Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2000-06-14:
Rettferdig fordeling og likeverdige levekår for alle er politiske kjerneverdier for Regjeringen. Det er disse verdiene som var rettesnor for sosialdemokratiet i hele det forrige århundret, og det vil de være for sosialdemokratiet også i dette århundret. En sterk offentlig sektor er en grunnleggende sikkerhet for likeverdige levekår for alle. Derfor bør våre felles velferdsordninger styrkes, ikke svekkes. Derfor er de offentlig ansatte en ressurs, ikke en byrde. Og derfor vil vi trenge flere ansatte innenfor undervisning, helse, omsorg og mange andre offentlige virksomheter – ikke færre. Offentlig sektor er i dag under press på mange områder. Da kommer også angrepene fra høyresiden. Det spilles på misnøye for å få etablert mer markedsbaserte løsninger i velferdspolitikken, slik at hvor mye en tjener – hvor stor lommeboka er – vil bli mer avgjørende for hva slags velferdstilbud en får. Det er en linje Regjeringen avviser. For Regjeringen – og Arbeiderpartiet – er det en hovedoppgave å mobilisere et sterkt forsvar for våre felles velferdsordninger, som det offentlige organiserer. Kampen for en sterk offentlig sektor står i norsk politikk mellom høyresiden på den ene siden og Arbeiderpartiet, sentrum og SV på den andre. Jeg tror det vil bli enda tydeligere i tiden som kommer. Vårt mål er å fornye offentlig sektor for å styrke den, ikke for å svekke den. Gode velferdstjenester og jevn fordeling er et konkurransefortrinn for Norge, ikke en byrde for verdiskapingen. Det ser vi når vi sammenlikner Norge med andre industriland. Sammen med Tyskland og USA har Norge den høyeste andelen i yrkesaktiv alder med videregående utdanning, særlig har kvinner et høyt utdanningsnivå i Norge. De nordiske landene og Nederland har en jevn inntektsfordeling sammenlignet med andre industriland, og Norge bruker en større andel av de offentlige overføringene til å støtte dem med lavest inntekt, enn andre land. Men samtidig har Norge lavere skatt på arbeid enn mange andre europeiske land, og vi har et konkurransedyktig skattesystem i forhold til våre bedrifter. Når det gjelder mye av den nye økonomien, informasjonsteknologien, Internett, opplever vi at Norge og de andre nordiske landene ligger helt i forkant, ikke på tross av, men faktisk på grunn av at vi har vel utbygde velferdsordninger og et godt utdanningstilbud som når ut til det brede lag av folket. Vi har greid å legge forholdene bedre til rette for barnefamiliene, slik at kvinner stadig har kunnet delta i arbeidslivet. Det er en fordel for kvinnene, men det er også en fordel for hele det norske samfunnet. Kvaliteten i samfunnet måles i forhold til hvor godt vi tar vare på våre svakeste. Vi må erkjenne at enkelte grupper ikke har tatt del i den velstandsutviklingen vi har hatt i Norge. Også her ligger det argumenter for fornyelse av våre offentlige velferdsordninger, fordi mye av dette skyldes at vårt samfunn har forandret seg. Vi har fått flere eldre, vi har fått flere enslige, og vi har fått flere enslige forsørgere. I 1998 var halvparten av alle husstander i Norge enslige personer, det er en kraftig økning i løpet av få tiår. Mange enslige og enslige forsørgere har fått det vanskeligere. Ett område der mange sliter, er boligmarkedet. Vi må få flere rimelige utleieboliger i Norge. Samtidig har vi hatt en sterk vekst i boligprisene, særlig i de store byene. Derfor er det riktig å bruke mer av lån og tilskudd i Husbanken til å stimulere boligbygging i de store byene. Å bygge flere rimelige utleieboliger er et viktig og et treffsikkert virkemiddel for å bedre levekårene for noen av dem som har det vanskeligst i dag. Vi må bruke skattesystemet for å bidra til mer rettferdig fordeling; de som har mye, betaler mer, og de som har lite, kan betale mindre. Jeg er glad for at Stortingets behandling av utjamningsmeldingen viser at det finnes et bredt flertall for å styrke og videreutvikle den norske velferdsmodellen. Kampen om rettferdig fordeling og likeverdige levevilkår blir aldri vunnet én gang for alle, derfor er det viktig at vi gang på gang bekrefter at disse verdiene står sentralt hos oss, og at vi er villige til stadig å fornye virkemidlene for å utjevne levekårene i Norge.