Trine Skei Grande (Venstre), 2019-05-28:
De redaktørstyrte journalistiske massemediene har tradisjonelt vært ansett som et særlig viktig element i vår demokratiske infrastruktur. Disse mediene har en sentral rolle for den politiske debatten og for meningsdannelse – det som utgjør kjernen i vår demokratiske begrunnelse for ytringsfriheten. Derfor er jeg glad for at representanten fremmer en interpellasjon, slik at vi får diskutert prinsippene bak dette i Stortinget. Ut fra sakens viktighet skulle man egentlig ventet seg en stappfull presselosje, men den var blankende tom i dag. Utviklingen av nye medieformer har grunnleggende endret rammebetingelsene for de tradisjonelle massemediene. Med en rekke nye muligheter for kommunikasjon kan alle i dag være publiserere. Samtidig vet vi at den informasjonen vi har tilgang på, ikke alltid er troverdig eller har den tilliten eller kvaliteten som den opplyste demokratiske samtalen og meningsdannelsen bør basere seg på. Én av utfordringene for dagens mediebruk er å skille god informasjon fra dårlig, velfunderte standpunkt fra konspirasjonsteorier og balanserte framstillinger fra forutinntatte meninger. Her har redaktøren og det redaktørstyrte journalistiske mediet en avgjørende funksjon. Vi trenger ikke bare et mangfold av medier og journalistikk. Det er også nødvendig med tillit. Når vi gjør oss opp en mening om politikk eller andre samfunnsspørsmål, er informasjonen og de perspektivene vi mottar gjennom mediene, en sentral del av meningsgrunnlaget vårt. Hvis vi ikke kan stole på at utvalget og framstillingen av medias saker er relevante, sannferdige og basert på sakkunnskap, mister vi et viktig grunnlag for meningsdannelse og diskusjon. At vi har tillit til at media er kilder til troverdig informasjon, er dermed en forutsetning for at media kan utføre sin demokratiske oppgave. Skal mediene ha en demokratisk funksjon, må de være uavhengige av de maktstrukturene de skal overvåke. I tillegg må allmennheten ha tillit til den uavhengigheten. Bare da kan medienes innhold gi grunnlag for en fri og opplyst politisk meningsdannelse. Derfor er redaksjonell uavhengighet fra myndigheter både et politisk mål i seg sjøl og et hensyn bak utformingen av støtteordninger, regelverk og forvaltningssystem som vi har på medieområdet. I dag har vi gode tiltak gjennom mediestøtten, både den indirekte støtten i form av momsfritak for nyhetsmedier og den direkte mediestøtten. Her har regjeringa allerede tatt grep for å styrke norske medier. Elektroniske nyhetsmedier har fått momsfritak, og produksjonstilskuddet er gjort plattformnøytralt. Det har vært viktige tiltak for å gi nyhetsmediene bedre vilkår til å produsere god og grundig journalistikk. Et annet tiltak regjeringa har kommet med, er opprettelsen av en tilskuddsordning for innovasjon og utvikling. Målet med denne ordningen er å stimulere til redaksjonell, innholdsrettet innovasjon og å utvikle nyhets- og aktualitetsmedier. Vi ser behovet for en slik ordning. Derfor har vi økt potten med 3 mill. kr, opp til 10 mill. kr. I tillegg har vi fått en avtale med TV 2. Totalt har vi i år økt den direkte mediestøtten med 149,5 mill. kr. Det er den største økningen i direkte mediestøtte siden ordningen ble innført for 50 år siden. Den teknologiske og økonomiske utviklingen i bransjen har skapt et økende behov for innovasjon. Når desinformasjon spres via sosiale medier, blir de tradisjonelle medienes direkte digitale tilstedeværelse enda viktigere. Samtidig vet vi at den digitale transformasjonen krever økonomiske ressurser. Derfor er det gledelig at 98 pst. av årets innovasjonstilskudd har gått til små, lokale medier eller til innovasjon av lokalt innhold. Nå vil vi sette i verk tiltak for å sikre at vi opprettholder det nettverket vi har av lokalaviser, og bidra til at vi har lokalaviser over hele landet med nok ressurser til å utføre samfunnsoppdraget sitt. I 2018 gjennomførte BI en studie om digitalisering av lokal mediebruk og tillit til ulike lokale medier. Her svarte 67 pst. at de hadde høy eller svært høy tillit til sin lokalavis. Svært få, bare 6 pst., svarte at de hadde lav eller svært lav tillit til sin lokalavis, til NRKs distriktssendinger og til regionaviser. Disse tallene forteller at vi har høy tillit til de mediene som er tettest på hverdagen vår. En lokalavis er likevel ikke nok i seg sjøl. Lokalaviser må også ha økonomi og redaksjonelle ressurser til å utføre samfunnsoppdraget sitt. Vi vet at det er forskjeller fra avis til avis når det gjelder muligheter til å prioritere den ressurskrevende journalistikken, enten det er kritisk og undersøkende journalistikk, journalistikk som forklarer oss hendelser og saksfelt som kan være krevende å forstå, eller de sakene som tilfører nye perspektiver som er viktige for det offentlige ordskiftet. Regjeringa ønsker å satse mer på de mindre lokalavisene. I 2018 mottok 158 aviser pressestøtte, men ti av disse stakk av gårde med to tredjedeler av potten. Det mener jeg utfordrer legitimiteten i det støttesystemet vi har. Derfor skal vi gjøre en omfordeling til små, lokale aviser. Samtidig vil vi i en overgangsfase øke de totale bevilgningene, slik at de mediene som i framtida må få litt mindre, gis tid og mulighet til omstilling. Vi vil også øke forutsigbarheten gjennom å fastsette størrelsen på mediestøtten for fire år av gangen. I tillegg til at vi skal fortsette å jobbe for et fortsatt mangfold av medier – tematisk og geografisk – vil vi jobbe for å bevare mediemangfoldet som folk har tillit til. Regjeringa vil at mediene skal ha størst mulig uavhengighet av politiske myndigheter. Medieoffentligheten er en sjølstendig byggestein i samfunnet som skal kunne utvikle seg på egne premisser, uten statlig styring. Vi styrker prinsippet med armlengdes avstand, og jeg mener at vi da også styrker tilliten til de mediene som mottar støtte som uavhengige medier. Det er grunnen til at vi ønsker å opprette et mediestøtteråd. Med en slik ordning vil vi styrke tilskuddssystemets legitimitet og bygge videre på tilliten til systemet og til de mediene som mottar tilskuddsmidler. Det betyr likevel ikke at mediestøtterådet skal ha helt frie fullmakter. Regelverket rundt tilskuddsordningene vil sikre transparens om rådets virksomhet, og endringer i regelverket må sendes på høring, som i dag. I fjor sendte regjeringa ut et forslag til ny medieansvarslov. Lovforslaget innebærer en oppdatering, avklaring og samling av særregler om rettslig ansvar for medieområdet og introduserer også enkelte nye lovregler. Med den nye medieansvarsloven ønsker regjeringa bl.a. å legge til rette for seriøs ledelse og kontroll av medier, basert på medieetiske normer og medieetiske prinsipper. Jeg mener at lovverket som understøtter de redaktørstyrte journalistiske mediene, er et viktig element i oppfyllingen av statens infrastrukturansvar. Sterke og uavhengige medier er den beste medisinen vi har mot desinformasjon og hatefulle ytringer. Derfor skal vi fortsette å ha en mediepolitikk som legger til rette for ytringsfrihet, pressefrihet og informasjonsfrihet, en politikk som legger til rette for god nyhetsproduksjon over hele landet, og en bredt anlagt offentlig samtale i det digitale samfunnet.