trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Først bare litt om formålet med kompensasjonsordningen. Den er der for å motvirke konkurransevridninger som følge av momssystemet. Det blir ytt kompensasjon for merverdiavgift til kommuner, fylkeskommuner og visse private og ideelle virksomheter. For at private eller ideelle virksomheter skal ha rett til slik kompensasjon, må de produsere helse- og omsorgstjenester, undervisningstjenester eller sosiale tjenester som kommunen eller fylkeskommunen er pålagt å utføre ved lov. Ved private eller ideelle virksomheters oppføring av boliger til omsorgstrengende har det oppstått særlige spørsmål om hva som skal til for at disse anses for å produsere lovpålagte tjenester. Derfor sa vi i revidert nasjonalbudsjett at vi vil vurdere behovet for å presisere loven. Vi ser nå også på de krav som stilles til dokumentasjon for å få kompensasjon. Kravet skal etter loven kontrolleres og attesteres av revisor. I tilfeller der private eller ideelle virksomheter oppfører og leier ut boliger til omsorgstrengende, men selve pleie- og omsorgstjenesten leveres av kommunen, krever skatteetaten at revisors attestasjon skal bygge på de aktuelle tildelingsvedtakene fra kommunen. Det skyldes selvsagt at retten til kompensasjon hviler på at beboerne mottar heldøgns omsorg og pleie. For at dette skal bli riktig, må omfanget av de helse- og omsorgstjenester som ytes i hver leilighet, dokumenteres. Det er bare tildelingsvedtakene i kommunen som gir slik informasjon. Som representanten Flåtten refererer til, har det fra private kommet fram at det er problematisk å få tilgang til tildelingsvedtakene i kommunen. Derfor har Finansdepartementet bedt Skattedirektoratet om å undersøke det nærmere. Skattedirektoratet opplyser at det i en del tilfeller vises til at kommunenes taushetsplikt står i veien for å legge fram disse vedtakene. Derfor har jeg lagt dette spørsmålet over til Helse- og omsorgsdepartementet for en vurdering. Jeg kan love representanten Flåtten at jeg skal prioritere og sørge for fortgang her, slik at vi får et endelig svar på hvordan dette stiller seg.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Det er Helse- og omsorgsdepartementet som håndterer lov- og regelverket rundt taushetsplikt i forbindelse med den type spørsmål som det her dreier seg om, f.eks. helse- og omsorgstjenester, men jeg kan love at jeg skal gjøre det jeg kan for å få en rask avklaring fra Helse- og omsorgsdepartementet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Det er to ting: Det ene er at det nå er viktig å få svar på dette med taushetsplikten fra Helse- og omsorgsdepartementet. Parallelt med det jobber vi med å forenkle regelverket, slik at dette skal bli enklere for dem som har krav på kompensasjon. I den forbindelse skal jeg også vurdere det som representanten Flåtten nå tar opp. Vi skal sørge for at det blir et godt, enkelt og forståelig regelverk.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Innledningsvis vil jeg si at det er viktig å ha et bærekraftig pensjonssystem som gir trygghet i alderdommen, og som i tillegg støtter opp under det vi kaller arbeidslinja. Det er grunnen til at private tjenestepensjonsordninger må tilpasses ny folketrygd. Det er det oppdraget Banklovkommisjonen har hatt, der man nå har avgitt tre innstillinger. Ytelsespensjon innebærer løfter om utbetaling av tidsbegrensede eller livsvarige ytelser. Disse løftene må være fullfinansiert til enhver tid. I den sammenhengen må det tas hensyn til økt levealder. Pensjonssystemet må være robust for endringer i både befolkning og levealder, og det er viktig at man legger til rette for at arbeidstakerne – gjennom å stå i jobb – på en måte kan fendre levealdersjusteringene. Derfor er det viktig, med den jobben som Banklovkommisjonen nå har gjort, der man har sett på tilpasningen mellom folketrygd og tjenestepensjon i privat sektor, at man får gode løsninger for framtiden. De som leverer pensjonsproduktet, f.eks. forsikringsselskaper, garanterer en viss avkastning på disse midlene. Gjennomsnittlig rentegaranti overfor kunder var i 2011 på i underkant av 3,3 pst., mens den bokførte kapitalavkastningen i det man kaller kollektivporteføljen var 4,2 pst. i 2011. Forslaget til et nytt kollektivt tjenesteprodukt i privat sektor er ikke begrunnet i nivået på forventet finansavkastning framover. Banklovkommisjonens forslag legger derimot opp til en annen fordeling av risiko mellom arbeidsgiver, arbeidstaker og pensjonsleverandør enn det som er tilfellet i dag. En del av risikoen for utviklingen framover flyttes fra forsikringsselskapet til arbeidsgiver eller arbeidstaker, avhengig av valg innenfor det nye produktforslaget. Selskapene kan også tilby, og ta seg særskilt betalt for, garanti for at midlene i en ordning får en viss avkastning. Noe av begrunnelsen for forslaget som Banklovkommisjonen legger fram, er at arbeidsgiverne har ønsket større forutsigbarhet for framtidige premier. Det er noe av bakgrunnen for de forslagene som nå er lagt fram. Jeg har nå sendt de siste utredningene fra Banklovkommisjonen på høring. Den høringen tar tre måneder. Når høringen er ferdig, vil jeg komme tilbake til saken og legge fram en proposisjon for Stortinget, slik at Stortinget kan behandle disse spørsmålene i høstsesjonen i år.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Når det gjelder selve begrunnelsen for forslaget fra Banklovkommisjonen, viser jeg til det jeg sa i svaret mitt, og som er Banklovkommisjonens begrunnelse. Når du tegner en pensjonsforsikring eller inngår en pensjonsavtale, har du en forventning om at du skal få et beløp eller en kapital på det tidspunktet du går av med pensjon, men det forutsetter at den som skal levere dette produktet, faktisk har dekning for å levere produktet. Så det er på mange måter et skjebnefellesskap mellom den som forvalter, og som skal levere produktet, og den som skal ha pensjonen. Verre enn det er det ikke. Da er det viktig å sørge for at man også har solide og gode forsikringsselskaper som faktisk kan levere det produktet som du som pensjonist forventer blir levert den dagen du går av med pensjon.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
En av de vanskeligste øvelser en kan gjøre, både som politiker og privatperson, er å spå om framtiden og være skråsikker på hva som kommer til å skje. Derfor er det viktig før framtiden kommer, for å si det på den måten, å ta høyde både for at framtiden kan være uforutsigbar og for at endringer kan skje i begge retninger. En utfordring for livselskaper er bl.a. at nye, oppdaterte tall i 2010 på såkalt dødelighetsrisiko viser at en i de eksisterende produkter, særlig knyttet opp til problematikken rundt fripoliser, har undervurdert utviklingen i levealder – så det er én type utfordring. Det andre er at det ikke er mulig å gi anslag på hva slags avkastninger en vil få i finansmarkedet i årene framover. Begrunnelsen for 4 pst.-standpunktet var at en baserte seg på de lange linjer bakover når en så på avkastningen i aksjemarkedet. Det jeg tror vi fort kan bli enige om, er at det er usikkerhet som preger dette, og da må vi sørge for å ha tryggest mulig ordninger i forkant.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Jeg ser med største alvor på svikten i saksbehandlingen i den aktuelle saken. Slik skal det ikke være. Forsvaret har derfor foretatt en nøye gjennomgang av rutinene. Veteranen som tok opp saken, har utvist stor omtanke for sine medsoldater ved å varsle Forsvaret. I regjeringens handlingsplan «I tjeneste for Norge» legges det vekt på anerkjennelse og ivaretakelse av veteraner. Personellets helse er viet betydelig plass. Veteranens historie viser også hvor viktig det er at den enkelte følger opp sin egen helse. Det har den senere tid vært en rekke medieoppslag om og, naturlig nok, mye oppmerksomhet rundt denne saken. La meg si noe om hva Forsvaret har gjort. Forsvaret har stort fokus på å være tilgjengelig for veteranene. I tilknytning til de siste medieoppslagene ble åpningstiden ved Forsvarets veterantjeneste umiddelbart utvidet for raskt å kunne ta imot henvendelser. Forsvaret vil koble sitt helseregister mot kreftregisteret for å se om det er en overhyppighet av kreft hos personell som har tjenestegjort i Kosovo. Målet er at dette skal inngå i en regelmessig rapportering om personellets helse, og at alle tjenesteområder og aktuelle sykdomsgrupper inkluderes på sikt. Det første arbeidet skal være ferdig snarest mulig. Nasjonalt er det gjennomført flere undersøkelser av personell som har tjenestegjort i internasjonale operasjoner. Tre av studiene omfatter personell fra Kosovo. Av konklusjonene fremgår det at forekomsten av sykdom generelt ikke er hyppigere enn i befolkningen for øvrig. Forsvaret vil også innhente informasjon fra andre allierte land og vil fortsette å følge med på internasjonal forskning. Det gjennomføres for tiden en rekke forskningsprosjekter om veteraners helse, bl.a. vil levekårsundersøkelsen i regi av Statistisk sentralbyrå kunne gi svar på flere forhold. Undersøkelsen dekker perioden fra 1978 til i dag og vil foreligge i løpet av våren. Internasjonale studier viser at det ikke er grunn til å si at det er noen påviselig sammenheng mellom kreft og tjeneste på Balkan. Men studiene anbefaler likevel videre forskning, bl.a. fordi sykdom kan utvikles over tid. Som ledd i gjennomføringen av handlingsplanen «I tjeneste for Norge» vil tiltakene bli videreutviklet. Dette inkluderer bl.a. videre forskning og iverksetting av tiltak på bakgrunn av forskningsresultater. At vi lykkes, er avgjørende for en reell og god ivaretakelse av våre veteraner.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Ja, det er mer enn syv år siden jeg ble forsvarsminister første gang, og jeg må bare si at noe av det første jeg tok tak i – fordi det var en situasjon hvor noen veteraner hadde gått til rettssak mot staten fordi de ikke hadde fått sin rettmessige kompensasjon – var ordningene for veteraner. Det var gjort sørgelig lite før den tid. Derfor fikk vi på plass en erstatningsordning, vi fikk på plass en bedre veterantjeneste, og vi har ikke minst fått på plass noe som har vært viktig for veteranene: anerkjennelse og gode og verdige seremonier, som virkelig viser at det norske samfunn setter pris på den innsatsen som veteranene gjør. Når det gjelder helsehjelp, er det viktig å følge med. Selv om Forsvarets sanitet har en god undersøkelse på forhånd av et område de sender soldater til, kan ettertiden vise at de kan ha blitt utsatt for ting som kan påvirke helsen. Da er det viktig at vi følger med, og det er nettopp det vi gjør i dette tilfellet.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
I og med at det er en omfattende levekårsundersøkelse, vil jeg håpe at de som får en henvendelse, gir tilbakemelding. Det er vi avhengig av. Men det aller beste virkemiddelet er å kontrollere Forsvarets helseregister opp mot de andre offentlige helseregistrene som finnes, f.eks. kreftregisteret eller andre typer helseregister. På den måten kan vi avdekke sykdom. Det som er veldig viktig i denne saken, er at vi nå gjør en sånn registerundersøkelse. Vi håper at den skal bli ferdig om rimelig kort tid, helst før påske. Vi kan gjøre den undersøkelsen om igjen om en stund av akkurat samme gruppe, altså Kosovo-veteranene, for å se om det har kommet flere tilfeller av f.eks. kreft, og hvilken type kreft. Overhyppighet vil indikere om vi skal gå videre med undersøkelser for den enkelte soldaten. Dette kan vi gjøre på flere områder, og det er et veldig viktig virkemiddel for virkelig å følge med på hvordan det går med soldatenes helse i ettertid.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Jeg synes statsministeren svarte godt på akkurat det samme spørsmålet for en time siden. Det er jo ikke slik at man ikke har gjort ting på Ahus siden det brevet kom. Det er heller ikke slik at Ahus trengte det brevet for å gjøre tiltak. Det er satt i verk løpende tiltak på Ahus for å tilpasse ressurser til behov og etterspørsel. Det er ansatt hundrevis av flere leger og flere sykepleiere. Det å treffe dette er ikke enkelt. Vi har hatt før og etter jul en influensaepidemi, og vi hadde før jul en mageinfeksjonsepidemi, som begge skapte en stor belastning for sykehuset. Da blir det press på ressurser. Det tror jeg vi må leve med. Men jeg går ikke god for at Ahus først nå reagerer på et brev som kom i 2011. Nei, her har det vært gjort tiltak hele veien. Jeg tror man nå har en mer stabilisert drift. Jeg er helt enig med representanten i at de forholdene vi ikke har grunn til å være stolte av, skal vi heller ikke være stolte av. Vi skal ta tak i dem, gjøre noe med dem. Det er sykehusets ansvar, men det er også noe som helseministeren følger nøye.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Jeg konstaterer at Fylkeslegen ikke sa at det her var brudd. Man var usikker på om tiltakene var gjennomført – det er jo en litt uklar formulering. Jeg vil gi et generelt svar på dette. Jeg forutsetter at sykehusene følger de pålegg som kommer fra tilsynene. De er gjenstand for nøye kontroll fra, jeg tror, 11, 12, 13 forskjellige tilsyn. Det er i seg selv en stor oppgave å forholde seg til dem. Jeg forholder meg til at de følger lover og regler og følger opp de vedtak og påpekninger som kommer fra tilsynene når de er på besøk. Jeg vil igjen bare komme tilbake til at det er ikke rapportert høyere antall avvik på Ahus enn det som er gjennomsnittet for andre sykehus. Ahus har den største pågangen av akuttpasienter og kompliserte situasjoner, og de leverer med godt resultat. Det var også interessant å se at da mediestormen var som verst rundt Ahus, svarte over 80 pst. av dem som var berørt, at de var tilfreds med sykehuset. De lå litt over nivået av det som er gjennomsnittet for mange andre sykehus. Det viser tross alt at den erfaringen de som har nærkontakt med sykehuset, har, er gjennomgående positiv. Vi skal gjøre alt vi kan for å ta tak i de forholdene som ikke er tilfredsstillende.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-01-16:
«Fredag 4. januar 2013 meldte Bergens Tidende under følgende overskrift: «Utreder ubåten ved Fedje – igjen.» Videre står det at fartøyet «Skandi Skolten» skal gjennom oppdrag fra Kystverket gjøre undersøkelser rundt ubåt U-864. Først om et år kan folk på Fedje forvente svaret. Regjeringens håndtering av ubåten og kvikksølvlasten om bord i ubåten er en miljøpolitisk skandale preget av løftebrudd fra regjeringen. Nye konklusjoner om heving versus tildekking og nye utredninger har utsatt faktiske tiltak. Hva er regjeringens plan, og når skal kvikksølvlasten i U-864 være fjernet?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-01-16:
Det er i år ti år siden ubåten ble funnet. Det er gledelig at nye undersøkelser ser ut til å bekrefte at kvikksølvlasten mest sannsynlig ligger i vrakområdet, men det er jo undersøkelser som burde vært gjennomført for lenge siden. Mesteparten av disse ti årene er det sittende regjering Stoltenberg som har hatt ansvar for saken. Det er altså gått ti år siden lokalisering. Det er viktig for befolkningen på Fedje, for Vestlandet og for Norge at regjeringen forplikter seg på en troverdig måte, og derfor må det og bør det være mulig å gi et forpliktende svar på når regjeringen vil sørge for at kvikksølvlasten er fjernet.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2013-01-16:
Vi er mange som har vært på Fedje mer enn én gang. Det er erfaring fra å heve ubåter internasjonalt. Det som skulle være en håndterbar bergingsoperasjon, bl.a. ifølge Mammoet Salvage og andre internasjonale bergingseksperter, er i stedet blitt en politisk snuoperasjon med skiftende løsningsinnhold og brutte politiske løfter. Helga Pedersen, Arbeiderpartiets nestleder og daværende fiskeri- og kystminister, lovet 29. januar 2009 – det er fire år siden, temmelig nøyaktig, i dag – at vraket skulle heves og forurenset havbunn tildekkes. Likevel utreder regjeringen fortsatt et tildekningsalternativ. Hva er regjeringens garanti for at kvikksølvet skal fjernes, og når skal det være gjort?
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Hensynet til miljøet og kysten, og ikke minst kystens befolkning, er det avgjørende i denne saken. Vi må velge det sikreste alternativet på både kort og lang sikt for å håndtere kvikksølvet både i og rundt vraket av U-864. Det betyr at grundighet og kvalitet må være styrende for det arbeidet. I revidert nasjonalbudsjett for 2012 orienterte regjeringen derfor Stortinget om at to konkrete alternative miljøtiltak skal forprosjekteres – ett alternativ der vraket med last og forurenset havbunn dekkes til, og ett alternativ med fjerning av kvikksølvbeholderne fra vraket og etterfølgende tildekking av vrak og forurenset havbunn. Det ble videre orientert om at forprosjektene skal gjennomgå ekstern kvalitetssikring før saken legges fram for Stortinget for beslutning om bevilgning til gjennomføring – helt i tråd med vanlig praksis for store statlige prosjekter. Forprosjekteringen av tiltakene må bygge på et oppdatert og nøyaktig faktagrunnlag. Derfor er det Kystverket i år gjennomfører nye detaljkartlegginger både av vraket og av havbunnen i to faser – fase 1 nå i januar og fase 2 til sommeren. Data fra januar-kartleggingen vil gi grunnlag for å målrette kartleggingene i sommer best mulig. Det er altså ikke slik at det nå bare er iverksatt nye generelle utredninger. Nei, tvert imot. Kystverket gjennomfører målrettede detaljkartlegginger med det siste og beste utstyret innen undervannsteknologi, for planlegging av de to konkrete alternative miljøtiltakene. Grundighet og kvalitet må være styrende i arbeidet med U-864. Av hensyn til miljøet og sikkerheten kan vi ikke tillate oss noe annet. Kystverkets forprosjekter og anbefaling om valg av metode er per i dag vurdert til å kunne ferdigstilles for en ekstern kvalitetssikring til høsten, men tidspunktet for ferdigstilling vil avhenge av resultatet fra kartleggingene av vraket og havbunnen. Så snart den eksterne kvalitetssikringen foreligger, vil regjeringen komme tilbake til Stortinget på egnet måte om saken. Etter at Stortinget har behandlet saken, må oppdrag om gjennomføring av miljøtiltaket legges ut på anbud. Derfor er det i dag for tidlig å konkludere eksakt om når tiltak kan iverksettes.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Som representanten Sortevik sier, er jo dette en sak som har vart i ti år, siden ubåtvraket ble funnet. Den har vært utredet, den har vært diskutert, og det er ingen tvil om at det er en komplisert sak. Vi har ingen praksis andre plasser i verden å se til, og vi må da altså finne løsningene selv. Parallelt med at man har gjort ting, er ikke minst teknologi også utviklet. Vi har vel – i hvert fall legger jeg til grunn at jeg og representanten har det – sett de nyeste bildene på tv, der man kan se ting på en helt annen måte enn det man har kunnet gjort før. Jeg har også vært på Fedje flere ganger, jeg har truffet mange som er opptatt av denne saken. Det jeg har forpliktet meg til – og som regjeringen har forpliktet seg til – overfor befolkningen både på Fedje og andre plasser langs kysten, er at vi skal finne det beste miljøtiltaket. Jeg tror de er mer opptatt av det enn at vi skal følge Fremskrittspartiets forslag om å rushe gjennom ting uten å ha utredet det grundig.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Med respekt å melde må jeg få lov til å si at den erfaringen som finnes med å heve ubåter, er vanskelig å bruke i dette tilfellet. Ubåten, vraket, vrakbitene – det er jo ikke det som er problemet. Problemet er kvikksølvet. Hadde det vært uten kvikksølv, hadde vel disse bitene vært fjernet for lengst hvis det var et mål i seg selv å fjerne dem. Målet er kvikksølvet. Det må ikke fremstilles som at det finnes erfaringer, at det finnes teknologi å hente ut når det gjelder å løse det som virkelig er problemet. Det er ikke ubåtvraket, det er kvikksølvet. Det er et stoff som mildt sagt krever komplekse løsninger. Det er litt forskjell på kvikksølv og oljeoppsamlingsutstyr og det du trenger der, og det er jo det som hele tiden har vært risikoen ved en hevingsoperasjon. Vi har sagt – og jeg gjentar det igjen: Vi er opptatt av å finne den absolutt beste løsningen. Uansett hva den blir, må det tildekkes et område der, for vi har ikke mulighet til å få opp absolutt alt av kvikksølvforurensing på den havbunnen. Noe må tildekkes.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-01-16:
Bilistene er i dag med på å finansiere en stor andel av vegutbyggingen i Norge, og det er et mål for regjeringen at den innkrevingen skal skje så effektivt som mulig. Riksrevisjonen har i sin rapport konkludert med at målet om lavest mulig kostnader ved innkreving av bompenger ikke er nådd de senere årene. Riksrevisjonen er tydelig på hvor det er potensiale for forbedring, og de kommer også med konstruktive vurderinger og anbefalinger. Samferdselsdepartementet vil selvsagt sørge for en best mulig oppfølging av de anbefalingene. Jeg er av den oppfatning at et godt administrert bompengesystem er et system der kostnadene ved drift er minimert, og også et system som gir minst mulige ulemper for trafikantene. Riksrevisjonen understreker faktisk i sin rapport at automatiseringen av innkrevingen som i stor grad har skjedd de siste årene, har bidratt til å nå et mål om minst mulig ulemper for trafikantene og ser positivt på hvordan automatisering av bompengeinnkrevingen har bidratt til god trafikkavvikling og bedret trafikksikkerhet. På flere av områdene der Riksrevisjonen påpeker svakheter, er det også allerede satt i gang endringsprosesser, og tiltak vil bli satt i verk i løpet av året. Jeg vil nevne tre av dem: Det ene er at det arbeides med å øke andelen som bruker elektronisk brikke gjennom egne brikkerabatter, og planlagt innføring av obligatorisk brikke for alle tunge kjøretøy, dvs. kjøretøy over 3 500 kg. Obligatorisk brikke for lette kjøretøy er også et aktuelt spørsmål å se på på lengre sikt. Det er nå gjennomført en offentlig høring om et lovforslag som vil åpne for brikkepåbud for alle tunge kjøretøy, og departementet tar sikte på å legge fram en lovproposisjon for Stortinget om dette spørsmålet så raskt som mulig. Det vil også snart gå ut en høring om forskriften knyttet til dette lovforslaget, og det betyr at en kan se for seg at en slik ordning kan tre i kraft i løpet av 2013. Det andre tiltaket som også er viktig å følge opp videre, er en utvikling mot færre og større bompengeselskap. Det vil være viktig for å effektivisere innkreving av bompenger gjennom stordriftsfordeler og mer profesjonell drift av selskapene. På oppdrag fra Samferdselsdepartementet er Vegdirektoratet allerede godt i gang med å forberede en ordning med faste regionale eller fylkeskommunale bompengeselskap. De første regionale bompengeselskapene vil forhåpentligvis også være på plass fra årsskiftet 2013–2014. I tillegg har Samferdselsdepartementet også tatt grep for å bidra til at bompengeselskapene får best mulig lånebetingelser, bl.a. ved å gå bort fra kravet om rentebinding i bompengeproposisjoner. Som en direkte konsekvens av Riksrevisjonens tilrådninger har også Samferdselsdepartementet sett på hvordan den overordnede styringen og oppfølgingen av bompengeforvaltningen kan bli bedre. Konkret har vi bedt om en langt mer omfattende rapportering av regnskapstall der også analyse av regnskapene og driftskostnadene er av det som vil inngå. Et økt antall prosjekter medfører at hensynet til brukerne og trafikantene må tillegges større vekt, og at vi må få en mest mulig effektiv innkreving av de bompengeprosjektene vi har.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-01-16:
Det er hyggelig at representanten Hareide synes at det var positive føringer i mitt svar. Det foregår et meget viktig arbeid i departementet på dette området. Med de tiltakene som regjeringen nå arbeider med, tror jeg du i løpet av året 2013 kan komme til å se en betydelig endring i forvaltningen og organiseringen av bompengeinnkrevingen i Norge, rett og slett en reform av det du hittil har sett. En del av bakgrunnen for det er selvsagt at det at i snitt 12,5 pst. av inntektene går ut i driftskostnader, er altfor mye. Dette må det gjøres noe med, og der ser departementet på Riksrevisjonens tilråding og påpekninger som et viktig grunnlag, også i det arbeidet som allerede er påbegynt. Når det gjelder de tunge i forhold de lette kjøretøyene, er det noen flere kompliserte spørsmål – bl.a. personvernspørsmål – knyttet til de lette kjøretøyene i forhold til det som yrkestrafikken må forholde seg til.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-01-16:
For det første er det, som jeg sa i mitt opprinnelige svar, et mål på lengre sikt å ha obligatorisk brikke i alle kjøretøy, også i lette kjøretøy, men det er noen flere problemstillinger knyttet til den alminnelige persontrafikken som en må gå igjennom i mellomtiden. Det ville være synd om en da skulle vente med de tunge kjøretøyene. Derfor har regjeringen valgt å ta tak i spørsmålet om obligatorisk brikke for de tunge kjøretøyene først, også fordi vi vet at det er svært mange utenlandske tunge kjøretøy som ferdes på norske veier for tiden, og det er viktig at også de bidrar når de bruker de norske veiene. Dette er litt av bakgrunnen for det, men at vi har et felles mål om obligatorisk brikke på lengre sikt, er det ingen tvil om. Når det gjelder spørsmålet om konkurranseutsetting: Det er vanskelig å se hvilke konkrete gevinster en skal hente fra konkurranseutsetting på dette området. Jeg tror gevinsten i stor grad ligger i at du både får de beste betingelsene knyttet til renter og de lån som tas opp, og at du får en reform når det gjelder antallet bompengeselskap i landet.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-01-16:
Olje- og energidepartementet har en overordnet styring av Enova og følger prinsippet om mål- og resultatstyring. Departementet styrer Enova hovedsakelig gjennom fireårige avtaler. Enova har gjennom ti år opparbeidet seg en solid kompetanse innenfor de markedsområdene som de arbeider med og innenfor. I juni 2012 ble det inngått en ny fireårsavtale om forvaltningen av midlene i Energifondet for perioden 2012 til utgangen av 2015. Enova fikk dermed et langsiktig mandat for sitt videre arbeid. Som en oppfølging av Stortingets vedtak knyttet til behandlingen av Meld. St. 21 for 2011–2012 om at forbud mot fyring med fossil olje i husholdninger og til grunnlast i øvrige bygg fra 2020 forutsetter støtteordninger fra 2013 og øvrige virkemidler i en overgangsperiode, er det i gjeldende avtale bl.a. stadfestet at: «Fondsmidlene kan finansiere en særskilt ordning for konvertering av fossile energibærere i husholdninger, og til grunnlast. Ordningen skal bygge opp under utviklingen av et konkurransedyktig marked for oppvarming basert på andre energibærere enn elektrisitet og fossile brensler.» Olje- og energidepartementet vektlegger at støtte gjennom Enova ikke skal overkompensere. Midlene fra Energifondet skal derfor forvaltes på en slik måte at pålagte oppgaver utføres mest mulig kostnadseffektivt. Det skal tilstrebes å utvikle programmer som er slik at de tilskuddene som gis, er utløsende for prosjektet som mottar støtte. Det følger av styringsmodellen for Enova at det er opp til foretaket selv å utvikle virkemidler og støtteprogrammer under Energifondet. Enova, ved styret, er ansvarlig for støtteordningene, herunder samspillet mellom deres ordninger og øvrige tilskuddsordninger. Men det har vært vanlig å legge til rette for at man ikke kan legge ulik offentlig støtte oppå hverandre – å shoppe rundt i ulike offentlige organer – nettopp for å støtte opp under effektiv ressursbruk, og at midlene skal være akkurat utløsende. Jeg er kjent med at Enova, ved styret, i høst igangsatte et større strategiarbeid, bl.a. med den hensikt å se på programstrukturen i lys av den nye avtalen. Enova lanserer selv sine støtteordninger til markedet. Jeg er imidlertid kjent med at en lansering av endringene er nært forestående, og dermed skulle vi være godt innenfor den tidsfristen som lå i stortingsmeldingen, som ikke var 1. januar 2013, men i 2013. For øvrig er arbeidet med å utrede forbud mot fyring med fossil olje i husholdninger og til grunnlast i øvrige bygg i 2020 igangsatt. Avtalen mellom departementet og Enova om forvaltningen av midlene i Energifondet er tilgjengelig på departementets hjemmesider.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-01-16:
Andre kommuner står selvsagt helt fritt til å lansere de støtteordningene de til enhver tid måtte føle for og har råd til. Mitt ansvar er å legge til rette for – og det har jeg gjort gjennom avtalen med Enova – støtteordninger som gjør at vi får ut oljefyrer, og at vi får lagt til rette for målet om forbud innen 2020. Så har jeg også et ansvar for at midlene blir brukt så effektivt som overhodet mulig, og jeg mener at utgangspunktet for denne debatten, nemlig at det ikke skal være mulig å legge ulike former for offentlig støtte oppå hverandre, er et godt prinsipp. Det bør være slik at den støtten som gis, i utgangspunktet er utløsende. Det vil si at det er den pengesummen, ressursen, som er nødvendig for at den skal utløse det spesifikke tiltaket, som ligger til grunn. I den grad kommuner kommer med utfyllende aktivitet og andre tilskuddsordninger, ser jeg positivt på det, men det bør ikke være slik at man kan shoppe rundt i det offentlige virkemiddelapparatet.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2013-01-16:
Det har jeg selvsagt ingenting imot. Men så vil det jo være sånn at de støtteordningene som jeg har ansvar for gjennom Enova, vil være av nasjonal karakter og skal gjelde hele landet og dets drøyt 420 kommuner. Da vil gangen i det i utgangspunktet være at det er kommunene som er nødt til å tilpasse sitt virkemiddelapparat til det som er det statlige og nasjonale virkemiddelapparatet, sånn at de utfyller hverandre på en god måte. Så jeg tror utgangspunktet må være at man nå ser på hvilke ordninger Enova kommer med og presenterer i nær framtid, og at man så – i dette tilfellet for Oslo kommunes del – setter seg ned og ser på hvordan kommunens midler kan brukes mest mulig effektivt for å underbygge de målsettingene som er felles, og som er bra, nemlig fortest mulig å få ut oljefyrer og konvertere til andre og mer miljøvennlige energibærere.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-01-16:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «I noen få tilfeller blir et gårdsbruk brukt til kriminell handling, og eieren blir dømt for dette. Kan det på generelt grunnlag være riktig å endre konsesjonsloven i forbindelse med påvist kriminell handling som kan relateres til gården?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-01-16:
Jeg trodde faktisk det var jeg som skulle stille statsråden spørsmål og ikke motsatt, men jeg svarer gjerne på spørsmål fra statsråden. Først vil jeg bestemt si at vi har en konsesjonslov i dag, og den er Fremskrittspartiet uenig i, men så lenge loven er der, forholder vi oss til den. Vi skal gjøre så godt vi kan for å forandre den etter 1. oktober, til høsten – slik at det er sagt. Men det må jo være litt spesielt når man får konsesjon på en gård, kanskje i konkurranse med andre, og så ikke oppfyller de konsesjonskravene som er satt for å få gården, men driver med en helt annen type «næring» på gården. Det må da være et brudd på konsesjonsloven. Jeg synes det er rart at ikke statsråden i hvert fall vil være med og se på muligheter for å ta tak i kriminell handling. Hvis noen f.eks. smugler, bruker en bil og laster den full av ting man ikke har lov til å ta inn i landet, eller tar inn for mye av det, er det blitt sånn at bilen er et redskap for å gjøre en kriminell handling, og den blir inndratt. Da skulle det kanskje være interessant for statsråden å se litt på dette med konsesjon når ikke konsesjonen blir oppfylt.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-01-16:
Jeg takker statsråden for det han sa. Jeg gjentar at så lenge vi har en lov, forholder Fremskrittspartiet seg til den, om man er uenig eller ikke. Vi mener det er litt rart at man får beholde en konsesjon når man bruker det man har fått konsesjonen til, på feil grunnlag. Det er det jeg ønsker å ha en debatt med statsråden om. Om vi skal forandre loven eller ikke, får tiden vise, men jeg synes det er rart at statsråden så konsekvent ikke vil tenke eller drodle – eller hvilke ord vi nå bruker – rundt det når en person eller personer som får konsesjon på et gårdsbruk i konkurranse med andre aktive brukere, bruker gården i andre øyemed enn det man i utgangspunktet har fått den til. Det er helt på generelt grunnlag jeg spør om dette, selv om jeg kunne ha dratt fram eksempler som statsråden kjenner til. Da synes jeg det er merkelig at statsråden ikke vil bruke i hvert fall noe av tiden sin til å tenke på om det i enkelte få tilfeller kan være mulighet for å se på dette.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-01-16:
Det er et interessant spørsmål. Men mener representanten Bredvold at konsesjonsloven skal ha en straffebestemmelse som rammer kriminelle forhold? Sett at eier av en konsesjonspliktig gård går hen og dyrker hasjplanter på låven. Ifølge helselovgivningen er jo det straffbart, og det er straffbart ifølge narkotikalovgivningen. Skulle vi hatt en sånn type lovgivning også i konsesjonsloven når vi har det i straffeloven? Eller mener Bredvold at konsesjonsloven skal åpne for å sette vilkår om at søker ikke skal foreta seg noe kriminelt på eiendommen? Og hvis man foretar seg noe kriminelt på eiendommen, skal man da miste eiendommen? Tradisjonelt sett er Fremskrittspartiet motstander av konsesjonsloven og bestemmelsene i den, og ønsker færre reguleringer når det gjelder omsetning av landbrukseiendom. Konsesjonsloven har i hovedsak to formål: å opprettholde driveplikten og boplikten på eiendommen. Men når jeg hører spørsmålet til representanten Bredvold nå, kan jeg få inntrykk av at man ønsker å ha flere vilkår i konsesjonslovgivningen, f.eks. at hvis en som eier en gård, omsetter narkotika, skal han miste gården – at det skal være en del av konsesjonslovgivningen. Mener virkelig Fremskrittspartiet at vi skal legge inn flere vilkår i konsesjonslovgivningen, eller mener man ikke det? I så fall er det et stort linjeskifte fra Fremskrittspartiet, at der man tradisjonelt har ønsket å liberalisere eiendomspolitikken, ønsker man nå en innstramming i eiendomspolitikken, og man ønsker altså f.eks. at hvis en person gjør noe straffbart, skal det ikke bare rammes av straffeloven, men at det også skal gjøre at den personen kan miste den eiendommen vedkommende eier. Som statsråd er jeg uenig i at vi skal legge inn alle mulige vilkår i konsesjonsloven. Det viktigste vilkåret i konsesjonsloven er bo- og driveplikt.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-01-16:
Da vil også statsråden si at min jobb er å svare med politiske svar, og et av de politiske svarene i denne forbindelse er nettopp diskusjonen om konsesjonsloven og dens formål. Der er jeg helt tydelig: Konsesjonsloven har et formål om bo- og driveplikt, ikke om hvorvidt det er straffbare forhold som pågår der. Da er det interessant i det politiske ordskiftet at partier som er motstandere av konsesjonsloven generelt, ønsker å legge inn nye vilkår. Det ønsker ikke vi, og det er vi tydelige på. Vi mener at det er nok bestemmelser i konsesjonsloven, og ønsker ikke å gjøre konsesjonsloven mer komplisert enn det den er.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2013-01-16:
Hvis ikke konsesjonsvilkårene blir oppfylt, vil den personen som har konsesjonen, bli fratatt den. Konsesjonsvilkårene handler om boplikt: Hvis man ikke oppfyller boplikten, kan man bli fratatt konsesjonen. Konsesjonen handler om driveplikt: Hvis man ikke oppfyller driveplikten, kan man bli fratatt konsesjonen. Men det er det denne loven regulerer. Hvis personen som har konsesjon, oppfyller boplikten og driveplikten, men gjør seg skyldig i andre forhold som ikke har noe med denne lovens bestemmelser å gjøre, som f.eks. berøres av straffeloven, har ikke det noe med konsesjonssak å gjøre. Konsesjonssaken har noe med bo- og driveplikt å gjøre, ikke eventuelle andre straffbare forhold som gårdbrukeren/gårdeieren gjør seg skyldig i. Derfor mener jeg det er ryddig og ordentlig at det er de to vilkårene som konsesjonsloven setter, som skal følges – altså boplikt og driveplikt.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2013-01-16:
«Sykkelrittet Arctic Race of Norway søkte i fjor Kulturdepartementet om statstilskudd, men fikk avslag. Sykkelrittet vil ha meget positiv betydning for næringslivet og reiselivet i regionen, som det var for Rally Norway da de fikk statsgaranti på 23,5 mill. Et eventuelt OL i Norge vil ha behov for statsgaranti på titalls milliarder kroner. Ser statsråden noen mulighet til å imøtekomme Arctic Race of Norway sitt behov for statlig støtte i form av statsgaranti, all den tid Rally Norway fikk statsgaranti?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2013-01-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Slik jeg har oppfattet det, fikk Rally Norway en statsgaranti på 23,5 mill. kr som var en samfinansiering mellom flere departement. Hvis det ikke medfører riktighet, synes jeg at statsråden bør si det. Potensialet for Arctic Race of Norway er betydelig. Man kan bare se på den tverrpolitiske støtten dette arrangementet får fra hele landsdelen. Det finnes ikke ett arrangement som har fått så mye støtte fra samtlige partier, og det er jo ganske interessant. Rektor ved markedsføringshøyskolen har uttalt at dette vil ha reklamebetydning i milliardklassen. Med den bakgrunn: Det finnes et begrep som heter «ingen regel uten unntak». Vil statsråden kunne se på dette med nye øyne og sammenligne det med Rally Norway og deres statsgaranti?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2013-01-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg bare registrerer at det er omtalt som en statsgaranti, et særskilt tilskudd. Så kan man gjerne ha en debatt rundet det, det er for så vidt ikke det som er min hensikt. Min hensikt er å få sett på dette arrangementet med nye øyne, se nye muligheter. Det er min bakgrunn. Jeg synes det blir litt feil å sammenligne med Rally Norway, som var det prosjektet det var, og fikk det resultatet det fikk, når man ser på alle som har vært med og støttet dem, verbalt og ikke minst økonomisk. Fylkeskommunen har gått inn med midler. Kommunene har gått inn med midler, og også det private næringslivet. Det er altså ikke noen som finner noe negativt ved dette rittet. Man ser jo potensialet i dette rittet i og med at man har den gode samarbeidspartneren, arrangører av Tour de France, og at man kan sende dette på tv i USA. Det ligger inne i kalenderen for sykkelritt som det nordligste rittet. Jeg håper at statsråden foretar en ny vurdering dersom det blir en mulighet for det.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Eg trur eg må starte med ei rask oppklaring rundt omgrepa «statsgaranti» og «statstilskot» Ein statsgaranti, som representanten spør om, inneber at staten forpliktar seg til å dekke eit eventuelt underskot eller tap, f.eks. ved inntektsbortfall eller ei kostnadsoverskriding. Ein slik garanti kan vere beløpsavgrensa eller vere ein uavgrensa garanti. Eit statstilskot inneber derimot at det vert løyvt eit konkret og fastsett beløp. Det er ein etablert praksis at det ikkje vert ytt tilskot til meisterskap og idrettsarrangement i enkeltidrettar. Det er eitt unntak frå denne praksisen. Det gjeld statleg medverknad i olympiske og paralympiske vinterleiker. Når det gjeld Arctic Race of Norway, søkte dei Kulturdepartementet om eit statstilskot på 60 mill. kr, fordelt på tre år. Det var òg snakk om eit statstilskot då Rally Norway tok imot eit særskilt tilskot frå statsbudsjettet til eit arrangement for å arrangere eit kandidatløp i forkant av søknaden i 2005 om å verte godkjent som arrangør av VM i rally. Det var næringspolitiske vurderingar og ikkje idrettspolitiske vurderingar som låg til grunn for regjeringa sitt tilskot til Rally Norway. Ein føresetnad for tilskotet til kandidatløpet i 2006 var at påfølgjande VM-rundar skulle vere sjølvfinansierande. Det viste seg ikkje å vere tilfellet. Både VM-runden i 2007 og runden i 2009, som ikkje fekk statstilskot, gjekk med betydelege underskot i millionklassen. Kulturdepartement har òg seinare avslått søknader om statstilskot frå Rally Norway. Både Kulturdepartementet, Nærings- og handelsdepartementet, Kommunal- og regionaldepartementet og Utanriksdepartementet har gjort grundige vurderingar av Arctic Race of Norway. Rittet har fått tilskot via fylkeskommunar og kommunar, samt at Innovasjon Noreg har støtta forprosjektet. Kulturdepartementet har avslått søknaden. Kulturdepartementets grunngjeving for avslaget er nok kjent for representanten, men eg gjentek det likevel: Det er etablert praksis at det ikkje vert ytt tilskot frå spelemidlane til meisterskap og idrettsarrangement i enkeltidretter. Det gjaldt både Ski-VM i Homenkollen og VM i snowboard ved Tryvann, og det gjeld òg dei internasjonale sykkelritta Tour of Norway og Tour de Fjords, som begge, ifølgje Det internasjonale sykkelforbundet, er ritt i same kategorien som Arctic Race of Norway. Eg er sikker på at Arctic Race of Norway kjem til å verte eit flott arrangement, men det må forventast at det let seg gjennomføre utan statlege tilskot – på lik linje med samanliknbare idrettsarrangement. Spelemidlane til idrettsføremål vert i all hovudsak fordelte til utbygging og rehabilitering av idrettsanlegg og til aktivitetar primært for barn og ungdom. Det er eit stort etterslep på spelemidlar til bygging og rehabilitering av idrettsanlegg, og det er derfor ikkje økonomisk grunnlag i spelemiddelordninga til å gå inn på ein praksis med statleg støtte til idrettsarrangement. Det prinsippet er òg tydeleg slått fast i den nye stortingsmeldinga om idrett som no er til behandling i Stortinget.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Det er riktig at det vart løyvt eit særskilt tilskot på totalt 23,5 mill. kr frå statsbudsjettet til Rally Norway, som nemnt for å arrangere dette kandidatløpet. Det er òg, som sagt, ein forskjell mellom tilskot og statsgaranti. Men prinsippet er likevel det same, at ein er svært tilbakehalden med å yte den typen tilskot eller statsgaranti til andre arrangement enn OL og paralympiske leikar. Så kunne eg forstått referansen til Rally Norway endå betre viss ein kunne sagt at det å ha gitt det særskilte tilskotet til Rally Norway var ein stor og heilt klår suksess. Men når ein veit at ein del av premissane for det særskilte tilskotet var at arrangementet skulle vere sjølvfinansierande, og ein ser at det ikkje var tilfellet, men at det snarare gjekk med millionunderskot, synest eg at det er krevjande å konkludere med at det var ein heilt klår suksess. Eg meiner at det i seg sjølv understrekar kor viktig det er å halde fast ved overordna prinsippet om at ein ikkje yter statstilskot eller statsgaranti til enkeltarrangement innanfor idretten.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2013-01-16:
Samanlikninga med Rally Norway vart føreteken av representanten i spørsmålsstillinga, og det er derfor ho vart referert til frå mi side i svaret. Så har eg stor forståing for det sterke engasjementet knytt til Arctic Race of Norway både frå representanten her og – som han sjølv påpeiker – tverrpolitisk i Nord-Noreg. Men det sterke personlege engasjementet endrar jo ikkje dei idrettspolitiske vurderingane som må verte gjorde, og som me har gjort frå vår side, når prinsippet er at ein berre gir tilskot eller garanti til arrangement som olympiske leiker eller paralympiske leiker.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-03-06:
På vegne av representanten Borghild Tenden og meg sjøl vil jeg fremme et forslag om å effektivisere arbeidsinnvandringen til Norge gjennom enklere regler, bedre rutiner og raskere saksbehandling.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
På vegner av representantane Per-Willy Amundsen, Henning Skumsvoll, Harald T. Nesvik, Per Roar Bredvold, Torgeir Trældal og underteikna har eg den gleda å få leggje fram eit forslag om å oppheve forbodet mot bruk av blyhagl til jakt.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Spørsmålet mitt går til samferdselsministeren. I snart åtte år har vi hatt en rød-grønn regjering, og statsråd Arnstad er den tredje i rekken av samferdselsministre som på inn- og utpust skryter av at det aldri noen gang har vært bygd mer vei. Jeg tror kanskje det er på tide at statsråden tar seg en tur ut i den virkelige verden. Det virker som den ligger langt unna ministerens kontor. Bare i fjor var Sverige nesten åtte ganger bedre enn oss i veibygging. Vi bygde knappe 11 km firefelts vei mens svenskene bygde 80. Da vi i 2012 bygde 29 km midtdelere, bygde svenskene 119. Dette viser at vi er frakjørt av nabolandet Sverige. Da ministeren ble konfrontert med dette, var svaret at det er mye vanskeligere å bygge vei i Norge. La oss da ta med land som Østerrike og Sveits, land som både har høye fjell, dype daler og massevis av snø. Likevel bygger de infrastruktur i et tempo som Norge under denne regjeringen bare kan drømme om og misunne dem, men som også vi burde klart med de store oljeinntektene vi råder over. Tilbake til Sverige: Der har man de fire siste årene bygd hele 672 km møtefri vei. Tar man en tur tilbake over riksgrensen, ser man at vi i Norge i det samme tidsrommet har bygd fattige 111 km, som knapt er strekningen fra Oslo til Vikingskipet i Hamar. Hele 561 km mer møtefri vei er altså bygd i Sverige enn i Norge. Det er lenger enn strekningen fra Oslo til Trondheim, eller faktisk nesten helt hjem til statsråd Arnstad. Min utfordring til statsråden blir: Vil hun legge vekk gammelt tankegods, og ser hun at andre lykkes ved å ta i bruk nye løsninger som å etablere statlige selskaper som får ansvaret for å bygge ut infrastrukturen i stort tempo? Når Sverige leverer så gode resultater, regner Fremskrittspartiet med at statsråden har gjort seg kjent med suksessformelen. Kan statsråden trekke fram noe av det Norge kan lære av svenskene når det gjelder veibygging?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Jeg registrerer at statsråden mener at det å bygge under 11 km på ett år er å være historisk, og at vi bygger som aldri før her i landet. Det finnes i hvert fall eksempler på at man har bygd mer enn 11 km i mange år i dette landet. Men bare for å si – på begredelighetens alter – hvordan det står til: I jernbanesektoren har man i de 13 årene fra 2000 til 2013 klart å bygge 135 km. Det er ikke veldig mye å rope «hurra-meg-hei» for. Jeg synes ikke statsråden bør være så fornøyd med det. Så skryter statsråden og regjeringen av at det er så historiske satsinger, mens frafallet – på både riks- og fylkesveinettet – må sies å være historisk høyt. Det har aldri vært høyere enn etter at denne regjeringen overtok. Forvaltningsreformen må nesten omdøpes til en forfallsreform, med hele 55 mrd. kr i forfall. Hvordan tenker statsråden at man skal ta igjen dette forfallet, og hvor lang tid skal man bruke på å ta igjen et så stort forfall?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
Det er interessant å høre statsråden prate om å invitere gjester på fest, og så la andre betale regningen etterpå. Det er jo akkurat det denne regjeringen gjør i stor stil med bompengefinansiering, hvor man inviterer til fest og lar bilistene betale i dyre dommer etterpå. Først må jeg si, når statsråden prater om tallene: Tallene kommer fra statsråden selv og fra Trafikverket i Sverige, så tallene tror jeg stemmer. Sverige satset på 1950- og 1960-tallet, og de forsetter å satse – i motsetning til at vi ikke satset på 1950-, 1960-, 1970-, og 1980-tallet. Vi satset heller ikke så veldig mye på 2000-tallet når det gjelder å se opp til vårt naboland Sverige. Poenget er at i Sverige har man en ramme på tolv år. De vedtar en ramme, og da er det diskusjoner i Riksdagen, det er jeg helt sikker på, om hvor man skal bruke pengene. Så får fagetatene beskjed om å bruke pengene. Det det handler om, er at vi trenger store, sammenhengende prosjekter med avklart og langsiktig finansiering. Det er det jeg vil utfordre statsråden på: Må vi ikke få mer langsiktig finansering? Og hvordan skal man klare å bygge infrastruktur om man ikke får på plass det?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2013-03-06:
«Riksadvokaten har instruert landets politidistrikter om å slå hardt ned på kjøring med vannscooter. Dette skjer selv om ESA skriftlig i brev 3. oktober 2012 ga beskjed til Miljøverndepartementet om at straffeforfølgningen av norske vannscooterførere er uhørt og må stoppes. Den første som ble dømt for vannscooterkjøring i sommer, må gjennomføre ankesak i Agder lagmannsrett 5. mars, til tross for at ESA er krystallklare på at føreren ikke har gjort noe ulovlig. Hvor lenge mener statsråden at norske myndigheter skal fortsette å håndheve et regelverk i strid med uttalelsen fra ESA?»