trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-06-19:
Rødt er det første partiet i Norge som går mot alle nye vindkraftanlegg på land – ikke fordi vi er klimafornektere, men fordi vi vet at vi ikke redder klimaet ved å ødelegge naturen, og fordi det fins alternativer. Vi kan for det første modernisere og ruste opp vannkraften vår. Vi kan for det andre energieffektivisere byggene våre. Norske bygg bruker rundt 80 TWh i året, og vi kan altså halvere energibruken i byggene på 30 år. Og for det tredje kan vi la være å bygge flere eksportkabler for strøm. Mange av vindkraftverkene som bygges nå, fikk konsesjon for mange år siden. Det var mildt sagt en mangelfull naturkartlegging i mange av disse sakene. NVE har tidligere ettergått naturkartleggingen for småkraftverk og vist til at det var grove feil i 14 av 20 kartlegginger. Utbyggerne har jo alt å tjene på å bruke kartleggere som gjør jobben raskt – og gjerne litt dårlig. Da finner de jo ingen arter det må tas hensyn til. Dette må endres. Det er nå store protester mot vindkraftverkene som bygges. Folk føler seg overkjørt. De har ikke blitt hørt i prosessen. Rødts forslag er derfor at alle konsesjonsgitte vindkraftverk skal stilles i bero inntil Stortinget har behandlet et nytt konsesjonssystem for vindkraft på land. Det foreslo vi i Stortinget i oktober 2019. Da var det dessverre bare Miljøpartiet De Grønne som støttet forslaget vårt. Jeg håper andre partier har lært litt mer siden den gang og støtter forslaget vårt i salen i dag. Et nytt system må ta hensyn til både lokalt folkestyre og naturen. Vi må få slutt på at hele lokalsamfunn blir overkjørt av vindkraftkapitalen, støttet av statsmakten. Vi må også sikre at utbygging følger plan- og bygningsloven, at konsesjonene gis med en stram tidsfrist for igangsettelse, og at naturkartleggingen gjøres av offentlige institusjoner som SNO eller NINA, ikke av selskaper som har en litt mer tilfeldig kartlegging av naturmangfoldet. I tillegg må også reindriftens behov møtes av utbygger og avklares i konsesjonsprosessen, og all konsesjonsbehandling i samiske områder må utsettes til Samerettsutvalget har avklart rettssituasjonen rundt land og vann. Vi redder ikke klimaet ved å bygge monstermaster i norsk natur for å sende kraften og profitten ut av landet. Vi må tvert imot ivareta naturen som vi har, for å stå bedre rustet mot klimaendringene. Med det som bakgrunn tar jeg opp Rødts forslag i saken.
Katrine Boel Gregussen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-19:
På vegne av Lars Haltbrekken, Nicholas Wilkinson, Mona Fagerås, Arne Nævra, Karin Andersen og meg selv legger jeg fram et representantforslag om å sikre bosetting av alle mennesker som får opphold.
Katrine Boel Gregussen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-19:
I vårt forslag legger vi inn masse mer penger til det statlige investeringsselskapet Nysnø enn det regjeringen gjør. I lag med omstillingsdyktige bedrifter og gründere mener vi Nysnø er en kjempeviktig aktør i arbeidet for å omstille norsk økonomi. Vi mener staten må ta mer styring over det grønne skiftet og satse på framtidsrettede næringstiltak, istedenfor tiltak som gjør oss enda mer oljeavhengig. Venstre skryter av å ville satse på grønn omstilling, men når Venstre kommer til forhandlingsbordet, ender det opp med mer skattelette til oljebransjen. Hvorfor er statsrådens lojalitet større til oljeindustrien enn til de mange grønne gründerne der ute?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
På vegne av representantene Rigmor Aasrud, Lise Christoffersen, Elise Bjørnebekk-Waagen, Terje Aasland, Åsunn Lyngedal og meg selv har jeg gleden av å fremme et forslag om krav til samfunnshensyn i offentlige anskaffelser.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Arbeiderpartiet mener at rik tilgang på ren og billig kraft skal være blant Norges fremste konkurransefortrinn for å sikre arbeidsplasser og investeringer i norsk industri og for å skape nye grønne industriarbeidsplasser. Norske Skog varslet nylig at de vurderer betydelige investeringer bl.a. på Skogn, men slike satsinger avhenger av at det er forutsigbarhet og langsiktighet i rammebetingelsene. I det siste har Statnett sådd tvil om rammebetingelsene for norsk industri. I styrevedtak i går varsles det grep som ikke svarer på industriens behov. Ifølge Hydro vil den nye tariffmodellen fra Statnett bety rundt 250 mill. kr i ekstraregning for Hydro. Det bekymrer Arbeiderpartiet, og det burde bekymre flere. Men nå har Stortinget muligheten til å ta grep. Arbeiderpartiet fremmer i dag forslag som vil kunne bidra til å sikre nettopp den langsiktigheten som industrien etterspør. Vil Venstre, som snakker mye om det grønne skiftet, stemme for vårt forslag?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Ja, da er beskjeden mottatt. Beskjeden fra Venstre til industriarbeidere i den viktige kraftforedlende industrien er at det er ingen drahjelp å få med tanke på de bekymringene man nå ser knyttet til signalene fra styret i Statnett. Der høyresiden håper at det grønne skiftet kommer, og at det er skattelette som skal stimulere til det, mener Arbeiderpartiet at man faktisk må vise politisk vilje for at det skal skje. Arbeidslivet, næringslivet og industribedriftene våre står klare til å gjennomføre det grønne skiftet, men investeringene de nå planlegger, blir forhindret og vanskeliggjort hvis bl.a. det styret til Statnett nå planlegger, blir gjennomført. Hvorfor er ikke Venstre og regjeringen villig til å bruke politiske muskler og bruke Statnett som et strategisk verktøy for å gjennomføre det grønne skiftet, som Venstre ellers liker å snakke om?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
På vegne av representantene Else-May Norderhus, Terje Aasland, Tone Merete Sønsterud, Karin Andersen, Lars Haltbrekken, Arne Nævra og meg selv har jeg gleden av å fremme et representantforslag om opprydding av gruveforurensningen i Folldal.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Mange mindre og lokale bedrifter rundt omkring i landet vårt bidrar til at det er verdier som kan reinvesteres i lokalsamfunnene. Det at kompensasjonsordningen er så skjev, rammer systematisk skjevt og på den måten at penger sentraliseres. I forrige uke besøkte jeg Trysil, som er en av de virkelig store reiselivskommunene i Norge. Der har de mindre butikker som er helt avhengige av alle hyttefolkene som har tilhold i kommunen i ferier og i høytider. Og en av de butikkene vi besøkte, driver med handel av en litt spesiell type klær som mange turister setter pris på. Marlenes lykke, heter den bedriften, som er lokalt eid. Hun må nå pantsette huset for å få råd til å drive videre og står i fare for å gå konkurs. Hvis den bedriften blir borte, blir jo også lokalt eierskap i Trysil vekke. Hvordan kan representanten forsvare denne ordningen?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Vi i Arbeiderpartiet har bestemt oss: Det er tid for handling og konkrete investeringer i å bygge opp ny fornybar industri. Nå er det sånn at alt som rives av tremateriale fra f.eks. hus – planker og bygningsmaterialer – sendes inn til avfallsanlegg i Norge, og i stor grad blir det dessverre brent. Det er materialer som tilsvarer 2 mill. tonn CO 2 årlig. I stedet for å brenne det ønsker vi å bygge nye verdier og skape moderne produkter av dette fantastiske råstoffet. Den beste nyheten er at i lag med industrien, i partnerskap med dyktige industriarbeidere, kan vi få til denne forbedringen med relativt små midler. En totalinvestering på 250 mill. kr vil trenge et bidrag fra staten på 80 mill. kr. Vi ønsker i dag å få med oss Stortinget på å starte opp denne jobben med en investering i bioøkonomi på 20 mill. kr. På Braskereidfoss planlegges det nå nettopp industriell gjenvinning av trevirke. Det vil si at det skal renses så rent at det verken er plast, papir, metaller eller andre stoffer som kan ødelegge maskinene eller være til hinder for kvaliteten vi ønsker på produktene. Det er inspirerende å se de langsiktige tankene som finnes i mange skogindustribedrifter, men som vi vet, er det hull i vårt felles virkemiddelapparat som gjør at mange av industriinvesteringene som er gryteklare og har et marked, uteblir. Dette er investeringer landet vårt trenger. I fjor fikk vi dessverre det største underskuddet Norge noen gang har hatt i handelen med utlandet, når vi korrigerer for eksporten av olje og gass. Underskuddet vårt i handelen med utlandet ble på 375 mrd. kr. Det trengs også flere arbeidsplasser med en lønn å leve av. I det aktuelle området er det, helt uavhengig av koronasituasjonen, 40 pst. av befolkningen i arbeidsfør alder som står uten arbeid – i en normalsituasjon. Økt aktivitet, større tilflytning og optimisme vil kunne skape en bredde i arbeidsmarkedet som er utrolig viktig for framtidshåp og for å forsterke velferdsstaten vår. Jeg så finansministeren her i stad. Hvis jeg hadde vært ham, ville jeg hvisket næringsministeren i øret at jeg i dag har hørt om et av de mest effektive klimaprosjektene, og at vi nå går inn for det.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Jeg har gleden av å fremme to representantforslag. Det ene er fra stortingsrepresentantene Lene Vågslid, Tore Hagebakken, Tuva Moflag, Tellef Inge Mørland, Hege Haukeland Liadal, Maria Aasen-Svensrud, Jan Bøhler og meg selv om tiltak mot kvakksalveri og en bedre prioritering av helseressurser. Så legger jeg fram et representantforslag fra stortingsrepresentantene Jonas Gahr Støre, Tore Hagebakken, Tuva Moflag, Tellef Inge Mørland, Kari Henriksen og meg selv om å stoppe privatisering og forhindre en todelt helsetjeneste.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Nei, det er en karikering jeg ikke kjenner meg igjen i. La meg først si at det vi gjorde med oljeskattepakken, var å bruke av fellesskapets virkemidler for å utsette skatt på en måte som gjorde at de bedriftene som stiller opp og skal investere, får en uttelling. Og jeg har allerede vært og sett at sveiselampene er i gang. Brede formuesskattekutt, som er denne regjeringens oppskrift, har ingen dokumentert effekt, men derimot øker forskjellene i Norge vesentlig drevet av ulik formuesutvikling, og da er det riktig å tenke rettferdig beskatning i forhold til det. Våre pakker for å stimulere aktivitet i norsk nærings- og arbeidsliv går langt utover skatt. De går i retning av aktivitet som skaper investeringer, satser på miljøteknologi og setter industrien og arbeidsfolk i industrien i stand til å utvikle ny teknologi så vi kan leve av å redde klimaet, kutte utslipp og skape jobber.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Jeg er veldig glad for det spørsmålet og håpet at det skulle komme. Poenget var: Da vi landet, var det på grunn av Arbeiderpartiets innsats. Fremskrittspartiet var maksimalist og gjorde alt de fikk beskjed om, over telefon fra utsiden, mens vi ville finne en løsning som 1) dokumentert kunne gi aktivitet, og som 2) kunne samle et bredt flertall. Det klarte vi. Men det var jo nettopp da vi kom til det nivået når det gjaldt friinntekt, at vi var trygge på at det ville komme aktivitet, og at de ulike prosjektene ville komme, at vi sa: Her kan vi lande. Dette kan ende opp med et provenytap for staten gjennom skatt. Jeg tror samtidig at det blir store inntekter til fellesskapet fordi vi holder en industri gående. Da er vi trygge på at virkemiddelet virker. Men den generelle formuesskattelettelsen som går til alle med en formue over et visst nivå, hvor man ikke kan dokumentere om pengene går til sparing, en ny ferietur eller til hva som helst annet av forbruk, er ikke målrettet, ikke tidsavgrenset, og det har ikke effekt. Derfor går ikke Arbeiderpartiet inn for det.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Representanten Jensen kan vingle til sin egen takt. Når det gjelder skattesystemet for oljeselskapene, hadde vi faktisk enighet med de regjeringspartiene hun sikrer flertall her i Stortinget, fordi vi valgte å lande på en modell som ikke satte det skattesystemet i spill, og som ikke trakk inn selskapsskatten på en måte som kunne skape presedens i mange andre sammenhenger. Jeg tror det var representanter for regjeringspartiet Høyre som sa – det var ikke mine ord, men jeg synes de er ganske dekkende – vel, om det over åtte år har en prislapp på 8 mrd. kr, er det faktisk verdt det, fremfor å la et skattesystem revne. Men det vi landet – løsningen med friinntekt – har jo dokumentert effekt: Det blir aktivitet. Jeg har selv sett det, og det er positivt. Jeg tror til og med representanten Jensen så det fra Verdal på videoskjerm på Stortinget – hun var betagende, der hun talte til forsamlingen fra Stortinget. Poenget er at vi må velge de virkemidlene som virker og treffer. Vi velger ikke virkemidler som øker forskjellene, og som ikke utløser investeringer. Det er gal politikk og ikke en politikk Arbeiderpartiet kommer til å velge. Det tror jeg at også Trond Giske er meget innforstått med.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Jeg mener at folk med vanlige og lavere inntekter bør få skattelettelser, innenfor et system som holder inntektsskatten omtrent nøytral. Det ville være en uvanlig gest, men kanskje jeg skulle gjøre det – invitere representanten Siv Jensen med på et gruppemøte i Arbeiderpartiet. Det er ikke én som stemmer for å kutte i formuesskatten. Det er ikke debatt om det. Arbeiderpartiet står for treffsikre skatter. Når det gjelder vingling om oljeskatten: Representanten Siv Jensen representerer et parti som ønsket å sette ut all olje og gass til utenlandske selskaper i starten, og som har hatt helt andre syn på innretningen – den møysommelig oppbyggingen av et petroleumsfond og skatteregimet, som har stått seg over tid. De satt i regjering noen år, men jeg har ikke noen lærdommer å hente fra Siv Jensen rettlinjethet i synet på skatt, petroleum og utløsning av investeringer. Der har vi en god politikk å følge. Vi tilpasser vårt system. Takstene bør ikke bli høyere, men de kan bli bredere, vi tetter hull, øker inntektsgrunnlaget og sikrer fellesskapet inntekter, samtidig som det er omfordelende.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2020-06-19:
Jeg synes dette har vært en god debatt. Jeg synes den har vært opplysende om det reviderte budsjettet, men også om den situasjonen vi står i. Og den har vært mer gjenkjennelig enn debattene om de store krisepakkene. Det som er litt pussig med Høyre, er at de ikke vet helt hvilken fot de skal stå på, hva de skal eie, og hva de skal være mot og hva de skal være for. Nå har vi altså samlet oss om brede pakker. Representanten Nordby Lunde har skrevet meget engasjert i mediene at Arbeiderpartiet bare har hatt ett mål, og det er å plusse på alle pakkene. Vel, det er pakker som Høyre nå står og sier at de er stolte av – de ble bra, de ble sosialt rettferdige, selv om ikke det var målet fra starten av. Fremskrittspartiet er tilbake igjen der vi kjenner dem, som regjeringens støtteparti. Nå er det å bore og bore i velsignelsen av å kutte i formuesskatten. Det er det som skal utløse aktivitet, det er det som skal ta oss videre. Det er på en måte nedslående, men det er gjenkjennelig, og vi kjenner igjen politikken før vi går inn i høsten. Så er det også interessant å høre representanten fra Venstre, Ola Elvestuen, som snakker om elbilene. Det er også på en måte gjenkjennelig. Den klimapolitikken som ikke skuler til at den skal være rettferdig, oppfattes av folk å være en rettferdig fordeling av byrder. Det er ikke noe poeng at fellesskapet skal stille opp med store lettelser for de aller dyreste elbilene. Det er ikke et angrep på elbilenes utbredelse at vi sier at over en viss sum er vi med på å betale de avgiftene som kan styrke andre deler av innsatsen vår. For opposisjonens del er det slik at vi har tatt ansvar for pakker, det har vært nødvendig. Jeg vil på vegne av Arbeiderpartiet si at vi stiller opp igjen når det er nødvendig, slik vi gjorde da det handlet om å redde den industrien som bringer oss inntekter, skaper arbeidsplasser, og som lå nede for telling. Når vi nå har brakt olje- og gassindustrien videre, kan vi også stille krav til den om å kutte utslipp, fornye seg, komme med ny teknologi. Jeg mener det til slutt er viktig å si at kommunene våre, som er førstelinjeforsvaret i så mye når det gjelder helse, trygghet og beskytte folk mot sårbarhet, må vi ta godt vare på. Det er urovekkende at de ut av dette reviderte budsjettet har en sterk utrygghet rundt sin økonomi. Flere av kommunene vurderer å permittere dem som vi har kalt for denne kampens helter, og den situasjonen mener jeg vi ikke skal sette dem i. Til slutt vil jeg takke presidenten for måten Stortinget har arbeidet på i disse månedene fram til det nå går mot sommer. Det mener jeg har vært nyskapende og fleksibelt. Vi har fått gjort jobben vår, og det har ikke minst presidenten bidratt til. Jeg ønsker alle representantene og regjeringens medlemmer en god sommer.
Trond Helleland (Høyre), 2020-06-19:
Jeg vil starte med å takke representanten Gahr Støre for et svært godt og konstruktivt samarbeid denne våren, særlig i forbindelse med de første to krisepakkene og oljeskattepakken. Det har vært et viktig samarbeid for arbeidsplasser, for aktivitet i hele Norge og for overgangen til lavutslippssamfunnet som Norge skal inn i. I dette samarbeidet har Gahr Støre vektlagt at vi må lytte til næringslivet, både ansatte og eiere. Han har vært tydelig på at grepene var nødvendige for arbeidsplasser, og partiet har til og med argumentert for at redusert skatt kan skape flere jobber. Men så er Gahr Støre tilbake til at alt er ved det normale. Da er spørsmålet mitt: Er det også det normale vi kan vente oss, som de siste sju årene, der Arbeiderpartiet foreslår å øke skattene for næringslivet når vi går inn i høsten? Arbeiderpartiet ønsker jo å øke med 10 mrd. kr, SV med 22 mrd. kr, Miljøpartiet De Grønne med 31 mrd. kr og Rødt med 40 mrd. kr. Er det dette samarbeidet som er utgangspunktet for Gahr Støres arbeid framover og for å hjelpe norsk næringsliv?
Trond Helleland (Høyre), 2020-06-19:
Det er ikke sånn i den vanskelige situasjonen vi har vært i, at vi dogmatisk sier at ting ikke kan endres. Vi har sagt hele veien at vi skal se på ordningene, vi skal vurdere ordningene. Nå har vi gjort en endring for egenandelen, som er fornuftig. Ja, Senterpartiet pekte på det tidligere, men Senterpartiet har også en ganske stor lommebok. Vi må vurdere tiltakene hele tiden, fortløpende, om de er riktige og om de treffer. Jeg mener at reiselivet står overfor veldig store utfordringer. Jeg er ikke sikker på om det å ta turisthotellene inn i sesongbedriftsordningen er det riktige tiltaket, men jeg er opptatt av at vi finner ordninger som treffer reiselivet godt. Det er ikke sikkert vi har funnet de helt riktige tiltakene ennå. Det kan hende det må justeres også i tiden framover. Jeg er opptatt av hotellene i Hallingdal, som Gjelsvik naturligvis pekte på, men også i resten av landet.
Trond Helleland (Høyre), 2020-06-19:
Vi har jo en generell modell, nemlig kompensasjonsordningen, som slår inn for alle bedrifter. Så har vi også – som jeg føler vi har hatt et godt samarbeid med Senterpartiet om – utviklet en modell for spesielt de områdene som ble hardest rammet da påsketrafikken falt bort, altså de sesongbaserte bedriftene som skiheiser og andre. De har fått god hjelp. Jeg mener den modellen som er utviklet der, har vært gunstig. Men som jeg sier, har vi en generell ordning for alle bedrifter – som også hotellene kommer inn under. Og så har vi den sesongbaserte ordningen. Det kan alltid være diskusjon om kriteriene for den, men jeg tror ingen, verken i Finansdepartementet eller her på Stortinget, kan si at man har fasiten for hva som er det riktige, og om det virker riktig. Jeg mener vi må se på reiselivsnæringen. Jeg tror reiselivsnæringen og kulturnæringen kanskje er de to områdene som har de største og langsiktige virkningene av koronakrisen.
Trond Helleland (Høyre), 2020-06-19:
De minste og – jeg holdt på å si – mest fjerntliggende butikkene er jo omfattet av Merkur-programmet, som regjeringen nå har styrket i forbindelse med koronakrisen. De butikkene som ligger om ikke på plasser «der ingen skulle tru at nokon kunne bu», men som i hvert fall ligger langt unna andre butikker, har fått et ekstra tilskudd i forbindelse med koronakrisen. Men det kan jo dessverre ikke være slik at vi her på Stortinget kan lage ordninger som treffer enhver butikk. Det var veldig mange butikker, selv et kjempestort kjøpesenter som jeg av og til går på i Drammen, som heter Gullskogen Senter, som stengte. Alt var stengt de første ukene. Så er det åpnet opp igjen. Og nå sier jo f.eks. sportsbransjen at de har rekordomsetning, at det går bedre enn noen gang, for nordmenn skal feriere i eget land. Det er utsolgt for telt. Alle skal ligge i telt og gå på tur. Så dette gir jo veldig ulike utslag, og det å skulle kunne lage en ordning som treffer akkurat den butikken i Trysil som representanten har besøkt, kan ikke jeg garantere.
Trond Helleland (Høyre), 2020-06-19:
Hvis en skal begynne å karakterisere hvor norsk presse ligger på skalaen, tror jeg det er enkelt for mange å komme til høyre for det. Jeg mener at vi har lagt et løp som er tillitsbasert, ja. Kompensasjonsordningen, som vi nettopp har hatt en runde på, er jo tillitsbasert, men det er jo kontrollmekanismer. Men hvis en skulle si at ikke én bedrift i Norge skulle kunne ta utbytte, og ikke én bedrift skulle kunne si opp noen i en periode der kanskje bedriften står på avgrunnens rand, ville det gått ut over arbeidsfolk. Det er jo det som ville skje. Poenget er jo rett og slett at vi må ha et dynamisk næringsliv selv om vi er i en krise. Vi ønsker å hjelpe dem som kan være levedyktige, og det har Stortinget bredt ivaretatt. SV var vel også med på disse ordningene, disse pakkene. Vi har ivaretatt det. Så når Lysbakken ønsker å gjennomføre sin sosialistiske politikk – i ly av koronakrisen – så sier vi nei.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2020-06-19:
Det er veldig bra at Arbeiderpartiet og Jonas Gahr Støre snakker varmt om oljeskatteenigheten vi fikk til. Det er kanskje verdt å minne om at det ikke var helt lett å få øye på hva Arbeiderpartiet egentlig mente i de dagene vi satt og forhandlet om det, men jeg er glad for at Arbeiderpartiet kom på plass. Men det jeg ikke forstår, er hvorfor Arbeiderpartiet trekker et så klart skille mellom lettelser i petroleumsbeskatningen, som selskapene selv ikke ba om, og det å gi lettelser i formuesskatten til alle de små familieeide bedriftene rundt omkring i dette landet som ber om det. Jeg skjønner at Arbeiderpartiet mener at dette ikke har noen dokumentert effekt, men Arbeiderpartiet velger altså å lytte til industrien og oljeselskapenes behov for å få gjort endringer i petroleumsskatten, men de vil ikke lytte til de tusener av småbedriftseiere rundt omkring i landet som faktisk er avhengig av å kunne reinvestere kapitalen sin for å trygge arbeidsplasser og bedrifter. Hvorfor er det så mye vingling i disse spørsmålene i Arbeiderpartiet?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2020-06-19:
Det som Gahr Støre kaller en maksimalistisk løsning, var en løsning som ville kostet staten – skattebetalerne – null kroner. Like fullt insisterte Arbeiderpartiet på en løsning som i realiteten koster 8 mrd. kr. Penger man ikke hadde trengt å bruke, og som man kunne ha brukt på mange andre viktige formål – skattelette, styrking av kommuneøkonomien eller hva det måtte være – men Arbeiderpartiet valgte altså å prioritere å bruke 8 mrd. kr på det. Vi var med på det fordi vi ville ha en løsning for industrien, men Arbeiderpartiets foretrukne løsning kostet altså 8 mrd. kr mer. Det synes jeg er rart. Dette tyder på at det er stor uenighet innad i Arbeiderpartiet i skattespørsmål. Vi har jo sett den debatten som går internt i Arbeiderpartiet om petroleumsbeskatning, hvor det åpenbart er mange ulike krefter som trekker i motsatt retning. Det samme har vi sett når det gjelder formuesskatt. Representanten Trond Giske, f.eks., har i mange sammenhenger snakket mye varmere for formuesskattelette enn representanten Gahr Støre gjør. Spørsmålet blir da: Kommer vi også fremover til å se denne vinglingen fra Arbeiderpartiet i skattespørsmål?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2020-06-19:
Det er helt riktig at jeg var på en skjerm fra Stortinget, for i motsetning til Gahr Støre forhandlet vi om revidert nasjonalbudsjett og tiltakspakke 3, som har gitt kraftige forsterkninger, som var helt nødvendig, og som også handler om et syn på næringsvirksomhet og skattelette. Jeg merker meg at representanten Gahr Støre ikke svarer på det jeg spør om. Jeg spør om den interne uenigheten som åpenbart finnes i Arbeiderpartiet i synet på ulike skattespørsmål. Når det gjelder petroleumsskatteløsningen, har vi jo sett at det er mange krefter i Arbeiderpartiet som er uenig i det som Arbeiderpartiet har landet på. Kan vi være trygg på at Arbeiderpartiet står ved det forliket man har inngått, når det er så sterke motkrefter i Arbeiderpartiet? Det er åpenbart like sterke motkrefter i Arbeiderpartiet når det gjelder synet på formuesskatt og andre skattelettelser. Står Arbeiderpartiet fast ved ambisjonen sin om å skjerpe skattetrykket i Norge med mange milliarder kroner, eller vil det være krefter i Arbeiderpartiet som kanskje trekker mer i retning av å gi lettelser, i tråd med det som store deler av norsk næringsliv har forventninger om i tiden som kommer?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2020-06-19:
Jeg regnet med at jeg ville få et spørsmål om det slik at jeg kunne si litt om Fremskrittspartiets syn på justissektoren og satsingen på den. Vi har prioritert også det i de forhandlingene vi har gjennomført. Ikke minst tilfører vi mer penger til politiets nasjonale beredskapssenter. Vi sørger for en spesiell kriminalitetsbekjempelsessatsing her i Oslo, hvor vi ser at kriminaliteten tar av gårde særlig blant unge i innvandrermiljøer. Og vi har en ganske lang, stolt historie fra alle de årene vi satt i regjering. Politiet og justissektoren var et av satsingsområdene som i hvert eneste budsjett fikk tilført nye midler. Jeg tenker kanskje at Arbeiderpartiet også bør se litt i bakspeilet, for da vi overtok regjeringsansvaret for syv år siden, støtte vi på en justissektor med lange soningskøer. Og Arbeiderpartiets svar på å gjøre noe med det, var å slippe folk ut før endt soning. Vi gjorde noe med det, og fikk soningskøene ned.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2020-06-19:
Fremskrittspartiet vingler ikke i justispolitikken. Snarere tvert imot har vi hatt en rød tråd i alt vi har gjort, jeg vil kanskje si en blå tråd, for å styrke hele justissektoren, både kriminalomsorgen, domstolene og politiet. Det er ikke noe komisk ved det at jeg forteller om alt vi har gjort som har bidratt til en historisk styrking av politiet og politiets budsjetter gjennom flere år. Det ligger der som et grunnlag. Så har Fremskrittspartiet inngått en budsjettavtale med regjeringspartiene. Den stemmer vi for. Det betyr jo ikke at vi ikke kommer til å fortsette å styrke politiets rammer og budsjetter i årene som kommer. Snart kommer det et statsbudsjett som Fremskrittspartiet nok også skal sette sitt avtrykk på.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2020-06-19:
Hvis spørsmålet handler om politiet og justissektoren er fullfinansiert og ikke kommer til å trenge mer penger i fremtiden, så er svaret på det nei. Selvsagt kommer vi til å trenge å tilføre mer ressurser også til politisektoren. Men i motsetning til Arbeiderpartiet er Fremskrittspartiet i stand til å finansiere disse tingene ved også å kutte på andre områder i statsbudsjettet. Arbeiderpartiets svar på det er alltid og utelukkende å skjerpe skattene for både vanlige folk og bedriftene. Det hørte vi også i replikkordskiftet som jeg nettopp hadde med representanten Gahr Støre – Arbeiderpartiets svar er alltid å stikke sugerøret ned i andre menneskers lommer for å finansiere valgløfter. Jeg tenker det er mulig å finne frem til en enighet mellom Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet også når det gjelder styrking av justissektoren, men jeg tror aldri at Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet kommer til å bli enige om hvordan vi skal finansiere det. Der Arbeiderpartiet skjerper skattene, leter Fremskrittspartiet etter effektive kutt i byråkrati og forvaltning.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2020-06-19:
Gjennom alle de krisetiltak som har vært drøftet og vurdert og for så vidt behandlet av Stortinget, har Fremskrittspartiet hele veien vært opptatt av å løfte de utfordringene som ulike deler av reiselivsbedriftene våre har vært utsatt for. Og jeg mener vi gjennom de forhandlingene vi har gjennomført for revidert, har bidratt til en kraftig forbedring, hvor vi også peker på hva som må gjøres i tiden som ligger foran oss. Som jeg sa i mitt hovedinnlegg: Jeg tror ingen representant i denne sal bør være skråsikker på at de har den fullendte fasit på hva som må gjøres i den tiden som ligger foran oss. Jeg tror rett og slett vi skal være litt ydmyke for at vi ikke helt hva som kommer til å skje i tiden som kommer. Men vi må være i stand til å snu oss raskt rundt og få på plass forsterkede virkemidler når behovene melder seg. Og som representanten Gjelsvik kan jeg også forsikre om at jeg snakker med mange av disse bedriftene, får alle innspillene, og vi har prøvd å bidra til å gjøre kraftige forbedringer gjennom de forhandlingene vi har gjennomført.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2020-06-19:
Samferdsel er viktig, og det blir en viktig del framover også for å få opp aktiviteten. Det kunne jeg ha snakket mye om. I stedet for å snakke om organisasjonsformer kunne jeg ha snakket om behovet for f.eks. å styrke fylkesveiene og fylkesveinettet som i dag er en tung bør for mange fylker, og som staten burde ha gått mye sterkere inn i. Men la oss snakke litt om organiseringen av samferdselssektoren. Jeg er av den oppfatning at både Nye Veier og Statens vegvesen gjør en bra jobb. Jeg syns heller ikke det er noen grunn til å snakke ned Statens vegvesen. De gjør en utmerket jobb mange plasser rundt omkring i landet. Så har de fått en konkurrent i Nye Veier. Nye Veier har mange av de samme fagfolkene, men det de har fått, er en annen forutsigbarhet for rammene enn det Statens vegvesen har. De har fått en konkurransefordel av politiske myndigheter i de arbeidet de gjør. Det at de gjør den jobben veldig bra mange plasser, det gjør de. Det er det ingenting å utsette på.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2020-06-19:
Nei, det vil vi ikke gjøre. Det er en rein prioritering fra vår side. Prosjektet E18 vestover er et samfunnsøkonomisk svært ulønnsom prosjekt. Det er dessuten et meget kostbart prosjekt. Rundt omkring i dette landet har vi et fylkesveinett som er sørgelig forsømt, både i mitt og i representanten Ortens fylke. De trenger drahjelp for å få rustet opp det fylkesveinettet. Vi bør heller legge mer penger der og mindre penger på den typen prosjekt som E18 vestover.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-19:
Når mennesker med lite penger kommer i krise – blir syke, mister jobben og er avhengige av Nav – er det ofte strenge krav til å få hjelp fra staten. Da regjeringen skulle lage støtteordning for bedriftene, som det var helt nødvendig å gjøre, og som SV var med på, så var det en helt annen tenkning som gjaldt. Da gjaldt det å ha en tillitsbasert ordning. Og regjeringen har altså gjentatte ganger sagt nei til å stille grunnleggende sosiale krav knyttet til denne støtten, knyttet til utbytte, knyttet til bruk av skatteparadiser og viktigst av alt, noe som burde være et helt selvsagt krav – kravet om null oppsigelser så lenge man får statlig støtte, slik at støtten også kommer arbeidsfolk til gode. I dag misbruker regjeringspartiene nok en gang sjansen til å gjøre dette. Til og med Dagens Næringsliv, på lederplass, har tatt til orde for at det burde være et slikt krav om null oppsigelser. Hvorfor ligger Høyre så langt til høyre for Dagens Næringsliv?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-19:
Det er en stor diskusjon akkurat nå, hvor mye fornybar kraft en kan få fra ulike kilder. Jeg tror det er et av de områdene hvor det trengs at partiene kommer til en felles forståelse, sånn at vi også kan gjøre det som er en veldig viktig avveining, nemlig å forholde oss til de to miljøkrisene vi har på en gang. Vi trenger fornybar energi for å fase ut fossil energi og løse klimakrisen. Men vi står også i en annen miljøkrise knyttet til natur og artsmangfold. Derfor er det helt naturlig for et miljøparti også å stille krav til hvordan utbygging av fornybar energi foregår. Der ser jeg at regjeringen har kommet med noen kloke krav knyttet til vindkraft – en erkjennelse av at konfliktnivået rundt det må ned. Jeg regner med at det er det som ligger bak representanten Heggelunds spørsmål.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-19:
Det SV har lagt fram de siste ukene knyttet til Grønn ny deal, og som vi videre skal konkretisere i vårt program, mener jeg er det modigste og den mest omfattende politikkutviklingen i norsk politikk på en god stund, fordi det handler om å forene hensynet til arbeid og industriutvikling, behovet for å få utslippene ned og det å løse utfordringene vi har knyttet til natur og artsmangfold. Jeg vet at Høyre sjelden er så veldig opptatt av det siste, men vi er nødt til å ta hensyn til det også. Da må vi finne måter å skaffe fornybar energi på som gir industrielle muligheter, og samtidig lete etter det som gir minst mulig naturinngrep. Det er også en av grunnene til at SV ønsker en tung satsing på flytende havvind, som vi veldig gjerne imøteser at regjeringspartiene viser større entusiasme for å få framdrift i. Det er ikke uten naturkonflikt, men med mindre naturkonflikt og med svært store industrielle muligheter for Norge.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-19:
Motspørsmålet vil være om Høyre har en ferdig strategi for både hvor mye fornybar kraft vi trenger i et 10- eller 20-års perspektiv, og nøyaktig hvor det skal komme fra. Det tror jeg ikke Høyre har. Det er mye forlangt at alle andre skal ha det. Vi har klare prinsipper for hvordan vi ønsker å skaffe kraft. Vi er for fornybar kraft-utvikling. Vi er også opptatt av at det må ligge kriterier til grunn som tar vare på natur. Derfor har SV bidratt til utbygging av vindkraft på land. Vi har også vært mot prosjekter som åpenbart har for store kostnader naturmessig, eller f.eks. strider mot urfolks interesser. Jeg ser at regjeringen gir de samme signalene selv. Så da må representanten Heggelund forklare hvorfor olje- og energiministeren sa på radioen senest i dag morges at det vil bli mindre vindkraftutbygging på land.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-19:
Det er jo litt originalt hvis Venstre skal ta æren for alt som skjer nasjonalt, men ikke ha noe ansvar for det som skjer i byene, hvor en ganske stor del av menneskene lever, og hvor utslippene foregår. Så jeg tenker nok at vi skal se disse tingene i sammenheng. Det er også sånn at regjeringspartiene skal være veldig forsiktige med å skryte for mye av disse utslippstallene, som dessverre fortsatt kommer dynket i en regnskogødeleggende palmeolje, som vi risikerer at bidrar til global utslippsøkning istedenfor til reduksjon. Når det gjelder den faktiske omleggingen av norsk økonomi til å bli en grønn fornybar økonomi og satsing på grønn industri, er det dessverre sånn at det er puslete. Se hvordan regjeringen nå har satset på store skattelettelser til oljeselskapene istedenfor en offensiv for grønn industri.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-19:
Det var jo gøy! Da jeg så statsråd Astrup, skjønte jeg at der er en mann med et ordentlig engasjement. Og konstitusjonelt ansvar kan jo ikke stå i veien for det som hjertet virkelig banker for – selv om det er skattelette for de rike.(Munterhet i salen) Det dette handler om, og som mye av debatten i dag har handlet om, er tillit, på ulike vis. Et samfunn med små forskjeller skaper også større tillit mellom folk. Den tilliten har vi alle nytt godt av når vi har skullet trekke i samme retning denne våren. Derfor har SVs budskap i denne debatten vært at vi må føre en økonomisk politikk i møte med krisen som tar vare på det som er det beste med Norge: små forskjeller og sterke fellesskap. Det er vel også en av grunnene til at denne ene milliarden med usosiale skattekutt har fått så mye oppmerksomhet, for slikt tærer på den fellesskapsfølelsen, hvis det akkurat i denne tiden ikke skal stilles tydelige krav til også dem som har mest i det norske samfunnet. (Munterhet i salen) Det er dessverre for mange eksempler på at regjeringen har møtt den økonomiske krisen med veldig stor tillit til – i den ene enden – de med mest i det norske samfunnet, f.eks. når man lager støtteordninger for bedrifter helt uten krav om f.eks. å la være å si opp folk eller å la være å ta ut utbytte, mens en ikke klarer å få til en tillitsbasert ordning for arbeidsfolk som er permittert. Jeg synes regjeringen f.eks. skulle ha gått til bankene og fått til den samme ordningen for permitterte arbeidsfolk som ventet på lønnskompensasjon, som de fikk til for bedriftene. Det hadde selvfølgelig vært mulig. Da kunne folk fått penger og mat på bordet tidligere. Det er denne tilliten som står litt på spill når man kombinerer skattekutt for de rike med et varsel om kutt i dagpengesatsene til høsten. Vår store oppgave framover er å hindre at den økonomiske krisen fører til en eksplosjon i sosial ulikhet, samtidig som vi fører en aktiv næringspolitikk som gjør at løsningen på koronakrisen også kan bli løsningen for klimakrisen. De to tingene har vært det viktigste for SV i dag – en krisepolitikk som er for de mange, ikke for de få på toppen. Det ser ut som at jeg har lyktes med ikke å provosere på meg noen nye talere – det ser sånn ut i hvert fall – så da blir det snart sol. Takk for debatten.
Terje Breivik (Venstre), 2020-06-19:
Når eg har bedt om ordet heilt på tampen av ein, lang, omfattande debatt, så er det for å snakka om ei viktig næring: kultur, og i denne omgang særleg musikkbransjen. I forslaget som me fire partia er samde om – regjeringspartia og Fremskrittspartiet – og som kjem til å få fleirtal i dag, gjer me fylgjande vedtak: «Stortinget ber regjeringen inkludere underleverandører innenfor teknikk i kompensasjonsordningen for avlyste kulturarrangementer, slik at disse skal kunne søke kompensasjon for tapte inntekter ved avlysning eller stenging av arrangementer i kultursektoren. Regjeringen fastsetter nærmere vilkår og betingelser ved inkludering i ordningen.» Dette er eit sjumilssteg i rett retning, og vil vareta næringsdrivande som verkeleg føler koronatiltaka på kroppen, på ein måte som er langt betre enn kva som har vore tilfellet til no. Samstundes må me vera audmjuke nok til å vedgå at sjølv det me gjer i dag, ikkje er godt nok med tanke på heile næringskjeda i bransjen. På vegner av dei fire fleirtalspartia har eg behov for å understreka, slik Ørmen Johnsen gjorde tidlegare i debatten, at me i tett samarbeid med regjeringa vil jobba intenst og raskt vidare, slik at den endelege løysinga òg tek omsyn til verksemda til artistane.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-06-19:
Dette er velkjente spørsmål. Når det kommer til inntektene til staten fra oljenæringen, er det det jeg er minst bekymret for. Der er selve spørsmålet vi prøver å stille igjen og igjen: Kan vi være like sikre på at vi får de samme inntektene framover som vi har hatt fra oljen? Derfor vil jeg stille nettopp det samme spørsmålet tilbake: For hvert nye forsøk man har på nye investeringer i olje og energi – hvordan kan vi vite at vi får penger tilbake på samme måte som vi fikk på slutten av forrige århundre? Olje- og gassnæringen var forrige århundrets store industrieventyr for Norge. Hva er det som er dette århundrets store industrieventyr? Det er det vi mener vi burde rette norsk økonomi mye mer inn mot. Arbeidsplassene derimot, er jeg veldig bekymret for. Der deler jeg nok et engasjement med mange andre partier og mange andre representanter. Der mener jeg at det er utrygge jobber vi nå gir til når vi nå øker investeringene i fossil energi, og at en storsatsing på grønne næringer som kunne skapt grønn etterspørsel i leverandørindustrien, er mye mer bærekraftig.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-06-19:
Faktisk er Miljøpartiet De Grønne ganske takknemlig overfor distriktene. Vi er mye større i distriktene enn vi er på Stortinget. Miljøpartiet De Grønne er nå et mellomstort parti rundt om i Kommune- og fylkestings-Norge, et lite parti på Stortinget. Det skal vi gjøre noe med i 2021. Flypolitikken mener jeg bør rettes inn mot å sikre gode tjenester der hvor det skal fungere som et kollektivtilbud. Det gjør det f.eks. i store deler av Finnmark og også for mange på Vestlandet. Det har vi stor respekt for. Vi ønsker å innrette statens støtteordninger inn til flybransjen på en måte som sikrer det tilbudet, men vi ønsker ikke en transportpolitikk som bidrar til mer flyvninger enn det nordmenn allerede har. Akkurat nå er det en spesiell tid, men vi ønsker oss altså ikke tilbake til en situasjon vi hadde før koronakrisen, hvor Norge er i verdenstoppen på flyvninger – mange ganger flere flyvninger i Norge enn i de fleste europeiske land også. Det tror jeg vi kan gjøre noe med gjennom mye sterkere satsing på jernbane, der hvor det er et godt alternativ. Men også må vi se på alle mulige andre løsninger. Og elektrifisering av flytransporten er også en del av det.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-06-19:
Ja. Isolert sett er det helt nødvendig så lenge vi har en olje- og gassnæring og har utvinning på norsk sokkel, at den skjer mest mulig miljøvennlig, selv om utslippene fra selve utvinningen av olje og gass, som altså kommer fra sokkelen, vet både jeg og representanten Elvestuen er veldig marginal i forhold til utslippene som kommer når fossil energi brennes. Derfor mener jeg fortsatt at det påligger Norge et stort ansvar å fase ut utvinningen av norsk olje og gass og ikke bidra til å prøve å utkonkurrere fornybar energi på markedene i Europa, hvor man nå skal omstille seg bort fra kull. Så vil jeg si at når det kommer til havvind, tror jeg vi trenger en interpellasjon til høsten om det. Jeg mener at det ikke er lurt av Norge å rette seg inn mot å spre de havvindparkene oppover, nordover i havene våre, men vi må prøve å konsentrere dem til områder i sør som er nærmere markedet som den kraften skal forsyne er, nemlig Europa. Så jeg mener f.eks. ikke at det er riktig at staten støtter elektrifisering av plattformene våre, heller ikke om det er havvind.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-06-19:
Her tror jeg at representanten Elvestuen kjenner min posisjon veldig godt, det er jeg tydelig om. Miljøpartiet De Grønnes ambisjon er å være med å styre mer. Vi gjør det veldig mye rundt om i byene våre. Vi er med og styrer i alle de store byene i Norge. Vi inngår kompromisser, men jeg har også tenkt i det siste iom. at representanter fra Venstre har veldig lyst til å være med på å framheve det – hvordan de selv er med på å inngå kompromisser og vi ikke er det. Jeg kan jo berømme Venstre for være med på noen kompromisser på bekostning av miljøet i en rekke saker – det beklager jeg jo. Det er det man ofte gjør. Jeg tror at den typen krav som man har satt nå, eller den enigheten man har fått på utslippskutt til olje- og gassnæringen, mener jeg burde vært et krav fra starten av. Når vi har en så massiv næring som bidrar til store utslipp globalt, burde det være en selvfølge at vi krever at det foregår med nullutslipp når vi har teknologi til det. At man i det hele tatt sitter rundt et forhandlingsbord og må diskutere det, mener jeg sier veldig mye om hvor langt klima- og naturpolitikken har kommet i Norge i dag.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-06-19:
Først: Takk til SV for forslaget og til alle partier for å stemme for hastebehandling, som gjorde at sesjonens siste debatt handler om klima og natur, som jo er helt riktig. Jeg har, som mange, mottatt mange e-poster om Haramsøya-utbyggingen de siste dagene. De Grønne står skulder til skulder med demonstrantene lokalt og nasjonalt, og vi krever i dag at regjeringen stanser prosjektet. Vindmøllene på Haramsøya kan ødelegge leveområder for fugl og skyve rødlista arter mot utryddelse. Det er en grunn til at det ligger et naturreservat like ved der vindmøllene skal settes opp. Vi er klar over at forslaget kan føre til erstatningskrav, men det er en pris vi mener vi må være villig til å betale, når myndighetene har sviktet i å beskytte lokalbefolkningens interesser og viktige naturverdier før konsesjonene er gitt. I altfor mange år har norske politikere tatt for lett på naturødeleggelser. Derfor har vi mange leie saker nå hvor det er gitt konsesjoner til vindkraft i områder med urørt natur, samisk reindrift og viktige friluftsområder. Derfor har vi også nå stor motstand, med god grunn noen steder, mot en næring som i utgangspunktet er på naturen og klimaets side. La det være sagt: Hvis regjeringspartiene kan bekrefte at forslaget deres vil innebære at Haramsøya-prosjektet stoppes, kan jeg vurdere å trekke mitt forslag, for da har jeg oppnådd det jeg ønsker. I tillegg til forslaget om Haramsøya spesifikt foreslår De Grønne å trekke tilbake vindkraftkonsesjoner som ødelegger viktige naturverdier, konsesjoner der berørte kommuner går mot prosjektet, og konsesjoner i konflikt med urfolks rettigheter. Hvis vårt forslag skulle falle, stemmer vi for flertallsforslagene. Vi støtter også SVs forslag i dag. Vi kan imidlertid ikke stemme for Rødts forslag om å stille alle gitte konsesjoner i bero, rett og slett fordi vi ikke er imot vindkraft i seg selv. Jeg er glad for at regjeringen har lagt fram en stortingsmelding om vindkraft på land. Det trengs en helhetlig plan for hvor og hvordan vindkraftutbygging skal foregå. Det nye konsesjonssystemet må legge langt mer vekt på hensyn til inngrepsfri natur, lokal involvering og urfolks rettigheter enn dagens. Det er mulig å bygge ut noe vindkraft på land samtidig som man ivaretar disse hensynene, men da kan ikke maksimal produksjon og lønnsomhet være de styrende parametrene. Vindkraftutbyggingen på land i Norge bør forbeholdes områder med eksisterende inngrep og infrastruktur. Med dette tar jeg også opp forslagene jeg refererer til.