Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-03-07:
Eldreomsorgen er et kommunalt ansvar, og mange kommuner gjør en veldig god jobb med å skape gode tilbud for sine innbyggere. Ordfører Elin Gran Weggesrud forteller meg om Sandetun sykehjem, som både har skjøvet på middagen og innført nye serveringsmetoder, som gjør at hver enkelt beboer får tilpasset maten ut fra egne behov. Resultatet er at flere beboere enten holder eller øker vekten. Vi har Rælingen, Bodø og Eidsvoll kommuner, som satser på egne kjøkken med matproduksjon til både sykehjem og hjemmeboende. Vi har ordfører Hanne Opdan og Ski kommune, som har satset på en stor etablering av dagaktivitetsplasser for mennesker med demens, og som har skrevet under en samarbeidsavtale med Nasjonalforeningen for folkehelsen om demensvennlig kommune. Vi har Oslo kommune, som ligger i tet når det gjelder legemiddelgjennomgang for beboere som har langtidsplass på sykehjem. Målet for Oslo kommune er ikke billigst mulig eldreomsorg, men best mulig eldreomsorg. Vi har Levanger kommune, som ligger i front når det gjelder ukentlige legetimer per beboer i sykehjem. Til tross for alle disse gode eksemplene er ikke dette noen garanti for tilbudet den enkelte eldre får. Variasjonen mellom kommunene er for stor. Ernæring, legebesøk, tannhelse på sykehjem og ventetid på dagaktivitetstilbud er alle eksempler på samme utvikling. I gjennomsnitt bedrer tallene seg, men variasjonen mellom fylkene og kommunene er for stor. Dette gjelder også for ventetid til sykehjem, hvorvidt man har hatt en legemiddelgjennomgang i løpet av de siste tolv månedene, andelen enerom med eget bad og WC og hjelp til deltakelse i organisasjoner og aktiviteter. Derfor mener Arbeiderpartiet det er nødvendig å innføre krav til hvilken kvalitet det skal være på omsorgen i norske kommuner. Det bør settes en standard som bidrar til at kommuner og fylker som ligger under standarden, får hjelp til å forbedre kvaliteten på sine tjenester. Egne innsatsteam bør følge opp kvaliteten på omsorgstjenestene og gi kommunene bistand og veiledning, slik at alle får hjelp og omsorg av høy kvalitet. En nærmere organisering av innsatsteamene, inkludert Fylkesmannens rolle, må selvfølgelig utredes. Siden eldreomsorgen er kommunal, vil det naturlig nok være ulike måter å løse oppgavene på. Tilbudet verken er eller skal være likt, men det skal være likeverdig. I dag er variasjonen for stor til at vi kan si at eldre i Norge får et likeverdig tilbud. Senere i dag behandler vi en riksrevisjonsrapport om nettopp kvalitet i eldreomsorgen. Riksrevisjonen peker på to viktige ting: behovet for bedre mål på kvalitet i eldreomsorgen og flere statlige virkemidler. Riksrevisjonens rapport viser behovet for forslaget om kvalitetskrav i eldreomsorgen nettopp for å få bedre kvalitetsindikatorer og for å sikre et like godt tilbud fra Lindesnes til Nordkapp. I tillegg til forslaget vi behandler i dag, har Arbeiderpartiet foreslått en rekke statlige virkemidler: helseteknologiordning for kommunene, midler til nye boformer, styrking av nasjonal lederutdanning, kompetente innsatsteam for å heve kvaliteten på eldreomsorgen og gjeninnføring av et skikkelig kulturtilbud for eldre gjennom Den kulturelle spaserstokken. Vi står overfor en utvikling med dobbelt så mange eldre i løpet av de neste 20 årene. Selv om mange er friske og raske, er det mange som vil få behov for helse- og omsorgstjenester. Om vi klarer å løse disse oppgavene, handler om hvordan vi rigger oss i dag. Med det tar jeg opp Arbeiderpartiets forslag.