Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-11-23:
Hovedprinsippet i deltakerloven er at drift av fiskefartøy skal forbeholdes aktive fiskere. Det står fast også etter forslaget som Regjeringen har lagt fram. Forslaget vedrørende arv og generasjonsskifte i § 7 er i stor grad en presisering og lovregulering av praksis, slik det også er hevdet tidligere i dag. Fartøy og konsesjon utgjør relativt høye verdier og vil erfaringsmessig kunne skape vansker ved arv og generasjonsskifte. Den nye bestemmelsen om generasjonsskifte skal derfor sikre likebehandling og gi et godt grunnlag for å planlegge for framtiden. Innføring av en meldingsordning i § 9, i stedet for en forhåndsgodkjenning av endringer i eiersammensetning i selskap som eier fiskefartøy, går flertallet i næringskomiteen imot, slik det ble redegjort for av saksordføreren. Formålet med en meldingsordning og etterfølgende kontroll er, slik flere talere har påpekt, å oppnå en forenkling. Meldingsordningen vil innebære en administrativ besparelse både for forvaltningen og ikke minst for næringen. Men jeg registrerer at både Arbeiderpartiet og SV, så vel som Senterpartiet, er imot at man skal forenkle og gjøre hverdagen lettere for fiskere. Det synes jeg er beklagelig, men vi får ta det med i betraktningen. En melding om eierendring som er uproblematisk, vil bli ansett som godkjent innen en fastsatt frist. Viser det seg at eierendringen får utilsiktede virkninger, som f.eks. tap av deltakeradgang eller konsesjon, skal Fiskeridirektoratet selvsagt sende vedkommende tilbakemelding om dette. Så det som hevdes både fra saksordføreren og fra komitelederen, at dette vil svekke hovedprinsippet om en fiskereid flåte, er ikke riktig. En meldingsordning vil verken skape uforutsigbarhet eller komplisere dagens system. Derfor er det en riktig oppfatning som mindretallet, representert ved Ivar Kristiansen og Øystein Hedstrøm, har påpekt tidligere. Er det behov for å behandle en melding som en ordinær søknad, vil det bli gjort på basis av meldingen, og således heller ikke gi en lengre eller vanskeligere saksbehandling. Jeg håper derfor at stortingsflertallet vil snu i forhold til komiteens innstilling. I så fall vil departementet utarbeide nye forskrifter som fokuserer på de motforestillinger som er kommet til uttrykk i næringskomiteens innstilling. Meldingsordningen skal ikke bare innebære en forenkling, men også en forbedring av de rammevilkårene som næringen må forholde seg til. For å sikre kontroll med utviklingen vil vi gradvis innføre meldingsordningen i enkle, uproblematiske tilfeller. Som svar på komitelederens spørsmål, kan jeg opplyse at vi har valgt forskriftsveien i denne saken fordi det ikke legges til rette for at hovedprinsippet om en fiskereid flåte skal svekkes. Derfor er lovendring ikke nødvendig utover det som er formulert i forslaget. Det mest omfattende forslaget i proposisjonen er forslagene i de nye §§ 28 og 29, om å innføre overtredelsesgebyr og tvangsmulkt ved overtredelse av deltakerlovens bestemmelser, som Regjeringen foreslo så tidlig som 14. mai i år som en konsekvens av at Regjeringen har strammet inn leveringsbetingelsene i mai 2003. Det viste seg å virke i riktig retning, men vi mener at vi har behov for sterke virkemidler når og hvis noen forsøker å bryte det nye regelverket. Det er med stor tilfredshet jeg konstaterer at Stortinget støtter de forslagene og de vurderingene som departementet har gjort med hensyn til de nye sanksjonsreglene. Fiskerimyndighetene får dermed gode administrative sanksjonsordninger og et godt verktøy for å håndtere regelverket. Departementet ser – det er i praksis tydeliggjort – alvorlig på alle typer omgåelser av deltakerloven og bestemmelser eller vilkår som er gitt i medhold av loven. Et viktig virkemiddel for å stanse overtredelsene er at det finnes reaksjonsmuligheter som gjør det mulig for myndighetene å reagere både fort og effektivt. Muligheten for å ilegge overtredelsesgebyr og tvangsmulkt kan øke antallet reaksjoner og dermed på sikt også øke oppslutningen rundt lovens regler. I mange tilfeller vil det å ilegge et gebyr være mindre inngripende enn tilbakekallelse av tillatelser, eller straff. Reglene er praktisk anvendelige og er utformet slik at man kan reagere på en passende og effektiv måte i forhold til overtredelsen. Det er departementets intensjon at det først og fremst skal reageres med administrative sanksjoner ved brudd på deltakerloven. Samtidig må man ikke glemme at formålet med bestemmelsene er å hindre at overtredelser i det hele tatt finner sted. Sanksjonsbestemmelsene skal også gi en økt preventiv effekt. I mai 2003 ble det vedtatt nye forskrifter om leveringsbetingelser for torsketrålere. I tillegg til disse mener jeg at et viktig bidrag for å få ordningen med leveringsvilkårene til å fungere enda bedre enn de har gjort tidligere, er at omgåelser kan bli møtt med egnede reaksjonsmåter. Inndragning av konsesjon og ervervstillatelse setter en effektiv stopper for fartøydrift, men det har den sideeffekt at det samtidig påvirker råstofftilførselen til den enkelte tilgodesette bedriften. De nye administrative sanksjonene rammer fartøyeierne direkte. Manglende oppfølging av en pålagt leveringsplikt vil først kunne møtes med et overtredelsesgebyr for brudd på konsesjonsvilkåret. Dernest vil fartøyeier få en tvangsmulkt for å tvinge fram oppfyllelse av leveringsvilkåret. Det er både brudd på konsesjonsvilkår og oppfyllelse av leveringsvilkår som blir ivaretatt på denne måten. Så vil jeg gjerne få presisere at ileggelse av overtredelsesgebyr og dermed en tvangsmulkt ikke rammes av forbudet mot dobbeltstraff. Overtredelsesgebyret er en sanksjon rettet mot den overtredelse som har funnet sted, mens tvangsmulkt er et middel for å framtvinge en etterlevelse av regelverket. Målet er imidlertid at forholdet rettes opp uten at tvangsmulkt blir nødvendig å iverksette. Jeg mener at vi nå har skapt en mulighet for å få en balansert løsning, hvor man på den ene siden tar i betraktning det forvaltningsmessige behov for effektive sanksjoner og på den andre siden ser behovet for å ivareta rettssikkerhetsmessige hensyn. Jeg registrerer at det fra enkelte politiske hold blir kritisert at dette ikke er kommet på plass tidligere. Jeg minner om at Regjeringen i 2003 strammet inn leveringsbetingelsene etter at skiftende fiskeriministre og regjeringer ikke hadde påsett at oppfyllelsen var god nok. Vi fremmet forslag i mai i år til Stortinget, og jeg er glad for at vi i dag får dette på plass. Det er ikke én dag for tidlig.