Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2000-11-24:
Ot.prp. nr. 56, som vi nå behandler, er en oppfølging av St.meld. nr. 32 for 1997-98 og Innst. S. nr. 21 for 1998-99 om offentlighetsprinsippet i forvaltningen, som vi behandlet i november 1998. Som nevnt har Åse Wisløff Nilssen vært saksordfører, og på vegne av henne vil jeg framføre saksordførers innlegg. Prinsippet om offentlighet i forvaltningen er en viktig forutsetning for et demokratisk samfunn. Det offentlige forvaltningsapparatet er opprettet for å tjene fellesinteressene i samfunnet og samtidig interessene til den enkelte borger. Men på samme tid er dette apparatet gitt fullmakter til over et vidt spekter å gripe inn i rettssfæren og andre vitale interesser hos det enkelte private rettssubjekt. Som samfunnsborgere skal vi kunne kjenne oss trygge på at det offentlige følger spillereglene. Det må også legges til rette for et aktivt og opplyst ordskifte, basert på tilgang til informasjon. Det offentlige har en særskilt plikt til å representere og forsvare de interessene som den enkelte har i forhold til både storsamfunnet og andre grupper som danner rammer om livet til den enkelte borger. Åpenhet i forvaltningen skal bidra til at enkeltpersoner og allmennheten kan få innblikk i virksomheten og ta opp kritikkverdige forhold. Prinsippet om offentlighet styrker rettssikkerheten og skaper mulighet for kontroll med at lover og annet regelverk følges under utøvelse av offentlig myndighet. Da Stortinget behandlet stortingsmeldingen om offentlighetsprinsippet i forvaltningen, var det klart at Regjeringen måtte komme tilbake med forslag i to omganger. Mange av de spørsmål som ble tatt opp i meldingen, krever nærmere utredning, og et lovutvalg som er oppnevnt, har frist til 1. juli 2002 med å avgi sin utredning. Komiteen forutsetter at Regjeringen påskynder arbeidet med å følge opp meldingen videre. De viktigste endringene som kommer i denne odelstingsproposisjonen, er bl.a. en utvidelse av dokumentbegrepet for å kunne fange opp den teknologiske utviklingen. Samtidig er det gitt en fullstendig definisjon av begrepet «dokument» både i offentlighetsloven og arkivloven, for at ingen skal være i tvil om hva som menes. Jeg siterer: «dokument: en logisk avgrenset informasjonsmengde som er lagret på et medium for senere lesing, lytting, framføring eller overføring». Selve journalføringsplikten blir nå lovfestet i offentlighetsloven for å synliggjøre hvor viktig dette er for offentlighetsprinsippet. Forvaltningsorganene skal føre journal etter bestemmelsene i arkivloven med forskrifter. Komiteen er opptatt av at arkivloven og arkivlovens forskrifter om journalføring ikke må svekke de intensjoner som ligger i offentlighetsloven. Komiteen ser det som så viktig at vi har bedt om en redegjørelse om de problemstillingene som knytter seg til offentlighetsprinsippet og reglene om journalføring. Da den nye kommuneloven kom, og kommunen ble betraktet som ett forvaltningsorgan, førte det til en unødvendig vid hjemmel for unntak fra offentlighetsprinsippet. Det blir nå rettet opp ved at det vedtas at saksframlegg med vedlegg som blir gitt til et kommunalt eller fylkeskommunalt folkevalgt organ, skal være offentlig. Komiteen mener det er viktig med offentlig debatt i forkant av den politiske behandlingen av en sak, uavhengig av om det skal fattes endelig vedtak eller ikke. Det skal også gis mulighet til å reservere seg fra å få navnet sitt på søkerlister. Bestemmelsen utformes slik at forvaltningen har adgang, men ingen plikt til å unnta opplysninger fra offentligheten. Søkeren selv må anmode om å unntas offentlighet. Det skal imidlertid framgå av søkerlisten hvor mange søkere det har vært til stillingen, og hvilket kjønn disse representerer. Som det framgår av merknadene, har komiteen veid for og imot nettopp denne begrensningen av offentlighet ved bl.a. å peke på kontrolleffekten i reglene om partsinnsyn i ansettelsessaker. Dette er viktig for å kunne kontrollere at det ikke foretas utenforliggende eller usaklige hensyn ved ansettelser i det offentlige. Videre peker komiteen på at det ikke bør opplyses i utlysningsteksten at søker kan velge om navnet skal føres opp på den offentlige søkerlisten. Ved å bruke unntak fra offentlighet når det gjelder navn, kan det også bli aktuelt å bruke mer offentlighet – noe den aktuelle søker bør gjøres kjent med før søknadsfristen går ut. SNDs virksomhet skal i utgangspunktet omfattes av offentlighetsloven, samtidig som det gjøres unntak for enkelte deler av SNDs virksomhet. Komiteen vil understreke at det prinsipielle utgangspunktet bør være at all offentlig forvaltning skal følge offentlighetslovens bestemmelser. Komiteen har imidlertid forståelse for at det også kan være behov for å unnta deler av SNDs virksomhet, bl.a. i forbindelse med forretningsmessige forhold. Til slutt kan nevnes at komiteen er tilfreds med at det skal komme klart fram i offentlighetsloven § 1 at det også gjelder regler om dokumentoffentlighet for Stortinget. Det er en oppfølging av at Stortinget i juni 2000 vedtok egne regler om dokumentoffentlighet for Stortinget og Stortingets organer. Dermed er epoken for generelt å unnta Stortinget fra offentlighetsprinsippet over.