Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-07:
Jeg kan skrive under på at representanten Hjemdal er svært fornuftig som leser kronikker skrevet av undertegnede, representanten Sund og representanten Sande, og det å sitere disse kronikkene gir hennes innlegg en god form. Jeg anbefaler henne å fortsette med det. For ikke så mange år siden var det færre fornuftige politikere. Da mente Fremskrittspartiet at klimaendring var noe SV hadde funnet på for å få stemmer i valgkamper. Det er en holdning vi fortsatt ser spor av i den stortingsgruppen. Men over hele fjøla var det liten vilje til å gjennomføre noen klimatiltak i det hele tatt. Bare det å innse at vi hadde et klimaproblem, var svært utfordrende å få gjennomslag for i norsk politikk. Først litt ut i dette årtusenet fikk vi noe som lignet på en samlet oppfatning av viktigheten av å kutte i klimagassutslipp også her i Norge. Men jeg blir i tvil innimellom. Den forestillingen vi fikk tidligere i dag, da Høyres gasskraftpolitikk gikk i oppløsning, kan jo få en til å stusse. Viljen til klimatiltak er uansett til stede, og jeg oppfatter jo at den er til stede blant alle stortingspartiene – nesten, i hvert fall. Opposisjonen tror innimellom at de plager oss i SV når de etterlyser mer klimahandling. Det kan jeg avkrefte én gang for alle. I mange år var SV alene om å presse på i klimapolitikken. At opposisjonen har begynt å adoptere vår utålmodighet, er et veldig godt tegn, og det gjør oss alle bedre. Jeg oppfordrer opposisjonen til å fortsette å gjøre det. En av de virkelig store seierne for miljøbevegelsen har vært erkjennelsen av at klimatiltak ikke er selvpisking, som enkelte representanter kaller det, og ikke er smertefullt. Det er av to grunner, for det første fordi mange tiltak gir direkte gevinst med en gang. Energisparing i industri og husholdninger gir f.eks. kraftig reduserte energikostnader. En mer hensiktsmessig bruk av overskuddsgjødsel gir mer energi, klimagevinst og kan fjerne lokale forurensingsproblemer. Man kan kjøre mange sånne eksempler, osv. osv. For det andre er det nesten alltid billigere å gjennomføre klimakutt så tidlig som praktisk mulig enn å vente med å gjøre det. Alternativet, nemlig kostnadene ved å måtte tilpasse seg svært omfattende klimaendringer, vil være mye, mye høyere, og det vil også være mye større, negative konsekvenser for jordens befolkning. Sett i et sånt lys vil nesten alle klimatiltak, uansett hvor mye de måtte koste nå, falle inn under forslagsstillernes begrep «samfunnsøkonomisk lønnsomt». Det vil alltid være samfunnsøkonomisk lønnsomt å gjennomføre kutt i utslipp av klimagasser. Mange bedriftsøkonomisk lønnsomme tiltak blir ikke iverksatt, vet vi, selv om det nesten umiddelbart vil være økonomisk gevinst å hente på det. Vi må jobbe mer med å finne ut hvorfor, men vi har noen forklaringer. Industrien, f.eks., har et energieffektiviseringspotensial som kan være på så mye som 10 TWh. Da blir vår jobb å finne virkemidler som kan utløse det. Det samme gjelder husholdninger. Vi har dramatisk økt støtten til ENØK via Enova, og likevel har vi mye å gå på. En årsak kan være at det ikke nødvendigvis er nok at noe på sikt lønner seg. En må også ha likviditeten til å kunne ta investeringen der og da. Det er det mange husstander som ikke har. Her bør vi se nærmere på f.eks. hvite sertifikater, som jeg ynder å snakke om i enhver stortingsdebatt når jeg har muligheten, kanskje etter modell fra Storbritannia, der vi i komiteen var innom temaet på besøk hos Energidepartementet. Det er en ordning som også har sosialt utjevnende effekt. Slik kan vi også gå gjennom de fleste sektorer. Potensialet er stort. Mye av veien er lagt, men samtidig bør vi være sikre på at tiltakene vi gjennomfører, faktisk fungerer og gir den ønskede effekten. Klimakur leverte sin rapport i år, og jeg tror det er viktig med en god og grundig høring, selv om jeg også gleder meg veldig til den ferdige behandlingen. Det gjør jeg. Til slutt er det illustrerende – jeg må jo innom Høyre i dette innlegget også – at representanten Astrup i sin sedvanlige liste over hvor ille regjeringen er, av fem eller seks saker nevnte én sak der regjeringen leverte, og det før opposisjonens forslag var ferdigbehandlet i Stortinget, nemlig forbrenningsavgiften, og én sak representanten Astrup selv avlyste i dag, nemlig kravet om rensing av gasskraft, som Høyre på svært forvirrende vis prøvde å forsvare for et par debatter siden.