trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anders B. Werp (Høyre), 2012-10-04:
Vi hørte tidligere denne uken Kongen holde den siste trontalen i denne perioden, dvs. før neste stortingsvalg. Da vil det være naturlig å ha en tverrpolitisk forventning om at regjeringspartiene hadde synliggjort sine respektive bumerker i trontalen når det gjelder hva man har fått til i de tilbakelagte årene under rød-grønn flertallsregjering. Det står i Senterpartiets program at eiendomsretten er «grunnleggende for en fornuftig ressursforvaltning og en sunn samfunnsutvikling». Det er Høyre enig i. Men når vi ser på de tilbakelagte trontalene under den rød-grønne regjeringen, er ikke eiendomsretten nevnt med et eneste ord i en eneste trontale, heller ikke denne gangen. Det eneste som er nevnt, er statlig eierskap. Mitt spørsmål til Senterpartiets parlamentariske leder er om han kan peke på hva den rød-grønne regjeringen har gjort for å styrke eiendomsretten.
Anders B. Werp (Høyre), 2012-10-04:
Jeg minnes vel også et par tusen bønder som protesterte mot den nevnte meldingen. Jeg betviler ikke representantens ærlige og inderlige ønske om å styrke eiendomsretten. Jeg vil også berømme representanten for den jobben han gjorde i egenskap av statsråd. Men det er resultatene som teller. I representantens eget fylke er 65 pst. av den hogstmodne skogen i såkalte inngrepsfrie naturområder. Dette er områder som er underlagt strenge restriksjoner uten at det er lovfestet, og uten at grunneier får erstatning, samtidig som skogindustrien i Nord-Trøndelag roper etter mer råstoff til å drive sin produksjon. Nå må de importere fra Sverige. Så jeg gjentar mitt spørsmål: Er representanten fornøyd med resultatet av Senterpartiets arbeid for å styrke eiendomsretten under den rød-grønne flertallsregjeringen?
Anders B. Werp (Høyre), 2012-10-04:
Vi ser en økende politisk polarisering i flere land i Europa. Gjeldskrisen som mange land er inne i, har ført til uro og demonstrasjoner. Politiske bevegelser som representerer ekstreme standpunkter, virker forlokkende med sine enkle løsninger. Disse fløypartiene, både til venstre og høyre, representerer ingen varige løsninger. Denne utviklingen gir et uhyggelig ekko fra Europas nyere historie. Vi må derfor skjerpe både oppmerksomhet og innsats mot denne utviklingen. Det må selvfølgelig samarbeides internasjonalt om en vei ut av gjeldskrisen. Flere av innleggene i denne trontaledebatten har hatt en nedsettende tone til EU og europeisk samarbeid. Mitt spørsmål til dette er: Hva hadde situasjonen vært uten EU? Jeg mener den hadde vært mye verre. Men mitt innlegg skal ikke dreie seg om utenrikspolitikk. Jeg vil peke på den holdningsmessige mobiliseringen mot ekstremisme, for vi møter dette også her hjemme. 22. juli i fjor var utslag av ekstremisme. PST gir i sine åpne trusselvurderinger et tydelig signal om at muslimsk ekstremisme representerer den største trusselen for terrorhandlinger. Men også høyre- og venstreradikale miljøer er omtalt av PST. Det er vel og bra at regjeringen la fram en handlingsplan for å forebygge radikalisering og voldelig ekstremisme i desember 2010. Vi så en statusrapport for denne handlingsplanen i desember i fjor. Den viser at mye er igangsatt, men også at mye gjenstår. Dette er tiltak på lokalt nivå, innen politiet og med kommunene som viktig part. Men mange av tiltakene er lite målbare. Høyre er bekymret for at dette blir lite effektivt og målrettet. Vi håper vi tar feil. Men hvordan er det mulig å måle og vurdere f.eks. «Politiets arbeid for dialog og ytringsfrihet», som er ett av tiltakene? Tiltakene er viktige, jeg vil understreke det. Men Høyre mener at utfordringene er større og mer komplekse i dag. Arbeidet for toleranse, respekt og gjensidig ansvar må fortsette. Men samtidig vil vi særlig framheve PSTs rolle, kapasitet og kompetanse. Vi kommer ikke unna den spisse delen av kampen mot ekstremisme. Med demokratiet og rettsstaten som ramme er det fortsatt rom for å styrke dette virkemidlet. Også her vil Høyre etterlyse nye ideer og bedre løsninger. Kampen mot ekstremismen vil bli viktig, og da må vi våge å tenke nytt.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Det dukka opp ein del spørsmål hos meg under representanten Hareide sitt innlegg. Kristeleg Folkeparti har alltid vore ein god samarbeidspartnar for oss i det store fridomsprosjektet som heiter barnehageutbygginga, som me har sett i gang for å gje ungane ein god kvardag, ein plass dei kan lære, ein plass dei kan utvikle seg, ein plass der dei kan bli kjend med seg sjølv og andre. Derfor må eg spørje representanten Hareide: Korleis ser du for deg at de kan gje foreldra og ungane den fridomen og tryggleiken når de vil inngå samarbeid med Framstegspartiet, som går inn for eit velferdskutt som ein kunne fått 702 576 barnehageplassar eller 100 600 lærarar for?
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Det er ikkje så lett å velje å ha ungane sine i barnehage når det ikkje er nokon barnehage å sende dei i. Eg har alltid oppfatta Kristeleg Folkeparti som eit parti som har lyst til å bli oppfatta som eit parti som står på dei minste si side. Representanten Hareide har sagt at dei no er på lag med Høgre, eit parti som, viss ein legg saman deira føreslegne velferdskutt, prisjustering på barnetrygd, auka barnehagepris og auka moms, vil la familiar med to barnehageungar betale for skattekutt som kjem dei rikaste til gode. Då må eg berre spørje representanten Hareide: Kva var det som skjedde? Når skifta dykk lag? Når gjekk Kristeleg Folkeparti over frå å vise solidaritet med dei som sit nedst ved bordet, til å vise solidaritet med dei som sit øvst?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Jeg skal følge opp: Kristelig Folkeparti har altså bestemt seg for å gå til valg neste år på å bringe Fremskrittspartiet inn i regjeringskontorene. En Høyre- og Fremskrittsparti-dominert regjering vil prioritere skattelette, skal vi tro partienes program – skattelette til de rikeste. Formuesskatten skal bort, og milliardærene skal igjen bli nullskattytere slik de var før den rød-grønne regjeringen tiltrådte. Dette betyr en skatte- og avgiftslette i størrelsesorden 25 til 100 mrd. kr. Slik skal framtidens utfordring innen skole- og helsesektoren møtes. Mitt spørsmål til Kristelig Folkeparti og Hareide er: Hvor har Kristelig Folkeparti tenkt å kutte i budsjettene i årene som kommer for å finansiere disse skattelettene?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Trontalen skal være framoverskuende og angi løsninger. Den framtiden vi ser foran oss, er flere år med økonomiske kriser i verden. Det vil kunne få konsekvenser for Norge. Vi har så langt klart oss bedre enn de aller fleste. Det er lav ledighet. Det skapes flere nye arbeidsplasser. Velferdsstaten bygges ut. Behandlingskapasiteten i helsesektoren øker. Vi styrker skolesektoren med flere lærere, flere studieplasser og flere studentboliger. Vi har opprettet 22 000 flere årsverk innen pleie- og omsorgssektoren. Samferdselssektoren har fått et løft, med flere milliarder kroner til kollektivtransport og vei. Jernbaneinvesteringene er nær det dobbelte sammenlignet med dem under den siste Bondevik-regjeringen. Jeg vet ikke om mange land som bruker mer penger på å bygge ut velferdsstaten enn det Norge gjør. Og jeg vet ikke om noen land som får til omstilling i næringslivet, holder ledigheten lav og samtidig styrker omfordelingen – har en aktiv politikk for å redusere forskjellene. Ikke noen land kjenner jeg til som får til dette. Samtidig vil jeg understreke at vi hadde ønsket å gjøre enda mer innenfor både helse, skole og miljø. Behandlingskapasiteten innen rus og psykiatri skulle gjerne ha vært enda bedre. Det er skolebygg som er i en altfor dårlig forfatning, og det er veier og jernbanestrekninger som gjerne skulle vært påbegynt, og helst ferdig. Men vi er på rett vei. Vi styrker velferden på alle områder, samtidig som vi skaper rekordmange nye arbeidsplasser – 300 000 – de fleste innenfor privat sektor. Opposisjonens løsning på de store utfordringene vi har i årene framover, er å endre denne politikken, dreie kursen mot høyre. Skattene skal ned med 25–100 mrd. kr, ifølge programmene til Høyre og Fremskrittspartiet. Samtidig skal det privatiseres, ikke som et supplement til det offentlige, men istedenfor. Det blir framstilt som om dette er å modernisere Norge, men det har ingenting med modernisering å gjøre. Det er gammeldags, klassisk høyrepolitikk for økte forskjeller og for sentralisering. Bare de formidable utfordringene vi vil få innenfor pleie- og omsorgssektoren som følge av at vi blir svært mange eldre, burde ha avlyst alle løfter om skattelette. Bevilgningene til omsorgssektoren vil måtte øke med mange milliarder kroner i årene framover. Vi kommer til å trenge 160 000 nye årsverk bare i pleie- og omsorgssektoren i løpet av de neste 10–15 årene, i tillegg til at både områdene skole, sykehus, forskning og miljø skal styrkes. Opposisjonen har ikke levert noe alternativ for fornying og forbedring. Det viser debatten i dag. De har presentert gammeldags, klassisk høyrepolitikk – skattelette og privatisering. Det er det mange land som har prøvd, ikke minst i Sør-Europa, og de har konstatert at det ikke virker.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Hareide prøver etter beste evne å svare på spørsmålene om hvorfor Kristelig Folkeparti nå plutselig er mer komfortable med å samarbeide med partier på den mer usosiale delen av den politiske skalaen. Hareide må jo se her i Oslo hvordan det er kommersialisering, og hvordan Fremskrittspartiets negative holdninger til enkelte grupper får lov til å dominere. Våre eldre er blitt handelsvare, og de som jobber hardt med å ta vare på dem, blir frarøvet lønn og pensjon. Ideelle sykehjem har fått det tøft i konkurranse med de kommersielle. Nå vil også Fremskrittspartiet, senest her i Stortinget, forby en stille bønn før eksamen. Det sier litt om holdningene. Også de fattigste menneskene i verden har Fremskrittspartiet garantert at skal få det vanskeligere med dem i regjering. Kristelig Folkeparti har sagt at de synes at det er ålreit hvis Fremskrittspartiet kommer i regjering. Hvis Siv Jensen får makt, venter Kristelig Folkeparti at de skal få mer makt enn Fremskrittspartiet? Hva er det som gjør at denne politikken og disse holdningene nå plutselig appellerer til Kristelig Folkeparti?
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Fremskrittspartiet pleier jo, i hvert fall i denne salen, ikke å være sjenerte for å komme med forslag til skattekutt eller velferdskutt. Det er kanskje noe av det som gjør at vi blir litt forvirret. Er det skattene som skal kuttes, eller er det velferden som skal kuttes? Det synes på en måte ikke å være et enhetlig svar på dette. Det litt triste for Sandberg og Fremskrittspartiet er at alle de gøye tingene de har vært opptatt av, jo har skjedd under denne regjeringen: mer penger til barnehage, mer penger til vei, mer penger til politiet – mens deres tidligere kamerater ikke ville prioritere dette i samme grad som oss. Det jeg håper Sandberg forstår at vi prøver å komme til bunns i her, handler om at utgiftene må matche inntektene. Dette prøver de stadig vekk å forklare folk på Luksusfellen på TV, så vi må i det minste kunne forvente at også Fremskrittspartiet og Sandberg kan gi en forklaring på dette.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Per Sandberg anklager regjeringen og Arbeiderpartiet for å drive historieforfalskning. Nå driver Sandberg historieforfalskning på det groveste selv. I forrige stortingsperiode var i hvert fall Fremskrittspartiet enig med regjeringspartiene i at vi skulle bruke 2,2 mrd. kr mer på vei og bane hvert eneste år, og 22 mrd. kr i tiårsperioden. I denne stortingsperioden har regjeringen høynet løftene ytterligere, til at vi skulle bruke 10 mrd. kr på vei og bane, noe jeg også oppfattet at Fremskrittspartiet tidligere har sagt har vært en solid satsing. Nå må Sandberg snart bestemme seg – satser denne regjeringen på vei, eller gjør den det ikke? Og skal man være edruelig med tanke på hvem som driver historieforfalskning, må man i hvert fall kunne forholde seg til sannheten også i salen. Jeg håper at representanten kan utdype litt nærmere hva han mente med det.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
En av de tingene som jeg synes er veldig viktig, og som jeg tror at ganske mange skoleunger synes er veldig viktig, er selvfølgelig å få god undervisning på skolen. Men det er også å kunne få muligheten til å gå på skolen i et skolebygg som er nytt, som er moderne, hvor det er mulig å puste uten at en skal være redd for å få steinlunge eller andre sykdommer. I Trondheim tok Arbeiderpartiet over i 2003. Der har vi brukt 1 mill. kr hver dag på å ruste opp skolene. I Høyre har man tydelig sett for seg at lavvo er løsningen. Høyre-lavvoen i Bergen er tydeligvis det som skal framheves, og ble framhevet som en suksess av Høyres leder her tidligere i debatten i dag. Er det ikke på tide at Høyre også tar ansvar der man har ansvar, og gjør noe for inneklimaet, og gjør noe for helsesituasjonen for norske skoleunger?
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Representanten Wickholm mener nok at man aldri burde satt seg selv i den situasjonen i første omgang, og at man burde vært føre-var i stedet for etter-snar, å være strålende fornøyd med lavvoer under påskudd om at det ville elevene og foreldrene selv, heller enn å busses langt. Her forklarer Høyre fortere enn de klarer å tenke, tror jeg. Det er for meg veldig skremmende å se Høyres ordfører i Bergen skåle i champagne for at eiendomsskatten er gravlagt og koser seg med det, samtidig som skolebyggene forfaller og vegger detter ned. Regjeringen har gitt resultater – regjeringen har sørget for at PISA-resultatene for første gang går opp. Vi har sørget for at vi ikke lenger krangler med norske lærere sånn som Kristin Clemet og Elisabeth Aspaker gjorde, og vi har gitt flere timer i matte, norsk og engelsk. Ikke bare tar vi kunnskap på alvor, vi tar også byggene på alvor. Det kan synes som at Høyre ikke gjør noen av delene.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Det er veldig fint å være på sølvplass hva angår resultater, men det er sånn at det er TV 2, det er Bergen Arbeiderparti og det er Brennpunkt som har gjort en gravejobb for å finne ut at Bergen-skolene er for dårlige, noe byrådene burde ha visst selv og burde ha tatt tak i uten at media skulle sette søkelyset på det. Så er det selvfølgelig gledelig å høre at Høyre nå erkjenner at det er viktig, men man har også den samme situasjonen i Oslo. På Årvoll nederst i Groruddalen har de en brakke som de har brukt i over 50 år, med forferdelig inneklima. Her har Høyre mange gamle synder å ta tak i. For en gangs skyld kan man gå litt i seg selv og innrømme at dette ikke var bra nok, og slutte å peke på regjeringen – for vi er faktisk avhengig av å ha ansvarlige politikere der ute, som sørger for at ungene får et respektabelt læremiljø.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Denne regjeringen har snudd en negativ kurve på PISA-resultatene til å bli en positiv kurve. Norske skolebarn leser og skriver bedre. Vi har vært opptatt av å anerkjenne den viktige jobben som norske skoler og lærere gjør, og det har også gitt en økning i antall søkere med lærerutdanning som førstevalg – på over 50 pst. Vi har lagt på is eksperimenter med at privatisering er det som gir bedre undervisning, og det har vært godt mottatt av lærere, foreldre og elever. Høyre hamrer løs med slagordet om nye ideer og nye løsninger. Jeg har lurt litt på hva dette skal være. Er det enda flere tester for testenes skyld? Er det mer krangling med lærerorganisasjonene, slik vi husker fra Kristin Clemet og det vi ser med Høyre i Oslo? Nei, dette ville jo, som dere skjønner, vært gammelt nytt, slik som det ofte er fra Høyre. Vi har sett løsningene deres før, og vi er ikke særlig interessert. Men så hørte jeg et nytt forslag i dag under slagordet om nye løsninger og nye ideer – Høyre-lavvoen, alternativet for deg som ikke vil gå på helsefarlig skole eller ikke er glad i buss. For som Elisabeth Aspaker sa, hun hadde sjekket dette ut litt nærmere, og det var jo tross alt noe foreldre og unger ønsket. Jeg er ganske sikker på at hadde vi tatt en ny prat med dem, kunne vi slått fast at det de ønsket seg, var nye og trygge skolebygg. Det holder ikke. De er nok ganske fortvilet over at regjeringen ser ut til å bringe Skole-Norge i riktig retning. Vår regjering har jobbet målrettet, og det har gitt resultater. Tiden er heller ikke denne gangen inne for å åpne døren for Høyres slitne eksperimenter. Vi trenger ikke skoler med AS bak navnet sitt. Norske kommunestyrer ønsker ikke fri etableringsrett for privatskoler. De ønsker seg heller ikke kommuneøkonomien til Erna Solberg, som sist gang hun satt i regjering, ga en nedgang i antall lærere. Moderaterna i Sverige har vist oss hva som kan skje med en skolepolitikk fra et høyreparti. Det har ført til økte forskjeller, tillitssvikt når det gjelder karaktersystemet, og skoleresultater som går i feil retning. Jeg mener det er all grunn til å la oss fortsette jobben. Vi har vist vilje til å prioritere skolen. Vi har økt antallet undervisningstimer i kjernefagene norsk, matematikk og engelsk med til sammen fem uketimer på barnetrinnet. Vi har innført tre timer fysisk aktivitet, som gir bedre helse og bedre konsentrasjon. Vi har innført valgfag. Og vi har etablert praksis som metode for læring av teori. Akkurat som i skolen selv finnes det ingen lettvinte løsninger i skolepolitikken, bare hard jobbing og prioritering.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Jeg ble utfordret av representanten Aspaker, eller hun sa at undertegnede ikke hadde gjort hjemmeleksen sin, og i utdanningskomiteen er det selvfølgelig ikke noe verre det går an å si til en annen representant. Representanten viser til Bergen, og at det egentlig ikke er Høyres skyld. Det er altså Arbeiderpartiets og Anne-Grete Strøm-Erichsens, som vel gikk av i 2003. Jeg har registrert i denne sal tidligere en viss harme hos Høyre når denne regjeringen prøver å vise til feil som fortsatt henger med oss på grunn av dårlige prioriteringer hos tidligere regjeringer. Da er vi altså tilbake i 2005. Men så fort Høyre blir utfordret – Høyres lederskap og Høyres prioriteringer – er det altså lov til å grafse tilbake, helt til 2003. Jeg kan på Trondheims vegne grafse tilbake til 2003, for da tok Rita Ottervik over etter et ganske langvarig Høyre-styre. Men Rita Ottervik har prioritert å bruke penger på skole og skolebygg. Hun har brukt 1 mill. kr på skolebygg i Trondheim hver eneste dag siden hun tok over som ordfører. Jeg synes Høyre skal være ærlig på at for dem har det vært en viktigere politisk seier i Bergen å få stoppet eiendomsskatten. Det ser vi jo også på bilder av ordføreren, som er glad og mottar blomster og feirer med en symbolsk gravlegging av eiendomsskatten. Jeg synes Høyre bare skal si det som det er: Vår løsning er ingen eiendomsskatt – og telt til folket. Så blir jeg også anklaget for ikke å snakke om vår politikk. Det gjorde jeg altså. Jeg nevnte flere norsk-, matte- og engelsktimer, valgfag på ungdomsskolen, mer praksis og metode. Jeg har sagt at vi har økt søkningen til lærerutdanningen med over 50 pst. Det er igjen populært å være lærer, etter at vi ikke lenger har en statsråd som snakker ned lærerne hver eneste dag. Så når det gjelder de konkrete tingene, hvor regjeringen faktisk kan bevilge og prioritere, har vi valgt å prioritere, og når det gjelder de mer myke tingene, hvor vi kan snakke om ting, hvor en kan hausse ting opp, har vi greid å skape en stemning og helt andre resultater enn det Høyre greide sist de satt i regjering. For nå har jeg skjønt at det er lov til å snakke om sist Høyre satt i regjering.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Det var jo hyggjeleg å høyre at Hareide hadde motførestillingar mot marknadskreftene. Eg trur han skal få kjempe hardt om desse motførestillingane med sine nye sengekameratar i ei eventuell regjering. Men det eg har tenkt til å ta opp, er landbrukspolitikken. Då vi hadde jordbruksoppgjeret i vår, gjekk Kristeleg Folkeparti hardt ut mot regjeringa fordi dei hadde for dårleg oppgjer for bøndene, bl.a. for svakt tollvern. No har regjeringa ordna det sånn at det blir eit betre tollvern, og då går dei nye sengekameratane til Kristeleg Folkeparti hardt ut mot regjeringa, og Kristeleg Folkeparti går og gøymer seg. Det eg lurer på, er: Ønskjer Kristeleg Folkeparti den landbrukspolitikken som Høgre og Framstegspartiet står for, eller den som den raud-grøne regjeringa står for?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Mange som har hatt ordet her i dag, har peika på at det går godt i norsk arbeidsliv og i norsk økonomi. Men høgrepartia snakkar om at vi er i ein heldig situasjon, og dei prøver å underslå at suksessen er eit resultat av bevisste, politiske val. Eg vil bruke tida mi her i dag til å peike på dei sentrale politiske vala som har brakt oss i den situasjonen vi er i i dag, og korleis vi kan bruke dei erfaringane vi har gjort, til å komme vidare. To viktige politiske strategiar har lagt grunnlaget for eit moderne og konkurransedyktig næringsliv. Vi har satsa på ein velutvikla velferdsstat og ein offensiv miljø- og klimapolitikk – det er dei to grunnleggjande pilarane som har skapt det konkurransekraftige næringslivet vi har sett resultatet av i det siste. Det blir ofte sagt at vi må skape for å dele, og det er riktig, men vi må også dele for å skape. Vi må ha eit skattesystem og eit skattenivå som kan oppretthalde den velferdsmodellen som eit moderne næringsliv er heilt avhengig av. Velkvalifiserte arbeidstakarar på alle nivå i organisasjonen er kanskje det viktigaste konkurransefortrinnet i norsk næringsliv, og det er den velutvikla velferdsstaten som skaffar den velutdanna arbeidskrafta som næringslivet treng. Når eg er ute på arbeidsplassar og snakkar med bedriftsleiarar og med klubbleiarar, er ofte det første dei tar opp, bekymringa for at dei ikkje får tilstrekkeleg med velkvalifisert arbeidskraft. Eit anna element som er viktig og som er eit resultat av ein velutvikla velferdsmodell, er at vi har ein stor del kvinner som er ute i yrkesaktivt arbeid. Det er også eit resultat av at vi har full barnehagedekning, og av at vi har gode permisjonsordningar her i landet. Sist, men ikkje minst – det at vi har gode trygdeordningar i offentleg regi, gjer at vi har ein fleksibilitet og ei omstillingsevne i norsk næringsliv som mange land i Sør-Europa misunner oss. Det andre sentrale elementet som har gjort norsk næringsliv konkurransedyktig, er ein offensiv miljøpolitikk. God miljøpolitikk er god næringspolitikk, og god næringspolitikk er god miljøpolitikk – det kan ikkje gjentakast for ofte. Eg jobba i prosessindustrien på 1980-talet, då industrien fekk mange nye miljøkrav. Mange hevda desse krava ville ta knekken på industrien, og protestane var omfattande. Men næringslivet tok utfordringa, og med støtte frå staten klarte dei å modernisere teknologien og foreta omstillingar som gjer at dei i dag er langt meir konkurransedyktige enn dei elles ville ha vore. Utan den omstillinga, utan dei miljøkrava, hadde vi kanskje ikkje hatt ein prosessindustri i Noreg i dag.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Jeg har brukt et kvarters tid på å gå igjennom noen av de siste forslagene som Fremskrittspartiet har fremmet i denne salen. Der er det mye interessant lesning. Vi har f.eks. et forslag om innstramminger i grunnlaget for å gi utenlandske statsborgere permanent oppholdstillatelse i Norge. Vi har forslag om å begrense mulighetene for gjenopptakelse av utlendingssaker, tiltak for lavere priser på drivstoff, redusert merverdiavgift på strøm, redusert elavgift, endre konsesjonspolitikken for gasskraftverk, ikke gi oppholds- og arbeidstillatelse til imamer med tilknytning til totalitære islamistiske regimer, og ett fra Per-Willy Amundsen og Siv Jensen om ikke å tillate bruk av burka, niqab eller andre heldekkende plagg i det offentlige rom. Det er synd jeg ikke rekker å lese opp flere, men jeg lurer ganske enkelt på: Hva synes Venstre-lederen om disse forslagene?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Nå er det jo kjent for de fleste at dette er forslag som Venstre har stemt mot eller ytret seg mot – et par av dem har ikke vært til behandling ennå. Men i lys av at Venstre nå har blitt en garantist for Fremskrittspartiet i regjering dersom det blir nytt flertall, mener jeg faktisk at det er interessant for velgerne å få vite noe om Venstres prioriteringer i forhandlinger med de andre borgerlige. Dette er forslag som Fremskrittspartiet har fremmet i denne salen, og det er nødt til å bety at de er viktige for Fremskrittspartiet. Med all mulig respekt må man vel anta at Venstre ikke blir store nok til å vinne absolutt alle slag. Så jeg vil gjerne høre representanten Skei Grande si noen ting om hvilke av de forslagene som jeg nettopp refererte, som hun kan være med på å diskutere med Fremskrittspartiet. Hvilke av disse forslagene kan partiet Venstre leve med?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
La meg bare starte med å si at jeg synes at det er hyggelig at representanten Solvik-Olsen finner debatten interessant nok til å delta i. Så er det jo ikke noe nytt at Fremskrittspartiet har mer penger enn alle andre partier. Det har vært situasjonen siden oljefondet ble etablert. Det som er nytt her, er at man prøver å gi det et snev av seriøsitet gjennom denne såkalte alternative handlingsregelen. Så kan det selvfølgelig diskuteres hvorvidt det kan kalles en handlingsregel all den tid den er innrettet sånn at alt man måtte velge å definere som investeringer, går utenfor. Legg de tekniske diskusjonene litt til side. Jeg har lyst til å stille representanten Ketil Solvik-Olsen det helt grunnleggende spørsmålet: Anerkjenner han at det faktisk er en sammenheng mellom hvor raskt man faser inn bruken av oljepenger i norsk økonomi, og den opphetingen han ser som et resultat i den andre enden? Eller har representanten et alternativt syn også på det?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Det er åpenbart at representanten Solvik-Olsen ikke fulgte helt med da representanten Micaelsen ga sin lille leksjon om aktivitetsjustering av oljepengebruken tidligere. Han kan jo gå tilbake i referatet og lese. Jeg registrerer bare at mens alle andre partier har konsensus om den viktigste rammen for oljepengebruken, en konsensus som også har bred støtte i fagøkonomiske miljøer, vil Fremskrittspartiet uthule det. Det kommer til å føre til økt oljepengebruk. Det er et faktum. Men legg diskusjonen forbruk og investeringer litt til side: Handlingsregelen har en annen viktig funksjon utover å sørge for at du unngår overoppheting og press i økonomien. Den er en veldig effektiv regel som sørger for omfordeling av velferd og ressurser mellom generasjoner. Kan Solvik-Olsen i det minste anerkjenne og innrømme at den pengebruken som han står for, vil være en omfordeling av velferd i favør av oss som står her, på bekostning av dem som kommer etter oss?
Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-04:
Jeg følger opp der Marthinsen slapp. I fjorårets trontaledebatt viser representanten Skei Grande til at Venstres søsterparti i Danmark, Radikale Venstre, i regjeringsplattform med de rød-grønne har «fått til kjempestore grep innafor klima» og «store grep innafor familiepolitikken når det gjelder asyl». Hun peker på at hun avviser samarbeid med de rød-grønne i Norge fordi de er bremseklosser på disse områdene, og jeg spør: I motsetning til Høyre og Fremskrittspartiet? Jeg finner også at Venstre-lederen mener at det er naivt å tro at likestilling vil gå sin gang uten kvotering og statlig regulering, videre at hvis mannfolkene skal ha en sjanse, må de ha en egen pappakvote. På alle disse områdene står så vidt jeg klarer å se, Venstre mye nærmere de rød-grønne enn høyresida, så også mye av det jeg hørte som lå i «ny solidaritet». Jeg kan vise til forslaget om tiggeforbud og Fremskrittspartiets forslag om å forby muslimske klesplagg. Mange med meg finner det paradoksalt med dette utgangspunktet at Venstre sier klart at de ønsker et samarbeid med høyresida. Tror representanten Skei Grande at hun får gjennomslag for disse sakene i et samarbeid med høyresida?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2012-10-04:
Sist Venstre satt i regjering, skjedde det fint lite på samferdsel, sjøl om de hadde samferdselsministeren. En konkurranseutsatte Gjøvikbanen, og en sa opp rundt 1 000 ansatte i Jernbaneverket. Nå skal Venstre blir mer grønt og mer varmt, har vi hørt. Nedbemanninga i Jernbaneverket, altså byråkratiet, skjedde på tross av advarsler om at det ville bli krevende å gjennomføre gode konkurranser og gode kontrakter uten å styrke kompetansen på kontraktssida. Det ble advart om at nedbemanninga ikke måtte gå ut over driftssikkerhet, og leverandørmarkedet var lite utviklet på jernbaneteknisk side. Det nedbemanningskalaset kostet 142 mill. kr. Gevinsten har vi ikke hørt mye til. I 2005 nådde en et så kritisk nivå at det førte til at nedbemanninga måtte stoppe opp. Siden Venstre nå har så ambisiøse mål for utviklinga på jernbane som vi har hørt i dag, er det interessant å få vite om Venstre nå mener at leverandørmarkedet og kontraktskompetansen har blitt så god at det blir uproblematisk å fortsette med omorganisering og konkurranseutsetting av Jernbaneverket, sånn som Venstre fortsatt har som mål i sitt distriktspolitiske program fra 2010.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Jeg merker meg at representanten Skei Grande ikke er så veldig ivrig etter å kommentere forslag fra Fremskrittspartiet, men jeg skal gi henne en ny sjanse. I finanskomiteen nå ligger det et forslag fra Fremskrittspartiet som heter «om et nytt ankerfeste for den økonomiske politikken», som handler om handlingsregelen, som vi har hørt Fremskrittspartiets leder redegjøre for i dag. Det er ikke noe sjokk at Arbeiderpartiet er imot dette forslaget, men jeg er interessert i å vite hva Venstre mener om dette forslaget, og hvor langt Venstre er villig til å gå i å endre handlingsregelen ved et eventuelt samarbeid med Fremskrittspartiet i regjering.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Takk. Det er litt krevende med ny teknologi. Først har jeg bare lyst til å si til representanten Sandberg at jeg synes han tok opp veldig mange gode ting i innlegget sitt. Han er jo alltid en god retoriker, og det var han også i dag. Jeg er enig med representanten Sandberg i mange av de områdene han tok opp: Det er viktig med heimevern, det er viktig med sykehus, det er viktig med eldre, og det er viktig med politi. Det er mange områder han snakker om, som jeg mener er veldig viktige. Siden han snakket så mye om veldig mange forskjellige saker, antar jeg jo at Fremskrittspartiet og Sandberg har lyst til å bruke penger på disse områdene, helt åpenbart, og at man også har lyst til å satse på det både i alternative budsjett og hvis de nå engang – jeg skulle til å si Gud forby – skulle havne i regjering. Men hvis vi ser på Fremskrittspartiets skattelovnader og skattekutt, som ligger rundt 100 mrd. kr nå, er det interessant å høre hvor det er Fremskrittspartiet vil prioritere ned saker. For nå snakker han om mange fine, viktige saker. Hvor er det Fremskrittspartiet vil sette inn støtet og kuttene? Det er det ene spørsmålet. Det andre spørsmålet som jeg også synes er interessant, er: Høyre har jo lagt seg på rundt 25 mrd. kr i skattekutt. Fremskrittspartiet ligger på 100 mrd. kr. Hvor tror Sandberg det nivået vil legges i et eventuelt samarbeid, og hvor langt er Sandberg villig til å gå?
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Jeg merker meg at i innlegget var de eldre jobb nr. 1, og nå er barn jobb nr. 1, og da lurer jeg på om også verdens fattige er jobb nr. 1, for det har jeg nemlig et spørsmål om. Jeg har jo i flere år jobbet sammen med Kristelig Folkeparti i utviklingspolitikken og hatt et veldig flott samarbeid, bl.a. ved statsbudsjettet i fjor, hvor vi omprioriterte 100 mill. kr., bl.a. til utdanning, kvinner og landbruk. Jeg har hørt Kristelig Folkepartis leder i dag være veldig tydelig med tanke på at man har valgt side, man ønsker en ny regjering, Kristelig Folkeparti vil inn og er åpen for samarbeid med Fremskrittspartiet. Hvert eneste år kutter Fremskrittspartiet kraftig i bistanden. I fjor kuttet de 7 mrd. kr. – bl.a. til FN – det var på flere områder, ikke minst i regionbevilgningene til Afrika. Det jeg lurer på når det gjelder Kristelig Folkeparti, er: Hva tenker man om et framtidig samarbeid med Fremskrittspartiet når man legger til grunn at Fremskrittspartiet vil kutte kraftig i bistanden – og også Høyre vil det samme? Hvor er det da Kristelig Folkeparti er villig til å kutte? Er det på helse, er det på utdanning, er det FN, er det i regionbevilgningene til Afrika? Jeg har veldig lyst til å høre hvordan Kristelig Folkeparti tenker om dette, fordi det bekymrer meg stort.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Dette var et interessant svar, fordi representanten forholder seg ikke til virkeligheten. For hvis man skal inn i et samarbeid med Fremskrittspartiet og Høyre, da må man ta utgangspunkt i at man skal kutte i bistanden. Jeg har satt stor pris på Kristelig Folkepartis engasjement når det gjelder bistand, og som jeg nevnte innledningsvis: Jeg samarbeider godt med bl.a. Dagfinn Høybråten. Vi har sammen satt oss ned og styrket flere områder i bistandspolitikken, noe som har vært veldig bra. Men jeg ber representanten om faktisk å svare på spørsmålet mitt: Hvor er det Kristelig Folkeparti er villig til å kutte? For man må ta utgangspunkt i at det kanskje blir rundt 5 mrd. kr. som skal kuttes i et eventuelt statsbudsjett som skal legges fram – og hvor skal de kuttene skje? Det vil jeg gjerne ha et svar på.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Jeg vet ikke hva som er grunnen til at representanten Solvik-Olsen gjentatte ganger må ha dette forklart. Men det er altså ikke noe jeg har funnet på, det er ikke noe Arbeiderpartiet har funnet på, det er ikke noe regjeringen har funnet på, men det er altså de fleste fagøkonomiske miljøer i Norge. Også utlendinger kommer til Norge for å studere hvordan Norge har innrettet denne fantastiske rikdommen sin. Da får vi skryt, i likhet med paritet Høyre – som Solvik-Olsen nå vil samarbeide med – når vi nå står ved denne regelen som har tjent Norge godt i ti år. Da er det ikke riktig at oljeinvesteringer og andre store investeringer i Norge ikke blir tatt hensyn til når det gjelder bruken av oljepenger i Norge. Selvfølgelig blir det det. Handlingsregelen legger til rette for en gradvis, forsvarlig innfasing av oljepenger, men den aktivitetsjusteres i form av at man tar hensyn til hva som skjer, på samme måte som det tas hensyn til at det i fjor ble gjort investeringer i Fastlands-Norge som var mye høyere enn oljeinvesteringene. De var jo på nesten 500 mrd. kr. Skal vi putte dem også inn i handlingsregelen, Solvik-Olsen?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Skal jeg dikte opp noe? For det første er det slik: Nei, oljeinvesteringene er ikke en del av statsbudsjettet, på samme måte som at jeg og representanten Solvik-Olsen, eller resten av norsk næringsliv i Fastlands-Norge, heller ikke er en del av handlingsregelen. Derfor mener jeg at det er riktig å holde fast ved det vi har blitt enige om, og så kan man diskutere om det er enkelte ting som burde vært gjort annerledes. Det er ikke det som er poenget. Poenget er at Solvik-Olsen og resten av Fremskrittspartiet burde vært litt mer ærlige på hvorfor de angriper handlingsregelen. Det er jo ikke for at man skal bruke mindre oljepenger, eller fordi man ønsker å putte oljeinvesteringene inn på statsbudsjettet. Nei, det er et fordekt ønske om å bruke mer oljepenger, som jeg mener ville satt norske arbeidsplasser i spill, som er en gambling som jeg ikke har lyst til å være med på, og som jeg også registrerer at Høyre er veldig imot. Derfor burde representanten bruke mer tid på å overbevise Jan Tore Sanner og Erna Solberg, enn på å hakke løs på regjeringens økonomiske politikk, som har svært gode resultater.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Når Høyre, og Arve Kambe i dette tilfellet, bruker eksempler på at man har tredoblet skatten på det han kaller arbeidende kapital, skal jeg forklare helt kort hva det betyr: Jo, det det betyr, er at den rød-grønne regjeringen har fjernet en rekke av de rabattene som de som eier mest i norsk næringsliv, og derfor er de rikeste menneskene i Norge, hadde med Høyre i regjeringskontorene. De betaler ikke mer, men de betaler det samme som alle andre betaler i formuesskatt. Er formuesskatten perfekt? Selvsagt er den ikke det. Jeg er den første til å innrømme at den har både klare styrker og klare svakheter. Men jeg vil altså ikke være med på at man svartmaler situasjonen for norske bedriftsledere og bedriftseiere – i en situasjon hvor vi skaper flere arbeidsplasser, hvor det er flere bedrifter som starter enn noen gang før. Det er veldig krevende å sammenlikne skattesystemer, i Sverige har de f.eks. dobbelt så høy arbeidsgiveravgift som i Norge. Jeg antar det ikke er noe norsk næringsliv har lyst til å bytte med.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Jeg er glad for å få den typen spørsmål som gjør at vi kan snakke om de viktigste tingene i livet, som jeg mener er arbeid, verdien av å kjenne at man betyr noe, får delta – men også beskjeden jeg vil tippe er fra et samlet storting: Vet du, det betyr faktisk noe at du bidrar, og vi forventer at du skal bidra med det du kan. Jeg må bare si at en av de store utfordringene, eller paradoksene, vi opplever i Norge, er jo nettopp det representanten beskriver, at på tross av at vi har høyere og høyere sysselsetting, flere og flere som deltar, kommer mye av den fra utlandet i form av arbeidsinnvandring. Det gjør det mer krevende å inkludere folk som er litt syke, eller har litt vondt, og som ikke kan delta 100 pst. Er dette noe vi bør løse? Ja, men jeg vet ikke helt om jeg har svaret over bordet på hvordan vi skal løse det. Det jeg vet, er at vi nå har rekordhøy sysselsetting og lav arbeidsledighet. Sammen med en bråte tiltak som regjeringen og Stortinget har vedtatt, tror jeg det bør være større rom i framtiden for å inkludere flere enn det vi gjør i dag.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Høyre har funnet opp et nytt ord, og det ordet heter «gjennomføringskraft». Grunnen til at de har funnet opp det ordet, må de nesten forklare selv, men jeg synes det er grunn til å peke på at jeg ikke helt forstår hva de sikter til når det gjelder regjeringen. Er det omorganiseringen av Forsvaret? Er det uførereformen? Er det pensjonsreformen? Er det digitaliseringen av offentlig sektor? Er det Nav? Mange av disse er store og omfattende endringer i offentlig sektor på strukturer og andre ting. Eller er det Samhandlingsreformen, eller spesialiseringen innen sykehusvesenet – ja, kanskje først og fremst prosessen som foregår her i Oslo? Så fort det begynner å bli vondt og vanskelig, løper Høyre fra. Den største og kanskje viktigste omorganiseringsprosessen som foregår i sykehusvesenet per dags dato, foregår her i Oslo. Den vil Høyre sette på vent. Hva er det i dette ordet – bortsett fra å sende regningen til det offentlige og slippe til flere private i sykehusvesenet – som Høyre peker på?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Igjen – man kan ikke finne opp nye ord så fort det blir vondt og vanskelig, som det ofte blir i store omstillingsprosesser. Omstilling er krevende, men det er mulig og viktig å gjøre det. Da kan man ikke samtidig bare løpe ifra og si at dette vil vi ikke være med på lenger, og samtidig kritisere de samme for å ta de tøffe støytene når det begynner å dra seg til. Det holder ikke mål, så det ordet foreslår jeg at Bent Høie og resten av Høyre legger til side – i hvert fall når de skal kritisere regjeringen. Jeg vil ta opp et lite, annet poeng: Jeg hørte Bent Høie legge fram det nye utkastet til partiprogram, hvor han nå sier at det ikke blir mer enn 25 mrd. kr i skattekutt de neste årene, hvis Høyre vinner valget. Nå har jeg summert dette, og jeg har kommet til at hvis du kombinerer de største skattekuttene i Høyres program med dem som de har foreslått her i Stortinget det siste året, så er allerede 25 mrd. kr brukt opp. Er det slik at vi nå kan forvente at hver gang det kommer nye skatteforslag fra Høyre, så skal de erstatte gamle forslag, eller er det de forslagene som jeg nå har summert til ca. 25 mrd. kr, som gjelder, hvis Høyre vinner valget?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-10-04:
Jeg har registrert, det har vært litt summing her i salen, at det er enkelte som påstår at Arbeiderpartiet ikke svarer på spørsmålene man blir stilt i replikkordskifter. Jeg beklager, men Bent Høie, Høyres nestleder, svarte ikke på det jeg spurte om. Det er riktig alt det representanten sa, men når jeg summerer dette, blir de forslagene som Bent Høie nå har fremmet, ca. 25 mrd. kr. Da er spørsmålet igjen: Er det disse forslagene som nå gjelder? Er det slik at hver gang det kommer nye skatteforslag, som jeg av og til har inntrykk av kommer, spesielt når det er sommer og ferie og rolige tider, så skal de erstatte andre skatteforslag fra Høyre? Eller blir det slik jeg tror det blir, at de vil komme i tillegg, og at 25 mrd. kr er et altfor lavt anslag, spesielt når man skal samarbeide med Fremskrittspartiet – i den blåeste og mest ytterliggående regjeringen som Norge noen gang har hatt – som har lovet seg fullstendig bort i skattepolitikken og lovet skattekutt på nærmere 100 mrd. kr? Hva blir fasiten her, Bent Høie?
Arve Kambe (Høyre), 2012-10-04:
Høyre har betydelig flere nye ideer og bedre løsninger for å skape trygge arbeidsplasser enn regjeringen. Siden regjeringen tiltrådte i 2005, har man klart å doble den arbeidende kapitalformuesskatten – de som faktisk skaper flest bedrifter, er de som betaler mest formuesskatt. Vi vet i tillegg i dag at 21 000 bedrifter i Norge betaler mer i formuesskatt enn de har i overskudd. Dette er en særnorsk skatt på arbeidsplasser i Norge som rammer bedrifter i vekst, bedrifter under oppstart, bedrifter i utvikling, og det hemmer innovasjonen fordi det blir formuesskatt på å utvikle bedriften. Tror Arbeiderparti at det er enklere for bedrifter å trygge nettopp slike arbeidsplasser, når de nå betaler mer formuesskatt enn de tjener?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Det virker som om kroner og øre er det eneste språket som representanten Micaelsen skjønner. Derfor vil jeg minne ham om det viktigste tiltaket han kan gjøre for å få bedre handlingsrom, og det er å få flere mennesker i arbeid. Ikke minst vil det være viktig for de menneskene som blir presset ut. I en tid der vi har flere sysselsatte enn noen gang, er det stadig flere som blir skjøvet ut av arbeidslivet. I en tid der arbeidsledigheten er lav, er det rekordmange som er på vei til å bli uføretrygdet, og dessverre mange unge. Vi vet at tidlig innsats og tett oppfølging er noen av de viktigste grepene man kan gjøre. Likevel er det over 200 000 mennesker i dette landet som er på arbeidsavklaringspenger, og mange av dem er på vei til å bli uføre. Derfor er mitt spørsmål til representanten Micaelsen: Hvorfor har det vært viktig for regjeringen å senke andelen mennesker som får arbeidstiltak – hjelp til å komme tilbake igjen til arbeid – fra at 40 pst. fikk det i 2005, til at bare 25 pst. får den hjelpen de trenger for å komme tilbake i arbeid i dag?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Jeg vil snakke om det som utviklingsministeren – så langt jeg hørte – ikke nevnte, men som var jobb nr. 1 for Kristelig Folkeparti, nemlig utdanning. Vi vet at utdanning er nøkkelen til utvikling, og vi vet at bistand til utdanning nytter. Det er det mange her som har sagt gjennom å nevne Plans kampanje for at flere jenter skal få adgang til å gå på skole, og at utdanningsbiten i bistandsbudsjettet skal økes. Men selv om regjeringen fra 2005 og fram til i dag har gitt 10 mrd. kr mer til bistand – som er kjempeflott – har altså andelen gått ned. Også kronebeløpet til utdanning har gått ned. En har ikke engang prisjustert budsjettet, eller pengene til utdanning. Nå kommer jo statsbudsjettet på mandag. Jeg har lagt merke til at det har kommet lekkasjer der. Nå skal en jo ikke alltid stole på dem, men selv om en plusser på de 75 mill. kr som jeg ser der, vil en likevel ikke komme opp på et like stort kronebeløp som vi hadde i 2005. Da er mitt spørsmål: Kan vi gjenta suksessen fra i fjor, der Kristelig Folkeparti klarte å inngå et forlik med regjeringspartiene for å flytte mer penger til utdanning?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-10-04:
Nå er jeg ny i energi- og miljøkomiteen, derfor har jeg prøvd å lese meg litt opp på feltet. Det er en ting jeg merker meg, og det er at når jeg leser komitélederens uttalelse og kommentarer, kjenner jeg meg veldig godt igjen i det. Det er god sentrumspolitikk, det er snakk om forvalteransvar, det er snakk om bærekraftig utvikling, og når han er inne på f.eks. oljepolitikk, er han veldig tydelig på at det skal være en forutsigbarhet for bransjen, det skal være utvinning av eksisterende felt, haleutvinning, det skal stilles strenge krav, det skal være miljøvennlig, og så skal han verne sårbare områder. Det er en politikk som jeg kjenner meg godt igjen i. Men så registrerer jeg også, når jeg leser hva statsråden – og Borten Moe er jo fra Senterpartiet – sier, at jeg ikke kjenner meg like godt igjen. Det gjelder også hva han ønsker med nytt program, uttalelser om å gå mot Nordpolen, osv. Derfor er jeg spent på hva som egentlig er Senterpartiets politikk. Er det Borten Moes versjon, eller er det komitéleder og senterpartist Erling Sandes?
Bent Høie (Høyre), 2012-10-04:
Gjennomføringskraft handler om at man ikke bare tar ansvaret for at man gjør vedtak i Stortinget eller i regjering, men at man faktisk også følger opp at vedtakene blir gjennomført på en forsvarlig måte. Høyre støttet de endringene som har skjedd i hovedstadsprosessen, både sammenslåingen med Oslo universitetssykehus og overflyttingen av pasienter til Ahus. Men det som var et viktig premiss for oss, var at dette skulle skje på en måte som var forsvarlig for pasientene. I motsetning til regjeringen lyttet Høyre gjennom hele prosessen til pasientene, til dem som jobber på sykehusene, til dem som skal følge med sykehusene, pasientombudene, og hørte deres signaler da prosessen var i ferd med å gå av skinnene. Regjeringen hadde bare ett syn på dette: Den lyttet til helsebyråkratenes skjønnmaling av situasjonen, med det resultat at Ahus ble drevet med altfor høy risiko de første månedene i 2011, noe som kan ha hatt fatale konsekvenser for flere pasienter.
Bent Høie (Høyre), 2012-10-04:
Jeg har den utrolig kjekke jobben det er å lede arbeidet med Høyres programarbeid, fordi det er det programmet som skal lansere de nye ideene og de bedre løsningene, som blir det viktigste grunnlaget for den regjeringen som skal regjere etter neste valg. En av de oppgavene vi gjør da, er å gå igjennom og se på hvilke skatter og avgifter vi mener bør endres, reduseres eller fjernes i neste periode. Vårt utgangspunkt er at dette er skatter som rammer verdiskapningen i Norge, som rammer norsk eierskap, som rammer lokale bedriftseiere som sitter og spiser i samme kantine som sine ansatte, og som strekker seg ekstra langt for å holde arbeidsplassene i Norge. Det som rammer dem hardest, er formuesskatten og arveavgiften. Dessuten er arveavgiften blodig urettferdig i mange familier hvor man i én generasjon gjerne har bygd opp et hus eller en fritidsbolig, og så må man betale store summer til staten for at neste generasjon skal få beholde disse verdiene. Vi mener også at det er urettferdig at folk med vanlig inntekt skal betale toppskatt, og at folk med lav inntekt betaler altfor høy skatt i Norge.