Trine Skei Grande (Venstre), 2016-01-19:
For meg som liberaler er handel grunnleggende bra. Friest mulig handel mellom og innad i land er en styrke for demokratiet, det fordeler makt i samfunn, og det sørger for at vi får en økonomisk utvikling som bekjemper fattigdom. Det betyr ikke at all handel skal være uten regulering. Nei, jeg tror et marked må ha sterke reguleringer fordi det utvikler seg til monopoler og undertrykker menneskerettigheter og skaper fattigdom hvis det ikke blir regulert. Det er min ideologiske inngang. Jeg er også enig i at det er viktig å ha norsk eierskap, ikke fordi jeg tror nordmenn står for bare godhet sammenlignet med andre, men fordi jeg syns det er viktig at Norge har eierkonsentrasjoner som er med på å utvikle næringslivet, og sånn er med på å styrke Norge som nasjon når det gjelder å skape velferd for egne borgere. Men det er klart at vi både må ha rammer for å sikre at vi når mål for bærekraft, klima og miljø og menneskerettigheter, og at vi sørger for å spre rikdommen i landet vårt. En mest mulig fri handel som er innenfor denne typen rammer, vil være med på å bekjempe fattigdom. Norge har en veldig åpen økonomi. Det betyr at vi, og vår velferd og økonomiske utvikling, er avhengig av at vi forblir en handelsnasjon som handler med andre frie land. Olje og gass har vært med på å skape mye av velstanden i Norge, men også likestillingspolitikken har vært en av grunnsteinene til den velferdsstaten vi har i Norge i dag. Maritime og marine næringer har alltid vært, og kommer til å være, av de viktigste næringene for Norge framover, og er av dem vi må satse mye på. Vi er nå i en situasjon der én laks er mer verdt enn ett oljefat. Det sier noe om hvilket vekstpotensial Norge har for framtida i de maritime næringene og i de marine ressursene våre. Det er viktig at vi nå beveger oss bort fra en tid der vi har vært avhengig av én råvareproduksjon, nemlig olje og gass, til å ha et mye mer sammensatt næringsliv. For det første vet vi at f.eks. fiskeeksporten vår kommer til å ha verdi for all framtid. Produksjon av proteiner kommer menneskeheten alltid til å etterspørre. Men vi må også sørge for at vi ikke blir så ensidige i næringsutviklinga vår at vi går fra å ha én fot å stå på i olje og gass til å bli avhengig av en annen type næring. Den fallende oljeprisen og en ny klimaavtale viser at vi har stort behov for omstilling i Norge til å bli en fornybar nasjon. Her har vi alle muligheter til å være i front. Kronekursen har også medført at en del næringer går langt bedre enn de har gjort før. Det er også en av effektene av den lave oljeprisen. Klimautfordringene og befolkningsveksten betyr også at vi må ha en egen og god politikk knyttet til matvaresikkerhet, matproduksjon og det å sikre matjorda vår framover. Den kommer nok til å øke i verdi for matproduksjon, men også for annen biomasseproduksjon, som kommer til å være viktig for energiproduksjonen vår. God handel innenfor gode rammer og gode avtaler mellom land fører til god økonomisk utvikling og fattigdomsbekjempelse, i hvert fall så lenge vi klarer å bygge inn sterke demokratier, menneskerettigheter og bærekraft som viktige deler av handelen. Ny teknologi fører til at verdiskaping og sysselsetting skjer i enda større grad innenfor tjenesteproduksjon. Derfor er det viktig at vi har internasjonale avtaler også for denne handelen. Der må vi sikre forbrukerbeskyttelse, helse, sikkerhet, miljø og arbeidstakerrettigheter. Så vil jeg kommentere de to forslagene fra Senterpartiet. Det første forslaget mener jeg er en direkte oppfølging av WTO-møtet, og det er Venstre positivt til. Det andre forslaget mener jeg hører hjemme i budsjetter. Jeg er helt enig i innholdet og helt enig i at vi har en forpliktelse til å sørge for at norsk landbruk har muligheten til å foreta den omstillinga. Det kommer Venstre til å bruke enhver anledning til å kjempe for å få til, men hvis ingen klarer å komme med noen gode argumenter imot, kommer vi til å stemme for forslag nr. 1 og mot forslag nr. 2.