Bent Høie (Høyre), 2015-03-19:
Representanten Ruth Grung mener at ressursmangel fører til at poliklinikker i spesialisthelsetjenesten som tilbyr familiebasert atferdsbehandling, ikke kan gi tilstrekkelig opplæring til helsesøstre og andre helsearbeidere i primærhelsetjenesten. Jeg deler representantens bekymring når det gjelder overvekt hos barn. Det er viktig å styrke innsatsen på det forebyggende arbeidet, samtidig som vi gir god hjelp til dem som er rammet av overvekt og sykelig fedme. Behandling av overvekt og sykelig fedme vil ha et langsiktig perspektiv og vil i det alt vesentlige være forankret i de kommunale helse- og omsorgstjenestene. Behandlingen må involvere flere faggrupper og rette seg mot hele familien. Spesialisthelsetjenesten skal bidra med utredning og behandling av alvorlig overvekt med følgesykdommer. Utredningen må skje i tverrfaglige team og involvere både barn og familien. Den type tilbud er etablert flere steder i landet, f.eks. i Helse Bergen, som representanten viser til. En sånn oppfølging foregår over lang tid som et samarbeid mellom primær- og spesialisthelsetjenesten. Når det gjelder ressurstilgang og finansiering, vil jeg påpeke at Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har lagt til rette for en høyere vekst i sykehusbudsjettene enn det de rød-grønne fikk vedtatt gjennom sine åtte år i regjering. Sykehusenes inntekter kommer til dels som en ramme og dels som aktivitetsavhengige inntekter. Mye av aktiviteten ved sykehusene, også den som er knyttet til samarbeid med helsetjenesten i kommunene, må finansieres gjennom den faste rammen. Sånn er det i dag, og sånn vil det også være i framtiden, selv om det kan komme endringer i finansieringssystemet. Faglig rådgivning er en lovbestemt oppgave for spesialisthelsetjenesten. Helsepersonell i statlige helseinstitusjoner som omfattes av spesialisthelsetjenesteloven, eller som mottar tilskudd til virksomheten fra regionale helseforetak, skal bistå den kommunale helse- og omsorgstjenesten med råd og veiledning og opplysninger om helsemessige forhold som er påkrevd for at tjenesten skal kunne løse sine oppgaver. Det er helseregionene som har ansvar for at dette skjer. I oppdragsdokumentet for 2015 har vi bedt dem utvikle nettopp en strategi for kompetansedeling og kompetanseutveksling mellom de kommunale helse- og omsorgstjenestene i regionen. Som representanten viser til, har vi gode erfaringer med familiebasert atferdsbehandling. Likevel vet vi at det kan være vanskelig å oppnå varig vektreduksjon når man først er blitt overvektig. Det viktigste er derfor å forebygge at barn og unge kommer i en sånn situasjon. Jeg er glad for at Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsetjenesten i 2015 vil belyse hvordan overvekt kan forebygges, bl.a. med strukturelle tiltak. Rådet skal også se på hvordan vi kan styrke ikke-operative behandlingsmetoder særlig for barn og unge og deres familier. I regjeringsplattformen slår vi fast at regjeringen vil styrke det forebyggende helsearbeidet, stimulere til et sunnere kosthold og legge til rette for økt fysisk aktivitet. En lettere tilgjengelig tjeneste er en forutsetning også for å komme tidlig inn med tiltak overfor barn og unge som sliter med overvekt og fedme. Helsestasjons- og skolehelsetjenesten og frisklivstilbud i samarbeid med barnehage, skole og nærmiljøer er viktige arenaer for dette arbeidet. I 2014 ble helsestasjons- og skolehelsetjenesten styrket gjennom en økning av de frie inntektene med 180 mill. kr. Regjeringen videreførte denne satsingen i årets budsjett, men har også styrket tjenesten ytterligere med 270 mill. kr – til sammen 455 mill. kr. Styrkingen vil kunne bidra til flere årsverk, og gjennom det en mer tilgjengelig tjeneste. Helsedirektoratet reviderer nå retningslinjer for måltider i skolen, inkludert skolefritidsordningen. Nasjonalt senter for mat, helse og fysisk aktivitet, som ligger ved Høgskolen i Bergen, driver formidling, rådgivning og veiledning til barnehager, skoler og helsestasjons- og skolehelsetjenesten. Helse- og omsorgstjenestene i kommunen plikter å bidra i kommunens folkehelsearbeid, der ernæring og ernæringskompetanse er viktig. Regjeringen vil følge opp stortingsmeldingen Utdanning for velferd, der det legges vekt på at helse- og omsorgspersonell bør har ernæringskompetanse. Med hensyn til å fremme et sunt kosthold blant barn og unge vil jeg også nevne markedsføring rettet mot barn. Matvarebransjens system for selvregulering har vært i drift i over et år og skal etter planen evalueres i 2016. Befolkningen er for lite og for sjelden i fysisk aktivitet. Utviklingen går dessverre ikke i riktig retning, heller ikke for barn og unge. Skolen omfatter alle barn og unge og kan derfor gi alle elever muligheter for fysisk aktivitet og dermed grunnlag for helse og læring. Regjeringen vil legge til rette for at skolene sikrer elevene daglig fysisk aktivitet. Det er også et mål å gjøre det lettere å velge en aktiv livsstil i dagligliv og fritid. Bo- og nærmiljøer må i større grad utformes slik at de innbyr til lek og fysisk utfoldelse, og det må være mulig å gå eller sykle til jobb, skole og fritidsaktiviteter. Grunnlaget for god helse hele livet bygges i barneårene. Det er derfor utrolig viktig at vi fanger opp barn med overvekt og fedme så tidlig som mulig. Å fremme gode levevaner og forebygge overvekt er også et tema i folkehelsemeldingen som kommer snart, og tjenestetilbudet til barn og unge tas opp i meldingen om primærhelsetjenesten. Begge meldingene skal legges fram for Stortinget i vår. De er viktige både hver for seg og samlet for å gi et bedre tilbud til barn og unge med overvekt og fedme og ikke minst for å forebygge at en kommer i den situasjonen. Det er viktig at sykehusene hele tiden vurderer om de kan løse sine oppgaver på en bedre eller smartere måte. Mer og bedre samarbeid med helsetjenesten i kommunene er en opplagt del av dette. Helsetjenesten er i kontinuerlig utvikling, og derfor må helsemyndighetene jevnlig gå gjennom finansieringssystemet. Jeg opplever at her er det en utfordring, og derfor har jeg også gitt Helsedirektoratet et oppdrag om å gå gjennom finansieringsordningene for bl.a. å vurdere mulige utviklingsbehov knyttet til å få til bedre samarbeidsløsninger mellom sykehusene og kommunene.