trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kari Raustein (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Det er ingen tvil om at oljeprisfallet har satt sitt preg på Norge generelt og ikke minst på mitt eget fylke, Rogaland, spesielt. Mange mennesker har måttet innstille seg på en helt ny hverdag, og mange, særlig blant de unge, har mistet jobben og har måttet endre sine framtidsplaner. Jeg er derfor svært glad for at vi nå ser at de tiltakene regjeringen har kommet med, begynner å virke. Sakte, men sikkert går ledighetstallene i Rogaland nedover. Med en blå-blå politikk som bidrar til aktivitet og omstilling, er jeg optimist på både Norges og Rogalands vegne. Det er ingen quick-fix på endrede arbeidsmarkeder og forutsetninger, men målrettede og fornuftige tiltak har effekt. I revidert nasjonalbudsjett i år ble 250 mill. kr kanalisert til kommunene på Sørlandet og Vestlandet til vedlikehold og rehabilitering av veier, bygg og anlegg. Dette er gode investeringer som bidrar både til å bedre infrastrukturen og til å få et bedre arbeidsmarked. Jeg vil også trekke fram noen konkrete tiltak som regjeringen har iverksatt, og som jeg er overbevist om bidrar til en bedring av situasjonen for mange. For å hindre at permitterte avbryter påbegynt utdanning, har regjeringen fått endret regelverket, slik at det har blitt mulig for permitterte å fortsette påbegynt utdanning uten å miste dagpengene. Dette oppmuntrer til både utdanning og omstilling. Det ble også satt av penger til 1 000 ekstra tiltaksplasser i en egen ungdomssatsing. Dette kom i tillegg til dagens ordning, der unge under 30 år allerede er en prioritert gruppe. Å legge til rette for at unge som er rammet av arbeidsledighet, får ta utdannelser som er etterspurt i arbeidsmarkedet, er svært viktig, i tillegg til at flere unge får fullført videregående skole enten de mangler enkelte fag eller trenger å forbedre sine karakterer. Også her har regjeringen levert. Et sentralt element her er også den store økningen i lærlingtilskuddet. Siden Høyre og Fremskrittspartiet overtok, har lærlingtilskuddet økt med 17 500 kr. Vi vet at lærlinger er en særlig utsatt gruppe i en situasjon med nedgang i økonomien og stigende arbeidsledighet. En slik konkret og stor satsing på lærlingtilskuddet er viktig og er med på å gi et klart signal til bedriftene om at regjeringen mener alvor med sin satsing på yrkesfag. Denne satsingen skal vi i Fremskrittspartiet jobbe for at skal fortsette, slik at vi får lagt grunnlag for økt sysselsetting og verdiskaping også i framtiden.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
En av forutsetningene for å lykkes med omstilling og nyskaping i framtiden, er at velferdsordningene treffer dem som faktisk trenger dem. Disse ordningene er samfunnets sikkerhetsnett og bidrar til at arbeidsmarkedet fungerer. Samtidig er det helt nødvendig for bærekraften i velferdssamfunnet at ordningene ikke er tungrodde, byråkratiske eller – enda verre – blir utnyttet og uthulet av dem som egentlig ikke trenger dem. Det er slik at velferdsordningene stort sett administreres av Nav, og dersom man gjør arbeid til en av de viktigste jobbene for Nav, slik tidligere arbeidsminister Robert Eriksson ønsket, vil man oppnå å sikre folk arbeid og, jeg vil si, en mer meningsfylt hverdag. Det skaper større selvrespekt for dem det gjelder, og man får økt verdiskaping for samfunnet. Det er en vinn-vinn-situasjon for alle. I høst behandler vi her på Stortinget Nav-meldingen. I den forbindelse har min kollega Wiborg og jeg reist mye rundt her i Norge. Vi har bl.a. vært på NAV Tvedestrand og NAV Vegårshei, som begge ligger i mitt hjemfylke, Aust-Agder. Der fikk vi høre om utfordringer og muligheter slik Navs egne ansatte ser det, og det har vært veldig lærerikt. Jeg har også gjort det til en viktig oppgave å ta imot innspill fra enkeltmennesker og deres erfaring med Nav. Ofte hører jeg historier både om ting som virker, og om ting som ikke virker. Jeg har bl.a. fått mange henvendelser fra unge mennesker som opplever at reglene er stive og vanskelige. Derfor er jeg glad for den ungdomssatsingen som vi skal behandle i statsbudsjettet nå i høst, og noe av det viktigste for meg er at Nav blir flinkere med ungdom. Nav må forstå ungdommen og deres behov, og Nav må ha de riktige virkemidlene. Så må også ungdommen forstå hva Nav sier og trenger, og de må selv ta ansvar for sitt liv. Så litt samferdsel mens jeg er i gang: Rv. 9, som går gjennom både Aust-Agder og Vest-Agder, har vært og vil være en av mine hjertesaker så lenge jeg er stortingsrepresentant og kan være med og påvirke. Rv. 9 er viktig for alle som reiser mellom Sørlandet og Vestlandet. Her går det mye tungtrafikk, noe som gjør det farlig for dem som bor langs veien. Men vi jobber nå for gul midtstripe gjennom hele Setesdal, og derfor var det med stor glede jeg kunne reise nettopp til Setesdal i forrige uke, med en aldri så liten budsjettlekkasje, ja faktisk to. Regjeringen foreslår i budsjettet for 2017 at det blir penger til gang- og sykkelsti på veien mellom Valle og Harstadberget – en vei som foreløpig ikke er utbygd – det er særdeles viktig å sikre barn og unge så de får en trygg og god skolevei. I tillegg til denne gang- og sykkelveien blir det også satt av penger, 30 mill. kr, til neste byggetrinn i Setesdal, som er Skomedal. Dette gjør at det blir sammenhengende utbygging, vi får billigere og raskere vei, lokale entreprenører får utbyggingene, og det blir tryggere å bo og reise i Setesdal.
Audun Otterstad (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Er det tre ting som inntreffer når høyrepartiene tar makten verden over, så er det store velferdskutt, det er store skattekutt, og det er ideologiske privatiseringer av store statseide ressurser – eid av folket. I Norge har vi den største målte arbeidsledigheten på to tiår i landet vårt. Likevel omtales det knapt nok i denne trontaledebatten av Høyre og Fremskrittspartiets representanter, men framstilles gjerne i glansbilder, ledet an av statsminister Erna Solberg. Den økonomiske politikken virker kraftig, sier statsministeren. Ja, så kraftig at om lag 140 000 enkeltmennesker står uten arbeid, er arbeidsledige – eller det regjeringen kaller å være omstilt. Samtidig dropper 15 000 elever ut av skolen hvert eneste år, fordi de ikke klarer å mestre eget liv. Svaret ungdommene og de arbeidsledige blir møtt med, er skattekutt. Hva var egentlig spørsmålet? Selv om man skulle tro at nikab er regjeringens jobb nr. én når man hørte representanten Nesvik i dag, så er det skattekutt til de aller rikeste – selv om det ikke nevnes skriftlig. Det er jo ikke populært et år før valget. Man trenger heller ikke å være parlamentarisk leder eller å ha kommet til side 420 i sosialøkonom Stoltenbergs bok for å forstå at det er forskjell på hva man bruker penger på i et statsbudsjett. Bestefaren min brukte også mye penger en gang han gravde ut tomten og bygde et hus som familien og mormoren min skulle bo i. Jeg tror det hadde blitt meget upopulært hvis han på tur hjem for å bygge det huset med materialer han hadde kjøpt, heller hadde gamblet bort pengene. Kritikken mot en visjonsløs regjering går ikke nødvendigvis på at man øker pengebruken, det gjelder jo hva man bruker pengene på, at man finansierer de rikes skattefest med våre felles pensjonskroner. I stedet kunne man ha prioritert velferden. Man kunne ha sagt at vi ønsker å pusse opp gamle sykehjemsplasser der det bor eldre mennesker. De er ikke verdig den prisen. Vi kunne ha fått flere i arbeid. Det virker som at det eneste målet med gründerpolitikken er å selge ut bedrifter som lykkes, i stedet for å bygge kompetanseklynger. Og vi kunne ha satset på alle dem som ikke får læreplass. I løpet av 2017 skal Arbeiderpartiet gjennomføre den største omstillingen landet vårt kommer til å se. Vi skal bytte ut hele regjeringen. Og som en felles bekjent av oss har jeg ti råd til dem: Det ene er at dere må omstilles. Det er viktig med en egeninnsats. Det er viktig å ha mobilitet og være villig til å flytte på seg. Det er viktig å være villig til å forsøke nye bransjer og være villig til å fylle hullene i cv-en når man blir omstilt, når Jonas Gahr Støre blir statsminister i dette landet.
Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Jeg har lyst til å fortelle litt om stoda i Telemark, og det er ikke tilfeldig, for Telemark karakteriseres ofte som et Norge i miniatyr. Store, spredte og sammensatte Telemark trenger en regjering som forstår oss bedre enn det dagens regjering gjør. Jeg vil illustrere dette ved tre forhold. For det første: Telemark har en omfattende industri, med ansatte som hver dag står på for høy produktivitet og bidrar til verdiskaping – en industri som klarer mye alene, men som også er avhengig av gode rammebetingelser for å kunne drive godt i framtiden. Jeg vil i denne sammenheng trekke fram INEOS i Bamble. INEOS produserer plastråvarer som eksporteres til store deler av verden. De britiske INEOS-eierne ønsker å investere 8 mrd. kr i fabrikken i Bamble og ba derfor staten om å stille som garantist for å få lån av bankene. Men hittil har regjeringen sagt nei. Bamble, Telemark og Norge trenger en regjering som forstår at det er nødvendig i større grad å bruke statlige virkemidler, som f.eks. lånegarantier, for å bidra til å øke investeringene i fastlandsindustrien. Det handler om å trygge både verdiskapingen og arbeidsplassene for framtiden. For det andre: I industrien jobber det folk som må prestere og levere. En god helse er da en viktig forutsetning. Sykehuset Telemark er i ferd med å gjennomføre det som er blitt kalt en utviklingsplan, som bl.a. har ført til at to lokalsykehus er lagt ned. Det er med andre ord tatt ganske tøffe grep i fylket vårt, men vi opplever at vi får ganske lite igjen. Vi trenger en regjering som satser på helsetjenestene i Telemark, som sørger for at eksisterende bygningsmasse blir rehabilitert, og som ikke minst sørger for bygging av et nytt sengebygg i Skien. For det tredje: Ikke selg Norge – ikke selg Telemark. I Telemark har vi mye skog, og skogen trives i Telemark. Det er ikke uten grunn at Drangedal, skogkommunen, har slagordet «Fire millioner grantrær kan ikke ta feil!». Regjeringen har sørget for at stadig større skogeiendommer legges ut for salg, eiendommer som også ligger i Telemark. Vår felles skog er vår felles ressurs. Skogen bidrar til verdiskaping og rekreasjon. Vi trenger en regjering som forstår at det er nok nå. Løsningen er ikke å selge, men å legge til rette for vekst også i vår felles skog. Vi trenger kort og godt en regjering – en ny regjering – som forstår Telemark og Norge bedre.
Mudassar Kapur (Høyre), 2016-10-04:
Lederen i SV og noen andre av hans kollegaer var tidligere i dag innom et tema som opptar mange i de store byene, og også i min hjemby, Oslo. Jeg tenker selvsagt på boligpolitikk. Dermed sørget SV for å starte sesjonen med å sette bolig på dagsordenen, og det er jeg glad for. Representanten Lysbakken mener vi trenger «en boligpolitikk som tar utgangspunkt i at bolig er noe man bor i, ikke noe man spekulerer i», som han sa. Men det er bare retorikk. Hvis vi ser på hvilken praktisk politikk SV har foreslått i de siste ukene, ser vi at de ønsker å innføre en nasjonal boligskatt som nettopp vil sørge for at vi ikke ser på folks hjem som et sted hvor de skal bo, og et sted hvor deres barn skal vokse opp, men heller som et skatteobjekt som de skal betale enda mer for å bo i. Lysbakken og SV mener at en nasjonal boligskatt er viktig for å stagge prisene i Oslo. Kan noen i SV vise til en eneste økonom i Norge som er enig i at en nasjonal boligskatt vil dempe prisen i pressområdene? Kan noen i SV fortelle den norske befolkningen hvor høy boligskatten må være i hele landet for at boligprisen skal gå ned? Kan noen i SV fortelle oss hvorfor de mener at det er rettferdig at en alenemor på bygda må betale boligskatt for å dempe prispresset i Oslo? Både Arbeiderpartiet og SV prøver å framstå som veldig såret og fortvilet over situasjonen i boligmarkedet, men de har ingen troverdighet. La oss viske bort all retorikken og se på politikken fra disse partiene. SV stemte for 1 100 færre boliger enn det Høyre-byrådet la opp til i perioden 2011–2015. Arbeiderpartiet stemte også for færre boliger enn det byrådet la opp til. Arbeiderpartiet og SV var med på å presse igjennom et forslag i Stortinget rett før sommeren som vil gjøre det 100 000 kr dyrere å bygge en bolig på 60 m 2 .  Arbeiderpartiet og SV tvang igjennom en leilighetsnorm i Oslo som har satt et tak for bygging av små boliger i Oslo sentrum, slik at vi bygger minst av det som etterspørres mest, og de nekter fortsatt å fjerne normen. I sommer lanserte SV et forslag om at staten skal bygge alle boliger, og at vi må ha statlig prisregulering, slik at vi kan gå rett tilbake til tiden med penger under bordet, og da spør jeg: Hvem er de heldige vinnerne av denne Lotto-premien som SV skal dele ut, og hva med dem som ikke har masse kontanter til å betale under bordet? Ingen svar. Lysbakken gikk tidligere i sommer ut og sa at det er feigt ikke å innføre en nasjonal boligskatt. Men hvis vi ser på hvilken politikk de har gjennomført, mener jeg at det er feigt å komme tilbake til Stortinget nå og be om en nasjonal boligskatt som svar på at man selv ikke har levert da man hadde ansvaret.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Eg representerer eit fylke som regjeringa ikkje vil ha, ikkje vil satsa på, men byggja ned og demontera – sterke ord, ja det er det, men så har verkeleg folk i Sogn og Fjordane òg fått føla på kroppen kva høgrepolitikk er i praksis. Eg vil retta ein takk til Kristeleg Folkeparti og Venstre, som har hjelpt meg å stoppa nedlegginga av Fiskeridirektoratet i Måløy, Forskningsstasjonen på Fureneset i Fjaler og òg andre. Arbeid til alle, velstand til alle og velferd til alle vert best skapt gjennom sterke fellesskap. Høgre og Framstegspartiet aukar forskjellane ved å gje skattekutt til dei som har mest frå før, i staden for å satsa på arbeid, utdanning, helse og skule. Forskjellane aukar òg mellom dei som har trygge jobbar, og dei som har utrygge jobbar, mellom by og land og mellom kvinne og mann. Og så vert det snakka om omstilling som om dette er eit nyord. Hydro Elkem i mitt fylke har drive med omstilling så lenge eg kan hugsa. Bøndene har omstilt og omstilt, og fiskarane like så. Men det hjelper ikkje berre med omstilling, det må leggjast til rette for å skapa nye arbeidsplassar, og her viser talas tale heilt klart at regjeringa brukar feil medisin. På Arbeidarpartiet si vakt vart det skapt om lag 360 000 nye arbeidsplassar, under dagens regjering berre 24 000. Arbeidsløysa vert forsøkt bortforklart. Regjeringa er ikkje eingong bekymra, dei har til og med leigd fengselsplassar i utlandet i staden for å byggja i Vik til halve prisen, og ha norske arbeidsplassar. Og kvifor svarar ikkje regjeringa i denne debatten på hovudutfordring nr. ein? Korleis skal dei leggja til rette for fleire nye arbeidsplassar i privat sektor? Korleis få fleire i jobb? Det hadde vore ei heilt ærleg sak om dei hadde kjempa og tapt. Men nei, når dei ikkje eingong prøver, ja då har regjeringa svikta. Så til regjeringa si overdrivne tru på marknaden og det private. Kommersialiseringa av flyplassen i Florø har ført til kutt i kveldsruter og morgonruter, og dyrare billettar er konsekvensen. Bra for næringslivet? Nei. Bra for folket? Nei. I fylket vårt har vi fått ein ny privat kristen skule med heile to – to – elevar. Er det rett bruk av fellesskapet sine ressursar og godt nok fagleg og sosialt for elevane? Nei. Arbeidarpartiet vil byggja landet, vi vil ikkje selja landet. Vi vil at folket skal eiga vatn, skog og fisk saman. Vi skal vera garantisten for at fiskeressursane skal tilhøyra fellesskapet. Fiskeflåten skal eigast av fiskarane, og nasjonalitetskravet skal oppretthaldast. Vi må ikkje setja oss i ein situasjon der kvotane kan hamna på utanlandske hender. Fisken er ein evigvarande ressurs, han tilhøyrer fellesskapet.
Norunn Tveiten Benestad (Høyre), 2016-10-04:
Når tidene blir urolige, er det menneskelig å søke trygghet: trygghet i hverdagen, for egen økonomi, for arbeid og for familien. Arbeid, aktivitet og omstilling har preget regjeringas politiske arbeid i året som gikk, og vil også gjøre det i året som kommer. En viktig utfordring har vært å sikre at arbeidsledigheten som rammer deler av landet vårt, ikke biter seg fast på et langsiktig høyt nivå, slik den gjorde da Arbeiderpartiet styrte landet på 1990-tallet. Derfor har regjeringas målrettede tiltak for regionene som har vært hardest rammet av arbeidsledigheten, vært så viktig. Heldigvis ser vi nå tegn til at trendene snur, og politikken virker. I mitt hjemfylke, Vest-Agder, som har vært kraftig rammet av nedgangen i oljesektoren, kunne Nav-direktør Per Lund forrige fredag slå fast at arbeidsledigheten nå er nede i 3,4 pst. Det er faktisk under nivået på samme tidspunkt i fjor. Han antok at bunnen nå er nådd på Sørlandet, og at ledigheten vil falle utover høsten. Det gir håp for mange familier som har opplevd denne usikkerheten på kroppen. Virkemiddelapparatet har vært tatt i bruk, etableringstilskudd, SkatteFUNN, forskningsmidler, miljøteknologifond og Enova-midler har bidratt til aktivitet, nyskaping og nyetablering. Et godt eksempel er et lite tremannsfirma i Kristiansand som jeg besøkte forrige uke, der tre ingeniører driver produktutvikling for olje- og energibransjen. De er snart klare til å lansere et nytt produkt ved hjelp av virkemiddelpakken som næringsministeren har gått i bresjen for, og det kan gi arbeid til flere i tiden som kommer. Sammen med skattepolitikken og tiltakspakkene bidrar virkemiddelapparatet til både sysselsetting og omsetning. Det får vi dokumentert også fra Statistisk sentralbyrå, som slår fast at den økonomiske politikken har gitt et vesentlig bidrag til at oljenedturen ikke har ført til en enda mer betydelig nedgang i norsk økonomi. Og Cappelen-utvalget var klar på at finanspolitikken har vært og er ekspansiv, og at dette har dempet nedgangen i økonomien. Jeg har også lyst til å si et par ord om utdanningspolitikken og hvordan den har virket i landsdelen vår. Mens lærerne før regjeringsskiftet i 2013 klaget mye på mangel på tilbud om etter- og videreutdanning, har vi nå i Agder-fylkene nesten 1 000 lærere som har fått innvilget et sånt tilbud under nåværende kunnskapsminister. Hægebostad og Audnedal kommuner er blitt språkkommuner, Kristiansand, Arendal, Risør og Gjerstad er blitt realfagskommuner, og i Songdalen kommune har «kidsa» koding som valgfag. Det er framtidsrettet kunnskapspolitikk som virker, og som kommer til å sette spor.
Michael Tetzschner (Høyre), 2016-10-04:
Det har vært en lang dag, men ikke desto mindre har den gitt en interessant avklaring, nemlig ved at Arbeiderpartiet i flere innlegg indirekte har sagt at forholdstallet mellom privat sysselsetting og offentlig sysselsetting er av betydning. Det er rett og slett fordi det er privat sektor som finansierer offentlig velferd. Uten overskudd fra næringsvirksomhet, uten bedriftenes evne til å utbetale lønn til sine ansatte, som staten igjen får sin rikelige del av, hadde kommune og stat og deres politikere ikke hatt en eneste krone å fordele til gode formål. Derfor lyder det litt hult når Arbeiderpartiet beskylder den borgerlige regjeringen for at tre fjerdedeler av all arbeidsplassvekst i det siste har kommet i offentlig sektor. Slik må det nødvendigvis være når en stor og viktig sektor og deres leverandører er under nedskalering. Inntil dette tar seg opp igjen, vil dette selvfølgelig være bildet. Samtidig er det nedslående når man ellers hører rød-grønn retorikk ta for seg verdiskapingen i samfunnet. Forstår man hva man snakker om i Arbeiderpartiet og SV når man snakker om verdiskaping? Noen av deres representanter minner – med all respekt er – om mennesker som ikke har satt sine ben i en privat bedrift annet enn kanskje med en vernehjelm som det står «gjester» på. Man merker det også i omtalen av politikk og arbeidsplasser. Det høres ut som trygge arbeidsplasser er noe man kan kjøpe eller regulere seg til. Slik er det ikke, det er ideene, patentene, en effektiv produksjon og salget som avgjør om en arbeidsplass når den er etablert, forblir trygg. Det er bedriftenes generelle vilkår og konkurranseevne som hindrer arbeidsplassene i å bli nedlagt eller flyttet. Da er det selvfølgelig selvmotsigende å angripe bedrifter for at de går med overskudd, eller – for å benytte et hyppig fyord fra rød-grønn side her i debatten – at de er kommersielle. De kommersielle har liksom urene motiver. Men det er nettopp overskuddet de genererer, som gjør at arbeidsplassene blir trygge, som gir lønnsevne, og som tiltrekker seg privat sparing for videre vekst. Man kan merke hele paletten av nærmest nedgjørende karakteristikker av de som finansierer velferdsstaten, og som gir politikere – oss – penger til å fremstå som gavmilde. Men pengene må tjenes i privat sektor før de kan brukes i offentlig sektor. Vi har hørt i debatten i dag, passe avstemt etter rødfargen, ord som «velferdsprofitører», «kommersielle» og «profittjagende». Det er altså det de rød-grønne omtaler som bortkastede penger. Det gjelder særlig når private aktører slipper til, men det er det vi må gjøre hvis vi nettopp skal få til et bedre forholdstall mellom offentlig ansatte og privat ansatte.
Arnulf Goksøyr (Høyre), 2016-10-04:
Regjeringa signaliserer store ambisjonar for å bidra til reduksjon i utslepp av skadelege klimagassar. Paris-avtalen vitnar om at Noreg tek det grøne skiftet på alvor. Dette gjev vår nasjon store moglegheiter med den tekniske kompetansen og den innovasjonskrafta som ligg i ulike kunnskapsklynger i vårt land. Vi har føresetnadene med eit svært kompetent maritimt miljø, med omsyn til både språkteknologi, elektrisk frekvensteknologi, hybride framdriftssystem og gassdrivne fartøy. Noreg har kunnskapsmiljø som skal til for å gjere framifrå forsking om til grøn revolusjon. Det er berre å bestemme seg, stille krav og gjennomføre. Mange norske reiarlag, verft og teknologiselskap gler seg over desse utfordringane. Omstilling gjev rom for å stramme opp kursen. Det er norsk maritim kompetanse som skal løyse utfordringane med lavutsleppsteknologi og det grøne skiftet. Energieffektive fartøy kan best utviklast i Noreg, og verda vil spørje etter norske løysingar. Då må det også byggjast i Noreg, ved norske verft. Dei neste seks–åtte åra skal det byggjast ei rekkje nye ferjer til mange milliardar kroner. Der må vi stille dei strengaste krava i verda til rein energi og grøn teknologi. Dei teknologiske fortrinna våre vil også verte eit konkurransefortrinn – det må vera så strenge krav at det må norsk innovasjonskraft til for å løyse kontraktskrava. Med økonomisk støtte frå Enova registrerer vi at mange bedrifter leverer berekraftige løysingar. Internasjonale samarbeidsavtalar må til. Likevel ser vi at avtalar vert omgått, med tanke på konkurransevilkår. Finansieringsordningar vrir investeringane frå Noreg til andre land, «tax lease» og andre utanlandske grep vert lyfta fram for å vinne kontraktar. Dette må overvinnast – og med dette også det teknologiske miljøkappløpet. Det er gledeleg å sjå at regjeringa har gjeve klar melding om å byggje tre nye kystvaktfartøy, både for å vareta tryggleiken i norsk territorium og fordi fartøya skal byggjast i Noreg. Suverenitet kan også vidareutviklast med å vere fyrst ute med ny lavutsleppsteknologi der. Vi bør ha som ambisjon også i framtida å vere fremst på maritim innovasjon og teknologisk nyskaping. Her leverer regjeringa dei nødvendige løysingane som bidreg til fleire jobbar, betre jobbar og meir verdiskaping, som vi skal leve av i framtida.
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2016-10-04:
Vi har i dag 29 000 unge under 30 år som står utenfor arbeidslivet. Nav skal vurdere og avklare om de er i stand til å jobbe, men mange av dem får altfor lite oppfølging. Etter fire år er de fleste lenger unna arbeidslivet enn de var da de gikk inn i ordningen med arbeidsavklaringspenger – eller det vi kaller AAP. Slik kan det ikke fortsette. Vi har heldigvis en regjering som er handlekraftig, og som vil gjøre noe med dette. Regjeringen nedsatte et ekspertutvalg som gikk grundig igjennom Nav. Utvalget kom i fjor med rapporten «Et NAV med muligheter», og nå i høst skal vi behandle stortingsmeldingen «NAV i en ny tid – for arbeid og aktivitet». Regjeringen foreslår en rekke regelverksendringer. Målet er å redusere antall unge på helserelaterte ytelser og få flere over i utdanning og arbeid. Ordningen med arbeidsavklaringspenger har ikke fungert etter hensikten. Målet var å få flere inn i et oppfølgingsløp som kunne lede til arbeid, men mange unge opplever å få mer utbetalt i stønad enn de ville fått i en ufaglært jobb. Det gir ingen incentiver til å prøve seg i arbeidslivet. Til nå har det vært fokusert for mye på begrensningene, fokus må mer flyttes til mestring og til hva man kan få til selv om helsen ikke er helt 100 pst. Regjeringen vil prioritere innsatsen rettet mot de unge. En ny ungdomsinnsats skal erstatte dagens fragmenterte garantiordninger. Det hjelper ikke med stadig nye og tomme garantiordninger, som spesielt Arbeiderpartiet har en forkjærlighet for. Det må innhold og handling til. Regjeringen vil at Nav skal bli mer handlingsrettet og gi mer individuelt tilpasset og arbeidsrettet oppfølging av de unge under 30 år. Mange av de unge som faller ut av skole og arbeid, har psykiske helseutfordringer. Nyere forskning og erfaring sier at arbeid er bra for den psykiske helsen. Arbeid og behandling bør så langt det lar seg gjøre, foregå samtidig. Man trenger ikke være 100 pst. frisk for å være i jobb. Arbeid kan være god medisin og drivkraft til bedringsprosesser. Så vi trenger altså flere arbeidsgivere som gir unge utenfor arbeidslivet en sjanse. Nav skal være en god medspiller. Sist uke leste jeg i min lokalavis, Asker og Bærums Budstikke, at Nav-lederne i Asker og Bærum i samarbeid med næringsrådene i de to kommunene har tatt initiativ til kampanjen «Den rauseste sjefen». Jeg synes det er flott med slike kreative tiltak, det er viktig å gå nye veier. Noen trenger en påminnelse om og en oppfordring til å våge å møte mennesker som er annerledes enn dem selv, med åpenhet og raushet. Jeg kommer til å følge nøye med på denne kampanjen, og jeg håper at mange rause og inkluderende sjefer melder seg på i konkurransen om å bli den rauseste sjefen.
Ingunn Foss (Høyre), 2016-10-04:
For tre år siden lovet Høyre å gjøre noe med helsekøene, etterslepet på samferdsel og for lite satsing på forskning og utdanning. Landet har fått en ny kurs. Helsekøene og ventelistene har gått ned, spesielt innen rus og psykiatri. Vedlikeholdsetterslepet på vei og jernbane reduseres for første gang på mange tiår. Forskningsinnsatsen er økt betydelig. Vi sørger for at elevene lærer mer i skolen, og aldri før har så mange lærere fått etter- og videreutdanning. Vi gir flere barn tilgang til barnehage. Og vi fornyer og forbedrer offentlig sektor. I løpet av de siste årene har noen utfordringer blitt større. Før valget advarte Høyre mot avhengigheten av oljesektoren, uten at det førte til nødvendige omstillingstiltak. Oljeprisen er mer enn halvert siden regjeringen Solberg overtok, og det har ført til økt ledighet, særlig på Sør- og Vestlandet. Det brukes nå målrettede tiltak for å skape aktivitet på kort sikt til de regionene og bransjene som er hardest rammet, samtidig som det legges til rette for trygge arbeidsplasser i framtida. Heldigvis ser vi nå positive signaler i økonomien. Ledigheten er redusert i 14 fylker det siste året, og Norges Bank, SSB, NHO og Virke mener alle at økonomien er på vei opp igjen. September var fjerde måneden på rad hvor Nav rapporterte om færre ledige, også på Sørlandet. Reiselivet har hatt en rekordsommer. Oppdrettsnæringen går veldig bra, og det gjør også bygg- og anleggsnæringen. Det er utfordringer, men det er ingen grunn til å svartmale norsk økonomi, slik som Arbeiderpartiet holder på med. Det virker som om Arbeiderpartiet ikke klarer å glede seg noe som helst over lysere utsikter for næringsliv og arbeidsplasser, så lenge de ikke styrer selv. En SSB-rapport bestilt av Arbeiderpartiet viser at skattelette skaper arbeidsplasser, men Arbeiderpartiet mener likevel det viktigste funnet i rapporten er at offentlige investeringer er mer effektivt enn skattelette for å skape arbeidsplasser. Det er lett å skape flere arbeidsplasser i offentlig sektor. Problemet er bare det at det er arbeidsplasser i privat sektor som skaper verdiene, som igjen kan gi arbeidsplasser i offentlig virksomhet. Som medlem av næringskomiteen reiser jeg mye og møter store, mellomstore og små bedrifter over hele landet, kvinner og menn som satser tid og penger på å skape arbeidsplasser og produkter verden har bruk for. Jeg er imponert over det engasjementet og den gründerånden som finnes i det norske næringslivet, hvor det er mange eksempler på at dette lille landet skaper produkter og teknologier i verdensklasse. Jeg har til dags dato ikke møtt en eneste bedriftsleder som ønsker seg mer skatt, men jeg har møtt mange som er opptatt av mindre skatt og av rammebetingelser som gjør at de kan konkurrere med andre land og overleve i Norge. Derfor er vekstfremmende skattelettelser for norsk næringsliv så viktig. Det styrker det norske eierskapet.
Ingjerd Schou (Høyre), 2016-10-04:
Jeg er veldig godt fornøyd med at vi er i gang med å redusere forskjeller. For vi reduserer ventetidene i helsevesenet, og det betyr mye for mange. Flere får behandling raskere. Kvaliteten i behandlingen av livstruende sykdommer er blitt bedre. Pakkeforløp for kreft gir rask diagnose, forutsigbarhet og trygghet for hver enkelt og også for de pårørende. Vi har gjennomført den gylne regel, dvs. at de som har og sliter med psykiske lidelser, blir prioritert på lik linje med dem som har andre sykdommer. Vi har lovfestet retten til heldøgns omsorg. Staten tar et større ansvar for utbygging av eldreomsorgen, og vi har nær doblet tilskudd til utbygging av omsorgsplasser. Personer med assistansebehov har fått rett til hjelp til det de ønsker, når de trenger det, gjennom innføring av rettighetsfesting av brukerstyrt personlig assistent. Strategien mot barnefattigdom sikrer at flere kan delta på sosiale arenaer, og – som om ikke det er nok – gratis kjernetid i barnehagene for 4- og 5-åringer i familier med lav inntekt og lavere foreldrebetaling for lavinntektsfamilier, også i barnehagene. Vi har gjeninnført gratis pc til elever med lese- og skrivevansker etter at dette var et usosialt kutt fra Arbeiderpartiet. Vi senker terskelen inn i arbeidslivet, og vi styrker innsatsen mot arbeidslivskriminalitet. Dette er å redusere forskjeller. Jeg hører at noen i denne salen ikke har fått med seg dette. Det kan være en oppfordring til at man ikke bare hører på egen retorikk, men at man faktisk klarer å lese innenat og følge med. Derfor har denne regjeringen sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre prioritert, ikke nedprioritert, flyktninger i kommunene. Derfor har denne regjeringen sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti prioritert, og ikke nedprioritert, integreringstilskuddet til kommunene, for nettopp å få asylsøkere raskere ut i arbeid. Derfor har denne regjeringen sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti senket, ikke hevet, barrierene inn i arbeidslivet for å få flere av dem som føler seg presset ut av arbeidslivet, inn i arbeidslivet igjen. Derfor har denne regjeringen sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre redusert, ikke økt, ventetiden i helsetjenesten for å hjelpe dem som sliter, tilbake til hverdagen. Det er nettopp alle disse tingene jeg nå har nevnt, som gjør at forskjellene i Norge reduseres. Mye kan fortsatt bli bedre. Fortsatt trengs denne regjeringen for å gjøre viktig arbeid, men vi er godt i gang med å gjøre endringer innenfor viktige områder som betyr noe for folk i hverdagen. Nettopp i møtet med den enkelte er politikken oppe til eksamen. Da hjelper det ikke å være bare retorisk opptatt av at vi ikke skal ha samspill mellom private, offentlige og ideelle.
Iselin Nybø (Venstre), 2016-10-04:
En av de tingene som var oppe i trontalen, var det grønne skiftet, og det har de siste dagene vært fokusert ganske mye på uenigheten mellom regjeringspartiene og Venstre når det gjelder miljøpolitikken og det grønne skiftet. Jeg er sikker på at vi ikke har hørt det siste om det denne høsten. Det jeg har lyst til å snakke om, er derimot et område der vi sammen har fått til mye allerede, men hvor det fortsatt er mye som står ugjort. Jeg vil snakke om utdanningspolitikk. De siste tre årene har vi sammen fulgt opp enigheten i samarbeidsavtalen om et lærerløft i skolen. Det har vært en historisk satsing på videre- og etterutdanning, og jeg er overbevist om at det er både viktig og nødvendig. Vi har begynt på et kompetanseløft for de såkalt ikke-kvalifiserte lærerne i norsk skole, vi har fått på plass et løft for helsesøstrene, og vi har fått gratis kjernetid i barnehagene for 4–5-åringer fra lavinntektsfamilier. Innenfor høyere utdanning har Venstre fått gjennomslag for elleve måneder studiestøtte, vi overoppfyller på antall studentboliger, og det har vært en betydelig økning i både basisbevilgninger, studieplasser og stipendiater de siste tre årene. Mye av det gode som allerede er gjennomført, er ting vi fortsatt må jobbe med. Men det er også andre ting som er viktig at vi løfter framover. Vi må fortsette med jobben med å sikre flere dyktige lærere inn i skolen. Lærere i alle fag må omfattes av videre- og etterutdanningsløftet. I dag er det mange med viktig kompetanse som ikke blir prioritert, fordi basisfagene står først i køen. Vi vet at det framtidige arbeidsmarkedet ikke finnes i dag, og at elevene våre må være både kreative og omstillingsdyktige. De praktisk-estetiske fagene blir ikke mindre viktige framover. Det er nødvendig at vi også ser på lærerne i disse fagene, og Venstre mener at det på sikt også bør være et kompetansekrav for å undervise i disse fagene. Venstre har lenge vært for en sertifiseringsordning for lærere. Vi mener at det å være lærer skal være en tittel som er forbeholdt dem som har utdannelsen og kompetansen. En modell for sertifisering kan tenkes gjennomført på mange ulike måter, men det er flere yrkesgrupper som i dag har det, og som på den måten sørger for at hele yrkesgruppen holder seg faglig oppdatert. Vi må også klare å lage en hverdag for barn som virker sosialt utjevnende og mobiliserende. Kunnskap er makt, og ingenting er så viktig for sosial mobilitet som utdanning. Vi må inkludere dem som i dag faller utenfor pga. økonomi. Etter at vi har innført gratis kjernetid i barnehagene, er tiden inne for å se på SFO-prisen. Det er et kjempeviktig fritidstilbud som mange barn ikke får ta del i, fordi det er for dyrt. Innenfor høyere utdanning og forskning har det skjedd mye denne stortingsperioden. Men vi står fortsatt med en situasjon der de gamle universitetene har en mye bedre finansiering enn de nye universitetene og høyskolene. Vi må fortsatt jobbe med å utjevne dette slik at vi får gode utdanninger i hele landet, og slik at også disse institusjonene kan hevde seg internasjonalt på de områdene hvor de har sine fortrinn.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
I trontala slår regjeringa fast at arbeidskrafta er Noregs viktigaste ressurs, og at omsynet til den framtidige velferda vår krev at flest mogleg deltek i arbeidslivet. Vidare vert det peika på at mange gjennom dei to siste åra har vore gjennom ei vanskeleg tid, at arbeidsløysa, spesielt på Sør- og Vestlandet, har auka markert, og at situasjonen framleis er alvorleg for mange. Mykje av grunnlaget for den vanskelege sysselsetjingssituasjonen i landsdelen er å finna i det dramatiske oljeprisfallet frå rundt 110 dollar per fat sommaren 2014 til under 45 dollar per fat sommaren 2016. Inntektene og lønsemda i oljenæringa og skatteinntektene til staten har gått ned. Det er i slike vanskelege tider, styrt av internasjonale konjunkturar som me ikkje har styring med, at det nettopp er så viktig med politisk styring som kan avhjelpa den vanskelege sysselsetjingssituasjonen som rammar den enkelte, fleire lokalsamfunn og no altså ein heil landsdel. Det er her regjeringa har svikta mest. Mottiltaka ein har kome med, har vore for små og har kome for seint, og prioriteringane har vore feil når skattekutt har kome i staden for kraftinnsats for å utnytta den viktigaste ressursen i Noreg, arbeidskrafta, og sørgja for at flest mogleg får delta i arbeidslivet. I mitt heimfylke, Hordaland, er 3,3 pst. av arbeidsstyrken no heilt ledige. Og i min heimkommune, Stord, er 5 pst. no heilt ledige. Det er ein auke på 48 pst. på berre eitt år, og framtidsutsiktene ser også svært usikre ut. Når me også kan sjå at det dei siste tre åra er skapt berre 25 000 nye jobbar i landet vårt, og at tre fjerdedelar av desse har kome i offentleg sektor, ja då lovar det heller ikkje så godt for eit offshorebasert industrisamfunn. Gjennom budsjettlekkasjar har det kome fram at regjeringa no vil gje 650 millionar vedlikehaldskroner til vestlands- og sørlandskommunar for å få ned arbeidsløysa. Det lovar bra. Mykje nødvendig vedlikehald og opprusting vil verta utført, og ein del lokale firma og arbeidsfolk vil få aktivitet i ein periode. Likevel må det mykje kraftigare lut til for at denne landsdelen skal kunna utnytta sitt verdiskapingspotensial. På måndag fekk me «beretningen om rikets tilstand». Det er å håpa at det budsjettet regjeringa skal presentera, vil stimulera til fleire arbeidsplassar, og at det ikkje vert «beretningen om rikets stillstand».
Sigurd Hille (Høyre), 2016-10-04:
Trontalen ble godt mottatt. Når man i ettertid leser den, er det forståelig. Den beskriver et godt rustet, moderne samfunn, et samfunn med en høyt utdannet befolkning, hvor det er små forskjeller blant folk, og en åpen, robust økonomi. Hvis vi skal videreutvikle samfunnet vårt, krever det imidlertid en del av oss alle. Vi må ha evne og vilje til å foreta nødvendige endringer og finne nye løsninger. Dette gjelder innenfor både offentlig og privat sektor. Og ikke minst: Vi må opprettholde en høy verdiskaping. Det er kun med dette som bakgrunn vi klarer å opprettholde det vi omtaler som den norske modellen. Vi har opplevd også i tidligere tider at jobber forsvinner, og at bedrifter er nødt til å nedbemanne. Problemet vi har, er at det skapes for få jobber i privat sektor. Det er det flere grunner til, og noen kan politikerne ikke alltid gjøre noe med. Det vi kan gjøre noe med, må vi gjøre. Det er særlig innenfor den økonomiske politikken, da særlig skattepolitikken. Hvis vi skal få folk som har anledning til det, til å investere i norske arbeidsplasser, må disse føle at de har noe igjen nettopp for å gjøre det. Da må det f.eks. ikke være forskjell i rammebetingelsene for norske eiere i forhold til utenlandske. Da må det ikke være slik at kommuner innfører store eiendomsskatter for næringslivet, som gjør at driftsøkonomien svekkes og dermed setter arbeidsplasser i fare. Da må den statlige skattepolitikken overfor det private næringslivet heller ikke føre til slike forhold. Og igjen må formuesskatten, som rammer de mange tusenvis av mindre norske bedrifter, avvikles. Opprettholdelse av nettopp denne skatten hemmer investeringer og svekker eksisterende drift. Det er interessant at representanter fra de rød-grønne på en måte benekter at formuesskatten har noe med dette å gjøre. Kanskje man i større grad skulle lyttet til dem som har skoen på, i dette tilfellet de mange private bedriftseierne. Vi skal verne om den norske modellen. Den er vi stolte over. Finanskomiteen var nettopp i Sverige. Der omtaler de den heller som den nordiske modellen. De beskriver den omtrent slik vi gjør for den norske. I Sverige har de budsjettunderskudd og låner hvert år for å få balanse i budsjettene. I Sverige har de en noe høyere arbeidsløshet enn hva som er tilfellet her, men de har ikke eiendomsskatt, ikke har de formuesskatt, og ikke har de arveavgift. Der er alle enige om at slike skatter skader nasjonen og vil føre til større problemer enn dem man har. Neste år er det stortingsvalg. Vi kan ane hva vi har i vente, for å si det slik. Til syvende og sist må politikken være troverdig. Den må skape trygghet for folk, og den må inngi tillit. Enkeltmennesket må settes i sentrum, og vi må trygge fellesskapet. For oss liberalkonservative er dette en selvfølge. Det er det vi kaller tillitspolitikk.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-12-17:
Denne regjeringen, og Høyre, overtok et Norge i motvind. Dessverre har den forrige regjeringen ikke benyttet det store handlingsrommet – den høye oljeprisen og vekstmotoren i norsk økonomi – på en måte som ville gjort Norge og vårt næringsliv mer robust i den omstillingen som vi nå er inne i på grunn av at oljeprisen har falt så betraktelig gjennom de siste årene. Jeg er glad for at vi har en regjering som tar det å trygge jobber og skape arbeidsplasser på alvor, som sørger for å tilrettelegge for næringslivet og vekst i privat sektor. Det er viktig at vi nå satser på samferdsel, at vi satser på kunnskap, og at vi gir skattereduksjoner for å stimulere til økt næringsaktivitet og for å skape og trygge jobber fremover.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-12-17:
Jeg er glad for at denne regjeringen har hatt en historisk satsing på samferdsel. Noe av det aller viktigste for dem som pendler, er at vi har effektive og trygge veier, og at vi har et kollektivsystem som gjør at de kommer effektivt fram og tilbake til jobb og gjør det mulig å bosette seg i f.eks. i utkanten av store bysentra. Det tror jeg er det aller viktigste for pendlerne. Så har vi også gjort betraktelige lettelser i skatten for folk flest. Det betyr også mye i forhold til den økonomiske situasjonen og for pendlerne. Så har vi også hatt fokus på drivstoffavgifter. De har blitt økt noe, og det må ses i sammenheng med det grønne skiftet.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-12-17:
Jeg er fornøyd med at vi har en regjering som tar klimautfordringen på alvor. Det er faktisk den største utfordringen vi står overfor fremover, og det er klart at i det bildet må også transportsektoren som en del av ikke-kvotepliktig sektor ta en stor del av de reduksjonene som skal komme. I det store bildet vil også drivstoffavgiftene være et viktig element, men samtidig er det viktig for bileierne å se hele bildet, nemlig at de store reduksjonene vi har gjort i engangsavgifter o.l., rammebetingelser for elbiler, gjør at bilbrukerne egentlig kommer veldig godt ut når en ser disse tingene under ett.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-12-17:
Vi er opptatt av å redusere ulikhetene i Norge, men det vi må erkjenne, er at den største enkeltfaktoren som skaper ulikhet blant mennesker i Norge, er om en har en jobb, eller om en står utenfor arbeidslivet. Derfor har veldig mye fokus vært rettet mot å trygge eksisterende arbeidsplasser og berede grunnen for å skape nye arbeidsplasser. Det er det aller, aller viktigste vi kan gjøre for å dempe ulikhetene i Norge. Det å skape en god skole som gjør at alle har muligheter til å få en utdannelse, skaffe seg arbeid og forsørge seg og sin familie, er noe av det aller viktigste vi kan gjøre. I tillegg er det selvfølgelig viktig å fokusere på velferdsordningene våre og ta vare på dem som dessverre faller utenfor og ikke har anledning til å jobbe og forsørge seg selv.
Siri A. Meling (Høyre), 2016-12-17:
Jeg står med skatte- og avgiftsinnstillingen fra i fjor i hendene. Det er jo slik at Senterpartiet har fått gjennomslag for den modellen som de selv lanserte for finansskatt for ett år siden, hvor de foreslo en aktivitetsskatt på hele 7,8 pst. på lønn og 7,8 pst. ekstra skatt på overskudd i finansnæringen. De hadde et bokført proveny på hele 6,8 mrd. kr og påløpt proveny på hele 8,5 mrd. kr. I dag, ett år senere, skriver Senterpartiet side opp og side ned i merknader om hvor forferdelig regjeringens forslag til finansskatt er. Da er det naturlig å spørre representanten Slagsvold Vedum: Hva i alle dager har skjedd i Senterpartiet i løpet av dette året? Eller er det ting i finansnæringen som begrunner denne helomvendingen i egen politikk, og den plutselige bekymringen for å skade finansnæringens arbeidsplasser?
Siri A. Meling (Høyre), 2016-12-17:
Det er lov å ombestemme seg, og det er lov å lytte. Det som jeg har litt problemer med å forstå, er: Når en for ett år siden foreslo 7,8 pst. skatt på lønn i finansnæringen, og regjeringen i dag får gjennomslag for sitt forslag om 5 pst. skatt på lønn, så er det noe med hvor mye Senterpartiet legger i merknadene og kritikken av regjeringen i år på noe de selv foreslo for ett år siden. Det kan umulig ha vært så store endringer i løpet av dette ene året. Kanskje er forklaringen at det nærmer seg et valg, at Senterpartiet gjør mye for å verne om arbeidsplasser i Distrikts-Norge, og de argumentene som er kommet når det gjelder bl.a. sparebankene i denne saken – at det er mer et resultat av en populistisk innstilling enn at det egentlig er realiteter i det som Senterpartiet i dag står for og argumenterer for.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2016-12-17:
Høyre gikk til valg på å kutte skatte- og avgiftsnivået og gjøre norsk økonomi mindre oljeavhengig. Bortfallet av inntekter skulle finansieres gjennom kutt i byråkrati, flere private jobber og såkalte dynamiske effekter av skattekuttene. Tre år senere er skattene kuttet, men avgiftene har økt, og underskuddet har økt dramatisk. Byråkratiet skyter i været, arbeidsledigheten har nådd sitt høyeste nivå på 20 år, og det skapes ikke flere private jobber. Økonomien har heller aldri vært mer oljeavhengig. Mens regjeringa har hatt null kontroll på utgiftsveksten, har den blinde troen på dynamisk skattepolitikk bidratt til at inntektene er betydelig svekket. Resultatet er at forskjellene øker, og at vi er på vei til å tømme oljefondet om få år. Hva tenker representanten Meling om at Høyres økonomiske politikk så til de grader har spilt falitt?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-12-17:
Det viktigste virkemiddelet for norsk næringsliv de siste årene har vært krona, som Høyres leder, Erna Solberg, aktivt argumenterte for at man burde erstatte med euro i 2005. Så det må i hvert fall være godt for Høyre at Høyre ikke har fått gjennomslag på det området. Min replikk dreier seg om pendlerne. De tre årene Høyre har styrt, har en som pendler seks mil, fått 3 206 kr mer i skatt – en som pendler seks mil hver dag. Før budsjettet ble lagt fram, var det stor ståhei om at nå skal pendlerfradraget forbedres, og så ble det tilbakeført 80 kr av de 3 200 kronene som man i utgangspunktet har tatt. Synes representanten Meling at det er en satsing på pendlerne?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-12-17:
Som hovedtalsperson for de to regjeringspartiene: Er representanten Meling fornøyd med at en på ett år har klart å øke drivstoffavgiftene mer enn man klarte på åtte rød-grønne år?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-12-17:
Senterpartiet er et parti som er veldig opptatt av det personlige eierskapet, og vi mener det er en kjempestor styrke for norsk næringsliv at det er mange enkeltpersoner som er villig til å satse både tid og kapital – noen ganger satses det nesten hus og hjem – for å klare å starte bedrifter. Det er et gode ved det norske næringslivet at vi har mange store og små bedrifter, og mange av de store har også vært små i starten, så vi ønsker å bruke skatte- og avgiftspolitikken aktivt for å stimulere til det. Noe av det som vi har ment har vært det aller viktigste virkemidlet for mange små bedrifter, er avskrivningssatsene – avskrivningspolitikken. Derfor er vår hovedprioritering for næringsaktører at vi har en høyere avskrivningssats, altså på 30 pst., første året, for det vil hjelpe veldig mange i oppstartsfasen. Det gjør at man får en mye lavere skattebelastning det første året man har investert i en bedrift. Det mener vi er et veldig målrettet og godt tiltak.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-12-17:
I forbindelse med arbeidet med skatteforliket i vår gikk alle partiene grundig gjennom de ulike sidene ved norsk skattepolitikk, og i den forbindelse løfter vi også den problemstillingen som nå har kommet opp igjen. Vi har sett at nettopp de utslagene som vi nå har blitt advart mot, kunne bli så store. Det som er viktig med det norske høringssystemet, er at man får innspill fra store deler av næringslivet fra ulike aktører. Vi har vært tydelig på målet hele tiden, vi mener det er rett å beskatte finansnæringen hardere, men det har vært krevende å finne en god modell, og det er derfor det ikke har kommet før nå. Og når vi har fått så mange innspill fra ulike aktører, og de har vært så entydige om at den modellen som har blitt valgt, ikke er den beste, er det klokt å lytte. Mitt inntrykk er at Høyre egentlig også mener det samme, men på grunn av frykten for EØS velger man en modell som det offentlige ordskiftet har vist ikke er den beste.