Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-06-17:
Kongekrabben er en fremmed art i norske farvann, og den byr på noen helt særegne forvaltningsmessige utfordringer. Én ting er i hvert fall helt sikkert: Den er kommet for å bli. Det overordnede målet med forvaltningen – og som Stortinget har stilt seg bak – er å begrense en videre spredning og sikre en lavest mulig bestand av kongekrabbe utenfor et kvoteregulert fangstområde i Øst-Finnmark. Innenfor dette området skal krabben forvaltes på en måte som gir grunnlag for næringsaktivitet. Det betyr en bærekraftig høsting. Dette er en vanskelig balansegang, og det er ennå mye vi ikke vet om kongekrabben og konsekvensene av at den har kommet vandrende inn i norske farvann. Representantforslaget som er til behandling i dag, handler om å øke det kommersielle fisket av kongekrabbe for å redusere bestanden til et bærekraftig nivå. Som kjent fastsatte jeg på mandag reguleringen av kongekrabbefisket for kommende sesong. Den beslutningen er basert på en omfattende høringsprosess og ivaretar etter min vurdering hensynene som kommer til uttrykk i komiteens innstilling, på en god måte. For kommende sesong er det fastsatt en kvote på 900 tonn kongekrabbe, og det kvoteregulerte området er utvidet mot nord, og hele Porsangerfjorden er innlemmet i dette området. Disse elementene henger sammen og skal sørge for at målene for kongekrabbeforvaltningen blir nådd. Samtidig har det vært viktig for meg å sikre et reguleringsopplegg som minimerer mulighetene for juks, og jeg tror ikke vi vil se de samme tilstandene i år som det ble rapportert om i fjor. Grensen i Porsangerfjorden oppheves fordi forutsetningene for en slik grense ikke lenger er til stede. Kongekrabben er også etablert i indre del av fjorden, og i den frie fangsten har det i hovedsak vært bare de store kommersielle krabbene som blir beskattet. Beskatningstrykket i Porsangerfjorden kan derfor holdes på et like høyt nivå i den regulerte fangsten. På samme måte som i Porsangerfjorden er det ingen grunn til å tro at en justering av den nordlige grensen vil gjøre det vanskeligere å begrense en videre spredning av bestanden. Spredningen skjer i all hovedsak vestover langs kysten, og den frie fangsten bør derfor kanaliseres til og intensiveres i områdene vest for Nordkapp. For å begrense denne spredningen ytterligere har det nå i vår vært gjennomført et utrydningsfiske med innleide fartøy vest for Nordkapp. Dette pågår fortsatt, og rapportene hittil tyder på at dette fisket gir en god effekt. Jeg vil derfor gjennomføre et tilsvarende opplegg til neste år. Selv om vi har et klart mål om å begrense videre spredning av kongekrabben, mener jeg at det er viktig at vi samtidig har et kvoteregulert område. Bakgrunnen for det er å sikre en velfungerende mottaksstruktur og opprettholde markedene som er helt avgjørende for at det overhodet skal være noen interesse for å delta i den frie fangsten. Vi skal heller ikke glemme den store betydningen kongekrabben har hatt for fiskerne og fiskeindustrien i Øst-Finnmark. Samtidig har vi i år fått nye forskningsresultater fra Varangerfjorden som viser en nedgang i biomassen av bunndyr og en strukturendring i bunnsedimentene, som sannsynligvis må tilskrives kongekrabben. Disse resultatene ble omtalt i Havforskningsinstituttets kvoteråd fra november 2009. Men det er etter havforskernes vurdering for tidlig å trekke klare konklusjoner om økosystemeffektene av kongekrabben nå. Vi vil imidlertid fortsette disse undersøkelsene. Vi må forstå hvilken betydning eventuelle konsekvenser har, og vurdere disse i en større sammenheng, der vi også tar hensyn til næringsaktørene og lokalsamfunnene. I stortingsmeldingen om kongekrabbe ble det varslet at forvaltningen skulle evalueres etter fem år. Dette står fast, og på bakgrunn av erfaringene fra sesongen vi nå går inn i, vil det gjennomføres en bred evaluering. Resultatene av denne vil bli framlagt for Stortinget.