Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-01-31:
På det maritime området har Norge verdensledende kompetanse og internasjonalt konkurransedyktige bedrifter. Regjeringen arbeider derfor målrettet for å ta vare på og videreutvikle det maritime næringslivet. Etter at regjeringen Stoltenberg kom til makten i 2005, har vi bidratt til å videreutvikle tilskuddsordningene til maritim sysselsetting. I 2006 og i 2007 innførte vi nettolønn for alle skip i konkurranseutsatt fart i NOR, medregnet Hurtigruten. Vi har dessuten tatt et enda større og mer helhetlig grep for utviklingen i maritim sektor. I 2007 lanserte vi en omfattende maritim strategi, kalt «Stø kurs», med fokus på vekst og miljøvennlig utvikling i de maritime næringene under visjonen om at Norge skal være en verdensledende maritim nasjon. En stabil og bærekraftig tilskuddsordning for sysselsetting av sjøfolk, på linje med andre land i Europa, er en bærebjelke i strategien. Sammen med innføringen av en ny rederiskatteordning etter europeisk modell etablerer dette forutsigbare og konkurransedyktige rammebetingelser for sjøfolk og rederier i Norge. Dessuten økte vi oppmerksomheten og utviklet en mer konkret satsing på maritim forskning, innovasjon og kompetanse. Den rød-grønne regjeringen står for kontinuitet og stabilitet i bevilgningene til nettolønnsordningen. Siden vi kom til makten i 2005, har nettolønnsordningen økt betydelig. Fra å utgjøre i overkant av 1 mrd. kr i 2005 og omfatte omtrent 9 000 sjøfolk utgjør ordningen nå 1,5 mrd. kr og 11 000 sjøfolk. Det er en økning på 50 pst. i tilskuddsbevilgninger og i overkant av 22 pst. økning i sysselsettingen. Under sentrumspartienes styre ble det foreslått en rekke endringer som bidro til å svekke nettolønnsordningens konkurransekraft. I 2001 ble refusjonssatsen redusert fra 20 til 12 pst., mens man i 2003 foreslo – uten å få støtte for det i Stortinget – å avvikle nettolønnsordningen for utenriksfergene. Dette var altså under Bondevik-regjeringen. I 2003 ble refusjonssatsen senket ytterligere, til 9,3 pst. for skip i petroleumsvirksomhet. Jeg registrerer at opposisjonen fortsatt spriker i sine forslag til innretninger og bevilgninger til nettolønnsordningen. Venstre har de siste årene foreslått å avvikle hele ordningen. Kristelig Folkeparti og Høyre ønsker å redusere ordningen til bare å omfatte sertifikatpliktige sjøfolk, med et makstak på tilskudd per sjømann. For å komplisere dette ytterligere er de stadig uenige om hvilket nivå dette makstaket skal ligge på. Representantenes forslag inneholder to aspekter: en lovfesting av nettolønnsordningen samt at man innfører en «fullverdig nettolønnsordning» og fjerner såkalte særnorske begrensninger av ordningen. Når det gjelder førstnevnte, er det min oppfatning at en lovfesting ikke vil representere større stabilitet. Ingen lov er mer stabil enn flertallet på Stortinget ønsker. Selv om nettolønnsordningen var lovfestet, ville det like fullt kunne vedtas lovendringer i forbindelse med framlegg og behandling av forslag til statsbudsjett. Dermed underlegges ordningen de samme prosesser som vi har i dag, med en ordning som er fastsatt i forskrift. Det er nøyaktig det samme flertallet som vedtar lover i Norge, som vedtar budsjett i Norge. Når det gjelder de påståtte «særnorske» begrensningene, vil jeg påpeke at ulike europeiske land har ulike ordninger. Den norske nettolønnsordningen er minst like omfattende som refusjonsordningene i f.eks. Tyskland og Nederland. Regjeringen står for stabilitet, men vurderer rutinemessig behovet for eventuelle forbedringer eller justeringer av nettolønnsordningen i de ordinære budsjettprosessene. Regjeringen står – i motsetning til opposisjonspartiene – for stabile og konkurransedyktige rammevilkår. Vi er garantisten for fortsatt stø kurs for norsk maritim næring og den norske sjømannsstanden.