trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2017-10-10:
Representanten Skei Grande snakka i innlegget sitt om fridomskampar. Vi i Arbeidarpartiet er opptekne av fridom for arbeidsfolk, fridom gjennom tryggleik, fordi vi trur at trygge arbeidstakarar vågar meir. I fire år har Venstre vore ein veldig ivrig støttespelar til denne regjeringa i arbeidslivspolitikken og skulle nok også gjerne sett at regjeringa gjekk kanskje endå lenger i enkelte spørsmål, f.eks. i liberaliseringa og svekkinga av arbeidsmiljølova. Når Venstre no i fire nye år gjev si støtte til Høgre og Framstegspartiet, ja kanskje til og med går inn i regjering, er det mange arbeidsfolk som er bekymra for fridomen og for tryggleiken. Kan Venstre-leiaren avklare kva for ordningar i arbeidslivet det er som står for fall i denne perioden?
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2017-10-10:
Det er vel inga hemmelegheit at Venstre har eit til tider anstrengt forhold til fagbevegelsen, og eg trur nok at det går begge vegar, særleg for dei fagorganiserte som har lese partiprogrammet til Venstre. Der kan vi lese at Venstre vil kutte i sjukeløna, innføre nasjonal minsteløn, liberalisere og svekkje arbeidsmiljølova endå meir og avvikle det statlege bidraget til AFP-ordninga – for å nemne noko. Alt dette er jo målretta angrep på den norske arbeidslivsmodellen. Eg spør på nytt: Kva for ei av desse ordningane er viktigast for Venstre og representanten Skei Grande å gjere noko med og få gjennomslag for hos regjeringspartia i løpet av desse fire åra?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-10-10:
Representanten Skei Grande sa i innlegget sitt at «her er bedre alltid mulig» – det var eit veldig godt «slogan». I innstillinga til langtidsplanen for Forsvaret føreslo Senterpartiet, saman med m.a. Venstre, at Andøya flystasjon skulle oppretthaldast som base for maritime overvakingsfly, og at Hæren på Bardufoss skulle få behalde sine helikopter. Det var eg òg særs tydeleg på ved begge dei sakene. Då er det interessant, når Venstre no angiveleg er i samtalar/forhandlingar med regjeringspartia og held regjeringa sin skjebne litt i sine hender om dagen, å spørje: Vil Venstre prioritere å bevare Andøya flystasjon og helikopter til Hæren på Bardufoss i sine forhandlingar med Høgre og Framstegspartiet, eller er her «bedre ikke mulig» innanfor forsvarspolitikken?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-10-10:
Eg vil nytte høvet til å gratulere både presidenten og forsvarsministeren med fornya mandat. I rapporten frå forsvarssjefen sitt fagmilitære råd hausten 2015 åtvara han tydeleg mot reduksjonar i landmakta. Poenget hans var at risikoen knytt til reduksjonar i landmakta i liten grad kan kompenserast av NATO med mindre me stasjonerer styrkar frå andre land på norsk jord til dagleg. Det han åtvara mot, var sjølvsagt at Noreg ikkje måtte svekkje vårt eige forsvar for mykje, og at me bryt med norsk basepolitikk. Høgre gjekk i førre periode konsekvent imot Senterpartiet sine forslag om å styrkje hær og heimevern. Eg las i Nordlys torsdag 5. oktober at 400 soldatar frå US Marines kan verte fast stasjonerte på Setermoen i Troms. Det skal vere snakk om å implementere planen allereie i 2018, ein ser etter husvære, osv. Kan statsråden avkrefte desse opplysningane? Om ho ikkje kan det: Når vil regjeringa kome til Stortinget med informasjon om den saka?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-10-10:
Eg vil gratulere presidenten med den posisjonen. Det er flott å høyre nynorsk òg frå den plassen i Stortinget. Så til spørsmålet: I eit intervju med ABC Nyheter den 1. juli vart justispolitisk talsmann Leirstein sitert på følgjande: «Nasjonal sikkerhet må gå foran en avtale inngått for flere år siden. Vi er villige til å sette nasjonale interesser over Schengen. Vi kommer ikke til å åpne grensene». Representanten la til i det same intervjuet at Framstegspartiet ikkje føler seg trygge på grensekontrollen som vert utført i våre naboland, og at Noreg derfor må ta sine eigne forholdsreglar. I den same artikkelen kjem det fram at berre 9 av 78 grenseovergangar er bemanna i Noreg. Kan representanten utdjupe kva Framstegspartiet no faktisk vil gjere med grensekontrollen i Noreg etter at me har hatt fire år med Framstegsparti-regjering og det framleis berre er 9 av 78 grenseovergangar som er bemanna. Var det dette som var valløftet om permanent grensekontroll?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2017-10-10:
Takk, president. Wilkinson er fint. Forskjellene i Norge øker. Og som Venstre sier: Alt starter i skolen. Skal vi sikre like gode muligheter for alle barn, må vi sikre en skole som gir god utdanning til alle barn. De siste fire årene har Venstre vært med og styrt Norge. Vi ble lovet bedre utdannede lærere, fordi det var det viktigste for mer læring. Fasit etter fire år er 40 pst. økning i andelen ufaglærte lærere i norske klasserom. I hele 4 pst. av våre skoletimer undervises det nå av ufaglærte lærere. Det er ingen garanti for kunnskap. Vi har altså brukt rekordmye oljepenger. Barna har blitt fratatt skolefrukten, og lærerne er nektet ressursnorm. Alt var med argumentasjon om at det skulle være med og gi flere gode lærere i norske klasserom. Likevel har ikke Venstre og regjeringen innfridd. Hva vil Venstre gjøre for å stoppe den utviklingen de er medansvarlige for, der vi har fått flere ufaglærte lærere i norske klasserom?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2017-10-10:
La meg først gratulere Olaug V. Bollestad med at hun trolig skal lede helse- og omsorgskomiteen. Jeg er glad for at det er noen erfarne der når jeg skal inn som ny. Omsorg handler om mer enn medisinsk behandling. Det handler om kjærlighet og varme. Når man har det vondt, skal man ha noen nærstående nær seg. Pleiepengeordningen skal sikre at alvorlig syke barn får omsorg fra mamma eller pappa i den vonde tiden. Høyre–Fremskrittspartiet-regjeringen med støtte fra Venstre har kuttet i pleiepengene for familier med alvorlig kronisk syke barn som trenger kontinuerlig tilsyn og omsorg i mer enn fem år. SV og Kristelig Folkeparti har tidligere samarbeidet for å sikre barns oppvekstvilkår. Vil Kristelig Folkeparti vurdere å søke samarbeid med venstresiden for å hjelpe barn og familier med alvorlig syke barn?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2017-10-10:
Barn skal ikke vokse opp med lyden av skyting og sjokkgranater i skolegården, men om beredskapssenteret på Taraldrud, som det ble referert til i trontalen, bygges uten forbedringer, er det framtiden for barna i Oppegård kommune. 850 meter fra barnehagen skal det trenes med eksplosiver og opptil 3 000 skudd i døgnet – på en åpen skytebane. Barna i Oppegård vil vokse opp med lyden av eksplosiver og skudd fra de står opp, til de legger seg. Kommuneoverlegen i Oppegård har advart om at støyen blir så høy at barna i barnehagen ikke lenger engang kan sove ute, og at støyen blir så plagsom at politiet ikke får trene nattetid. Terrorberedskap er viktig. SV ønsker et nytt beredskapssenter for politiet så fort som mulig, men om senteret skal bli godt, må det bygges på en måte som ikke overkjører lokalsamfunnet, som ikke gjør at barn vokser opp med lyden av skyting og sjokkgranater, og som sikrer gode øvelser for politiet. Støyen fra skytebanene vil nå bli så plagsom at politiet ikke får øve så mye som de ønsker. Det er alvorlig, for mengdetrening er det viktigste for god beredskap. Derfor bør vi bygge inn skytebanene på Taraldrud. Bygger vi inn skytebanene, demper vi støyen, og politiet kan øve 24 timer i døgnet 365 dager i året. Innbygging gir bedre beredskap. Bruken av tunge eksplosiver må begrenses, og den vanlige helikoptertrafikken må i størst mulig grad styres utenom bebygde områder. Prosessen rundt nytt beredskapssenter har vært svært rotete styrt av denne regjeringen. Justis- og beredskapsdepartementet klippet bort bebyggelsen fra kartet for å skjule hvor nær det var hjemmene til folk. Prosjektlederen sammenlignet lyden av skyting med barnelatter, og departementet har tildelt en millionkontrakt uten konkurranse, noe Robert Myhre, ekspert på offentlige anskaffelser, mener bryter med regelverket. SV gjorde et brakvalg i Oppegård fordi innbyggerne ikke godtar at barna våre skal vokse opp med lyden av skyting og sjokkgranater gjallende gjennom skolegården og over barnehagene våre. Skytebanene på beredskapssenteret må bygges inn.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-10-10:
Representanten starta med å seia at debattar om EU og Gud kan verta litt vel kategoriske. Då må eg jo nesten spørja om begge delar, og eg trur me startar med Gud. Representanten påpeikte at han ønskjer å løfta fram arven vår med stoltheit. Det er eg heilt einig med Hareide i. Eg sa noko av det same då eg tok imot Stålsett-utvalets arbeid, som er den mest systematiske gjennomgangen me har hatt av trus- og livssynsfeltet. Det handlar om å våga å stå for noko. Det er òg noko som gjer integreringa lettare, det at ein snakkar om spelereglar og verdiane våre, anten det er protestantisk pliktetikk, eller det er sitatet frå Einar Gerhardsen om at ein må gjera si plikt før ein krev sin rett. Det er òg noko av grunnen til at Arbeidarpartiet har fornya trus- og livssynspolitikken sin. Men først og fremst ønskjer eg å høyra korleis representanten Hareide har tenkt å gjera dette i praksis. Korleis ønskjer han å løfta fram denne arven òg i dei politiske debattane?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-10-10:
Eg takkar for det svaret, og så går eg over til EU. Eg veit ikkje kva representanten Hareide les før han legg seg om kvelden – eller det anar meg – men ein av dei tinga eg har lese, er partiprogrammet til Kristeleg Folkeparti. Det gler meg å kunna lesa der at Kristeleg Folkeparti «vil styrke arbeidsmiljøloven som en vernelov for arbeidstakerne». Det er veldig fint å lesa, og Arbeidarpartiet meiner at me må bruka handlingsrommet innanfor EØS for å unngå å risikera sosial dumping og uverdige kår, for det ser me er noko som kan pressa seg fram i delar av arbeidslivet vårt. Arbeidarpartiet vil i løpet av denne hausten fremja fleire forslag knytte til arbeidsmiljøloven, fjerna det generelle høvet til mellombelse tilsetjingar, igjen innføra kollektiv søksmålsrett og ikkje minst styrkja organisasjonsgraden. Allereie i morgon vil det vera mogleg for Kristeleg Folkeparti å støtta forslaget om å avgrensa bruken av tidsavgrensa innleige for å sikra eit tryggare arbeidsliv. Spørsmålet mitt er rett og slett om Hareide kjem til å støtta Arbeidarpartiets forslag om avgrensa innleige.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-10-10:
Representanten Frølich treng ikkje bekymra seg for Arbeidarpartiet si satsing på Vestlandet. Me er eit parti der det ikkje skal vera avgjerande å ha eit fraksjonsleiarverv for å visa igjen i den offentlege debatten. Det kjem òg til å visa seg i løpet av dei neste fire åra at fleire av våre representantar kjem til å dominera både i denne salen og utanfor. Så vil eg minna representanten Frølich – audmjukt og med all respekt – om at den regjeringa som hans parti er ein del av, står svakare no enn før valet. Det er kanskje litt rart å gå på talarstolen og ha den tilnærminga som han vel å ha. For Arbeidarpartiet er det viktig framover, både for Vestlandet og – ikkje minst – for resten av landet, at me satsar på arbeid og på kompetansebygging. Me ser at dei industriane som finst på Vestlandet, har vore viktige for verdiskapinga i Noreg i mange år, og eg meiner at dei er ein viktig del av løysinga for verdiskapinga og jobbskapinga i åra som kjem. Det vil òg politikken vår visa.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-10-10:
Eg får returnera gratulasjonen til Wiborg med at han truleg blir leiar for arbeids- og sosialkomiteen når komiteen konstituerer seg. Når det gjeld spørsmålet hans om aktivitetsplikt knytt til sosialhjelp, er det eingong slik og har vore slik ganske lenge, at det er høve til å stilla krav om aktivitet til dei som får sosialhjelp. Det var ikkje nødvendig å gjera den typen lovendring som dei initierte under førre periode for å sikra det. Det som derimot var nødvendig då, og som òg vil vera nødvendig framover, er å sikra at kommunane faktisk har økonomi til å følgja opp dette i praksis, og det er nettopp det Høgre og Framstegspartiet ikkje har klart å levera på ein skikkeleg måte. Arbeidarpartiet si tilnærming er at me både skal stilla krav til folk og ha forventningar til dei, men òg at me skal stilla opp for dei. På denne stilla opp-delen leverer ikkje Framstegspartiet.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-10-10:
Arbeidarpartiet ønskjer absolutt at ein skal stramma inn overfor bemanningsbransjen. Me ser at på enkelte område har dette gått ut over eit ordna arbeidsliv. Me har òg eit eige forslag i samband med trontaledebatten knytt til nettopp innleige, og me drøftar gjerne med Senterpartiet andre typar tiltak som me kan klara å verta einige om på dette området. Eg meiner at det er viktig at me diskuterer korleis me kan sikra arbeidstakarane sine rettar innanfor rammene av EØS. Eg er, som representanten sikkert veit, veldig positiv til EØS, men eg meiner at me må bruka handlingsrommet meir. For eksempel betyr det at me bør ta ILOs kjernekonvensjonar inn i menneskerettsloven, slik at dei vert tillagde større vekt når det måtte vera konflikt mellom dei grunnleggjande arbeidstakarføresegnene som kjem fram der, og EØS-regelverket. I dag har dei ikkje den vekta dei burde ha i det norske lovverket som me meiner er riktig for arbeidstakarrettar.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2017-10-10:
Det korte svaret er ja. Det dette handlar om, er at me ser at forskjellane aukar, og at dei har auka over lengre tid. Dei som har mest, får meir. Dei som har minst, ser ut til å få mindre, dei får iallfall ikkje ta del i den veksten som ein del andre får ta del i. Det svekkjer noko av det finaste ved landet vårt, nemleg at me skal vera eit land med små forskjellar og høg grad av tillit mellom folk. Så når representanten Andersen trekkjer fram dette forslaget, ønskjer me i Arbeidarpartiet å gje vår støtte det. Det er absolutt behov for å sjå nærmare på både korleis og kvifor forskjellane har auka, men ikkje minst at me kan stå saman om å fremja fleire forslag for å motverka denne auka ulikskapen i landet vårt.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-10-10:
Senterpartiet har med interesse registrert Kristelig Folkepartis utspill den siste tiden. Det oppfattes slik at Kristelig Folkeparti nå ønsker å få gjennomslag for sin politikk, etter at de har avsluttet sitt formelle samarbeid med dagens regjeringspartier. Det ville være avklarende om representanten kunne si noe om hvilke saker – sett i lys av en svært svekket regjering – som man nå ønsker å endre eller mene noe annet om. La meg ta et eksempel: Stortingets vedtak 8. juni om tvangssammenslåing av Østfold og Akershus fylkeskommuner har på mange måter – som andre vedtak om bruk av tvang for å slå sammen kommuner – vakt sterke reaksjoner hos de berørte. Representanten Hareide har i denne forbindelse uttrykt sterk skepsis til et fylke som strekker seg fra Halden til Hallingskarvet. Det er i dag lagt fram representantforslag fra både Senterpartiet og andre om omgjøring av vedtaket om etablering av mastodonten Viken. Hva vil Kristelig Folkeparti legge til grunn i behandlingen av disse forslagene – de klare ønskene fra i dette tilfellet fylkene om omgjøring av tvangssammenslåingen eller lojaliteten til regjeringens forslag og det daværende stortingsflertallets vedtak 8. juni?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-10-10:
Når man hører på representanten Astrups etterlysning av nye og gode løsninger, kan man jo begynne å spekulere på når representanten skal begynne å presentere dem. Når man tenker tilbake til valgkampen og Høyres slagord – «Vi tror på Norge» – er det i hvert fall åpenbart at man må ha forlatt slagordet om nye og bedre løsninger, for man viser til de innleggene og forslagene som regjeringen fremmet i forrige periode, uten å synliggjøre noen nye tiltak. Jeg ønsker å utfordre representanten, som snakket om reversering og om Senterpartiet i den sammenheng. Hvis vi skulle legge som forutsetning at Senterpartiet var imot all nyutvikling og tiltak, skulle man jo tro at Senterpartiet var imot utvikling av internett. Men da vil jeg spørre representanten, som i hvert fall tidligere har vært veldig for å skape løsninger for hele Norge, om regjeringen – og Høyre i Stortinget – kommer til å være interessert i å styrke bredbåndsdekningen i landet, nettopp med sikte på å skape flere arbeidsplasser, som da kan gå til bedre velferd.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-10-10:
Regjeringen har flere omsorgsplasser som eneste mål. Senterpartiets mål er gode omsorgsplasser, og det er derfor vi har ønske om å støtte rehabilitering av sykehjemsplasser og dagplasser på linje med nybygging, uavhengig av om det er lokalt nettobehov for flere plasser på kort og mellomlang sikt. I statsbudsjettet for 2017 var Kristelig Folkeparti med på å endre denne ordningen, men uttrykte samtidig i innstillingen skepsis til at man kun skulle gå for en nettoøkning av slike plasser. Senterpartiet ønsker å stille et spørsmål til Kristelig Folkeparti om hvorvidt de vil være med på et forslag som også sørger for rehabilitering av plasser der det ikke er behov for nettoøkning av disse plassene på kort og mellomlang sikt.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2017-10-10:
Allerede ved framleggingen av de nye kostnadsnøklene i inntektssystemet for fylkeskommunene i forrige periode erkjente alle, også regjeringen, at det var usikkerhet og svakheter ved omleggingen. Særlig var faktorene for båt- og ferjedrift dårlig utredet, og det ble i flere år gitt midlertidig kompensasjon for å dekke noe av underfinansieringen. Båt- og ferjetilbudet er avgjørende for infrastrukturen i eksportrettede fylker med vekst langs kysten. I kommuneproposisjonen for 2018 presenterte regjeringen en ny kostnadsnøkkel for båt- og ferjedrift, delvis basert på utredninger fra Møreforsking. Fortsatt gis det ikke et best mulig grunnlag for å kompensere fylker med store båt- og ferjeutgifter. Med andre ord er det ikke mulig å gi innbyggerne et likeverdig tilbud i hele landet. Derigjennom svekkes innbyggernes evne til å yte sin del for å nå noen av målene som er listet opp i trontalen. Senterpartiet har i sine merknader til kommuneproposisjonen for 2018 etterlyst en bedre redegjørelse for de faglige begrunnelsene som ligger til grunn for nye nøkler. Senterpartiet viste bl.a. til at kostnadene i ferjedriften i stor grad bestemmes av faktorer som kapasitetsbehov, fartsområde og strekningslengde. Dimensjonering av fartøyene og dermed også kostnadene har ikke alltid sammenheng med antall passasjerer, skolereiser eller kystlengde. Senterpartiet etterlyste også en bedre og bredere vurdering av faktorene i kostnadsnøklene for båt- og ferjedrift i statsbudsjettet for 2018. Vi forventer at dette kommer når budsjettet legges fram senere denne uken. Det er et stort vedlikeholdsetterslep på fylkesveiene. Mye av dette fulgte med da fylkeskommunene fikk overført en stor del av riksveiene i 2010. Ifølge KS og fagetatenes grunnlag for Nasjonal transportplan er det et årlig behov for mellom 1,5 og 2 mrd. kr mer for å opprettholde dagens standard på fylkesveiene. Flere parter har ment at dette umulig kan dekkes inn gjennom de ordinære rammeoverføringene til fylkeskommunene, og har tatt til orde for et tiårig nasjonalt vedlikeholdsprogram for fylkesveiene. Senterpartiet fremmet sammen med SV et forslag i forbindelse med Stortingets behandling av kommuneproposisjonen for 2018, hvor det het: «Stortinget ber regjeringen i forslag til statsbudsjett for 2018 etablere et tiårig nasjonalt vedlikeholdsprogram for fylkesveiene.» Satsing på infrastruktur blir ofte framhevet som noe av det viktigste for å forbedre næringslivets konkurransevilkår i hele landet og dermed skatteinngangen for å finansiere velferd. Dette kan ikke bare skje gjennom tidenes innkreving av bompenger til riksvei, som dagens regjering gjennomfører. Det må bl.a. også skje ved at fylkeskommunene settes i stand til å vedlikeholde og fornye fylkesveinettet, som Senterpartiet i forslaget til revidert budsjett foreslo å starte opp med en bevilgning på 0,5 mrd. kr. Senterpartiet inviterer med dette Stortinget og regjeringen til å følge opp, slik at fylkene over noen år kan tette etterslepet i vedlikehold av fylkesveiene, og at det ytes et likeverdig tilbud for vekst i hele landet.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2017-10-10:
Vi står overfor noen store utfordringer, flere av dem pekte representanten Hareide på. Klimaendringene er allerede i gang, og Paris-avtalen forplikter Norge til å kutte utslipp umiddelbart. Nedgangen i klimagassutslipp fra Norge har derimot flatet ut. Flyktningkrisen er langt fra over. Tvert imot er stadig flere på flukt, nå over 65 millioner mennesker, samtidig som Norge tar imot rekordfå flyktninger. Forskjellene i makt og rikdom øker, og det blir stadig flere fattige barn. Jeg opplever at Kristelig Folkeparti er et parti som tar disse utfordringene på alvor, men jeg opplever også at regjeringen ikke er med på de nødvendige grepene for å kutte utslipp, hjelpe flere flyktninger og bekjempe barnefattigdommen. Derfor vil jeg spørre Kristelig Folkeparti: Vil de danne allianser med de andre partiene i opposisjonen for å øke barnetrygden, innføre en forpliktende plan for utslippskutt og ta imot flere mennesker på flukt fra krig og undertrykkelse?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2017-10-10:
Noe av det beste med vårt samfunn er at det er preget av små forskjeller mellom folk, høy tillit og sterke felleskap. Anerkjente forskere har vist at samfunn med små forskjeller i makt og rikdom er samfunn med færre sosiale problemer, høyere økonomisk vekst og et sterkere sosialt lim. Derfor er det så skremmende å se at de økonomiske forskjellene øker betydelig, for den rikeste tidelen av Norges befolkning eier nå over halvparten av all formuen i landet, samtidig som det blir bare flere og flere fattige barn. Regjeringen har arrangert skattefest for den økonomiske eliten med 21 mrd. kr i skattekutt, og de har sendt regningen for festen til vanlige folk gjennom usosiale kutt. Vi kan nevne regjeringens kutt i de arbeidsløses feriepenger, i barnetillegget for uføre foreldre og i pleiepengene. De økende forskjellene og de usosiale kuttene rammer mitt eget fylke, Østfold, hardt, med en stor andel uføretrygdede, lavt utdanningsnivå, men kanskje verst av alt – en veldig høy barnefattigdom. Ja, 7 700 unger vokser opp i fattige familier i Østfold. I andel er dette nest verst i hele landet. Dette er 7 700 unger som kanskje ikke kan gå i barnebursdager fordi foreldrene ikke har råd til å sende med gave, som ikke kan være på SFO, eller som ikke har råd til å være med på fotballaget. For det er det barnefattigdom handler om: følelsen man sitter igjen med når en ikke kan delta på lik linje med de andre, følelsen av ensomhet. Jeg så mye av det i min egen oppvekst i Sarpsborg, og vi vet hvor farlig det er for den enkelte med den klumpen i magen, men også for hele fellesskapet. Men heldigvis vet vi at dette handler om urettferdig fordeling i et økonomisk system som gir stadig mer til dem som har mest fra før, et menneskeskapt system som også kan forandres av mennesker. For vi kan fordele makt og rikdom fra den økonomiske eliten til vanlige folk, f.eks. gjennom å innføre skatt på børsspekulasjon – for å bruke pengene på å øke barnetrygden. Det vil være det mest effektive tiltaket på kort sikt for å bekjempe barnefattigdom, fordi barnetrygden har stått stille siden 1996, noe som gjør at den har gått ned i verdi hvert år siden. Derfor fremmer blant andre jeg et representantforslag om kraftig å øke den universelle barnetrygden tilbake til 1996-nivå, med målrettede tillegg for dem som har aller minst. I stedet for å gi vekk felleskapets verdier til dem med mest fra før, vil vi bruke de store pengene på rettferdig fordeling og sosial utjevning, fordi et samfunn der det er kort vei fra døra til sveisersønnen og døra til advokatdatteren, er et varmt samfunn som det er verdt å kjempe for. Vår visjon for det samfunnet stopper ikke med økt barnetrygd. Vår visjon er et samfunn der vi skaper godene i felleskap og fordeler dem demokratisk, et samfunn der vi flytter både makt og rikdom fra elitene til vanlige folk. Det er et sosialistisk samfunn.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2017-10-10:
Klimautfordringene er en av vår tids største utfordringer. Med Høyre og Fremskrittspartiet som nå blir lokomotivet i den nye regjeringen og som skal styre landet videre, er det viktig med – og det behøves – en sterk og tydelig klimaopposisjon på Stortinget. Kan representanten Bastholm skissere noen flere tanker om hvor opposisjonen nå, fra i dag og i tiden framover, samler seg i et flertall for gode klimaløsninger?
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2017-10-10:
For Høyre handler det grønne skiftet først og fremst om å frikoble økonomisk vekst med økte utslipp. Jeg merket meg at Miljøpartiet De Grønne har en litt annen tilnærming. De ønsker å begrense den økonomiske veksten og redusere arbeidstiden til 30 timer i uken uten å gi folk lønnskompensasjon. Dette er ikke bare et usosialt kutt i den private velferden til vanlige folk, men regnestykket går heller ikke opp. I framtiden trenger vi flere hender i helsesektoren, samtidig som flere må bidra med grønn teknologiutvikling, stå i arbeid og finansiere velferden. Miljøpartiet De Grønnes eneste løsning for å få inndekning for 30 timers uke uten å kutte kraftig i velferdstjenestene vil være at folk beskattes mer av allerede redusert inntekt. Så spørsmålet mitt er derfor om representanten Bastholm kan redegjøre for hvor mye mer i skatt en vanlig arbeidstaker skal betale for at dette regnestykket skal gå opp.
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2017-10-10:
Valget har gitt oss et av de yngste stortingene noensinne. Uansett hva man måtte mene om det, håper jeg at flere unge stemmer kan bidra til å fornye det politiske ordskiftet. For er det en ting som er sikkert, er det at vi kommer til å oppleve et annet politisk landskap de neste årene. Perspektivmeldingen viser at vi i slutten av 2020 vil ha en underfinansiert velferdsstat, det blir færre yrkesaktive per pensjonist. Stadig flere skal nyte godt av velferden, men færre er med på å finansiere den. Når det økonomiske handlingsrommet blir mindre, får vi et større ansvar for å tenke nytt. Vi kan ikke lenger redusere norsk politikk til kun å være en krangel om hvem som kan bevilge litt mer til alt. Vi må få mer og bedre velferd ut av hver eneste krone som bevilges over budsjettene. Jeg er ganske optimistisk, for Høyre har vist at nye løsninger finnes, og at de kan fungere. Pakkeforløpet for kreft viste at pasientene kunne få raskere og bedre oppfølging ved bare å organisere tjenesten annerledes. Ved å organisere hjemmetjenesten annerledes, med tverrfaglige helseteam og ny teknologi, vil flere kommuner lykkes bedre i eldreomsorgen. Ved å stille strengere krav om aktivitet for å få velferdsytelser sikrer man at færre havner utenfor fellesskapene, og at flere opplever å være til nytte. Disse eksemplene inspirerer. Det viser oss at politikk ikke nødvendigvis kun handler om å bevilge seg fram til et varmere samfunn, men at nye politiske løsninger kan legge rammene for at mennesket mestrer eget liv, for frihet til å ta egne valg og ta ansvar for seg selv og sin familie. Jeg er enig i at vi står overfor et retningsvalg i Norge – ikke mellom dem som er for eller mot fellesskapsløsninger, men mellom dem som evner å utvikle nye løsninger som trygger velferden for framtidige generasjoner, og dem som tviholder på at folk skal betale mer i skatt nå fordi politikerne ikke evner å løse statens oppgaver på en bedre måte. Vi kan ikke skatte oss vekk fra nødvendige omstillinger. Viktige verdier som samfunnet vårt er bygget på, som skaper tilhørighet og tillit, bevares ikke gjennom reformtørke. I en tid med stor sosial endring trenger vi en ansvarlig og aktiv reformpolitikk. Generasjonsfelleskapet er ikke bare en hyggelig idé; det er en moralsk forpliktelse. Det begrenser vår handlefrihet. Det betyr at vi må stå oppreist i prioriteringsdebatter. Det betyr at vi må satse på ny teknologi som frikobler økonomisk vekst med økte klimagassutslipp. Vi må få en velferdsstat som i større grad enn i dag evner å hjelpe dem som trenger det aller mest. Det kan godt være at den store pengefesten er over, men jeg tror vi kan ha det like gøy på nachspiel dersom vi tør å tenke nytt.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2017-10-10:
E18 Oslo–Asker, E16 Skaret– Hønefoss, E18 Langangen–Rugtvedt, E39 Sandnes–Ålgård, E6 Ranheim–Åsen, Ytre ringvei i Kristiansand, Oslofjordforbindelsen, E8 i Troms – dette er bare noen av de mange veiprosjektene som trolig ikke hadde blitt noe av dersom Miljøpartiet De Grønnes kutt på 160 mrd. kr i riksveiinvesteringer hadde blitt en realitet. Sjølv om det kanskje ikkje ser heilt slik ut, er eg fødd i Sogn og Fjordane, eit av landets vakraste fylke og eit godt eksempel på eit distriktsfylke der vi treng gode vegar. Jeg har vært litt i tvil om hva jeg skal spørre Miljøpartiet De Grønne om, men jeg velger å spørre slik: Skal vi be folk sykle dersom de har tenkt seg fra Steinkjer til Dovre, eller f.eks. fra Bamble til Flekkefjord?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2017-10-10:
I motsetning til forrige replikant tror jeg nok vi kan samarbeide ganske bra med Miljøpartiet De Grønne i perioden framover, slik vi har gjort i siste periode. Men jeg har lyst til å påpeke en ting – det gjelder spesielt de tre største partiene – og bruke anledningen til å si at de kanskje burde evaluere valget, hvorfor de gikk så pass mye tilbake ved siste stortingsvalg. Jeg tror det er et viktig poeng å understreke at SV og Miljøpartiet De Grønne i antall stemmer ble nesten like store som Senterpartiet, og tar man med Rødt i dette, er disse tre langt større enn Senterpartiet, som ble erklært som valgvinner. Dersom Miljøpartiet De Grønne hadde kommet over sperregrensen, som det lå an til i galluper, ville Stortinget og Norge ha opplevd en slags grønn Corbyn- eller Sanders-effekt. Det hadde virkelig satt spor med en samlet gruppe på kanskje 20 miljørepresentanter. Tar vi med også dem i Venstre, hadde det blitt nesten 30 miljørepresentanter. Valget var farlig nært et slikt resultat, og jeg håper at disse signalene fra velgerne blir lagt merke til i de store tradisjonelle vekstpartiene framover.(Presidenten klubber.) Nå skal det ende opp med et spørsmål: Er representanten Bastholm enig i en slik analyse? (Presidenten klubber.)
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2017-10-10:
Statsråd Solvik-Olsen bygger ikke bare broer, han ønsker også å bygge mentale broer, og det skal vi være med på å bidra til, med konstruktiv debatt. Men det forutsetter bl.a. at de vedtak og de strenge anmodninger som blir vedtatt her i salen, også blir fulgt opp av regjeringen, ikke minst innen transportsektoren. Jeg føler at det er mange vedtak, ikke minst innen transportsektoren, når det gjelder klimakutt, som ikke har blitt fulgt opp av statsrådene, for det gjelder flere statsråder. Jeg kan f.eks. bare raskt henvise til vedtak 19 i forbindelse med behandlingen av Dokument 8:71 S for 2015–2016: «Stortinget ber regjeringen foreslå et omsetningskrav for bruk av bærekraftig biodrivstoff i drivstoffet for skipsfarten.» Dette er bare ett av dem, det er mange, mange flere. Jeg kan også nevne vedtak 753 i forbindelse med behandlingen av Dokument 8:69 S for 2016–2017, som venter på oppfølging; det gjelder offentlige anskaffelser og palmeolje. Mye av dette hører hjemme hos de andre statsrådene, under miljø og næring bl.a., men er det ikke litt respektløst overfor stortingsflertallet at miljøvedtak, særlig innen transportsektoren, ikke blir fulgt opp av regjeringen?
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2017-10-10:
En del representanter her i salen vil nok kjenne meg igjen som noe helt annet enn som politiker. Jeg har helt fram til nå vært filmprodusent, naturfilmfotograf og naturserieprodusent for NRK, BBC og andre rundt om i verden, og det har jeg vært i nesten en mannsalder – er det vel lov å si. Jeg har helst vært i kamuflasjeklær og ikke så mye i festdress, som her. I denne jobben har jeg hatt anledning til å reise mye rundt, både i verden og i Norge, i mange krinkelkroker av landet, for å fravriste naturen noen av dens hemmeligheter. På disse reisene har jeg observert skremmende utviklingstrekk som har gjort meg bekymret, og dette er en vesentlig motivasjon for at jeg står her som stortingsrepresentant i dag – for et rødt miljøparti. Den mest alvorlige utviklingen har jeg sett på Svalbard. Isen har trukket seg så ufattelig mye tilbake bare i løpet av den tiden jeg har vært der: 30 års tid. På noen tiår har jeg sett hvordan isbjørnens hiområder har blitt skjøvet lenger og lenger mot nord. Tidligere var Hopen et av de viktigste hiområdene, der binnene gikk i land for å grave seg hi og føde unger. Jeg har filmet det. Nå er det historie. Jeg har sagt ved noen anledninger at vår hvite panda kan være forsvunnet som fast, ynglende art på Svalbard i løpet av 20 år – tenk over det! Jeg håper jeg ikke får rett. Men det er i Arktis klimaendringene merkes raskest. Dobbelt så fort skjer temperaturøkningen her som ellers i verden. Det er alvorlig. Så hva gjør verden med dette? Hva gjør Norge? Og hva gjør den sittende regjering? De skriver under Paris-avtalen, men de skyver stadig målsettingene om klimakutt foran seg. Klimaforlikenes mål for 2020 ble uoffisielt oppgitt. I stedet ble et nytt mål for ti år senere, 2030, satt opp, i pakt med EU. Det er noe underlig med det – hvor mye lettere det er å sette hardere krav til kutt av CO 2 , bare det er lenger fram i tid og en slipper å gjøre så mye hjemme. Climate Action Tracker har laget et nytt rangeringssystem for ulike lands klimainnsats som bedre reflekterer målene i Paris-avtalen. I dette nye systemet blir Norges klimainnsats karakterisert som «insufficient», utilstrekkelig, for å nå målet om å unngå oppvarming på mer enn 1,5–2 grader. I trontalen varsler regjeringen ingen raske eller nye tiltak. Det er på denne bakgrunn SVs representantforslag om klimakutt må ses. Det er en plan for å starte konkrete kutt nå, med rundt 40 forslag om utslippsreduksjoner. I tillegg til disse vil flere forslag fra SV komme gjennom transportkomiteen, hvor vi nå er representert ved undertegnede, og gjennom budsjettbehandlingen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-10-10:
Ja, jeg tar opp Rødts forslag.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-10-10:
Ja, det er noe som vi i Rødt gjerne vil være med på. Vi trenger også et tydelig klassedelingstall som gjør at en får et maksantall elever per lærer i hver enkelt klasse. Det var en historisk feil da Stortinget i sin tid opphevet det tallet. I tillegg vil vi sørge for at flere elever velger seg til yrkesfag. Der har vi en enorm jobb å gjøre de kommende årene, fordi mange ungdommer vet hva som skjer i arbeidslivet. De ser at det i mange yrker ikke lenger er noen særlig framtid på grunn av den bølgen av sosial dumping som er i ferd med å ødelegge hele bransjer – bygg og anlegg, renhold, bilpleie, transport. Her må vi altså tørre, mener vi i Rødt, å sette hensynet til arbeidstakere i Norge over hensynet til EUs frie flyt. Vi må ha nasjonale tiltak som stanser sosial dumping, og da ønsker jeg også at Arbeiderpartiet i framtiden kan ha et litt mer åpent syn på EU og bli med oss i Rødt på å stanse den sosiale dumpingen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-10-10:
Alternativet til at vi har en økonomi der de største beslutningene tas av mennesker som aldri er på valg – tas av folk som i kraft av å eie kapital har enorm makt over samfunn, klima og miljø – er at vi lar demokratiet også få gjelde de viktigste økonomiske beslutningene. Systemet som representanten forsvarer, er et system hvor de åtte rikeste enkeltpersonene i verden eier like mye som den fattigste halvdelen av klodens befolkning. Det er etter mitt og Rødts syn perverse økonomiske skiller, og også en helt pervers konsentrasjon av samfunnsmessig makt på ekstremt få hender. Så alternativet til denne maktkonsentrasjonen hos ytterst få er å demokratisere samfunnet og si at også økonomien skal underlegges folkestyret, og gjøre slutt på mindretallsstyret som Høyre er varme forsvarere av.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-10-10:
Kanskje i veldig godt lag – men(latter i salen) det vi går til valg på og står for, er en politikk som var sentrumspolitikk for bare vel 15 år siden. Bondevik I-regjeringen mente jo at det var helt uhørt at våre felles skattepenger, som folk hadde jobbet og slitt hardt for og betalt inn til staten, skulle gå til å bygge milliardformuer for kommersielle aktører. Bondevik I-partiene sa klart nei til de kommersielle innenfor barnehagesektoren. (latter i salen) Vi har i Oslo sørget for en avtale som sikrer stort spillerom for de private ideelle barnehagene. Vi ønsker å gå sammen med Kristelig Folkeparti og andre for å sikre de ideelle aktørenes framtid. De trues først og fremst av at en har svære kommersielle konserner, med enorme økonomiske muskler, som dundrer inn i markedene, underlegger seg, kjøper opp og legger ned private ideelle tilbud. Det er det som er problemet, det er det som skal stanses, og jeg håper at et flertall på Stortinget her kan overkjøre regjeringen, slik at vi får en bedre politikk for landet.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-10-10:
Det er derfor Rødt har sørget for at vi nå fører en politikk i landets største kommune som sikrer at de private ideelle barnehagene ikke blir underlagt de kommersielle. Det er i det hele tatt ikke noe positivt ved at innbyggernes skattepenger som er bevilget til drift av barnehager, til å gi barna et best mulig tilbud i barnehagene, forsvinner ut i hundretalls millioner kroner til privat berikelse – til og med til oppkjøpsfond i skatteparadis. Det er det ikke noe positivt ved. Vi burde egentlig ta inn over oss det faktum at i dag er det sånn at de fire store, kommersielle konsernene eier og driver halvparten av alle de private barnehagene i Norges land. Det er snakk om milliardkonserner som får milliarder i skattepenger hvert eneste år, og som har et samlet overskudd på 700 mill. kr årlig. Jeg vil gi disse pengene til barna – istedenfor å gi dem til folk som allerede er søkkrike. Det er altså et standpunkt som ble delt av samtlige her i salen – utenom Fremskrittspartiet – for bare vel 15 år siden, og det bør igjen bli realiteten.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-10-10:
Takk for velkommen-hilsenen. Kortslutningen her er å tro at for å få innovasjon i velferden er man avhengig av å ha et kommersielt eierskap på toppen. Vi ser at vi historisk har mange ildsjeler som har startet opp bl.a. barnehager ut fra ideelle motiver – det fantes ikke nok offentlige, for det har vært gjort en for dårlig jobb på Stortinget – og som da bygde opp barnehager fra bunnen av med offentlig støtte, med ideelle motiver for virksomheten sin. Det som nå skjer, er jo at disse ildsjelene, som det har vært mange av, presses ut. De som først og fremst driver barnehager for barnas beste og for å få til nye ideer og bedre løsninger, mister fotfestet fordi de opplever at kapitalsterke, store milliardkonserner vinner fotfestet, takket være den rådende politikken. De opplever også at de ikke får gode nok rammevilkår for å kunne fortsette driften sin. Så det å slå ring rundt de private ideelle ildsjelene er vi for, men vi vil samtidig stenge ute de kommersielle fra driften av velferden.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-10-10:
Det er en viktig debatt, og det var også det som var argumentet for dem som ønsket å beholde ordningen. Jeg er helt sikker på at hvis den fjernes uten noe som helst alternativ, vil det gjøre at mange som har lite, blir enda fattigere. Derfor trengs det en satsing på ordninger, universelle ordninger, som styrker barnefamilienes økonomi. Vi er også for å heve barnetrygden, og vi er for å sørge for at alle kan ha barnehageplass til overkommelig pris, vi ønsker å trappe ned betalingen til null på sikt. Vi ønsker også at SFO etter hvert skal bli egenbetalingsfri, sånn at vi gjør det mulig for alle, også dem med dårlig råd, å få tilgang til viktige velferdsgoder.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2017-10-10:
Tidlig innsats i skolen er blitt løftet fram som ett av temaene i denne debatten. Det handler reelt sett om hvorvidt det skal være nok lærere til å sørge for at våre unger, de yngste vi har, lærer seg å lese, regne og skrive godt nok. Arbeiderpartiet ønsker derfor å ansette 3 000 flere lærere i den norske skolen. En rekke partier har sagt seg positiv til tankegangen som ligger i tidlig innsats. Høyre sier det samme, men har ennå ikke signalisert noen konkrete tiltak. Spørsmålet til representanten Moxnes og partiet Rødt er derfor om partiet ønsker å være med på laget blant de partiene som vil kjempe for 3 000 flere lærere i den norske skolen, for å sørge for at våre unger lærer seg å lese, regne og skrive.
Mari Holm Lønseth (Høyre), 2017-10-10:
Først vil jeg gratulere Rødt med plassen på Stortinget. Men økonomisk vekst, handel mellom land og privat initiativ har brakt over en milliard mennesker ut av fattigdom. Markedsøkonomien har gitt oss en formidabel velstandsvekst med offentlig finansiert helsevesen og gratis skolegang, for å nevne noe. Velferden vår finansieres nedenfra, av folk og bedrifter som tjener penger, og for å opprettholde velferdsnivået vårt trenger vi også flere private jobber som bidrar til statsbudsjettet i årene som kommer, ikke færre – slik det kan virke som om Rødt tar til orde for. Rødt beskriver seg selv som et revolusjonært parti som vil avskaffe vårt økonomiske system. Skattetrykket skal dramatisk opp, overskudd skal ned, og konkurranse – som bidrar til at folk får bedre tjenester – skal bort. Spørsmålet mitt til Rødt er da: Hva er alternativet til vårt økonomiske system?
Atle Simonsen (Fremskrittspartiet), 2017-10-10:
Representanten Moxnes gikk i valgkampen knallhardt til angrep på det han kaller velferdsprofitører. I realiteten er det snakk om ildsjeler og gründere, ofte kvinner, som jobber hardt og tilbyr gode tjenester som er høyt etterspurt. Folk som daglig står på og leverer vitale tjenester til fellesskapet, fortjener ikke å bli kalt velferdsprofitører med sugerør i statskassen. Det kan se ut som om det ideologiske målet til Moxnes er et samfunn med kun offentlige tilbydere og ingen konkurranse – også hvis det fører til dyrere og dårligere tjenester – noe som for meg høres ut som kommunisme. Mitt enkle spørsmål til representanten Moxnes er om han betegner seg selv som en kommunist.
Atle Simonsen (Fremskrittspartiet), 2017-10-10:
Jeg noterer meg at representanten Moxnes ikke synes dette er et veldig godt lag. Jeg vil nevne en barnehage i min egen hjemkommune som heter Hannes Lekestue, som jeg hadde gleden av å besøke i valgkampen. De inviterte alle partier, men det var ingen fra Rødt, MDG eller SV som så sitt snitt til å komme. Det er en barnehage som har blitt nominert til Norges beste barnehage. I min hjemkommune, Stavanger, skårer de private bedre på samtlige indikatorer. Og da tenker iallfall jeg at hvis de klarer å levere så gode tjenester til innbyggerne, og samtidig klarer å tjene penger, er det en klapp på skulderen de fortjener – og kanskje noen som heller burde vært litt mer nysgjerrig på hva de klarer å få til. Denne barnehagen utvidet med en avdeling til, og det hadde de aldri kunnet gjøre hvis det ikke var lovlig med en liten profitt i barnehagesektoren. Mitt spørsmål til Moxnes er om han overhodet klarer å se noe positivt ved at det er private barnehager i Norge.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-10-10:
Vi har fra Forsvarsdepartementets side kommentert oppslagene, men vi har ikke mottatt noen henvendelser fra amerikanske myndigheter om å endre innretningen på den treningen som gjøres på Værnes i dag. Men det trener til enhver tid amerikanske, britiske, franske, nederlandske og svenske styrker på forskjellige steder i Norge, og innretningen vi har valgt å gjøre i langtidsplanen, er at vi nettopp, som representanten sier, skal trene og øve mer sammen med våre styrker. Det gir økt forsvarsevne, det gir økt interoperabilitet, og det er viktig. Vi har vært veldig tydelige i diskusjonen med Stortinget på at denne rotasjonsordningen er vellykket. Den ønsker vi å videreføre i 2018. Skulle det bli aktuelt å endre innretningen på den, vil selvfølgelig regjeringa måtte ta stilling til det, og vi vil komme tilbake til Stortinget på vanlig måte.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-10-10:
En eventuell endring av innretningen på den treningen og øvingen som gjøres i dag, vil jo ikke være en endring av basepolitikken. Det er, som jeg var inne på, nettopp fordi vi har basepolitikken og baseerklæringen at vi er så avhengige av å drive øving og trening med allierte styrker i Norge, fordi vi ikke har utenlandske baser på norsk jord i fredstid. Den baseerklæringen og basepolitikken som har ligget fast, har vært tolket av vekslende regjeringer helt siden 1949, og den har vært tolket i lys av endret sikkerhetspolitisk kontekst. Det kommer en fortsatt til å gjøre, men den norske basepolitikken er et godt rammeverk for å drive øving og trening for utenlandske allierte styrker i Norge. Og så sent som i 2006, da den amerikanske avtalen om forhåndslagring og forsterkning ble behandlet i Stortinget, og utvidelsen av den, var Stortinget enstemmig i sin oppfatning av at den åpnet for utstrakt amerikansk øving og trening i Norge, og at dette ikke var i strid med basepolitikken. Det er det prinsippet regjeringa fortsatt følger. Så er det veldig mange andre nasjoner som også ønsker å øve og trene mer i Norge, og det er vi glad for.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-10-10:
Jeg er for det første helt enig i det forsvarssjefen skrev i rapporten fra det fagmilitære rådet om ikke å svekke Forsvaret eller landmakten, og det har heller ikke regjeringa gjort. Snarere tvert imot bygger vi opp Forsvaret, vi bygger opp landmakten, og på fredag kommer vi med landmaktproposisjonen til Stortinget. Det mener jeg er et veldig godt bilde på hvordan behovet for nytenkning om landmakten har gitt seg utslag i en del endringer som jeg tror vil være veldig positive for utviklingen av landmakten. Til spørsmålet om 400 soldater svarte jeg på det i svaret til representanten Sivertsen. Vi har ikke mottatt noen formelle henvendelser fra amerikanske myndigheter om dette, men som alltid foregår det diskusjoner på lavere militært nivå om man ønsker å trene og øve norske styrker i utlandet eller utenlandske styrker i Norge. Det er ikke det samme som at det er kommet henvendelser fra amerikanske myndigheter, eller at det er fattet noen beslutninger. Dette kommer regjeringa til å gjøre på akkurat samme måte som vi har gjort når det gjelder Værnes, dersom det skulle bli aktuelt.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-10-10:
Først vil jeg minne om at dette spørsmålet egentlig hører inn under utenriksministeren, men jeg kan gjerne svare på det likevel. For det første er den prosessen som ledet til denne forbudstraktaten, foreløpig signert av kun 53 stater, og det er kun 3 som har ratifisert den. Det kreves 50 ratifiserte for at den skal tre i kraft. Det er flere sentrale land, bl.a. Nederland og Finland, som ikke vil signere. Sverige og Sveits har satt dette spørsmålet på pause til minst over nyttår, og felles for alle er at de ser at både avtalen og traktaten har svakheter. Men de er også redde for at den kan svekke Ikkespredningsavtalen, som er rammeverket det er viktig å jobbe innenfor, der kjernevåpenmaktene faktisk deltar, og der nedrustning kan finne sted. Svaret på spørsmålet knyttet til NATO er at NATO har kjernevåpen som en del av sin strategi. Det er også en del av Atlanterhavspakten, som vi er en del av.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2017-10-10:
For det første har regjeringa holdt seg innenfor det vedtaket Stortinget fattet, nemlig at utredning av landmakten skulle skje innenfor de økonomiske rammene som lå til grunn i langtidsplanen. Det er – for å minne om det – sterkt økte økonomiske rammer, noe som altså betyr at vi skal investere for 54 mrd. kr i landmakten de neste årene. Vi har investeringer for ca. 6 mrd. kr i eiendom, bygg og anlegg og store driftsbudsjetter til Hæren og Heimevernet. Det er innenfor dette økte rommet at utvikling av landmakten skal skje. Så er det ingen stor hemmelighet at jeg er uenig med representanten Ola Elvestuen i at det er kostnader man ikke ser knyttet til utbyggingen av Evenes. Dette har regjeringa og jeg redegjort for gjentatte ganger i Stortinget, og vi holder nå også på å ferdigstille en konseptvalgutredning for hvordan innretningen på basen på Evenes skal være. Det kommer ikke til å bli flyttet noe dit før de nye flyene skal ta plass der, så det er altså ikke dagens Orion som skal operere på Evenes, men det er framtidas P-8 som kommer til Norge.