Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2001-12-06:
La meg få begynne med å si at Stortingets parlamentariske sammensetning i mange år har gjort det vanskelig å få noe særlig fart på det nødvendige omstillingsarbeidet for å modernisere, fornye og effektivisere den offentlige virksomheten. Resultatet av å ha neglisjert omstillingsarbeidet i offentlig sektor i en årrekke ser vi i dag i form av lav effektivitet, lange helsekøer, et middelmådig utdanningssystem, svikt i eldreomsorgen og svært høye driftskostnader på offentlig virksomhet. Stortingsvalget sist høst gav imidlertid landet en ny regjering og et nytt stortingsflertall, der Fremskrittspartiet er sentralt. Dette nye stortingsflertallet burde gi oss et betydelig bedre utgangspunkt for å starte en høyst påtrengt reformering av offentlig sektor. Det er nå ikke minst opp til den nye kommunalministeren, Erna Solberg fra Høyre, å vise seg som en pådriver i arbeidet med moderniseringen av offentlig virksomhet. Det skal neppe stå på manglende støtte fra Fremskrittspartiet når det gjelder bistand til slakt av hellige kuer i den offentlige forvaltning. Dette gjelder særskilt støtte til reformer som angår det kommunale tjenestemonopolet, fylkeskommunenes eksistens, inntektssystemet og distriktspolitikken. Og kanskje først og fremst bør fylkeskommunene nedlegges. Både Høyre og Fremskrittspartiet har programfestet, og sågar foreslått i Stortinget, å avvikle fylkeskommunen. Jeg håper og tror at dette syn også raskt vil vinne økende forståelse i Kristelig Folkeparti, for vi bør alle innse at når fylkeskommunenes sykehusansvar bortfaller fra nyttår, forsvinner også fylkeskommunenes tyngste og viktigste arbeidsoppgave. Fylkeskommunene står da ribbet tilbake, uten å bli tilført tilstrekkelig med nye arbeidsoppgaver som er i nærheten av å kunne legitimere fylkeskommunenes videre eksistensberettigelse. Å avvikle fylkeskommunene vil monne godt i effektivitetsregnskapet for Norge AS. Et annet viktig grep som vil monne i effektivitetsregnskapet, er å konkurranseutsette tjenesteproduksjonen i kommunal sektor. Offentlig kommunal sektor kan ikke lenger få fortsette å være en skjermet monopolsektor som er unntatt enhver normal markedsmessig eksponering hva valgfrihet, kvalitet og kostnad angår. Med dette mener jeg at de foreldede kommunale velferdsmonopol må avvikles. Disse seiglivede hellige kuer, at kommunene i alle år har hatt tilnærmet enerett på å tilby innbyggerne de offentlig finansierte velferdstjenester innen helse, omsorg, undervisning og mye annet, må vi nå gjøre noe med. Fri konkurranse mellom private og offentlige tilbydere om å få levere offentlig finansierte velferdstjenester er fremtiden. Derfor må Stortinget nå straks tilrettelegge for økt konkurranse om å få produsere velferdstjenester, ved å gjøre momskompensasjonsloven generell, slik Fremskrittspartiet foreslår. Vi fremmer derfor dette viktige forslaget og håper selvsagt på støtte fra regjeringspartiene. Skal vi fornye det offentlige, er det egentlig en enkel filosofi som kan anvendes. Konkurranseutsett mest mulig, nedlegg fylkeskommunene, stimuler kommunesammenslåing og interkommunalt samarbeid og innfør ikke minst statlig stykkprisfinansiering av alle grunnleggende velferdstilbud. Men for å gjøre dette trenger vi også politikere som tør å tenke nytt, og som kan og er i stand til å handle deretter. Mitt innstendige ønske og håp er at det nå etter dette valg finnes et flertall i denne sal som er enig i dette, og som kan vise at vi står for en politikk og kan gjennomføre en politikk som vil være til det beste for det offentlige og for offentlig virksomhet, og medføre en reform som egentlig skulle vært satt i gang for lenge siden.