Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2017-03-30:
Denne saken handler om gjennomføring av prosjektet rv. 3/rv. 25 i Hedmark som et OPS-prosjekt. Riksvei 3 inngår i transportkorridoren mellom Oslo-området og Trøndelag. Prosjektet har som målsetting å gi bedre framkommelighet, bedre trafikksikkerhet og et bedre bomiljø langs dagens vei. Det skal også gi et sammenhengende tilbud for gående og syklende mellom Hamar og Elverum. Ny rv. 3 legges utenom Elverum, og utbyggingen vil styrke Hamar og Elverum som felles bo- og arbeidsmarkedsregion. Det er et godt prosjekt Stortinget vedtar i dag. Ikke minst er det gledelig at vi nå får et nytt OPS-prosjekt i gang. Kristelig Folkeparti støtter dette, og fra vår side har vi i lang tid – en rekke ganger og konsekvent – vært positive til OPS-modeller innenfor veisektoren. Stortingsmeldingen På rett vei la grunnlaget for en fornyelse av måten vi bygger veier på i Norge. Det har Kristelig Folkeparti etterlyst lenge, men under den rød-grønne perioden var det altfor lite fokus på fornyelse av sektoren. Nå ser vi en endring, og Kristelig Folkeparti er stolt av å være en del av et flertall som sørger for nytenkning, innovasjon og fornyelse i norsk veibygging. OPS er én av flere aktuelle gjennomføringsstrategier som kan benyttes. Det viktigste er at vi sørger for at planlegging og bygging av veiprosjekter blir gjennomført raskt og kostnadseffektivt. OPS-modellen er et godt virkemiddel i så måte. Derfor er det også svært positivt at Nye Veier AS er etablert, og at OPS blir tatt i bruk der det er aktuelt som et supplement til tradisjonelle gjennomføringsstrategier. Når det gjelder prosjektet rv. 3/rv. 25 i Hedmark, framgår det av proposisjonen at det kan være hensiktsmessig å få prøvd ut ulike modeller for milepælsbetaling. Derfor er det for dette prosjektet lagt opp til en noe lavere milepælsbetaling enn det som følger direkte av stortingsmeldingen På rett vei. Det legges her opp til en OPS-modell der ca. 50 pst. av byggekostnadene blir utbetalt ved trafikkåpning, og det resterende over 20 år. Samtidig er det viktig at betalingsstrømmen utformes slik at det blir en reell risikooverføring til OPS-selskapet, noe som er et sentralt moment for staten i valg av en OPS-modell. Her blir behovet for bompengelån redusert sammenlignet med ordinær gjennomføring, og bompengeselskapet tar opp et mindre lån. Med dette som bakteppe er det interessant å registrere Arbeiderpartiets vedvarende motstand mot en slik tenkning. I innstillingen hevder Arbeiderpartiet at til tross for ordningen med milepælsutbetalinger handler OPS fortsatt om privat lånefinansiering av offentlig vei. Vel, denne motstanden mot fornyelse er i beste fall konsistent over tid. I 2011, den 26. oktober, svarte daværende statsminister, fra Arbeiderpartiet, på et spørsmål om veibygging fra representanten Knut Arild Hareide. Han sa det da slik: «Det er jo slik at hvis Norge begynner å lånefinansiere veiprosjekter, har vi innrettet oss veldig dumt. Vårt problem er ikke at vi har for lite penger, vårt problem er den totale bruken av penger og eventuelt press på renten. Vi behøver ikke å kjøpe veier på avbetaling, vi kan bevilge til dem kontant.» Dette sa daværende statsminister. Dersom Arbeiderpartiet fortsatt mener at låneopptak er et galt virkemiddel innenfor veisektoren, er det grunn til å minne om at det totale lånebeløpet som den rød-grønne regjeringen sto bak for å få bygd ny vei, var større enn noen gang før. Så hører jeg representanten Tung fortsatt gi uttrykk for stor skepsis til OPS-prosjekter. Men bompengesystemet, som også Arbeiderpartiet har akseptert, har renteutgifter som selskapene må betjene som følge av lånene de tar opp i vanlige banker. Selskapene har også andre kostnader ved å drifte bompengeløsningene. Bompengeselskapene må dessuten forskuttere statens bidrag til bygging av veien og får derfor også renter på dette. Dersom Arbeiderpartiet fortsatt mener at dette er å innrette seg «veldig dumt» – for å sitere daværende statsminister – taler det for seg selv. Arbeiderpartiet sørget for låneopptak, eller vei på avbetaling, som de kaller det, så retorikken faller her etter min mening på sin egen urimelighet. Kristelig Folkeparti og jeg er mer opptatt av å bidra til en fornyelse av sektoren, raskere utbygging, lavere risiko og mer vei for pengene. Jeg viser ellers til saksordførerens gode gjennomgang.