Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-04-14:
La meg aller først benytte anledningen til å takke klima- og miljøministeren for redegjørelsen, men etter å ha hørt redegjørelsen er det to ikke helt uvesentlige spørsmål som står ubesvart: Hva vil avtalen bety for Norge? Og: Hvilke tiltak mener regjeringen bør iverksettes for at vi skal nå de forpliktelsene som følger av avtalen? Redegjørelsen ga ingen svar og heller ingen anvisninger for akkurat det, og vi ser nå også at regjeringen helt bevisst bruker enigheten som var i Stortinget for å slutte seg til EUs klimarammeverk, som en unnskyldning for ikke å komme med tiltak. Debatten på tirsdag var en veldig god understreking av akkurat det. Regjeringens manglende vilje – og evne – til å ta initiativ og konkretisere konsekvensene av avtalen er urovekkende. Det er åpenbart slik at klima- og miljøministeren har abdisert i klimaspørsmålet. Jeg skrev før redegjørelsen at klima- og miljøministeren er mer lojal mot EU enn mot klimaet. Redegjørelsen bekreftet påstanden. Vi må derfor gjøre klimaarbeidet i Stortinget dersom vi skal lykkes med å bringe utslippene ned. Arbeiderpartiet var forberedt på dette og foreslo allerede i februar en rekke forslag. Vi har fremmet forslag om en utslippsfri transportsektor hvor vi bl.a. mener det er riktig å slå fast at allerede fra 2030 skal ikke nye biler med klimagassutslipp selges. Vi har foreslått konkrete tiltak for å nå et mål om null- og lavutslippsløsninger i alle industrigrener, slik at vi kan vinne grønn konkurransekraft. Vi har kommet med forslag om å få til null- og lavutslippsløsninger til sjøs. Vi har foreslått en prosess for å få til klimamål i landbrukssektoren. Vi har foreslått flere punkter om hva den sirkulære økonomien bør inneholde. Vi har foreslått et betydelig løft for klimaforskningen nasjonalt og globalt. Vi har foreslått føringer for å sikre et sterkt internasjonalt engasjement. Og vi har foreslått å få etablert styringsmekanismer for å kontrollere de ulike sektorenes utslipp. Dette er noen eksempler på forslag som faktisk må gjennomføres nå. Paris-avtalen krever handling, slik representanten Elvestuen sa. Vi kan ikke – og trenger ikke – vente på EU. Som statsråden selv påpekte i sin redegjørelse – «gjennomføringen av Paris-avtalen skal skje på nasjonalt nivå». Det betyr at det haster med konkrete tiltak nasjonalt, slik at vi reelt sett har en sjanse for å nå de utslippsmålene vi skal i 2030. Da Stortinget sluttet seg til EUs klimarammeverk, støttet Arbeiderpartiet et forslag om at regjeringen skulle komme tilbake til Stortinget etter Paris-møtet og før sommeren 2016 med en plan for nasjonale utslippsreduksjoner fram til 2030. Med de erfaringene vi nå har, og med en passiv og fraværende regjering i klimaspørsmålet, skulle dette forslaget selvfølgelig vært vedtatt. Den gang sa regjeringen at avtalen med EU skulle komme i løpet av 2016. Nå sier statsråden i redegjørelsen at dette kan skje tidligst i 2017 – i slutten av 2017. Det er først etter neste stortingsvalg. Erna Solberg sa i sin beskyttelse av tidligere klima- og miljøminister Sundtoft at det er «tøffere å stå på for klimaet i en regjering hvor noen ikke er så opptatt av det». Det sier vel alt. Fravær av handlekraft er ikke så rart, all den tid Fremskrittspartiet sitter i regjering. Vi ser nå konsekvensen av at klima ikke var en av de åtte sakene regjeringen valgte å prioritere da de tiltrådte. Slik er det ennå. Til tross for Paris-avtalen er ikke klimasaken en prioritert sak for regjeringen. Kun én sak har regjeringen fremmet om klima i løpet av to og et halvt år, og den saken bruker de nå aktivt som et skjold og som en unnskyldning for ikke å gjøre noe – ingenting. Klimaspørsmålet må ligge som en ramme omkring all politikk. Klima er en sak som påkaller konkret handling og politisk lederskap, og det er et faktum at det er større klimaenighet i Stortinget enn i regjeringen. Derfor blir det nå helt avgjørende viktig at Stortinget gjør den jobben som regjeringen ikke vil gjøre. Arbeiderpartiet er beredt til å ta ansvar og til å finne gode og brede løsninger i Stortinget både med og uten regjeringens velsignelse.