Siri A. Meling (Høyre), 2011-03-21:
Strøm er et nødvendighetsprodukt, og strømpriser blir følgelig et tema de aller fleste vil være opptatt av, særlig når prisene er høye. For Høyre er det viktig at vi i perioder med høye strømpriser fører en politikk som ivaretar de grupper og individer i befolkningen som rammes ekstra hardt av en slik situasjon. Derfor foreslo Høyre allerede i budsjettet for 2011 at regjeringen burde følge opp strømprisene nøye, og vi ba regjeringen om, dersom det igjen oppsto en unormal situasjon på elektrisitetsmarkedet, å vurdere å bruke bostøtteordningen for å avhjelpe situasjonen for de mest vanskeligstilte. Denne situasjonen oppsto som kjent, og Høyre var enig i de budsjettdisposisjoner som ble foretatt med tanke på å avhjelpe denne gruppen belastningen ved de høye strømregningene. Økt bostøtte er et målrettet tiltak for å avhjelpe et ekstraordinært høyt elektrisitetsprisnivå. Kutt i strømavgiftene, som dette representantforslaget tar til orde for, er ikke egnet for å avhjelpe prisnivået og balansen i markedet. Høyre mener at i et marked er prismekanismen et avgjørende virkemiddel for å gi signaler om tilbud og etterspørsel etter en vare eller tjeneste, og at en fri prisdannelse er avgjørende for å balansere tilbud og etterspørsel. I finansministerens svarbrev til komiteen datert 11. februar heter det bl.a.: «Høye strømpriser er markedets signal om knapphet og motiverer husholdninger og bedrifter til å spare strøm. Om en hadde klart å overprøve disse signalene ved avgiftsendringer kunne knapphet raskt slått over til utkobling av strømnettet.» Høyre deler denne oppfatningen, og vi stiller oss bak komiteens flertall om at dette representantforslaget ikke bifalles. Jeg vil allikevel benytte anledningen til å påpeke at vi fra Høyres side ikke er imponert over regjeringens arbeid når det gjelder tilbudssiden i elektrisitetsmarkedet. Vi står i dag overfor en situasjon hvor vi kan risikere at deler av Sør-Norge må gå til rasjoneringstiltak i neste måned på grunn av manglende produksjonskapasitet. Magasinfyllingen var før helgen på ca. 20 pst. Vi har en stor og miljøvennlig vannkraftproduksjon i Norge, men den gjør oss dessverre sårbare for perioder med lite nedbør – og selvfølgelig ekstra sårbar for mange perioder med lite nedbør i kombinasjon med lange perioder med lave temperaturer. Dette betyr at vi må ta et politisk ansvar for økt produksjon, men også for en mer variert energiproduksjon. Heldigvis er Norge en del av et større marked. Svenskene har hatt en god regularitet og høy kjernekraftproduksjon denne vinteren, slik at prisnivået i bl.a. Midt-Norge har vært lavere enn det vi ellers hadde grunn til å frykte. Nå kan vi forresten lese i media at den nye olje- og energiministeren, Ola Borten Moe, har lovet billigere strøm til Midt-Norge, og vi ser fra Høyres side frem til de politiske grepene han har tenkt å foreta for å oppfylle dette løftet. De andre signalene fra samme kant er ikke så positive, verken når det gjelder støtte til småkraft med hensyn til hvem som skal få delta og overgangsordninger for det grønne sertifikatmarkedet, eller når det gjelder fokus på vårt potensial innen offshore vind. Investeringer i energiproduksjon krever en stor grad av forutsigbarhet og langsiktighet i rammebetingelsene. Denne type investeringer er ofte svært kapitalkrevende. Regjeringen har allerede brukt sin tabbekvote, ja, jeg vil i grunnen si at de har overforbrukt sin tabbekvote i forhold til det å skape forutsigbarhet – først ved innføringen av biodieselavgiften, som slo bunnen ut av både eksisterende og planlagt industrivirksomhet, og dernest gjennom å svikte småkraftaktørene og Distrikts-Norge ved å gå fra løftene om en overgangsordning for denne gruppen i et grønt sertifikatmarked, eller elsertifikatmarked med Sverige. Det nytter ikke å drive verken industripolitikk eller energipolitikk på denne måten.