Trine Skei Grande (Venstre), 2001-12-11:
Samarbeidsregjeringa la fram sitt budsjettforslag med vekt på å styrke utdanningsinnsatsen. Grunnskolen fikk 118 mill. kr mer som skulle benyttes bl.a. til å øke timetallet for norskundervisning, eksamensordninger, tiltak mot mobbing osv. Private høyskoler fikk 18 mill. mer, bevilgningene til studentboliger økte med 26 mill. kr, og kapitalen på Forskningsfondet ble utvidet med ytterligere 2 milliarder kr. Arbeiderpartiets og Fremskrittspartiets usosiale studiefinansiering ble gjort om. Alliansen mellom Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet ville gjøre alt stipend avhengig av avlagte vekttall, slik at studentene som av ulike årsaker ble forsinket i studiene, ville få all støtte utbetalt som lån og ingenting som stipend. Et slikt system ville ha virket både usosialt og urettferdig. Regjeringa gjorde dette om slik at alle studentene fikk 30 pst. i stipend uavhengig av produsert vekttall. Dermed sikres alle en grunntrygghet, og økningen i stipendandelen fra 30 til 40 pst. skulle trappes opp i løpet av stortingsperioden. Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV har i utdanningsbudsjettet for 2002 valgt å gå sammen med Fremskrittspartiet, og det har ført til et resultat de tre partiene vanskelig kan være bekjent av. For å kunne finansiere sitt julegratiale – denne økningen i stipendandelen som skal tre i kraft i slutten av høstsemesteret – har den nye alliansen på Stortinget bl.a. valgt å kutte i morsmålsundervisninga for minoritetsspråklige elever og i tilbudet til studentene. Fremskrittspartiet er sikkert fornøyd. Fremskrittspartiet har lenge stått for den politikken. Derimot er det svært overraskende at Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV slutter seg til Fremskrittspartiets politikk på utdanningsområdet. Spesielt skuffet er jeg over at SV støtter Fremskrittspartiets kutt som rammer de aller svakeste. Jeg hadde aldri trodd at SV skulle gå inn for Fremskrittspartiets skolepolitikk og få så lite igjen for det, siden de kuttene som finansierer opposisjonens julegratiale, ser ut til å føre til at studentene samlet sett kommer dårligere ut. Tiltroen til studentene er minimal når stortingsflertallet vil detaljregulere studentøkonomien med utbetaling hver måned. 50 000 utenlandsstudenter og studenter ved private høyskoler rammes ekstra hardt av dette overformynderiet. De må kanskje ta opp lån privat for å få finansiert studiestøtten. Arbeiderpartiet, SV, Fremskrittspartiet og Senterpartiet kutter så 26 mill. kr i studentboliger. Jeg tror det er et typisk eksempel på at den politiske møydommen til SV har blitt brutt, og det må ha vært veldig smertefullt. Valget av partner, når slike ting skal skje, er ganske viktig, og kanskje var det et galt valg. Slike kutt gjør ikke situasjonen bedre for studenter i store byer. Blant annet i Oslo gjør presset i boligmarkedet og de høye prisene det vanskelig nok fra før for studentene og andre unge å skaffe seg bolig. Vi har i denne salen ofte hørt Arbeiderpartiet og SV snakke om sosial boligbygging. Nå ser vi hvor lite det løftet egentlig er verdt. Den samme alliansen stemmer ned forslaget om 6 mill. kr mer til studentbarnehager. Man er imot 13 mill. kr mer til utenlandsstudentene. Private skoler får mindre. Det er dyrt å dele ut julegratiale. Det har vært mye snakk om den sosiale profilen i budsjettdebatten denne høsten. Men hvor er den sosiale profilen når man kutter 12,8 mill. kr i morsmålsundervisning? Som byråd i Oslo for kultur og utdanning har jeg sett hvor mye morsmålsundervisninga betyr for personlig utvikling og integrering av innvandrerelever. Det er denne undervisninga opposisjonen nå velger å kutte. SV er et parti som bruker store ord, men som sjelden eller aldri har politisk innflytelse. I denne saken har SV fått makt. Og de har fått det gjennom samarbeid med Fremskrittspartiet. Det har de brukt til å kutte i morsmålsundervisning for innvandrere og i velferd for studenter. SV snakker også om å slippe skolen fri, med nytenkning, men stemmer imot vårt forslag om slike typer tiltak. Man er imot at departementet skal jobbe med mobbing, og ønsker heller å privatisere det ved å plassere det ut til en stiftelse. Når Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet finner sammen, blir resultatet sjelden pent. Boligspekulasjonsprosjekt i forbindelse med IT Fornebu, forurensende gasskraftverk og kamp mot arbeidsinnvandring er noen eksempler, og nå har vi fått ett eksempel til. Vi håper det blir lenge til neste gang.