trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2011-12-07:
Dette har vært en interessant debatt, som nå går mot slutten. Det har vært mye snakk om bane, og det er bra. Men Statistisk sentralbyrå skriver når det gjelder 2010, at av den samlede persontransporten i Norge, utgjorde veitrafikken målt i antall passasjerkilometer 88 pst. Bortimot ni av ti personreiser i Norge foregår på vei, 5 pst. med bane og 6 pst. med fly. Når jeg nevner dette, er det fordi det understreker at i hverdagen i Norge for alminnelige mennesker – dem vi i Fremskrittspartiet kaller «vanlige folk» – er det veien, bussen og bilen som betyr noe. For mange er det også tog, men det er altså vesentlig færre. Dette er interessant. Hvis vi tenker oss – samferdselsministeren opererer ofte med 20-årsperspektiver – en dobling av jernbanetrafikken, ikke på 20 år, men på seks år, og vi ser for oss et konservativt anslag på trafikkveksten i Norge på – jeg foreslår – 1 pst., så vil den generelle trafikkveksten i Norge på de seks årene være så stor at selv om jernbanen dobler antallet passasjerer innen 2017, vil likevel trafikken på veiene øke. Altså: Behovet for veikapasitet vil ikke gå ned, selv om tog og bane transporterer dobbelt så mange passasjerer allerede i 2017. Det understreker hvor viktig det er også å snakke om vei og utbygging av veikapasiteten for å møte en fremtidig trafikkvekst. Når det gjelder høyhastighetsbaner, ble det lagt frem noe her for noen dager siden som ble mye omtalt i media; jeg synes det var verken fugl eller fisk. Det er to strategier når det gjelder høyhastighet. Det ene er den sentraleuropeiske, opprinnelig franske modellen hvor man opererer med 300–350 km/t, og da på helt egne snorrette traseer. Da vil jernbanen kunne konkurrere med fly, men ikke med veitrafikk. Eller man kan tenke seg en annen strategi: 200 km/t – type gardermobaneutbygging – med mye hyppigere stopp på mindre steder. Da vil toget kunne konkurrere med veitrafikk. Jeg vil derfor anbefale Fremskrittspartiets strategi i så måte.
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2011-12-07:
Jeg ba om ordet angående belønningsordningen for kollektivtransport, men først en liten oppklaring av en misforståelse: En tidligere taler i dag kom i skade for å si at økningen av bruken av kollektivtransportmidlene i Oslo fra 2003 til 2010, var på 50 000 passasjerer. Det er altså feil. Det er 50 millioner passasjerer, selvfølgelig! Ikke for å skryte, men det er altså fra 2003 med 158 millioner transporterte passasjerer til 2010 med 208 millioner transporterte passasjerer en økning på 31,2 pst. Da er det jeg tenker: Dette må jo slå skikkelig ut på belønningsordningen for kollektivtrafikk! Men nei. Av statstilskuddet, slik det er referert i innstillingen på side 25, får Oslo 60 mill. kr av den ordningen. Det tilsvarer ca. 0,4 pst. av budsjettet for kollektivtrafikk i Oslo. Trondheim får det dobbelte. Regner man ut per innbygger, får altså Oslo en 100-lapp per stykk, mens Trondheim, som har svært beskjedne resultater å vise til i så måte, får seks ganger så mye, 600 kr per innbygger. Nå er det slik at ambisjonene i Oslopakke 3 er at vi skal opp med ytterligere 50 millioner transporterte passasjerer per år, altså en økning på 25 pst. i forhold til dagens trafikk. Det er en målsetting som vi fra Oslos side akter å nå, men vi skal gjøre det uten rød-grønn assistanse.
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2011-12-07:
Jeg takker for den anerkjennelsen som lå i statsrådens omtale av kollektivtrafikksatsingen i Oslo. Jeg gjorde rede for disse tallene i mitt forrige innlegg. Når vi ser at en annen by, Norges tredje største by, altså får seks ganger så store tilførsler fra belønningsordningen for kollektivtrafikk, på tross av at den byen, den tredje største byen i Norge, har svært beskjedne resultater å vise til, så konstaterer jeg at tilskuddene, tilsvarende 0,4 pst. av Oslos kollektivtrafikkbudsjett, er helt bagatellmessig, helt marginalt. Da synes jeg det må være riktig av regjeringen – siden fiskeriministeren allerede har invitert til en debatt om ærlighet – å slutte å kalle dette for en belønningsordning for kollektivtransport og heller kalle den for det den er, en belønningsordning til rød-grønne kommuner.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2011-12-07:
Det er mye som er sagt, og mye godt som er sagt, fra denne talerstolen i dag. Representantene fra Arbeiderpartiet har på en glitrende måte lagt fram våre satsinger. Jeg ønsker å tillate meg å være litt lokal i denne sammenhengen. I Møre og Romsdal har vi enstemmig vedtak fra fylkestinget om at man slutter seg til søknaden fra Nordøyvegen AS om mulighet til innkreving av forhåndsbompenger på ferjene til Nordøyane i rute 21 og 22. Videre går Møre og Romsdal fylke fortsatt enstemmig inn for at etterskuddsbompenger skal nyttes som en del av finansieringen av denne veien. Disse bompengene skal bare kreves inn for kjøretøy. Det er derfor gledelig nå å kunne få godkjent dette prosjektet slik det er omtalt i proposisjonen, og at prosjektet finansieres med statlige midler som legges inn i revidert nasjonalbudsjett 2012. So far so good. Det jeg mener det er grunn til å påpeke i denne saken, er at Fremskrittspartiets medlemmer i komiteen ikke støtter finansieringen med bompenger, altså stikk i strid med eget parti lokalt. Her snakker Fremskrittspartiet med to tunger, noe som kan tyde på at partiet sentralt ikke lytter til sine tillitsvalgte lokalt, eller at de tillitsvalgte lokalt ikke har støtte sentralt for sine synspunkter, og dermed ikke gjennomslagskraft i sitt parti. Svaret vet vel Fremskrittspartiet best. Dette er et prosjekt som det i Møre og Romsdal har vært enighet om å få løftet fram over lang tid, og jeg mener lokalpolitikerne har gjort en kjempeinnsats for å få dette på plass. De lokale rød-grønne har jobbet godt opp mot våre folk i komiteen og fått på plass et prosjekt og en finansiering som gjør at vi kan puste lettet ut og se fram til en godt utbedret bo- og arbeidsmarkedsregion rundt Ålesund som gjør hverdagen lettere for innbyggerne i dette området. Så til innlegget til representanten Åge Starheim, som her snakket om Stad skipstunnel. Han påpekte at man vet alt man trenger å vite for å kunne sette i gang Stad skipstunnel-prosjektet, som er beregnet til ca. 1,7 mrd. kr. Representanten kritiserer regjeringen for ikke å være i gang med denne tunnelutbyggingen allerede. Men hvis Fremskrittspartiet har all kompetanse som trengs, er det rart at de ikke allerede har lagt penger inn i sitt alternative statsbudsjett, men viser til at regjeringen må vurdere både den ene og den andre finansieringsmuligheten. Har dere ikke dette klart allerede da, Fremskrittspartiet? Kanskje ser Fremskrittspartiet og representanten Starheim at dette prosjektet er mer omfattende enn å sette to fingre på kartet – en i Selje og en i Vanylven – og trykke dem gjennom kartet.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2011-12-07:
Jeg tok meg tid til å se litt nærmere på siste jernbaneplan, som varte fra 1994 til 1997, og som ble behandlet i Stortinget i 1993. Der var det massevis av innlegg, flotte merknader og festtaler på løpende bånd fra de fleste partiene. Det var ikke måte på for en historisk satsing som nå skulle settes i gang på jernbanesektoren. Arbeiderpartiets Johan Nyland var saksordfører. Han var aldeles i gledesrus og utbasunerte bl.a. at nå var det lagt grunnlag for starten av en ny epoke for utvikling av jernbane i dette landet. 18 år etter festtalene var direktør i Jernbaneverket Elisabeth Enger ute og sa at et sammenbrudd på jernbanen var nært forestående. Grunnen til at jeg tar opp dette, er for å vise hvor mange festtaler en hørte om jernbanen tidligere, og hva resultatene viser. I dag mangler vi 230 km med dobbeltspor for å få de mest trafikkerte strekningene på skinner – bokstavelig talt. Det utredes, og det utredes, og det en nå konsentrerer seg om å snakke mest om og jobber mest for, er noe så utopisk som et lyntog på kryss og tvers av landet, samtidig som det er skrikende mangel på de strekningene der folk i dag står og venter på toget, eller de kommer seg på toget, men må klamre seg fast, i nærkontakt med sine medpassasjerer – kanskje litt for tett for enkelte. Jeg mener at en nå må begynne å bruke kreftene sine på det viktigste først. For å si det sånn: Jeg mener det er viktigere å få orden på veier, helsevesenet, eldreomsorgen og skolesektoren – det er en lang liste med tiltak – før en i det hele tatt bør snakke om lyntog. Det er på tide å bruke de store pengene på realistiske og konkrete prosjekter som kommer befolkningen til gode. Det er blitt et kjennetegn ved denne regjeringen at de premierer sine egne lokalpolitikere. I Oslo, under Fremskrittspartiets styre, hadde vi en økning på 50 000 reisende innenfor kollektivtrafikken, en økning på over 30 pst. «Belønningen» fra den rød-grønne regjeringen er at en får minst penger i belønningsordningen. De rød-grønne politikerne skryter av en veiutbygging som finansieres av bilistene. For dem som kjører strekningen Oslo–Kristiansand, snart Oslo–Hamar eller Oslo–Svinesund, er det bom etter bom etter bom. Jeg og Fremskrittspartiet mener at vi nå må begynne å investere i eget land istedenfor f.eks. å låne ut 61 mrd. kr til Tyskland – de får gratispenger til å bruke på vei – eller investere i eiendom i London, Paris og andre steder. Nå er det på tide å bygge landet her hjemme.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-07:
Jeg har sans for kaos – i avgrensede perioder. Det er gjerne et tegn på kreativitet, på engasjement og på at mange vil at noe skal skje. I dag har jeg fått en «kaos-avmelding» fra en kommunestyrerepresentant i Lillehammer angående hovedveg–jernbane-situasjonen i Lillehammer-området, og dette er den siste av en rekke liknende meldinger jeg har fått de siste ukene. Det skyldes litt følgende situasjon: Den 29. november fikk vi et knippe jernbaneutredninger, bl.a. tre ulike traseer for jernbane mellom Oslo og Trondheim – eller det som på Jernbaneverkets hjemmeside heter, «fra Oslo» «til Trondheim», men jeg går ut fra at det er ment at togene skal gå begge veger. Ett alternativ er å utbedre det eksisterende opplegget, og så er det to høyhastighetsalternativer – i tråd med flertallsmerknaden fra komiteen. Dette er spennende stoff, det er uavklart, men det er utredet godt nok til at vi alle kan ta diskusjonen opp på et høyere og mer kunnskapsbasert nivå. Det var 29. november. Den 1. desember arrangerte Lillehammer Næringsforum et temamøte med følgende spørsmål: Vil vi ha firefelts motorveg og tospors jernbane til Lillehammer? Overraskende nok ble svaret ja! Men det var ikke poenget mitt her. Poenget er at representanten fra Vegvesenet gikk ganske klart ut og sa at høyhastighetsbane er en avsporing – sats heller på InterCity, tenk Lillehammer, ikke tenk nasjon, ikke ta del i den store nasjonale debatten. Så, på kommuneplanutvalgsmøte i går kveld var det representanter for det samme Vegvesenet til stede og skulle diskutere E6-problematikk, bl.a. E6 på vestsida av Mjøsa – altså på en strekning som er utredet som et av alternativene for høyhastighetstog. I saksframlegget på fire sider er ikke jernbane nevnt med et ord. Når diskusjonen begynner, bl.a. med spørsmål til Vegvesenets representanter, sier de klart: Nei, jernbanen har ikke vi fått beskjed om at vi skal ta noe hensyn til. Da blir det forvirring her. Som sagt – jeg har sans for kaos. Men jeg tror det får være måte på. Vi har spennende debatter på gang om både jernbane og veg, og alle ønsker vi at dette skal ses i sammenheng, men det ser ut til at ute i praksis – der nede i bl.a. den kommunale virkeligheten – står dette fram som veldig lite samordnet per dags dato. For meg er dette enda en gang på mange måter et rop om at vi bør få et felles transportvesen, eller et felles transportverk, her til lands.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2011-12-07:
Eg sprang nettopp for å kome meg hit til debatten frå eit møte i den særskilde komiteen for 22. juli og tenkte på vegen at dette speglar eigentleg det store spennet i det vi arbeider med på Stortinget. Eg var så heldig at eg fekk tene transport- og kommunikasjonskomiteen i to år i førre periode, og det som har slått meg heilt frå då, er den store gløden som finst blant alle dei som arbeider for ulike typar prosjekt og asfaltering på deira vegar rundt omkring i heile landet. Vegen til betre vegar går etter mi meining gjennom den raud-grøne regjeringa. Det har vi allereie vist, vi følgjer opp NTP-rammene, vi legg ikkje minst fram nye og offensive rammer som vi følgjer opp vidare. Når eg tillèt meg å skryte lite grann, er det ikkje berre fordi regjeringa stort sett ønskjer å få fram det fortreffelege i eigen politikk uansett – det er noko skiftande regjeringar ønskjer – det er også fordi Statens vegvesen tydeleg seier at det er historisk høge satsingar vi leverer. Dei er glade for dei løyvingane dei får, og dei meiner det er offensivt. Det må ein ta med seg, og det håper eg også opposisjonen tek med seg. Når folk flaggar når det kjem asfalt på vegstrekningane deira, er det fordi dette er viktig for folk. Jørgen Amdam hadde også ei påpeiking av kvifor det kan vere viktig for folk i distrikta med nye kommunikasjonar og det å knyte lokalsamfunn og kommunar saman. Han omtalte det slik at det blir ein større bruktmarknad. Da tenkte han ikkje på varer, han tenkte på livspartnarar og kjærastar. Det kan faktisk vere eit poeng i det. Det blir rett og slett fleire som kan møtast oftare når det blir tettare kommunikasjonar. Det blir lett til at vi frå Møre og Romsdal står og helsar heim. Eg skal ikkje gjere det, anna enn å seie at eg for min del, som kjem frå eit fylke som har så stort behov for gode vegar og ferjefrie samband over fjordane, er kjempeglad for den satsinga som regjeringa viser at vi vil gjere vidare. Det aller siste eg skal nemne, som eg har lyst til å nemne nettopp som ein ambisjon, er den ferjefrie kyststamvegen, der eg for min del meiner at vi må arbeide med ei rentefri låneordning à la den fylka fekk til store investeringar. Det meiner eg vil vere med på å kunne gjere store prosjekt moglege også på riksvegane, der det allereie er bompengar til evig tid, ved ferjebillettar. Eg trur at det kan vere ei god ordning, som i alle fall eg har lyst til å lansere her.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2011-12-07:
Få ting er så fint som Noreg i solskin. I sommar då eg kjørte frå Oslo og tilbake igjen til Sunnmøre, kjørte eg i sol heile dagen bortsett frå då eg svinga inn i Strynefjellstunnelen, der striregna det. Med det som bakteppe er det jo litt morosamt å høre dagens debatt og lovprisinga av det arbeidet ein gjer ute. Det vart sagt frå denne talarstolen i dag at Framstegspartiet ikkje tek sine lokalpolitikarar på alvor når ein ikkje vil bompengefinansiere Nordøyvegen, men statleg finansiere han. Eg kan love at både arbeiderpartirepresentantar og framstegspartirepresentantar på Sunnmøre og i heile Møre og Romsdal jublar dersom det vert statleg finansiering av Nordøyvegen. Faktisk er det slik at noverande fylkesordførar i Møre og Romsdal, Jon Aasen frå Arbeidarpartiet, har sagt at han sjeldan gjev etter for statleg utpressing, men han gjer det på samferdselssektoren når vi aksepterer bompengar i Møre og Romsdal. Senterpartiets leiar har vore ute tidlegare dette året og sagt at det må gjerast store strukturelle grep for å sikre betre og raskare samferdselssatsing i dette landet. Det er ikkje mykje som minner om det når ein hører Senterpartiets representantar i salen i dag. Det er altså slik at Senterpartiet sine representantar i Stortinget av prinsipp er svært nøgde med regjeringa sitt arbeid, sjølv om dei er heilt ueinige i måten vi gjer ting på. Det viser at også dobbeltmoral er ei form for moral. Eg trur det er viktig å satse vidare på samferdsel. På Sunnmøre ser vi det heile tida. Næringslivet vårt lever av samferdselssatsing, og det er ikkje til å underslå at også næringslivet i utolmod over at staten ikkje finansierer meir veg, delvis aksepterer bompengefinansiering. Problemet i dag er at det snart ikkje lenger er delvis finansiering, det er fullfinansiering. Statsråden har valt å leggje E39 på Kvivsveg-traseen. Det har eit samla storting stilt seg bak. Der valde senterpartistatsråden å ta vekk bompengefinansieringa som var bestemt, fordi trafikkgrunnlaget var for lite. Den noverande senterpartistatsråden har bekrefta at dei heller vil leggje bompengestasjonen midt i sentrum i ein av kommunane på traseen. Dette viser at bompengefinansiering først og fremst er ein måte å bidra til auka inntekter til statskassa på – meir enn reell politikk for å få til nye vegar. Noreg treng ei satsing på samferdsel. Det er berre synd at då må vi skifte regjering først.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-07:
Det setter representanten pris på. Mange har i løpet av dagen – i hvert fall fra regjeringspartiene – snakket om at man skal følge opp NTP, Nasjonal transportplan. Problemet for oss på Sørlandet er at den ikke var særlig lystelig lesning for oss. For at vi ikke skal komme dit hen at vi i neste Nasjonal transportplan blir avspist med syv linjer fordelt på de to viktige sørlandsfylkene, vil jeg bare minne om noen av strekningene som det er viktig at vi får på plass. Det gjelder E39 Søgne–Ålgård – der trenger vi en utbedring, firefelts motorvei som gjør at vi får linken til Stavanger på plass igjen. På Lindesnes er det noen små snutter som vi nå kunne fått på plass, og som hadde gjort at vi hadde spart billige midler og ikke flyttet på penger. Den minner vi om. Vi minner om det som står igjen på E18, på østsiden, så blir også representantene Freddy de Ruiter og Ingebjørg Godskesen fra Aust-Agder fornøyd for at vi har hele sørlandsprosjektet inne. Jeg minner også om rv. 9 opp Setesdal. Får vi det ankeret på plass, vil vi sørlendinger være fornøyd. Men med den veksten vi har, den trafikkøkningen og det sikkerhetsaspektet vi har, trenger vi mer enn syv linjer i neste Nasjonal transportplan. Så vil jeg snakke om tog – Sørlandsbanen. Det minner meg på en sak. I 2008 ble det av regjeringspartienes medlemmer i finanskomiteen vedtatt å «styrkje satsinga på jernbane med(…) (…) Jeg vil bare avslutningsvis på denne dagen minne om at vi venter i spenning på å få sovevognen på plass på Sørlandsbanen. Vi ligger ikke på stasjonen og venter, vi står der midt på natten i kulden og venter på at det skal komme et tog fra Stavanger og ta oss med til Oslo. Vi står opp midt på natten og går av på Kristiansand stasjon, fryser, og kommer hjem midt på natten. Jeg håper at regjeringen snart vil ta representant emeritus Rolf Terje Klunglands store sak opp igjen og få på plass sovevognen til Kristiansand. Da vil vi sørlendinger smile enda litt mer når vi kommer inn til hovedstaden.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-12-07:
I debatten her i dag har det vært tatt opp mye viktig samferdselsproblematikk som det må gjøres noe med i det ganske land. Jeg ønsker å fokusere litt på det som skjer oppe i nord, med Ofotbanen, fra Kiruna til Narvik. Der er det en ekstrem økning av alt. For første gang i svensk historie har Nord-Sverige i en del kommuner helt oppe i Lappland en økning i folketallet, fra fraflyttede hus til nå å måtte sette opp brakkeleirer for å få plass til arbeidere. Her kommer litt av problematikken med Ofotbanen. I dag skipes 18 millioner tonn malm over Narvik havn. Det ligger til rette for en økning bl.a. med to nye selskaper, Northland Resources og Scandinavian Research, som har ønsket å skipe jernmalm over havnen. I tillegg er det andre mineraler, som kobber og annet, som ligger på vent for å bli skipet ut. Problematikken her er at banen så å si er full. Det har gått 18 millioner tonn i år, og hvis man klarer dette, skal man øke til 33 millioner tonn i 2015 og i 2020 helt oppe i 53 millioner tonn. Det er ekstremt stort, og det blir Norges største havn når det gjelder tonnasje i dag. Det kommer også til å bli Norges største havn når det gjelder anløp, og vil gå forbi Oslo og alle sammen, hvis dette kommer på plass. Hvis dette skal lykkes, sitter faktisk den norske regjeringen med noe viktig her. Det er å bevilge de pengene som skal til for å bygge ut. Vi prater om å lage dobbeltspor til rundt 400 mill. kr innen 2015, og så er det ca. 4 mrd. kr som må til hvis man skal ha dobbeltspor hele veien. Man prater om 42 km med spor, mens man på den andre siden – i Sverige – prater om 13–14 mil. Jeg har tatt opp dette spørsmålet med den svenske ministeren i Nordisk Råd, som kan fortelle at for Sveriges del er ikke dette noe problem. De har bevilget et infrastrukturfond i Sverige på 497 mrd. kr. Så de har penger til å gå i gang. Også andre partier i dette stortinget har foreslått det samme, men da blir man kalt useriøs. Så Sverige har altså råd til å bruke penger på å bygge infrastruktur, men vi har ikke det. Vi har ikke tid til å vente på en nasjonal transportplan, for da er dette over, og da vil Sverige, som også ministeren sier, finne andre veier å ta ut godset på. Det kan gå over Finland og andre steder. Vi vil tape norske arbeidsplasser, og det vil gjøre det verre i grenseområdene, med grensehindringer. Jeg ber om at regjeringen nå bevilger penger, og jeg håper at man kan støtte Fremskrittspartiets merknader.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-06-15:
Kristelig Folkeparti har akkurat samme formuleringer i denne stortingsperioden som vi hadde i forrige stortingsperiode, og som vi arbeidet ut fra da vi hadde forvaltningsplanen til behandling her i 2006. For Kristelig Folkeparti er det viktig at olje- og gassvirksomheten skal flyttes nordover, og at vi skal få ringvirkningene nordover. Men Kristelig Folkeparti er også tydelig på at det er noen sårbare områder – vi snakker om de sårbare områdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja. For Kristelig Folkeparti er de foreløpig så sårbare at vi ikke ønsker at det skal være petroleumsaktivitet der.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-06-15:
Kristelig Folkeparti støtter regjeringens nei til konsekvensutredning utenfor Lofoten og Vesterålen. Men i arbeidet fram til denne rulleringen av forvaltningsplanen har Oljedirektoratet hatt noen framtidsbilder. Asplan Viak har beregnet at utbyggingen av felt i tråd med disse framtidsbildene kan gi økt sysselsetting i Nord-Norge på mellom 4 000 og 6 000 sysselsatte i perioden fram til 2043. Men det som kommer fram i disse beregningene, er at den største aktiviteten vil være i den nordligste delen av Nord-Norge. Det skyldes i all hovedsak at det er der vi ser de største ressursene. Min utfordring til regjeringen, representert av representanten Sund, er: Hvorfor er det da så stort press på å få konsekvensutredning utenfor Lofoten og Vesterålen som ikke er den nordligste delen av Nord-Norge, men kanskje den mest sårbare, i forhold til at vi heller skulle hatt fokuset nordover og droppet de sårbare områdene?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-06-15:
Det er en gledens dag – representanten Serigstad Valen er veldig fornøyd. Man har drevet miljøkartlegging med stor presisjon. Mitt spørsmål går nettopp på det som representanten er opptatt av. Vi har jo innhentet kunnskap siden 2006. Den nye kunnskapen tilsier at man ikke bør endre status for de områdene som vi så på som sårbare og svært verdifulle i 2006. Det har den kunnskapen bekreftet. Allikevel endrer regjeringen utslippsregime, fra et spesielt strengt utslippsregime til et helt vanlig regime, tross de faglige begrunnelsene som vi har brukt penger, krefter og tid på å innhente siden 2006. Hvor er den miljøfaglige kartleggingen med stor presisjon her?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-06-15:
Representanten Sande startet sitt innlegg med å si at forvalteransvaret ligger til grunn for Senterpartiets politikk. Det er en verdi som Kristelig Folkeparti deler. Senterpartiet har vel et slagord som heter «Ta hele landet i bruk» – kanskje hele sokkelen også, når vi nå diskuterer energi. Sande var opptatt av at i Nord-Norge har man et stort potensial i forhold til reiseliv, fornybar energi og også fiskeri. Det støttes av undertegnede. Men det er slik at nå skal vi flytte olje- og gassvirksomheten nordover, og da er det avgjørende viktig for Nord-Norge at man får lokale og regionale ringvirkninger. Det sto et slag om det i salen i går. La nå det ligge. Men det er litt oppsiktsvekkende at representanten Sande og Senterpartiet ikke er med på merknader i komitéinnstillingen om dette, om at vi bør bygge opp kompetanse og leverandørindustri i Nord-Norge. Hvorfor er det slik?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-06-15:
Jeg har lyst til å starte replikken min med å takke statsråden, for det er ikke så ofte jeg opplever at statsråden er helt ryddig i forhold til hvor Kristelig Folkeparti og Venstre står. Men her skal du få en takk i forhold til at ja, vi er enige med regjeringen om et nei til konsekvensutredning i denne runden, og det var veldig viktig. Det er en god faglig melding statsråden har lagt fram for Stortinget. Den er oppdatert siden 2006. Vi har fått bekreftet at de verdifulle og sårbare naturområdene fortsatt er det, og at de må ha et spesielt omsyn og vern fra vår side. Allikevel er det en endring i forhold til utslippskrav. Det er en innskrenkning i forhold til hvor vi kan drive petroleumsaktivitet i kystbeltet, og det er en voldsom tildeling i forhold til TFO, tildeling i forhåndsdefinerte områder. Jeg håper å bli trodd av statsråden på at dette ikke er noen sutring, men bare de fakta som også ligger i forvaltningsplanen. Så mitt spørsmål til statsråden er: Er det ikke lagt veldig mye god miljøpolitikk i potten for å oppnå et nei til konsekvensutredning i denne runden?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-06-15:
Siden 2006 har det blitt gjort nye analyser med tanke på miljøkonsekvenser og risiko ved akutte oljeutslipp i havområdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja. Det er utarbeidet flere utslippsscenarioer og analyser av miljørisiko knyttet til akutte utslipp ulike steder i disse havområdene. Resultatene viser at økende varighet av et eventuelt akutt utslipp vil gi økt utbredelse av oljesøl. Mange av disse scenarioene viser generelt høy sannsynlighet for at oljen vil havne i fjæresteinene. Ved utslipp fra de kystnære punktene som er modellert både i forhold til Nordland V, VI og VII, er det stor sannsynlighet for at oljen vil strande langs kysten. Vi har også noen spesielle utfordringer i forhold til infrastruktur og annen beredskap, fordi infrastrukturen i det området vi nå snakker om, er mer utfordrende enn i øvrige deler av landet. Vi har også en utfordring når det gjelder tilgangen på personell for innsats under aksjoner i denne delen av landet. Vi vet at den kommunale beredskapen her antas å ha en mer begrenset utholdenhet ved omfattende strandrensingsaksjoner enn ellers i landet. Dette må vi ta høyde for. Kysten i planområdet er samtidig av en slik karakter at det er mange områder der det er vanskelig å sette inn personell for strandrensing – områder som også er vanskelig tilgjengelige fra sjøsiden. Alt dette tatt i betraktning mener Kristelig Folkeparti at regjeringens forslag til nye tiltak som ligger i planen for beredskap mot akutt forurensing i forvaltningsområdet, er for lite konkret og for lite forpliktende. Tiltakene står ikke i forhold til de utfordringer som vil følge av åpning for økt petroleumsaktivitet i disse områdene. Vi vet også at kystlinjen i Nordland – særlig på Helgeland – er svært komplisert. Nordland har 34 pst. av Norges territorialfarvann, og store områder her er grunnere enn 20 meter. Nordlandskysten har en smal og grunn sokkel med mye skjærgård, der det kreves en helt annen type beredskap enn f.eks. på Finnmarkskysten. Dette fikk vi belyst på vår komitéreise til Lofoten denne våren. Vi besøkte Nordlense, og dette ble understreket med: Ja, vi har kompetanse, men det er utfordrende. Kristelig Folkeparti ser det slik at det er svært viktig å bygge opp oljevernberedskapen, og den må ses i sammenheng med nordområdesatsingen. Jeg mener at det ligger til rette for at Nord-Norge kan ta en sentral posisjon både internasjonalt og nasjonalt med tanke på oljevernberedskap og utvikling av den.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-06-15:
Jeg synes det har vært en god debatt om forvaltningsplanen. Det har også vært antydninger til debatter om framtidige regjeringssamarbeid, tidligere regjeringssamarbeid og dagens regjeringssamarbeid. Jeg vil bare understreke fra Kristelig Folkepartis side det som var Kristelig Folkepartis klare budskap den dagen regjeringen la fram forvaltningsplanen, at torsken, sjøfuglene og det sårbare naturområdet i Lofoten, Vesterålen og Senja er trygge, og man kan føle seg trygg hvis Kristelig Folkeparti er i regjering etter 2013.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
Kristelig Folkeparti er opptatt av lokal næringsutvikling og arbeidsplasser i hele landet, ifølge det deres politikere både sentralt og lokalt bærer bud om. Nå var Kristelig Folkeparti med på å iverksette et arbeid med den foreliggende forvaltningsplanen. Hva er det som gjør at Kristelig Folkeparti ikke ville vente og se på resultatene av dette omfattende arbeidet før de konkluderte med at de ikke vil ha slik virksomhet i Lofoten og Vesterålen?
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
Høyre har i prosessen med forvaltningsplanen gått veldig høyt på banen og krevd konsekvensutredning. Ofte har de kritisert Arbeiderpartiet i denne sammenheng. Vi hørte det nå senest i dette innlegget fra Meling. Men jeg vil minne representanten Meling om at Høyre i sin siste regjeringsperiode slett ikke var så aktiv. I Bondevik II-regjeringen satt Høyre sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre – og de er jo ikke Stortingets mest petroleumsvennlige partier. Hva er årsaken til at Høyre har en annen oppfatning om oljeutvinning i nord nå enn det de hadde da de satt i regjering? Denne regjeringen har jo lagt til rette for god utvikling i olje- og gassnæringen. Det har aldri vært større aktivitet på sokkelen enn nå. Vi ser både en oljenæring og en leverandørindustri som er i god vekst. Jeg mener at regjeringen i forvaltningsplanen har lagt opp til en skrittvis utvikling av oljenæringen i nord. Denne forvaltningsplanen er etter min mening et stort skritt for oljenæringen i nord.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
Jeg vil ikke trekke ut denne debatten, men jeg merket meg representanten Aspakers formuleringer om meg og Arbeiderpartiets linje i denne konkrete saken. Denne regjeringen har lagt til rette for en god utvikling i olje- og gassnæringen. Det har aldri vært større aktivitet på sokkelen enn det det er nå. Både oljenæringen og leverandørindustrien er i god vekst, og man ser positivt på framtiden. Representanten Aspaker burde derimot se tilbake på tiden under Bondevik II-regjeringen, hvor det skjedde langt mindre, og hvor Høyre sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre antagelig ikke hadde det så greit med sin politikk. Derfor skjedde det relativt lite i den tiden. Jeg står trygt bak den linjen den sittende regjering har i denne saken, men jeg vil ha framdrift, og dette oppfatter jeg at et stort flertall av befolkningen er enig med meg i.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
Det vi går til valg på i 2013, er selvfølgelig et rød-grønt alternativ, og jeg tror jo at det vinner. Så får vi bestemme hva som skal ligge på bordet da – i den eventuelle nye Soria Moria III. Men jeg må likevel si til representanten Solvik-Olsen at hvis han og hans parti skulle komme i regjeringskontorene, er sannsynligheten stor for at de kan få med seg Venstre og Kristelig Folkeparti. Så det Solvik-Olsen skal si til sine velgere i Rogaland, og som jeg skal si til mine, er at det er rimelig usikkert – kanskje uansett – hva de eventuelle samarbeidspartnerne vi har, kommer til å lande på. Det som også er viktig for Arbeiderpartiet, er at i Soria Moria sto det at vi skulle ta stilling til konsekvensutredning. Jeg skal ikke stikke under stol at i Arbeiderpartiet var det et stort flertall for konsekvensutredning. Regjeringen landet på at en skulle ha kunnskapsinnhenting, og for oss var det viktig at det ble gjort i regi av Olje- og energidepartementet, og at det var en kunnskap som det kan være relevant å bruke, hvis en ønsker det, i 2013.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
Nå er det slik at i regjeringen sitter det tre partier, og alle tre partier skal tas hensyn til når beslutningene skal tas. Det har ligget i bunnen hele veien at det ikke skulle åpnes opp for oljevirksomhet i denne stortingsperioden. Det har alle visst, og det gikk vi til og med til valg på. Arbeiderpartiet er ikke så opptatt av hva ting heter. Arbeiderpartiet er opptatt av hvordan ting blir hvis en får gjort det en skal. I denne sammenhengen har det blitt nei til konsekvensutredning, det har blitt ja til kunnskapsinnhenting som en kan bruke hvis en ønsker det etter 2013. Det er ingenting som har ligget på bordet som har tilsagt at en skulle kunne gjøre noe før det. Så er det sånn at jeg må få minne representanten Meling på at i disse to periodene som regjeringen har sittet i kontorene og har hatt flertall på Stortinget, har det vært en formidabel aktivitet også i petroleumssektoren. Jeg må minne om at vi har skapt 250 000 nye arbeidsplasser, og to av tre av disse har vært i privat sektor. Så når det gjelder både hva vi har gjort, og hva jeg skal fortelle vi skal gjøre framover de neste fire årene, skal jeg med stolthet melde hva vi har gjort, og hva vi skal gjøre.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
I mitt innlegg la jeg vekt på at det har vært mye fokus på Lofoten og Vesterålen, men jeg la spesielt vekt på at kanskje noen av de største og beste områdene for petroleumsvirksomhet er lenger nord enn Lofoten og Vesterålen, nemlig i Barentshavet. Derfor har regjeringen også bestemt at det skal konsekvensutredes i Barentshavet Sør, og derfor gjør vi grep mye mer aktivt for at petroleumsindustrien får arealer som er interessante. Derfor har vi også, som representanten Solvik-Olsen sier, satt Lofoten og Vesterålen på vent i den forstand at vi ønsker mer kunnskap nettopp fordi det er et sårbart område. Men samtidig er det heller ikke til å legge skjul på at en ønsker den kunnskapen, for det er et stort ønske fra deler av Nordland selv om å få konsekvensutredet om det er mulig å ta i bruk de ressursene som en også vet ligger utenfor Lofoten og Vesterålen. Men vi skal ikke ta stilling til det før konsekvensutredning eventuelt er ferdig. Da skal en si ja eller nei til Lofoten og Vesterålen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-15:
En skal ikke bli forundret over at det skinner av Fremskrittspartiet. Men datasystemet åpnet ikke for å trykke på replikknappen, så derfor fikk vi ikke registrert oss. Jeg er veldig glad for at representanten Sund vektlegger oljenæringen så bra, og omtaler den så positivt. Men det er et stykke fra ord til handling når en ikke våger å ta skrittet videre, og si at en vil foreta en konsekvensutredning. Alle vet at dette skyldes de interne konfliktene i regjeringen, der Arbeiderpartiet ikke våger å gjøre det som flertallet i denne salen mener er rett. Når en likevel snakker om hvor mye en kan få til i 2013, høres jo det veldig bra ut, for da kan en åpne for oljevirksomhet i Nordland VI, for der er allerede deler av det konsekvensutredet, og en kan ta den kunnskapen som en nå henter inn, klippe og lime rett inn i en konsekvensutredning, og dermed ha gjort jobben likevel. Samtidig vet vi at Eirin Sund skal gå til valg på et rød-grønt alternativ, der SV skal være med. Da synes jeg en skylder å gjøre både Stortinget og velgerne oppmerksom på: Tror Eirin Sund at SV i 2013 plutselig og automatisk med et magisk trykk vil stemme for at en konsekvensutredning skal gjennomføres utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-15:
Nei, konsekvensutredning vil ikke være irrelevant. Men det som Fremskrittspartiet kommuniserer, og som Arbeiderpartiet ikke klarer å kommunisere, er at vi ønsker å forsøke å utnytte olje- og gassressurser utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja, på samme måte som vi ønsker å forsøke å utvinne på resten av kysten. Men så er det konsekvensutredningen som skal stille krav, og som skal sette kriteriene for at det skal skje på en forsvarlig måte. Det kan bety at på enkelte deler av sokkelen vil det være strengere krav enn andre steder. Det kan bety at på enkelte deler vil det ta lengre tid før oljenæringen klarer å møte de kravene som da på en måte blir en naturlig utsettelse. Da er det ikke fordi en politisk sier det, men fordi næringen selv trenger mer tid på å utvikle den kunnskapen. Jeg mener det er viktig å prøve å utvinne de olje- og gassressursene. Tidvis sier også Arbeiderpartiet det samme, men når de sitter i dette regjeringssystemet, blir de dessverre handlingslammet, og da får en spørsmål som dette. En konsekvensutredning er ikke en blankofullmakt, men en konsekvensutredning er en villighetserklæring – hvis vi kan kalle det det – slik at noen av disse olje- og gassressursene bør en prøve å utvinne.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-15:
Den siste påstanden er jo bare en påstand. Det er et anslag. Anslagene fra Olje- og energidepartementet tyder på at det kan være fryktelig mye mer enn det som er igjen i Ekofisk, men det kan også være helt tomt. Men sannsynligheten er at det er verdier for i hvert fall 500 mrd. kr der, og jeg mener at vi som nasjon ikke er så rike at 500 mrd. kr er uinteressant å diskutere. Så tar representanten Serigstad Valen opp dette med hvordan Fremskrittspartiet kan si at vi er for en konsekvensutredning før vi har sett på det oppdaterte faglige grunnlaget. Med den logikken skulle man aldri ha åpnet Ekofisk engang, for det var ingen forvaltningsplan for Nordsjøen da man begynte å tillate borevirksomhet der. Med den tilnærmingen hadde vi aldri startet på det oljevirksomheteventyret vi har i dag, for det er jo nettopp fordi vi har 40 års erfaring som sier at ved å stille krav, vil en også kunne gjennomføre dette på en god, forsvarlig måte. Da trenger du ikke ha en forvaltningsplan i bunnen som har gitt alle svar, fordi de svarene du føler at du trenger å få, får du ved å stille krav i konsekvensutredningen om at de temaene skal berøres. Så en konsekvensutredning vil gi de svarene Serigstad Valen etterlyser, uavhengig om du har forvaltningsplanen i bunnen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-15:
Fremskrittspartiet mener det er fornuftig å ta en konsekvensutredning, fordi vi har erklært en vilje til å prøve å utvinne olje- og gassressursene. Så er det sånn at en konsekvensutredning vil avgjøre innholdet, kravene og alt som oljenæringen skal stilles overfor, for å sikre at olje, fiskeri, skipsfart, turisme og alt dette kan leve i god harmoni. Så er det en del arbeiderpartifolk i denne salen som gir inntrykk av at nå skal vi hente inn kunnskap, men i 2013, ligger det mellom linjene, kan Arbeiderpartiet også gjøre en konsekvensutredning, med en rød-grønn regjering. Jeg ber om et enkelt svar fra representanten Serigstad Valen: Ser representanten for seg at SV, hvis de fortsetter i en regjering etter 2013, plutselig og magisk vil snu i dette standpunktet og være for en konsekvensutredning, og tillate at det skjer i en rød-grønn regjering? Eller vil representanten Serigstad Valen bidra til at SV opprettholder det standpunktet de har hatt i seks år og klart å vinne fram med to ganger?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-15:
Det var fryktelig mye meningsløs polemikk i det som statsråden kom med. Det skal jeg ikke gå inn i, det har ingen betydning for debatten. Det som er en realitet, og det ligger vel i forhold til dette med konsekvensutredning, for det er et stridstema som handler om politikk, er at flertallet i denne sal ikke kommer til orde fordi partiene svinger pisken. Men det som blir spørsmålet til statsråden, er: Tror statsråden at det i framtiden vil finnes teknologi og prosesser i oljenæringen som gjør det forsvarlig å drive oljevirksomhet utenfor Lofoten og Vesterålen og Senja? Vil det i framtiden kunne være teknologi og prosesser som gjør det forsvarlig? Eller mener statsråden at det for evig og alltid bør stenges fordi det ikke kan være mulig å forsvare det?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-15:
Det er verdt å merke seg at i denne saken har det ikke vært noen forhandlinger og sånne ting som gjør at en har forhandlet seg fram til et såkalt kompromiss. Dette er bare snakk om at en har skrevet seg inn på enkelte områder, der en har sammenfallende synspunkt, og på andre områder ikke. Jeg tror nok statsråden her prøver å overdrive hva slags situasjon som er i Stortinget. Det er heller ikke respektløst overfor Kristelig Folkeparti og Venstre at Fremskrittspartiet og Høyre fremmer sine synspunkt i denne sammenheng. Det vi mener, er at for Arbeiderpartiet, som for andre gang gir seg i denne saken, er dette en viktig sak, for dette handler om arbeidsplasser og næringsvirksomhet i nordområdene. Tilbake til mitt spørsmål: Når statsråden sier at en ikke kan utelukke at det en gang i framtiden finnes teknologi, mener da statsråden også at en skal unngå å verne disse områdene mot petroleumsvirksomhet for evig framtid, slik at den dagen teknologien finnes, kan en ta et skritt i retning av å gjøre en konsekvensutredning for å høste de energiressursene som finnes utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-15:
Ja, det er morsomt.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-15:
Jeg synes denne debatten avslører og illustrerer problemene internt i regjeringen. Riktignok er en enige om ganske mye, men det er en også enig om i en samlet opposisjon. Men når det gjelder konsekvensutredning, har de to foregående talere vært ute i media gang på gang før regjeringen framla sin forvaltningsplan og sagt at det må gjøres en konsekvensutredning. Vi må få det inn på de formelle områdene for å kunne ta neste skritt. Og så ser man hvordan partipisken svinges, og representantene for denne regionen står lojalt bak regjeringen og snakker om at det betyr ikke noen ting hva det heter, det viktigste er at en gjør en kunnskapsinnhenting. Faktisk, formelt sett, betyr det noe om den kunnskapsinnhentingen har tittelen «konsekvensutredning» på toppen eller ikke. Det har det. Så kan man godt prøve å snakke seg vekk fra det, men realitetene endrer seg ikke selv om man har et behov for å forsvare at en ikke fikk gjennomslag internt i sin egen regjering. Jeg konstaterer at SV fastholder at de i 2013 ikke kommer til å være for en konsekvensutredning. Det betyr for velgerne som ønsker å få virksomhet utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja, at skal vi få nytte den kunnskapsinnhentingen som nå blir gjort, må de stemme på Fremskrittspartiet eller Høyre. Hvis de vil at intet skal skje, kan de stemme på Arbeiderpartiet eller de andre rød-grønne partiene. Jeg drar også parallellen tilbake til da vi behandlet oljemeldingen i juni 2004. Da var situasjonen motsatt. Da ba Bondevik-regjeringen om å få lov til å foreta tre prøveboringer, og avvente resultatene av innholdet i disse før en tok en beslutning. Da var Arbeiderpartiet veldig klar på at: Nei, det var ikke vits i å vente på sånn kunnskap. Her var det bare å sette i gang, for nå måtte en komme videre. Sylvia Brustad, som da var talsmann for Arbeiderpartiet, sa at dette handler jo bare om indremedisin i Bondevik-regjeringen. Så får Arbeiderpartiet selv makt, og de er ikke villige til eller evner ikke å bruke den. Det er deres problem. Vi har et klart alternativ, og har argumentert godt for det. Så blir jeg litt oppgitt over retorikken til SV, spesielt miljøvernministeren, når han gir et inntrykk av at alle løsninger for Fremskrittspartiet når det gjelder næringsvirksomhet i Nord-Norge, handler om olje. Nei, det gjør det ikke, men olje er en av de viktige næringsløsningene. Men se nå likevel på realitetsforskjellene mellom det som Fremskrittspartiet argumenterer for og det som SV argumenterer for. SV har jo, prisverdig, kommet Fremskrittspartiet fryktelig langt i møte. Det trodde ikke jeg jeg skulle si på denne talerstolen da jeg var i valgkamp med Hallgeir Langeland i 2005 og 2009. Men SV støtter jo nå alle oljeprosjekter i nord, bortsett fra Lofoten og Vesterålen. Men Lofoten og Vesterålen er jo i SVs øyne så marginalt på ressurser at det betyr ingenting, ergo i volum er vi like. Det da å kjefte på Fremskrittspartiet som om SV er veldig forskjellig, er jo bare fjas. Så jeg gleder meg over SVs vandring, og ønsker dem velkommen til gode oljemesser i Stavanger i mange år framover.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-15:
Det sier litt om hvor lite statsråden har å levere når han bruker fryktelig mye av sin taletid på en hypotetisk problemstilling om hvordan en regjeringsplattform som skal overta etter den rød-grønne regjeringen i 2013, ser ut. Selvsagt respekterer vi hverandre. Vi skal forhandle. Men akkurat som denne regjeringen av og til fristiller hverandre, så er det faktisk en mulighet. Vi kommer til å respektere Kristelig Folkeparti, og jeg er sikker på at Kristelig Folkeparti og Venstre kommer til å respektere hvor det store flertallet ligger. Jeg er også overbevist om at når en Fremskrittsparti–Høyre-regjering i 2013 fremmer forslag i denne sal om at en skal begynne med en konsekvensutredning, så kommer veldig store deler av det forliket som Solheim påstår er i denne salen, til å støtte det forslaget. Derfor bekymrer det meg ikke på en flekk det som statsråden snakker om, fordi flertallet er av en annen oppfatning enn det som voteringsresultatet vil vise i dag. Det er dét som er poenget. Arbeiderpartiet har i valgkamp etter valgkamp lovet at ting skal skje, og når de har sjansen og makt, lar de det ikke skje allikevel. Da må det et alternativ på plass for dem som ønsker at ting skal skje riktig.
Siri A. Meling (Høyre), 2011-06-15:
Jeg registrerer at representanten Sund sier at det var et stort flertall i Arbeiderpartiets gruppe for en konsekvensutredning, men likevel ga en etter for presset fra SV og lar i realiteten SV styre store deler av norsk oljepolitikk. Mitt spørsmål til representanten Sund er da: Hva blir det igjen av troverdigheten til Arbeiderpartiets petroleumspolitikk? Hva blir det igjen av troverdigheten til Arbeiderpartiets distriktspolitikk? Representanten Sund var inne på hvor viktig petroleumsnæringen er for å gi mat på bordet og jobb til mennesker, bl.a. ute i distriktene. Skal ikke områdene i Lofoten og Vesterålen få ta del i dette? Hva er det igjen av troverdigheten til Arbeiderpartiets industripolitikk når de lar SV styre det som er landets desidert viktigste næring?
Siri A. Meling (Høyre), 2011-06-15:
Høyre er absolutt styringsdyktig på disse områdene. Det viste vi også gjennom samarbeidet med Kristelig Folkeparti og Venstre under Bondevik II. Noe av det første den regjeringen gjorde, var å åpne for Snøhvit-utbyggingen. Vi vet alle hvilke ringvirkninger dette har hatt for Hammerfest-regionen, for Finnmark og for den nordlige landsdelen. Da vi behandlet Snøhvit-utbyggingen, ble det estimert at de lokale ringvirkningene ville ligge på rundt 500 mill. kr. De som var skeptiske til denne utbyggingen, sa at dette var altfor høyt estimert. Nå kjenner vi jo historien i etterkant, at de lokale og regionale ringvirkningene har vært i milliardklassen. Så Høyre har ingenting å skamme seg over i forhold til vår historie under Bondevik II, tvert imot. Sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre viste vi at vi kunne styre en utvikling også når det gjaldt petroleumsressursene i nord.
Siri A. Meling (Høyre), 2011-06-15:
Det forholdet er ikke noe representanten rår over. Men uansett om det er Statoil eller andre selskaper som får anledning til å utvikle disse områdene, gir denne industriskissen fra Statoil et overblikk over det som kan tenkes av lokale og regionale ringvirkninger. Jeg vil igjen påpeke den gode utviklingen som har vært i Hammerfest-området. Hammerfest kan på mange måter sammenliknes med Vågan i forhold til det utgangspunktet de hadde i befolkningstallet før Snøhvit. Vi ser at Hammerfest har hatt en sterk økning i sin befolkningsutvikling, mens Vågan har gått motsatt vei. Vi ser at etableringslysten er stor i Hammerfest-området, at det har gitt store ringvirkninger både når det gjelder arbeidsplasser, og når det gjelder inntekter til kommunen og verdiskaping i regionen. Og vi har ingen grunn til å tro at ikke det samme også skal gjelde for områdene ved Lofoten og Vesterålen.