Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 1999-12-16:
Det er svært viktig at et flertall i dag sier ja til Regjeringens forslag om å innføre 18-årsgrense for spill på gevinstautomater. Dermed erkjenner vi at det er nødvendig å beskytte barn og ungdom mot muligheten for å utvikle spilleavhengighet. Når dette har kommet opp som et aktuelt tema, skyldes det ikke minst henvendelser og beskrivelser fra dem som har opplevd problemet på nært hold. Barn stjeler hjemme, de stjeler i forretninger og napper vesker for å skaffe seg penger til å spille for på automater. Og hva som kanskje er enda verre: Barn og ungdom prostituerer seg av den samme grunn. Det er derfor helt nødvendig at vi griper inn med aldersgrense for å stoppe en slik utvikling. Den erkjennelsen deler de humanitære og frivillige organisasjonene med Stortingets flertall. Ja, enkelte har selv gått i forveien og innført aldersgrense på sine egne automater. Det tjener dem til ære. Kristelig Folkeparti hadde regnet med at det ville bli enighet i komiteen om innføring av aldersgrense for spill på gevinstautomater. Det er derfor med undring vi konstaterer at Fremskrittspartiet ikke deler denne oppfatning. Det kan neppe bety annet enn at Fremskrittspartiet ikke ser det press og den uheldige utvikling som altfor mange barn og unge utsettes for. Når automatprofitørene selv ser problemet, hvorfor aksepterer ikke Fremskrittspartiet dette og viser den nødvendige omsorg? Dette skuffer meg, men det er selvsagt langt mer dramatisk for dem som blir sveket av Fremskrittspartiet. Problemet med spilleavhengighet er ikke begrenset til de private spill, og det handler heller ikke bare om barn og ungdom. Det er derfor helt nødvendig at også de statlige og øvrige spill gås etter i sømmene. Det vil forbause meg om ikke Stortinget vil likebehandle disse med de private vi omtaler i dag. Visst kan vi være enige om at det er såkalt aggressiv lokkemat i lys, lyd og bilde på auto matene. Men det er ikke mindre aggressivitet i markedsføringen av lottomillionærene som ikke er som andre mennesker, eller i ekstraflaksen man kan ha ved å vinne 20 000 kr hver måned i 20 år framover. Så løp og kjøp Lotto og Flax! Jeg har opplysninger fra sosialkontor som forteller at store grupper av innvandrere fra land hvor spill ikke er vanlig, bruker kolossalt mye penger på spill i Norge, og jeg har ved selvsyn konstatert at det stemmer. Men vi har heller ikke noen oversikt som forteller om utviklingen til avhengighet blant våre nye landsmenn. For at vi skal få en vitenskapelig holdbar oversikt over avhengighetsomfanget som skikkelig grunnlag for prinsippdrøfting omkring spillene og behandlingsbehovet, bør det iverksettes en befolkningsundersøkelse, f.eks. i regi av Statens institutt for alkohol- og narkotikaforskning. I Sverige viser en undersøkelse at 9 pst. av befolkningen står for 52 pst. av spilleomsetningen, og at 3 pst. står for 33 pst. av spillingen. Det er sannsynligvis i denne gruppen vi finner dem som spiller seg fra «gård og grunn ». Her skapes tragediene, ikke minst for de nære pårørende. Ved stortingsmøtets begynnelse i dag leverte jeg et privat lovforslag til Stortinget for å inkludere de spilleavhengige i det offentlige behandlingstilbudet. Det er nemlig helt nødvendig at dette problemet blitt tatt på alvor i seriøs behandling. Ved de institusjonene som allerede tilbyr behandling, er det stor søkning. Det påstås også å være så god måloppnåelse at 75 pst. av de ferdigbehandlede blir kvitt problemet. De fleste vil med stor sannsynlighet kunne behandles poliklinisk, og altså ikke trenge permanent innleggelse i institusjon. Jeg vil imidlertid antyde at det vil være riktig å sette av f.eks. 2 pst. av omsetningen på spill til forskning på og behandling av spilleavhengighet. Dermed er jeg fremme ved mitt andre hovedpunkt i innlegget, nemlig hensynet til organisasjonenes inntekter. Også Kristelig Folkeparti er glad for og verdsetter den store humanitære og frivillige innsats som gjøres av de fleste som får inntekter gjennom dagens lotterier og gevinstautomater. Vi er ikke ute etter å «strupe » inntektsmulighetene til seriøse og verdifulle samfunnsaktører, men vi ser et spillemarked med stor omsetning og en del ofre som står for brorparten av pengebruken. Det er en etisk konflikt. I den sammenheng søker Kristelig Folkeparti de løsninger vi mener er de riktigste. Innføring av aldersgrense, opprettelse av lotteritilsyn og noen modifiseringer på automatene vil utvilsomt resultere i minkende inntekter for organisasjonene. Kan vi kompensere for dette inntektstapet på noen måte? Neppe for alt, men vi må være villige til å se på fordelingen av inntektene fra hele spillemarkedet på nytt. Dette bør også innbefatte inntektene fra rene underholdningsspill og eventuelt andre spill uten pengegevinster. I forbindelse med automatmarkedet er det også et svart marked, som framtidige automater må forhindre. Det dreier seg bl.a. om mekaniske telleverk som i dag kan manipuleres til bare å registrere hver annen krone som puttes på automaten. Dette gir grobunn for svart omsetning og unndragelse av midler som ellers skulle ha gått til det lotteriverdige formålet. På automater med mekanisk telleverk kan telleverket også kobles ut, slik at telleverket bare registrerer omsetning i deler av en periode. Automaten kan da f.eks. spille inn lovlig inntekt i halve måneden og svart inntekt i resten av måneden. Det finnes også et apparat i markedet som kan skru tilbake telleverket på automater med mekanisk telleverk. Også andre metoder benyttes for å kassere inn svart inntekt, men vi har full tillit til de seriøse humanitære og samfunnsnyttige frivillige organisasjoner. Derfor vil det også være til fordel for disse at markedet etter en overgangsperiode bare består av nye typegodkjente automater med elektronisk telleverk. Det siste punktet jeg velger å omtale i mitt innlegg, gjelder alkoholholdige drikkevarer som gevinst. Kun Kristelig Folkeparti har merknad på dette punktet i innstillingen. Noen vil sikkert antyde at det er fordi vi er fanatikere. Det er vi ikke. Men partiets representanter i justiskomiteen har kunnskap om og erfaringer med mennesker som nettopp gjennom fredagsvinlotteriet på sin arbeidsplass fikk puffet som skulle til for «å gå på en sprekk ». Hva folk gjør i sitt private liv, vil vi ikke sette oss til dommere over. Men Kristelig Folkeparti ønsker ikke å åpne for den mulige tolkning at lotterier med alkoholholdige drikkevarer som gevinst, skal være tillatt på arbeidsplasser. Det medfører nemlig et unødvendig press på dem som ikke må få alkohol mellom hendene, fordi det i så fall går galt. Det skal mot, krefter og ydmykende forklaringer til for å si at jeg ikke vil kjøpe lodd når overskuddet går til sosiale tiltak for de ansatte. Da er man asosial, og det er kun de som har erkjent sitt problem og fått hjelp for det, som da tør si fra. Nå heter det riktignok i Ot.prp. nr. 84 at man foreslår endring i lotteriloven for å bringe reglene i samsvar med alkoholloven § 8-6. Det skal være en teknisk tilpasning og innebærer at alkohol som gevinst er tillatt i privat sammenheng. Men slik oppfattes ikke forslaget. I Aftenposten 11. desember kommenterer Gunnar Magnus det slik: «Flertallet åpner også for å legalisere alle vinlotterier rundt om på norske arbeidsplasser. » Dette sier Kristelig Folkeparti at vi ikke vil være med på. Som ved aldersgrense for spill på automater vil vi gjennom nei til alkohollotterier på arbeidsplassene verne den mest sårbare part.