André Oktay Dahl (Høyre), 2011-10-04:
Misforholdet mellom hva ulike rød-grønne representanter gjennom denne debatten har beskrevet som Høyres politikk, og hva velgerne oppfatter å være Høyres rent faktiske politikk, har økt ytterligere, om det er mulig. Det må være en litt trist situasjon at man fra rød-grønt hold er nødt til å karikere Høyres politikk for å skape noenlunde engasjement rundt sin egen. Fremfor å ta Høyres utfordring om å skape trygghet gjennom kunnskap og konkurransekraft henfaller man til noen sånne små nisjedebatter som sikkert er morsomt på debatt-camp hos rød-grønne ungdomspartier, men som ikke tar utgangspunkt i de debattene som Erna Solberg og Høyre har prøvd å reise. Å ta i bruk alle gode krefter er en utrolig viktig del av den norske modellen, som mange representanter har vært innom, men det er Høyre som har politikken: turnusforsøk i Bergen til beste for ansatte og de menneskene som er prisgitt at andre tar vare på dem. Det er respekt for det enkelte mennesket, og det er fellesskap og kvalitet i omsorg i praksis. Å sørge for at bedrifter får mulighet til å ansette flere, eller kanskje faktisk får overleve, ved å fjerne formuesskatten er et bidrag til mer fellesskap – den norske modellen – og til at mennesker beholder eller får en jobb. Å snu opp-ned på et skolesystem hvor spesialundervisningen, i motsetning til i Finland, kommer inn altfor sent, med for lite. Å skaffe flere dyktige lærere, og ikke minst beholde dem ved mer etter- og videreutdanning sånn at de blir i stand til å gi elever den utdanningen de fortjener, det er å ha respekt for dem som trenger det mest, de som ikke nødvendigvis har et ressurssterkt hjem som kan avbøte manglene som skolen har. Fellesskap er altså ikke noe som defineres av om politikere først har tatt inn noen skattekroner og så bevilget videre over offentlige budsjetter, eller vedtatt lover. Ekte fellesskap er når mennesker sammen med andre har et liv de føler er godt å leve og har overskudd og evne til å dele det med andre. Da har vi et velferdssamfunn og ikke bare en velferdsstat. Det har vi gjennom mange år på mange måter hatt i Norge, men det forutsetter en balanse mellom hvor det offentlige griper inn, og den enkeltes bestemmelsesrett og mulighet til å ta ansvar. Kunnskap, kvalitet og konkurransekraft har også en direkte betydning for justispolitikken, for norske fengsler er fulle av mennesker som har falt igjennom i skolesystemet, som ikke har fått nok kvalifisert hjelp i helsevesenet, og som helt sikkert ville ønsket seg en jobb som kunne vært skapt ved å gjøre det lettere å etablere seg og drive bedrifter, og som i tillegg har evnen til å skape en direkte betydning for mengden kriminalitet på annet vis. I de landene som sliter med finanskrise, ser man at man kutter i viktige sosiale tiltak samtidig som politiet mister ressurser på grunn av at man skal saldere budsjettene. Det kan det bli dyrebare erfaringer av. Desto mer bekymringsfullt er det at et rikt land som Norge allerede nå har et politi som er nødt til å saldere IKT-investeringer mot nyansettelser, hvor mørketallene for vinningskriminalitet er økende fordi folk er i ferd med å miste tillit til at politiet i det hele tatt evner å gjøre noe med det de oppfatter som alvorlig, hvor man på få år nærmest har halvert politihelikopterberedskapen i perioder, hvor vi ser en voldtektsbølge som gjør at flere og flere jenter blir redde, og hvor det ses gjennom fingrene med Hells Angels’ manglende skjenketillatelse fordi man ikke hadde ressurser til å ta det på alvor. 22. juli-kommisjonen skal si sitt. Men mye tyder også på at vår beredskap ikke holdt mål og at det måtte en katastrofe til for at det skulle bli oppmerksomhet nok om beredskapsnivået vårt. Derfor håper Høyre at justisbudsjettet som legges frem, blir behandlet på en helt annen måte enn det har blitt de siste seks årene, med en åpen dialog med Stortinget der ikke alt er hamret i sten på forhånd og bare bankes igjennom. Helt til slutt har jeg lyst til å understreke det som kollega Eriksen Søreide sa når det gjelder den jobben som gjøres i og utenfor EU for å bekjempe finanskrisen. Én ting er at man er imot norsk EU-medlemskap. Men jeg må ærlig talt si at deler av det som er fremført av rød-grønne, med Senterpartiet i spissen, synes jeg har vært direkte ekkelt å høre på. En del krefter man helst ikke vil assosieres med, har til forveksling ganske like holdninger til EU som system. Jeg synes ærlig talt vi skylder de landene som gjør alt de kan innenfor EU-systemet for å skape trygghet for seg og sine borgere, en langt mer raus holdning enn det jeg synes spesielt Senterpartiet fremviste i dag. For deler av den argumentasjonen som har kommet, har det vært direkte motbydelig å være vitne til.