Ivar Kristiansen (Høyre), 2004-06-14:
Jeg registrerer med ikke den største overraskelsen at flere fra opposisjonspartiene gjør sine iherdige, gjentatte forsøk på å la denne debatten dreie seg om noe annet enn det den egentlig handler om. Dagens vedtak i Stortinget kommer nok til å innebære at Statkrafts underliggende virksomhet blir omdannet til aksjeselskap, men dette handler ikke om privatisering av Statkraft - om utselging av arvesølv eller - gull, som det har vært sagt - eller om å privatisere naturressurser. Det er en retorikk som jeg synes enkelte partier burde ha spart seg i denne sammenheng, særlig når man etterlyser en større grad av ryddighet enn det som har vært utvist hittil i saken. Det blir litt kuriøst når jeg ser at enkelte representanter ber om mer tid. Hvis det hadde betydd at enkelte kunne ha vært i stand til å revurdere sitt synspunkt ved hjelp av mer tid, hadde dette vært interessant, men det er jo ingenting verken i debatten eller i alle fall i innstillingen som skulle tyde på at det har vært motivasjonen i saken som sådan. Bruk av den konsernmodellen som blir vedtatt i dag, er nødvendig for selskaper som driver konkurranseutsatt virksomhet, og som også i dag driver en betydelig grad av monopolvirksomhet i landet. Det er på høy tid at vi får en større gjennomsiktighet i selskapet Statkraft, og at vi kan rydde bort påstander og diskusjoner som går på at vi har et statlig eid selskap som i noen grad bærer preg av å nyte særfordeler. Vi vet at vi i dagens situasjon, ikke minst gjennom internasjonal konkurranselovgivning, EU-direktiv osv., er nødt til å rydde opp i i vår egen lovgivning, i alle fall hvis vi har som ambisjon at selskapet skal få lov til å drive konkurranse i internasjonal energisammenheng. Jeg synes også at denne debatten oser av den klassiske varianten redsel for internasjonale aktører, redsel for internasjonal kapital og redsel for internasjonal deltakelse av utenlandske selskaper innenfor landets grenser. Jeg kunne ha nevnt parallelliteten til mange andre sektorer. Dette tror jeg vi med stor suksess burde ha kunnet legge til side, i alle fall er ikke det noe gunstig signal for dem som ønsker å delta i og bygge videre industriell virksomhet i dette landet, styrke mangfoldet og styrke kapitaltilgangen på alle sektorer i landet, særlig når man fokuserer på arbeidsledighetssituasjonen, som fortsatt er et problem i landet. Kuriøst blir det også når man beklager seg storstilt over utbyttenivået. Det er all grunn til å fokusere på dette når det gjelder staten og Statkraft, men jeg ser bare, med tilbakeblikk på de siste tre års budsjettavtaler som er inngått, at når det har kommet til stykket, har verken Fremskrittspartiet eller Arbeiderpartiet hatt særlig umake med å være med på å ta ut et betydelig utbytte fra Statkraft når man skulle saldere budsjettene. Utfordringen fra Arbeiderpartiets hovedtalskvinne, Fossli, gikk ikke til posisjonen, men til representanten Olav Akselsen. Jeg finner grunn til å følge opp den utfordringen, og det kan passe bra, i og med at Akselsen er neste taler på talerlisten. Når vi etterlyser ryddighet, vil jeg anmode Akselsen om at han benytter muligheten nå til å snakke litt om hva som foregikk i de samtalene Statkraft og Fortum hadde da Akselsen var olje- og energiminister i landet. Visste representanten Akselsen da han var energiminister, at det foregikk fusjonssamtaler mellom Statkraft og finske Fortum? Hadde Akselsen direkte kontakt med noen av styrets medlemmer eller noen i Statkrafts administrasjon på det tidspunktet disse samtalene foregikk? Ytret Akselsen da selv noen spesielle synspunkter på å skrinlegge disse samtalene? Eller fortonte det seg slik, som ville vært helt normalt, at man ikke setter i gang slike drøftelser, slike samtaler, hvis man ikke mener dette på dypeste alvor?