Erna Solberg (Høyre), 2005-06-09:
Bare noen korte merknader. Jeg er glad for at flertallet i komiteen ikke bifaller forslaget. Jeg har også lyst til å understreke at det er en del i begrunnelsen for forslaget som er helt uriktig, og det er på ganske sentrale punkter. Alle i den gruppen vi snakker om her, fikk en individuell og grundig vurdering da de søkte asyl i Norge. Årsaken til at de fortsatt oppholder seg i Norge, er at de ikke ønsker å rette seg etter lovlig fattede vedtak. Hadde forslaget fått flertall, ville det vært en belønning av manglende samarbeid og manglende vilje til å rette seg etter gyldige vedtak. Så har jeg lyst til å kommentere et par ting som er sagt i debatten. For det første er det slik at jeg oppfatter at representanten Heikki Holmås må ha en annen oppfatning av beskyttelsessituasjonen i Nord-Irak enn det alle fagmyndighetene som har behandlet disse sakene, har, og det departementet har. Hovedessensen i innlegget hans var at han mener at det er et beskyttelsesbehov, og at det har vært et beskyttelsesbehov. Det er altså avgjort av de myndighetene som har vurdert dette. Det er også relativt godt dokumentert, da vi vet at mange med norske reisedokumenter, i den perioden det er snakk om, faktisk reiste tilbake over grensen til Nord-Irak og oppholdt seg der i perioder – noen mer kjente enn andre. Det er også feil slik det er oppfattet, at om man hadde vedtatt dette forslaget, ville det blitt utbetalt integreringstilskudd. For det er viktig å være klar over at denne gruppen ble flyttet ut i kommunene, og integreringstilskudd er utbetalt for hovedtyngden av denne gruppen i nesten hele tiden, slik at en eventuell permanent tilstand, hvis de altså hadde fått oppholdstillatelse, ville ikke ha utløst nye integreringstilskudd som sådan. Så det er et argument som i og for seg ikke har noe i denne saken å gjøre. Jeg er helt enig i at det ikke nødvendigvis er hundre prosent logisk at jeg har valgt å lage en forskrift som vi har hatt på høring. Høringsfristen var 26. mai. Denne forskriften skal tre i kraft raskt. Men jeg synes av respekt for Stortinget at vi ikke burde la forskriften tre i kraft før Stortinget hadde ferdigbehandlet denne saken, selv om innstillingen forelå og vi visste at vi hadde støtte for det vi gjorde. Men det er i og for seg ikke logisk at vi har gjort det. For det er helt riktig at jeg er opptatt av at asylinstituttet ikke skal bli et arbeidsinnvandringsinstitutt. Jeg har derfor i mange diskusjoner påpekt, bl.a. overfor representanten Meltveit Kleppa, at hver gang det dukker opp en sak om folk som er i jobb, men som skal sendes ut og ikke har et beskyttelsesbehov, kan vi ikke bare gi dem tillatelse over bordet. Det som er unikt og spesielt med denne gruppen, er selvfølgelig at de har en helt spesiell historie knyttet til hvilke tillatelser de opprinnelig hadde. Det gjør at dette har en begrenset og mye mindre smitteeffekt i denne situasjonen. Vi senket også kravene i det høringsutkastet vi hadde, med hensyn til hva slags type jobber en trenger å ha for å kunne få arbeidstillatelse. Jeg mener at det er et forsøk på å finne en pragmatisk løsning på det. Men jeg er litt forbauset over at det at vi gjør det i denne saken, samtidig leder til at vi generelt bør kunne gjøre det, for det er en helt spesiell ordning. Og når jeg for én gangs skyld imøtekommer bl.a. det representanten Meltveit Kleppa i mange enkeltsaker syntes var viktig, får jeg høre av representanten Holmås at vi er hjerterå. Det er vi ikke. Vi er i denne sammenheng faktisk ganske milde. Vi har nå, som vi også har skrevet til Stortinget, startet med noen tvangsmessige uttransporteringer av noen enkeltpersoner. Politiet rapporterer at de nå begynner å få et godt samarbeid. Hvor raskt vi kan komme i gang med de større utsendelsene av personer som nå oppholder seg her ulovlig, er fortsatt uklart, men gradvis tar også Irak imot personer som tvangsutsendes. Vi har valgt – og politiet har valgt – å ha som prioritet nr. 1 for utsendelse av landet de som også har straffedommer, i tråd med de prioriteringsregler vi har laget i utlendingsforvaltningen, at bl.a. kriminelle prioriteres for uttransport og hurtig saksbehandling raskest.