Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2015-03-17:
Forslagsstillarane tar til orde for å vidareutvikle indikatorane for ei berekraftig utvikling, samtidig som dei gir uttrykk for at dei ønskjer ei stortingsmelding om FNs berekraftsmål som skal vise korleis indikatorane skal gjerast operasjonelle i norsk politikk. Kapittel om berekraftig utvikling i nasjonalbudsjetta har, som finansministeren skriv i sitt svarbrev til komiteen 18. desember 2014, utvikla seg i innhald og omfang over tid, frå dei første indikatorane for berekraftig utvikling kom på plass i 2005 under regjeringa Bondevik II. I nasjonalbudsjettet 2014 blei merksemda i hovudsak retta mot ein omtale av utviklinga i dei 17 indikatorane, som dekkjer eit svært vidt spekter, frå naturmangfald og naturressursar, befolkningas helsetilstand og tilstanden for freda bygningar til offentlege finansar, og sist, men ikkje minst omtale av utviklinga i indikatorar for livskvalitet. Så er det nokre føresetnader som må liggje som eit fundament, og finansministeren har heilt rett når ho i sitt brev legg vekt på at framleis god inntektsutvikling vil gjere det «lettere å ivareta hensyn til bærekraftig utvikling», noko også ein samla komité sluttar seg til. Vidare ser komiteen positivt på at finansministeren i sitt svar til komiteen «legger til grunn at miljøhensyn sterkere skal integreres i utformingen av politikk på alle områder». Finansministeren skriv vidare: «På denne bakgrunn utvidet vi i Nasjonalbudsjettet 2015 omtalen av effektiv bruk av ressurser i privat og offentlig sektor. Betydningen av å ivareta forvaltning av naturressurser og miljø ble drøftet i avsnitt 5.5. Også andre temaer som tidligere var omtalt i kapitlet om bærekraft ble i år dekket i andre kapitler i Nasjonalbudsjettet.» Og vidare blei følgjande forslag vedtatt: «Stortinget ber regjeringen i fremtidige nasjonalbudsjett videreutvikle omtalen av bærekraftig utvikling med vekt på grønn vekst.» Komiteen meiner det er rett å jamleg vurdere om dei mest relevante indikatorane er lagde til grunn. Men samtidig konstaterer komiteen at nærværet av indikatorane i seg sjølv ikkje nødvendigvis har gitt auka fokus på berekraft i budsjettprosessen. Det avgjerande er korleis dei blir lagde til grunn for den økonomiske politikken, og i kva grad politikk og tiltak blir utforma og grunngitt med sikte på å snu utviklinga på indikatorar som eventuelt skulle gå i feil retning. OECD har utvikla eit sett med indikatorar for bl.a. å måle om miljøbelastning og bruk av naturressursar viser ei positiv utvikling over tid. Noreg kjem godt ut i ei slik samanlikning. Høgre–Framstegsparti-regjeringa legg til grunn at arbeidet som blir utført i OECD, vil inngå i arbeidet med å følgje opp Stortingets vedtak, som eg var inne på tidlegare. Til hausten skal FN etter ein omfattande førprosess vedta globale berekraftsmål. Eit fleirtal i denne sal, Høgre, Framstegspartiet og Venstre, legg til grunn at regjeringa vil involvere Stortinget på eigna måte i oppfølginga av FNs berekraftsmål utan at det er nødvendig med ei eiga stortingsmelding om det. Desse partia meiner at regjeringa vil vere ein pådrivar for ambisiøse, men gjennomførbare berekraftsmål i FN, og at Noreg gjennom bistandspolitikk og internasjonalt klimaarbeid vil bidra aktivt til at utviklingslanda også skal nå måla som FN vedtar. Regjeringspartia viser til at berekraftsmåla vil vere universelle, og dermed også gjelde for Noreg. Vidare er det grunn til å tru at mange av måla som blir vedtatt, allereie vil vere oppfylte i mange utvikla land. Noregs oppfølging av berekraftsmåla knytt til klima og miljø vil derfor sjåast i samanheng med den internasjonale klima- og miljøpolitikken, oppfølginga av Noregs 2030-mål og dei løpande budsjetta som regjeringa legg fram.