trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-11-20:
De tre første temaene som skal tas opp på toppmøtet, som Bjørklund beskriver, er korrekte, men det er ikke riktig at det skal gis klarsignal til et rakettskjold. Saken sorterer under utenriksministeren, men det det dreier seg om der, er en studie om man kan bruke også et rakettforsvar for befolkningsområder i alliansen, og det er noe ganske annet. Men så til selve spørsmålet. Selvfølgelig bør vi ha en tilfredsstillende oljeberedskap her hjemme. Ulykken utenfor Spania og Portugal viser med all tydelighet at dette er en problemstilling vi må ta alvorlig også i Norge. Her gjør faktisk Forsvaret mye viktig, bl.a. gjennom vår kommando på Reitan, som foretar overvåkning av havområdene våre i nord, og det er tett og godt samarbeid mellom både Forsvarsdepartementet, Miljøverndepartementet, Fiskeridepartementet og andre berørte departementer nettopp rundt det med kystovervåkning og beredskap og hva som kan gjøres hvis det dukker opp en krise. Når det gjelder tiltak for øvrig som sorterer under miljøvernministerens område, vil jeg ikke komme inn på det her.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-11-20:
Min oppfatning er at samtlige av de nye NATO-landene etter utvidelsen kan levere noe som er relevant for alliansen. Jeg tror dessuten at med det antall operasjoner som NATO og Norge er involvert i, kan det være godt å ha flere land å spille på også i samarbeid knyttet til internasjonale operasjoner. Jeg vil gjerne gi et eksempel. I Kosovo, som er en NATO-operasjon, er det også nordiske land til stede, og vi planlegger at de nordiske land skal gå sammen og ta ledelsen av det som tidligere har vært britisk sektor. I fremtiden kan det godt være at vi i en slik nordisk brigade vil trenge elementer også fra andre land. Her vil det være en god mulighet f.eks. for de tre baltiske land til å kunne komme inn med elementer som da bakes inn i en nordisk brigade. Da vil vi bidra til å kvalifisere nye medlemmer, samtidig som vi får verdifull avlastning til medlemmer som har vært deltakende i slike operasjoner over lengre tid.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-11-20:
Jeg har gjentatte ganger utover våren svart på spørsmål i den ordinære spørretimen knyttet til miljøforutsetningene for Regionfelt Østlandet. Det er utarbeidet flere rapporter om dette, også en rapport som viser klart at miljøsituasjonen faktisk er litt bedre enn det som var forutsetningene, hvis man legger sammen de ulike kriteriene for å vurdere miljøet. Jeg vil her vise til bl.a. en rapport fra NIVA som ble framlagt i november 2001, og som oppsummerte veldig klart at de negative miljøeffektene av metalldeponeringer med dagens ammunisjonsregnskap, inkludert blyfri ammunisjon, antakelig vil bli noe mindre enn det man kunne anta ut fra ammunisjonsregnskapet i KU 96. Jeg har vel neppe tid til å referere alt fra denne rapporten, men det viktigste er altså at miljøforutsetningene i hovedtrekk blir mer positive enn antatt. Det jeg imidlertid har ønske om å legge til, er at skal man få realisert dette regionfeltet slik stortingsflertallet har forutsatt, et flertall bestående av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Høyre, er det viktig å ha en god dialog med lokale myndigheter. Jeg tror det er en klar felles interesse av å sikre et tilstrekkelig godt utendørs klasserom for de innsatsstyrkene våre, FIST-H, som er lokalisert til Rena. Hvis vi skal klare den todelingen av Hæren som vi har lagt opp til, med 6. divisjon i nord og Rena i sør, må begge områdene ha tilstrekkelige øvingsforhold. Jeg vil derfor oppfordre både kommunale representanter og andre som befinner seg i områdene rundt Rena, om å ha en konstruktiv dialog med Forsvaret for å løse det videre planarbeidet som vi har foran oss.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-11-20:
Jeg kan forsikre om at hele prosjektet Regionfelt Østlandet følges nøye. Det er Forsvarsbygg som har ansvaret for dette prosjektet, og det foretas en årlig avrapportering også i de budsjetter og andre dokumenter som vi legger fram for Stortinget. Det skjedde senest da vi behandlet gjennomføringsproposisjonen i Stortinget i juni, der et klart flertall fortsatt stiller seg bak prosjektet, selv om det er riktig at det er et mindretall, SV og Senterpartiet, som ikke ønsker et skytefelt på Østlandet. Jeg vil også legge til at det er mange positive miljøeffekter ved å få realisert Regionfelt Østlandet. Blant annet frigis flere andre skytefelt som i dag benyttes. Et av dem ligger på Hjerkinn, og det er også en miljømessig gevinst å få frigjort disse andre skytefeltene, men det kan dessverre ikke skje før Regionfelt Østlandet er på plass.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-11-20:
Når det gjelder Rena elv, er akkurat en delplan for den gjenstand for kommunestyrebehandling. Åmot kommunestyre har nemlig begynt å behandle en rekke delplaner som berører Regionfelt Østlandet, og her er det vedtatt en delplan som omfatter Rena elv. Jeg har full tillit at det skal være mulig å forene militær aktivitet med de miljøhensyn som er viktige for elva. Når det gjelder spørsmålet om hvitt fosfor, er det riktig at hvitt fosfor brukes i røykgranater som skytes for å hindre motstanderen i å få innsyn til egne avdelinger bl.a. Den viktigste måten å begrense hvitt fosfor på er bl.a. å velge egnede målområder der man ikke har avrenning til elv, og der man også kan rydde opp eller iverksette andre tiltak for å ha full kontroll, for å hindre at slike giftstoffer sprer seg til grunn og vassdrag. Dette er besvart i tre spørretimespørsmål i vår, og det har ikke skjedd noe spesielt nytt siden den tid.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-11-20:
Jeg er ikke enig i spørsmålsstillerens påstand om at miljøforutsetningene for Stortingets vedtak om etablering av Regionfelt Østlandet er radikalt endret. Tvert imot. Etter at arbeidet med konsekvensutredningen ble avsluttet i 1998, har uavhengige fagkonsulenter gjennomført oppfølgende utredninger. Resultatet av disse viser at konsekvensene for natur, miljø og samfunn stort sett er de samme eller noe bedre enn det som ble forelagt Stortinget ved behandling av St.meld. nr. 11 for 1998-1999. Dette er også redegjort for i brev fra Forsvarsdepartementet i juli til to stortingsrepresentanter – jeg er i farten litt usikker på hvilke. Poenget er at man der viser til denne rapporten fra NIVA, som er grunnlaget for Forsvarsdepartementets holdninger i denne saken.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-11-20:
Grunneiernes interesser blir fulgt nøye fra Forsvarsdepartementets side. Blant annet har det vært et møte mellom grunneierne og statssekretær Heløe. Forhandlingene er derimot tillagt Forsvarsbygg, og jeg ber om forståelse for at jeg vanskelig kan gå inn og forhandle fra Stortingets talerstol. Men jeg legger til grunn at her vil det være mulig å komme fram til positiv enighet. Selv om det alltid vil være nyanser når to parter skal vurdere hva som er de verdimessige konsekvensene av en utbygging, er det naturlig at grunneierne vil ønske å få best mulig uttelling på det. Det er også naturlig at den andre parten gjør sin selvstendige vurdering. Men jeg har all grunn til å tro at her har man gode muligheter til å komme til positiv enighet.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-11-20:
Jeg skal selvfølgelig ikke antyde at dette spørsmålet var forhåndsbestilt! Statsråden sa noe om nisjekapasitet og arbeidsfordeling, og blant de vedtakene som det er forventet at man kommer til å fatte i Praha, er det som blir kalt for «Prague Capabilities Commitment», som skal erstatte dagens «Defense Capabilities Initiative». Bak disse fremmedordene skjuler det seg en helt annen form for struktur i NATO, ikke minst i de militære styrker i de enkelte, særlig europeiske, land. NATO kommer til å kreve av landene at vi stiller med nisjekapasiteter, har en større arbeidsfordeling mellom de europeiske NATO-land, med et sterkt krav om modernisering, slik det norske forsvarsforliket fra 19. juni i år – som Arbeiderpartiet, til tross for dagens oppslag i TV 2-nyhetene, lojalt følger opp – ser ut,(presidenten klubber)(presidenten klubber)(presidenten klubber) vil det nye PCC få for oss? (presidenten klubber) (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-11-20:
La meg først forsikre statsråd Krohn Devold om at Arbeiderpartiet ikke har til hensikt å kutte i forsvarsbudsjettet, slik man kunne få inntrykk av på TV 2-nyhetene i dag. Så til spørsmålet: Våren 1999 vedtok Stortinget å opprette et regionalt øvelses- og skytefelt for Forsvarets avdelinger på Østlandet. Det var stor diskusjon i Arbeiderpartiet, men vi stemte for. Et moderne forsvar trenger et stort øvelsesfelt, og her trener bl.a. våre spesialstyrker sammen med allierte. Før vedtaket var 30 organisasjoner på høring. Stortinget gav klare føringer, bl.a. for å sikre befolkningen mot støy, og det var særlig miljøforutsetningene som var viktige. Det er viktig at lokalbefolkningen kan være trygg ved Forsvarets tilstedeværelse, enten det er i Østerdalen eller på Hjerkinn. Enkelte hevder nå at miljøforutsetningene ikke er ivaretatt i Regionfelt Østlandet. Kan statsråden bekrefte at Stortingets forutsetninger er blitt og vil bli fulgt i framtiden?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-11-20:
Det siste kan jeg slutte meg til. Jeg vil også takke for svaret. Et moderne forsvar krever, som vi vet, på mange måter mye mer enn tidligere. Spesialkompetanse, teknologi og samarbeid mellom våpengrenene preger også de øvelsene som vi vil komme til å ha i slike øvelsesfelt. Lokalbefolkningen skal vite at Forsvarets virksomhet ikke fører til store miljøforurensninger. Jeg hadde nær sagt at det heller ikke fører til udetonerte rester etter klasebomber på Hjerkinn eller andre steder, eller forsuring av myr og vann i Østerdalen. Det er viktig at de nødvendige undersøkelser foretas, og at forutsetningen om at det ikke skal påføres store skader på verdifulle naturområder, følges. Jeg vil be statsråden følge opp og se til at så skjer.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-20:
På NATO-toppmøtet i Praha skal NATOs styrke- og kommandostruktur opp til debatt, og det tas sikte på at NATO skal opprette en stående hurtigreaksjonsstyrke på 21 000 mann under NATO-kommando. Det skal også opp på toppmøtet hvilke andre spesialkapasiteter de ulike NATO-landene skal bidra med i framtidige NATO-operasjoner, og samtidig skal det gis klarsignal for utviklingen av et rakettskjold. Samtidig har Norge store uløste oppgaver når det gjelder å kunne verne om ressursene i våre enorme havområder, bl.a. har vi en oljevernberedskap som ikke kan handtere store oljeulykker, og en kystvakt som ikke kan holde alle skip i drift. Mener forsvarsministeren at en hurtigreaksjonsstyrke til bruk i offensive operasjoner hvor som helst i verden er et viktigere satsingsområde for Norge enn å holde høy beredskap i våre egne havområder, bl.a. for å unngå den typen ulykker som vi nå har sett utenfor spanskekysten? Og mener forsvarsministeren at det å utvikle et alliert rakettskjold er den rette veien å gå for å handtere framtidige trusler mot vår sikkerhet?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
Når det gjelder utvidelsen av NATO og de landene som eventuelt skal være med i denne utvidelsen, vet vi at forutsetningen er å styrke NATO både militært og finansielt. Det overrasker meg at statsråden så uhemmet er så positiv når noen av disse landene vi nå snakker om, absolutt ikke har den forutsetningen. Hvordan vil hun da forsvare at disse landene skal være med? Naturligvis kan Norge og enkelte andre land som har ressursene, til en viss grad være med og hjelpe landene, men forutsetningene er jo ikke til stede. Hvordan vil hun forsvare dette?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-20:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til utenriksministeren. Verden er i en veldig krevende situasjon. Vi sitter igjen med én supermakt og en situasjon der det er stort behov for at resten av verden danner motmakt mot en supermakt som tar seg til rette etter eget hode. Nå er man i den situasjon at parallelt med at Sikkerhetsrådet har vedtatt en resolusjon i forhold til våpeninspektører i Irak, går USA på egen hånd rundt og prøver å skaffe seg støtte til en militær aksjon. Det virker som at USA har bestemt seg for krig mot Irak uansett. I den forbindelse har jeg to spørsmål til utenriksministeren. Mener utenriksministeren at den resolusjon som nå er vedtatt, gir et tilstrekkelig FN-mandat for en militær aksjon mot Irak? Og punkt 2: Er det aktuelt dersom en setter i gang militære aksjoner mot Irak, at dette skal være en USA-ledet aksjon der USA på samme måte som i Afghanistan kan plukke med seg de allierte som de ønsker?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-20:
Det som usikkerheten har gått på i forhold til hva Sikkerhetsrådet faktisk i siste runde vedtok, er ikke om Sikkerhetsrådet måtte samles igjen før eventuelle reaksjoner, men om det måtte en ny resolusjon på plass før man eventuelt hadde backing for en militær aksjon. Jeg ser at utenriksministeren skal på lunsj i Praha, og at USA allerede er ute for å skaffe seg støtte fra allierte til en militær aksjon mot Irak. Da lurer jeg på om utenriksministeren syns at Sikkerhetsrådets resolusjon blir troverdig overfor Irak. Er det faktisk sånn at de med noen mulighet kan tro at dette kan få et fredelig utfall selv om de retter seg etter Sikkerhetsrådets resolusjon til punkt og prikke? Og punkt nr. 2 blir: Er det aktuelt for Norge å bidra til en militær aksjon mot Irak på USAs forespørsel og under USAs kommando?
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2002-11-20:
Jeg har et spørsmål til helseministeren vedrørende samhandling mellom førstelinjetjenesten og spesialisthelsetjenesten. Det er avslørt at det er ganske stor svikt i pasientinformasjonen når det gjelder ledig kapasitet og fritt valg av sykehus. Helseministeren uttaler i Aftenposten denne uken: «Din lege er din agent». Men er det ressurser nok i primærhelsetjenesten, altså hos kommunelegen og fastlegen, til å ha muligheter til å finne den ledige kapasiteten i spesialisthelsetjenesten i sykehusene våre? Og er det lagt opp til noen form for samhandling mellom spesialisthelsetjenesten og primærhelsetjenesten om dette som gjør at når det er et forhåpentligvis godt nok system oppe og går – ganske umiddelbart – kan fastlegen finne ut hvor det er ledig kapasitet? Det motsatte av sviktende informasjon og samhandling er ofte tilfellet når det skrives ut pasienter fra sykehusene. Mener helseministeren med den relativt harde utskrivingen som er nå, at kommunene er godt nok i stand til å ta tilbake disse pasientene?
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2002-11-20:
Jeg vil jo si at det ideelle ved det frie sykehusvalget var om man hadde full kapasitetsutnyttelse i nærområdet til pasientene, og at man i hvert fall fikk ut den effekten av det. Det kan man umulig få når sykehusene ikke engang legger inn sine tall og fører en form for statistikk i disse systemene. Så jeg håper at helseministeren får til det fortest mulig. Så er det dette med disse kvalitetskriteriene, som helseministeren nå flagger i Aftenposten. De skal legges inn allerede 1. januar 2003. Hva går de ut på? Så syns jeg det er interessant, i disse budsjettdager, igjen å spørre helseministeren om han mener at kommuneøkonomien er god nok, slik at kommunelegene, fastlegene, har mulighet til å knytte seg til dette systemet. Og i forhold til kvaliteten når pasienten tas tilbake, er det god nok ressurstilgang og oppfølging av en stadig raskere utskriving av pasientene til sykehjem, til hjemmesykepleien og til legeovervåkning og kvalitetsoppfølging der? Mener helseministeren at Regjeringen følger opp en stadig raskere utskriving av pasienter i budsjettet nå?
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2002-11-20:
Helseministeren sier at helseforetakene ikke er fristilt, men at de kan foreta strukturendringer og -tiltak innenfor dette i stor grad. Ja vel, men hvor mye skal disse strukturtiltakene og -endringene bære med seg av reduksjoner i reell sammenheng, og hvor mye skal avstanden til tilbudene øke og behandlingskapasiteten minke innenfor begrepet «strukturendringer»? Jeg husker debatten vi hadde i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for et halvt års tid siden. Da var heller ikke viljen stor til å prioritere sykehusbehandling. Jeg mener at økningen i behandlingskapasiteten og kvaliteten på behandlingen koster, og da er det spørsmål om det som nå gjøres, er særlig riktig. Psykiatrien har vært nevnt, dessuten fødeavdelinger og rehabilitering. Nå låner man ut penger til konkurstruede rehabiliteringsinstitusjoner, og det akuttmedisinske tilbudet er i fare mange steder, ikke minst i forhold til ambulansetjenesten. Da er hovedspørsmålet: Har helseministeren makt nok, og ikke minst, har han midler nok til at han kan styre dette, eller er helseforetakene i realiteten fristilt ut fra økonomiske grunner?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Samhandling mellom første- og andrelinjetjenesten i forhold til pasientene er utrolig viktig, og det er ikke vanskelig å finne eksempler på at denne samhandlingen ikke fungerer godt nok. Men det er heldigvis også mange gode eksempler på at den fungerer godt. Nylig var jeg i Orkdal, og var der vitne til et sykehus som har ansatt primærleger i 10 pst. stilling inne på sykehuset for å få pasientflyten til å fungere mye bedre mellom de to nivåene. Det skjer også andre steder. Det er ingen tvil om at fritt sykehusvalg må bygge på en god tilgang på informasjon om ventetider, og etter hvert også kvalitet i sykehusene, for at det skal fungere godt etter forutsetningen. Nå er omfanget og andelen av pasienter som får behandling utenfor det området der de selv bor, økende. Det tyder på at fritt sykehusvalg fungerer bedre enn mange hevder. Men vi har grepet fatt i informasjonsutfordringen. Jeg har bestemt at det fra 1. mai neste år skal opprettes en nasjonal enhet for fritt sykehusvalg, som nettopp skal ha som oppgave å forbedre den elektroniske informasjonen, telefontjenestene osv. Samtidig vil vi pålegge sykehusene hyppigere rapportering av ventetider, slik at oppdateringen av informasjonen blir bedre. Jeg vil også vise til at vi i år har drevet forsøk med elektronisk booking, hvor primærlegen kan gå inn og bestille time direkte på et bookingsystem i sykehuset, og det vil vi bygge ut videre neste år. Så jeg vil klart svare at vi legger forutsetningene langt bedre til rette for primærlegene, for å være de agentene de skal være.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Man får i hvert fall gjøre et forsøk. Jeg mener at det frie sykehusvalget er viktig for å få bedre kapasitetsutnyttelse, men det er også i seg selv en påvirkning av sykehusene til å bli bedre. Fordi pengene følger pasientene, vil det å miste pasienter også bety å miste inntekter. Det betyr at et fritt sykehusvalg som fungerer godt, vil legge et generelt trykk på alle sykehusene til å bli bedre, og det vil komme alle pasienter til gode. Det er riktig at vi vil legge inn noen kvalitetskriterier i oppfølgingen av sykehusene allerede neste år, og vi vil etter hvert også legge den type informasjon ut i informasjonssystemet for fritt sykehusvalg. Når det gjelder utskrivingsklare pasienter, er det avgjørende at det i det enkelte tilfellet er et godt samarbeid mellom sykehusene og kommunene. Og det må skje på individuelt nivå. Det kan sikkert pekes på ressursproblemer mange steder, men det viktigste er at man får til gode rutiner og samarbeid om dette.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Informasjon til pasienten og ikke minst til innleggende og henvisende lege er helt avgjørende for at dette skal fungere godt. Og jeg redegjorde i mitt svar til representanten Gløtvold for en rekke tiltak som vi nå iverksetter for å utvikle de tjenestene vi faktisk har. Det er jo ikke slik at vi ikke har en nasjonal database, men vi går nå inn for å sørge for at de tallene som legges inn i databasen, legges inn hyppigere. Vi går inn for å kvalitetssikre registreringsrutinene slik at tallenes kvalitet blir bedre. Vi bygger ut et nasjonalt helsenett mellom sykehusene og primærlegene som skal gi en mye raskere og bedre tilgjengelighet i kommunikasjonen mellom de ulike delene av helsetjenesten, og vi utvikler og bygger ut et elektronisk bookingsystem, hvor primærlegen kan gå inn mot poliklinikker i spesialisthelsetjenesten og umiddelbart få avklart tilgjengelig behandlingskapasitet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Helseforetakene er ikke fristilt fra helsepolitiske prioriteringer. De er ikke fristilt fra de vedtak som Stortinget treffer, og de er selvsagt heller ikke fristilt i forhold til de budsjettforutsetninger som Stortinget vedtar. I de budsjettforutsetninger som Stortinget vedtok i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett i vår, lå det klare forutsetninger om at foretakene skal effektivisere driften. Det innebærer at man må se på både strukturen og gjennomføringen av driftsopplegget, fra forskjellige kanter. Det kan komme til å føre til at det blir forandringer i pasienttilbudet. Men jeg legger stor vekt på å følge opp det som er sagt i budsjettet, at det samlede pasienttilbudet i 2003 skal være en videreføring av det høye nivået vi har i 2002. Som et ledd i oppfølgingen av dette overfor helseforetakene har vi en dialog hvor de redegjør for de planer de har. Vi hadde senest i denne uken en slik gjennomgang. Mitt inntrykk fra den informasjon jeg har fått fra den gjennomgangen, er at man i stor grad setter søkelyset på administrative nivåer og effektivisering i ikke pasientnære funksjoner, og at man ser på hvordan driften kan bedres – hovedtyngden av effektiviseringstiltakene ligger der. Når det gjelder spørsmålet om geriatrien ved universitetssykehuset i Akershus, vil jeg måtte undersøke det nærmere før jeg kan svare på representanten Alvheims spørsmål.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Jeg vil i styringsbrevet til sykehusene videreføre de forutsetninger og de vedtak som Stortinget gjør i forbindelse med budsjettbehandlingen for 2003. Intensjonen med det forslaget som Regjeringen har lagt fram, er at det samlede pasienttilbudet skal videreføres. Men det kan ikke oppfattes på en slik måte fra Stortingets side, når Stortinget selv har vedtatt effektiviseringskrav i milliardklassen overfor sykehusene, at det ikke skal føre til endringer i pasienttilbudet. Det som er viktig å forsikre seg om, er at det samlede pasienttilbudet blir videreført, og at man ikke gjennomfører innsparingstiltak som rammer svake grupper. På det punktet er jeg helt enig med representanten Alvheim.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Her er det viktig å skille mellom forutsatte og uønskede virkninger. Det er forutsatt at sykehusene skal foreta effektiviseringer i milliardklassen. Det har også representanten Asmund Kristoffersen vært med på å vedta. Det er forutsatt at sykehusene skal kunne trekke på driftskreditter i denne viktige omstillingsperioden som de er inne i. Og det er forutsatt at sykehusene skal kunne gå med underskudd i inneværende år og også neste år. Så det er ikke nye bomber, det har faktisk ligget i dokumenter som Regjeringen har lagt fram for Stortinget, og som Stortinget har sluttet seg til. Når det er sagt, vil jeg også si at det er min oppfatning at helseforetakene har klare grenser for hva slags tilpasninger og effektiviseringer de kan foreta uten å komme i konflikt med vedtak og beslutninger som er truffet av nasjonale helsemyndigheter og av Stortinget. Der har vi mekanismer i sykehusreformen som innebærer mulighet for at man fra eiersiden kan gripe inn og ta styringen i den type situasjoner.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Helseministeren har grepet inn i forhold til dette – og representanten Ballo vet det. Det er slik at etter runder vi har hatt her i Stortinget, har jeg tatt opp dette med Helse Øst og med fylkeslegen i Oslo, og Helse Øst har forsikret meg om at behandlingstilbudet til barn og unge innenfor psykiatrien i Oslo-området i inneværende år skal opprettholdes på minst det nivået som det var i fjor, og skal opprettholdes på minst det samme nivået neste år. Det representanten Ballo her refererer til, er plandokumenter som ikke er endelig vedtatt, og representanten Ballo vet utmerket godt at i budsjettprosesser i ulike sammenhenger vil det legges fram forslag som aldri blir vedtatt. Det er ikke vedtatt noe endelig budsjett for barne- og ungdomspsykiatrien i Oslo, og jeg har fått forsikringer fra det helseforetaket som har ansvaret her, om at behandlingstilbudet for denne gruppen i Oslo-området skal videreføres inneværende år på minst det nivået som det var på i fjor. Og det kommer til å bli fulgt opp.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Jeg tror det er svært viktig å holde fast ved at det er et betydelig effektiviseringspotensial ved norske sykehus. Det er også mulig å behandle langt flere pasienter innenfor de ressursene man har, enn det som faktisk skjer. Vi var innom barne- og ungdomspsykiatrien i sted. En del av institusjonene i Oslo-området har en produktivitet som ikke tåler dagens lys – 0,8 pasienter pr. behandler pr. dag. Her kommer jeg i styringsdokumentene neste år til å kreve at man behandler langt flere pasienter innenfor de ressursene man faktisk har, for det er uetisk ikke å gjøre det når det står mange og venter på å få behandling. Når det gjelder spørsmålet om endringer i virksomheten, er det min ambisjon at i den grad det skulle komme opp forslag som klart strider mot nasjonale helsepolitiske vedtak og forutsetninger, vil jeg gripe tak i det og sørge for at eiersiden kommer inn, slik at det ikke blir gjennomført.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Sykehusreformen innebærer at helseforetakene har en friere stilling enn om de skulle være forvaltningsvirksomheter. Det innebærer, og det har vært en ønsket situasjon fra denne salen, at det ikke skulle være slik at man skulle inn fra politisk nivå – tidligere fylkeskommunen, nå nasjonalt – og styre sykehusene ned på postnivå i den enkelte avdeling. På den annen side skal det gjennomføres en nasjonal helsepolitikk, og jeg vil bruke de virkemidlene som ligger i foretaksmøtet, i styringsdokumentene, i plan- og meldingssystemet – det som ligger i helseforetaksloven – til å gjennomføre Stortingets vedtak. Når representanten Gløtvold sier at det i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett ikke var noen vilje til å prioritere sykehusene, så er ikke det tilfellet. Det som ble prioritert i revidert nasjonalbudsjett, var to ting: Det var sykehusøkonomien, og det var Forsvaret. Stortinget bevilget over 2 milliarder kr ekstra til sykehusene i revidert nasjonalbudsjett. Så det har aldri vært større ressurser og større aktivitet i sykehusene enn det er i inneværende år.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Helsedepartementet har gjennom brev av 18. oktober i år til Telemark fylkeskommune gjort det klart at departementet vurderer Nordagutu opptreningssenter som omfattet av den statlige overtakelsen av spesialisthelsetjenesten, regulert i helseforetaksloven § 52 nr. 6. Telemark fylkeskommune har derimot formidlet at de er uenig i vår konklusjon. Hvis det ikke skulle komme til enighet mellom Telemark fylkeskommune og staten, ved Helsedepartementet, om eiendomsretten til Nordagutu opptreningssenter, vil en fra statens side fremme saken for nemnda som er opprettet for å håndtere uenighetssaker med fylkeskommunene. «Nemnd ved statlig overtakelse av spesialisthelsetjenesten» heter den. Dette er den etablerte ordningen for å håndtere uenighet, slik det også fremgår av helseforetaksloven § 52 nr. 9. Det er i utgangspunktet lagt opp til at uenighetssakene med Telemark fylkeskommune skal behandles i løpet av våren 2003. En har fra departementets side sett at uenigheten mellom fylkeskommunen og staten har skapt en viss usikkerhet knyttet til driften av Nordagutu opptreningssenter. Det er selvfølgelig uheldig. Departementet som eier og Helse Sør som regionalt helseforetak har derfor i samråd kommet fram til at en skal etablere et opplegg som garanterer institusjonens drift i denne overgangsperioden. Dette fremgår også i brev av 15. november d.å. fra departementet til Helse Sør. Jeg har med glede også sett at Telemark fylkeskommune har uttalt seg positivt når det gjelder å sikre driften av institusjonen i en overgangsperiode. Jeg er derfor totalt sett optimistisk med tanke på at eiendomsstriden ikke skal få innvirkning på driften av institusjonen. Hvis den særskilte nemnda kommer til at staten har overtatt Nordagutu opptreningssenter, så er dette staten, ved det regionale helseforetaket, slik helseforetaksloven har bestemt. I denne sammenhengen er dette Helse Sør. Departementet, som eier av det regionale helseforetaket, kan selvfølgelig påvirke eventuell organisering og innplassering av Nordagutu opptreningssenter i forhold til den øvrige helseforetaksstruktur. Det er imidlertid mitt syn at dette er et spørsmål som primært bør håndteres av Helse Sør, i den nye ordningen som vi har etter sykehusreformen.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Jeg ønsker ikke på denne måten å gå inn i en spekulasjon om hva som er årsaken til at denne institusjonen ikke var med fra starten av i overføringen til helseforetaket og staten. Jeg konstaterer at staten og fylkeskommunen nå har en ulik oppfatning om det. Da får vi la saken bli avklart gjennom de mekanismene som Stortinget har bestemt skal være der for å avklare slik uenighet. Men når det er sagt, håper jeg at det som nå er sagt fra min side, det som er gjort fra Helse Sørs side, og de holdninger som det er gitt uttrykk for fra fylkeskommunens side, er tilstrekkelig til å feie den usikkerhet som måtte være skapt, av banen.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Jeg tror saken er tjent med at den løses enten i minnelighet mellom staten og fylkeskommunen eller gjennom den avklaringsmekanismen som ligger i nemnda. Hvis konklusjonen blir det staten mener klart, at dette er en del av spesialisthelsetjenesten, overtar staten både forpliktelser og rettigheter i forhold til denne institusjonen fra det tidspunkt reformen trådte i kraft.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Først vil jeg slå fast at jeg på pasientenes vegne synes det er meget tilfredsstillende at det ikke er ventetid til hjerteoperasjoner i det sentrale østlandsområdet. Kapasiteten på planlagt behandling av hjertesykdommer er med andre ord god i Helse Øst. Det er imidlertid en utfordring for helseregionen å sikre god utnyttelse av kapasiteten, samtidig som pasientens frie sykehusvalg skal ivaretas. Helse Øst har nylig gjennomført en utredning av kardiologi som en del av sitt prosjekt for gjennomføring av en ny helseforetaksstruktur og funksjons- og oppgavefordeling i regionen. Faggruppen som utredet kardiologi, har gitt en anbefaling om at Ullevål universitetssykehus må få økt sin aktivitet på operasjoner, dette bl.a. for å vedlikeholde sine universitetsfunksjoner. Det er anbefalt en økning opp til 800 hjerteoperasjoner – fra et nivå på ca. 500 – i tillegg til lungekirurgien ved Ullevål. Å få et tilstrekkelig volum på behandlingen er grunnleggende for opprettholdelse av kvalitet, både på behandlingen, på undervisning og på spesialisering. Helse Øst har etter loven «sørge for»-ansvaret for innbyggerne i de fem fylkene i helseregionen. Det innebærer en oppfølging av at pasientene faktisk får det behandlingstilbudet de har krav på. Dette ivaretas gjennom eierskapet til de offentlige helseforetakene og gjennom forhandlinger og avtaler med private sykehus og tjenesteleverandører om hvilke tjenester som skal leveres, i hvilket omfang og til hvilken pris. De regionale helseforetakene har ansvar for å gi et godt behandlingstilbud til pasientene og tilrettelegge for pasientens rett til fritt sykehusvalg. Samtidig skal det tas hensyn til at private aktører skal være et viktig og nødvendig supplement og korrektiv til den offentlig eide spesialisthelsetjenesten. Med bakgrunn i de premisser vedrørende hjertekirurgien som ble gitt fra flertallet i sosialkomiteen ved behandling av St.prp. nr. 59 for 2001-2002 i vår, vil departementet i sin styringsdialog med de regionale helseforetakene følge opp dette.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Det er ikke helseministeren som forhandler om lønnen for legene ved Feiringklinikken. Derfor skal jeg avstå fra å gå inn i en vurdering av deres lønnsnivå. Det problemet som representanten Ballo der peker på, får være sykehuseierens problem. Når det er sagt, mener jeg bestemt at Helse Øst, ut fra sitt «sørge for»-ansvar, har de mulighetene de trenger for å sikre en god fordeling av pasientene og samtidig ivareta pasientenes frie sykehusvalg. Begge deler er viktig. Jeg vil se til gjennom styringsdialogen at det skjer med utgangspunkt i de føringer som Stortinget la ved behandlingen av St.prp. nr. 59 i vår.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Jeg er glad for at representanten Ballo ser det positive i at hjertekøene er fjernet og at pasientene får behandling langt raskere enn tidligere. At pasientene i stor grad foretrekker behandling ved en privat klinikk som er offentlig finansiert, synes ikke jeg gir grunn til uro. Men det er viktig å sørge for at vårt universitetssykehus, Ullevål, har tilstrekkelig pasientgrunnlag til å ivareta sine viktige funksjoner. Vi har altså et statlig regionalt foretak som både har ansvaret for avtalene og tilskuddene til den private klinikken og som eier og driver universitetssykehuset Ullevål. På dette grunnlag mener jeg at det må være mulig for Helse Øst å gripe tak i dette. Det har de gjort gjennom den utredningen av kardiologien som de har gjennomført. Jeg vil følge med på hvordan de tar tak i dette, slik at både hensynet til pasientenes frie sykehusvalg og hensynet til at vi skal ha et slagkraftig universitetssykehus på Ullevål blir ivaretatt.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Det er ingen tvil om at dette tilbudet er et ønsket og villet tilbud. Derfor har det vært en klar satsing fra Barne- og familiedepartementets side på oppbyggingen av dette, der opplæringen er finansiert av staten, mens driften av teamene er finansiert av fylkeskommunene. Dette er en del av fylkeskommunenes ansvar for barnevernet. I Østfold har fylkeskommunen brukt av øremerkede psykiatrimidler til barnevernet. De har overført penger fra Opptrappingsplan for psykisk helse til det fylkeskommunale barnevernet. Den muligheten har også det regionale helseforetaket, men de har ingen instruks eller pålegg om å gjøre det. Derimot har de en klar forventning om sammen med fylkeskommunen å søke å finne en løsning slik at dette teamet kan opprettholdes. Begge de berørte departementer vil følge med på hvordan den prosessen går.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-11-20:
Det samarbeidet på departementsnivå har begynt for lenge siden, og det er ganske intensivt i forhold til de målgruppene som trenger sammensatte tjenester, hvor ansvaret ligger i forskjellige samfunnssektorer eller departementer og etater. Det er ikke vanskelig å få øye på trekk ved situasjonen som tilsier at samarbeidet kan bli bedre. Men det er jo fullstendig feil av representanten Hansen, i hvert fall ut fra det svaret jeg har gitt her i dag, å si at det ikke legges press på helseforetaket for å komme fram til en løsning. Det svaret jeg har gitt her i dag, er uttrykk for et slikt press.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
Samhandlingen mellom førstelinjetjenesten og annenlinjetjenesten er veldig viktig. Men det aller viktigste for å få dette til å fungere må jo være informasjon som går ut til den enkelte pasient, den enkelte lege og det enkelte trygdekontor i disse systemene. Helseministeren varslet at han også vil gå inn for å bruke et elektronisk system for å få en oversikt over det som har med kapasitetsutnyttelsen i helsevesenet å gjøre. Vil helseministeren i den forbindelse sørge for at det blir opprettet en nasjonal database når det gjelder det å kunne søke etter hvor det er ledig kapasitet til enhver tid? Vil helseministeren også i den forbindelse sørge for at de private sykehusene kommer inn under dette nå, slik at man kan få et reelt valg i dette landet? Og vil helseministeren sørge for at det foreligger tilstrekkelig med ressurser til at denne databasen til enhver tid kan være oppdatert? For en ikke oppdatert database er helt ubrukelig.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
Vi er nok alle enige om at man må se på det som går på organisering av helsevesenet, og på måten som man enkelte steder har bygd opp sitt tilbud på. Men det er et stort sprang fra det å se på den organisatoriske biten til at man faktisk vurderer å legge ned avdelinger fordi økonomien i de enkelte foretakene er så dårlig at man er nødt til å vurdere dette. I forbindelse med at helseministeren har en gjennomgang med sine helseforetak – han har jo muligheten til det gjennom de enkelte styringsdokumenter som helseministeren her kan bruke overfor foretaksmøtet – er spørsmålet mitt til helseministeren: Vil helseministeren sørge for at ikke virksomhet som kan medføre lengre ventelister og dårligere tilbud til norske pasienter, blir resultatet som en følge av dårlig økonomi ved det enkelte sykehus?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-11-20:
Det er viktig at folk i nærmiljøet kan være trygge på at miljøutfordringene blir fulgt opp, og jeg hører ministeren nå sier at miljøsituasjonen er bedre. Da har jeg lyst til å stille to konkrete spørsmål. For det første gjelder det hvitt fosfor. Det var ikke særlig problematisert i 1999. Vi vet at det er veldig giftig. Vi vet at det har store konsekvenser for naturen vår, og jeg vil spørre om statsråden kan forsikre at det er tatt de nødvendige skritt for å sørge for at det ikke blir uopprettelige skader for miljøet vårt, for dette er altså nye opplysninger. Det andre gjelder Rena elv, som er en av Norges mest attraktive fiskeelver. Det er nå usikkerhet om deler av den også skal innlemmes i feltet, og det vil selvfølgelig ha store negative konsekvenser for friluftsliv og fiske. Så mitt spørsmål er om statsråden kan forsikre at Stortingets forutsetninger blir fulgt i forhold til miljøkonsekvensene. Det som ikke ble særlig problematisert da vi behandlet det her i Stortinget, vil det bli sjekket opp, og kan man forsikre at det ikke blir uopprettelige skader på verdifulle naturområder?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-11-20:
Jeg vil få stille følgende spørsmål: «Miljøverndepartementet er nå i ferd med å inngå ny avtale med emballasjekjeden om innsamling og gjenvinning av plastemballasje. For å redusere mengden avfall som eksporteres for gjenvinning, ønsker flere i bransjen at avtalen skal inneholde et mål om at minst 50 pst. av plastavfallet skal materialgjenvinnes i Norge. Etter det jeg kjenner til, ønsker ikke Miljøverndepartementet dette. Dersom det medfører riktighet, kan statsråden forklare hvorfor departementet ikke ønsker et slikt ambisiøst mål?»
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-11-20:
Jeg syns jo selvfølgelig det er bra at det i Norge gjenvinnes så mye som det gjør, av alle mulige grunner. Jeg skulle nok ønske at det også fra Regjeringas side hadde vært ønskelig å legge opp til et litt mer ambisiøst mål i den avtalen som nå skal inngås, selv om det i praksis er noe mer enn 50 pst. Jeg forstår det slik at Regjeringa mener at 30 pst. er ambisiøst nok, og med det utgangspunktet vil jeg spørre statsråden: Hvilke andre tiltak kan statsråden og Regjeringa tenke seg å sette inn for at det fortsatt skal gjenvinnes så mye i Norge – og forhåpentligvis også mer – at avfallet ikke blir eksportert ut av landet, f.eks. til Kina?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-11-20:
Jeg forstår det slik at Regjeringa ikke akter å gjøre noe mer enn det som er gjeldende regelverk i forhold til gjeldende avtaler. Det syns jeg er litt beklagelig. Vi kan godt ha en lang diskusjon om snøen som falt i fjor. Det kan vi ha om mange saker. Men det bør ikke herske noen tvil om at Arbeiderpartiet har et sterkt ønske om og mener at mest mulig også av plastavfallet skal gjenvinnes i Norge. Det er faktisk ganske dårlig miljøpolitikk å transportere avfallet ut av landet, til veldig mange andre land som absolutt også har sine negative miljømessige sider, ikke minst i forhold til transport. Jeg vil fortsatt appellere til Regjeringa å tenke nøye gjennom dette før avtalen underskrives. Jeg mener at det hadde vært fornuftig å sette seg et noe høyere mål enn det Regjeringa tydeligvis ligger på.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-20:
Det er ingen tvil om at feltet, slik det er planlagt nå, bryter forutsetningene når det gjelder miljø, på mange områder. Da er hovedspørsmålet hvordan Regjeringen håndterer dette. I forhold til forurensningsloven skal forurensningsmyndighetene gi tillatelse til forurensende virksomhet etter søknad. Slik søknad er fremdeles ikke fremsatt. Likevel fortsetter man å gi rammetillatelser og lar prosjektet få lov å gå sin gang. Spørsmålet om hvitt fosfor er en del av dette. Det er et meget alvorlig giftig stoff, som man ennå ikke har fått utslippstillatelse for, men som man fortsetter å planlegge for å bruke. Mener forsvarsministeren at det er forsvarlig når det gjelder hennes virksomhet, å omgå dette lovverket, og at det hensynet står over viktige miljøhensyn som skal ivaretas i forurensningsloven?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
I forlengelse av spørsmålet om regionfelt er jo spørsmålet om grunneiernes interesser av veldig stor betydning. Det kan synes som om Forsvarsbygg og Forsvaret ikke har full oversikt over dette. Kan statsråden forsikre om at grunneiernes interesser blir økonomisk fullt ivaretatt, og at kompensasjoner og økonomiske erstatninger blir ivaretatt 100 prosent?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
Jeg ønsker å stille justisministeren følgende spørsmål: «Nord-Odal i Hedmark, i likhet med andre lensmannskontorer, har ikke nok mannskaper til å opprettholde en ordning med helkontinuerlig reservetjeneste. Når man samtidig ser at svensk politi like over grensen nedbemannes, ser dette ikke bra ut for Hedmark som grensefylke. Ser statsråden at det trengs mer midler, slik at folk skal kunne være trygge på at når de trenger hjelp, er den å få?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
Jeg takker statsråden for svaret. Det forventes at det skal bli en bedre tjenesteyting til publikum. Slik det fungerer i dag, er dette ikke godt nok. 1. januar 2002 ble Hedmark politidistrikt opprettet, og i løpet av 2003, ifølge statsrådens svar, skal distriktet gjennomgå alle sine tjenesteordninger, dvs. to år med kanskje noe usikkerhet for innbyggerne. Når man samtidig ser at man på den andre siden av grensen, nemlig i Nord-Värmland, nedbemanner, er det grunn til å være noe skeptisk til den tjenesteyting som skal gis til innbyggerne. Hvis dette er et økonomisk spørsmål, må det – slik som Fremskrittspartiet ønsker – ytes mer penger til denne sektoren.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
Jeg takker statsråden nok en gang for svaret, særlig siste halvdel, hvor han kom inn på dette med grenser, for det er ofte der problemet er. For en stund siden kunne vi i avisen Glåmdalen lese om en mann som ble slått ned i Kongsvinger. Han gikk til den lokale lensmann – eller om det var til politikontoret, det er jeg litt usikker på – og ble møtt med en stengt dør, men ble koblet over til Hamar. Uavhengig av eksemplet med denne personen, skjønner statsråden at folk ville følt seg tryggere hvis man, i en såpass stor by som Kongsvinger tross alt er, hadde hatt et kontor og en vaktperson døgnet rundt, helg som hverdag?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
Mitt spørsmål går til den ærede helseminister. Jeg har den senere tid mottatt fra helseregionene meldinger jeg ikke liker, nemlig at helseforetakene planlegger kutt i behandlingstilbudet i 2003. Helseministeren har i ulike sammenhenger og senest i det foreliggende forslag til statsbudsjett forsikret at den vanskelige sykehusøkonomien ikke skal føre til reduksjoner i behandlingstilbudene ved våre sykehus. Det er jeg glad for. Akershus sentralsykehus har i disse dager lagt ned geriatrisk enhet, og overlegen er oppsagt. Er helseministeren orientert om dette, og hva har i tilfelle helseministeren gjort for å forhindre at så skjedde? Det kan vel ikke være slik at foretakene i den grad er fristilt i forhold til helsepolitiske prioriteringer?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
Jeg takker for svaret. Jeg går ut fra at helseministeren ikke mener at man skal bli så effektiv at man tar bort pasienttilbudene. Så effektiv bør man ikke bli! Antallet eldre øker, og geriatri har vært et satsingsområde de seneste år. De geriatriske pasientene er en meget svak, men stadig voksende pasientgruppe, og kutt i helsetilbudene for denne gruppen må etter mitt skjønn ikke reduseres, men stadig økes. Jeg er kjent med at flere av de regionale foretakene har utarbeidet planer for kutt i helsetilbudene i 2003 på grunn av en vanskelig budsjettsituasjon. Vil helseministeren i sitt styringsdokument til foretakene i 2003 gjøre det klart at Stortinget ikke vil akseptere noen reduksjoner i behandlingstilbudene til de svakeste pasientgrupper, som eksempelvis geriatri og psykiatri?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
Jeg har følgende spørsmål til den ærede helseminister: «Rehabiliteringsinstitusjonen Nordagutu opptreningssenter ønsker nå eieren, Telemark fylkeskommune, å avvikle. Vil statsråden, med bakgrunn i foretaksloven, snarest sørge for at Nordagutu opptreningssenter blir overført til Helse Sør og inkorporert i helseforetaket Rikshospitalet sammen med Kysthospitalet og Kongsgårdheimen?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg tror at befolkningen i Telemark og de ansatte ved Nordagutu opptreningssenter er svært glad for det svaret helseministeren nå gav. Det vil jo være meningsløst å selge eller avvikle Nordagutu opptreningssenter, som har tjenestegjort innenfor spesialisthelsetjenesten i Telemark i svært mange år. Nordagutu opptreningssenter er en institusjon godkjent i gruppe I og har gode resultater. Helse Sør har stor mangel på rehabiliteringsplasser. Et eventuelt salg eller nedleggelse av Nordagutu opptreningssenter vil bety en katastrofe for Helse Sør når det gjelder å få flyt i pasientstrømmen. Opptreningssenteret er en del av spesialisthelsetjenesten og klart omfattet av den statlige overtakelse, jf. helseforetaksloven § 52 nr. 6. Mitt spørsmål til helseministeren er kanskje ikke så lett å svare på. Det hadde jo vært hyggelig om statens forhandlere i sin tid hadde vært våkne, slik at vi hadde sluppet den utryggheten vi har hatt rundt institusjonen – blant pasientene nå, blant fremtidige pasienter og også blant de ansatte. Vet helseministeren konkret hvorfor den ikke ble tatt med fra begynnelsen av?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2002-11-20:
Jeg takker igjen helseministeren for svaret. Situasjonen ved Nordagutu opptreningssenter nå er at det er innført inntaksstopp for pasienter fra 23. desember. Fylkeskommunen sier at de averterer institusjonen til salgs i disse dager. Det haster derfor å få overført institusjonen til Helse Sør så raskt som mulig. Jeg forutsetter at en med overføringen til Helse Sør tilbakebetaler Telemark fylkeskommune driftstilskuddet for inneværende år, 2 800 000 kr, da driften av Nordagutu opptreningssenter egentlig har vært et statlig ansvar fra 1. januar i år, men ikke har vært formelt på plass i så måte. Er helseministeren enig i den vurderingen at fylkeskommunen selvfølgelig må få tilbake de driftsmidlene de har skutt inn i institusjonen – en institusjon de egentlig ikke har ansvaret for?
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2002-11-20:
Jeg hører hva helseministeren sier, men det kommer stadig alarmerende meldinger om at helseforetakene og sykehusene driver med store underskudd og faktisk holder nåværende drift i gang ved hjelp av kreditter, dvs. lånte penger. Med en slik drift frykter jeg at sannhetens dag kan komme, og at det kan føre til at en legger ned behandlingstilbud, f.eks. innenfor fødeavdelinger, akuttmottak og rehabilitering, som en bør ha på plass, spesielt hvis det går mot stadig økende underskudd. Mitt spørsmål er da om statsråden kan presisere nærmere hvordan han vil håndtere de faresignaler som nå åpenbart er der, i forhold til uønskede omlegginger og nedlegging av tilbud.