trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-12-01:
Jeg finner representanten Klunglands innlegg så lite seriøst at jeg velger å overse det. Bare én kommentar til at vi ikke lytter til råd fra de såkalte fagøkonomene: Jeg er selv økonom, men jeg jobber ikke i OECD. Dersom jeg hadde jobbet i OECD, hadde jeg vært fagøkonom. Men jeg tviler på at representanten Klungland hadde lyttet til meg allikevel. Det jeg vil snakke litt om, er innlegget til representanten Micaelsen om økonomisk teori. Fremskrittspartiet ser på økonomien ikke som en konstant kake, men en kake vi kan bygge større. Det er ikke slik som de rød-grønne tror, nemlig at man tar inn én skattekrone, og så har man én krone mer i velferd. Det er ikke slik det fungerer. Vi ønsker å bygge denne kaken større. Og hvordan baker man en kake større? Jeg skal nevne seks punkter om hvorfor en dynamisk skattepolitikk virker, hvorfor man får mer arbeidskraft, og hvorfor man får mer tilbake når man setter ned skattene: Man skaper mer effektivitet.Man skaper mer fleksibilitet.Man får flere folk i fulltidsstilling istedenfor i deltidsstilling.Man får mer teknologisk innovasjon.Man får mer overtid.Man får – kanskje det aller viktigste i vårt samfunn i dag, hvor vi trenger arbeidskraft – mer kompetent arbeidskraft. Hva er det som skjer i dag, når vi får utenlandsk arbeidskraft til Norge? Vi har nok av ufaglært arbeidskraft i Norge. 18 000 innvandrere kom i fjor, og 18 000 kom i forfjor, men det er altså ikke de menneskene norsk industri etterspør. Faglært arbeidskraft, kompetent arbeidskraft, hvor hen er det de søker? De faglærte polakkene, f.eks., hvor er de? De arbeider enten i hjemlandet eller i USA. Og det gjør de fordi der er det høyere lønn. Der er det også lavere skatt. Det er en sammenheng. Det er dette såkalt egalitære samfunnet som sosialdemokratene har skapt her i Norge. Dette er konsekvensen: Vi får en masse minste felles multiplumer, hvor alle skal behandles likt. En konsekvens av dette er at vi er nødt til å ha til dels høyere lønnsforskjeller, slik at vi skaffer oss den kompetente arbeidskraften som kan skape den økonomiske veksten og effektiviteten i næringslivet som vi trenger. Og så dette: Hvorfor budsjetterer ikke Fremskrittspartiet med de inntektene vi tror vi får med vår skattepolitikk? Vi har etterlyst langtidsbudsjettering, og vi har også bedt Statistisk sentralbyrå om å se på effekten av langtidsbudsjettering. Da kan vi få frem konsekvensene av Fremskrittspartiets skattepolitikk. Til representanten Torgeir Micaelsen: Hvordan definerer man økonomisk vekst? Den eneste måten man definerer økonomisk vekst på, er at ting kan produseres hurtigere. «Input–output» er definisjonen på økonomisk vekst. Jeg tar gjerne en økonomisk debatt, men da kanskje i et annet forum enn stortingssalen.
Svein Flåtten (Høyre), 2006-12-01:
Representanten Sandal gav i sitt innlegg uttrykk for at skatteforslagene fra Regjeringen la opp til en bedre fordeling, og nevnte også i en bisetning at det kunne stimulere sysselsettingen. Jeg må da spørre representanten Sandal hvilke forslag det er fra Regjeringen som spesielt stimulerer sysselsettingen, og hvilke det er som spesielt stimulerer eierskap og sparing i norsk næringsliv.
Svein Flåtten (Høyre), 2006-12-01:
Det er gledelig å høre at representanten Klungland er utålmodig etter flere skattelettelser. Vi gjennomførte veldig store skattelettelser i vår regjeringsperiode, rundt 23 milliarder kr. Det gjorde vi for at næringslivet skulle gå bedre, for at skatteinntektene skulle øke, og for at representanten Klungland skulle kunne stå her i dag og fortelle om hva de har brukt de økte skatteinntektene til – til økt velferd, til skoler, til barnehager osv. Det er den måten vår skattepolitikk virker på. Så vil det være forskjell i størrelsen på beløpene hvert enkelt år, men kursen vår er gitt. Det er den for så vidt på den borgerlige siden: Skatter og avgifter skal reduseres – i motsetning til kursen på den sosialistiske siden, hvor skatter og avgifter hvert år skal økes.
Svein Flåtten (Høyre), 2006-12-01:
Hvis representanten Holmås med puslete mener ansvarlig, så er vi det. Jeg må også si at det er frimodig av representanten Holmås å stå her i en skattedebatt og snakke om valgløfter, når vi har en rekke brutte valgløfter fra posisjonen, hvor henvisningen til opposisjonen, når etterlysningen kommer, er at vi skal gjennomføre det i løpet av perioden. Slik er det også med Høyres skatteløfter. Høyre har løftet blikket og sett frem mot 2009. Vi kommer til å foreslå skattereduksjoner i alle våre alternative budsjetter, og de alternative budsjettene kommer til å ligge til grunn når vi i 2009 eventuelt går inn i en regjering for å gjennomføre disse skattereduksjonene.
Svein Flåtten (Høyre), 2006-12-01:
Jeg takker for representanten Lundteigens analyse av hvorfor Høyre tapte valget. Jeg må tilstå at Høyre selv i sine analyser har pekt på mange forskjellige grunner, og jeg er ikke så helt sikker på om presisjonsnivået i Senterpartiets analyse er særlig god. Som jeg sa til representanten Holmås, kommer vi til å fortsette med ansvarlige skattelettelser. Men det er jo et tankekors at flere representanter fra regjeringspartiene nå etterlyser større skattereduksjoner fra Høyres side, mens de selv øker skattene. Jeg forstår hensikten. Man ser gjerne at Høyre skal være på den uansvarlige siden, slik at man kan bruke det mot oss. Det kommer posisjonen ikke til å få se.
Svein Flåtten (Høyre), 2006-12-01:
Representanten Holmås sier i sitt innlegg at alle skal kunne bo i egen bolig uten å bli skattet særlig hardt for det. En vesentlig kostnad ved å bo i egen bolig er rentene. Ingen vet det bedre enn representanten Holmås, som stadig misjonerer i media for å binde renten og også binde den for lang tid. Det folk er mest opptatt av når det gjelder renten, tror jeg, er selvsagt nivået, men også skattefradraget. Holmås’ kollega Lundteigen har nå avslørt hva som er hans systemskifte i skattepolitikken. Det er at skattefradraget for renter skal fjernes. Dette føres det en diskusjon om, ikke bare i Lundteigens hode, men også i Senterpartiets gruppe, som tenker å bringe det inn i Regjeringen. Hva er representanten Holmås’ holdning til at skattefradraget eventuelt fjernes for rentene på bolig?
Svein Flåtten (Høyre), 2006-12-01:
Ja, det er riktig at flertallspartiene har foreslått overgangsregler. Det som må understrekes fra de tidligere regjeringspartienes side, er at det må komme overgangsregler som tar for seg en løsning av de forsikringstekniske forholdene i forhold til at individuelle og kollektive livrenteordninger kan bli avviklet. Jeg skulle ønske at representanten Sandal sterkere kunne understreke viljen til å gjøre det også, for vi er usikre – jeg føler at man er det. Selv om man understreker sin gode vilje til å nå frem til et forlik, føler jeg at man holder noe åpent her. Det er ikke slik som representanten Myrli er inne på, at man først skal forhandle om et forlik, og etterpå skal man se på de tekniske ordningene for sparingen – det er omvendt. I forliket skal disse ordningene være en del av det man diskuterer. For å legge til rette for det er det nødvendig at man fra talerstolen her i dag enten understreker dette som jeg sier, eller at vi i hvert fall får en aksept fra representanten Sandal om at, ja, det er slik vi ønsker å gjøre det for å legge til rette for forhandlingene. Jeg føler at de tidligere regjeringspartiene, hvis ikke dette blir gjort, kan komme til å gå fra dette møtet med en usikkerhet som selvsagt vil forplante seg inn i forhandlingene som kommer. Det er det ene. Det andre er at alle som har disse ordningene, disse hundretusener det gjelder – bransjen og bedriftene rundt omkring – fortsatt vil være i et usikkerhetsmessig vakuum. Jeg ber om at representanten Sandal tiltrer min understreking av dette problemet.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-01:
Representanten Sandal var godt fornøyd med økningen i fagforeningsfradraget. Det fikk vi høre, og i tillegg skjønner vi at vi har mer i vente. I fjor foreslo Bondevik II-regjeringen å øke grensen for fradrag til frivillige organisasjoner. Økningen i det fradraget ble reversert av flertallet her i salen, ved hjelp av de rød-grønnes stemmer. Det står stille også for neste år, ifølge det vedtaket vi kommer til å fatte senere i dag, mens fagforeningsfradraget økes ganske kraftig. Hva skal vi lese ut av en slik prioritering fra regjeringspartienes side?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-01:
Vårt budsjett går i hop. Det som vel er mer interessant å se på, er at etter at vi fikk en skattereform, er det ganske mange innenfor den rød-grønne leiren som har gått inn på et skatteopplegg som er totalt forskjellig fra det de noen gang tidligere har stått for. Mitt utgangspunkt er at etter at vi fikk et bredt flertall for skattereformen, er forskjellene i skattepolitikken begrenset i forhold til i tidligere tider. Det gjelder i realiteten, selv om representanten Klungland og en del andre i retorikk prøver å framstille det som noe helt annet. Tar man f.eks. regjeringspartiet SV, ser man jo en stor forskjell på situasjonen nå og for noen år tilbake. Vi står støtt på det forslaget vi har framlagt. Det er riktig at det er 170 mill. kr i differanse, men som jeg sa, det er også en omfordeling internt fra skatter til avgifter på 1,25 milliarder kr.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-01:
Hvis Heikki Holmås går litt tilbake og ser på det som har vært gjort her på huset, tror jeg han med god samvittighet kan sette SV i den x-en som skal forklare hvem som har gjort den største snuoperasjonen når det gjelder skattepolitikk. Det var ikke Kristelig Folkeparti som i fjor høst anklaget SV for å ta de rikes parti, det var grupper innenfor Heikki Holmås’ eget parti, og det var LO-leder Gerd-Liv Valla. Som jeg prøver å si, og som jeg har sagt mange ganger: Skattelettelser som bidrar til at vi har et næringsliv som fungerer, det er investering i framtiden. Heikki Holmås kan få støtte fra oss når som helst hvis han skulle finne på å fremme den typen forslag. Når det gjelder aksjeutbytte, var det, som representanten husker, Bondevik II-regjeringens siste forslag at man skulle skattlegge utbytte.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-01:
Når det gjelder rentenivået, er det mange ulike faktorer som gjør at presset på renten øker. Det er selvfølgelig summen av det private forbruk og det offentlige forbruk. Jeg holder fast ved at etter at Stoltenberg I-regjeringen gikk av, var det tvingende nødvendig å gjøre noe med skatte- og avgiftsopplegget for å få fart på norsk økonomi. Da Stoltenberg I-regjeringen gikk av, hadde vi stigende arbeidsledighet, de økonomiske konjunkturer pekte totalt i feil retning, og det var en stor jobb for Bondevik II-regjeringen å sørge for en økonomisk politikk som ville bidra til å snu dette. Dette ble altså snudd, og det er det representanten Klungland og den rød-grønne regjeringen nå nyter godt av.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-01:
Til det siste: Jeg regner med at representanten Lundteigen er enig i at de som sitter med store boliglån, også har behov for en viss forutsigbarhet – selv om man skal ha respekt for debattene. Men jeg har tenkt å ta opp noe annet. Senterpartiet er historisk et parti som har vært opptatt av de små og mellomstore bedriftenes kår. Det samme har Lundteigen. Så mitt spørsmål er: I innstillingen er det fra vår side fremmet forslag om å se på arveavgiften knyttet til generasjonsskifter i familieeide bedrifter og også se på muligheten for å unnta arbeidende kapital fra formuesbeskatningen. Er representanten Lundteigen enig i at det kan være vel verdt å diskutere disse to temaene for å styrke små og mellomstore bedrifter i vårt land?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-01:
Først: Det var jo en meget effektiv munnkurv som finansministeren nå satte på Senterpartiets medlemmer, som gjerne diskuterer rentefradrag – og det er sikkert mottatt vel der i gården. Det jeg var mer opptatt av, var forholdet mellom det Regjeringen gjør på høyskoler og universiteter, sammenholdt med det de gjør på SkatteFUNN, altså i sum en ganske svak politikk for forskning og utvikling. Så mitt spørsmål til finansministeren er følgende: Hva vil Regjeringen gjøre på skattesiden på lang sikt for å stimulere til at vi har et robust næringsliv?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-01:
Jeg ble litt forbauset over at representanten Tybring-Gjedde ville overse representanter. Vi har jo fått gode råd fra Fremskrittspartiet om at det er det ikke veldig lurt å gjøre. Jeg skjønner at det er en litt ny holdning – vel, vel. Når det gjelder representanten Sandals innlegg, er det vel for meg mulig å fastslå følgende: Representanten Sandal er på vegne av regjeringspartiene enig i at dersom vi får enighet om en pensjonsreform, skal det fortsatt være mulig med privat individuell pensjonssparing med skattefradrag, herunder inkludert individuelle livrenteordninger og kollektive livrenteordninger. Hvis vi har slått fast dette, er det den andre problemstillingen, der det er viktig å få helt klart at regelverket for disse ordningene er utformet med overgangsordninger som gjør at man hindrer en avvikling av ordningene på bakgrunn av forsikringstekniske forhold. Jeg kunne godt tenke meg å høre om finansministeren er innforstått med det.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-01:
Jeg vil takke representanten Sandal for svar på spørsmål. Det er en utfordring – og jeg vet at også næringen har gitt uttrykk for dette overfor regjeringspartiene – at regelverket utformes slik at det vi egentlig er enige om, faktisk også kan gjennomføres. Vi vet at det har vært stilt spørsmål knyttet til den merknaden som flertallspartiene har lagt inn. Men ut fra det representanten Sandal nå har sagt, legger vi til grunn at dette også teknisk sett skal la seg gjøre. Jeg vil føye til også fra Kristelig Folkepartis side at dersom det i ettertid skulle vise seg at det ikke var mulig å få til disse overgangsordningene fordi viljen ikke ble fulgt opp av praktiske tiltak, er det klart at det også har betydning for samarbeidsklimaet når det gjelder et eventuelt bredt pensjonsforlik.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
SV har hele tiden – i alle de årene jeg har drevet politikk – sagt at egenandeler på sykdom er skatt på sykdom, og den skatten bør ned. Det sier vi også i Soria Moria-erklæringen. Nå hører jeg at Christian Tybring-Gjedde også kaller egenandeler for «skatt på sykdom». Mener han det? Mener han det virkelig, eller er det tom retorikk? La meg få stille et hypotetisk spørsmål til Christian Tybring-Gjedde: Hvis Regjeringen neste år senker skatten på sykdom, egenandeler, og øker andre skatter for å finansiere dette, kan vi være sikre på at ikke Fremskrittspartiet kommer løpende og sier at dette er et brudd på skatteløftet?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Jeg hadde tenkt å utfordre representanten Flåtten på noe annet, men jeg føler jeg er nødt til å følge opp der Rolf Terje Klungland slapp. Vanligvis pleier man å si at regjeringspartier er ansvarlige og gjerne kutter ned på ambisjonene fra den tiden man var i opposisjon, mens når man er i opposisjon, tar man den helt ut og kjører på med det som er primærforslagene, og så smeller man til på det som er hovedløftene. Det er slik at det viktigste løftet i valgkampen fra Høyre var å senke skattene enda mer enn det man hadde gjort i forrige periode. Vi har tatt inn 12 milliarder kr mer til fordeling og til å bruke på god velferd. Dette er mer enn det Høyre hadde. Er det slik at Høyre er mer puslete i opposisjon enn i posisjon?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Når man skal se på om et skatteopplegg slår rettferdig eller urettferdig ut, må man ta med alle elementene i skatteopplegget, ta med alle avgiftene og alle skatteregningene og legge sammen. Der har vi presentert en klokkeklar, rettferdig fordelingsprofil, med det opplegget vi har lagt fram her. Her er det alle de folkene som har under 200 000 kr, som får økte lettelser i skatter og avgifter samlet sett. I tillegg er det slik at de ekstra skattene som vi henter inn til fellesskapet, bruker vi på en slik måte at de kommer folk med dårlig råd til gode. Vi senker barnehagesatsene. Det har vi gjort nå, og vi har en ambisjon om å fortsette med å gjøre det. Vi har sørget for å sette i gang en skikkelig pakke for de fattige, og vi har sørget for å fjerne en god del av de gebyrene som ligger der. Det som er det mest usosiale med det opplegget som Fremskrittspartiet legger fram, er at partiets politikk ville ført til en renteøkning som antakeligvis ville vært så pass stor at den ville slått skikkelig sosialt urettferdig ut.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Det er bare én ting å svare til det, og det er ja! …
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Ja, men jeg er nødt til å si én ting til, altså, selv om Sponheim er en frekkas som står der og avbryter! Det er følgende: Det er veldig interessant at Sponheim tar dette opp, for vi inviterer Stortinget, partene i arbeidslivet, næringslivet og andre til å være med på å si: Ok, fra nå og fram til 2009 blir det ikke en debatt mer om vi skal senke eller øke skattenivået, men om vi skal omfordele. Vi må endre dette skattesystemet på en måte som både er mer positivt for næringslivet, som er positivt for å oppnå et bedre miljø, og som er positivt for å oppnå bedre rettferdig fordeling. Alle disse tre tingene er det viktig for oss å få til. Jeg kan ikke la være å si noe om denne lønnsdebatten. Nå er det slik at hvis Lars Sponheim hadde lest innstillingen til det vedtaket vi fattet tidligere i dag – den ligger fremdeles på pulten til Sponheim – ville han sett begrunnelsen der, nemlig at vi hele tiden har sagt at vi skal endre pensjonsordningene og sørge for å ha lønnsøkninger i takt med gjennomsnittet i befolkningen. Det ligger faktisk inne i år, og derfor stemte vi for.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Jeg har ingen ambisjoner om å fjerne rentefradraget for bolig. Så vidt jeg kjenner til, har Regjeringen heller ingen planer om å endre noe på dette. Det som er viktig når det gjelder renteutviklingen, er å si at slik det ligger an, er alle de renteøkningene vi har hatt nå, renteøkninger som var varslet også under den forrige regjeringen. Rentepolitikken har ligget helt fast. Så er det én viktig ting å si, og det er at mange fra opposisjonen snakker om presset i økonomien, og at det er det som sørger for at rentene kommer til å øke, og at det blir det mer av med den rød-grønne regjeringen. Men husk én ting: I stedet for å snakke om presset i økonomien, burde man snakket om arbeidsløsheten. Vi har fått til en historisk lav arbeidsløshet. Det er en kjensgjerning at sentralbanksjefen oftere setter opp renten dersom man har lavere arbeidsløshet enn dersom man har høy arbeidsløshet. Vi kommer til å fortsette å jobbe for å få til en lav arbeidsløshet.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Det er greit det. Men det er jo ganske «snasent» av representanten fra Kristelig Folkeparti å si her at vi nå har en helt annen skattepolitikk enn det vi hadde, da det var Kristelig Folkeparti, Høyre og Venstre i regjering som foreslo den største snuoperasjonen av alle. Den viktigste grunnen til at forskjellene økte fra 1992 og utover hele 1990-tallet og utover 2000-tallet, ifølge Statistisk sentralbyrå, var at man ikke skattla aksjeutbytte. Den viktigste endringen i skattereformen var at man avskaffet delingsmodellen og innførte skatt på aksjeutbytte. Det første som ble gjort av den forrige regjeringen, var å fjerne den skatten på aksjeutbytte som Karl Eirik Schjøtt-Pedersen og arbeiderpartiregjeringen hadde hatt ansvar for. Dette førte til en skattelette på 1,5 milliarder kr for de aller rikeste. Hvem er det som har gjort den største snuoperasjonen her? Det er sannelig ikke oss.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Lars Sponheim har i sin raushet tidligere gitt regjeringspartiene ros for at vi klarte å heve bistanden såpass mye som vi gjorde. Selv vil jeg gi Kristelig Folkeparti og Venstre ros for den innsatsen de gjorde i 2001, der de klarte å snu Høyre fra å gå inn for å kutte i bistanden til isteden å sørge for en ganske bra økning i løpet av de par årene de satt i regjering. Men argumentene den gang fra Høyre var at det spiller ingen rolle med bistand, mens det derimot er kjempeviktig å øke handelen. Venstre har et forslag om å senke tollsatsene for noen av de fattige landene i mellominntektsgruppen, altså de som ikke er MUL-land. Høyre har derimot et forslag som innebærer at alle mellominntektsland, også Argentina og Brasil, skal få fjernet tollsatsene sine. Kan Lars Sponheim si noe om hva slags konsekvenser han mener at Høyres forslag vil ha i motsetning til Venstres eget?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Jeg tar ordet fordi jeg ikke kunne la representanten Kenneth Svendsens innlegg stå ubesvart. Han påstår med bred penn at det forslaget som vi har fremmet om bilavgifter – som i og for seg ikke engang behandles her, for vi vedtok det allerede for et par dager siden, på tirsdag – fører til mindre sikre biler og til store ekstrautslipp av miljøforurensende gasser. Til det er det én ting å si: Fremskrittspartiet har ikke fremmet et eneste forslag i forbindelse med dette om å forby den typen biler som han mente de forbyr i California. De har ikke fremmet noe som helst forslag om det. De har ikke fremmet forslag som innebærer at det lokalt blir mindre utslipp av den ødeleggende typen – partikler, NOx – enn det han angriper oss for å gjøre i innlegget sitt. Tvert imot vil de gjøre de store bilene vesentlig billigere. Store dieselbiler, som naturlig nok har et større utslipp av en god del av de stoffene som han snakker om, vil bli billigere og komme bedre ut med Fremskrittspartiets opplegg. I tillegg påstår representanten Svendsen at sikkerhetsutstyr blir så dyrt. Det er faktisk ikke riktig. Det er fullt mulig å få gode og sikre biler i en vektklasse som blir billigere med det opplegget som vi har lagt opp til i vårt forslag. I tillegg sa han at det vil være skikkelig lureri hvis vi øker årsavgiften neste år for en del av disse bilene. Derfor sier vi klinkende klart: Denne typen lokalforurensende biler blir dyrere neste år. De blir dyrere i 2008. Jeg skal gjenta det så mange ganger som nødvendig fra Stortingets talerstol. Jeg hadde satt pris på om alle andre også hadde gått rundt og sagt det. Det er noe man må ta hensyn til. Vi er opptatt av det globale miljøet, av klimaet – derfor premierer vi CO2- og drivstoffgjerrige biler – men vi er også opptatt av det lokale miljøet. Vi lot ikke være å sette i verk tiltak for det globale miljøet i årets budsjett bare fordi vi så at vi var nødt til å skyve på noen av tiltakene for det lokale miljøet til neste år. En ting til: Det kommer til å bli partikkelfilter på alle biler fra 2008 eller fra 2009. Det er fordi det er nye regler som skal iverksettes, som i realiteten betyr at det blir partikkelfilter på alle typer biler fra da av. Og dette er vi klinkende klare på. Så til slutt bare én ting til Fremskrittspartiets representant Christian Tybring-Gjedde: Jeg er veldig glad for at Fremskrittspartiets representant sier at vi trenger større forskjeller mellom folk i Norge. Jeg er veldig glad for at han sier det. Det sier veldig klart at Fremskrittspartiet har et helt annet politisk prosjekt enn det flertallet på Stortinget har. Jeg er veldig glad for at vi med vår politikk kan bidra til å skape et mer rettferdig samfunn. Og det er ikke slik at vi ikke er opptatt av at kaken skal vokse – flere barnehageplasser, flere kvinner ut i jobb, bedre tilrettelegging for sykehus, helsevesen, utdanning og forskning. Det er penger som tas inn til fellesskapet og prioriteres. Det skaper større kake.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-12-01:
Representanten Tybring-Gjedde sa at opposisjonen bare brukte «gammeldags retorikk». Jeg har lyst til å utfordre representanten til å klargjøre prioriteringene, sånn at vi i tilfelle kan modernisere retorikken. Dersom Fremskrittspartiet skulle komme i en situasjon hvor de måtte prioritere sine skattelettelser, prioritere sine reduksjoner når det gjelder egenandelene – som er et viktig punkt – prioritere det i forhold til skattelettelser, eksempelvis i forhold til dem som har formue, kunne representanten sette opp en prioritert rekkefølge i tre punkter, første, andre og tredje prioritet. Hva kommer først i Fremskrittspartiets politikk dersom en skulle komme i en slik situasjon?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-12-01:
Vi er inne på en viktig arena nå. Høyre tapte valget på at en del mennesker oppfattet det som om man ville få et kaldere samfunn når en hadde slikt fokus på betydelige skattelettelser og privatiseringer. Nå sier representanten Flåtten at en ikke er mer puslete enn hva en var i regjering. En har heller ikke noen ny linje. Men likevel er det da et klart annerledes tempo og en annerledes størrelse over Høyres skatteforslag i opposisjon. Er det virkelig slik at det ikke er noen forandring fra det skatteopplegget som medvirket til tapet i stortingsvalget, og det en presenterer nå?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-12-01:
Det tror jeg er et større spørsmål enn man kan besvare i en replikk. For øvrig må jeg si at det er en interessant kultur i denne sal at en skal tillegges meninger, i generelle vendinger, som en ikke har uttrykt, og som en ikke står for. Det er en debatteknikk som fører til at vi får en respekt og en forståelse for det politiske systems arbeid som blir svært lav ute i befolkningen. Jeg vil henstille til representanten Tybring-Gjedde at en isteden forholder seg til de konkrete forslag – det som konkret tas opp i de ulike fora – og debatterer ut fra det.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-12-01:
De som følger denne debatten, og de som leser innstillinga, kan nå merke seg representanten Sanners inngang til spørsmålet. Det ble der påstått at Senterpartiet tok til orde for å fjerne rentefradraget eller debattere rentefradraget – en ganske forskjellig inngang til spørsmålet. Det som Senterpartiet har sagt, er at det historisk sett er en sammenheng når det gjelder rentefradrag og boligbeskatning, som har vært slik at en skulle ha en balanse i systemet. Det har utviklet seg slik at den balansen nå er forlatt. Senterpartiet har ikke fremmet forslag i Regjeringa, Regjeringa har ikke fremmet forslag, og så langt jeg vet, har Regjeringa heller ikke tanke om å komme med endringer på dette punktet. Men det må være anledning til i ulike fora å kunne debattere de ulike systemers virkning. Det bør Høyre også ta inn over seg.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-12-01:
Jeg og Senterpartiet er helt enig i at en må ha forutsigbarhet i forhold til dem som har store boliglån, så det kan jeg bare slutte meg helt til. Når det gjelder arveavgift og arveavgiftsreglene og spørsmålet om formuesskatt og arbeidende kapital, er det et sentralt punkt som kontinuerlig blir diskutert. Som representanten Syversen vet, er det temaer som Senterpartiet er svært opptatt av. Det er veldig krevende å foreta et arveoppgjør og en videreføring av bedriftene, og dermed er det sentralt å se på de muligheter som gis for å lette det gjennom arveavgiftsbeskatninga. Men ut fra erfaring om hva som kan sies fra denne talerstolen, bør jeg være forsiktig med å delta i en debatt omkring disse spørsmålene. Derfor velger vi ikke å gå lenger i dag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-12-01:
Det er sterkt å høre Venstres leder snakke om korporative trekk når det gjelder fagforeningskontingenten, når vi kjenner Venstres stolte tradisjon historisk for å skape en balanse mellom dem som selger sin arbeidskraft, og dem som er arbeidsgivere, mellom dem som er sjølstendig næringsdrivende, og dem som er mottakere av produktene. Det er trist å oppleve Venstres korstog mot ulike former for fagorganiseringsstimulans som bidrar til å få en rimelig maktbalanse. Men mitt spørsmål går på skogfondsordningen: Som landbruksminister fjernet Lars Sponheim muligheten til bruk av skogfondsmidler med skattefordel til nybygging av skogsveger fra 2003. Vi har et system med meldeplikt og behandling av enhver søknad. Likevel sier Venstre i innstillinga at bygging av skogsveger er miljøfiendtlig, og det må ikke inn under skogfondsordningen. Jeg ønsker en utdypning av det miljøfiendtlige som er godkjent.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2006-12-01:
Regjeringspartiene har ført skatte- og avgiftsnivået tilbake til 2004-nivå. Disse pengene bruker vi til å bedre eldreomsorgen, bygge barnehager og bygge og vedlikeholde veier, og vi forbedrer innholdet i skolen. Hvis Bondevik-regjeringens budsjett for 2006 hadde blitt vedtatt, ville nivået vært 12 milliarder kr lågere. I Høyres alternative budsjett kutter de nå likevel bare 3,5 milliarder kr for 2007. Da må jeg spørre: Hvor blir det av de siste 8,5 milliarder kr? Har Høyre allerede forlatt den forrige regjeringens skatteløfter, og hvor er eventuelt de nye skattelettelsene som Høyre sa til det norske folk at de skulle foreslå og få vedtatt? Gjør ikke Høyre opp regning uten vert?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2006-12-01:
Hvis man leser budsjettdokumentene og innstillingen, ser man at Kristelig Folkeparti på de fleste områdene i skattepolitikken er enig med den sittende regjeringen. I Kristelig Folkepartis alternative budsjett ser man at Kristelig Folkeparti ville ha redusert Regjeringens totale skatte- og avgiftsnivå med om lag 170 mill. kr. Dette står jo i skarp kontrast ikke bare til Syversens innlegg nå, mens også til regjeringen Bondeviks siste statsbudsjett, med de betydelige skatte- og avgiftslettelsene de hadde. Kan man tolke Kristelig Folkepartis omlegging i skatte- og avgiftspolitikken dit hen at de føler seg mer hjemme med denne regjeringens skatte- og avgiftsopplegg, enn med den forrige regjeringens? Tross alt mangler jo også Kristelig Folkeparti 11,8 milliarder kr før deres budsjett går i hop.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2006-12-01:
Jeg har lyst til å bore litt i forhold til innlegget til representanten Syversen. Han sa at da den forrige regjeringen gav skattelette, innebar det vekst i økonomien og vekst i verdiskapningen. I dag ser vi også at retorikken er at faren for at renten går opp, skyldes at det er for stor vekst i fastlandsøkonomien. Det må innebære at Kristelig Folkeparti innrømmer at skattenivået som de hadde i fjor, var for lavt i forhold til det det er i dag. Dersom det er sånn at det henger sammen, at den skatteletten de gav, gav økt vekst i økonomien, må det også være sånn at de skatteskjerpelsene som nå har kommet, er helt nødvendige for å holde renten nede.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2006-12-01:
Oppsummeringsvis vil jeg tillate meg bare å peke på noen viktige ting som har kommet fram under denne debatten. Det første jeg vil peke på, er at Fremskrittspartiet ikke vil gi skattelette til bøndene, fordi de lever på subsidier. Hvorfor er ikke Fremskrittspartiet konsekvent? Politikere lever jo egentlig på subsidier. Betyr det at politikere ikke skal få skattelette? Skipsfarten i Norge lever vel egentlig på nettolønn og subsidier. Kan den ikke vente seg skattelette fra Fremskrittspartiet? Prosessindustrien og hele offentlig sektor lever vel egentlig på subsidier, men de kan altså ikke vente seg skattelette fra Fremskrittspartiet. Heller ikke de som jobber i private helseinstitusjoner eller skoler, kan vente seg skattelette. Prinsippet i det partiet er altså at dersom en får offentlige subsidier, så skal en ikke ha skattelette. Men samtidig drar jeg Fremskrittspartiets prinsipper litt i tvil. For formuesskatten er det et prinsipp, for Fremskrittspartiet sier at en betaler skatt mange, mange ganger, og derfor er det prinsipielt feil med formuesskatt. Der går altså skillet for prinsippet mellom 220 000 kr, som vi nå har vedtatt, og 300 000 kr, som Fremskrittspartiet foreslo i bunnfradrag. Det er 80 000 kr som gjør at det blir et prinsipp for Fremskrittspartiet. Jeg er overbevist om at Fremskrittspartiet skjønner dette, og at det er viktige prinsipper, men det hadde vært veldig fornuftig å prøve å forklare det for oss som ikke skjønner det. Fremskrittspartiet har jo uendelig med penger, og de lytter ikke til råd, verken fra EU, fra OECD eller fra økonomene når det gjelder økonomisk politikk. Hvorfor da 300 000 kr? Til slutt: Venstres leder, Lars Sponheim, argumenterer med at fagforeningskontingenten ikke skal være fradragsberettiget, fordi det gir fagforeningene for stor makt. En kan vel ut fra retorikken slå fast at arbeidsfolk i Venstres verden ikke skal organisere seg. Makten blir for stor for omsorgsarbeidere, industriarbeidere, leiearbeidere og midlertidig ansatte, mener Venstre. Det er et viktig signal fra et parti som sier at de er opptatt av nøkternhet, for de må jo da være imot både solidaritetsalternativ og lønnsmoderasjon. De vil tilbake til at folk skal stå med hua i handa og be for seg selv.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Vi spretter opp med glede!
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
La meg først presisere: Ja, det er riktig at Høyre øker bistandsbudsjettet i forhold til 2006, men de kutter jo – og med over 1 milliard kr – i forhold til det som er Regjeringens forslag for 2007, og det som også er Kristelig Folkepartis forslag for 2007. Så her ser vi en klar forskjell mellom de tidligere regjeringspartiene. Så til diskusjonen om marginalskatt. Det er selvfølgelig en relevant diskusjon. Men de som antakelig er mest påvirkelige når det gjelder å øke sitt arbeidstilbud ut fra marginalskatt, er de med lavest lønninger. La oss si det slik: Høytlønte menn i Akershus jobber fullt uansett – nå tenkte jeg ikke på Sanner spesielt, men mer på den gruppen generelt(munterhet i salen) (munterhet i salen)
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Vi har jo en veldig god situasjon for norsk næringsliv. Det må vel være utgangspunktet for denne debatten. Det er rekord i antall nyetableringer, og det er store overskudd i norsk næringsliv. Det henger selvfølgelig veldig nøye sammen med både at vi har et rimelig skattesystem for næringslivet, og at det er svært gode tider i verdensøkonomien og i norsk økonomi. Så det er jo ikke slik at vi kan tegne et bilde av en situasjon for norsk næringsliv som å være langt nede i en jammerdal, bare så det er utgangspunktet. Vi har gjort visse innstramminger i forhold til SkatteFUNN når det gjelder antall timer, og når det gjelder sats. Vi har heller ikke foreslått en så stor økning på høyskoler og universiteter som en prisjustering skulle tilsi. Det er en realnedgang på 1 pst. Vi har ikke kuttet på forskning. I forhold til næringslivssatsing for neste år er hovedvekten på samferdselsområdet, fordi det har vært framholdt som et viktig område for næringslivet, særlig i distriktene. Men jeg har ikke noen nye signaler å komme med nå i forhold til næringslivsbeskatningen for 2008.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Enkelte forslag vil jeg gjerne komme tilbake til i budsjettet for 2008. Men vi har en klar formulering i Soria Moria-erklæringen om at vi ønsker denne typen skatteveksling, med skjerpet beskatning på – skal vi si – miljøfiendtlige handlinger, og det kan gjelde mange områder eller områder der vi ønsker å redusere forbruket, mens vi kan ha lettelser på andre områder som er knyttet til arbeid eller fordeling. Jeg synes at representanten Sponheim skal merke seg at det er tatt et helt annet miljøgrep når det gjelder skatter og avgifter etter regjeringsskiftet. Jeg vet at Venstre er enig i veldig mye av det som jeg og vår regjering har foreslått for Stortinget, og jeg har en klar ambisjon om å videreføre det arbeidet, slik at summen av den rød-grønne regjeringens første periode skal være et system som er mye mer konsekvent i forhold til miljøbeskatning. Den vridningen kommer selvfølgelig tydeligere fram når nettoprovenyen skal være null. Da vil man se vridningen enda tydeligere.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-01:
Jeg har presentert og presisert overfor Stortinget hva vi regner som gebyrer som skal være betaling for en tjeneste man får fra det offentlige, og hva som er sektoravgifter, som også skal være betaling for en tjeneste. Det er det vi nå holder på å gå igjennom. Når vi nå tar denne store gjennomgangen – for å øke folks respekt, egentlig, for skatte- og avgiftssystemet og få forståelse for hvorfor vi har det – er det fordi vi ønsker at når man blir fortalt at nå betaler man et gebyr for å få en bestemt tjeneste, skal prisen stå i forhold til hva det faktisk koster å utføre tjenesten. Det er en jobb vi er i gang med. Vi har startet med en lettelse i gebyret på tvangsforretninger i dette budsjettet. Vi kommer til å gå videre med det etter hvert som vi klarer å dokumentere hva de faktiske kostnadene er. Det er det som kommer til å bestemme framdriften. Etter hvert som det er dokumentert, kommer vi til å legge det fram for Stortinget. Og så skal vi følge det opp i de enkelte budsjettene framover, innenfor vårt skatteløfte.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2006-12-01:
Vi får håpe det er noe mer positivt vi tenker på når vi står opp om morgenen! Jeg registrerer med stor interesse at finanspolitisk talsmann i SV snakker om rettferdig fordeling. Da skal man lytte nøye, for all erfaring så langt i det året denne regjeringen har styrt, viser bl.a. en kraftig økning av avgifter – alle avgifter legges på, eller man finner på nye avgifter. Dette rammer faktisk dem som har minst og lite fra før. Er det ikke slik at SV og Regjeringen faktisk ser at når man legger på avgiftene, er det nettopp de som har lite, som faktisk må blø mest? Det er jo slik at hvis man er veldig rik, merker man ikke så veldig mye til disse avgiftene, som faktisk rammer blindt. Så jeg vil gjerne ha en forklaring på hvordan dette kan henge sammen i retorikken om en såkalt rettferdig fordeling.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2006-12-01:
Jeg vil gjerne snakke litt om et av Regjeringens valgløfter som dreier seg om skattenivået for 2004. Jeg konstaterer at Regjeringen og finansministeren er veldig klare på at man skulle tilbake til skattenivået for 2004, altså øke skattene. Regjeringen sier selv i sitt framlegg til statsbudsjett at man nå anser at man har tatt dette jafset i forbindelse med å nå 2004-nivået på de to siste statsbudsjettene. Betyr dette at innbyggerne kan slå seg til ro og regne med at Regjeringen er fornøyd med det skattenivået man nå har oppnådd? Og kan statsråden gi en garanti for at dette valgløftet fortsatt står ved lag for denne valgperioden?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-12-01:
Jeg skvatt litt i dag tidlig da Stortinget hadde møte og SV ikke stemte mot heving av stortingslønnen, men jeg forstår at forklaringen ligger i skattesystemet vi nå behandler i Odelstinget, og at en stortingslønn på 614 000 kr slår så godt inn i toppskatt trinn 2, som slår inn på 650 000 kr, at det er godt nok for SV. Regne den som regne kan! – Det er ikke det jeg vil ha svar på. Det jeg vil ha svar på, er et mer interessant og viktig spørsmål, nemlig at skattenivået er nede på 2004-nivå til og med 2007. Det betyr at Regjeringen ikke kan redusere skattenivået enda mer hvis de ikke skal bryte Soria Moria-erklæringen. Da ligger det til rette for å gå løs på et skatteskifte til grønne skatter fra 2008. Etter mitt skjønn må et troverdig skattesystemskifte, over til mer grønne skatter, være basert på at en også reduserer tilsvarende på arbeidsbeskatning, gjerne i bunnen på de laveste inntektene. Kan vi forvente, med SV i finansministerstolen og en gnistrende politiker som Holmås i Stortinget, at vi kan få et reelt skatteskifte fra og med 2008?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-12-01:
Takk, da er jeg fornøyd!
Lars Sponheim (Venstre), 2006-12-01:
Dette er en Venstre-politikk som har vært programfestet i mange perioder, og som først og fremst går på et prinsipielt syn for vår del. Vi mener at det korporative innslaget i norsk demokrati allerede er stort nok som det er, og nå ser vi jo hvordan det akselererer under denne regjering. Det gis en makt til ikke-folkevalgte organer som etter mitt skjønn er en dramatisk forskyvning av makt i det norske samfunn, og det har en prinsipiell side. Vi vil heller bruke pengene på viktigere tiltak enn å bidra til at disse kan blåse opp gigantiske lobbyorganisasjoner, og det gjelder både på arbeidsgiver- og arbeidstakersiden. Så er det også en praktisk side, og det er at det er så mange formål å bruke pengene på med hensyn til dem som trenger det mer enn de store fagforeningsorganisasjonene, som bygger seg opp store verdier. Politikk handler om å prioritere, og vi prioriterer penger til dem som trenger det mest. Derfor gir vi skattelette, bl.a. i minstefradraget, på de laveste inntektene, og tar fra de store fagorganisasjonene muligheten til å bygge opp de store formuene.
Lars Sponheim (Venstre), 2006-12-01:
La meg først bekrefte at det regjeringssamarbeidet som den forrige regjering hadde, gjorde at Kristelig Folkeparti og Venstre fikk godt gjennomslag på viktige områder som bistand og miljø, og jeg vil også si distriktspolitikk, og Høyre var store nok til å strekke seg langt og få til gode løsninger. Jeg håper at SV kan oppnå noen av de samme miljøgevinster i forhold til Senterpartiet, men jeg er skeptisk. Så til tollsatser. Vi har nullsats på toll fra de såkalte minst utviklede land, først og fremst de fattigste afrikanske land. Det er bra, men ikke tilstrekkelig. De må også hjelpes til å være i stand til å utnytte en nullsats for toll. Det er den ene viktige jobben. Den andre viktige jobben er etter mitt skjønn å slippe til noen flere land, særlig afrikanske, som er litt rikere enn de minst utviklede landene, med å kunne levere. Derfor mener jeg vi bør være åpne for å utvide til nullsats også for dem. Hvis en kombinerer det med å gi nullsats til alle utviklingsland, bl.a. Argentina og Uruguay, som er så leveringsdyktige at de er mest konkurransedyktige i verden, vil de definitivt konkurrere vekk alle MUL-land. Nullsats for Argentina og Uruguay er i realiteten å frata de fattigste land mulighet til å selge til Norge, og det er Venstre imot.
Lars Sponheim (Venstre), 2006-12-01:
La meg også få si at det er ganske sterkt å høre en talsmann for et tidligere sentrumsparti komme med en ren marxistisk analyse av det norske samfunn – men det skal jeg la ligge. I fortsettelsen av det er det ganske interessant å se hvilke korporative trekk Senterpartiet nå bidrar med i regjering. I en situasjon hvor skattenivået skal økes til 2004-nivå, oppnår altså Senterpartiet å gi skattelettelser til bøndene gjennom jordbruksfradraget, gi skattelettelser til skogsbilveibygging gjennom skogfondsordningen, og også sågar å gi privilegier på skattesiden til de store samvirkebedriftene, som siden de ble innført, faktisk har blitt av våre største milliardkonsern i Norge. Så her har Bondelaget fått en forlenget arm rett inn i finanspolitikken gjennom representanten Lundteigen, og det er gode eksempler på hvordan korporative trekk utvikler seg ganske sterkt i det norske samfunn. Vi har et miljøproblem ved at urørt skog ikke lenger er urørt. Skogsbilveibygging er det største problemet. Det er gjort to farlige feilsteg fra denne regjering, det er å utvide tilskudd til skogsbilveibygging og å gi stort skattefradrag. For dette er jeg sikker på bidrar til en skogsbilveibygging som vil gjøre behovet for vern større, og det er konsekvensen av det Lundteigen og Senterpartiet står for.
Lars Sponheim (Venstre), 2006-12-01:
I likhet med forrige replikant registrerte jeg at debatten om rentefradraget effektivt ble avlyst. Representanten Lundteigen ble ganske effektivt avskiltet i denne debatten – i parentes: NOx-utslippene ble for store – og jeg er tilfreds med det. Jeg synes finansministeren på en god måte forsvarte det skatteforliket hun selv ikke var en del av i sin tid, og sikkert var imot, men som var meget presist. Vi må nemlig tåle noen millimeterurettferdigheter mellom lønnsmottakere for å gjøre noe med hovedurettferdigheten, nemlig lav kapitalbeskatning. Det er jo det vi må argumentere for når det gjelder skatteforliket. Så registrerer jeg med tilfredshet at det er gitt ytterligere en garanti for at 2004-skattenivået skal beholdes. Det må ligge godt til rette for – som jeg sa i en replikk til representanten Holmås – å foreta et skatteskifte fra rød til grønn skatt som blir rent og tydelig og kommuniserbart. Kan finansministeren utdype at hun vil følge opp det på den måten representanten Holmås gav uttrykk for i sitt svar til meg?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-12-01:
Først til representanten Klungland, som åpenbart lever i den villfarelse at politikerne lever på subsidier. Til det er å si at det er en godtgjøring for politikerne – Stortinget har vedtatt den i møte tidligere i dag – som er en parallell til de offentlig ansattes lønn, og som er betaling for hardt arbeid. Og slik jeg kjenner representanten Klungland, fortjener han hver krone han får i godtgjøring for sitt harde arbeid for land og folk og ikke minst velgere i Agder. Han bør ikke på noe vis skamme seg over det. Så til det representanten Klungland sender til meg om forholdet til fagforeninger. Jeg er veldig for at en organiserer seg for å ivareta sine interesser. Jeg mener det er viktig at arbeidsfolk organiserer seg for å ha den nødvendige makt til å stå opp mot arbeidsgivermakt og kapitalmakt eller hva det måtte være. Men det må etter mitt skjønn være på basis av en reell organisasjonsfrihet. For eksempel er det viktig at en framtidig mulig AFP-ordning ikke gir store skattesubsidier til dem som er organisert, men de må være til alle lønnsmottakere. Det synes jeg er et viktig poeng. Når det skal gis store skattelettelser, som faktisk gis til dem som er fagorganisert, prioriterer man altså skattelette til noen framfor dem som i organisasjonsfrihetens navn velger ikke å være det. Og jo høyere det skattefradraget blir, jo mer velger en i realiteten å fjerne seg fra organisasjonsfriheten, som altså handler om retten til ikke å organisere seg, for dem som måtte ønske det. Venstre er veldig for at en skal organisere seg, og for fagforeninger, men ikke for å bygge opp store, sterke fagforeninger som ivaretar den folkevalgte styringen i landet, slik som vi leser om i avisene nesten daglig. Så til mitt hovedærend, nemlig til representanten Sandal og dette med livrente, IPA og skattestimulans. Det avgjørende er, slik jeg tolker representanten Sandal, at det som nå skjer i forbindelse med overgangsreglene, ikke er til hinder for et bredt forlik i Stortinget. Man skal så å si prøve å holde dørene åpne så mye at forliket kan innbefatte også de gamle ordningene vi har hatt. På det grunnlaget sier flertallet i en merknad at Finansdepartementet arbeider med overgagsreglene – et regelverk for å ivareta dette. Det er avgjørende for å ivareta nettopp det poenget at ikke noe av det som skjer i denne overgangen nå, mulige oppsigelser og avtaler, er til hinder for et mulig pensjonsforlik. Jeg vil gjerne at representanten Sandal bekrefter – om nødvendig gjennom kommunikasjon til markedene, som ikke må reagere på et feilaktig grunnlag – at det er en del av de overgangsreglene som det nå arbeides med.
Lars Sponheim (Venstre), 2006-12-01:
Det er vel grenser for hvor langt vi kan gå inn i mer forsikringstekniske forhold i denne debatten, annet enn å understreke det representanten Sandal nå sa – og som jeg synes det er viktig å legge til grunn hvis vi skal få reelle pensjonsforhandlinger de neste ukene i Stortinget – nemlig at det må gjennom overgangsordningene legges til rette for et helhetlig pensjonsforlik. Det betyr at det må være en opsjon i de pensjonsforhandlingene, at de ordningene vi har, kan videreføres. Da må finansministeren sørge for at disse overgangsreglene ivaretar det, ellers vil bumerangen komme i pensjonsforhandlingene i Stortinget. Jeg tror at Finansdepartementet og finansministeren, når de nå får fred fra Stortinget noen dager, vil sette seg ned og finne det veldig fornuftig og sørge for at vi ikke stenger noen av forhandlingsdørene. Det er det vi ber om. På et sånt grunnlag vil også forhandlingsmotparten stille opp for å komme fram til et godt pensjonsforlik. Da må det også i denne overgangsperioden være en reell kommunikasjon med aktørene i markedet som sikrer at ingen gjør noe på et feilaktig grunnlag eller gjør noe overilt som hindrer oss i å få på plass et bredt pensjonsforlik, noe som Norge trenger.