Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-10-14:
La meg bare starte med å si at jeg synes det er en viktig sak som representanten Nesvik reiser. Jeg husker jo godt fra tidligere stortingsperioder der tidligere representant John I. Alvheim gang på gang tok opp dette temaet. Og som det også nevnes i interpellasjonen, har overlege Thomas Bøhmer vært en viktig faglig røst i debatten. Jeg er helt sikker på at det at sentrale helsepolitikere og sentrale fagfolk til stadighet reiser debatter, bidrar til noe av det som også er temaet i interpellasjonen, fokus på området. Selv om det ikke er nok bare å vise til holdninger, for det må mer til enn det, er jeg helt sikker på at oppmerksomhet, fokus og holdninger er en del av det svaret vi må gi i saken. Helsetjenesten kan helt sikkert bli bedre på mat og ernæring. Det gjelder ikke bare vitaminer og næringsinnhold, men også det som kan vekke appetitten og gjøre måltidet til en hyggelig begivenhet – enten det er hjemmetjenesten som bringer maten, eller den blir servert på sykehjem. Jeg har registrert at diskusjonen går høyt i mange kommuner om man skal velge mat fra storkjøkken eller ha egne kjøkken på sykehjemsavdelingene. Jeg har også registrert at spisetidene ved en del institusjoner er mer tilpasset turnusen til de ansatte enn brukernes behov. Flere steder kan det også gå svært lang tid fra beboerne har spist middag og kveldsmat, til det er frokost. Ifølge Helsetilsynet forekommer det svikt i kommunenes omsorgstjenester når det gjelder ernæring. Men tilsynene gir ikke grunnlag for å framsette slike påstander som representanten Nesvik refererer til i sin interpellasjon. Vi har en ganske fersk kartlegging om mat og måltider i sykehjem, som kjøkken- og sykehjemspersonell har vært med på. Den viser at mye er bra, men også at mye kan bli bedre på flere områder. Vi venter også på data fra undersøkelser som gjøres blant beboere i sykehjem. Resultatene av disse kan fortelle oss hva brukerne mener om maten de får. Men problemet skal på ingen måte bagatelliseres. Underernæring er et betydelig problem ved sykehus, ved sykehjem og blant dem som bruker hjemmetjenester. Dette krever stor politisk og faglig oppmerksomhet. Derfor har Regjeringen – helt fra starten av – tatt flere grep for å sikre de eldre en god omsorg, også når det gjelder mat, måltider og ernæring. Som også representanten Nesvik var inne på i sin interpellasjon, har dette sammenheng med den generelle situasjonen i eldreomsorgen. Jeg vil understreke at styrkingen av kommuneøkonomien, som har bidratt til at det i løpet av 2006 og 2007 har blitt over 11 000 flere årsverk i omsorgstjenesten, har betydning også i denne sammenhengen. Gjennom å styrke antall årsverk sikrer vi at flere brukere får den hjelpen de trenger ved måltidene, slik kvalitetsforskriften krever. I stortingsmeldingen om framtidens omsorgsutfordringer, St.meld. nr. 25 for 2005–2006, varslet vi at det skulle settes i gang forskning, brukerundersøkelser og kartlegging av kosthold og ernæringsstatus blant brukerne av omsorgstjenestene. Dette ble også understreket i Regjeringens Handlingsplan for bedre kosthold i befolkningen, som gjelder for perioden 2007–2011. Etter dette har Helsedirektoratet undersøkt mat og måltider i sykehjem. Undersøkelsen viser at det er mye positivt å si om mattilbudet i sykehjemmene. Sykehjemmene er opptatt av god mat, hyggelige måltider og god tilrettelegging for brukerne. Det legges stor vekt på ernæring, og de ansatte er godt informert om retningslinjene for kosthold i helseinstitusjoner. Men undersøkelsen avdekket også flere forhold som ikke var fullt så bra, men som lederne av sykehjem og kjøkken ønsker å jobbe videre med. Blant annet ønsker personalet, som også representanten Nesvik var inne på, å få mer kunnskap om ernæring og bedre rutiner for hvordan de skal få oversikt over brukernes ernæringsstatus. Funnene i undersøkelsen stemmer godt overens med Helsetilsynets vurdering av ernæringssituasjonen i sykehjem: Når det svikter på dette området, ser det ut til at det skyldes mangel på kunnskap og praktisk oppfølging av rutiner. Som jeg sa innledningsvis: Holdninger er viktig, kunnskap er viktig, men ikke nok i seg selv. Det må også rutiner til. Når man går sammen med et menneske dag etter dag, uke etter uke, er det ikke alltid like lett å få med seg at vedkommende går ned i vekt. Derfor må det veies, og man må ha rutiner for det. Vi skal følge opp undersøkelsen når det gjelder mat og måltider i sykehjem. Derfor har jeg bedt Helsedirektoratet vurdere hva som kan gjøres for å sikre bedre kvalitet på maten og måltidene i omsorgstjenesten. Helsedirektoratet skal også vurdere behovet for en egen brukerundersøkelse når det gjelder mat og måltider i sykehjem. Som ledd i oppfølgingen av Handlingsplan for bedre kosthold i befolkningen skal Helsedirektoratet prøve ut modeller for å bedre ernæringskompetansen i kommunene. Dette arbeidet evalueres ved slutten av handlingsplanperioden, altså 2011. Målet er at de gode erfaringene skal spres til flere kommuner. Helsedirektoratet har laget et skjema som skal brukes for å kartlegge ernæringsstatus i sykehjem og i hjemmetjenesten. Det finnes også anbefalinger om ernæring og fysisk aktivitet som bør brukes som retningslinjer ved planlegging av kostholdet for ulike grupper. Helsedirektoratet har også begynt arbeidet med å revidere retningslinjer for kosthold i helseinstitusjoner, i samarbeid med Mattilsynet. Nasjonale retningslinjer for forebygging og behandling av underernæring er nå på høring, som interpellanten var inne på. Målet med disse retningslinjene er at personer som er underernært – eller som risikerer å bli det – i sykehus, sykehjem og i hjemmesykepleien, skal følges opp på en bedre måte enn i dag. Retningslinjene omfatter informasjon og anbefalinger om tiltak som kan ivareta disse personene. Arbeidet med å redusere underernæring er også viktig i et samhandlingsperspektiv. Det er viktig med en god samhandling mellom sykehus og kommuner for å sikre at ernæringsarbeidet blir fulgt opp på en god måte på tvers av nivåene. Dersom de som er i risiko for å bli underernært, blir oppdaget og fulgt opp tidlig, kan vi forebygge eller forsinke sykdom og komplikasjoner. En del innleggelser i sykehus kan sannsynligvis også unngås med et bedre forebyggende arbeid i kommunene. Enkelte studier antyder også at liggetiden i sykehus går ned med et systematisk ernæringsarbeid. Til slutt vil jeg igjen peke på at mat og måltider er mer enn å få i seg næring, selv om det selvfølgelig er det viktigste. Det er smak, lukt, opplevelse, kultur, tradisjon, identitet og ofte fellesskap med andre. God og sunn mat og gode måltider bidrar til å øke appetitten og handler om å ivareta de eldres helhetlige behov for omsorg, både for kropp og sjel.