Hilde Magnusson (Arbeiderpartiet), 2007-12-13:
Europarådets ministerkomite vedtok 3. mai 2005 en konvensjon om bekjempelse av menneskehandel og styrking av rettighetene til ofre for menneskehandel. En samlet komite ser på ratifikasjonen av Europarådets konvensjon om tiltak mot menneskehandel som et viktig bidrag i kampen mot denne type kriminalitet. Formålet med konvensjonen er å forebygge og bekjempe nasjonal og internasjonal menneskehandel, å beskytte og hjelpe ofre for menneskehandel, å sikre effektiv straffeforfølging av bakmennene og å fremme internasjonalt samarbeid for å oppnå de nevnte målene. For å sikre en effektiv gjennomføring av konvensjonens bestemmelser gir konvensjonen anvisning på opprettelsen av en egen overvåkingsmekanisme, GRETA, som skal overvåke partenes gjennomføring av denne konvensjonen. Komiteen ser viktigheten av å etablere et slikt kontrollorgan. Reglene i konvensjonen kan deles inn i seks hovedkategorier: For det første pålegger konvensjonen statene å iverksette tiltak for å forebygge menneskehandel. For det andre skal statene sørge for at ofrenes grunnleggende rettigheter blir ivaretatt, herunder at ofre for menneskehandel i en kortere eller lengre periode gis opphold i mottakerlandene. For det tredje er statene forpliktet til å kriminalisere ulike former for menneskehandel og å hindre at ofrene selv i urimelig grad blir straffeforfulgt. For det fjerde må statene sørge for en effektiv straffeforfølgning av gjerningspersonene og sikre at ofre og vitner får tilstrekkelig beskyttelse under prosessen. For det femte pålegges statene å samarbeide med hverandre for å oppnå konvensjonens formål om å forebygge, bekjempe, beskytte og straffeforfølge. For det sjette er statene, som tidligere nevnt, forpliktet til å underlegge seg en felles overvåkingsmekanisme som skal sørge for at konvensjonen blir effektivt gjennomført. Internasjonalt samarbeid er, her som på andre områder, viktig for regelutvikling og utvikling av felles standarder og gir grunnlag for samarbeid om både enkeltsaker og fenomener. Konvensjonen følger på flere punkter opp FNs konvensjon mot grenseoverskridende organisert kriminalitet og de to protokollene til denne: Palermoprotokollen om menneskehandel og protokollen om menneskesmugling. Regjeringen prioriterer arbeidet med å bekjempe menneskehandel høyt, noe som særlig fremgår av «Stopp menneskehandelen», Regjeringens handlingsplan mot menneskehandel for 2006–2009, som inneholder 37 tiltak. Regjeringen legger her vekt på at Norge skal vise et internasjonalt engasjement som bidrar til å styrke det internasjonale rammeverket. Komiteen ser ratifikasjonen av denne konvensjonen som et viktig ledd i dette arbeidet. Konvensjonen har med flere av tiltakene som Norge har i sin handlingsplan. Handel med mennesker er en grov krenkelse av menneskeverdet og en særlig alvorlig type kriminalitet som bidrar til en form for moderne slavehandel. Menneskehandel truer ofrenes rett til frihet fra slaveri, retten til selvbestemmelse over egen kropp, retten til frihet fra nedverdigende, ydmykende og umenneskelig behandling, og, i ytterste konsekvens, retten til liv. Handelen med mennesker synes å øke både nasjonalt og internasjonalt, og det er anslått at handel med mennesker er blitt den nest største illegale næringen i verden, nest etter handelen med våpen. Størst omfang har handelen med kvinner og mindreårige som lokkes eller flykter fra fattige til rikere land i håp om en bedre fremtid, men ender opp i prostitusjon eller andre former for utnyttelse. Vi kjenner alle historien til Lilja fra filmen «Lilja forever». Hennes historie er dessverre ikke unik. Vi har mange tilsvarende historier også i Norge. Komiteen ser det som viktig at Regjeringen vektlegger arbeidet mot menneskehandel. Denne kriminaliteten utgjør en stor andel av den internasjonale organiserte kriminaliteten i verden i dag.