Abid Raja (Venstre), 2017-06-07:
Barn har behov for og rett til god omsorg. Når foreldre og deres nettverk ikke makter omsorgsoppgaven på tilstrekkelig vis, må samfunnet trå til. Barn velger ikke sine foreldre. De velger heller ikke sin oppvekst. Derfor er det samfunnets oppgave å sikre deres rettigheter og oppvekstvilkår når behovet melder seg, slik at barn ikke faller utenfor. Barnevernet er viktig for barns rettigheter og for å sikre at alle får like muligheter. Det er viktig fordi det er en klok investering som sparer oss for betydelige utgifter senere. For en sosialliberal politiker som tidligere er barnevernsbarn, gjør alt dette barnevernet til en kjerneoppgave. Venstre mener vi har et barnevern med store utfordringer når det gjelder både ressurser og samhandling. Vi vil ha mindre statlig byråkrati og et langt sterkere kommunalt barnevern med nok ressurser og kompetanse. Gjennom kommunereformen har samarbeidspartiene vært enige om å styrke det kommunale barnevernet, og barnevernsreformen styrker kommunenes ansvar ytterligere. Det er en forutsetning at reformen fullfinansieres, slik jeg også leser i innstillingen at regjeringspartiene stiller seg bak. Det er videre klokt med en viss varsomhet der det har vært sterke faglige tilbakemeldinger. På denne bakgrunn stemmer Venstre for mindretallsforslagene nr. 1, 2 og 3. Vi fremmer samtidig også et eget forslag som et justert alternativ til forslag nr. 4, som også tar inn over seg problemene med de tidsavgrensede kontraktene i anbudsregimet, som bør belyses særlig. En av hovedutfordringene for barnevernet i dag er behovet for mer kompetanse, på førstelinjenivå i barnevernstjenesten, men også i skolen, i barnevernsutdanningene og i forskningen på feltet. Venstre vil at barnevernsfaglig kompetanse skal fremmes i hele omsorgskjeden, fra barnehage, helsestasjon og helt ut til videregående skole. De som arbeider i barnevernet, har et stort ansvar, og derfor må både lønn og kompetanse økes med hensyn til arbeidsoppgavene. Barnevernet er et komplekst saksfelt. Det krever høy faglighet, god modenhet og helhetsforståelse for å se barnets totale situasjon i nåtid og flere år framover og ut fra det velge det rette tiltaket til rett tid hele tiden, skreddersydd rundt barnet. Det er kanskje ikke noe annet område i samfunnet som er mer krevende å arbeide i, og der det samtidig er svært viktig at folk står lenge i sine stillinger. I dag finnes det ikke krav til bestemt kompetanse for å arbeide i barnevernet. Barnevernsloven sier ikke noe om hvilke kvalifikasjoner en saksbehandler i barnevernet, eller en leder, skal inneha. Venstre er glad for at barnevernsreformen tar kompetansespørsmålet på alvor, både gjennom kompetansestrategi, tiltak for bedre kvalitet i grunnutdanningene for barnevernstjenestene, for videreutdanning og gjennom en vurdering av kompetansekrav for barnevernsledere. En av sakene som debatteres i dag, er Venstres forslag om kompetansekrav for alle ansatte i barnevernet, og om å innføre forsøk om femårig integrert, klinisk barnevernspedagogutdanning for å imøtekomme disse kravene. Jeg registrerer likevel at disse forslagene ikke får tilslutning, med henvisning til det eksisterende kompetanseutviklingsarbeidet og til den kartleggingen Bufdir har igangsatt for finne ut hvilken kompetanse barnevernstjenesten trenger. Det er for så vidt en god idé med en slik kompetansekartlegging – det er klokt – men behovet for bestemt kompetanse for å utføre oppgaver i barnevernet eksisterer helt uavhengig av kartleggingen. Det burde derfor være mulig å gi sin tilslutning til et mål om kompetansekrav for ansatte i barnevernet og igangsette et arbeid for å realisere dette parallelt med kartleggingen. Begge deler samtidig burde vært mulig. På denne bakgrunn fremmer jeg Venstres forslag i sakene nr. 6 og 8.