Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-29:
Forslagsstillerne ønsker en bredt sammensatt integreringskommisjon oppnevnt av Stortinget i henhold til regler i Stortingets forretningsorden for oppnevning av granskingskommisjoner. Jeg skal ikke gå inn i den konstitusjonelle debatten rundt det, men heller konsentrere meg om de politiske argumentene for å velge den løsningen som det store flertallet i komiteen har gått inn for. Målet for en sånn integreringskommisjon skal ifølge forslaget være å studere hele samfunnsutviklingen og de ulike kultur- og religionsforskjellene som nå eksisterer i det norske samfunnet, og utarbeide forslag til en bedre integreringspolitikk for Norge. Jeg mener jo at en grundig gjennomgang av integreringspolitikken og integreringsutfordringene er helt avgjørende for videre politikkutforming på dette feltet. Derfor har jeg lagt stor vekt på å innhente ny kunnskap og legge et godt grunnlag for at Stortinget kan vedta nye tiltak, finne en ny retning på integreringspolitikken før denne perioden er ferdig. På initiativ fra regjeringen er det allerede gjennomført et betydelig utredningsarbeid, i tillegg til at vi bl.a. har arrangert folkemøter rundt om i landet for å få innspill fra mennesker som lever i ulike deler av vår flerkulturelle virkelighet. Velferds- og migrasjonsutvalget, det såkalte Brochmann-utvalget, og Inkluderingsutvalget, også kjent som Kaldheim-utvalget, har levert omfattende utredninger i 2011. I tillegg vil jeg nevne Østberg-utvalgets utredning om flerspråklige barn, unge og voksne i opplæringssystemet, som ble levert i 2010. Velferds- og migrasjonsutvalgets oppgave var å analysere velferdsmodellens økonomiske bærekraft og drøfte mulige tiltak og strategier for å gjøre velferdsstaten og arbeidslivet mer robust for å takle inn- og utvandring. Utredningen har vært på alminnelig høring. Det er kommet inn 56 høringsuttalelser, hvorav 40 med merknader. I juni leverte så Inkluderingsutvalget sin utredning. Utvalget har analysert områder som arbeid, utdanning, demokrati og samfunnsdeltakelse og har kommet med konkrete forslag på alle disse områdene. Utvalget mener at vi bør ha høye ambisjoner, og foreslår om lag 200 tiltak for et bedre integreringsarbeid. Utredningen har, også den, vært på alminnelig høring. Det kom 78 høringsuttalelser – 71 med merknader. Inkluderingsutvalget har videre arrangert fire større dialogmøter i 2010 og 2011, i tillegg til det som vi i departementet har arrangert, nettopp for å innhente synspunkter på og få informasjon om integreringspolitikken. Samlet har vi gjennom de tre utredningene og de brede høringene fått en omfattende og helhetlig analyse av både mål, tiltak og virkemidler i integreringspolitikken, og vi har fått mange forslag til hvordan politikken kan bli mer treffsikker. På grunnlag av det mener jeg at tiden nå er inne for å drøfte de konkrete tiltakene, ikke for å utrede mer. Derfor vil jeg legge fram en melding om integrering av innvandrere for Stortinget i løpet av 2012. Stortinget vil gjennom behandlingen av denne meldingen få kunnskap om status for integreringspolitikken, men ikke minst kunne drøfte den framtidige utformingen av den og diskutere hva slags veivalg vi som samfunn bør ta. Med bakgrunn i dette er det etter min mening ikke behov for en integreringskommisjon som forslagsstillerne tar til orde for. Jeg merker meg at det er bred politisk enighet om det. Konsekvensen av å gå inn for dette forslaget ville jo måtte bli at regjeringen utsatte stortingsmeldingen i påvente av en ny runde med utredning. Men det tror jeg verken integreringspolitikken eller den debatten vi har behov for oss imellom, ville være tjent med. La meg ellers få legge til at jeg er hjertens enig med representanten Håkon Haugli i det han sa om ytringsfrihet og debatten om den debatten som Fremskrittspartiet har satt i gang i det siste. Fremskrittspartiet er fri til å si akkurat det de vil om norsk integreringspolitikk, men vi andre krever også vår rett til å si fra når vi er uenig med Fremskrittspartiet.