Kent Gudmundsen (Høyre), 2019-05-28:
Norge er kåret til verdens beste land å bo i og er blant landene i verden med lavest ulikhet i inntekt. Vi har også høy levestandard, høy tillit og godt utbygde offentlige velferdstjenester. Vi har altså bygd opp omfattende velferdsordninger som gir utdanning, helsetjenester og omsorg til alle. Dette bidrar til å skape et samfunn med muligheter til alle. Men særlig utdanning er avgjørende for at vi gir barn og unge gode muligheter senere i livet. I barnehage og skole legges et grunnlag som den enkelte kan bygge videre på gjennom læring resten av livet, og en god skole er nøkkelen til alt. Høyre vil ha en skole med muligheter for alle, der det er elevenes talent og interesser som avgjør hvilken skole en går på. Hvor en bor eller størrelsen på lommeboka til dine foreldre skal ikke være tungen på vektskålen. En dårlig skole reproduserer sosiale forskjeller. I f.eks. matematikk vet vi at karaktersnittet til elever med foreldre med høyere utdanning er 4,4, mens det for elever med foreldre uten høyere utdanning er 2,8. Det forteller oss at skolen i dag ikke i stor nok grad makter å kompensere for sosiale forskjeller hjemmefra. Skolegangen har altså en enorm innvirkning på enkeltmenneskenes liv. Der en god skole skaper muligheter for alle, kan en dårlig skole være starten på livet utenfor. I forrige uke publiserte SSB det vi kaller for skolebidragsindikatoren. Den forteller oss hvor mye skolen bidrar til elevens læring hvis man tar bort forutsetninger som kan påvirke resultatene, med andre ord korrigerer man tallene for foreldrenes utdanningsnivå, inntekter og eventuelle innvandringsbakgrunn. Da er det nedslående å se hvor store forskjeller det er i hvor flinke skolene er til å løfte elevene. Disse tallene, sammen med karakterstatistikken fra SSB og annet grunnlag vi har, viser at vi har en forskjellsskole i Norge, hvor det fortsatt har altfor mye å si hvilken skole man går på, hvor i landet man bor, og hvem foreldrene er. Høyre vil bekjempe denne forskjellsskolen fordi kampen mot forskjellsskolen er kampen for kunnskapsskolen. Norge har blant de beste utgangspunkt i verden for å skape en skole med muligheter for alle. Det må vi bruke. Og Høyre i regjering har gjort mye for å bekjempe nettopp forskjellsskolen for å skape en skole med muligheter for alle. Vi har innført en grense for hvor dårlig skolekvalitet man har før man får tilbud om hjelp, og hittil har 66 kommuner og 227 skoler blitt fulgt opp. Vi har altså gitt 34 000 lærere tilbud om videreutdanning, og vi har innført en femårig grunnskolelærerutdannning på masternivå. For Høyre starter tidlig innsats i barnehagen, derfor har denne regjeringen vært opptatt av at barnehagen skal være tilgjengelig for alle. Vi har innført redusert foreldrebetaling og gratis kjernetid for alle to-, tre-, fire- og femåringer. Vi har satt et tak på hvor mye av lønnen som skal gå til barnehageutgifter. Når vi vet at barnehage, skole og utdanning er så viktig for sosial mobilitet, og for å kunne leve selvstendige og gode liv, da synes jeg det er litt rart at de partiene som mener at de bryr seg mest om å utjevne sosiale forskjeller, nærmest ikke snakker om kvalitet i skolen. La meg ta noen eksempler: Senterpartiet og SV er imot en nedre grense for skolekvalitet. Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV er imot krav om fordypning i norsk, matte og engelsk for lærere som underviser i disse fagene. I sitt alternative statsbudsjett foreslo SV å kutte 500 mill. kr – 0,5 mrd. kr – til etter- og videreutdanning. Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV er imot fraværsgrensa. Senterpartiet er imot lærerspesialistordningen. Det er mye som ikke henger sammen mellom ord og handling i politikken her. Utdanning er den viktigste enkeltfaktoren som bidrar til varig utjevning av sosiale forskjeller, fordi utdanning gir den enkelte valgfrihet og muligheter til arbeid. Da kan man ikke prioritere alt, eller kutte i eller velge bort kunnskapsfokuset. Det er det barna våre som taper på.