Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-10:
Kristelig Folkeparti vil være en pådriver for at statlige arbeidsplasser skal flyttes ut – og opprettes – i distriktet. Byer og tettsteder må være motorer for regional utvikling, og en satsing på disse er derfor veldig viktig. Kristelig Folkeparti støtter derfor forslag som kan medføre at flere statlige virksomheter flytter ut i distriktene, og at statseide virksomheter og selskaper skal gå foran som et godt eksempel ved å lokalisere ledelsesfunksjoner og hovedkontor i Distrikts-Norge. Distrikts-Norge produserer store verdier, noe besøk i kommunene dokumenterer. Med stolthet får vi besøke høykompetansemiljøer i hele landet. Dette må vi stimulere ytterligere til. Forslaget fra Venstre er derfor å styrke noe som vi vet fungerer. Det er et uttalt mål at det skal være spredt bosetting i Norge, og at dette er en verdi for landet. For å sikre bosetting i hele landet er det også avgjørende med arbeidsplasser i hele landet. Mange kommuner har vekst i folketallet. Høy innvandring forklarer en del av veksten. Det er imidlertid markerte forskjeller i bosettingsstrukturen mellom nord og sør. Tre fjerdedeler av landets befolkning bor i storbyregioner og mellomstore byregioner. Andelen har økt gradvis de siste tiårene, og sentraliseringen har vist seg å være sterkest i perioder med økonomisk høykonjunktur. Det er da fornuftig å lete etter verktøy som kan redusere de uheldige sidene ved urbanisering og dermed sentralisering. Flytting til sentrale strøk forklares først og fremst av et større utdannings- og kulturtilbud, variert arbeidsmarked og høyt inntektsnivå i byregionene, men flyttemotivundersøkelser viser også at faktorer som tjenestetilgjengelighet, nærhet og bomiljø er blitt stadig viktigere for folks bostedsvalg. De siste 15 årene har sysselsettingen økt i alle deler av landet, med en liten nedgang i de mest spredtbygde stedene. Av regiontypene har sysselsettingsveksten vært sterkest i storbyregionene, og Sørlandet og Vestlandet er landsdelene som har hatt aller høyest vekst. Vi finner nå avanserte og livskraftige næringsmiljøer i alle deler av landet. Disse regionene har i hovedsak et næringsliv knyttet til fiskeri, maritime næringer, olje og gass eller industri, som f.eks. direktoratene, med Oljedirektoratet i Stavanger, Norsk Polarinstitutt i Tromsø eller Sjøfartsdirektoratet i Haugesund. Det er derfor på tide igjen å spre statlige arbeidsplasser og institusjoner til ulike regioner. Da kan vi styrke regionale næringscluster og dermed videreutvikle kompetansen. Da skjer verdiskapingen i et samspill med fagmiljøer i regioner der det er godt å bo – en distriktspolitikk som kommer hele landet til gode, både på kort og lang sikt. Det er klart det må være et mål å flytte statlige arbeidsplasser fra Oslo, men det er ikke det samme som at det er klokt å ha et måltall. Vi kan heller ha et mål, kanskje, om at tre av fire statlige etater bør lokaliseres utenfor Oslo, eller et mål om at nye, statlige arbeidsplasser bør plasseres utenfor Oslo, uten at vi nødvendigvis setter antallet til 1 000 eller 5 000. Jeg ønsker en strategi framfor en melding. Dette begrunner jeg med at det kan synes som at med den forrige regjeringens praksis knyttet til stortingsmeldinger, ble det ofte at meldingene ble mange ord og gode intensjoner. Det er selvsagt en hake i dag at Stortinget ikke vil være med på å definere innholdet i en eksakt strategi, og at en melding kanskje heller ville gitt Stortinget økt innflytelse, men ingenting står vel i veien for at vi kan komme med innspill og signaler. Jeg forutsetter og er overbevist om at statsråden vil ta imot alle gode innspill med takk.