Sigurd Hille (Høyre), 2015-12-14:
Skatt er noe som folk er opptatt av – politikere også. I det store bildet er de politiske partier ikke så veldig uenige om dette temaet. Selve skattesystemet ser det ut som om man langt på vei er enig om, riktignok med noen nyanser, men selve nivået er det nok flere meninger om. For Høyre og regjeringen er det viktig å presisere at verdiene må skapes før de fordeles, særlig i en tid som krever nye arbeidsplasser og trygghet for de jobbene som er. Overskriften i budsjettet er som kjent arbeid, aktivitet og omstilling. Med dette som utgangspunkt må også skattesystemet og ikke minst skattenivået være slik tilpasset at det ikke bryter med disse hovedlinjene. For en som har sin bakgrunn i privat sektor, må det være tillatt å ha fokus på nettopp denne sektors situasjon. Vi er helt avhengig av at det brede norske næringsliv har gode rammevilkår. Det er grunn til å minne om at de fleste norske bedrifter er små. Typisk er de mange familieeide, små virksomheter, gjerne med ti ansatte, lokalisert i Distrikts-Norge. Det er selvsagt også større bedrifter, som betyr mye i lokalsamfunn. Vi ønsker at alle disse bedriftene skal overleve og ikke minst kunne utvikles, slik at nye arbeidsplasser kan skapes. Men viktigst er kanskje at alle disse private bedriftene klarer å være konkurransedyktige og har rammebetingelser som bidrar til dette, og som verner om de arbeidsplassene som er. Skattepolitikken knyttet opp til disse virksomhetene og deres drift og eiere, er derfor helt avgjørende. At de ansatte har lønns- og arbeidsvilkår som er gode, vil da være en konsekvens av virksomhetens ve og vel. Forslaget om å redusere bedriftenes skatt, i denne omgang til 25 pst., er selvsagt velkomment. Det er flere grunner til det. Som begrunnelse for denne reduksjonen som nå foreslås, vises det ofte til at dette er av hensyn til landene som det er naturlig å sammenligne oss med, og, kanskje viktigst, at det vil føre til økte investeringer og dermed flere arbeidsplasser. En reduksjon i selskapsskatten vil dermed være vekstfremmende. Dette er det vel ganske bred enighet om. Imidlertid er mitt inntrykk at det å betale skatt av et overskudd og et positivt driftsresultat er det rimelig stor grad av forståelse for. Hvorvidt skattesatsen er 22 pst. eller 25 pst. i denne sammenheng, er kanskje ikke det aller viktigste, i alle fall ikke for den lille familiebedriften som uansett ikke har flytteplaner ut av landet – og heller ikke fra sin hjemkommune, for den saks skyld. Langt, langt viktigere er formuesbeskatningen knyttet opp til den samme virksomheten. Vitnesbyrdene fra utallige små og mellomstore privateide bedrifter er mange. Til det kanskje kjedsommelige har noen av oss i denne sal fremhevet formuesskattens uheldige og til dels ødeleggende virkninger. Når private eiere må betale skatt av bedriftens formue, en formue som er knyttet opp til bedriftens eiendeler, kan det få særdeles uheldige virkninger. Noen kan hevde at eierne bare kan ta ut utbytte for på den måten å betale sin skatt, og det gjøres, men det finnes mange virksomheter som enten går med underskudd, eller som ganske enkelt ikke har likviditet til uttak. Hva skal disse eierne gjøre? Selge bedriften – og vil det i så fall være noen som vil kjøpe den? Arbeiderpartiet skriver i sine merknader, under henvisning til en rapport fra Menon, at kutt i formuesskatten ikke har noen virkning på bedriftenes investeringer. Det er nå en påstand som virker merkelig, men om den var rett, ville formuesskatten ha den effekt at virksomheten ganske enkelt vil kunne opphøre hvis eierne ikke er i stand til å betjene en skatt med bakgrunn i bedriftens formuesverdi, hvor det altså ikke er likviditet til uttak. For meg virker det som om merknadene fra Arbeiderpartiet er blitt til ut fra en teoretisk forestilling om hvordan norsk næringsliv ser ut, sett fra skrivebordet. I denne sak er det altså ikke foreslått noen ytterligere nedtrapping av formuesskatten, med unntak av en minimal justering av bunnfradraget. Det er grunner til dette, men det betyr ikke at de nevnte problemstillinger skal legges bort – tvert imot. I stortingsmeldingen om bedre skatt, som skal diskuteres og behandles til våren, er det et kapittel om målrettede lettelser for næringsrelatert kapital. Det fremgår at begrepet «arbeidende kapital» ikke har et innarbeidet og presist innhold, men at dette området må utredes nærmere. Det fremgår også at regjeringen i budsjettet for 2017 vil komme tilbake til en nærmere vurdering av målrettede lettelser for næringsrelatert kapital. Jeg oppfatter bl.a. merknadene fra Kristelig Folkeparti i denne sak vi nå behandler, i samme retning. Det heter at partiet «ønsker lettelser i formuesskatten på arbeidende kapital investert i bedriftene». Langs disse linjene er det håp om et bredt flertall, som kan få gjort noe med de uheldige virkningene som formuesskatten har for norske private bedriftseiere.