Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-23:
Jeg tror det er behov for å gjenta at det ikke er uføretrygden som er problemet, men manglende oppfølging av dem som med bedre hjelp kunne ha unngått å havne i en situasjon der man blir avhengig av uføretrygd. Uføretrygden er vel en av grunnene til at Norge er kåret til et land det er godt å bo i. Det er aller mest alvorlig, sjølsagt, for den enkelte, hvis man er ung og får en psykisk sykdom, men ikke får helsemessig oppfølging og bistand til å komme i arbeid og aktivitet. Det har vært en del tall og diskusjon her. Det blir sagt at hvis man blir syk og detter ut av arbeidslivet, skal man ikke være sykmeldt lenge før man risikerer å dette helt ut. Da fikk jeg på min pult i går i hvert fall et dokument som jeg syntes var mer optimistisk enn det jeg har sett på lenge. Det er rapport nr. 2 for 2008, Arbeid og velferd, fra NAV. Det er en ny rapport som viser at hele 67 pst. av dem som er sykmeldt i mer enn åtte uker, er i arbeid etter tre år. Det er nye tall. Det er gledelige tall, som viser at det faktisk nytter, og at det også gjelder dem med psykisk diagnose. Jeg lette i tabellene for å finne diagnosebaserte tall, og det viser seg at tallene for denne gruppen faktisk er lik tallene for andre grupper. Det betyr jo at utsikten for denne gruppen med hensyn til oppfølging, både på helse og tilpasning i arbeidslivet, er bedre enn det vi har trodd, også når man ikke har grepet inn veldig tidlig. Når det gjelder ungdom, er det jo slik at det bare er 1,5 pst. i aldersgruppen 18-29 år som er uføretrygdet. I befolkningen ellers er det 11 pst. Men det som er bekymringsfullt, er den store økningen vi har sett fra 1997. Den er på hele 35 pst. Da er det mange tiltak som har vært nevnt her i dag, som settes inn. Jeg har lyst til å peke på noe av det andre viktige arbeidet som Regjeringen gjør for barn og unge som er i en utsatt situasjon og som kan risikere å rammes av psykiske lidelser. Det er f.eks. satt i gang et stort arbeid i forhold til vold i nære relasjoner. Det vi vet, er at barn og ungdom som opplever vold i nære relasjoner, er utsatt for stor risiko. Sjøl om ikke volden går ut over dem sjøl, vet vi at de tar stor skade av å være vitne til vold. I tillegg til det har Regjeringen også opprettet Barnas hus, som skal være et kompetansesenter for å hjelpe barn som har vært utsatt for traumatiske opplevelser i forbindelse med slike situasjoner. Mange av disse tiltakene håper jeg, og Regjeringen, skal være med på å fange opp noen av de ungdommene og de barna som har vært i en slik utsatt situasjon at de vil slite med psykiske problemer, og ofte rusproblemer, i ungdommen og i voksenlivet sitt. Det er også viktig det som nå gjøres og settes i gang i forhold til inngripen ved drop-out i skolen, det at man får alternative opplegg til opplæring og skolegang som er mer tilpasset det man sjøl synes man mestrer - for mestring er viktig, slik at man kan være i gode relasjoner i ungdomstida si. Jeg har også lyst til å peke på at en del av den metodikken som vekstbedriftene og VTA representerer, kan være et godt tilbud også for en del ungdom som rammes av psykisk sykdom. Vi vet at det kan ta litt lang tid å bli frisk, og at man kan trenge en arbeidssituasjon som er trygg og skjermet i en periode, der man får en systematisk opplæring som følger den takten man selv mestrer. Fra flere vekstbedrifter meldes det at de har hatt god erfaring med å følge opp også ungdom som har hatt problemer både med rus, med drop-out og ikke minst med psykiske problemer. I tillegg har jeg lyst til å peke på at Regjeringen i revidert nasjonalbudsjett har satt av midler også til en evaluering av PIA-prosjektet, som vi har diskutert her før - et attføringsopplegg spesielt rettet mot personer med psykiske problemer, som gjør at de skal kunne komme tilbake til arbeidslivet. Jeg ser fram til at vi skal få på plass mer metodikk i attføringen som er tilpasset folk med psykiske problemer.