Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-11-13:
Jeg er svært glad for at en samlet komite, slik saksordfører Hoddevik redegjorde for, støtter Fiskeridepartementet i at endringene i depotstrukturen på Vestlandet vil styrke beredskapen i området. Jeg tar også til etterretning at komiteens flertall legger til grunn at oljevernberedskapen på Vestlandet er tilfredsstillende, og at det ikke er nødvendig med ytterligere analyser av oljevernberedskapen for dette området. Som kjent overtok Fiskeridepartementet den 1. januar 2003 ansvaret for den statlige akutte forurensningsberedskapen til sjøs. Samtidig ble fagetatsansvaret overført fra Statens forurensningstilsyn til Kystverket. Samlingen av ansvaret for sjøsikkerheten og akutt beredskap gjør det derfor lettere å koordinere både sjøsikkerhetsarbeidet, som skal forebygge at ulykker skjer, og beredskapen mot akutt forurensning, som skal begrense skader dersom en ulykke likevel skulle skje. Jeg er enig med representanten Holten, som påpekte kystens sårbarhet, og at høy og kvalitativt god beredskap er viktig. Det er også riktig, som representanten Ringstad sa, at det er en faglig anbefaling som ligger til grunn for omorganiseringen av depotstrukturen i dette området. SFT gjennomførte i 2001 en analyse av utstyrs- og personellbehovet til den statlige oljevernberedskapen langs hele norskekysten. På bakgrunn av den analysen og en omfattende høringsrunde foreslo SFT endringer i depotstrukturen på Vestlandet. Endringsforslagene omfattet nedleggelse av depotet på Fedje, samtidig som det skulle etableres et nytt depot i Florø. Fiskeridepartementet har, etter en helhetsvurdering og i tråd med de faglige vurderinger som er gjort, besluttet å flytte hoveddepotet fra Fedje til Florø, samtidig som det vil bli opprettet et nytt mellomdepot på Fedje. Utstyret som lagres i de statlige mellomdepotene, er bedre egnet for mobilisering fra Fedje enn det utstyret som er lagret der i dag. Det har vært et bredt lokalt og regionalt engasjement knyttet til Fedje-depotet, slik bl.a. representanten Svendsen var inne på i sitt innlegg. Jeg har vært lydhør for det engasjementet, og derfor har vi endret standpunkt underveis. Endringene er gjort for å oppnå en mer effektiv oljevernberedskap med tilfredsstillende responstid for hele vestlandskysten. Beslutningen må også ses i sammenheng med at dagens hoveddepot i Bergen flyttes til Ågotnes. Endringene vil resultere i at responstiden ved en eventuell aksjon blir tilfredsstillende for hele vestlandskysten. Oljevernberedskapen er bygd opp av private, kommunale og statlige ressurser. En best mulig oljevernberedskap fordrer god samordning av disse ressursene. Oljenæringen har i tillegg betydelige ressurser og kompetanse når det gjelder oljevernberedskap. Av den grunn har Fiskeridepartementet initiert et tettere samarbeid med oljemyndighetene og oljenæringen om oljevernberedskap. Formålet er å se nærmere på hvordan man på best mulig måte skal kunne utnytte de beredskapsressursene oljenæringen disponerer, som en del av den totale oljevernberedskapen langsmed kysten. Jeg har merket meg komiteens forslag om å be Regjeringen fremme en stortingsmelding om norsk oljevernberedskap i løpet av 2004. Det vil vi selvsagt følge opp. Faktisk er vi allerede i gang med dette i Fiskeridepartementet, ikke minst på bakgrunn av den debatten som var i Stortinget for en ukes tid siden, knyttet til slepebåtkapasiteten i nord. Det skal også bli et interessant og viktig arbeid, hvor storting og regjering kan vurdere helheten i dette. Det initiativet som komiteen har nedfelt i dagens innstilling, skal selvfølgelig bli fulgt opp. En samlet vurdering av risiko og beredskap er selvsagt viktig, og det er som jeg har sagt, satt på agendaen også i Regjeringen. I en stortingsmelding om oljevernberedskap kan vi samle alle trådene og ut fra dem sette rammene for norsk oljevern i framtiden. Denne problemstillingen var også noe av det første Regjeringen kom til Stortinget med, i stortingsmeldingen om rent og rikt hav. Norge har, som flere har vært inne på, en lang og sårbar kyst, som danner grunnlag for stor verdiskaping. Samtidig har skipstrafikken langsmed kysten økt mer enn tidligere prognoser har vist. Særlig har utvinning og lasting av olje i den russiske delen av Barentshavet medført økning i trafikken av oljetankere langsmed kysten av Nord-Norge. Som en konsekvens av denne utviklingen står vi overfor store utfordringer hva angår å verne kysten mot følgene av en eventuell oljekatastrofe og definere hvilken risiko som det er mulig å gardere seg mot. Havariet av oljetankeren «Prestige» utenfor kysten av Spania i november 2002 viser hvilke inngripende konsekvenser store oljeutslipp kan ha, slik også representanten Sørensen viste til i sitt innlegg.