Torbjørn Hansen (Høyre), 2003-11-11:
Dokument nr. 8:129 fremmer forslag om en del konkrete tiltak rettet mot økonomisk kriminalitet og uetisk atferd i næringslivet. Dette er et viktig tema. Det har stor betydning for Norge, som har en liten, åpen økonomi, at man kan ha tillit til at næringslivet, og særlig finanssektoren, praktiserer sin virksomhet etter høy etisk standard. Vi har sett eksempler på det motsatte i de senere år. Dette har reist en debatt knyttet til troverdigheten til regnskap, til revisors uavhengighet og til mulige interessekonflikter i finanssektoren. I den senere tid har også store internasjonale norske foretak vært anklaget for, og langt på vei innrømmet, tilfeller av korrupsjon og prissamarbeid. Det er åpenbart at Norge, som heller ikke er medlem av EU, er spesielt avhengig av tillit i det internasjonale markedet. Internasjonale aktører må kunne stole på norske regnskaper, og man må kunne forvente en høy etisk standard i møte med norske virksomheter. Finanskomiteen ser det derfor som viktig at Norge har et moderne og internasjonalt konkurransedyktig regelverk for å hindre økonomisk kriminalitet og uetisk atferd. Komiteen mener at det er av stor betydning for verdiskaping og sysselsetting at kontrollmekanismene i næringslivet fungerer effektivt, og at aktørene i finansmarkedet og i revisjonsbransjen utfører tjenester i samsvar med høy etisk og forretningsmessig standard. Dokument nr. 8:129 inneholder fem konkrete enkeltforslag. Finansdepartementet har kommentert forslagene relativt utførlig i brev til komiteen, som er vedlagt innstillingen. Samtlige forslag som tas opp, er til vurdering i en eller annen form i departementet eller i Kredittilsynet, med unntak av forslag nr. 5, som anses ivaretatt av gjeldende lovverk. På de fleste områder foregår det også prosesser i internasjonal lovgivning som følges nøye opp av norske myndigheter. Komiteens flertall finner det tilfredsstillende at departementet arbeider aktivt på flere fronter med å oppdatere og forbedre regelverket, med utgangspunkt i både erfaringer fra Norge og regelutviklingen internasjonalt. Når det gjelder de konkrete forslagene i saken, viser derfor flertallet til brevet fra departementet og konkluderer med at mye av det pågående arbeidet i departementet berører de problemstillinger som tas opp. Det er derfor naturlig at Stortinget behandler et eventuelt lovendringsforslag når dette fremmes av departementet på egnet måte. Komiteens flertall foreslår derfor at saken vedlegges protokollen. Jeg vil likevel kommentere noen av forslagene nærmere. Når det gjelder forslaget om forbud mot at ekstern revisor i større selskaper yter økonomisk eller juridisk rådgivning til samme selskap, viser flertallet til at slik rådgivning i dag er avgrenset av bestemmelsen om at slik rådgivning ikke må være egnet til å påvirke eller reise tvil om revisors uavhengighet og objektivitet. For øvrig viser komiteen til at det er lang tradisjon for at revisor yter rådgivning til revisjonsklienter med utgangspunkt i god kompetanse om foretaket. Dette er et viktig tilbud for små og mellomstore selskaper og selskaper i etableringsfasen. Men slik rådgivning er nok også et praktisk tilbud for større foretak. Flertallet i komiteen mener på denne bakgrunn at et viktig hensyn i den videre utviklingen av regelverket er at man ikke hindrer et tilbud om rådgivningstjenester som i dag fungerer godt for bedriftene. For øvrig imøteser flertallet departementets vurdering av Kredittilsynets rapport etter temabasert tilsyn hos de største revisjonsselskapene vinteren 2002-2003. Flertallet deler departementets vurdering om at det er fornuftig å vurdere nærmere spørsmålet om revisors uavhengighet når arbeidet med å modernisere 8. selskapsrettsdirektiv i EU om dette temaet er sluttført. Forslaget om å pålegge revisor informasjonsplikt om mistenkelige forhold i de foretak de arbeider med, er en annen aktuell problemstilling som tas opp i Dokument nr. 8-forslaget. Økokrim sendte nylig et brev til departementet med forslag om å gjøre endringer i revisorloven slik at revisor pålegges en meldeplikt ved mistanke om straffbar handling som framkommer i forbindelse med revisjonsoppdrag eller andre tjenester. I dag foreligger det kun en rettighet for revisor til å melde fra om slike mistanker. Departementet har bedt Kredittilsynet om en vurdering av dette og tar sikte på at forslag om endring av revisorloven vil bli sendt ut på høring. Det er nok et drastisk skritt for en revisor som normalt har taushetsplikt, å melde en klient inn til Økokrim. Det vil være lettere for både revisor og klient å forholde seg til at dette er en plikt heller enn en rettighet. Revisorforeningen har også signalisert støtte til forslaget i brev til komiteen. Komiteen er på denne bakgrunn positiv til at departementet tar sikte på å sende forslaget ut på høring, og viser for øvrig til at slik rapporteringsplikt allerede foreligger i andre deler av lovverket, bl.a. i hvitvaskingsloven og i kredittilsynsloven. Dokument nr. 8:129 tar opp en del aktuelle og viktige problemstillinger for norsk næringsliv. Derfor er det betryggende at departementet arbeider aktivt med dette på flere fronter, og at flertallet i finanskomiteen gir sin tilslutning til dette arbeidet. Jeg vil på denne bakgrunn anbefale komiteens innstilling.