Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2004-03-23:
Dette er en relativt vanskelig sak, og det er en sak som har en ganske lang historie i Stortinget. Stortinget gjorde følgende vedtak 7. mars 1997: «Stortinget ber Regjeringen fremme forslag til endring av genteknologiloven som innebærer at forsøk med kloning av dyr og høyerestående organismer blir forbudt.» Dette hadde bl.a. sitt utgangspunkt i den tids diskusjon om kloning av sauen Dolly, og om hvordan dette ville kunne overføres til kloning av mennesker. Så fremmet det daværende Sosial- og helsedepartementet en odelstingsproposisjon 30. mai samme år. Den ble liggende over til nytt storting, der en fikk en ny proposisjon, og denne ble vedtatt i Odelstinget 23. februar 1998. I tråd med det som da var debatten, la Miljøverndepartementet 9. februar 1999 fram et høringsbrev med forslag til lovforbud mot kloning av dyr, med en endring i genteknologiloven som tilsvarte dette. Denne ble sendt til 68 høringsinstanser, og responsen har vært relativt stor. Det er 57 høringsinstanser som har gitt direkte svar. Det er slik at bioteknologiloven omfatter alle typer organismer, unntatt mennesket, og den regulerer genmodifisering som spesifikt fagområde. Genteknologiloven setter krav til etikk i samband med godkjenning av genteknologisk virksomhet. Det generelle regelverket som ivaretar dyrevernaspektet ved virksomheter med dyr, er dyrevernsloven. Dyrevernsloven § 5 omhandler genteknologiske metoder ved tradisjonelt avlsarbeid, mens § 21 regulerer biologiske forsøk med dyr. Etter dyrevernsloven § 21 kan det etter søknad gis godkjenning til bruk av dyr i forsøkssammenheng. Det gis også tillatelse til bruk av dyr i utprøving og testing av farmasøytiske preparater mv., men tillatelsen omfatter ikke framstilling av produksjonsdyr til bruk i medisinsk virksomhet. Hvis det innebærer vesentlig smerte for disse dyrene, vil slik virksomhet være forbudt etter de generelle forbud i loven. Et flertall i komiteen bestående av Arbeiderpartiet, Høyre, Sosialistisk Venstreparti, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet presiserer at genteknologiloven skal danne den ytre rammen om moderne bioteknologi, der målet er å sikre at moderne bioteknologi blir utnyttet til felles beste og i pakt med de etiske verdier samfunnet vårt bygger på. Loven omfatter ikke teknikker som ikke innebærer framstilling og bruk av genmodifiserte organismer. Loven tar derimot høyde for at nye teknikker som blir nyttet til å framstille genmodifiserte organismer, vil være omfattet av loven, jf. merknader i Ot.prp. nr. 8 for 1992-1993 til § 4 bokstav d i loven. Kloning ved bruk av f.eks. ES-celler og kjernetransplantasjon for å framstille genmodifiserte dyr vil derfor være omfattet av genteknologiloven. Det er et relativt bredt flertall som poengterer at Regjeringen med utgangspunkt i Miljøverndepartementets høringsnotat likevel har åpnet for unntak når det gjelder å gjøre det mulig å bruke kloning av dyr. Arbeiderpartiet sier at de ikke ønsker en forbudslov, de ønsker å åpne for et lovverk som gir mulighetene og ikke baserer seg på forbud. Fremskrittspartiet har noe av den samme tilnærmingen i innstillingen. De ønsker heller ikke et lovforbud. Jeg regner med at de respektive partier argumenterer for sine holdninger hver for seg. Men Fremskrittspartiet går også noe videre. De vil også unntaksvis kunne tillate kloning av primater, altså aper og halvaper. SV støtter stort sett Regjeringen med basis i det som er proposisjonens framlegg og argumenter. Og for undertegnedes vedkommende: Senterpartiet mener at det er riktig å basere seg på en restriktiv lovpraktisering og lovutforming, og vi går derfor inn for et generelt forbud når det gjelder kloning av dyr – noe jeg vil komme nærmere tilbake til. Jeg regner også med at de ulike partier vil redegjøre for bakgrunnen for sine standpunkter, bl.a. når det gjelder dette med pliktetisk i forhold til konsekvensetisk begrunnelse. Et flertall i komiteen bestående av Høyre, Sosialistisk Venstreparti, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet skiller klart mellom de reproduksjonsmetoder som foregår i naturen på naturlig måte, og den kloning som skjer ved kjernetransplantasjon. Dette flertallet peker på at ekstrem styring av naturlige reproduksjonsmetoder også kan føre til uakseptable resultater. Det gjelder bl.a. i forbindelse med rendyrket innavl, som kan gi lyter og sykdomssituasjoner dyr ikke bør utsettes for, samtidig som en får en ensretting når det gjelder artsmangfold. Kloning ved deling av befruktede egg, såkalt embryosplitting, er en enkel måte å lage identiske individer på, etter samme metode som ved spontan danning av eneggede tvillinger eller flerlinger i naturen. Disse individene er kunstig skapte tvillinger/flerlinger som er genetisk like. Senterpartiet understreker at embryosplitting også gir mulighet til å standardisere den genetiske bakgrunnen til forsøksdyr til bruk i forskning, noe som også slås fast i proposisjonen. Det er noe uenighet om dette, men et flertall, Høyre, Sosialistisk Venstreparti, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, mener at når det gjelder etikk og praksis rundt kloning ved kjernetransplantasjon, altså såkalt somatisk kloning, er det mange negative følger som er kjent ved slik kloning, og også det etiske verdigrunnlaget, som er tuftet på respekt for det enkelte individ også når det gjelder dyr, samt et føre var-prinsipp når det gjelder økologi, miljø og eventuelt helsemessige skader, tilsier at en skal ha et klart forbud mot somatisk kloning av dyr. Men en del av dette flertallet, Høyre, SV, Kristelig Folkeparti, går inn for dispensasjon fra et slikt forbud. Vi i Senterpartiet mener at et forbud bør gjelde all kloning ved bruk av ES-celler og kjernetransplantasjon. En samlet komite sier at kjernetransplantasjonsteknikk brukt i sammenheng med husdyravl for matvareproduksjon er uakseptabelt. Det samme gjelder bruken av kloningsteknikker på linje med dette for å framstille selskapsdyr og konkurransedyr, som f.eks. hunder og veddeløpshester. Når det gjelder bruk av kjernetransplantasjonsteknikker for å restaurere utrydningstruede dyrearter, har komiteen merket seg at det å bevare biologisk mangfold på denne måten, er omstridt, og man vil derfor ikke støtte at en slik teknikk blir brukt, i hvert fall ikke på dette tidspunktet. Det er også i tråd med Regjeringens framlegg. Senterpartiets holdning til denne loven er å praktisere et føre var-prinsipp som gjør at man tar innover seg de usikkerhetsfaktorene og den uvitenheten som rår. Vi mener at på grunn av det økologiske systemet og på grunn av helsemessige konsekvenser på lang sikt for både dyr og mennesker er det viktig å være forsiktig i denne runden. Og vi mener at Norges Naturvernforbund har et vesentlig poeng når de i sin høringsuttalelse sier bl.a. følgende: «Selv om Norge ikke kan stanse kloning i andre land, kan et tydelig regelverk for Norge bidra til å utvikle restriktive regelverk også i andre land. Dette er en velkjent effekt innen internasjonal miljøpolitikk.» Vi tror det er viktig å håndheve et føre var-prinsipp. Vi ser at det er mange interessante forskningsområder som kan utvikles i forhold til kloning av dyr, men vi mener at embryosplitting er en god måte å tufte denne forskningen på, på samme måten som et flertall her i Stortinget tidligere har vist til at bruk av adulte stamceller er en god måte å drive forskning på cellenivå og genforskning på. Når det gjelder dette at man ikke har like nok individer, mener vi at det er fullt på høyde med somatisk kloning. Vi vet også at somatisk kloning ikke gir det samme arvematerialet. Vi vet at mitokondrien i eggcellen gir ulike egenskaper i forhold til den som det klonede dyret er klonet fra, og at dette cytoplasmaet utvikler ulike gener og ulike egenskaper.