Kristin Clemet (Høyre), 2002-06-14:
I Aftenposten 15. mai skrev avisens kommentator at dette var en høyst påkrevd utdanningsreform for å høyne kvaliteten i høyere kunstutdanning og også bidra til en internasjonalisering av kompetanse og miljø. Det er jeg enig i. Denne meldingen er en del av Kvalitetsreformen og har satt gradsstrukturen for høyere kunstutdanning og den videre organisering av Kunsthøgskolen i Oslo i fokus. Men jeg har merket meg at Stortinget i sin behandling også har lagt stor vekt på kunstfagene i grunnopplæringen og kulturens betydning for den enkeltes livskvalitet og for utviklingen av fellesskapet, og jeg har bl.a. merket meg komiteens omtale av positive tiltak som Den kulturelle skolesekken, Rikskonsertenes skolekonsertordning osv. Jeg er glad for at Stortinget har gitt sin støtte til de aller fleste forslagene om høyere kunstutdanning slik de ligger i meldingen, og også glad for saksordførerens redegjørelse her, nemlig at den ordinære gradsmodellen for høyere kunstutdanning nå skal være lik øvrig utdanning, dvs. bachelorgrad etter tre år og en påbygning på to år til mastergrad, at det tas sikte på å utvikle mastergradstilbud i de fag som ikke har formalisert påbygning utover grunnutdanning, at for de fag hvor det vil ta noe tid å utvikle masterstudium, bør det utvikles tilbud innen etter- og videreutdanning, at operafaget bør endres til et studium på høyere grads nivå, og at det bør utvikles egne fagdidaktiske opplegg ved kunsthøyskolene. Når det gjelder hensynet til Kunsthøgskolen i Oslo, er det også tilslutning til at Høgskolen videreføres som en høyskole, og at den samlokaliseres. Det snakkes her i salen om at ting skal skje innen avtalt tid. For å presisere: Jeg tror ikke det eksisterer noen avtalt tid. Derimot er det en opsjon på leieavtale som går frem til 31. desember 2004. På to punkter har Stortinget ønsket en endring i forhold til den meldingen Regjeringen har lagt frem. For det første: Stortingets flertall ønsker at sammensetningen av Kunsthøgskolens styre skal skje etter samme regler som for øvrige utdanningsinstitusjoner, og ønsker dermed ikke en vurdering av eksternt styreflertall. Det tar jeg naturligvis til etterretning. For det andre har Stortinget også lagt opp til at grunnutdanningen i utøvende og skapende musikk skal kunne være tre eller fire år ved institusjoner som i dag ser dette som nødvendig for å gi musikkstudentene mulighet til tilstrekkelig fordypning og perfeksjonering. Stortinget åpner dermed for valgfrihet på tre eller fire år når det gjelder utdanning i musikk, men i likhet med representanten Vidar Bjørnstad tolker jeg dette dit hen at det gjelder de studier som i dag har fireårig utdanning. Nå vil jo de administrative og økonomiske konsekvensene bli noen andre enn de Regjeringen la opp til i sitt forslag, og det kan ta noe lengre tid å gjennomføre de påbygninger til mastergradsstudiet som meldingen legger opp til. Men alt i alt mener jeg at Stortinget her legger til rette for kunstutdanninger som kan få økt faglig status og prestisje, som blir mer kompatible med kunstutdanninger i andre land, at vi kan få kunstutdanninger som blir mer profesjonelle, konkurransedyktige, og som holder et høyere kvalitativt nivå. Det er jeg svært glad for. La meg bare til slutt komme med en bemerkning vedrørende selve meldingen, hvor en liten inkurie har gjort at det kanskje ikke har vært helt presist alle steder i meldingen. Det gjelder punkt 4.5.4 Talentutvikling. Der burde det stått: Det legges opp til en forsøksordning for bedre å ivareta talenter i aldersgruppen under 19 år. Det må klargjøres at forsøksordningen skal omfatte Norges musikkhøgskole, de tidligeremusikkonservatoriene og videregående skoler. Dette står andre steder, men fordi det ikke står presist alle steder, har det gitt grunnlag for visse misforståelser som kanskje er ført inn i innstillingen. Jeg håper det er vår felles tolkning av slik det skal være, og at det dermed også er sagt fra denne talerstol.