Tina Bru (Høyre), 2017-06-02:
Dette skulle vært en gledens dag. Stortinget skal vedta en klimalov, og vi lovfester dermed at vi skal være et lavutslippssamfunn i 2050. Men det er likevel med en litt vond bakrus etter gårsdagens nyheter fra USA at vi har denne debatten i dag. I går valgte verdens nest største utslippsland, USA, å sette seg selv helt på utsiden av det internasjonale klimaarbeidet ved å kunngjøre at de skal trekke seg fra Paris-avtalen. Det er svært beklagelig – kanskje aller mest for USA selv. De argumenterer med at dette er viktig for å sikre amerikanske arbeidsplasser og økonomisk utvikling. Jeg tror dessverre det er det motsatte som skjer med denne avgjørelsen. Det globale grønne skiftet lar seg ikke stoppe. Allerede i dag er det f.eks. mange flere arbeidsplasser innenfor amerikansk sol- og vindkraft enn i kullindustrien. At USA forlater Paris-avtalen, skaper usikkerhet om det globale klimasamarbeidet. Det er likevel ikke grunn til å være altfor pessimistisk, for verdenssamfunnet har svart på USAs avgjørelse med å stadfeste nok en gang at man stiller seg bak Paris-avtalen. Frankrikes president sa det kanskje best i går kveld da ha sa at man skal «Make our planet great again». På grunn av dette skal vi derfor ikke være for deprimerte og heller være stolte av at Norge dagen derpå nok en gang viser at vi vil ta vår del av ansvaret for å bekjempe klimaendringene. Når Stortinget vedtar klimaloven i dag, blir vi medlem i en eksklusiv klubb av land som har en slik lov. De nordiske landene og Storbritannia har gått foran og vedtatt slike lover. Det nordiske samarbeidet på klimafeltet er solid. Derfor er det også naturlig at de nordiske statsministrene sammen sendte en felles henvendelse til president Trump med en oppfordring til USA om å stå ved Paris-avtalen. Paris-avtalen, vår felles utslippsforpliktelse med EU, og klimaloven gjør at vi nå har et solid fundament og rammeverk for å redusere klimagassutslippene. Loven setter opp tydelige mål og gir Stortinget og regjeringen et tydelig ansvar for å føre en politikk som gjør at utslippene går ned. Og vi er heldigvis på riktig vei. Utslippene i Norge går ned, i både ikke-kvotepliktig sektor og kvotepliktig sektor. Det er veldig bra, og vi begynner nå å se resultatene av politikken regjeringen fører i samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre. Men det har vært en lang vei fra første gang man begynte å snakke om en klimalov, til vi i dag vedtar en slik lov i Stortinget. Jeg mener det er en klar styrke for loven at et så bredt flertall står bak. Det gjør at den vil stå seg i mange år fremover, uavhengig av hvem som har regjeringsmakten. Nettopp det er kanskje den aller viktigste funksjonen denne loven vil ha. Det vil nemlig fortsatt være de årlige budsjettene og de prioriteringene som man gjør, som vil avgjøre hvilke tiltak man implementerer, og hvor vi retter innsatsen. Det blir årlige redegjørelser for Stortinget om hvordan man ligger an når det gjelder måloppnåelsen. For flertallet har dette vært et avgjørende prinsipp. Vi skal ikke rettsliggjøre hele klimapolitikken og fjerne den fra det folkevalgte nivået. Det er et viktig demokratisk prinsipp. I høringen for loven var det flere som tok til orde for at klimapolitikken var for viktig til å overlates til politikerne. Jeg vil advare mot en slik holdning, og jeg mener tvert om at nettopp fordi klimapolitikken er så viktig, må den forvaltes av våre folkevalgte politikere. Jeg registrerer at ikke alle er enig i dette, og igjen ser vi at det er de samme partiene som vanligvis skiller lag med det store flertallet i norsk klimapolitikk, som også forfekter et slikt syn. I stedet for å være stolte over at Norge, som et av få land i verden, nå får en klimalov, velger f.eks. SV å kalle loven et makkverk. Høyre er en del av flertallet i komiteen, som vil opprette et teknisk beregningsutvalg på klimafeltet. Vi mener dette vil gi oss en mer ryddig klimadebatt, der vi bruker mindre tid på å diskutere effekten av de ulike tiltakene og mer tid på hvilke tiltak som faktisk er fornuftig å gjennomføre. Arbeidet i utvalget skal ledes av Miljødirektoratet og trekke på de beste fagmiljøene vi har. Vi nevner noen av disse i merknadene i innstillingen, men jeg vil presisere at dette ikke utelukker andre aktører fra å kunne delta. Det er opp til regjeringen å organisere dette utvalget på best mulig måte. Avslutningsvis vil jeg si at jeg er veldig glad for at dette vedtaket skjer nettopp i dag. Det er godt at Norge får anledning til å gjøre et klimavedtak som bidrar til at vi er med på å ta et felles internasjonalt ansvar for å bekjempe klimaendringene dagen etter at USA velger å sende motsatt signal. Jeg vil også benytte anledningen til å takke saksordføreren og hele komiteen for et godt samarbeid. Det er derfor et enstemmig storting i dag skal vedta at Norge skal ha en klimalov.