Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-06-12:
Vi behandler kredittmeldingen for 2007. Som saksordføreren nevnte, er kanskje ikke dette arenaen for den store debatten knyttet til oljepengebruk og handlingsregelen. Men det er jo slik at når handlingsregelen faktisk er omtalt i dokumentet, kan jo ikke Fremskrittspartiet la en slik mulighet gå fra seg til å kommentere dette også i merknadsform. Jeg registrerer at saksordføreren også avla oss noen visitter på området. Jeg har tenkt å komme litt tilbake til det senere i innlegget. Dette får meg for så vidt til å reflektere litt. Kredittmeldingen er egentlig en ganske traust melding, for dem som er interessert og leser denne meldingen. Jeg tror nok norsk politikk, og kredittmeldingen spesielt, hadde blitt en smule kjedelig hadde det ikke vært for nettopp Fremskrittspartiet. Det tror jeg også saksordføreren innser. Da blir det i hvert fall noe debatt, og det kan være positivt. Men la meg nå først ta selve kredittmeldingen som sådan. Som jeg sa i fjor, synes jeg kredittmeldingen er en god melding, for den gir på en lettfattelig og god måte en oversikt over hvordan det står til med finansinstitusjonene våre, og hvordan det står til i finansmarkedet. All honnør til departement og statsråd for det. Mye av det meldingen dreier seg om, er rett og slett fakta om hvordan situasjonen er. Og det bør man jo ikke bruke mye politisk retorikk på å krangle om. Fakta er i utgangspunktet fakta. Det skal vi forholde oss til. Så har jeg lyst til å gi ytterligere skryt til finansministeren. Da vi diskuterte statsbudsjettet i fjor høst, hadde vi en situasjon med disse såkalte Terra-kommunene, Terra-skandalen, med Terra Securities og noen kommuner. Da ble det også satt søkelys på hva rollen til Kredittilsynet er oppe i dette. En samlet opposisjon hadde en merknad i forbindelse med Budsjett-innst. S. nr. 6 for 2007-2008, finanskomiteens budsjettinnstilling, og der bad vi om at man i kredittmeldingen for 2007 omtalte særskilt disse forholdene. Det har finansministeren gjort på en særdeles grundig måte, og har vel også etter innspill fra Kredittilsynet konkludert på samme måte om hva som skal være veien videre - ikke nødvendigvis primært med hensyn til den saken som var aktualisert i fjor høst, men med hensyn til om lignende saker kan skje igjen, hvordan vi jobber, osv. I et fritt marked som vi har på dette området, som jeg er glad for - vi har jo en meget god banknæring, vi har gode finansinstitusjoner, hele næringen mener jeg fungerer veldig godt - er det selvfølgelig også viktig at vi har kontrollapparatet på plass, slik at alt foregår etter boken. Kredittilsynet gjør på mange måter en utmerket jobb, men noen av oss stusset da vi fikk denne Terra-skandalen, da det framkom at det hadde vært veldig mange år siden Kredittilsynet bl.a. hadde hatt tilsyn med den angjeldende institusjonen. Vi har som sagt i kredittmeldingen nå fått flere innspill fra Kredittilsynet og finansministeren, og jeg føler også at dette er noe man er nødt til å følge opp videre, og det vil bli gjort. En samlet opposisjon har skrevet i innstillingen til kredittmeldingen at vi «mener på bakgrunn av de erfaringer man har, bl.a. med bakgrunn i saken knyttet til Terra Securities og den omtalen som er i Kredittmeldingen, at Regjeringen må ha fokus på dette området, og at Kredittilsynet følger opp i større grad». Jeg tror vi og finansministeren er enige, slik jeg leser det finansministeren skriver i meldingen, og således er jeg glad for det. Det var skryt. Vel, så til noen andre områder. Det er slik at når vi kommer inn på Det internasjonale valutafond, IMF, har vi fra Fremskrittspartiets side ikke blitt med på alle de merknadene som flertallet har lagt inn. La meg si det slik: På en del områder her er vi nok ganske enige, jeg tror vi er relativt enige om at IMF må gjennomgå forandring og gjøre grep. Det er det ikke noe tvil om. Men vi er nok kanskje uenige om hvor IMF skal gå, og hvilke grep som er nødvendige. Der er det rett og slett en politisk uenighet. Men jeg skal komme mer tilbake til IMF i neste sak som Stortinget skal behandle, om endringer knyttet til IMF. Så til rentepolitikken og rentefastsettelsen. Jeg registrerer at finanskomiteens leder ikke er veldig glad for at det har vært 14 renteøkninger. Jeg registrerer også at man langt på vei ikke vil ha noe ansvar for at så er tilfellet. Jeg ville jo selvfølgelig blitt en smule forundret hvis finanskomiteens leder nå hadde tatt ansvaret på strak arm for disse 14 renteøkningene. Det kom for så vidt ikke som noen bombe i denne saken. Men det vi etterlyser på mange måter, er: Ja, det er riktig, Norges Bank fastsetter renten, men det er altså mulig, hvis Regjeringen vil, å ta noen grep for å få en annen renteutvikling enn den man har sett. Det er etter Fremskrittspartiets oppfatning mulig for Regjeringen gjennom statsbudsjettet å gjøre noen fornuftige investeringer som sørger for mindre press i norsk økonomi. Infrastruktur er en meget fornuftig investering, hvor Regjeringen kunne gjort langt mer for å dempe presset i økonomien. Man kunne ha økt pasientbehandlingen ved norske sykehus. Vi vet at av mange av de tusen som står i kø, er det mange arbeidsføre mennesker, men som ikke er arbeidsføre før de har fått den operasjonen de faktisk går og venter på. Kunne Regjeringen sørget for bedret pasientbehandling i Norge, ville vi fått disse menneskene tilbake i arbeidslivet igjen. Arbeidskraft er noe vi sårt trenger, så det hadde vært meget god politikk. Man kunne ha drevet en helt annen skatte- og avgiftspolitikk, som hadde vært et godt incentiv i norsk økonomi, og som også hadde påvirket rentefastsettelsen, slik jeg ser det, i en annen retning enn det vi har sett nå, nemlig oppover. Når man snakker om at man har omsorg for alle dem som nå sliter med høy rente, kunne man selvfølgelig også der se det fornuftige i å gi skatte- og avgiftslettelser, slik at man ikke legger ytterligere stein til byrden for spesielt en god del småbarnsfamilier, som ofte har relativt nye huslån som de betaler mye på, som er avhengig av bl.a. bil, og som har andre utgifter i husholdningen sin. Der kunne vi altså gjort noe hvis vi ville, ved å ha en mer fornuftig skatte- og avgiftspolitikk hvor vi hadde redusert skatter og avgifter, spesielt for dem som har lite fra før. Det er ikke slik som finansministeren ofte oppfatter det, at vi på død og liv skal redusere dette for dem som har mye fra før. Fremskrittspartiets forslag til statsbudsjett viser skatte- og avgiftspolitikken vår. Vi ønsker primært store kutt for dem som har lite, og det har vi lagt opp til gang på gang. Jeg håper at man nå får det med seg. Så har jeg bare også lyst til å si at når det gjelder den høringen man har med sentralbanksjefen, synes jeg det er en god institusjon, for å kalle det det, at finanskomiteen har denne høringen. Jeg synes alltid innledningen til sentralbanksjefen er god. Så får man mulighet til å stille spørsmål. Om jeg blir så mye klokere av svarene, vet jeg ikke. Om sentralbanksjefen blir så mye klokere av spørsmålene, vet jeg heller ikke. Jeg bare konstaterer at høringen som sådan er en god greie for vårt arbeid med kredittmeldingen. Jeg har lyst til å takke saksordføreren for at han i hvert fall i innledningen sin går gjennom en del av de områdene vi er enige om, hva kredittmeldingen faktisk sier noe om. Så er vi uenige om en del områder. Jeg har ikke tenkt å dra opp noen ytterligere debatt nå om handlingsregel og oljepengebruk. Vi debatterer det så ofte. Men skulle det tas opp i debatten, så kommer jeg tilbake.