Lars Sponheim (Venstre), 2008-12-02:
Det er et stort lerret om politikk interpellanten har invitert oss til en kveldsstund i tidlig adventstid. Hvis noen hadde sagt – la oss nå ta en liten time og diskutere hva vi tror kommer til å bli diskutert i valgåret 2009, vil jeg tro at dette er en ganske god og utnyttet liten time. Det er dette det kommer til å handle om det neste året. De temaene som blir lagt fram og brettet ut i denne debatten, tror jeg vi skal komme til å holde på med et helt år framover – kanskje ikke så veldig rart, for det vil være debatten om hvordan den sittende regjering har brukt sine utrolige muligheter og sine utrolige inntekter, hvordan de har prioritert de mulighetene og inntektene. Jeg tilhører nok dem som ikke er så veldig opptatt av å drive teologisk tolkning av et stortingsvedtak i 2001, som om vi diskuterer hva det er klokt å gjøre til enhver tid. Jeg er i opposisjon til den sittende regjering. Derfor mener jeg at det er ting den sittende regjering har gjort og prioritert som jeg gjerne skulle sett gjort annerledes. Det jeg tror vi kunne ha samlet oss om, når vi har en diskusjon som dette, er å slå fast at det har vært eventyrlige tider den sittende flertallsregjering har fått anledning til å regjere landet i. For det første har vi hatt en rekordstor global vekst, som har virket utrolig gunstig for Norge, ved at vi har hatt veldig høye råvarepriser ut, og vi har hatt rimelige forbruksvarer inn i landet. Dette har i tillegg blitt stimulert av en fantastisk innenlandsk etterspørsel og høy aktivitet og lav arbeidsledighet i norsk økonomi. Det er ingen tvil om at den sittende regjering har kunnet forvalte veldig store inntekter. Om en regner på bruttoinntekter, har vel inntektene økt med borti 200 milliarder kr i løpet av den sittende regjerings regjeringstid. Men det er jo også slik, som finansministeren gjentatte ganger har sagt fra denne talerstol, at det er ikke 200 milliarder kr Regjeringen har kunnet bruke, men de har til dels blitt korrigert vekk, fordi vi prøver å skille mellom gode og dårlige tider når vi plukker ut politikken. Men det er nok også rett å si – og dette må jeg si jeg har fulgt nøye med på gjennom disse årene – at denne regjering har hatt et større politisk handlingsrom enn noen regjering før, og har hatt en mulighet til å bruke mer penger og disponere mer penger enn noen regjering før seg gjennom historien. Derfor blir det av og til litt rart når Regjeringen på denne talerstol gjør det til sitt store poeng at den har brukt mer penger. Selvfølgelig har den brukt mer penger – på alle områder! Noe annet burde vært underlagt straffeloven – og det er det jo ingen som vil komme med i denne sammenheng! Men det hører også med at vi har bak oss noen år hvor kostnadene har løpt rimelig løpsk i norsk økonomi. Vi har ikke bare kanskje blitt verdens beste land å bo i når det gjelder inntekter, men vi har nok også blitt verdens dyreste land å bo i. En illustrasjon på hvor gode tider vi har, er den nysalderingen som passerte statsråd på fredag, hvor vi ser at det er ikke så mye oljeinntekter vi bruker i norsk økonomi. Det går så himla bra for fastlandsøkonomien i Norge at det er forbausende lite vi bruker av oljeinntektene når vi gjør opp regningen. Det sier oss at vi bør ikke ha et ensidig fokus på at det er olje – oljeindustrien og oljeøkonomien – som gjør at vi har så gode tider i Norge. Vi har også verdens beste fastlandsnæringsliv, som har en eventyrlig produktivitetsvekst, og som har gjort at dette landet hadde klart seg veldig bra uten oljeinntektene, handlingsregler og oljeøkonomi. Det synes jeg kanskje vi burde være mer kry av enn at vi snubler over skattekister rett utenfor kysten vår. Jeg synes det er verdt å minne om det sentralbanksjefen sa i en høring med finanskomiteen i vår, hvor han snakket litt om dette og fikk oss til å legge oss på minne at det gikk veldig bra for Norge uavhengig av oljeøkonomien. Han sa at Norge har hatt en eventyrlig produktivitetsvekst fra 1990-tallet og utover. Vårt næringsliv tar i bruk ny teknologi, IT-teknologi og organiserer seg mer effektivt enn noe annet næringsliv. Det er derfor det går så bra med oss. I tillegg har vi vært så heldige å snuble over disse enorme oljeinntektene, som vi i hovedsak kan spare, men som vi kan bruke lite grann av, som på en måte er prikken over i-en, og som gjør at vi kan diskutere enda mer politikk i denne salen. Men jeg har også lyst til å si i den sammenheng at den samme sentralbanksjefen sa også at problemet har vært fravær av produktivitetsvekst i offentlig sektor de siste årene. Det er kanskje den største kritikken, at de store oljeinntektene har gjort at vi under denne regjering har slappet litt for mye av når det gjelder å effektivisere offentlig sektor. Det kommer til å slå ganske stygt inn på oss når vi nå går inn i tøffere tider, og hadde trengt å kunne husholdere bedre med kostnadene. Så skulle jeg sagt masse pent om forskning, som det mest fornuftige vi skulle gjort, men jeg er helt sikker på at det vil by seg anledninger gjennom valgåret til å snakke om det.