trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2009-05-06:
Jeg er glad for at statsråden nå sier at forskriften kommer rimelig kjapt. Jeg synes også det er bra at man sier at man vil vurdere å se på om man vil ta bort gebyret. Veldig mange av de menneskene dette gjelder, føler at de er norske, og har alltid opplevd seg som norske. De har fått utstedt norsk pass, så de reagerer ganske kraftig på at de må sende inn en ny søknad. De opplever at de er norske, og at de har vært norske hele livet, og de har bodd hele livet i Norge. Men de opplever plutselig, etter at de har fått pass mange ganger før, at passet ikke gjelder, og at de ikke er norske statsborgere. Det er derfor jeg hadde håp om at man skulle sørge for å rydde opp i dette, og derfor er det bra at forskriften kommer. Jeg håper at det blir så enkelt at de som håndterer pass i de forskjellige politidistriktene, kan rydde opp i dette på en enkel og grei måte, slik at vi blir ferdig med dette én gang for alle. Så er man kvitt de utfordringene som disse menneskene står overfor.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Det stemmer at noen personer har hatt norsk pass til tross for at de ikke er norske statsborgere. Tidligere arbeids- og inkluderingsminister Bjarne Håkon Hanssen redegjorde for den problemstillingen i spørretimen 30. april 2008. Når personene det her er snakk om, søker om å få sine pass fornyet, får de avslag på passøknaden. Dersom de ønsker norsk statsborgerskap, må de søke om det. Noen vil da ikke fylle vilkårene for erverv av norsk statsborgerskap, f.eks. kravet om å fylle vilkårene for bosettingstillatelse. Etter gjeldende praksis vurderer Utlendingsdirektoratet slike saker etter dispensasjonsbestemmelsen i statsborgerloven § 19. Etter statsborgerlovens ikrafttredelse 1. september 2006 har det anslagsvis kommet inn 2–3 saker med denne problemstillingen pr. år. Arbeids- og inkluderingsdepartementet instruerte i august 2008 Utlendingsdirektoratet og Utlendingsnemnda om å prioritere behandlingen av slike søknader. Alle søknadene har blitt innvilget, og de har vært prioritert i utlendingsforvaltningen. Spørsmålsstilleren tar spesifikt opp noen spesielle saker. En del barn født i ekteskap mellom utenlandsk far og norsk mor i tidsrommet 1961 til 1979 fikk ikke norsk statsborgerskap etter moren ved fødselen. Det ble imidlertid i 1979 innført en meldingsordning som gjorde at disse barna kunne bli norske statsborgere ved melding. Vilkåret var at moren sendte melding om at barnet skulle bli norsk, og at moren på meldingstidspunktet var norsk statsborger, hadde del i foreldreansvaret, og at barnet var under 18 år. Dersom noen i den gruppen ikke har blitt norske ved melding, så må de søke om norsk statsborgerskap på vanlig måte. For de som feilaktig har fått norsk pass, vil UDI etter gjeldende praksis prioritere behandlingen av deres søknader om statsborgerskap, herunder vurdere dispensasjon etter dispensasjonsbestemmelsen i statsborgerloven § 19. Mitt departement har utredet mulige løsninger og forslag til endringer i regelverket for personer som har fått utstedt pass på feil grunnlag. Forslaget vil sendes på høring sammen med en rekke andre forslag til endringer i statsborgerloven og statsborgerforskriften. Jeg er innstilt på å finne en rimelig løsning for denne gruppen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Jeg sa i mitt første svar at vi er i ferd med å rydde opp i disse sakene. Men skal vi rydde opp i dem, må vi sørge for at vi har en forskrift som gir hjemmel for det. Vi må gjøre dette på en lovlig og holdbar måte, ikke minst av hensyn til dem som skal bli statsborgere. Derfor planlegger vi å sende ut en forskrift. Jeg kan antyde, uten å forplikte meg på dato, at det ligger an til å kunne skje i løpet av juni. Da vil vi også vurdere eventuelt fritak for passgebyr for denne typen spesielle saker. Jeg kan berolige representanten Hoksrud med at dette vil bli ryddet opp i innen rimelig kort tid.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Som jeg allerede har sagt: Jeg er enig i at dette er et forhold vi må rydde opp i. Derfor rydder vi opp i det.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Etter søknad fra Oslo kommune ble det i 2004 og 2005 satt i gang forsøk med kommunal gjennomføring av arbeidsmarkedstiltak i fire bydeler. Formålet var å prøve ut kommunalt helhetlig ansvar for personer som kommunen har inntektssikringsansvaret for. Forsøket skulle avsluttes ved utgangen av 2007, men ble forlenget slik at forsøket opphører når det etableres Nav-kontor i bydelene. Det innebærer at forsøket i den siste bydelen, St. Hanshaugen, vil være avsluttet innen utgangen av 2009. Tiltaksmidlene har bl.a. vært brukt til innkjøp av eksterne tiltak og gjennomføring av egne kommunale tiltaksplasser. Gjennom Nav-reformen etableres en felles førstelinje der statlige og kommunale myndigheter legger ressurser i et felles kontor for å yte enda bedre tjenester. Videreføring av oppgavedifferensieringsforsøket vil ta fokus vekk fra etablering av felles førstelinjetjeneste. Regjeringen har nettopp foreslått en vesentlig styrking av Arbeids- og velferdsetaten. Dette, sammen med de organisatoriske grepene som etaten selv har tatt, legger til rette for en god gjennomføring av oppgavene, også i Oslo. Parallelt trappes arbeidsmarkedstiltakene opp. Fra det tidspunktet forsøkene med oppgavedifferensiering opphører, disponerer ikke bydelene lenger de statlige tiltaksmidlene. Men midlene finnes innenfor tiltaksbevilgningen til Arbeids- og velferdsetaten på de vilkår som gjelder for disse. For å unngå habiliteringsproblemer og rollesammenblanding krever det statlige tiltaksregelverket at kommunale arbeidsmarkedstiltak finansiert med statlige midler, må drives i egne enheter, atskilt fra Nav-kontoret. Når det er oppfylt, kan kommunen være tiltaksarrangør for statlige arbeidsmarkedstiltak på lik linje med andre aktører, i tråd med gjeldende regelverk. Kommunene står også fritt til med egne midler å drive tiltak som ikke er underlagt det statlige tiltaksregelverket. Vi er trolig enige om betydningen av å gi gode og effektive tilbud når ledigheten stiger. Kommunene vil fortsatt være en viktig aktør i det arbeidet, innenfor de prinsipper og rammer som Nav-reformen setter for så vel stat som kommune.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Nei. Men så la jeg til noe i svaret mitt: Alle de tiltaksmidlene som er ment å skulle hjelpe de brukerne som har behov for hjelp, finnes i Nav-systemet. For å ta ett eksempel: Et av de beste nyskapte tiltakene i Nav er introduksjonsprogrammet, et program som har til hensikt å hjelpe folk som har hatt langtidssosialhjelp som eneste inntektssikringsgrunnlag. De får nå en fast ytelse, men så kommer de altså inn på et program for å få hjelp til å komme tilbake til arbeidslivet. Nå har vi gjort det sånn. Det er kommunen som har sosialdelen av Nav, men alle de statlige virkemidlene er tilgjengelige også for den kommunale delen av Nav. Og bare for å understreke det: Om det hadde kommet en søknad fra Horten, ville vurderingen vært den samme som det jeg gir uttrykk for nå.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Jeg prøver igjen: Det er sånn at noen av de tiltakene som representanten hevder, med rette, har fungert godt, som mange andre tiltak innenfor Nav-systemet fungerer godt, kan videreføres. Det er snakk om et vell av virkemidler som kan tilbys dem som har behov for hjelp til å komme tilbake i arbeid. Innenfor det regelverket vi har, kan det i tillegg også utvises fleksibilitet, og det er det som, fortjenestefullt, har skjedd i bydelen St. Hanshaugen. Når det gjelder det som representanten beskrev, at en kommune ber om å få overta statlige oppgaver, tror jeg det ville være – og det håper jeg representanten er enig i – en merkelig praksis hvis de kommuner som ønsker det, skulle kunne overta utvalgte deler av den statlige virksomheten. Jeg vil heller råde representanten til å bidra til – via Oslo kommune og sine partifeller der – at kommunens innsats via fellesskapet i Nav ytterligere styrker tilbudet, slik Nav er ment som, som et samarbeid mellom stat og kommune.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
La meg først understreke at Torshovprosjektet skal videreføres. Saksgrupper som trenger spesiell oppfølging med sikte på en rask avklaring, vil bli behandlet på Torshov. I fjor høst etablerte vi en innsatsenhet for hurtigbehandling av saker med enslige asylsøkere fra Irak. Dette prosjektet har vært veldig vellykket. Etter hvert som ankomsten av irakere har falt, har en forsøkt å supplere Torshovprosjektet med andre grupper, men gradvis har en fått en så oppsplittet gruppe, mottakssammensetning, at en ikke lenger har fått utnyttet Torshov-konseptet på en optimal måte. Det er derfor nødvendig med en kontinuerlig tilpasning for å håndtere utfordringene med en raskt skiftende situasjon. Klare avslagssaker fra Irak og andre grupper med høy avslagsprosent vil fortsatt hurtigbehandles, selv om de av praktiske grunner ikke vil samles på Torshov. Det vil skje i nært samarbeid med Utlendingsdirektoratet og Politiets utlendingsenhet. Samtidig kan en bruke erfaringene fra prosjektet til å håndtere en annen prioritert gruppe, nemlig enslige mindreårige asylsøkere, som de siste månedene har vært en raskt voksende gruppe, og som nå utgjør 13 pst. av asylsøkerne. 65 pst. av alle enslige mindreårige asylsøkere kommer for tiden fra Afghanistan. Høye ankomster av enslige mindreårige asylsøkere er for tiden den største utfordringen i utlendingsforvaltningen. Ved å etablere en hurtigprosedyre for den innledende saksbehandlingen vil en kunne få raskere avklaringer og også få muligheten til å identifisere de klare avslagssakene på et tidlig tidspunkt – altså etter den samme ideen som Torshovprosjektet ble opprettet, men for andre grupper.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Nå er det slik, som representanten selvfølgelig vet, at Politiets utlendingsenhet ikke ligger under mitt departement. Jeg hadde ikke hatt noe imot at Politiets utlendingsenhet hadde fortsatt i Torshovprosjektet. Men Torshovprosjektet videreføres altså. Jeg har fått forsikringer fra UDI om at Politiets utlendingsenhet på samme måte som tidligere skal gjøre en rask jobb med de sakene som blir prioritert i Torshovprosjektet. Det er altså snakk om en geografisk forflytning. Så oppfattet jeg representanten dit hen, og at det er det som er hovedspørsmålet, at det er enighet om at Torshovprosjektet bør behandle saker hvor det er stor sannsynlighet for raske avslag – at det er tilslutning til den ideen. Det er altså UDIs vurdering, og den deler jeg. Det kan være andre grupper som det nå er mer presserende for, ettersom gruppen fra Irak, som kan defineres i denne kategorien, har blitt betydelig redusert, noe som nettopp er et bevis på at Torshovprosjektet har virket.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Som jeg sa: Gruppen fra Irak ble valgt ut fordi det var en stor andel som fikk avslag, og vi visste det ville ha en effekt at avslagene kom fort. Jeg har inntrykk av at vi er enige om at det var en god løsning. Men den gruppen har blitt betydelig redusert, og så har en prøvd å fylle på med andre landgrupper. Da får en ikke den samme effekten ut av spesialisert kompetanse på et land – med landkunnskap osv. Så er det slik at i overkant av 20 pst. av dem som hevder å være enslige mindreårige, ikke er det. Det gir grunnlag for et raskt avslag og tilbakesendelse. Det er derfor det nå har blitt valgt ut som neste tema. Skulle Irak-gruppen vokse igjen, kan det bli aktuelt å oppta Irak på nytt. Poenget er til enhver tid den gode ideen. Jeg har inntrykk av at vi er enige om at Torshovprosjektet er en god idé, og at det kan komme til å bli brukt overfor forskjellige grupper etter hvert som ankomstenes sammensetning forandrer seg. Jeg tror det er en riktig tilnærming.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
I mitt svar beskrev jeg styringslinjen. Det er klart at Regjeringen har ansvaret for situasjonen i Helse-Norge. Men når det gjelder styringslinjen, er den slik som jeg beskrev den. Det betyr at på bakgrunn av de rapporteringer som har kommet inn nå for to dager siden, som jeg sa, vil Helse Midt-Norge, som er aktuelt i dette tilfellet, være med på de møter som skal foregå, der en vil gå igjennom situasjonen i den enkelte del av Helse Midt-Norge-regionen. Som representanten sikkert la merke til, nevnte jeg også i mitt svar at noe av utfordringen ligger på inntektssiden, i og med at en ikke hadde kommet opp på den aktiviteten som skulle gi de aktivitetsinntektene som man hadde forutsatt. Det tilsier jo at nettopp det å holde en høy aktivitet selvfølgelig først og fremst er et mål i forhold til pasientenes behov for behandling, men i tillegg vil det kunne virke positivt på resultatet, fordi noe av resultatsvikten altså ligger på inntektssiden.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
Det er slik at når vi behandler revidert, behandler vi aktuelle problemstillinger innenfor alle budsjettområder, og selvfølgelig kommer det helsepolitiske området også til å være omtalt der, uten at jeg skal gå inn i detaljer om hva min kollega kommer til å legge inn som sin del av revidert budsjett. Men det er en naturlig prosess at situasjonen på helsesiden blir drøftet også i revidert. Når det er sagt, redegjorde jeg for en del av de tiltak som den aktuelle delen av Helse-Norge som ble brukt som eksempel, har satt inn for å redusere kursaktivitet når det ikke er strengt nødvendig, osv. Mange av de tiltakene har ikke som konsekvens det representanten sa, at pasienter må vente, man skal tvert imot få mer ut av de tiltak som settes inn. Så kan det være andre tiltak som er nødvendige, som kan ha den effekten at det går utover tiden i forhold til behandling. Men det vil helseministeren gå igjennom i sine møter med helseregionene, og Helse Midt-Norge er en av de regioner som har levert gode resultater både økonomisk og helsemessig de siste år.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2009-05-06:
«Prøveprosjektet med oppgavedifferensiering i bydel St. Hanshaugen Oslo gir gode resultater. Prøveprosjektet skal avsluttes i løpet av høsten. Arbeidsledigheten stiger stadig, og øker mest i Oslo i denne bydelen. Vi ser samtidig at Nav er under press. Et enstemmig bydelsutvalg ønsker nå å forlenge prosjektet, slik at aktiviteten ved kvalifiseringssenteret opprettholdes minst på dagens nivå. Vil statsråden gi sin tillatelse til at St. Hanshaugen bydel får denne muligheten?»
Per-Kristian Foss (Høyre), 2009-05-06:
Etter å ha hørt svaret tror jeg nesten jeg må gjenta spørsmålet, for jeg vet ikke om statsråden fikk med seg spørsmålet. Dette prøveprosjektet – som en kaller det – med oppgavedifferensiering drives etter en annen modell enn det Nav driver med i andre tilsvarende bydeler og kommuner. Spørsmålet var: Vil man kunne fortsette med et prøveprosjekt etter denne modellen? Begrunnelsen for spørsmålet er at dette har vist seg som et bedre tiltak for tilbakeføring til arbeidslivet enn tilsvarende tiltak i andre byer og bydeler, og at det er et enstemmig politisk organ i bydelen. Vi kan si at en bydel i denne sammenheng er – for å sammenligne med noe statsråden kjenner – tilsvarende en by noe større enn Horten. Et enstemmig bydelsutvalg har altså gått inn for å forlenge prøveprosjektet. Jeg gjentar spørsmålet: Vil statsråden gi tillatelse til at bydelen får denne muligheten?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2009-05-06:
Jeg skjønner at statsråden er like byråkratisk overfor alle kommuner. Men jeg er litt overrasket over at når en bydel, et bystyre eller en kommune ønsker å ta ansvar selv, og peker på at deres prosjekt har gitt bedre resultater enn alle sammenlignbare fordi det drives etter en annen modell enn det som hittil er gjort, er departementet, får jeg nesten si – for jeg kjenner jo igjen mer av departementet i svaret enn av statsråden – så byråkratisk at man sier at dette ikke kan fortsette. Hvorfor kan ikke det som fungerer, fortsette, når det har vist seg å fungere bedre enn det statsråden nå sier skal skje etterpå, etter at prøveprosjektet er avsluttet?
Bent Høie (Høyre), 2009-05-06:
«UDI har foreslått å legge ned det såkalte Torshovprosjektet i sin nåværende form, og Politiets utlendingsenhet har trukket seg ut av prosjektet. Hva vil Regjeringen gjøre for å stoppe dette og sikre at prosjektet fortsatt prioriterer grupper som i hovedsak vil få avslag?»
Bent Høie (Høyre), 2009-05-06:
En kan ikke si at Torshovprosjektet vil fortsette så lenge Torshovprosjektet blir noe helt annet når Politiets utlendingsenhet ikke lenger vil være samlokalisert med UDI, for å få en rask avklaring for de gruppene som har en høy avslagsprosent. Da blir dette noe annet, det blir en spesialenhet i UDI for enslige mindreårige. Det er også den begrunnelsen Politiets utlendingsenhet bruker når de trekker seg ut av prosjektet. Dette har vært et av Regjeringens skrytepunkter når det gjelder de få tiltakene som er igangsatt for å begrense tilstrømningen, og nå ser en at dette smuldrer opp. Ville det ikke vært bedre at Torshovprosjektet ble konsentrert om dem som fikk avslag, og der Politiets utlendingsenhet fortsatt var samlokalisert med UDI?
Bent Høie (Høyre), 2009-05-06:
Det at Politiets utlendingsenhet ikke er statsrådens ansvar, burde ikke hindret ham i å snakke med den partifellen som har ansvaret for Politiets utlendingsenhet. Et av hovedproblemene med norsk utsendelsespolitikk at vi ikke har en samlet, kraftig utsendelsespolitikk i Norge. Det er derfor Høyre har fremmet et helhetlig Dokument nr. 8-forslag om en ny utsendelsespolitikk. Spørsmålet til statsråden er: Betyr det at Torshovprosjektet ikke skal konsentrere seg om enslige mindreårige, som i all hovedsak ikke får avslag, men konsentrere seg om personer som kommer fra land der en i all hovedsak får avslag?
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-06:
Det er heilt opplagt at det er viktig at ikkje berre eg, men – som representanten Kvassheim er inne på – kvar enkelt statsråd er ein pådrivar for den nye offentleglova. Den står ei samla regjering bak, og det er stor oppslutning om den i Stortinget, ikkje minst frå partiet Venstre og representanten Kvassheim. Noko av det eg trur er suksessoppskrifta når det gjeld å nå dei viktige føresetnadene lova set, er at dette ikkje blir enkelttiltak og kanskje ei nettside eller kva det skal vere, men at det må sitje i ryggmergen på kvar enkelt saksbehandlar, på kvar enkelt leiar og på kvar enkelt statsråd. Det må vere ein del av den praktiske politikken og av den praktiske utføringa av saksbehandlingsoppgåvene. Det vi skal gjere, er å synleggjere ein del av praksisen. Den nettsida som kjem når det gjeld høyringssaker, vil synleggjere denne praksisen i kvart enkelt departement. Offentleg elektronisk postjournal er nettopp å gi kvar enkelt innbyggjar i dette landet ikkje berre innsyn i postgangen, men òg moglegheit til i mykje større grad å be om innsyn og faktisk få sakspapira.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-06:
Forhåpentlegvis vert den nye ordninga endå betre enn den gamle. Ein tek med seg erfaringane frå den gamle elektroniske postjournalen, men forhåpentlegvis vert det endå fleire funksjonar og det vert lettare tilgjengeleg – ikkje minst fordi det skal vere retta mot kvar enkelt innbyggjar og ikkje berre mot profesjonelle mediehus. Det håpar eg, utan at eg skal gå inn i dei tekniske detaljane. Representanten Kvassheim har rett i at ordninga ikkje var klår då offentleglova låg på bordet. Det har rett og slett å gjere med at offentleglova vart forseinka, vi måtte ha forskriftene på plass, og så må ein lage dei tekniske løysingane for å svare på det som ligg i lov og forskrift. Vi har ei stor utfordring som eg veit representanten Kvassheim er minst like oppteken av som eg, det er personvern. Vi har lagt inn eit forslag om søkjesperre, slik at du ikkje skal kunne sitje og søkje på enkeltpersonar i meir enn tolv månader og så lage ei slags oversikt over kva enkeltpersonar har med offentlege organ å gjere. Men det er òg for å sørgje for at sensitiv informasjon ikkje vert lagd ut. Vi jobbar no iherdig for å få det til, og i løpet av 2009 skal den nye postjournalen vere på plass.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2009-05-06:
Jeg har følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Andmyran Vindpark søkte konsesjon i januar 2005 for en vindmøllepark på 160 MW. 20. desember 2006 ga NVE vindparkprosjektet konsesjon og skriver bl.a. at prosjektet vil bidra til å nå Stortingets vindkraftmålsetting. Konsesjonen ble påanket og har nå ligget til klagebehandling siden 2007. Utbygger og kommune har nå behov for en rask avklaring, bl.a. i forbindelse med Enovas søknadsfrister. Er det ikke nå på tide at statsråden tar en avgjørelse i saken, slik at prosjektet kan realiseres og skaffe landet sårt tiltrengt ny fornybar energi?»
Ivar Kristiansen (Høyre), 2009-05-06:
Jeg takker statsråden for svaret, men det var oppriktig talt ikke NVEs saksbehandlingskapasitet jeg stilte spørsmål om. Her har altså en sak ligget til behandling i departementet i årevis, og det statsråden faktisk svarer i dag, er at jo, statsråden vil, men får det ikke til – departementet vil. Og da er det gjerne slik at det er Miljøverndepartementet som ikke vil. I denne saken og av hensyn til de målsettinger vi har satt for fornybar energi i Norge, og særlig vindkraft, må det jo snart gå opp et lys for dagens regjering, og man må ta noen beslutninger hvis man skal få til utvikling på dette området. Hittil har det vært nei til Austevoll, og på Sleneset i Lurøy kan vi komme i den situasjon at initiativtakerne er i ferd med å gi opp. Kan Andøy kommune, initiativtakere og investorer nå forvente seg et svar – helst innen 15. mai av hensyn til Enovas søknadsfrist – eller blir det en ny årlig ørkenvandring?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2009-05-06:
Årene får lov til å gå uten at det tas beslutning. Alle hensyn som tilligger denne saken på Andmyra, er ivaretatt gjennom NVEs konsesjonsbehandling, hvor det for flere år siden ble sagt ja til konsesjon. Senterpartiets folk reiser på høyt nivå rundt omkring i Norges land og skylder på at det er SV som sier nei på grunn av det ene eller det andre. Det initiativtakerne og Norge – det behovet vi har for å få på plass fornybar energi i Norge – nå trenger mer enn alt, er at det tas beslutning. Svaret, at dette kommer rundt neste hjørne, har vært gitt nå i et par års tid. Hvor ligger neste hjørne? Er det i neste uke, eller er det om ett eller to år?
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-05-06:
NVE meddelte Andmyran Vindpark AS konsesjon etter energiloven til å bygge og drive et vindkraftverk på Andmyran 20. desember 2006. Konsesjonsvedtaket ble påklaget av flere interesseorganisasjoner og grunneiere. NVE fant ikke grunnlag for å oppheve eller endre sitt vedtak, og saken ble derfor oversendt til klagebehandling i Olje- og energidepartementet i brev av 21. september 2007. I tillegg er det reist innsigelse mot Andøy kommunes reguleringsplan for Andmyran Vindpark, som for tiden er til behandling i Miljøverndepartementet. Det ble gjennomført befaring på Andøy 18. juni 2008. Det er mange faktorer som påvirker tidsbruken for klagesaksbehandlinga, alt etter konfliktgrad og kompleksitet i det enkelte prosjekt. Det må videre tas standpunkt til behovet for ytterligere utredninger og uttalelser av spørsmål som tas opp under klagebehandlinga. Saksbehandlinga i klagesaker skal ivareta hensynet til forsvarlige og helhetlige vurderinger, og samtidig være effektiv. Andmyran vindkraftverk er påklaget med særlig henvisning til støy for nærliggende bebyggelse og virkninger for naturmiljø og landskap. Vurderinga av klagesaken er i en avsluttende fase, men jeg kan ikke tidfeste eksakt når vedtak vil bli fattet. Styrking og effektivisering av nettopp konsesjonsbehandling, bl.a. i NVE, gjennom flere år har ført til at behandlingstida pr. sak nå er redusert. I løpet av 2009 vil NVEs konsesjonsbehandlingskapasitet være doblet sammenliknet med 2005. I tillegg er det foretatt en styrking av konsesjonsbehandlinga også i departementet. Det kreves tid og ressurser for å gjennomføre forsvarlige, helhetlige vurderinger, samtidig som det er viktig å få til raskere prosesser. Jeg er utålmodig og ønsker å få vindkraftanlegg i drift. Vindkraft er for meg en veldig viktig satsing for å få fram ny fornybar kraftproduksjon.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-05-06:
Jeg vet ikke hvorfor ikke mitt budskap i svaret nådde fram til spørreren, men jeg kan gjenta det jeg sa: «Vurderinga av klagesaken er i en avsluttende fase». Jeg kan også gjenta hva jeg sa videre, at «jeg kan ikke tidfeste eksakt når vedtak vil bli fattet». Jeg vil også være overrasket hvis representanten Kristiansen reelt sett mener at svaret på den søknaden skulle gis i Stortinget her og nå.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2009-05-06:
Jeg tror jeg skal la være å svare for tredje gang på samme vis, jf. at samme spørsmål har blitt stilt på nytt. Men det som er en realitet, er at en helt nødvendig prosess i et departement er å foreta en helhetlig vurdering av en sak når saken kommer til ankebehandling. Så er det viktig å få de prosessene til å gå så raskt som overhodet mulig. Derfor har jeg sørget for at det nå er mer ressurser på saksbehandling i mitt departement enn hva det har vært tidligere, på samme måte som det er betydelig mer ressurser i NVE. Når representanten Kristiansen her nesten harselerer over behovet for å ha en seriøs saksbehandling i et departement fordi saken har vært til behandling i NVE, finner jeg det relativt spesielt, og jeg er helt uenig i den framstillinga. Det er viktig at de hensynene som kommer opp gjennom en klagebehandling, blir vurdert på en skikkelig måte i departementet. Det er også en god investering i forhold til å få vindkraftprosjekter på plass i framtida.
Vera Lysklætt (Venstre), 2009-05-06:
«Den 1. april 2003 fikk alle elever her i landet sin egen arbeidsmiljølov. Da trådte et nytt kapittel i opplæringsloven i kraft som gir alle elever i grunnskoler og videregående skoler en lovfestet rett til et godt fysisk og psykososialt miljø som fremmer helse, trivsel og læring. Det er skolene og kommunene som har ansvar for å følge opp loven. Blir denne loven fulgt godt nok opp i kommunene, og hvis ikke, hva vil i så fall statsråden gjøre for at samtlige kommuner her i landet skal ta elevenes arbeidsmiljølov på alvor?»
Vera Lysklætt (Venstre), 2009-05-06:
Jeg takker for svaret. Rentekompensasjonsordningen som vi har, er veldig bra, men virkeligheten er slik at det dessverre tar altfor lang tid før det skjer konkrete forbedringer i arbeidsmiljøet for elevene i veldig mange kommuner. Vi har mange svært nedslitte skoleanlegg her i landet, anlegg som ble bygd etter datidens krav til materialbruk og inneklima. Jeg kan i denne sammenhengen bare nevne ord som asbest og radon. Veldig mange elever og lærere går år ut og år inn og får hodepine hver dag i norske skoler, med de følger dette dessverre har for læring, yteevne og trivsel. Jeg har følgende spørsmål: Mener statsråden at det i det lange løp kanskje kan lønne seg å rive på rot skoler som er svært nedslitte, og som over årtier har manglet vedlikehold, framfor å foreta en oppussing av disse, slik at våre barn og unge i framtiden kan få tilbringe de viktige skoleårene i nye og friske skolebygg, som er bygd etter nåtidens krav til inneklima og med nåtidens miljøvennlige materialer?
Vera Lysklætt (Venstre), 2009-05-06:
Jeg takker også for dette svaret, og har et siste spørsmål. Elevenes arbeidsmiljølov omfatter som sagt også det psykososiale miljøet ved skolene. Nylig kunne VG melde at sju av ti rektorer her i landet har registrert mobbesaker ved sin skole. Det er en markant økning siden 2005. Alt tyder på at stadig flere elever enn på lenge blir mobbet i skolene. Mobbingen er blitt mer omfattende. En rektor, Bjørn Mikalsen ved Namsos ungdomsskole, advarer mot følgene av den økende mobbingen i skolen. Han sier at den skjulte mobbingen, gjerne i form av mobilmobbing eller digital mobbing, er minst like alvorlig som den fysiske mobbingen. En annen rektor bekrefter at de nye mediene virkelig har blitt nye arenaer for mobbing. Hva vil statsråden gjøre for virkelig å sette mobbing på dagsordenen, for dermed å forhindre den omfattende og stadig økende mobbingen som foregår i våre skoler i dag?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-06:
Vurdering av bygningsmassen ved den enkelte skulen trur eg ikkje eg skal blande meg opp i. Det er det folk som har mykje betre greie på enn meg. Det må vere ei konkret vurdering. Men eg er heilt einig i at vedlikehald ofte er ei nedprioritert oppgåve, som har ein tendens til å tape i kampen om ressursane. Så vi må prioritere systematisk vedlikehald. Og så er det sjølvsagt nødvendig av og til å ta den avgjerda å byggje nytt og å ha midlar til det. Det er jo nettopp derfor det har vore gjennomført ei omfattande kartlegging, slik at vi skal vite biletet. Den viste at mange skular ikkje har den stardarden dei bør ha. Då må eg presisere at det er den enkelte kommunen og fylkeskommunen som har plikt til å følgje opp det, sørgje for systematisk vedlikehald og prioritere nybygg. Som eit tillegg til det har vi hatt ei rentekompensasjonsordning over mange år, som har bidrege til at langt over 1 000 av dei 3 800 skulane har vorte pussa opp eller bygde nye. Vi har ei ny ordning i dag, som er like stor, og som dermed ville gitt eit omfattande tilleggslyft frå staten i åra som kjem.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-05-06:
Mobbing er eit ekstremt alvorleg problem. Det er dessverre slik at opptil 5 pst. av elevane på skulen seier at dei dagleg kan verte mobba og trakasserte. Det er klart at å oppleve det kan øydeleggje alt grunnlag for læring og vere veldig skadeleg. Derfor må det vere på toppen av lista av dei tinga som skulane jobbar med. Over tid er nok utviklinga slik at det har vore nokre endringar, både opp og ned. Det har ikkje vore ein langvarig, einsidig tendens til oppgang, men i fjor såg vi ein klar tendens til ein oppgang i mobbinga. Derfor tok Regjeringa initiativ til eit nytt Manifest mot mobbing, saman med alle viktige partnarar i skulen. Som eg sa, inneheld det auka fokusering på digital mobbing, for det er nok riktig at det er ein ganske endra situasjon frå 2003, då kongen og Bondevik sette stort fokus på det. Det må vi ta meir på alvor. I tillegg er det meir pengar, sterkare direktesatsing, betre lærarutdanning mot mobbing. Eg er einig med representanten i at det er eit svært viktig område som vi må fokusere på.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2009-05-06:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Sjøfartsdirektoratet har fremmet forslag om å innføre HSC-koden som norsk forskrift vedrørende regler for sikkerhet og standarder for passasjerskip, i tråd med EUs direktiv av 1998. Innføringen fører til urimelige krav om oppgradering av eksisterende skip, noe som vil få dramatiske konsekvenser for hele kysten. De aller fleste små ambulansebåter, sammen med hurtigbåter som i dag brukes i reiselivssammenheng, vil forsvinne. Hva vil statsråden foreta seg for å stoppe at HSC-koden innføres som norsk forskrift?»
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2009-05-06:
Jeg takker statsråden for svaret. En tidligere tingrettsdommer med solid erfaring fra sjørett og sikkerhet til sjøs og med god kunnskap om kystinfrastruktur – ikke bare i Norge, men i EU-landene og verden for øvrig – har kontaktet meg og fortalt at det finnes ikke maken til kystlinje med muligheter for å ivareta bosetting og turisme noen andre steder i verden som den vi har i Norge. Vedkommende har seilt veldig mye rundt, også i EU-landene, og han var ganske så klar på at EU ikke hadde kunnskap om hva kysten betyr for norsk bosetting og reiseliv. Jeg har også fått opplyst at EU skal ha gjort unntak fra HSC-direktivet når det gjelder Hellas og de greske øyer. Mitt neste spørsmål til statsråden blir: Har statsråden kjennskap til at det er gjort slikt unntak? Og ser statsråden muligheten for at tilsvarende unntak også kan gjøres for norskekysten?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2009-05-06:
Jeg takker igjen for svaret, men jeg registrerer at jeg ikke fikk svar på hvorvidt statsråden kjenner til den dispensasjonen som Hellas har fått. Det er jo mulighet for å gi et svar på det nå i forbindelse med dette spørsmål. Vi vet at i ytterste konsekvens kan tiltaket føre til tap av 450 mill. kr i egenkapital i rederiene. Ca. 80 rederibedrifter vil stå i fare for å måtte avvikle, og 300 distriktsarbeidsplasser settes på spill. Berørte kommuner og helseforetak vil gjennom ambulansebåtene få økte kostnader eller eventuelt dårligere akuttilbud til pasientene. Samtidig risikerer vi at mange småsamfunn mister viktige infrastrukturtilbud. Jeg setter min lit til at statsråden vil gjør sitt ytterste for at Norge skal slippe å innføre HSC-koden, slik at den ødelegger bosettingen og infrastrukturen langs kysten. Og jeg er glad for at statsråden sier at det her er god dialog med de berørte parter. Men jeg skulle gjerne ha fått et svar på det andre spørsmålet.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
EU-direktiv 98/18 er innført for å styrke sjøsikkerheten for passasjerskip i innenriks fart, og gjelder også for hurtiggående passasjerskip. Direktivet ble gjennomført i norsk rett i år 2000, men Sjøfartsdirektoratet er av den oppfatning at gjeldende nasjonalt regelverk må harmoniseres bedre med dette EU-direktivet, som henviser til Hurtigbåtkoden – HSC-koden – vedtatt av IMO. Sjøfartsdirektoratet har derfor en tid, i nært samarbeid med næringa, vurdert en endring av regelverket og hvilke konsekvenser dette eventuelt kan få. Jeg er opptatt av at vi skal ivareta våre EØS-forpliktelser, men også av at vi må utnytte det handlingsrommet vi har ved gjennomføringa av slike forpliktelser. Derfor vil departementet, sammen med Sjøfartsdirektoratet og næringa, se på mulige løsninger som gjør at konsekvensene for næringa minimaliseres. Innenfor direktivets rammer vil jeg at det skal utvises stor fleksibilitet for å finne en så god løsning som mulig. Dersom Sjøfartsdirektoratet fremmer en forskriftsendring, vil næringas synspunkter i høringa derfor naturligvis bli nøye vurdert før det fattes en beslutning.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
La meg først si meg helt enig i repesentanten Røbekk Nørves utsagn om hvor fantastisk vårt land er, ikke minst langs kysten. Som reiselivsminister er jeg sjølsagt opptatt av at vi kan få vist fram det landet til enda flere enn det vi gjør i dag. Det jeg nå er opptatt av, er å få en ordentlig prosess rundt dette spørsmålet, og det opplever jeg også er representantens anliggende, og at en greier å finne fram til en løsning som gjør at den delen av næringa som vi her snakker om – altså de mindre båtene knyttet til reiseliv og andre ting – ikke blir så berørt som det i utgangspunktet kanskje kunne ha ligget an til. Derfor vil ikke jeg i dag si hva som kan bli løsninga, men jeg kan forsikre representanten om at vi fra departementets side, sammen med Sjøfartsdirektoratet og ikke minst sammen med næringa sjøl, skal ha en prosess i det videre løpet som gjør at vi innenfor det regelverket vi har – for det må vi forholde oss til – finner løsninger som er minst mulig skadelige, for å bruke det uttrykket, for den delen av næringa som vi her snakker om.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-05-06:
For det første har ingen av oss noe ønske om å ødelegge verken bosetting eller muligheter til å drive reiseliv i vårt land – snarere tvert imot. Vi er opptatt av å kunne vise fram landet og av at folk kan bo rundt omkring i hele landet, også langs kysten. Bare så det er klart! Den berømmelige koden som vi her snakker om, er jo kommet fordi vi skal bedre sjøsikkerheten, og det er vi jo alle sammen opptatt av. Men det må vi gjøre, slik jeg ser det, innenfor de rammer og det handlingsrom vi har, og utvise den fleksibilitet som er nødvendig. Jeg kjenner ikke konkret til det unntaket som representanten her viser til. Men alt det skal vi sjølsagt gå gjennom for å se på hvilken måte dette kan tilpasses båter av den størrelse som vi her snakker om, slik at de i minst mulig grad blir berørt i negativ forstand. Samtidig skal vi sjølsagt ivareta sjøsikkerheten, og det er jeg sikker på at vi alle er opptatt av. Men jeg ønsker nå en prosess, og der skal næringa i høyeste grad få lov til å være med. Vi skal ha en prosess hvor vi gjør det vi kan for å finne en så god løsning som mulig.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
På vegner av representantane Laila Dåvøy, Dagrun Eriksen og meg sjølv har eg gleda av å fremje eit forslag om abortførebyggjande tiltak for å halvere aborttala innan 2013.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2009-12-11:
Jeg vil på vegne av representantene Anders B. Werp, Frank Bakke Jensen, Svein Harberg, Lars Myraune, Torbjørn Røe Isaksen og meg selv framsette et forslag om inngrepsfrie naturområder, INON.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-11:
Takk skal du ha, Hagesæter, for det spørsmålet. Hvis du ser på det vi har overført til kommunene nå – vi ser det spesielt i overføringene til fylkeskommunene – ligger det enormt mye mer penger, som skal gi bedre handlingsrom for kommunene til å foreta en opprustning av den offentlige skolen og av det veinettet som ligger der, og til en satsing på kollektivtrafikk, hvis fylkeskommunene mener det er bedre. Vi reiser land og strand rundt. Jeg var i Bø i Vesterålen nå i helgen, og jeg har vært i Aust-Agder og snakket med folk der. Der mener folk at sett i forhold til 2008-budsjettet er 2009-budsjettet og 2010-budsjettet mye bedre budsjetter for framtiden. De mener – det er det inntrykket som jeg får når jeg reiser rundt og hører på folk – at det er stramt, det er tøffe tider rundt omkring i Kommune-Norge, men det er likevel slik at overføringene gir betydelige velferdsforbedringer i kommunene.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-11:
Jeg mener at det ikke er riktig det som Michael Tetzschner sier, at det ikke er en positiv velferdsutvikling i kommunesektoren. Det gis mer tjenester til de eldre. Jeg synes det var litt artig å lese Høyres merknader, der en sier at det i løpet av perioden var nesten ubetydelig økning i pleien til de eldre. Men det er altså slik at det var en 5 pst. økning i pleie og omsorg og stillingen til hver enkelt eldre. Jeg tror at de aller fleste som får en 5 pst. økning, vil føle at det er til det bedre og definitivt ikke til det verre, slik det var under hele den perioden da Høyre styrte selv. Vi ser hvordan vi har ansatt flere folk rundt omkring i sektoren i løpet av de siste årene. Vi ser at antallet ledere har gått opp i løpet av de årene som har vært. Vi ser at antallet folk som yter pleie- og omsorgstjenester, har gått opp. Vi ser de økningene som nå ligger til fylkeskommunene, som skal gi rom for både oppussing av skoler og bedre veistandard. Jeg tror dette samlet sett blir noe som kommunene setter pris på, og mener blir bra. De yter bedre tjenestetilbud, og folk er fornøyd.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-11:
Det er definitivt ment som et signal fra komiteen og fra flertallet om at de frivilliges innsats er kjempeviktig. Jeg har utfordret Frivillighets-Norge – og ønsker å fortsette å gjøre det – til å ta et større ansvar for selve integreringsarbeidet. Her er det mulig å hente inspirasjon fra mange andre land, f.eks. Canada, der frivillige organisasjoner er mye sterkere inne i mottaket av flyktninger og integreringsarbeidet. Vi snakker veldig ofte om flyktninger, for det er der vi har mye penger på budsjettet, men de store innvandrergruppene er arbeidsinnvandrere, som er den aller største gruppen, eller folk som er familiegjenforent. Det er mye mindre bevilgninger til det arbeidet. Der har de frivillige organisasjonene etter min oppfatning en særdeles viktig rolle å spille. Jeg tenker som så at det er viktig ikke bare å gjøre innvandring og mottak av innvandrere til et arbeid der vi skal integrere – der noen skal gi og andre skal motta. I det å klare å gjøre frivillighetsorganisasjonene til arenaer for inkludering, tenker jeg det er mye ugjort arbeid, der frivilligheten har en viktig jobb å gjøre.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-11:
Fremskrittspartiet er jo motstander av sosialisme og alt som lukter av å backe opp folk, regulere markeder og gjøre ting som gjør at folk får grunnleggende velferdsordninger på plass. Fremskrittspartiet er direkte eller gjennom samarbeid med på å styre begge de to største byene her i landet, Bergen og Oslo. Kan Fremskrittspartiet forklare hvorfor de to byene også er de som merker økning i antall bostedsløse, samtidig som disse byene nekter å føre en sosialistisk boligpolitikk der man sørger for flere utleieboliger? Oslo er en av byene som i stor grad lar være å benytte seg av muligheten til statlige tilskudd til utleieboliger. Konsekvensen: Mer fremskrittspartipolitikk gir flere bostedsløse.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-11:
Det er jo litt underlig at når vi – regjeringspartiene – stiller opp med 3 mill. kr og flytter dem til Norsk senter for flerkulturell verdiskaping, slik at de får penger av staten, jubles det fra Trond Helleland, men muligheten for fylkeskommunene til å støtte opp under verdiskapingsprosjekter regionalt har altså Høyre fullstendig tenkt å knuse. Når vi ser behovet for verdiskaping rundt omkring i distriktene, og hvordan lokalkommuner i samarbeid med fylkeskommunene har et engasjement og et ansvar, og tar ansvar, nettopp for å sørge for å styrke arbeidsplasser, muligheter for bedrifter til å etablere seg, muligheten for gründere til å komme frem med sine ideer, blir det underlig å si at her er det Høyre-politikk å kutte i verdiskapingen, mens man istedenfor roper på at staten skal stille opp for tilsvarende prosjekter. Er ikke dette bare et utslag av Høyres hat mot fylkeskommunen mer enn fornuftig politikk?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-11:
Først vi jeg bare si at jeg ikke er så bekymret for at det skal være nok penger til fylkeskommunene, slik at de skal klare å håndtere vedlikeholdsetterslepet, men det vil ta litt tid. Det er jo derfor vi legger inn den ekstra milliarden, som nettopp vil kunne brukes over tid. Sammen med den rentekompensasjonsordningen som vi har lagt opp til i budsjettet nå, vil det være rom for fylkeskommunene til å håndtere det etterslepet på vedlikehold som representanten ganske riktig påpeker fins. Det har vi altså tatt høyde for, etter vår oppfatning. Jeg vil stille et spørsmål, for jeg var i Grimstad kommune. Der møtte jeg ordføreren og rådmannen. De fortalte at i forbindelse med spørsmålet om ressurskrevende brukere hadde de fått besøk fra konsulentselskaper, som hadde tilbudt dem å vise hvordan de kunne flytte penger som ellers ville gått under de ordinære driftsmidlene, inn under ordningen som handlet om ressurskrevende brukere. De hadde sagt nei. Men det er nettopp denne typen kommuner som nå tar initiativ til å rydde opp. Er ikke representanten enig i at det er nødvendig å få til en opprydning?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-11:
Høyresiden gjør gjerne krav på at det er de som ser enkeltmenneskene, mens det er venstresiden som helt mister enkeltmenneskene av syne. I debatten her i dag har Per-Willy Amundsen nok en gang bevist at Fremskrittspartiet er det eneste partiet som ikke ser enkeltmennesker, men bare ser tall på et papir. De ser tall når de snakker om flyktninger og asylsøkere – de ser ikke enkeltmenneskene. Jeg synes alltid det er spennende å ta diskusjonen om hvilke grunnleggende verdier vi skal basere det norske samfunnet på. Og jeg vet at Per-Willy Amundsen og jeg vil være uenig i en god del. Han vil i større grad stå for egoisme der jeg vil stå for solidaritet. Han vil i større grad stå for marked der jeg vil stå for fellesskap. Vi vil komme til å ha den verdikampen. Det er det som gjør oss forskjellige, det er det som gjør oss til representanter for henholdsvis høyre- og venstresiden, men vanligvis pleier det å være et par ting vi er enige om. I oppramsinger fra Fremskrittspartiet er ikke alltid likestilling. Det er det hos meg, likestilling, demokrati, ytringsfrihet og menneskerettigheter er noe av det som ligger som fundamentale verdier i samfunnet. Den europeiske menneskerettskonvensjon ligger som et fundament for vår behandling av flyktninger. Den sier nemlig at vi ikke skal sende folk tilbake til det landet de kommer fra, hvis de risikerer å dø eller å få umenneskelig behandling. For Per-Willy Amundsen og Fremskrittspartiet spiller dette åpenbart ikke noen rolle, for så lenge tallet på asylsøkere er så stort, ser vi ikke enkeltmenneskene, da er vi bare opptatt av å stramme inn. Det synes jeg er veldig greit atter en gang å få avklart, men jeg synes jo det er ganske trist. Jeg synes det er ganske ille at vi har en asyldebatt her i landet der den ene siden ikke er i stand til å se at vi har behov for å opprettholde de grunnleggende menneskerettighetene. Den andre biten i dette spørsmålet handler om sammenhenger. Han utfordret jo justisministeren og barne-, likestillings- og inkluderingsministeren på akkurat det – ser man ikke sammenhengen mellom disse to tingene? Jo, men ser ikke Per-Willy Amundsen sammenhengen mellom situasjonen i verden og antall mennesker som søker om asyl? Ser ikke Per-Willy Amundsen at i en situasjon der det er krig på Balkan, vil det også komme flere asylsøkere til Norge? Mener han det ikke eksisterer noen sammenheng? Skal ikke Norge ta slike hensyn i hele tatt? Det er over 40 millioner flyktninger i verden, og noen ytterst få av dem kommer til Norge og søker om beskyttelse. Til slutt vil jeg stille et spørsmål til Per-Willy Amundsen. Han utfordret ministeren på, og sa veldig klart fra i sitt innlegg om, at innstrammingene ikke virker. Nei vel – interessant. Betyr det at Per-Willy Amundsen kunne tenke seg å fremme et forslag om å oppheve de innstrammingene som ble foreslått, og som han mener ikke virker?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-11:
Vi kan ikke la Per-Willy Amundsen få siste ordet i en så viktig debatt som dette. Derfor føler jeg behov for å si følgende: Per-Willy Amundsen sier at han følger Flyktningkonvensjonen, og så antyder han at alle de som ikke får opphold under Flyktningkonvensjonen, misbruker asylinstituttet på grunn av at den rød-grønne regjeringen fører en naivistisk – naiv noen ganger, eller liberalistisk, liberal, kall det hva du vil – asylpolitikk i andre sammenhenger. Det er slik at det er flere konvensjoner enn én som regulerer hva slags mennesker vi skal beskytte. Jeg antar at Per-Willy Amundsen vet – han kan jo nikke hvis han vil – at menneskerettighetene og Den europeiske menneskerettighetskonvensjon fungerer som det som gir opphold på humanitært grunnlag av beskyttelsesgrunner i veldig stor grad. Det kan også være andre konvensjoner, men det er den som i all hovedsak regulerer dette. De menneskene som får opphold etter denne konvensjonen, har like mye rett til beskyttelse som de som får det etter Flyktningkonvensjonen. Det er ikke slik at folk som får opphold, misbruker asylinstituttet. Leser du avslagene, ser du at det er veldig mange av de menneskene som ikke er grunnløse asylsøkere, men de når ikke opp. De har et beskyttelsesbehov, men ikke så stort at de går over den grensen som gir opphold i landet.