Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2014-10-06:
Arbeiderpartiet vil i denne perioden fortsette å arbeide for et rettferdig samfunn med små forskjeller og store muligheter. Der vi er enig i at regjeringens forslag er til det beste for Norge, vil vi gi støtte. Der vi mener forslagene tar Norge i feil retning, vil vi fremme våre alternativer. Vi ser nå at millioner av mennesker arbeider seg ut av fattigdom. Det er positive endringer vi ikke må glemme når vi samtidig uroes over internasjonale utviklingstrekk. I Midtøsten skal Gaza bygges opp etter bombingen i sommer. Kampene i Syria fortsetter, og vi ser den grufulle fremferden til ISIL, verdens mest brutale terrororganisasjon. Det er skapt usikkerhet i Europa som følge av krisen i Ukraina og Russlands militære fremferd i strid med folkeretten. Vi går inn i en avgjørende periode for det internasjonale klimaarbeidet med møte i Lima i desember i år og den store klimakonferansen i Paris i 2015. Et viktig mål for utenrikspolitikken er at den skal gjøre innenrikspolitikken mulig. Da gir det seg selv: Norge må fortsette sitt sterke internasjonale engasjement. I Europa skal vi stå sammen med våre allierte og partnere og arbeide for at politiske uenigheter løses politisk, ikke militært. Vi skal arbeide for at samarbeid erstatter økt spenning, og vi skal bidra til en fortsatt positiv utvikling i nordområdene. Vi skal konfrontere ekstremisme og fanatisme sammen med andre land. Vi må bekjempe terroren der den oppstår, og vi må sette sterke krefter inn for å forebygge – ute i verden og i vårt eget land. Det er bra at regjeringen nå løfter fram klima, slik den gjør i trontalen. Vi kan ikke være uberørt av kunnskapen om den globale oppvarmingen. Vi må la klima sette en ramme for alt annet vi gjør. Klima henger også sammen med det som er Norges store utfordringer i tiårene som kommer: Vi blir flere, vi blir flere eldre, og flere trekker mot byene og mot områdene rundt byene. Samtidig er Norge mulighetenes samfunn. Vår oppgave som folkevalgte er å forstå de store spørsmålene i vår tid og vite hva de krever av oss – at vi er villige både til å trekke på viktig erfaring og til å tenke nytt. Arbeiderpartiet vil støtte en politikk der vi velger å møte de største utfordringene som fellesskap. Vi er tydelige på dette: Vi skal bygge landet, og vi skal bygge landet sammen. Vi skal bygge nytt, bygge om, bygge på – boliger, bygninger, infrastruktur – og bygge og videreutvikle kunnskap og kompetanse på en måte som ser hver enkelt, og gir alle muligheter. Det som motiverer oss, har kjente fellesnevnere fra norsk historie: demokrati, vår felles innsats i små og store fellesskap – fra familien via lokalsamfunnet til nasjonen. At vi greier å holde ulikhetene små og mangfoldet rikt, er helt avgjørende for at vi skal ta vare på og videreutvikle samfunnets tillit, vår sosiale kapital. Et rikt land og en rik befolkning trekker til seg sterke markedskrefter. Vi må møte dem med en tydelig demokratisk kontroll for å sikre en utvikling til beste for samfunnet og generasjonene etter oss. Sterke krefter med svak kontroll fører til at forskjellene mellom folk, generasjoner og regioner øker. Det er en utvikling vi ikke kan ta oss råd til. Politikken må ha en vilje til å styre og til å stille krav til utviklingen. Slik sørger vi for at vi får byområder der det også er rom for barnefamilier at vi har et helsevesen for alle med den nødvendige kompetansen og de tilstrekkelige ressursene, og at vi har en vilje til folkehelsesatsing som prioriterer forebygging fremfor å reparere dyrt at vi tar nye initiativ for å ivareta miljø og klima, med klare mål for energieffektivisering og fornybarsatsing, med mål om mindre sløsing, mer bærekraftig forbruk, mer gjenbruk og mer resirkulering at vi har vilje og ressurser til å støtte opp om vårt nyskapende næringsliv og våre gründere at vi har en aktiv vilje til å motvirke negative ulikheter innen inntekter og formue som følge av ulik tilgang til arbeid, kunnskap og mestring at vi fortsetter å være et land der by og land henger sammen, ikke et land som avvikler vellykkede virkemidler for å ta hele landet i bruk Vi møter nå samfunnsendringer som krever politiske løsninger på sitt beste: i arbeidslivet, der vi er i ferd med å få et samfunnsproblem av dimensjoner i form av sosial dumping og arbeidslivskriminalitet på kunnskapsfeltet, der vi om ikke mange år vil kunne mangle 100 000 fagarbeidere innen byggenæringen, helsevesenet og andre sektorer, som er helt avgjørende for et land som skal bygges innen næringslivet, der vi skal gjennom store omstillinger, der vi ikke vil lykkes fordi vi er billigst, men fordi vi er kompetente og moderne organisert innen helse, der de sosiale forskjellene forsterkes, og der livsstilssykdommene er i sterk vekst, hvor det gjenstår mye arbeid for å forebygge og behandle psykiske lidelser og begrense rusmidlenes ødeleggelser innen eldreomsorgen, der vi må tenke nytt og planlegge, finansiere og bygge for de store demografiske endringene vi står overfor nå og innen klima, hvor vi har et historisk ansvar på våre skuldre Dette er utfordringer som krever gode partnerskap og en mobilisering av alle samfunnets ressurser, menneskelige og materielle – mellom politiske myndigheter og et mangfoldig næringsliv og gjennom et mer aktivt samspill med frivillige og ideelle organisasjoner. Arbeiderpartiet vil bidra til brede løsninger, og vi vil fremme forslag – sammen med andre og alene. Vi vil støtte en skolesatsing som gir lærerne tid og tillit til å undervise. Vi ønsker mer ressurser til styrket tidlig innsats mot frafall og et krafttak for opprusting av fagutdanningene. Vi vil invitere til et skoleforlik der vi kan enes om løsninger som er til det beste for elevene. Da må vi legge privatiseringsforslagene til side og samles om tiltak som kan styrke fellesskolen. Arbeiderpartiet vil fremme nye forslag mot sosial dumping og den voksende arbeidslivskriminaliteten som truer viktige kvaliteter i det norske samfunnet. Vi vil foreslå en handlingsplan mot sosial dumping og håper vi får regjeringen og de andre partiene med oss på å handle før den negative utviklingen biter seg ytterligere fast. Vi vil fremme forslag om en tverrpolitisk samling om at vi bevilger 1 pst. av BNI til utviklingshjelp. Arbeiderpartiet vil fremme forslag om en sterkere statlig medfinansiering av viktige kollektivtransportprosjekter i de store byene der utbygging av boliger og arbeidsplasser skjer, der det meste av persontransporten kan gjennomføres til fots, med sykkel eller med kollektivtransport. Arbeiderpartiet vil sikre finansieringen av norsk idrett og se spesielt på breddeidrettens kår. Det er derfor viktig å gjøre noe med etterslepet på anleggssiden. Vi vil fortsette vår sterke satsing på kultur gjennom Kulturløftet. I tillegg ser vi store utfordringer i Medie-Norge, og vi vil foreslå nullmoms på papir og digitale medier. Arbeiderpartiet er rede til å møte flere av sakene regjeringen omtaler i trontalen. Vi er for at kommunene snakker sammen om hvordan de bedre kan løse sine kjerneoppgaver for innbyggerne. Vi merker oss at regjeringen har trukket tilbake flere av sine forslag. Vi vil støtte frivillige sammenslåinger og tilpasning av struktur, og vi understreker det særlige behovet for samordning som finnes i pressområder rundt de største byene. Vi imøteser forslag til en ny politistruktur på grunnlag av den studien som ble igangsatt i vår regjeringstid. Vårt felles mål må være at vi kan møte et kriminalitets- og trusselbilde i endring – det gjelder radikalisering og ekstremisme, organisert kriminalitet og den skremmende utviklingen vi er vitne til på arbeidsmarkedet. Vi er for en satsing på lærerne og håper regjeringen tar imot den invitasjonen de har fått om et bredt skoleforlik. I utenrikspolitikken vil vi fortsette å samarbeide for løsninger med bred og tverrpolitisk tilslutning, enten det er i Ukraina, i Syria eller i Irak, eller i innsatsen mot global fattigdom. Vi kan enes om mye i norsk politikk, mer enn hva posisjon og opposisjon i mange land greier. Det er et gode. Samtidig vil Arbeiderpartiet markere en kritisk holdning til hovedlinjer i regjeringens politikk som vi mener svekker kjernekvaliteter i det norske samfunn – grep vi mener reduserer vår mulighet til å løse de store oppgavene som venter oss. Vi burde forstå og benytte oss av den unike ressursen trepartssamarbeidet utgjør, ikke lukke dørene til den erfaringen og kunnskapen arbeids- og samfunnslivets parter kan gi oss. Regjeringen burde gi partene i arbeidslivet mer medeierskap for å styrke produktiviteten, bl.a. ved å ta dem med i arbeidet i produktivitetskommisjonen fremfor å stenge dem ute. Vi burde prioritere en styrking av fellesskapets sykehus, med lengre åpningstider, løft for IKT, bedre ledelse og organisering og større tillit til de ansatte. Regjeringen burde ikke belaste de ansatte i sykehusene med byråkratiske og kostbare ordninger, der de eneste virkningene er at private skal gjøre mer på bekostning av fellesskapets sykehus. Vi burde utvikle en moderne familie- og likestillingspolitikk som ser behovene hos både småbarnsfamiliene og omsorgsfamiliene. Regjeringen burde jobbe videre for å sikre likelønn og rett til heltidsjobber, ikke sette familie-, integrerings- og likestillingspolitikken i revers med dyrere barnehage for de fleste, kutt i pappaperm og økt kontantstøtte. Vi burde gjøre terskelen til fast arbeid lavere, ikke erstatte fast arbeid med midlertidige stillinger. Regjeringen fremstiller midlertidighet, mer pålagt overtid og mer søndagsarbeid som en oppskrift på «et trygt og familievennlig arbeidsliv». Det skal være godt for arbeidstakere, skilte foreldre og funksjonshemmede, for å sitere statsråden. Men organisasjonene til både arbeidstakerne og de funksjonshemmede har lest forslagene, og de sier nei. Fleksibilitet er et gode og særlig når det bygger på tillit og parter som tar ansvar. Det er ikke et gode når det skal presses gjennom mot den ene parten, med lov og forskrift. Arbeiderpartiet har et annet syn enn regjeringen på fordeling og finansiering av fellesskapets oppgaver. I Sverige var skattekutt høyt prioritert gjennom åtte år med borgerlig regjering. Kuttene økte forskjellene i Sverige i høyere tempo enn i noe annet OECD-land. Regjeringen i Norge har lagt ut på samme vei, med økte ulikheter, redusert velferd og mindre muligheter til felles investeringer. Arbeiderpartiet er åpen for endringer i skattesystemet. Vi er for en grønnere profil, for en innretning som fremmer produktive investeringer, og for et oppsett som stimulerer til arbeid. Men vi sier nei til en kuttpolitikk som gjør oss mer avhengige av oljepengene og mindre rustet til å bygge landet. Vi avventer forslagene fra Scheelutvalget som vurderer selskapsskatten. Vi er klare for debatten om skattesystemets innretning når rapporten foreligger. Det er en dårlig inngang til denne viktige diskusjonen å prioritere store skattekutt nå. I trontalen varsler regjeringen en rekke reformer og satsinger, bl.a. på velferdsområdet. Vi vil følge gjennomføringen av disse forslagene med interesse. Om regjeringen er konsekvent, går vi ut fra at den i budsjettet vil gi et tilsvarende løft til kommunenes økonomi, slik at de settes i stand til å løse alle de oppgavene de er blitt pålagt. Vi er ikke overbevist. Vi hører med økende uro hvordan kommuner landet over forbereder til dels omfattende kutt. Arbeiderpartiet vil prioritere å gi kommunene rom til å løse sine oppgaver og sørge for mer penger til omsorg og skole – velferdstjenestene aller tettest på folk. Det er viktig for velferden, men det er også viktig for verdiskapingen og næringslivet. Da er vi tilbake til utgangspunktet: Hvordan løser vi de store oppgavene i vår tid? Arbeiderpartiet ser fellesskapet som en moderne ressurs, som gir hver enkelt av oss større muligheter. Å ha ambisjoner for fellesskapet, det vi kan få til sammen, er en strategi som har gitt gode resultater i historien. Nå er det vår oppgave å sikre at den strategien gir gode svar også for fremtiden, og det vil være Arbeiderpartiets retning i de forslagene og den virksomhet vi vil ha i Stortinget i året som kommer.