Iselin Nybø (Venstre), 2014-06-10:
Problemstillingen rundt overdreven bruk av glattceller er ikke noen ny problemstilling. Det er et problem som har eksistert i flere tiår, og som den norske stat har blitt kritisert for gjentatte ganger av både Den europeiske torturkomiteen, FNs torturkomité, FNs menneskerettighetskomité og vår egen sivilombudsmann. Vi bærer alle et ansvar for at denne praksisen har fått utvikle seg og eksistere, uten at vi har fått bukt med problemene. Det er mange forhold ved dagens glattceller som har vært kritisert: at cellene er for sparsommelig innredet, at det ikke er tilgjengelig stimuli for hjernen, at de pågrepne ikke får være ute i dagslys lenge nok, at man ikke kan styre belysningen på cellene osv. Jeg er glad for at stortingsflertallet nå peker på disse forholdene som noe som de ønsker å gjøre noe med. Men hvis vi skal få bukt med det mest alvorlige forholdet rundt bruken av glattceller, nemlig isolasjonen, må det en regelendring til, og det oppfatter jeg at Stortingets flertall ikke er villig til å ta innover seg. I forrige uke gikk staten på et sviende nederlag i Oslo tingrett. Saken gjaldt en 44 år gammel mann som ved to anledninger ble plassert i politiarresten. Om isolasjon skriver bl.a. retten: «Det er derfor etter rettens oppfatning ikke slik at isolasjon(…) i alle tilfeller er konvensjonsstridig. Problemet med dagens praksis er at isolasjon utover en kort vurderingsperiode, ikke er begrunnet i annet enn kapasitetsproblemer og har vært begrunnet i kapasitetsproblemer over et par tiår. Det er ingen individuell vurdering av behovet. Etter et forholdsvis kort opphold i arresten vil det derfor etter rettens oppfatning innebære en krenkelse av den innsattes rettigheter etter artikkel 8 å holde vedkommende fortsatt isolert.» (…) Politidirektoratet har gitt ut en oversikt som viser at det var 4 250 pågrepne som satt i politiarresten i over 48 timer i 2013. Deler av disse er også statsråden ansvarlig for. Aftenposten hadde en artikkel i forrige uke, som også representanten Ropstad refererte til, som viste at bare Oslo-politiet hadde brutt 48-timersregelen nesten 300 ganger bare i løpet av årets fire første måneder. Hele elleve personer hadde sittet i mer enn fem døgn på glattcelle bare i vår her i Oslo. Manglende fengselskapasitet har i flere tiår vært begrunnelsen for at vi har flere tusen oversittelser i løpet av et år, og for at det jevnlig og systematisk begås menneskerettighetsbrudd i Norge. Det er dette også dagens politiske flertall peker på. Men dette holder ikke som argumentasjon lenger. Dommen fra Oslo tingrett er tydelig på at kapasitetsproblemer ikke er tilstrekkelig som begrunnelse for å holde folk isolert i politiarresten. Det skal bygges flere fengsler i Norge, og det er vi i Venstre også for, men det å bygge et fengsel tar tid. I mellomtiden er dagens politiske ledelse ansvarlig for de menneskerettighetsbruddene som begås mot enkeltindivider. Hvis vi skal få bukt med oversittingsproblemet nå og ikke flere år fram i tid, når et nytt fengsel står klart, må det en regelendring til. Vi i Venstre har nå fremmet et forslag som innebærer at innen fire timer etter pågripelse skal vedkommende som hovedregel innsettes i en fengselscelle eller en tilsvarende utstyrt celle i politiets lokaler. Innsatte som ikke er besluttet varetektsfengslet, skal ha rett til å motta besøk, til å sende og motta brev, til å ta og motta telefonsamtaler og til å ha samkvem med andre innsatte. Overføring til kriminalomsorgen skal uansett skje innen 48 timer. Beslutning om bruk av glattcelle skal treffes av påtalemyndigheten. Vi i Venstre har vært villige til å diskutere oss fram til en enighet, men dessverre registrerer vi at det politiske flertallet ikke er villig til å ta de grepene som trengs, med hensyn til å få en regelendring på plass – også etter at vi har fått en knusende dom i Oslo tingrett mot oss. Til slutt vil jeg ta opp forslaget fra Venstre, som skal være omdelt i salen. Skulle dette falle, vil vi subsidiært stemme for Arbeiderpartiet og Senterpartiets forslag.