Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2018-12-19:
Stortinget vedtok i mars 2018 en ny og moderne sikkerhetslov, som skal erstatte gjeldende lov. Presidentskapet legger med dette frem forslag til bestemmelser om i hvilken grad den nye sikkerhetsloven skal gjelde for Stortingets administrasjon. Mens Stortinget og organer for Stortinget ikke er omfattet av virkeområdet til den gjeldende sikkerhetsloven, skal den nye loven gjelde for Stortinget og organer for Stortinget i den utstrekning Stortinget selv bestemmer det. Da Stortinget behandlet den nye sikkerhetsloven i mars, vedtok derfor Stortinget, i tråd med forslaget fra utenriks- og forsvarskomiteen, å be presidentskapet om å legge frem en sak for Stortinget om i hvilken grad den nye loven og bestemmelsene fastsatt i medhold av denne, skal gjelde for Stortinget. Saken som behandles i dag, gjelder Stortingets administrasjon og ikke den parlamentariske virksomheten i Stortinget. Med sistnevnte mener jeg f.eks. arbeidet her i salen og i komiteene. Bestemmelsene om saksbehandlingen i de parlamentariske organene i Stortinget følger av Grunnloven og Stortingets forretningsorden. Forretningsordenen har allerede i dag enkelte bestemmelser som viser til sikkerhetsloven, og det er presidentskapets oppfatning at forretningsordenen også i fremtiden uttømmende bør regulere de sikkerhetsmessige spørsmål som representantene må forholde seg til i sine verv som stortingsrepresentanter. Jeg vil i denne forbindelse minne om at det allerede går direkte frem av den nye sikkerhetsloven at stortingsrepresentantene ikke trenger sikkerhetsklarering eller autorisasjon. Gjennom valget til Stortinget i tråd med Grunnlovens bestemmelser er representantene å anse som klarerte til å få tilgang til gradert informasjon. Presidentskapet vil til våren komme tilbake med en egen sak om endringer i forretningsordenen som følge av den nye sikkerhetsloven, og forsamlingen vil da få anledning til å drøfte nærmere hva som skal gjelde for det parlamentariske arbeidet. Et viktig formål med den nye sikkerhetsloven er å trygge Norges demokratiske styreform. Virksomheten til de øverste statsorganene, også Stortinget, er definert som en nasjonal sikkerhetsinteresse. Presidentskapet mener i utgangspunktet at de samme krav bør gjelde til Stortingets administrasjon som til andre virksomheter som har ansvar for at grunnleggende nasjonale funksjoner kan fungere. Presidentskapet er derfor av den oppfatning at loven i hovedsak bør gjelde for administrasjonen. Samtidig mener presidentskapet at det er nødvendig med enkelte unntak og tilpasninger av konstitusjonelle hensyn. Det er f.eks. foreslått unntak fra bestemmelser som gir forvaltningen adgang til å føre tilsyn med virksomheten i Stortingets administrasjon, eller som gir regjeringen anledning til å gi Stortinget formelle pålegg. Det er også fremmet forslag om at Stortingets administrasjon skal være egen klareringsmyndighet med presidentskapet som klageinstans. Men selv om forvaltningen ikke får adgang til å treffe rettslig bindende vedtak med virkning for Stortinget, legges det opp til et nært samarbeid med nasjonale sikkerhetsmyndigheter. Sikkerhetsloven er en utpreget rammelov, og Stortinget må på et senere tidspunkt, slik det også er lagt til grunn i vedtaket til Stortinget, ta stilling til i hvilken utstrekning utfyllende forskrifter til loven skal gjelde for Stortingets administrasjon. Forskriftene er ennå ikke vedtatt, og presidentskapet vil derfor senere komme tilbake til Stortinget med en sak om dette. Presidentskapet vil også til våren legge frem forslag om i hvilken utstrekning loven og forskrifter skal gjelde for organer for Stortinget, slik Stortinget også ba om ved behandlingen av sikkerhetsloven i mars. Jeg vil råde Stortinget til å vedta bestemmelser om sikkerhetslovens anvendelse for Stortingets administrasjon i samsvar med forslaget fra presidentskapet.