Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2009-11-19:
Det blir sagt at kunnskap er makt. I så fall handler Norges samarbeid med EU gjennom EØS-avtalen også om fri bevegelse av makt og innsikt. Med friere utveksling av kunnskap og ideer kan EU i større grad bli det fredsprosjektet som det fortjener å være. De fire frihetene i det indre markedet til EU er velkjente og etablerte, men som utenriksministeren nevnte i sin redegjørelse, snakker statslederne i Europa nå om en femte frihet, nemlig fri bevegelse av kunnskap og ideer. I Lisboa-traktaten blir dette perspektivet styrket ved at det for første gang er nedfelt at det skal utvikles et europeisk forskningsområde. Alle land har behov for kunnskap fra andre land. De store utfordringene som verden står overfor, krever samarbeid over landegrensene, uansett om det handler om matkrise, klimakrise eller spørsmål som sjeldnere når offentlighetens dagsorden. En viktig del av vårt samarbeid med EU må derfor være å sikre norske studenter, forskere, forskningsinstitusjoner og næringsliv gode vilkår i samarbeidslandene. Uansett om man på et tidspunkt skulle formalisere fri bevegelse av kunnskap som en egen frihet eller ei, mener jeg det er avgjørende at Norge deltar aktivt i den utviklingen vi ser i EU på dette området. Uten samarbeid internasjonalt er det vanskelig å fremme god kvalitet i forskningen, og uten god kvalitet i forskningen er det vanskelig å adressere de store utfordringene på en tilfredsstillende måte. Med økt internasjonalisering øker også tilgangen på investeringer som styrker norsk forskning. I St.meld. nr. 30 for 2008–2009, som Stortinget behandlet tidligere i år, kunne vi lese at ca. 8 pst. av de samlede forskningsressursene i Norge i 2007 kom fra utenlandske kilder. For 20 år siden var det bare 2 pst. Midlene fra EUs rammeprogram for forskning og teknologisk utvikling utgjør nesten 20 pst. av dette. Det er viktig for Norge at vi deltar som fullt medlem i EUs rammeprogrammer på dette området, og at vi har vært deltaker i mer enn 20 år. Det er også det klart største EU-programmet Norge er med i. Samarbeidet med EU på forskningsområdet er nyttig for Norge, og Norge gjør seg nytte av det. Det er verdt å merke seg at norske søkere hevder seg godt i konkurranse om EUs prosjektmidler. Siden det sjuende rammeprogrammet startet i 2007, er det sendt inn over 1 500 søknader med norske deltakere. 330 av disse er innstilt for finansiering. Det betyr litt over hver femte søknad. For sammenligningens skyld er snittet for alle deltakerlandene hver sjette søknad. Det er spesielt innenfor miljødelen av rammeprogrammet norske forskere er mest aktive. Her har faktisk hvert tredje EU-prosjekt en eller flere norske partnere. Også innenfor energi- og sikkerhetsforskning og på det marine området skårer vi høyt. Norge er også avhengig av å bryne seg på kunnskap man har utenfor landets grenser, for å kunne videreutvikle vårt eget velferdssamfunn og øke verdiskapingen. Elever og studenter er framtidens forskere og verdiskapere. Fram til i dag har mer enn 14 500 norske studenter deltatt i utveksling. Over 100 000 norske elever har deltatt i skolesamarbeid. Over 1 500 elever og lærlinger har deltatt i utveksling i EU-relaterte utdanningsprogrammer. Norge er avhengig av denne typen internasjonal kompetanse i sin befolkning. Det styrker også våre bånd til europeiske handelspartnere og gir unge fra andre land muligheten til å ta med seg erfaringer fra Norge. Slik handler fri bevegelighet av makt og innsikt både om solidaritet og om verdiskaping. Det kler en rød-grønn regjering.