Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-05-10:
La meg starte med først å takke Regjeringen for St.meld. nr. 12. Jeg tror til og med jeg vil gå så langt som å takke Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV for innstillingen vi har til behandling i dag. Jeg vil gå så langt som å si at jeg er enig med representanten Lysklætt, og jeg er enig med statsråd Haga når de omtaler dette som en gledens dag. For det er en gledens dag. Det er en gledens dag fordi det som kunne ha vært en stor og tung reform som det ville ha vært umulig å reversere, har blitt noen puslete greier, en litt mer puslete form som den dagen Stortinget settes sammen på nytt, ikke vil være spesielt vanskelig å reversere. Så ja, dette er en gledens dag. Man omtaler dette som om det var en demokratireform, som om det at en skal ha et regionalt nivå med mer makt, handler om demokrati. Med all respekt har jeg veldig vanskelig for å forstå den logikken. Folk flest har ikke noe forhold til sin fylkeskommune, folk flest forholder seg til sine lokale politikere. De kommer i enda mindre grad til å ha noe engasjement i forhold til en større region med enda flere oppgaver – som til syvende og sist ikke blir all verden. Grunnen til at dette ikke har blitt noen stor reform, har vi jo skjønt. Det er fordi regjeringspartiene ikke har klart å bli spesielt enige om så veldig mange ting. Det ultimate beviset for det er at regjeringspartiene nå kommer til å stemme for Kristelig Folkepartis forslag, kalt «åpen bok». Og det er greit, for man er jo ikke blitt enig. Men det er også det endelige beviset på at reformen har spilt fallitt, for det som skulle være en skjematisk og en planmessig gang i denne reformen, har man altså valgt å flytte på fordi man ikke klarte å bli enig om oppgavene den dagen oppgavene skulle fastsettes i denne sal. Hvorfor har man da lagt opp en sånn plan? Og hvorfor behandler vi den i det hele tatt, når man ennå ikke engang har blitt enige om oppgavene? Det er mye merkelig som har skjedd i denne saken. Det har faktisk også vært en historisk behandling i komiteen, for meg bekjent er dette første gangen vi har hatt et tilfelle hvor saksordføreren har valgt å trekke seg fordi man ikke hadde mulighet til å komme til enighet med Regjeringen. Så føler jeg det er nødvendig å komme med noen oppklaringer. Det har kommet en rekke angrep fra denne talerstolen i dag, ikke minst fra regjeringspartiene, som – med, all respekt – ikke holder vann. Det har blitt hevdet at Fremskrittspartiet ønsker å tvangssammenslå kommuner. Nei, det er overhodet ikke korrekt. Fremskrittspartiet har et forslag som skal behandles på landsmøtet denne helgen, som går på en mer aktiv tilnærming for å få frem mer robuste, effektive og fremtidsrettede kommuner. Men det er ikke tvangssammenslåing vi snakker om. Representanten Hagebakken vet det utmerket godt. Han har vært sammen med meg på tur til Danmark, hvor vi har sett på akkurat den modellen som nå skal behandles på landsmøtet i Fremskrittspartiet, og Hagebakken var den gangen mektig imponert. Man sier at Fremskrittspartiets alternativ handler om offentlig styring, om statlig styring over kommunene, og så viser man til stykkprisfinansiering. Det er selvfølgelig også feil. Stykkprisfinansiering er bare en rettferdig måte å kanalisere pengene til kommunene på. Istedenfor slik det er i dag, hvor vi har et system hvor statistiske tabeller og statistiske fordelinger over tid, sammensatt av departementet, styrer tilflyten av penger til kommunene, ønsker vi et system hvor behovet utløser pengene. Det er altså ikke snakk om noen statsdirigering, noen embetsstyring, som enkelte hevder. Det er snakk om en rettferdig fordeling, og at de tjenestene som alle norske innbyggere burde ha krav på, blir likt fordelt over hele landet. Det blir hevdet at Fremskrittspartiet her søker markedsløsninger, og at det er på kollisjonskurs med vår oppfatning og det at vi jobber for demokratiet. Representanten Arild Stokkan-Grande hevdet det. Det er selvfølgelig feil. Vi bruker markedet der markedet er best egnet. Men de forslagene som ligger inne her, handler ikke først og fremst om marked, de handler faktisk om å overføre det som er det virkelige lokaldemokratiet, altså oppgaver, fra staten til kommunene og ikke til et regionalt mellomnivå som overhodet ikke er nødvendig. Jeg vil ta opp Fremskrittspartiets forslag.