Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-04-12:
Jeg begynner aller først med å ta opp de forslagene Kristelig Folkeparti har fremmet i denne sak. Så vil jeg starte mitt innlegg med å sitere statsminister Jens Stoltenbergs nyttårstale til det norske folk i 2007: «Norge påtar seg en pionerrolle når vi har bestemt at gasskraftverket på Mongstad skal ha rensing av klimagassen CO2. Vi skal gjøre dette mulig. Da president Kennedy sa at amerikanerne skulle lande på månen innen 10 år, hadde ikke amerikanerne vært ute i verdensrommet. De kom til månen innen 10 år. De satte seg mål. Og de nådde målene. Vår visjon er at vi innen 7 år skal få på plass den teknologien som gjør det mulig å rense utslipp av klimagasser. Det blir et viktig gjennombrudd for å få ned utslippene i Norge, og når vi lykkes tror jeg verden vil følge etter. Dette er et stort prosjekt for landet. Det er vår månelanding.» Dette var en usedvanlig klar tale fra en statsminister vi kjenner godt. Budskapet ble framført 1. januar 2007, men det kunne kanskje like godt vært holdt første dag i en annen måned. Statsminister Jens Stoltenberg satte seg et mål, men han har flyttet målet sitt – ikke én gang, men to ganger. Jeg tror at regjeringens buklanding på Mongstad vil prege Stoltenbergs ettermæle. Regjeringen har endret strategi og forlatt pionerrollen. Strategien og fokuset for Mongstad-prosjektet er ikke lenger raskest mulig realisering av fangst og lagring av CO2, men billigst mulig. Den opprinnelige tidsplanen for fullskala CO2-fangst på Mongstad ble fastsatt da Statoil fikk konsesjon til bygging av kraftvarmeverket i 2006. Fullskalarensing skulle være på plass innen utløpet av 2014, og investeringsbeslutningen skulle fattes i 2012. Tidsfristene ble satt som vilkår i utslippstillatelsen gitt av Miljøverndepartementet. Som en del av kompromisset i regjeringen ble utslippstillatelsen til gasskraftverket på Mongstad gitt direkte fra Miljøverndepartementet, og ikke fra SFT, slik vanlig praksis er. Det er en svært detaljert utslippstillatelse. Dette skulle være riset bak speilet hvis Statoil vurderte å løpe fra avtalen. Derfor er det forstemmende å se at den samme utslippstillatelsen nå endres fortløpende av miljøvernministeren fra SV etter hvert som Statoil ber om stadig nye utsettelser. Alle tidskravene i utslippstillatelsen er nå fjernet. I sitt svar på spørsmål fra undertegnede har Miljøverndepartementet oversendt de reviderte vilkårene i utslippstillatelsen fra desember 2010. I den reviderte utslippstillatelsen er de opprinnelige kravene om investeringsbeslutning innen 2012 og fullskala rensing innen 2014 erstattet med følgende formulering: «Det skal etableres fullskala CO2-håndtering fra kraftvarmeverket så raskt som mulig innen rammene for normal industripraksis» Dette må vi si er langt fra en månelanding – dette er normal industripraksis. Derfor fremmer Kristelig Folkeparti i dag forslag om at gjennomføringsavtalen må reforhandles med ny frist for når fullskala rensing skal være på plass og med en insentivstruktur som bidrar til at prosjektet gjennomføres på tid og kostnad. Regjeringen løfter fram helserisiko ved bruk av aminteknologi når de nå begrunner behovet for ytterligere utsettelser av prosjektet. Kristelig Folkeparti deler bekymringen for potensiell kreftfare. Vi er ikke beredt til å gamble med folks liv og helse for å realisere regjeringens fremste prestisjeprosjekt. Faktisk var det Kristelig Folkeparti, ved representanten Laila Dåvøy, som første gang reiste dette spørsmålet i Stortinget ved skriftlig spørsmål i mars 2009. Hun ba om garanti for at regjeringen ikke ville gå inn for en løsning som vil gå på bekostning av liv og helse til innbyggerne i Nordhordland. Undertegnede tok saken videre i Innst. S. nr. 206 for 2008–2009. Faktum er at regjeringen valgte å kjøre videre på samme spor i to år etter at disse bekymringene var kommet fram. Dersom regjeringen hadde valgt å ta disse bekymringene på alvor i 2009, og åpnet opp for alternative teknologier på det tidspunktet, hadde vi i dag vært to år lenger fram i løypa. Nå er vi tilbake til start igjen. Regjeringen varsler fem nye år med teknologikvalifisering, og forspranget som vi hadde i 2006, er nå tapt. Av proposisjonen framgår det også en viss risiko for ytterligere utsettelser utover dette.