Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 2000-06-06:
Fremskrittspartiet la for to år siden fram en handlingsplan for å bedre polititjenestemenns sikkerhet. Et viktig element i denne handlingsplanen var forslaget om å be Regjeringen utarbeide et forslag som ville gi polititjenestemenn anledning til å vitne anonymt i de tilfellene der det var nødvendig på grunn av trusler eller for å sikre mulighet til videre spaningsoppdrag. Jeg er glad for at Regjeringen nå har fulgt opp Fremskrittspartiets forslag, og for at adgangen til anonym vitneførsel også gjøres gjeldende for andre vitner enn polititjenestemenn. Fremskrittspartiet har tidligere vært skeptisk til anonym vitneførsel fordi det i en viss grad svekker den tiltaltes mulighet til selvforsvar og reduserer den tiltaltes rettssikkerhet. I teorien øker det derfor risikoen for justismord. De siste årene er imidlertid det kriminelle miljøet blitt mye hardere enn tidligere. Det har forekommet trusler mot vitner, som er blitt skremt til å avstå fra å vitne i retten, og det kan ha ført til urettmessige frifinnelser. Dersom det skal bli mulig for kriminelle å true vitner på en måte som gjør det umulig å få en kriminell straffedømt, vil det være en trussel mot hele vårt rettssystem. Hele vår rettsstat vil være i fare. Det er en fare som langt overstiger den fare for en noe redusert rettssikkerhet som anonym vitneførsel medfører. Mer er det ikke nødvendig å si om dette spørsmålet. Når saksordføreren har fått klaret halsen og er tilbake, vil han ganske sikkert gi en mer utfyllende redegjørelse for den siden av problematikken. Det er positivt at justiskomiteen enstemmig ønsker å gi polititjenestemenn en økt beskyttelse når de vitner i retten. Samtidig er det frustrerende og sterkt beklagelig at bare Fremskrittspartiet ønsker å gi polititjenestemenn økt beskyttelse mot trusler og vold som de utsettes for i tjenesten. Jeg leste Bergens Tidende i går, og senest i helgen var der et eksempel hvor en polititjenestemann ble skallet i hodet under en arrestasjon, og også et eksempel hvor en arrestant forsøkte å sparke en polititjenestemann. Det er heller ikke lenge siden en polititjenestemann følte seg så sterkt truet at han fant det nødvendig å bruke skytevåpen, og det er heller ikke lenge siden det var et regulært gateslagsmål foran Slottet i Oslo, hvor flere polititjenestemenn kom til skade. Norsk politi utsetter seg frivillig for store personlige belastninger. Norske polititjenestemenn har valgt et yrke der de utsetter seg selv for betydelig fare både for å bli drept og for å bli tilført alvorlige fysiske og psykiske skader. Den kremen av norsk ungdom som utdanner seg til politiyrket, gjør det fordi de ønsker å beskytte oss andre. De kjemper for det gode mot det onde. De fortjener full støtte fra et samlet politisk miljø. Dessverre får de det ikke. Justiskomiteens flertall nøyer seg med å kaste glansbilder. Representantene fra samtlige partier, med unntak av Fremskrittspartiet, skriver pent om behovet for strenge straffereaksjoner mot personer som utøver vold mot polititjenestemenn, men er ikke villige til å gjøre mer enn språklige øvelser for å få det til. De er ikke villige til å handle. Fremskrittspartiets forslag om økte minstestraffer for ulike grader av sabotering, trusler eller vold mot polititjenestemenn blir blankt avvist av Høyre, Arbeiderpartiet og de øvrige partiene i justiskomiteen. Politisk resultat oppnås bare gjennom konkrete handlinger og konkrete vedtak, ikke gjennom prat. Dessverre er det noe stortingsflertallet ikke har forstått. Justiskomiteens flertall sier rett ut at de mener at maksimumsstraffene i straffebudene om vold er høye nok, og klager dessuten over at enkelte minstestraffer har gjort at domstolene har følt seg tvunget til å avsi strengere straffer enn de har funnet rimelig. Hensikten med minstestraffer er faktisk nettopp å tvinge domstolene til å idømme strengere straffer enn det de vanligvis gjør i dag. Dersom minstestraffene settes høyere enn dagens gjennomsnittlige straffeutmåling, tvinges domstolene til å dømme strengere. Det er den eneste effektive løsningen. Polititjenestemenn må få et særskilt vern i straffeloven, fordi de har en jobb hvor de utsetter seg selv for stor fare for eget liv og egen helse gjennom arbeidet. Derfor foreslår Fremskrittspartiet at drap på polititjenestemenn må kunne straffes med fengsel på livstid i stedet for dagens maksimumsstraff på 21 år. Vi foreslår også å doble dagens maksimumsstraff for vold mot polititjenestemenn, samt innføre en minimumsstraff på fire år dersom volden kan betegnes som grov. I tillegg foreslår vi en firedobling av dagens maksimumsstraff for å forhindre polititjenestemenn i å utføre sitt arbeid. Det vil gi domstolene et klart signal om å idømme fire ganger så strenge straffereaksjoner som i dag. Det vil bidra til å lære unge mennesker respekt for politiet. Jeg konstaterer at Stortingets flertall, inkludert Høyre, ikke ønsker å gi politiet denne håndsrekningen som vårt politikorps så sårt trenger. Jeg tar opp forslagene fra Fremskrittspartiet som er referert i innstillingen.