Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2008-05-29:
Regjeringens forslag til ny plan- og bygningslov svekker det lokale selvstyret og dermed også muligheten til å skape lokal aktivitet og utvikling. Høyre mener at Regjeringens forslag til ny planlov er et alvorlig inngrep i både lokaldemokratiet og den private eiendomsretten. Høyre har tillit til at innbyggerne i det enkelte lokalsamfunn er i stand til å fatte beslutninger som vil gi det beste utgangspunktet for et godt liv for både seg og sine. Når beslutninger fattes nærmest den det angår, vil løsningene tilpasses det enkelte lokalsamfunn og enkeltmennesket på beste måte. Det er store variasjoner mellom kommuner. Kommunene vil derfor velge ulike løsninger for å dekke ulike behov. Mangfold er ikke en trussel, men skaper utvikling og framgang. Kommunene må settes i stand til å løse sine oppgaver. Det må derfor stimuleres til vekst og tiltak som motiverer kommunene til å skape verdier og generere egne inntekter, og som også bidrar til at den enkelte kommune i størst mulig grad kan leve av sine egne skatteinntekter. Dessverre gjør Regjeringen det stikk motsatte. Kommunene gjøres likere ved at skatteandelen blir mindre og overføringene større, samtidig som den lokale andelen av selskapsskatten fjernes. Det siste er en katastrofe for lokal næringsutvikling. Denne politikken har vært forsøkt også tidligere uten hell. Med en framtidsrettet politikk ville man ha økt den lokale andelen av selskapsskatten og ikke fjernet den. Grunnen til at jeg trekker dette inn, er at det er flere eksempler bare fra den seneste tiden på at Stortinget gjennom sitt flertall har gjort vedtak som har gått på bekostning av det lokale selvstyret. Høyre er sterkt uenig i innstramningene i dispensasjonsadgangen knyttet til byggeforbudet i strandsonen. Store deler av landet vil med denne lovendringen i praksis miste adgangen helt. Høyre mener tvert imot at byggeforbudet i hundremetersbeltet langs sjøen må ta høyde for lokale variasjoner, det gjelder også byggeforbud ved vann og vassdrag. La meg ta et lite eksempel fra Kvinesdal. Det er ikke mange år siden at i realiteten hele kommunen ville ha vært vernet dersom man hadde fulgt Regjeringens framlegg. Et annet fristende eksempel er Flekkerøya i Kristiansand kommune, hvor selvfølgelig det livet som nå finnes i strandsonen, er med på å øke attraktiviteten til øya og ikke svekke den. Selvsagt skal man bevare så sant det er ønskelig med tanke på allemannsretten, de fantastiske arealer som i dag står uberørt. Men det må være opp til det lokale selvstyret selv å bestemme. I Høyre mener vi at Regjeringen ikke har tiltro til lokale organ, og dermed gis man også mindre innflytelse i egen kommune. Statlige organ ser vi styrkes, samtidig som Regjeringen fratar lokale folkevalgte innflytelse. Lovlige vedtak fattes i landets kommunestyrer, men de vil i økende grad settes til side ved at dette lovverket nå strammes inn. Kommunene må ha avgjørende innflytelse på arealdisponering. Høyre er sterkt uenig med Regjeringen i at regionale planer skal være juridisk bindende for kommunene. Det svekker demokratiet, og det overfører makt til byråkrater hos de ulike fylkesmennene og til det fullstendig unødvendige nivået fylkeskommunen. I dag er det slik at fylkesmannen og i praksis hans miljøvernavdeling ikke bare fungerer som godkjenningsmyndighet, men også legger premisser for utviklingen i kommunene ved aktivt å delta i og påvirke selve planprosessen. Denne detaljstyringen har aldri vært Stortingets hensikt. Videre må fylkesmannens oppgaver begrenses til å føre tilsyn og foreta lovlighetskontroll. Fylkesmennenes innsigelsesrett må begrenses i størst mulig grad. Jeg kan ikke forstå at Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet på den ene siden snakker pent om det lokale selvstyret, mens de på den andre siden er med på å øke fylkesmennenes makt. Dette er dessverre bare grelle eksempler på forskjellen mellom retorikk og handling. De rikspolitiske bestemmelsene om kjøpesentre betyr at etablering eller utvidelse av kjøpesentre bare kan skje i samsvar med godkjente fylkesplaner eller fylkesdelplaner med retningslinjer for lokalisering av varehandel og andre servicefunksjoner. Når disse planene blir juridisk bindende, blir det et generelt forbud mot etablering i strid med planene. Videre vil det for områder som ikke omfattes av godkjent plan, ikke være tillatt å etablere kjøpesentre med over 3 000 m2 bruksareal eller å utvide eksisterende slik at det samlede bruksarealet overskrider denne grensen. Dette forbudet vil også gjelde dersom en godkjent fylkesplan eller fylkesdelplan blir helt eller delvis opphevet. Forbudet skal gjelde både dagligvarehandel og faghandel, inklusiv salg av plasskrevende varer. Høyre er positiv til målsettingen om å styrke by- og tettstedsentre samt å legge til rette for miljøvennlig transportvalg, men en statlig eller fylkeskommunal begrensning på etablering eller utvidelse av kjøpesentre er ikke veien å gå for å nå en slik målsetting. Undersøkelser fra bl.a. Sverige viser at selv med mange etableringer av kjøpesentre utenfor bysentrene, har likevel bysentrene opplevd økt handel. Familier er ofte avhengige av bil for å kunne transportere varene hjem ved innkjøp, og spesielt i større volum. Mange foretrekker derfor å gjøre storhandel av alt på ett sted i store kjøpesentre. Det gir samlet sett mindre bilbruk enn når man må kjøre til flere steder for å handle. De nye «Solheim-sentrene », med en grense på 3 000 m2, vil føre til at en vil få spredte etableringer rett under grensen, og dermed vil det bli vanskeligere å finne fram til f.eks. gode kollektivløsninger. Det betyr økt bilbruk og mer forurensning, og jeg antar at det er stikk i strid med statsrådens intensjoner. Jeg vil også legge til at kjøpesentrene utenfor de store byene fungerer som et godt priskorrektiv, noe som i aller høyeste grad kommer forbrukerne til gode. Hele denne saken handler om lokaldemokratiet og respekt for lokaldemokratiet. Høyre mener at kommunene er de rette til å legge til rette for og planlegge en bærekraftig arealbruk innenfor sitt område. Dette gjelder også for etablering av kjøpesentre kontra annen bruk av arealene. Det er kommunene selv som innehar den beste kunnskapen om hva som er hensiktsmessig etablering av kjøpesentre innenfor sine kommunegrenser. Høyre går derfor imot statlige eller fylkeskommunale begrensninger på etablering eller utvidelse av kjøpesentre. La meg avslutningsvis henlede oppmerksomheten på Dokument nr. 8:4 for 2006-2007, som er et representantforslag fra representantene Erna Solberg, Gunnar Gundersen, Kari Lise Holmberg, Bent Høie, Ivar Kristiansen og meg selv, hvor det ble foreslått at konsesjonsmyndighet for alle kraftverk opptil 1 MW delegeres til den enkelte kommune. Om dette forslaget hadde blitt vedtatt, ville all myndighet blitt samlet hos den enkelte kommune når det gjaldt vannkraft med en installert effekt under 1 MW. Et slikt forslag ville ha gitt høyere utbyggingstakt for fornybar energi og styrket det lokale selvstyret. At regjeringspartiene stemte ned forslaget, framstår som et klart brudd på egne løfter, men listen over brutte løfter har allerede blitt veldig, veldig lang. La meg helt avslutningsvis ta opp forslagene nr. 4-6, fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, forslag nr. 7, fra Høyre og Venstre, og forslag nr. 8, fra Høyre.