeringens mål om 12 000 sykehjemsplasser og omsorgsboliger og fylkesmennenes reelle behovsvurdering som er på 20 000. Etter valget har jeg i to skriftlige spørsmål bedt den forrige helse- og omsorgsministeren om å redegjøre for uttalelser i valgkampen om utbyggingstakten framover og antallet boliger. I det første svaret stod det at i Soria Moria II «har vi tydeliggjort at vi vil gi tilskudd til 12 000 sykehjemsplasser og heldøgns omsorgsplasser innen utgangen av 2015 for å sikre nok kapasitet», og i det siste svaret ble det sagt at Regjeringen vil «utvide rammene ytterligere dersom søknadsinngangen fra kommunene tilsier det». Samtidig, bare for veldig få dager siden, i svar på budsjettspørsmål om investeringstilskuddet for sykehjemsplasser og omsorgsboliger, står det nå at totalrammen på 12 000 omsorgsplasser ikke skal overskrides: «Med utgangspunkt i regonvise fordelinger skal fylkesmannen vurdere hvilke kommuner og prosjekter som skal prioriteres det enkelte år. Det er utarbeidet en veiledende fylkesvis fordeling av 12 000 omsorgsplasser(både sykehjem og omsorgsboliger) for perioden 2008–2015.» (både sykehjem og omsorgsboliger) Videre står det: «Denne fordelingen skal legges til grunn ved prioriteringen.» Så står det: «Ved fordeling av det enkelte års ramme, skal det tas hensyn til at totalrammen på 12 000 omsorgsplasser ikke skal overskrides.» Disse to svarene står i strid med hverandre, og det er kort tid mellom hvert svar. Det siste svaret er også i strid med klare løfter fra både statsminister og helseminister i valgkampen om at dersom behovet meldte seg for flere plasser, skulle taket for antall plasser utvides. Jeg imøteser statsrådens oppklaring her. Høsten 2007 inngikk Kristelig Folkeparti, Venstre og regjeringspartiene en avtale om å styrke eldreomsorgen. Avtalen omhandlet videre dimensjonering av tjenestetilbudet, der behov for bygging av omsorgsboliger og sykehjem årlig skal vurderes i forbindelse med hvert års statsbudsjett. Vurderingene skal bl.a. bygge på omfanget av søknader om investeringstilskudd til Husbanken. I 2008 ble det i budsjettet gitt tilskudd til bygging av 1 000 sykehjemsplasser og omsorgsboliger. Men det kom inn søknader om bygging av over 5 000 til Husbanken i 2008. I 2009 har Regjeringen økt utbyggingstakten fra 1 000 plasser, som var vedtatt i budsjettet, til 2 500, en økning på 1 500 plasser som følge av tiltakspakken i forbindelse med finanskrisen. Dette er langt fra nok. Mange eldre som trenger sykehjemsplass, må vente svært lenge. Terskelen er blitt høy for å få en sykehjemsplass. Det føres ingen statistikk over hvor mange som venter på sykehjemsplass eller omsorgsbolig. Terskelen for sykehjemsplass må etter min mening være forsvarlig, og det bør og må føres ventelister over hvor mange som er godkjent for sykehjemsplass, slik at dimensjoneringen faktisk også blir riktig. Senest i dag leser vi i flere aviser om rapporten «Framtidas omsorgsbilde» som Senter for omsorgsforskning – Sør har laget for Helse- og omsorgsdepartementet. Den sier at 24 pst. av kommunene planlegger å kutte i antall sykehjemsplasser fram mot 2015. Bare 13 pst. av kommunene planlegger å øke antall sykehjemsplasser vesentlig. Trenden ser videre ut til å bli at kommunene heller vil bygge omsorgsboliger enn sykehjemsplasser. Det legges vekt på at omsorgsboliger er vesentlig billigere enn sykehjem, ikke minst i driftskostnader. Vi vet også i dag at det faglige innholdet i en omsorgsbolig er langt dårligere. En av forskerne bak rapporten sier at «mange vil foretrekke, og trenge, sykehjemsplass når de blir svært skrøpelige». Han sier videre: «Vi er redd for at behovet for institusjonsplasser er undervurdert og at dette gjør at terskelen for å få en sykehjemsplass blir for høy.» Dette er ikke minst fordi eldre omsorgsboliger i stor grad må klare seg selv. Mitt spørsmål er: Vil statsråden øke den totale rammen, slik det var sagt i valgkampen og i skriftlig svar fra forrige helseminister, slik at behovet for sykehjemsplasser og omsorgsboliger dekkes?