trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg tar veldig alvorlig på den situasjonen vi nå ser rundt om i deler av landet ved enkelte mottak, der et mindretall av våre asylsøkere dessverre begår kriminelle handlinger – noen av dem også svært alvorlige. Det må være helt klart at den slags ikke skal aksepteres. Derfor har Regjeringa fra 1. juli i år innført det vi kaller hurtigprosedyrer ved behandling av den type saker. Da er det slik at hvis en er siktet, anmeldt eller dømt for en kriminell handling, skal en altså omfattes av den saksbehandlinga. En tas ut av den ordinære behandlinga, og saken skal behandles i løpet av veldig få uker. Så skal vedkommende, dersom det er riktig, sendes ut så fort som overhodet mulig. Jeg mener vi er nødt til å gjøre det på den måten, slik at ikke et lite mindretall skal få lov til å ødelegge for det store flertallet som kommer hit til landet, som trenger hjelp, og som oppfører seg på en skikkelig måte.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg ønsker å gjøre alt som står i min makt for at vi skal lykkes med å behandle den type saker så raskt som overhodet mulig, og derved også få sendt de som åpenbart skal ut av landet, ut så fort som overhodet mulig. Jeg har i går og i dag også hatt samtaler med justisministeren. Vi kommer umiddelbart til å sette oss ned sammen for å se om rutiner, praksis, lov og regelverk, fungerer som det skal, eller om det ikke gjør det. Jeg tror det er ting som kanskje kan gjøres enda bedre. Så vil vi komme tilbake med det. Men dette kommer vi til å gå igjennom meget raskt.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det kan jeg svare ja på.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Denne regjeringa gjør mer enn å snakke. Vi har handlet, og vi kommer til å handle, og det håper jeg også Carl I. Hagen har merket seg gjennom det svaret jeg har gitt i denne spørretimen. Jeg mener at Regjeringa i denne saken heller ikke har vært slapp i forhold til hva vi har sagt, og hva vi faktisk har gjort, og vi kommer til å følge det videre opp. Når det så gjelder spørsmålet som dreier seg om å sende folk som er siktet, ut av landet før de har fått behandlet saken, ville det i så fall være brudd på den utlendingsloven som Stortinget har vedtatt, det ville i så fall være brudd på internasjonale regler og konvensjoner vi har sluttet oss til. Men jeg mener at denne typen saker må behandles så hurtig som overhodet mulig – i løpet av noen få uker. Jeg vil også vurdere om de personer som det her er snakk om, som har begått alvorlige kriminelle handlinger, også bør tas vare på et sted, i stedet for bare fortsatt å sitte i mottak, slik situasjonen er nå.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Ja, jeg er stolt av det kommuneopplegget Regjeringa har foreslått for neste år, som betyr ca. 5 milliarder kr mer i forhold til det som ble sagt i forbindelse med kommuneøkonomiproposisjonen. Jeg er også stolt av at vi både for inneværende år og for neste år har gått inn med kompensasjon i forhold til den nye arbeidstidsavtalen for lærere og i forhold til ferie for neste år med 3,4 milliarder kr. Dette er et betydelig løft for kommunesektoren. Så vet jeg at situasjonen i flere kommuner er vanskelig. Nettopp derfor var det viktig å få et ordentlig kommuneopplegg på plass. Jeg er også veldig klar over at vi ikke greier å løse alle utfordringer i alle kommuner fra ett år til et annet. Men jeg mener at dette er et veldig viktig bidrag i absolutt riktig retning. Og så vet jeg at det akkurat nå pågår forhandlinger, og jeg kan ikke si noe mer enn det jeg nå sier, i forhold til det.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Fordi det akkurat nå foregår forhandlinger også om dette, har jeg ikke lyst til å gi noen ytterligere kommentarer her og nå.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det jeg har sagt, er at det ligger et betydelig løft inne for kommunesektoren for neste år, og beløpene er representanten godt kjent med. Jeg har heller aldri underslått at jeg vet at mange kommuner er i en vanskelig situasjon. Derfor var det viktig å få på plass ikke bare noen kroner, vi økte faktisk med ganske mye mer i forhold til det vi sa i vår da vi behandlet kommuneopplegget for neste år. 5 milliarder kr pluss er mye penger. En kompensasjon på 3,4 milliarder kr i pluss til lærere og ferie er også svært mye penger. Til det siste vil jeg si: Det er første gang på ti år at en regjering har gått inn med en kompensasjon i forhold til et oppgjør når det gjelder forhandlinger. Sist gang var i 1990. Da gikk daværende regjering inn med 80 mill. kr. Denne regjeringa har for inneværende år gått inn med 1,4 milliarder kr til lærere og ferie, og vi foreslår for neste år 3,4 milliarder kr utover de 5 milliarder kr. Det er jeg faktisk stolt av. Som jeg også sa i stad: Jeg vet at det nå foregår forhandlinger. Jeg har derfor ikke lyst til å kommentere ytterligere utover det.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg har aldri sagt at det er full kompensasjon for hele læreroppgjøret. Det jeg har sagt, er at det er full kompensasjon i forhold til arbeidstidsavtalen, krone for krone. Jeg minner igjen om at det er første gangen på ti år at en regjering har gått inn med noe som helst. Vi har altså foreslått 3,4 milliarder kr for neste år.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Selvfølgelig snakker jeg med ordførere, ordførere fra alle partier, og selvfølgelig snakker jeg med Kommunenes Sentralforbund,. Jeg vet at det er ulike meldinger om hvordan situasjonen er i Kommune-Norge, og jeg vet også veldig godt at den er veldig forskjellig. Jeg har aldri prøvd å gi inntrykk av at det i de fleste kommuner er en kjempegod situasjon. Jeg mener allikevel at det som er foreslått for neste år, er et betydelig løft, og absolutt et skritt i riktig retning. Så trur jeg at vi alle må erkjenne at vi ikke greier å løse alle de utfordringene som kommunesektoren står overfor, i løpet av ett eneste år. Når det gjelder det som er foreslått fra 2002, er det for meg viktig å si at den viktigste forklaringa på ulikheter i tjenestetilbud kommunene imellom, er at de skyldes inntektssystemet. Da er spørsmålet: Ønsker vi å gjøre noe med det, eller ønsker vi ikke å gjøre noe med det? Det står selvfølgelig ikke i motstrid til at vi også i årene framover selvfølgelig er nødt til å gi enda mer penger til kommunesektoren for å oppnå de mål som også Stortinget har sluttet seg til. Jeg mener at hvis vi ønsker å få til en mer rettferdig fordeling mellom kommunene, er det viktig at vi gjør noe med inntektssystemet. Det skal altså gjelde fra 2002.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg er også bekymret for situasjonen til enslige mindreårige i mottak, og vi kommer til å komme tilbake med en rekke forslag for å gjøre situasjonen bedre når vi kommer til Stortinget med meldinga i løpet av desember. Når det gjelder spørsmålet om de som forsvinner fra mottak, er det veldig vanskelig, for det er ikke slik at vi kan stenge døra og låse folk inne på mottakene, folk har bevegelsesfrihet. Det er veldig vanskelig å kontrollere alle som etter hvert forsvinner – av ulike grunner og med ulike motiver, det hører også med til historien. Men jeg ønsker å ta et initiativ til, spesielt når det gjelder barna, å gå gjennom hva som skjer med dem og rutinene i forhold til det, så til det kan jeg svare et ja.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Som representanten Solberg sjølv sa, har hun skrevet brev, og det brevet skal representanten Solberg få svar på på en skikkelig måte. Det jeg tror er det aller viktigste nå når det gjelder enslige mindreårige, er å få de snaut 500 barn og ungdommer som nå sitter i mottak, ut fra mottakene og bosatt i kommunene hurtigst mulig. Regjeringa har, som representanten er godt kjent med, foreslått å øke integreringstilskuddet fra 300 000 kr til 365 000 kr pr. person for neste år. Jeg håper at det blir flertall for det, og jeg tror det er et veldig viktig bidrag. Det Regjeringa også har signalisert, er at vi ønsker å foreslå en ny bosettingsmodell som går ut på at kommunene i hvert enkelt fylke seg imellom må bli enige om fordelingen av det antallet flyktninger som hvert år må bosettes i kommunene. I sum tror jeg dette kan føre til at vi får dem bosatt fortere enn det som nå er tilfellet, og jeg vil appellere til alle kommuner rundt om i landet: Hvis de bare hadde tatt imot ett barn hver, en ungdom hver, før jul, hadde vi greid å få bosatt de snaut 500 som nå sitter i mottak. Det ville ha vært den beste julegaven jeg kan se for meg.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Jeg kan ikke kommentere den enkeltsaken. Det er klart at det ikke er slik at det er umulig å få besøk av sine slektninger fra andre land, men det må gjøres en konkret vurdering i hvert enkelt tilfelle, i hver enkelt sak. Jeg ber om forståelse for at jeg ikke kan kommentere akkurat den spesielle saken her og nå.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Svaret er ja. Regjeringa er innstilt på å gå nøye gjennom regelverket for arbeidsinnvandring. Jeg tror representanten Dørum har rett i at sjøl om vi får de som i dag er arbeidsledige, i jobb, om vi får minsket antall uføretrygdede, om vi får de som jobber deltid, til å jobbe heltid – alle de tingene som jeg tror de fleste er enige om er viktig – så vil det nok innenfor enkelte yrker fortsatt være behov for å få inn mer arbeidskraft fra andre land. Derfor har Regjeringa satt ned en arbeidsgruppe som nå går igjennom dette, for å se om det bør gjøres endringer i regelverket, når det gjelder praktiseringa av det, eller rutiner. Vi jobber med den saken så fort som det overhodet er mulig, og vi er innstilt på å komme tilbake til Stortinget i forbindelse med det i løpet av noen få måneder.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Først vil jeg gjøre oppmerksom på at jeg tidligere har besvart dette spørsmålet i et brev til Stortinget av 30. oktober i år, som svar på spørsmål fra representanten Lisbet Rugtvedt. Som jeg viste til i dette svaret, har Utlendingsdirektoratet til å begynne med prioritert behandlinga av de enkle sakene når de har behandlet søknader om asyl fra personer fra Kosovo som har hatt kollektiv beskyttelse. Enkle saker er saker hvor en f.eks. ikke behøver å innhente flere opplysninger. Når UDI nå begynner å behandle de øvrige sakene, er det grunn til å tro at innvilgelsesprosenten etter hvert vil bli noe høyere. Når det så gjelder forholdet mellom norske og svenske utlendingsmyndigheters praksis, er situasjonen ellers at en i all hovedsak vurderer søknader om asyl fra kosovoalbanere på samme måte. Bakgrunnen for at det likevel er forskjell mellom Norge og Sverige, er at mange av de søkerne som har fått oppholdstillatelse i Sverige, – hvorav det i flere tilfeller dreier seg om barnefamilier – har vært der i fire-fem år. Disse personene er ikke gitt asyl, men har fått opphold på humanitært grunnlag på grunn av tilknytning til Sverige og ikke som følge av at de anses for å ha et behov for beskyttelse. I Norge har vi ikke mange slike gamle søknader om asyl fra kosovoalbanere. Grunnen til det er at kosovoalbanere som kom til Norge før 1. januar 1997, ble innvilget oppholdstillatelse etter beslutning fra den forrige regjeringa. En del søkere, herunder en del barnefamilier som kom hit etter l. januar 1997, ble også innvilget oppholdstillatelse før kollektiv beskyttelse ble innført i april 1999.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Behandlingen av sakene med hensyn til kosovoalbanere går fortløpende og på høygir. De vil bli behandlet meget raskt og er prioritert fra Utlendingsdirektoratets side. Som jeg sa, er hovedforklaringa på at det kan virke som det er en forskjell mellom Norge og Sverige, rett og slett at vi har startet i litt forskjellig ende av bunken, og at vi som sagt har startet med de enkleste sakene. Men nå vil UDI starte med de søknadene som er litt mer kompliserte, og da er det også grunn til å tro at innvilgelsesprosenten vil bli noe høyere enn det som har vært tilfellet til nå, så jeg føler ikke noe behov for å gå inn og instruere eller justere denne praksisen. Poenget er at alle sakene skal behandles så raskt som overhodet mulig, slik at vi får avklart dem, og så vil resultatet av disse sakene komme på løpende bånd – og det vil de gjøre i de nærmeste månedene.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Utlendingsdirektoratet har anmodet Hvaler kommune om bosetting av 30 flyktninger i 1999, eller over en periode på to år. På bakgrunn av denne anmodningen vedtok Hvaler kommune den 30. juni 1999, etter det jeg er kjent med: «… å bosette inntil 4 flyktningfamilier med barn fra og med høsten 1999.» Kommunen forutsatte altså at flyktningene måtte være barnefamilier, og begrunnet det med «problemer med å rekruttere boliger til enslige personer» og at kommunen var en «god oppvekstkommune for barnefamilier». I sitt vedtak la imidlertid Hvaler kommune flere føringer for bosettinga, etter det jeg er kjent med. Ifølge kommunens vurdering var det også «viktig å bosette flyktninger som i utgangspunktet ønsker seg til en liten kommune». Kommunen mener også det er en «fordel at flyktningene i mest mulig grad kan bo i en geografisk nærhet til hverandre, og gjerne i samme skolekrets», og peker videre på at «problemet kan først og fremst være knyttet til rekruttering av egnede boliger». Dette er føringer som legger begrensninger for hvem som kan bosettes i kommunen, og UDI oppfattet det slik at kommunen hadde problemer med å skaffe boliger til de familiene de ønsket å motta. UDI tok i mai i år kontakt med kommunen og fikk da opplyst at kommunen ikke hadde ledige boliger. Ut fra at kommunen fortsatt ønsket barnefamilier, ble aktuelle nasjonalitetsgrupper diskutert. Utvalget er noe begrenset, fordi hele 86 pst. av de flyktningene som nå venter på kommuneplass, ikke er det vi kaller utsøkt enslige, og mange kommuner foretrekker familier, bl.a. ut fra boligsituasjonen. UDI bad i et brev av den 8. september i år Hvaler kommune om å opprettholde sitt vedtak om bosetting og har også bedt om et møte med kommunen, bl.a. for å diskutere aktuelle flyktninger for bosetting på Hvaler. UDI er så langt som mulig innstilt på å imøtekomme kommunens ønske om å motta barnefamilier, men ser gjerne at kommunen også kan bosette enslige flyktninger, eventuelt en gruppe enslige mindreårige. Jeg deler representanten Signe Øyes bekymring for at det sitter for mange i mottak, og at mange sitter der for lenge. I dag er det ca. 3 100 personer som venter på bosetting i en kommune i inneværende år, og en tredjedel av dem har ventet mer enn seks måneder etter at de fikk vedtak om opphold. Det er selvfølgelig ønskelig at alle kommuner, også Hvaler, tar hensyn til at flertallet av flyktningene er enslige og prøver å skaffe boliger til denne gruppa. UDIs regionkontor og Husbankens avdelingskontor er i dialog med en rekke kommuner om rimelige og nøkterne boligløsninger for alle de enslige flyktningene som nå skal bosettes. Jeg håper at kommuner som primært ønsker å bosette familier, kan revurdere sine vedtak og vise fleksibilitet, slik at de mange enslige som nå venter på kommuneplass, kan bli bosatt så raskt som mulig. Jeg håper for øvrig også at Hvaler kommune og UDI kan bli enige så snart som mulig, slik at vi får bosatt flere raskere.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Når det gjelder den konkrete saken mellom Hvaler kommune og UDI, håper jeg at en der finner en løsning raskt, og at det vises fleksibilitet for å få det til. Generelt sett er representanten Øye og jeg helt enig om at vi er nødt til å ta et krafttak for å få bosatt flere enda hurtigere. Da må det ikke stå på verken lover, regler, penger eller hva det skal være, men kommunene og staten i fellesskap må rett og slett ta en felles dugnad. Det mener jeg Regjeringa har gitt et veldig viktig bidrag til gjennom vårt forslag til budsjett for neste år, der vi øker integreringstilskuddet fra 300 000 kr til 365 000 kr, helt i tråd med det kommunene selv har bedt om. Men da forventer også jeg at kommunene tar sitt ansvar for å bosette de mange flyktninger som i dag sitter altfor lenge i mottak og venter på å komme ut. Spesielt gjelder det de enslige mindreårige barna, men det gjelder selvfølgelig alle. Jeg har tro på at vi skal greie å løse dette, og jeg har tro på at den nye bosettingsmodellen, sammen med de pengene som er foreslått ekstra for neste år, vil kunne gjøre at vi kommer vekk fra den fortvilte situasjonen som dessverre altfor mange nå opplever.
Jan Petersen (Høyre), 2000-11-15:
Det var sosialministerens svar som krevde oppfølging. Ansgar Gabrielsen stilte spørsmål om særfradragets fremtid. Sosialministeren besvarte det med å snakke om neste års budsjett. Men spørsmålet var: Hva er sosialministerens målsetting med særfradraget? Da gjentar jeg spørsmålet: Hva er det?
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2000-11-15:
Mitt spørsmål går til kommunal- og regionalministeren. Under overskrifta «Vil sperre inne «asylsnyltere»» fortel Dagsavisen i går at Norsk Folkehjelp vil ha ei ordning der vi kan ta vekk asylantar som ikkje oppfører seg slik som folk flest bør gjere. Det blir sagt at desse «bør kunne pågripes av politiet og holdes til søknaden deres er blitt ferdigbehandlet. Det bør finnes ordninger for å holde disse vekk fra samfunnet» osv. Framstegspartiet fremma eit forslag i vår om at så skulle vere tilfellet. Fleirtalet i komiteen sa at det ikkje var naudsynt, for ein hadde nok reglar. Mitt spørsmål til statsråden blir då: Er statsråden einig med Norsk Folkehjelp og Framstegspartiet, eller står statsråden på synet til fleirtalet i justiskomiteen frå juni månad?
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2000-11-15:
Vi er jo einig i at eit lite mindretal ikkje skal få øydelegge for eit stort fleirtal, men det må jo vere mogleg å kunne ta frå dei fridomen til søknaden er blitt behandla, slik Norsk Folkehjelp her seier. Då blir mitt oppfølgingsspørsmål: Dersom statsråden ikkje lukkast med sin hurtigdomstol, vil statsråden då kome tilbake med forslag til Stortinget i tråd med det Norsk Folkehjelp ønskjer, og i tråd med det som Framstegspartiet fremma, og som blei behandla i juni månad her i Stortinget, så vi kan gjere det slik at ikkje eit mindretal øydelegg for eit stort fleirtal som er her, og på den måten innfri dei krava som m.a. Norsk Folkehjelp har, som driv ein del asylmottak, om at desse menneska blir haldne vekke frå samfunnet elles? Vil statsråden kome tilbake til Stortinget med eit lovforslag som gjer at vi kan ha høve til å gripe desse og halde dei vekke frå samfunnet?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-11-15:
Jeg vil først gi statsråden ros for å ha opptrådt på en aktiv måte når det gjelder å gjennomføre hurtigprosedyrene. Jeg syns også det er svært positivt at hun gir uttrykk for at man vil se på hvordan ting fungerer. Det er jo ofte slik at det ikke alltid fungerer som en skulle ønske. Så jeg gir ros for det initiativet. Jeg ønsker bare en bekreftelse på at når statsråden gjennomgår dette, så vil grunnleggende rettssikkerhetsbetraktninger bli opprettholdt.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-11-15:
Jeg tillater meg å stille et spørsmål til kommunal- og regionalministeren. Vi har nettopp hatt en runde om mennesker vi ikke ønsker å ha i Norge, selv om vi skal følge rettsregler når vi rydder opp i det. Mitt spørsmål handler om mennesker vi bør ønske å ha. Det er jo slik i norsk økonomi i dag at vi har mange velferdsoppgaver vi ikke får løst. Vi vet at det er mange verdiskapingsoppgaver vi ikke får løst. I et tidligere spørretimespørsmål hvor statsråden og jeg hadde en runde som gikk på studenter under utdanning, hadde jeg inntrykk av at Regjeringen var innstilt på å se på en oppmykning av reglene. La oss ha som utgangspunkt at vi setter norgesrekord i å få flest mulig uføre i arbeid, at arbeidsgiverne setter norgesrekord i å ansette dem som ikke er toppeffektive. Min påstand er at likevel vil vi mangle arbeidstakere. Mitt spørsmål er: Vil Regjeringen komme Venstre og de andre sentrumspartiene i møte og søke et samarbeid om en ordnet form for arbeidsinnvandring, hvor vi tar inn arbeidskraft som vi vet at vi trenger innenfor omsorgsyrkene, innenfor viktige verdiskapingsyrker som IT-bransjen og på andre områder, og behandle dette på en slik måte at vi kan få dette tilskuddet her i landet?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-11-15:
Jeg konstaterer at i disse spørsmålene har Regjeringen valgt en linje som ligger nærmere Venstre og de andre sentrumspartiene enn Fremskrittspartiet. Det synes jeg er gledelig. Jeg håper Regjeringen kommer tilbake med et opplegg som er konjukturuavhengig, som er sosialt skikkelig, og som gjør at vi kan få mennesker inn i landet. Jeg vil gjerne understreke at jeg tror dette også vil gi Norge en berikelse. I en verden hvor vi har en global økonomi, hvor vi ønsker at folk her i landet, våre egne borgere, skal kunne dra ut, tror jeg den holdning statsråden nå gir uttrykk for, også gir en slik flerkulturell berikelse. Så jeg er tilfreds med svaret.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2000-11-15:
Mitt spørsmål går til kommunal- og regionalministeren. I desse dagar sit fortvila folkevalde frå ulike parti i kommunar og fylkeskommunar og ser på korleis dei skal redusera det tilbodet ein har i dag, for å få utgifter og inntekter til å gå i hop. Det går ut over barn og unge, det handlar om skulenedleggingar, kutt i fritidstiltak, kutt overfor grupper som har behov for støttekontakt og anna oppfølging, det går ut over tilbod for eldre, det går ut over ettervernstiltak for rusmiddelmisbrukarar, osv. Får statsråden dei same meldingane som kommunalkomiteen får, og dei same meldingane som media no skriv om, og tek ho dette innover seg? Er ho like nøgd med Regjeringa sitt opplegg for kommunesektoren i 2001 som ho var for seks veker sidan, då budsjettet vart lagt fram?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2000-11-15:
Det er interessant at kommunalministeren gjennom forhandlingar ynskjer å betra situasjonen i kommunesektoren. I Senterpartiet meiner vi at det no er påvist både at det er behov for midlar i 2001, og at det er eit behov for å ta ein gjeldssituasjon i kommunane meir på alvor. Den er verre enn vi var klar over, det har Kommunenes Sentralforbund og Regjeringa no i fellesskap påvist. Senterpartiet ynskjer å ta eit medansvar der. No har Arbeidarpartiet hatt sitt landsmøte sidan sist. Eg reknar med at kommunalministeren òg der fekk meldingar frå ordførarar i eige parti som ikkje berre har behov for eit skritt i rett retning, men som har behov for at inntektene neste år går utover dei lovpålagde utgiftene.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
Jeg har et tilleggsspørsmål til sosialministeren i forbindelse med den problemstillingen som Meltveit Kleppa tok opp. Meltveit Kleppa var inne på at det i Regjeringens forslag til budsjett også har vært kutt i ettervernstilbudet til kommunene. Jeg merket meg at sosialministeren sa at hun hadde tillit til at kommunene ville kunne følge opp de ulike tiltakene på en forsvarlig måte. Men det er jo rimelig å spørre hvordan det skal være mulig når man kutter i de bevilgningene som skal sikre tilbudene. Vi har sett at egenandelene øker med 4,5 pst., samtidig som man reduserer eksempelvis alkoholavgifter. Og flere politikere her i Stortinget, vil jeg tro, har fått melding bl.a. fra Stavanger, der det på grunn av kutt i ettervernstilbudet er snakk om å legge ned et slikt tilbud fordi man ikke vil kunne videreføre det. Det gjaldt bl.a. behandling av metadonmisbrukere. Jeg vil spørre sosialministeren ut fra det: Hvordan tenker sosialministeren seg at kommunene skal kunne følge opp ettervernet når man i budsjettet skriver at øremerkede tilskudd til kommunerelaterte prosjekter i førstelinjetjenesten og til ettervernstiltak i kommunene kuttes?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
Jeg har et tilleggsspørsmål til kommunalministeren angående Regjeringens flyktning- og asylpolitikk. I et innslag i NRK Nordnytt for få dager siden kunne man høre om en familie i Pasvik i Finnmark. Mannen var nylig blitt enkemann og hadde et ønske om å få besøk av barnas besteforeldre fra Sri Lanka. Så får han svar fra Utlendingsdirektoratet om at det ikke er mulig dersom besteforeldrene kommer sammen. Den ene må reise først, og reise tilbake før den andre vil kunne reise. Det er altså ikke lenger mulig i Norge i dag å få besøk av sine besteforeldre for en del som på helt lovlig grunnlag oppholder seg i Norge og har fått permanent oppholdstillatelse, fordi man tror at hvis de kommer til Norge, så vil de kanskje ikke reise tilbake. Jeg vil spørre kommunalministeren om hun er enig i den typen politikk overfor personer fra andre land som på helt legalt vis bare skal på besøk til Norge for så å dra tilbake, eller om kommunalministeren tvert imot vil ta fatt i dette og få gjort noe med det.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
«Regionsykehuset i Trondheim vil finansiere driften med reklameinntekter gjennom reklame på vegger og på fjernsynsskjermer rundt omkring på sykehuset. Ser statsråden noen etiske betenkeligheter ved reklamefinansierte sykehus, og hvilke initiativ vil statsråden i så fall ta for å få dette stanset?»
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
Jeg takker for svaret. Jeg merker meg at statsråden sier at sykehusdrift er et offentlig ansvar. Jeg merker meg også den pragmatiske tilnærmingen statsråden har i forhold til reklamefinansiert sykehusdrift. Jeg må si at på mange områder kan det være rimelig å ha en pragmatisk holdning til ulike deler av helsevesenet, så lenge man har en offentlig styring med tjenestene og man holder fast ved målsettingen om at man skal ha et likeverdig helsetjenestetilbud til hele befolkningen. Men den pragmatismen som statsråden her legger til grunn, er jeg grunnleggende uenig i. Når statsråden gir uttrykk for at det fortsatt er offentlig finansiering som skal gjelde, og at man ikke finansierer det via reklame, så er jo det bare delvis riktig. Det er klart at starter man på en linje der man skal finansiere det, kan man si at andelen er veldig liten, så er den kanskje nokså liten, ikke så veldig stor, ganske stor og til slutt veldig stor. Det er fristende å spørre statsråden: På hva slags nivå når det gjelder reklamefinansiering av offentlige helseinstitusjoner, vil statsråden begynne å se betenkeligheter, hvis han ikke ser det rent prinsipielt allerede ved innføringen av det?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
«I januar 2001 vil det være fire år siden Samerettsutvalgets utredning ble avgitt. Manglende avklaring om rettighetene til land og vann i Finnmark fører til bestående konfliktlinjer i befolkningen om hvem som skal besitte rettighetene, og skaper også vansker for naturbaserte næringer, fordi det vil rå usikkerhet om premissene som vil gjelde for den framtidige næringsutviklingen. Vil statsministeren bidra til at Samerettsutvalgets utredning snarest mulig sluttbehandles av Stortinget?»
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
Jeg takker av ren høflighet for svaret, som jeg finner helt utilfredsstillende. Regjeringen håndterer denne saken som en folkerettslig labyrint, som det også er, og gjør akkurat som laboranten: Man labber rundt den. Det er klart at man her går som katten rundt den varme grøten, når hele Finnmarks befolkning, inkludert Sametinget og fylkestinget, venter på å få et svar i saken. Som jeg har redegjort for i spørsmålet, hemmer dette også næringsutvikling i et fylke som nå opplever stor fraflytting, som opplever store problemer med etablering av nye arbeidsplasser. Både nåværende sametingspresident Sven-Roald Nystø og Ole Henrik Magga har tatt klart til orde for at man må få fortgang i saken og få til en avklaring. Uansett hva utfallet måtte bli av denne saken, er det det Finnmarks befolkning samlet venter på. Jeg hadde håpet at statsministeren kunne ha svart på saken, for jeg anser den som viktig. Man må da kunne angi noen tidsperspektiver her. Det jeg har fått greie på underhånden, er at det kan ta tre til fire år. Kan justisministeren bekrefte det?
Jorunn Ringstad (Senterpartiet), 2000-11-15:
I svaret på Magnhild Meltveit Kleppa sitt hovudspørsmål sa kommunal- og regionalministeren at ho var stolt over kommuneopplegget for neste år – stolt fordi det var nokre kroner meir enn det hadde vore. Ser ikkje kommunal- og regionalministeren at summen som kommunane får til rådvelde, må stå i forhold til dei oppgåvene som skal løysast? Er kommunal- og regionalministeren stolt over det som no skjer rundt om i kommunane, at grendeskular blir nedlagde, at fritidstilbod til ungdom blir borte, og at ein heil del andre velferdstiltak blir borte på grunn av dei tronge økonomiske rammene som kommunane har? Er kommunal- og regionalministeren stolt over det som skjer?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-11-15:
Kommunal- og regionalministeren er stolt over at det er full kompensasjon når det gjelder læreroppgjøret. Jeg antar at alle stortingsrepresentanter nå får haugevis av brev fra kommuner som mener at det ikke er full kompensasjon. Blant dem som skriver til oss og ber om hjelp, er kommuner med arbeiderpartistyre. Vil statsråden medvirke til at det blir en gjennomgang av dette med sikte på å få avklart hvor store avvik det er mellom løftet om full kompensasjon og det som faktisk er lagt inn i budsjettet, og som nå fører til at en i mange kommuner må redusere skoletilbud og barnehagetilbud?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-11-15:
«Opptil en fjerdedel av den vitenskapelige staben i informatikk kan forsvinne fra Universitetet i Oslo til IT- og kunnskapssenteret på Fornebu neste år. Det vil gå ut over både forskningsaktivitet ved universitetet og undervisningsoppgaver, fordi knappheten på kompetent personell er stor. Mener statsråden en slik massiv flytting av personell er i tråd med Stortingets forutsetninger for å etablere IT-senteret, og med målet om å doble antall uteksaminerte hovedfagsstudenter i informatikk?»
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-11-15:
Den problemstillingen som jeg reiste i mitt spørsmål, er omtalt i Dagsavisen forleden, hvor sentrale krefter ved Universitetet i Oslo gir uttrykk for sterk bekymring for den flytting av ressurser som en faktisk ser, til IT-senteret. En frykter at dette vil gå ut over både forskning og opplæringsvirksomhet. Det er altså slik at den optimismen som statsråd Giske tidligere har gitt uttrykk for, og som han gir uttrykk for i dag, når det gjelder samspill og ikke konkurranse, ikke er den samme som den de opplever, de som er ved universitetet og ser hvordan det er en strøm av ressurspersoner til IT Fornebu. Mitt tilleggsspørsmål blir: Ser statsråden at det er behov for å intensivere aktiviteten for å sikre at universitetene beholder ressurser som gjør at de kan være konkurransedyktige, at de kan holde på dette sentrale personellet som er avgjørende for både forsknings- og opplæringsvirksomhet?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-11-15:
«Kulturministeren har som mål å legge forholdene til rette for lags- og organisasjonsarbeid og å styrke kulturen rundt om i landet. I Haram kommune har de på dugnad produsert en kunstbok med to cd-er. Denne kulturpakken, «Songen vår», skal selges, og alle inntektene skal gå til et kulturfond for barn og unge. Fylkesskattekontoret krever moms av salget. Boksalg er momsfritt. Det er bok/cd-kombinasjonen som utløser momskravet. Synes statsråden dette er rimelig?»
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-11-15:
Jeg takker for svaret. Det springende punkt blir på mange måter om den cd-en som vedlegges, er en naturlig del av boken, et supplement, eller om det er en vare som søkes omsatt sammen med boken. I dag er forholdet slik at det er sterkt varierende praksis i de ulike delene av landet. En kan gå i butikker i Oslo og finne kokebok med cd og mange tilsvarende bøker som den som er utgangspunkt for mitt spørsmål, som har momsfritak. Det er en veldig varierende praksis fordi en i mange tilfeller definerer det som er vedlagt, som en naturlig del av boken. Så mitt spørsmål er om statsråden vil medvirke til å få en opprydding her og da i kulturens favør, og med mindre moms enn i dag, ikke mer.
Johan J. Jakobsen (Senterpartiet), 2000-11-15:
Jeg er litt overrasket over at statsråden ikke tar den sterke kritikken fra Kommune-Norge innover seg. Jeg går ut fra at statsråden mottar de samme reaksjoner som vi i Senterpartiet gjør. Regjeringen har sagt at den legger vekt på fordelingspolitikken. Etter min oppfatning gjelder dette definitivt ikke kommunesektoren. Da tenker jeg på det faktum at Arbeiderpartiet sammen med Høyre har vedtatt at den såkalte Rattsø-kompensasjonen skal avvikles. Jeg vil understreke at det vedtak som er gjort ikke gjelder neste års budsjett. Når statsråden nå har fått dokumentert hvilke dramatiske konsekvenser dette får – jeg kan nevne at for Røyrvik kommune i Nord-Trøndelag vil det ikke være tilstrekkelig å legge ned den kommunale administrasjonen for å kompensere for dette bortfallet når ordningen er gjennomført – når en altså har fått disse dramatiske tall på bordet og en ser den skjeve fordelingen, ikke minst i distriktskommunene, kan Arbeiderpartiet tenke seg å revurdere den beslutning som er tatt, nemlig at den såkalte Rattsø-kompensasjonen skal avvikles?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
Jeg har et spørsmål til barne- og familieministeren. Nok en gang er det slått alarm rundt rettsvernet til mindreårige enslige asylsøkere. De kommer hit til landet med mange sorter traumer. Mange av dem har hatt krigsopplevelser. Bare det å komme til et land uten å ha trygge voksenpersoner å forholde seg til, er et traume i seg sjøl. SV har gang på gang etterlyst skikkelig hjelp til disse ungene og ungdommene. Vi har etterlyst at barnevernet må komme inn på en langt bedre måte enn de gjør i dag, og at barnevernet faktisk må varsles hver gang en mindreårig asylsøker kommer til et mottak. Vi vet at mottakene overhodet ikke har den kompetansen som trengs for å hjelpe disse barna. Jeg vet at Redd Barna har tatt til orde for at asylmottak for disse ungene skal gjøres om til barnevernsinstitusjoner. Mitt spørsmål er: Hva vil barne- og familieministeren nå gjøre for å sikre at disse ungene får skikkelig og god hjelp?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
Jeg takker for svaret og venter på den oppfølgingen. Jeg har et oppfølgingsspørsmål til kommunal- og regionalministeren. Flere av disse barna som ikke har fått hjelp, er rett og slett forsvunnet fra asylmottaket. Jeg har bl.a. lest at to russiske gutter har forsvunnet fra et asylmottak i Moelv. En behøver ikke ha så mye fantasi for å skjønne at disse er et lett bytte for folk som vil rekruttere dem til en eller annen form for kriminalitet. Jeg leser også med stor bekymring at dersom unge som uteblir fra asylmottak, uteblir i mer enn to-tre dager, slettes de i systemet. Og da spør jeg statsråden: Går sånt an? Går det an å ta så lettvint på situasjonen for disse barna? Bør det ikke være et system som fanger dem opp(presidenten klubber)(presidenten klubber igjen) når de forsvinner fra asylmottakene? (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
Jeg har følgende spørsmål til utenriksministeren: «Videreføring av den nordiske passfrihet var en viktig begrunnelse for at stortingsflertallet gikk inn for Schengen-medlemskap. Sosialistisk Venstreparti sa allerede da at frihet til å krysse grenser vil bli erstattet av kontroll innafor grensene. Nå viser det seg at Schengen-reglene krever personkontroll av besøkende til ferieområder. Det betyr at pass blir nødvendig for reiser i Norden, og det reiser spørsmålet om det norske folk er ført bak lyset. Hva vil utenriksministeren gjøre for at passfriheten skal bevares?»
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
Jeg takker for svaret. Nå var det ikke akkurat ordningen med å kreve pass ved kryssing av grensene jeg var inne på, men kravet om ikke bare å fylle ut noen skjemaer, men om å vise fram ID-kort som også viser statsborgerskap. I Sverige vurderer man nå å gjeninnføre kravet til pass for nordiske turister, fordi det kreves når de kommer til hoteller, campingplasser, båthavner osv. Derfor vil jeg spørre utenriksministeren: Er det galt det svenskene gjør? Har de misforstått avtalen når de nå snakker om at de vil kreve pass? Det er også en bekymring i Danmark. Danskene går også rundt og diskuterer hvorvidt de trenger å kreve pass fra utenlandske turister som kommer dit.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
Jeg har følgende spørsmål til kulturministeren: «Ved Hans B. Skasets avgang er det skapt tvil rundt statsrådens og NIFs holdning til toppidrettens verdigrunnlag generelt og antidopingarbeidet spesielt. Hva er statsrådens holdning til antidopingarbeidet, hva mener statsråden om at toppidrettsutøvere tar kosttilskudd som i verste fall kan inneholde nandrolon, og er statsråden enig i at aksept av kosttilskudd sender uheldige signal til unge idrettsutøvere?»
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
Jeg takker for svaret, og registrerer at den debatten som har vært, har ført til at statsråden har tatt noen grep. Jeg holder likevel fast på at den tvilen som ble sådd om holdningene, hva departementet egentlig stod for, ble skapt ved at statsråden stilte seg bak en idrettsledelse som på mange måter bagatelliserte og unnskyldte idrettsutøvere som var tatt for doping. Det er slik at kostholdstilskuddet til idrettsutøvere, og her snakker vi selvfølgelig ikke om jern og tran, på mange måter er en inngang til dop. Det er en del av en gråsone, hvor det stadig er jakt på bedre resultater. For idrettens skyld – og jeg har jobbet med idretten i mange år – er det viktig å være helt krystallklar når idretten beveger seg ut i en gråsone, for det er også mange kommersielle interesser som spekulerer i idretten. Derfor …(presidenten klubber) Ja, jeg skjønner at jeg må gi meg her. (presidenten klubber)
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-15:
Nei, i denne saken har jeg ikke lyst til å gi meg.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Først vil jeg si at det problemet som representanten Ågot Valle tar opp, tar denne regjeringen meget alvorlig. Vi er opptatt av at vi skal ha en meget målrettet styrket innsats mot denne gruppen, og jeg vil vise til det arbeidet som kommunalministeren gjør. Hun har ansvaret for denne gruppen, og i løpet av meget kort tid vil det bli lagt fram en egen stortingsmelding om dette. Når det gjelder det konkrete spørsmålet og forslaget fra Røde Kors om å gjøre om mottakene til barnevernsinstitusjoner, mener jeg personlig at det ikke er noen god løsning. Jeg mener at vi først er nødt til å legge til rette for å få disse barna integrert i kommunene. Det vil være det riktige og det beste for disse barna.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det er ingen tvil om at barns situasjon, uavhengig av deres bakgrunn eller på hvilken måte de kommer hit til landet, er et anliggende for Regjeringen og for meg som statsråd. Nå er det slik at situasjonen for disse barna tilligger kommunalministeren, og jeg kan forsikre representanten om at kommunalministeren og barne- og familieministeren har et utmerket samarbeid, og vi har jobbet meget tett i forhold til den meldingen som nå snart bli lagt fram. Jeg ber om forståelse for det svaret som kommunalministeren gav, og at vi er opptatt av at Stortinget skal få presentert et helhetlig og godt opplegg på en egnet måte. Jeg vil også støtte opp om den oppfordringen som kommunalministeren nå nettopp kom med, at hvis alle kommunene tar imot ett av disse barna, har vi faktisk fått gjort mye med og kanskje løst situasjonen. Jeg tror ikke at løsningen for mange av disse barna er en barnevernsinstitusjon. Det disse barna har behov for, er trygge og gode omsorgstilbud og ikke at vi fra statens side nødvendigvis skal oppbevare dem på en institusjon.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Først vil jeg ta veldig klart avstand fra den framstillingen som representanten har gitt av denne saken. Regjeringen er opptatt av at vi skal få gjort noe med prostitusjonsproblematikken i Finnmark. Grunnen til at departementet og jeg ikke syntes det var riktig å gi tilslutning nettopp til det konkrete prosjektet, var en klar anbefaling fra Universitetet i Oslo om at fagligheten i prosjektet ikke var god nok. Da syntes jeg det var ansvarlig og fornuftig heller å gå en ny runde, få andre aktører inn, framfor å bruke skattebetalernes penger på en måte som kanskje gjorde at vi ikke oppnådde det vi var ute etter.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det signalet som har gått meget klart ut fra Barne- og familiedepartementet, er at vi ønsker gode søknader. Så skal jeg love at vi også skal finne midler til den type tiltak som representanten etterspør.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Først vil jeg vise til den meget gode historien Arbeiderpartiet har når det gjelder barne- og familiepolitikken. Jeg tror nok også vi må ta med oss i virkelighetsbildet at det skjedde noe for et par år siden her i landet når det gjaldt barnehagesektoren, og det var at vi fikk innført en kontantstøtte som satte en effektiv stopper for barnehageutbyggingen i en del kommuner. Nå er det slik at også Høyre har vært med på å behandle den stortingsmeldingen som Regjeringen jobber ut fra når det gjelder barnehagepolitikken her i landet framover. Men jeg har lyst til å si – og dette vet representanten Trond Helleland utmerket – at i det svaret som har gått til Høyres stortingsgruppe fra Finansdepartementet 2. oktober, hvis jeg ikke husker helt feil, sier finansministeren tydelig, og det er gjentatte ganger uttalt også, at vi legger inn en full kompensasjon for konjunkturavgiften på barnehager. Summen er 44 mill. kr. Så det må være helt klart. Når det gjelder Høyres offensive holdning til barnehager, har den faktisk kommet nå i det alternative budsjettet som Høyre har lagt fram. Vi har vært enig i de opptrappinger som vi la til grunn gjennom behandlingen av stortingsmeldingen, og jeg vil si at en av utfordringene i barnehagepolitikken framover vil jo være at vi klarer å få med oss kommunene til å stå for denne utbyggingen. Det er slik at det er ikke staten selv som skal bygge barnehager, det må være et samspill mellom private aktører og mellom kommunene. Jeg har sagt meget klart, og vil også utfordre Høyre på det, at jeg mener at vi er nødt til å ha en kommunal utbyggingsplikt på plass, og vi er nødt til å få en lovfesting på linje med skolefritidsordningen. Holder ikke det, er i hvert fall jeg veldig klar for å vurdere andre og sterkere virkemidler og lurer på om Høyre er det samme.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Først vil jeg ta meget sterk avstand fra den påstanden som representanten Trond Helleland her prøver å komme med. For det første er det slik at vi legger inn en full kompensasjon i forhold til konjunkturavgiften på 44 mill. kr. For det andre har denne regjeringen, som den første regjeringen på mange år, lagt inn full priskompensasjon. Satsen for barn under seks år vil gi en økning på 6,3 pst., mens økningen for gruppen over tre år blir på 4,3 pst. Jeg regner med at også Høyre skjønner at dette faktisk er en styrking og en økning som vi har fått til for første gang på svært mange år. Så er det selvfølgelig en utfordring å klare å få ned foreldrebetalingen, for vi er helt avhengig av at kommunene ikke lar denne økningen i statstilskuddet gå inn i det store sluket som vi faktisk har eksempler på ute i Kommune-Norge. Da er mitt svar: Ja, vi skal følge opp det Stortinget har sagt gjennom en kommunal utbyggingsplikt og gjennom en generell lovfesting som Stortinget har vedtatt. Hvis ikke det går, skal Regjeringen komme tilbake igjen med sterkere virkemidler.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det kan godt hende at også ministeren hadde blitt meget overrasket og sjokkert hvis representanten hadde vært uenig på dette feltet. Det er svært gledelig at vi klarte å få til en så bred politisk enighet da vi behandlet barnehagemeldingen i vår. Det mener jeg har lagt et svært viktig grunnlag for den satsingen vi skal ha i tiden som kommer. Men situasjonen er at Stortinget er helt avhengig av at kommunene og de private aktørene tar sitt ansvar på alvor. Det er ikke slik at det er staten og departementet som skal bygge barnehagene. Det skal kommunene selv gjøre, og det skal de private aktørene gjøre. Vårt mål må være å legge til rette for gode rammebetingelser, slik at dette blir mulig. Jeg mener at med det opplegget som er lagt av komiteen gjennom innstillingen, der staten tar sitt ansvar og går inn med mer midler, vil vi kunne ha et grunnlag for å få ned foreldrebetalingen. Det har vært et prinsipp i lang tid om en tredeling, mellom foreldre, stat og kommune, og der kommunene skulle ta 30 pst. Det konkrete tiltaket jeg vil vurdere, er å bruke loven.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Det er helt korrekt oppfattet av representanten Lilletun.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Spørsmålet fra representanten Molvær Grimstad er rettet til barne- og familieministeren. Svaret er utformet i samarbeid med Kommunal- og regionaldepartementet, som har ansvar for alle flyktninger og asylsøkere som bor på asylmottakene, også enslige mindreårige. Jeg er helt enig med representanten Molvær Grimstad i at det er beklagelig at oppholdstida i mottak blir mye lengre enn det som er forutsatt. Situasjonen for enslige mindreårige i mottak er ikke god nok i dag, og målet er å forbedre deres situasjon. Det vil Regjeringen gjøre, og fremmer forslag på dette området i stortingsmeldingen om asyl- og flyktningpolitikken i Norge. Denne blir oversendt Stortinget i den aller nærmeste framtid. Jeg kan av naturlige grunner ikke gå inn på hvilken type tiltak det vil være. Slik jeg ser det, er det ikke aktuelt å omgjøre mottak for enslige mindreårige til barnevernsinstitusjoner. Jeg legger i min vurdering bl.a. vekt på at den beste måten å gjøre situasjonen bedre på for de barna som kommer alene, er at mottakene styrkes og at barna kommer raskest mulig ut i en helhetlig omsorgssituasjon i en kommune. Dette vil vi tilstrebe. Utlendingsdirektoratet arbeider med å etablere en avdeling for de yngste asylsøkerne som kommer uten eldre søsken eller slekt som de kan bo sammen med, for å sikre at de yngste får en nødvendig omsorg i en noe mer skjermet situasjon. Jeg ser det heller ikke som noen god løsning å omgjøre mottakene til barnevernsinstitusjoner, fordi dette vil innebærer at alle enslige mindreårige blir gjort til barnevernsklienter, mens behovene deres vel så gjerne kan være av helsemessig eller skolefaglig art. Barnevernet har imidlertid en viktig rolle lokalt når mottakene melder om en bekymring som de vil at barnevernet skal følge opp. Slik oppfølging gjør barnevernet i dag, men jeg er helt enig med Molvær Grimstad i at de totale tilbudene til denne vanskeligstilte gruppen er nødt til å forbedres. Derfor er Regjeringens arbeid med stortingsmeldingen viktig, og vi vil som sagt komme med konkrete tiltak i løpet av kort tid.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-11-15:
Først vil jeg understreke meget, meget sterkt at det er ingen tvil om at jeg tar ansvar også for disse barna. Vi har som sagt ansvar for alle barn, og da er denne gruppen inkludert. Vi vil legge fram en melding der vi kommer med konkrete tiltak nettopp overfor denne gruppen. Vi må ha en langt mer aktiv holdning og komme med forslag til konkrete tilpasninger som gjør at disse barna slipper å være på mottak i særlig lang tid. Det er et overordnet mål for denne regjeringen. Så har jeg også lyst til å vise til det kommunalministeren i dag sa i sitt svar i den muntlige spørretimen, der hun oppfordret alle kommunene til å ta inn ett enkelt av disse barna. Da ville vi faktisk langt på vei fått løst problemet. Når det gjelder spørsmålet om barnevernet, er det helt klart at disse barna selvfølgelig også skal omfattes av(presidenten klubbar) og kunne få hjelp gjennom barnevernet vårt. Det som er viktig, er at vi ikke gjør barn til barnevernsklienter hvis det ikke er det de har behov for å bli(presidenten klubbar) (presidenten klubbar) (presidenten klubbar)