Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2012-12-05:
Det er mange årsaker til at folk havner på Nav, det er også mange årsaker til at folk kommer dit som sosialklienter. Dette forslaget handler ikke om å bøte på alle de tingene – jeg har nevnt noen av dem tidligere i dag også, økonomi kan være et spørsmål, og ha droppet ut av skolen – men dette handler om én konkret ting. Dette handler om å unngå at de som kommer til Nav, som er friske og har arbeidsevne, blir passiviserte. Det er feil at det er et brudd på reglene at unge folk som er friske, skal få sosialhjelp. Det kommer helt an på hva slags økonomisk situasjon de har. Kvalifiserer du økonomisk sett til sosialhjelp, skal du ha det – slik er det. Det håper jeg heller ikke Arbeiderpartiet er uenige i. Her er hovedpoenget: Vi trenger et lavterskeltilbud for å få folk i aktivitet så raskt som mulig. Dette er ikke til erstatning for at folk etter hvert skal over i f.eks. kvalifiseringsprogram, tiltak som kvalifiserer dem for arbeidslivet, eller ideelt sett tilbake til skolebenken. Dette er et lavterskeltilbud som har én eneste hensikt, og det er å hindre folk i å snu døgnet, havne utenfor og bli passivisert mens de står og venter på et tiltak fra Nav. Man kan godt si at man vil at de tiltakene skal komme raskere, men da er problemet – som jeg har nevnt tidligere i dag – at regjeringen ikke engang vet hvor lang ventetiden er for tiltak, og de vet ikke hvor lang ventetid man har mellom tiltak. Det vi kan basere oss på da – siden vi under denne regjeringen har valgt å leve i kunnskapsløshet – er anekdotiske bevis: historier, fortellinger, vitnesbyrd fra folk rundt i Nav-systemet. De forteller – både de ansatte og unge som er der – at dette skjer hele tiden. Det kommer unge folk der som har rett til sosialhjelp, rett og slett fordi de har en økonomisk situasjon som kvalifiserer dem for det, og så blir de gående i kanskje en måned, to måneder, tre måneder – kanskje enda lenger – og vente på at man skal finne tiltak eller få dem i aktivitet. Det er feil, og det er dette forslaget er ment å adressere. Arbeiderpartiets holdning til dette – det er kanskje jeg som er treg i oppfatningen – er komplett umulig å forstå seg på. Jeg må ærlig innrømme at jeg ikke skjønner hva Arbeiderpartiet mener. Da dette ble relansert i vår – Høyre har ment dette lenge – fikk vi masse kjeft fra rød-grønne politikere, inkludert arbeiderpartipolitikere. Jeg synes Arbeiderpartiets holdning oppsummeres godt i det representanten Anette Trettebergstuen sa, nemlig at Høyre «slår inn åpne dører, men skaper samtidig fordommer». Det vil si at på den ene siden så sier Arbeiderpartiet at dette har de kjempet for, her trenger de ikke gjøre noe mer. På den annen side skal de nå gå igjennom systemet for å se hvordan det blir praktisert og har invitert kommunene til dialogmøte, men mener samtidig at når Høyre fremmer et forslag om det, så bekrefter det på en eller annen måte fordommer. Dette er et parti – jeg skal ikke si at Arbeiderpartiet er på vei bort fra arbeidslinjen – som er grunnleggende forvirret rundt sin egen politikk når det gjelder det å stille krav og det å ha folk i aktivitet. Til slutt har jeg lyst til å bemerke at det er merkelig – det er ikke alltid 1950-tallet vi skal tilbake til – at akkurat Arbeiderpartiets stortingsrepresentanter til stadighet refser og refererer til 1950-tallet. Så vidt jeg husker, het statsministerne da Einar Gerhardsen og Oscar Torp, det var Arbeiderpartiet som styrte, og det var kanskje storhetstiden for nettopp det som var arbeiderbevegelsens slagord en gang i tiden: «Gjør din plikt – Krev din rett». Etter min mening er dette et forslag i akkurat samme ånd, nemlig at skal man kreve noe fra samfunnet, har man også en plikt til å yte noe tilbake.