Tove Linnea Brandvik (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
Meld. St. 29 forteller historien om en nasjon som har skapt et trygt og godt arbeidsliv for nesten alle, med ryddige arbeidsbetingelser og sterk satsing fra partene på IA-avtalen. Vi ser tydelige effekter. Det er bedring å spore i arbeidslivet. Men det er fremdeles utfordringer og oppgaver igjen som ikke er løst, så det er mer enn nok for oss – og framtidens – politikere å jobbe med. Sysselsettingsgraden – som har vært tatt opp av andre representanter her i dag – har for mennesker med nedsatt funksjonsevne vært stabil over lang tid, men stabilt lav. Siste tall fra SSB er 42,3 pst. Det betyr at over halvparten ikke er i jobb. For å endre på dette har vi gjennomført flere tiltak. I forbindelse med budsjettet for 2012 – i siste budsjettrunde – ble det vedtatt en jobbstrategi for personer med nedsatt funksjonsevne. Relativt mye har det historisk sett vært fokusert på individet og tiltak rettet mot enkeltpersonen. Både hjelpemidler, tilgjengelighet og kompetanseheving er viktige elementer for å lykkes i dette arbeidet. IA-avtalen ser vi nå tydelig effekten av, og vi mener at bakgrunnen for det er trepartssamarbeidet. Trepartssamarbeidet krever aktivt eierskap og bidrag fra alle parter. Min følelse er at så langt har for mye vært rettet mot individet og mot myndighetene, med ulike tiltak for arbeidsgiver og arbeidstaker. Men eierskapet, hvor lå det? Nå er jeg virkelig klar for å rose arbeidsgiversiden, og det er virkelig kjekt å gjøre det. Vi merker en endring i engasjementet, i eierskapet og i oppmerksomheten. Tidligere har debatten vært preget av krav om tiltak, beskrivelse av utfordringen og vanskelighetene, men nå reiser man seg opp og gir tydelig beskjed og tilbakemelding. Jeg henviser til prosjektet som NHO Service nå har startet opp, som heter Ringer i vannet, et prosjekt som satser på at så mange som mulig av NHOs 21 000 medlemsbedrifter skal engasjere seg i attføringsarbeid. Bedriftene skal i større grad enn før få dekket sitt behov for arbeidskraft gjennom rekruttering fra attføringsbedrifter. Dette er et sitat fra brosjyren som NHO har utarbeidet for prosjektet. De skriver: «15.000 nordmenn er på «sitt livs viktigste reise» for å få jobb etter praksis i attføringsbedriftene. 4.000 av dem har nådd målet og fått en fast jobb i 2011. Målet med «Ringer i vannet» er å mangedoble antallet som får fast jobb. Vi vil se et næringsliv med NHO i spissen som vil og kan ta enda flere folk i bruk.» De har begynt å endre holdningene sine. Derfor tror jeg at prosjektet og utformingen av dette kanskje er en ny vei å gå. Eierskapet må ligge hos dem som skal ta imot. Det kan ikke ligge hos bare myndighetene og individene. Det er kjekt å kunne levere skryt. Det er gledelig å kunne gjøre det. Men jeg kan love dere at vi skal følge veldig tett med på at dette prosjektet faktisk leverer de resultatene vi tenker at det skal ha. Så kommer jeg til en liten digresjon når det gjelder debatten tidligere i dag. Det har vært ymtet frampå om at vi åpner for midlertidighet for folk med nedsatt funksjonsevne i forbindelse med at lønnstilskudd brukes som en mulighet for dem som går på arbeidsavklaringspenger, AAP. Jeg bare utfordrer opposisjonen til å være med på en liten tankerekke: Arbeidsavklaringspenger er vi alle sammen enige om skal være en midlertidig ytelse – veien til noe annet. Alle tiltak vi legger inn i den perioden, er av midlertidig karakter. Hvis vi skal utvide dette med flere alternative tiltak i den perioden, er vi da enige om at de også nødvendigvis må være midlertidige, og at det ikke er en utvidelse av bruken av midlertidighet for denne gruppen generelt? Det tror jeg faktisk er veldig viktig at denne salen er enig om, for det er to svært ulike måter å tenke på. Så skal jeg referere til en sak som spinner litt i media i dag. «Norske Talenter» på TV 2 er det mange som ser på. Morten Lüthche bruker respirator og sitter i elektrisk rullestol – den er relativt tung faktisk, den veier nærmere 200 kg. Men han har lært seg fint å snakke og synge – det har vært en hobby som Morten har hatt hele livet. Det fungerer fint med respirator. Han kommer gjennom første runde i programmet og inviteres til neste runde for opptak. Så kommer han og får svar fra «Norske Talenter» at dessverre, Christiania Teater er ikke tilgjengelig, det er ikke mulig å få rullestolen inn, så han kan ikke delta videre. Det jeg reagerer på i dag, er svaret fra Chistiania Teater. For å si det sånn: Jeg har forståelse for Chstiania Teater og TV 2s utfordringer – men likevel. De svarer: Dette er et «verneverdig gammelt bygg mhp tilgjengelighet» – og det aksepterer vi. Og videre: «Dette har ikke vært en problemstilling tidligere.» Vel, da vil jeg si til alle landets arbeidsgivere og alle som har bygg som er utilgjengelige: Det kommer en rullestolbruker til et bygg nær deg.