Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-05-12:
Verda er inne i ein digital revolusjon som fundamentalt endrar måten me lever og arbeider på, og måten me forheld oss til kvarandre på. Land som har klart å henge med i den digitale utviklinga, har oppnådd akselerert vekst, utvida moglegheiter og betre tenesteleveransar. Fattige land som ikkje klarar å utnytte digitale moglegheiter, heng stadig lenger etter. Fråvær av infrastruktur, avgrensa tilgang på stabil elektrisk kraft, manglande lese- og skriveferdigheiter og låg digital kompetanse er utfordringar mange stader. Nettopp difor er dette ei viktig satsing innan norsk utviklingspolitikk. For Senterpartiet er det eit viktig mål at norske bistandsmidlar skal nyttast på ein effektiv måte, slik at me kan hjelpe flest mogleg. Både nasjonalt og internasjonalt skjer det mykje innan utnytting av ny teknologi og digitalisering, men innsatsane er ofte fragmenterte og lite koordinerte. Det er difor trong for ei meir systematisk og heilskapleg tilnærming til korleis digital transformasjon kan gi større effekt av norsk utviklingspolitikk. Sikker tilgang på mat er ein grunnleggjande menneskerett. Senterpartiet er difor glad for at meldinga fokuserer på berekraftig landbruksutvikling og mattryggleik. Digitalisering innanfor dette feltet har eit stort potensial for å sikre mattryggleik og sjølvforsyning i mange utviklingsland. Eg vil trekkje fram tilgangen til vêrvarslingstenester som t.d. yr.no som ein særs nyttig reiskap for småbønder, som gjer dei betre rusta til å verne avlingane sine mot ekstremvêr. I dag har 70 pst. av verdas befolkning ein smarttelefon. Smarttelefonen har potensial til å medverke til å auke både kvalitet og volum på avlinga til småbønder. Tilgangen til nitrogenmåling gjennom bruk av app, ekspertise og sjukdomsoppdaging kan gjere kvardagen til bøndene mykje lettare. Ein kan disponere gjødsel, frø og vatning endå betre med denne kunnskapen tilgjengeleg. Det er særs viktig med norsk satsing innan utviklingspolitikken på dette feltet, ettersom tilgang på mat og auka sjølvforsyning er berebjelken i alle samfunn. Ei norsk satsing innan teknologi og digitalisering skal ikkje berre underbyggje etablerte skeive maktstrukturar. Satsinga skal medverke til å utjamne ulikskapar mellom kvinner og menn. Senterpartiet meiner at Noreg i større grad må bidra til å sikre jenter relevant digital kompetanse i skule og opplæringsprogram og tilgang til teknologirelaterte fag på lik linje med gutar. Senterpartiet vil understreke kor viktig likestilling er innan digitalisering, ettersom det kan gi kvinner nye moglegheiter og forbetra levekår. Nettopp difor må Noreg ha ei medviten merksemd på dette området. Noreg bør òg støtte opp under universelt utforma utdanningsteknologiske løysingar, med mål om læring for dei mest sårbare. Me må evne å minske det digitale gapet mellom land og mellom grupper i land. Å inkludere og leggje til rette for eldre i digitaliseringsprosessar bør òg leggjast vekt på. Denne gruppa er ofte utsett for å hamne på utsida i eit digitalisert samfunn. Senterpartiet ynskjer at Noreg skal ha kontroll over sin eigen digitale infrastruktur. Me må òg leggje til rette for at andre land skal ha den same moglegheita. Fokus på sjølvråderett og nasjonalt eigarskap under digitaliseringsprosessar er viktig, med tanke på både suverenitet og nasjonal tryggleik for utviklingslanda. Ein må sikre at prosessane ikkje fører til at landa mistar nasjonal kontroll. Det må stillast tydelege krav til utbyggjarar av infrastruktur og til aktørar som leverer digitale tenester. Nasjonale lovverk som omfattar eigarskap til infrastruktur og data, må på plass. Me veit at teknologisk utvikling òg kan ha negative sider. Høgteknologiske løysingar kan støtte opp under ulike former for sosial og politisk kontroll. Kinas sosialkreditering av innbyggjarane er eit døme på dette. Avvikande åtferd kan straffast med svartelisting, som igjen får følgjer for tilgang til stillingar, varer og tenester. Innbyggjarar i land med svake strukturar og låg rettstryggleik er særleg utsette med tanke på dette. Det er viktig å sjå alle moglegheitene teknologisk og digital utvikling gir. Som dei fleste i Noreg har erfart, gjer det kvardagen vår både lettare og meir føreseieleg – gitt tilgang til nett og naudsynt verktøy, sjølvsagt. For å gi menneske i langt fattigare kår enn nordmenn tilgang til slike gode må det prioriterast innan norsk utviklingspolitikk, men me må være ærlege på utfordringar som kan oppstå som konsekvens av eit meir digitalisert samfunn, og særleg der eit robust rettsvesen og styresett er fråverande. Difor er det viktig at me gjennom heile prosessen er opptekne av at marginaliserte grupper ikkje vert skadelidande.