Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2007-03-29:
En stund ute i denne interpellasjonsdebatten lurte jeg på om dette var en vanlig innvandrerdebatt, eller om den handler om asylsøkere og flyktninger, slik interpellanten understreker at det gjør. Jeg sier dette i forhold til Vigdis Giltuns innlegg, som på en måte ble et generelt innlegg om innvandrere. Det dreier seg om folk med annen bakgrunn, som kanskje kom hit til landet for lenge siden, og som kanskje ikke kom på grunn av forfølgelse, krig eller tortur, men som kom hit fordi det var arbeid å få. De fikk det, og vi trengte dem. Vi har mye å ta igjen i forhold til å gi disse menneskene tilbake noe av det de har gitt oss. Det er svært vanskelig for de aller fleste å komme til Norge og søke beskyttelse, for bak disse menneskene, tidligere i deres liv, er det ofte en historie som vi vanskelig kan forestille oss. Krig, forfølgelse, et liv under konstant trussel setter spor i menneskesinnet. Vi trenger ikke mye kunnskap om menneskets psyke for å forstå at slike opplevelser setter spor, og også i mange tilfeller fører til endret atferd. I møte med mennesker som har fått opphold i Norge, har jeg sett at dype spor og såre opplevelser alltid vil være der, og at det er hendelser som vil prege dem resten av livet. Senterpartiet mener det er et felles mål i vårt velferdssamfunn å gi mennesker som har vært på flukt, et helsetilbud, som kan hjelpe dem til å leve et så godt liv som mulig, der det traumatiske livet kan leges så langt det er mulig. Asylmottak er slett ikke det beste sted å bo. Det skal være midlertidig, og det er et frivillig botilbud. Men mange bor der lenge, ja, for lenge. Derfor er det positivt at Regjeringen legger vekt på tiltak som skal redusere behandlingstiden og kunne sikre rask bosetting. Å leve i en annen kultur er vanskelig. Språk er en nøkkel for forståelse. Derfor var det helt nødvendig å gjeninnføre språkopplæringen, som ble tatt bort i 2003, under Samarbeidsregjeringen. Statsråden nevnte i sitt innlegg vold og trusler i asylmottakene, noe som viser at det er utfordrende og vanskelig å bo der, men som også forteller om enkeltmenneskers svært ustabile livssituasjon. En kartlegging av disse problemene er i gang som en start på å komme dette til livs. Som det framgikk av statsrådens innlegg, skal flyktninger og asylsøkere få hjelp av det ordinære helse- og sosialtjenesteapparatet. Kompetanse på særskilte livstraumer er viktig. Derfor vil også de regionale ressurssentrene for vold, selvmordsforebygging og traumatisk stress være svært viktige. De skal bidra til kompetanseutvikling. De skal kunne gi veiledning overfor spesialisthelsetjenesten og kommunehelsetjenesten på vanskelige områder innenfor psykiatrien. Det er behov for å styrke behandlingstilbudet for traumatiserte pasienter og torturofre. Det er derfor veldig bra at statsråden i oppdragsdokumentet har satt krav om at det skal utvikles kliniske miljøer med kompetanse på denne problematikken. Helt til slutt vil jeg bare si at jeg var litt overrasket over inngangen til denne interpellasjonen fra Kari Lise Holmberg,(presidenten klubber) i den forstand at jeg opplever at en interpellasjon mer skal være en invitasjon til å kunne drøfte ting på en særlig god måte uten å komme med så veldig klare politiske –(presidenten klubber) (presidenten klubber) (presidenten klubber)