Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-06-04:
Jeg vil takke saksordføreren for en meget god gjennomgang av saken. Selv om Høyre har gitt sin tilslutning til store deler av proposisjonen, er vi på ett vesentlig punkt uenig i forslaget fra regjeringen. Det er kort og godt uforståelig at regjeringen kommer til Stortinget med lovforslag om leksehjelp uten å være villig til å kvalitetssikre tilbudet. For alle som er opptatt av kvalitet i skolen, og for en kunnskapsminister som har vært opptatt av å øke lærertettheten i skolen, er det oppsiktsvekkende å nå stille seg bak et leksehjelptilbud på 1.–4. årstrinn i regi av ufaglærte, og uten at tilbudet forankres pedagogisk hos rektor. Realiteten er at kunnskapsministeren går i front for å bruke lovfesting som instrument for å få på plass leksehjelp uten at de elevene som vil benytte tilbudet, er sikret kvalifisert hjelp. Regjeringen vil i alle fall ikke betale for det, og frustrasjonen i mange kommuner som pålegges å iverksette leksehjelp, er mange steder stor. De kommunene som til nå har brukt lærere, eller vil bruke lærere, i leksehjelptilbudet, må selv ta den ekstraregningen. Det blir hevdet at skolepolitikken er i ferd med å bli avideologisert. Jeg er uenig i det. Selv om Kunnskapsløftet samler bred støtte, står kampen om kvalitet i skolen hver dag. Jeg mener det går et klart skille når det kommer til virkemidlene – hvordan vi skal skape en bedre skole, som utjevner forskjeller, og som gir hver enkelt elev mulighet til å realisere sine evner og talenter. Tidlig innsats er blitt et mantra, men et frivillig leksehjelptilbud basert på ufaglærte må aldri – jeg gjentar, aldri – forveksles med obligatorisk skoletid for alle elever under ledelse av kvalifiserte lærere. Dersom man er opptatt av å hjelpe de elevene som trenger det mest, er et frivillig tilbud uten kvalifiserte lærere et svært lite treffsikkert tiltak. Om regjeringen er opptatt av å utjevne sosiale forskjeller, er lovfesting av tilbud om frivillig leksehjelp en merkelig prioritering i lys av de mange utfordringer skolen står overfor. Det er nå også avdekket at regjeringen i revidert nasjonalbudsjett har fjernet tilskuddet til pc-er, som er et svært viktig hjelpemiddel for dyslektiske barn. Regjeringen bruker i år altså 178 mill. kr til leksehjelp, samtidig som man kutter 20 mill. kr i revidert til pc-støtte til elever med store lærevansker – og vips, så er tilskuddet borte. Det er etter Høyres mening totalt uakseptabelt. Konfrontert med dette svært usosiale kuttet, svarer kunnskapsministeren i TV 2 i går kveld at det har hun ingen kommentar til. Regjeringen har i leksehjelpsaken vendt det døve øret til. En rekke sentrale høringsinstanser har betydelige innvendinger mot forslaget, men regjeringen kjører på. Det er reist alvorlig tvil om tilbudet reelt sett vil bli tilgjengelig for alle, det setter store spørsmålstegn ved bruken av ufaglærte leksehjelpere, og regjeringen har ikke svart på hvordan en rekke praktiske forhold rundt ordningen skal håndteres. Det forskriftsforslaget som er ute til høring, har KS gitt strykkarakter. Regjeringen vil bruke flere hundre millioner på leksehjelp, uten at man vet om ordningen vil fungere etter hensikten, og så kort tid har leksehjelp vært utprøvd at man heller ikke har forskningsmessig dokumentasjon på om effekten av en slik ordning. Det burde man i det miste ha tatt seg tid til å vente på før man går til det skritt å lovfeste ordningen. Høyre er positiv til at kommuner og skoler som ønsker det, legger til rette for leksehjelp etter skoletid. Veiledet leksehjelp kan være et verdifullt supplement til hjemmelekser. Men for Høyre er det en selvfølge at man lokalt må ha frihet til å avgjøre hvordan tilbudet skal organiseres, og på hvilke årstrinn. Forslaget fra regjeringen er en ren overkjøring av kommuner og skoler, som er de nærmeste til å vite når leksehjelp bør settes inn, og hvordan den best skal kunne organiseres for å nå ut til flest mulig elever. For Høyre er det også viktig å understreke at hjemmelekser fortsatt skal være et viktig bindeledd mellom skole og foreldre, og at leksehjelptilbud på skolen ikke er et farvel til hjemmeleksene. Jeg er glad for at representanten Anna Ljunggren fra Arbeiderpartiet også er så tydelig på leksenes plass i skolen. Høyre har i sine alternative budsjetter satt av midler til leksehjelp og pekt på at behovet kan være vel så stort på ungdomstrinnet som i de første skoleårene. Høyre vi følge det voteringsopplegget som representanten Tord Lien foreslo. For øvrig vises det til merknadene i saken.