trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Borghild Tenden (Venstre), 2008-12-11:
Først må jeg si at jeg beundrer statsrådens skråsikkerhet med hensyn til at hun har klart noe som den forrige regjering aldri hadde greid. Jeg er selvsagt svært uenig i det, og jeg tror statsråden kjenner godt til Høykom-satsingen, den offensive satsingen som var på fornying i Bondevik II-regjeringen. Nå har det i løpet av dagen vært mye snakk om kriser og krisepakketenkning, og vi vet at Regjeringen skal legge fram en krisepakke i januar/februar. Da lurer jeg på hvilke tanker og ønsker fornyingsministeren vil legge i denne krisepakken med hensyn til bredbånd og med hensyn til store offentlige IT-prosjekter, som Altinn og Nav, som jeg vet at man der ute venter på at det skal gjøres noe med.
Borghild Tenden (Venstre), 2008-12-11:
Jeg tar ordet primært for en stemmeforklaring. Som jeg sa i mitt innlegg i dag tidlig – det føles i alle fall slik – er politikk ikke statisk, heldigvis for det. Vi i Venstre driver politikkutvikling. Jeg er påvirkelig, og jeg er påvirket av en klok kvinne som Irene Johansen. Vi samarbeider godt om dobbeltspor. Hun er opptatt av miljøpolitikk, som også jeg og Venstre er. Lokalt har Venstre vært skeptisk, men ikke helt avvisende til å sette tak på passasjerantallet på Rygge lufthavn, som det har vært en stor debatt om her i dag. Jeg mener at vi i Venstre ikke kan si nei til både tredje rullebane og fjerning av taket på antall passasjerer på Rygge. Så Venstre vil komme til å stemme for forslag nr. 21, med den begrunnelsen som Trond Helleland framførte på en glimrende måte her for en liten stund siden, at det rett og slett er mindre miljøvennlig og mer miljøforurensende at folk forflytter seg fra Østfold til Gardermoen enn at de flyr rett fra Rygge flyplass.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Representanten Tenden er jo opptatt av at vi ikke skal snakke så mye om den forrige regjering, men jeg tar sjansen allikevel. Den forrige regjeringen sa nei til heving av «Murmansk». Nå ser jeg i Venstres alternative budsjett at en kritiserer denne regjeringen for altfor passiv holdning til tømming og heving av vrak langs kysten, og at Venstre øker innsatsen med 50 mill. kr. Tømmingen av «Norvard» og «Welheim» kostet flere titalls millioner kroner. Da vil jeg spørre representanten Tenden om de 50 mill. kr representerer en økt innsats. Hvor mange vrak mener representanten Tenden hun kan få tømt eller hevet for denne summen?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Jeg kan ikke la være å undres over representanten Martin Engesets angrep på denne regjeringen for Moss Lufthavn Rygge, når vi vet at det var regjeringen Bondevik, der hans parti Høyre var medlem, som gav en konsesjon med tak på flybevegelser og passasjerer i 2004. Jeg har ennå ikke fått svar på hvor representanten Engesets engasjement var da konsesjonen ble gitt. Representanten Holten Hjemdal var rådgiver i regjeringen. Hvor var hun? Passasjertak og tak for flybevegelser er satt med varslingsplikt i konsesjonen. Det er også understreket av tidligere samferdselsminister Skogsholm i et intervju om forholdet til Gardermoen i Dagens Næringsliv i 2004. Denne regjeringen har gitt flyplassen et takstregulativ og utvidede åpningstider og fått åpnet flyplassen. Statsråden har svart at saken nå er til behandling, og at hun vil ha en konstruktiv dialog med flyplassen. De signalene er jeg glad for. Men jeg ville helst vært denne saken foruten. At vi nå har den, må representanten Engeset være med på å ta ansvar for. Når det gjelder hvordan vi fra Østfold Arbeiderparti vil stemme, kan jeg berolige dem som er opptatt av det, med at vi vil stemme for, men saken vil få sin avklaring i Samferdselsdepartementet.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
I debatten tidligere i dag signaliserte jeg at Østfold Arbeiderpartis representanter ville støtte forslag nr. 21. I løpet av kvelden har dette utviklet seg til et politisk spill som vi ikke vil delta i. Saken er til behandling i Samferdselsdepartementet og avgjøres i Regjeringen. Statsråden har i debatten i dag sagt at hun er i konstruktiv dialog med flyplassen og ser viktigheten av å opprettholde den. Vi vil derfor ikke støtte det framlagte forslaget.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-12-11:
Passasjertaket vart sett under den førre regjeringa, ei regjering som vart halden i live av Framstegspartiet, og der Framstegspartiet kunne ha teke mange initiativ dersom dei ynskte å gjere noko med det. Passasjertaket er nok sett – går eg ut ifrå – ut ifrå dei ulempene for nærmiljøet som finst ved å drifte ein flyplass. Etter initiativ frå Samferdsledepartementet er det kome eit brev til oss frå fylkeskommunen, Rygge flyplass og kommunane i Østfold-området. Det brevet skal svarast ut. Når det gjeld kapasiteten, har det heile vegen vore kjent det vedtaket som var gjort av den førre regjeringa. Det er utbyggjar, styre og driftsansvarleg for flyplassen som har ansvar for å sjå til at ein har ei utbygging som står i stil med dei føresegnene som ligg til grunn for drifta. Når det er sagt, har eg heile vegen sagt at eg er oppteken av å ha ein god dialog med Rygge flyplass, og eg ser viktigheita av å oppretthalde Rygge flyplass. Det er enno 300 000 passasjerar opp til passasjertaket, og me skal ha ein god dialog i tida framover for å løyse dei utfordringane som ligg der.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-12-11:
Etter framlegginga av statsbudsjettet i 2007 har eg bedt om å få synleggjort kvar dei innsparingane ligg. Eg festa lit til at det som var sagt av den førre regjeringa, og som låg som ei stadfesta sanning, kunne verifiserast og leggjast fram, slik at eg kunne seie at her har me dei hundrevis av millionar ute på vegen. Eg har ikkje fått det framlagt. Eg beklagar det, men det er ingen som greier å leggje fram verifiseringa og kvar dei midlane er. Då må eg òg vere ærleg overfor Stortinget. Det er ikkje arroganse, det er ærlegskap frå statsråden si side. Eg ynskjer gjerne få sjå kvar dei pengane finst, kvar aktiviteten har auka, kvar dei ligg hen. Beklagelegvis har det vore veldig vanskeleg å få påvist. Eg kjem gjerne tilbake til saken ved seinare høve. Og, som sagt, det er ikkje uttrykk for arroganse, men det er rett og slett fakta, slik eg opplever situasjonen, i ei tid då eg sit og arbeider med å sy saman ein ny nasjonal transportplan og gjerne vil ha oversikt over kvar midlane er.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-12-11:
Ja, eg føler me snakkar godt i lag når det trengst. Det er ei mengd spørsmål frå opposisjonen som eg på beste måte prøver å svare ut. Uavhengig av denne eller andre regjeringar vil det vere fleirtalet som avgjer sakene ut ifrå politiske preferansar. Eg beklagar at mange av dei sakene som vert fremma frå opposisjonen, ikkje er mogleg å gå inn for for eit parti i posisjon, men det handlar jo om politisk ueinigheit, og det reknar eg med er lov. Slik må det vere. Difor har me ein posisjon, og difor har me ein opposisjon. Eg opplever opposisjonen som pågåande og ivrige etter å fremme samferdsle – meir ivrige enn dei var då dei sjølve sat i posisjon, men det er jo òg ein del av det politiske spelet og systemet. Slik vil det alltid vere.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-12-11:
Ja, politisk arbeid nyttar alltid, og eg skal lytte til både det Venstre og dei andre opposisjonspartia har av innspel. Me hadde eit veldig godt og konstruktivt møte på statsministeren sitt kontor med opposisjonspartia, og, berre for å understreke det igjen, eg lærer mykje av dei innspela som kjem frå opposisjonen. Dei spørsmåla som kjem, gjer at me må gå inn i problemstillingar, og eg synest det er ein viktig del av det levande demokratiet me har. Så kan eg sjølvsagt ikkje love at alle forslaga vil verte tekne med og får fleirtal, for det er jo òg som sagt ein del av det politiske systemet. Men eg skal love å lytte og ta med det som kjem.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-12-11:
Eg finn grunn til å vere nøgd med det som Regjeringa har gjort både på vedlikehald, på veg, på jernbane og andre område, for me har hatt ei kraftfull satsing. Me har sett samferdsle på dagsordenen i det offentlege ordskiftet, og me har hatt ei kraftig satsing på samferdsle. Eg sa òg i innlegget mitt at eg stiller nokre spørsmål ved det systemet me har for å måle etterslepet. Det gjer eg fordi det fyrste innspelet frå tidlegare vegdirektør til meg, i dei åra eg har sete, var at dei fyrste 300 mill. kr du får, skal gå til vedlikehald – då skulle ein på ein måte vere i balanse – og etter kvart har det talet utvikla seg med ei slik hastigheit oppover at eg rett og slett stiller spørsmål om grunnlaget. Det ynskjer eg å gå meir inn i, og derfor ynskjer eg å få eit breiare arbeid på dette, òg for å få ei tryggare kartlegging. Eg ynskjer at me skal halde tritt med utviklinga på veg, og òg at me skal ta igjen forfallet sjølvsagt, og då må me iallfall vere sikre på at det grunnlaget me har, er riktig.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-12-11:
Eg vil gjerne kome med nokre utfyllande merknader om punkt som har vore oppe i debatten, og noko som eg kanskje ikkje rakk i mitt fyrste innlegg. Fyrst litt om vegvedlikehald og vedlikehaldsmidlar, og kor dei har vorte av. Hovudårsaka til at vinninga har gått opp i spinninga når det gjeld gevinst ved omorganiseringa, som det har vorte skrytt veldig mykje av frå opposisjonen i denne salen, er at me har hatt ein kostnadsvekst på funksjonskontraktar som avløyste Statens vegvesen sitt eige apparat på 40 pst. Det er langt, langt utover prisvekst, sjølv om han òg har vore høg på andre tenester. Sjølv om me så, som det vart meldt i statsbudsjettet for 2007, at det skulle kunne vere ein gevinst i fyrste runde, er han altså meir enn eten opp, og me finn ikkje igjen ein slik gevinst. Det kan bety at selskapet har underbudsjettert sine fyrste anbod, eller det kan bety at dei no ser sitt snitt til å ta meir ut av ein marknad der det offentlege har gitt frå seg den marknaden til private selskap. Det må me gå meir inn i for å finne ut kva som eigentleg er status. Så til eit anna spørsmål som har vore oppe i debatten. Me har i dag eit system der staten sine flyplassar, som er samla under Avinor, utgjer eit integrert og samanhengande nettverk. Innanfor dette nettverket er det ein solidarisk avgiftspolitikk og kryssubsidiering av bedriftsøkonomisk ulønsame flyplassar. Det er eit system som eit samla storting, med nokre unnatak, før har vore oppteke av å vidareføre. Avinor står framfor store investeringar i tida framover. Situasjonen er forverra av den internasjonale finanskrisa, og det er viktig at vi ser heile luftfarten i samanheng. Det er litt av bakteppet når me skal vurdere ein søknad som eventuelt vil kome frå Rygge, som me i dag ikkje har fått, om endra konsesjonsvilkår. Men eg har sagt tidlegare – eg har sagt det her i salen, og eg har sagt det i dag tidleg – at me skal sjå på det som kjem frå Rygge, og me skal ha ein konstruktiv dialog om det. Høgrepartia har ei usvikeleg tru på konkurranse og privatisering, tru på at det skal løyse samfunnsoppgåvene betre, inkludert oppgåvene i samferdslesektoren. Men me registrerer jo i desse tider at òg dei partia er ganske høgt på banen for å be om statleg hjelp, enten det gjeld Eksportfinans, GIEK eller andre. Eg meiner deira politikk om store fond kastar blår i auga på veljarane. Det me treng, uansett kreative løysingar, er ein vekst i dei statlege budsjetta. Det står denne Regjeringa for, og vi leverer i praksis, mens andre snakkar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-12-11:
Når eg høyrer Kenneth Svendsen, vert eg mint om talaren som stod på talarstolen og såg i manuskriptet sitt der det stod: Dårleg argument, hev stemma! Det er ofte slik det vert. Kvifor er me komne hit? Jo, bl.a. fordi Framstegspartiet gjennom sine budsjettforlik ikkje brukte høvet til å påverke samferdslepolitikken i dette landet til å få auka investeringar eller driftsløyvingar, verken i Nord-Noreg eller andre stader i landet. Difor er me komne hit. Og til Sortevik: Nei, denne regjeringa er ikkje tvinga til budsjettaukingar på grunn av ei krise. I motsetning til tidlegare regjeringar har faktisk denne regjeringa auka samferdslebudsjettet i ein høgkonjunktur. Du kan gå tilbake og sjå om du finn regjeringar som har gjort det. Tidlegare har det vore auke i budsjettet når det har vore brukt som motkonjunkturtiltak, men denne regjeringa har altså auka budsjettet i ein høgkonjunktur. Det vert kalla å prioritere. Eg veit ikkje om Framstegspartiet kjenner det ordet, for Framstegspartiet har som kjent pengar til alt. Difor er det heller ikkje så rart om andre parti vert skulda for å kome etter, for det er jo ikkje mogleg å finne eitt einaste forslag som ikkje Framstegspartiet på eitt eller anna tidspunkt har føreslått. Då vert det kanskje slik at ein i ettertid kan seie at nokon måtte kome etter. Til Halleraker: Nei, eg har ikkje «forherliga» det offentlege, men den ideologiske lovprisinga av det private, som Høgre og Framstegspartiet driv med, og framstillinga av at ein løyser alle utfordringar om ein berre får privatisert og konkurranseutsett og får det vekk frå offentleg styring, trur eg ikkje på. Nettopp omorganiseringa av Statens vegvesen og utfasinga der viser det til fulle. Det viser òg dette med OPS, for når ein snakkar om OPS, verkar det som om det er ein gratis lunsj, som enkelte har kalla det. Men dei tre OPS-prosjekta som er bygde, er stipulerte i TØI og Dovre si evaluering, og kostnadene er ein halv milliard meir enn ved tradisjonell gjennomføring. OPS skaper bindingar 25 år fram i tid. Ein tommelfingerregel seier at bindingane pr. år i 25 år er om lag 10 pst. av utbyggingskostnaden. Det vil seie at den utrekna utbyggingskostnaden på dei tre til dels små prosjekta, trass alt, gir binding på meir enn 600 mill. kr pr. år. Dei tre prosjekta går eg ut frå berre er småtteri i forhold til kva Høgre og Framstegspartiet skal bruke av OPS-prosjekt. Lat oss seie at ein skal ha 30 milliardar kr i OPS-prosjekt. Då har ein altså 3 milliardar kr årleg binding før ein kan begynne på andre nye prosjekt. Det er ei side av OPS som høgreparti ikkje likar å snakke om, men som faktisk er der. Denne regjeringa har faktisk gjort mykje på samferdsleområdet, og det meiner me det må vere lov å seie noko om. Førre regjering sleit, og Odd Einar Dørum skriv i si bok «Ombudsmann på jobb», på s. 26: «Det skjedde ikke ofte at en statsråd fra Høyre tok ordet «tog» i sin munn» – det var tungt å kome gjennom med samferdsle i forrige regjering. Det er kanskje ein grunn til at me er der me er.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-12-11:
Eg kan heller ikkje dy meg for å kommentere Venstre si grunngiving for å snu rundt i saka om Rygge. Situasjonen i dag er at Rygge har eit passasjertak på 774 000. Eg er veldig glad for at Kristeleg Folkeparti sin representant er veldig tydeleg på at det er eit passasjertak. Kristeleg Folkeparti er eit truverdig parti, og held seg til sanninga. Det trur eg me kan stole på. Taket vart sett i førre regjeringsperiode. Dersom ein skal nå passasjertaket, må det først vere ein vekst på 300 000 passasjerar til – i dag er det 450 000 passasjerar – opp til 774 000. Så det er heilt rett som representanten Langeland seier, at då må Venstre kalkulere med sterk vekst i lufttrafikken på Rygge. Eg registrerer det. Det er ikkje samferdsleministeren imot at Rygge får positiv utvikling. Derfor har eg òg sagt at me skal gå inn i ein konstruktiv dialog. Men det er veldig overraskande med tanke på Venstres profil at Venstre brukar ein slik argumentasjon for å snu i denne saka. Det kan eg ikkje la vere å nemne. Når det gjeld noko anna som har vore oppe i debatten her i dag, det siste som vart nemnt: Framstegspartiets økonomiske verkelegheitsforståing, er det klart at ho er heilt annleis enn hos andre politiske parti på Stortinget. Framstegspartiet er eit stort parti og det einaste partiet på Stortinget som aldri har sete i regjering. Det pregar sjølvsagt partiet, som kjempar for å verte teke på alvor og for å få innflytelse på politiske avgjerder. Men i politikken vil sjølv 25 pst. oppslutning gi lite utteljing dersom 75 pst. er imot. Og, med respekt å melde, innflytelse i politikken kan verte vanskeleg å oppnå så lenge Framstegspartiet forfektar ytterleggåande standpunkt om økonomisk politikk, bistand, innvandrarar, klima, miljø og landbruk – for å nemne noko av det som vart nemnt her – nokre viktige politikkområde. Budsjettåret 2009 ser ut til å verte eit ekstra spennande år, med stortingsvalet i september som eit høgdepunkt. For folk som er opptekne av samferdsle, må det vere viktig å sjå på resultat i form av auka løyvingar framfor luftige forslag i opposisjon som aldri har vorte realiserte i posisjon. Det kan vere mykje lærdom å hente frå orda «never change a winning team».
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-12-11:
Eg kan ikkje la det hengje i lufta at eg har skulda nokon for å fare med løgn. Eg sa ikkje det, eg sa eg var glad for at representanten frå Kristeleg Folkeparti var veldig tydeleg på at det er eit tak når det gjeld talet på passasjerar. Det er den betydinga Samferdsledepartementet heile tida har lagt i det, frå før eg kom inn i departementet. Det var den førre regjeringa som gjorde det vedtaket som gav konsesjon. Eg har berre teke det vidare. Eg er veldig glad for at det har vorte sagt tydeleg i denne salen – òg av ein representant som har sterke interesser i saka, som er frå fylket, og som sjølvsagt gjerne vil forandre dette. Det har eg stor forståing for – absolutt. Når det gjeld utteljing for stemmer, må det vere ein refleksjon som folk rundt om i det ganske land må gjere seg, at dei 6,5 pst. som stemde på Senterpartiet ved siste val, har fått mykje valuta for stemmene sine. Dei har fått mange politiske resultat i kommunalpolitikken, i samferdslepolitikken, i næringspolitikken – på område etter område der Senterpartiet har vore ei viktig stemme og ein viktig faktor for å endre politikken i rett retning, òg i landbrukspolitikken, som har vore nemnd her. Kanskje aldri har vel nokon fått mindre igjen for stemmene sine enn dei som stemde på Framstegspartiet. Kva konkrete saker har Framstegspartiet fått gjennomført i Stortinget? Kva er dei konkrete resultata av alt som vart lovt i valkampen? Eg kan lage ei ganske lang liste over det Senterpartiet har fått gjennomført, fått endra, fått produsert av politiske resultat. Så eg meiner eg kan stå tydeleg opp for at sjeldan har nokon fått større gevinst. Og det bør folk tenkje på når dei skal gå til val neste år. Det er ikkje nødvendigvis slik at størrelsen på partiet tilseier påverknad på norsk politikk. Senterpartiet var òg eit atskilleg større parti i ein periode på 1990-talet. Me hadde nødvendigvis ikkje større innflytelse da enn me har med dagens senterpartirepresentantar på Stortinget – som står på og gjer ein god jobb for dei veljarane som har valt desse representantane frå sine fylke.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Til Bård Hoksrud vil jeg si at det er viktig å ha drømmer. Han bør prøve det! Høyhastighetstog vil nok komme, men kanskje ikke så fort at jeg får glede av det, så i mellomtiden vil jeg bruke fly når jeg skal til f.eks. Sørkjosen i Nordreisa i Troms. Men med Fremskrittspartiets motstand mot kryssubsidiering blir nok den ulønnsomme flyplassen nedlagt. Eller kanskje Bård Hoksrud kjenner noen private som vil drive en ulønnsom flyplass? Jeg skjønner ikke at Fremskrittspartiet vil bruke skattebetalernes penger til statlige kjøp av tjenester innen luftfarten når en i dag har et system som finansierer seg selv. Jeg har nå sittet i salen og hørt på debatten, og tanken slår meg om at det er synd at det ikke arrangeres et innendørs verdensmesterskap i sutring. Da ville opposisjonen ikke behøvd å delta på treningsleir. Jeg synes synd på Helleland, Tenden og flere som har hatt det så vondt i denne debatten. Jeg må bare si at jeg gjerne omskriver et kjent sitat: Jeg sutrer, altså er jeg. For det er et tankekors at sutring og klaging her i landet øker i takt med levestandarden. Vi trenger en folkebevegelse mot sutring eller, for å vinkle det litt mer positivt, en folkebevegelse for begeistring. Siden dette er min siste budsjettdebatt, tør jeg komme med et ønske: Jeg håper at en folkebevegelse for begeistring får flere tilhengere enn alle dem som i dag frivillig er med i den voksende sutrebevegelsen. Unødig irritasjon stjeler mye krefter, og bebreidelser fører sjelden noe godt med seg. Med dette ønsker jeg opposisjonen god jul og et nytt år med begeistring!
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
For det første vil jeg si at når det gjelder tidsforløpet for behandlingen av videre håndtering av U-864, ser jeg ikke for meg at Regjeringen kommer med en konklusjon i det spørsmålet på denne siden av nyttår, men vi jobber selvsagt hardt og så fort vi klarer med å få på plass en konklusjon. Det er klart at vi skal legge vekt på den rapporten som Kystverket har lagt fram. Vi har nå brukt nærmere 60 mill. kr på å få fram beslutningsgrunnlaget, og da må vi også gå nøye gjennom det. De faglige tilrådningene er veldig klare og tilsier at det er en høyere risiko ved å heve ubåten enn ved å tildekke den. Så er det helt riktig det som står i rapporten fra Kystverket, at her kan man også vurdere andre momenter. Et av de momentene som vi må ha en veldig nøye politisk vurdering av, er om man er villig til å akseptere en høyere risiko, og hvor høy risiko man eventuelt er villig til å akseptere. Det er spørsmål som Regjeringen kommer tilbake til.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Når jeg skal legge fram en anbefaling for resten av Regjeringen og etter hvert for Stortinget, kommer jeg til å ha brukt både hjerte og hjerne i denne saken. Vurderingene av omdømme er heller ikke noen veldig enkel operasjon. Det er klart at omdømmet til norsk fiskeri- og havbruksnæring avhenger av at man håndterer denne saken på en god miljømessig måte, og det føler jeg meg veldig trygg på at vi skal klare. Jeg tror ikke man kan vise til noen vurderinger av omdømme som er eksplisitt knyttet til den ene eller den andre løsningen.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Her må jeg nok bare slå fast at man langs kysten nok må leve i spenning hva angår Stad skipstunnel. Vi holder nå på med en KS1-vurdering av prosjektet, og vi må være korrekte i forhold til de prosessene som den type prosjekter skal undergå. Dette er tross alt et prosjekt som har en kostnadsramme på minst 1 milliard kr. Så her må jeg nok bare holde fast på det som er varslet i budsjettproposisjonen, nemlig at vi kommer tilbake til Stortinget med en orientering om saken tidligst i 2009. Og uansett hva konklusjonen blir etter den runden, må nok også neste regjering på en eller annen måte leve med å håndtere den saken.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Jeg synes det er viktig at vi tar ting i riktig rekkefølge nå. Først må vi gjennomføre KS1-evalueringen av prosjektet. Så må vi ta stilling til om vi skal gå videre med prosjektet Stad skipstunnel. Og så får vi eventuelt komme tilbake til alle praktikaliteter og teknikaliter rundt en eventuell gjennomføring av dette prosjektet. Jeg synes det blir å begynne i feil ende å begynne med de skattemessige sidene av prosjektet. Først må vi ta stilling til om dette er noe som skal prioriteres.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
For det første er jeg helt enig med alle dem som mener at Redningsselskapet utfører en veldig viktig oppgave langs kysten, ikke minst i forhold til søk og redning. Jeg er samtidig opptatt av at de ressursene som Redningsselskapet disponerer, også må ses i sammenheng med øvrige ressurser på det området, bl.a. opptrappingen av redningshelikopterberedskapen som denne regjeringen har fått på plass. Regjeringen er også opptatt av å sikre Redningsselskapet en god økonomi. I år får Redningsselskapet fra staten, fra Fiskeri- og kystdepartementet og Kulturdepartementet til sammen rundt 111 mill. kr. I 2009 vil den statlige bevilgningen være økt til 173 mill. kr. Så det kommer et betydelig løft til neste år. Når det gjelder oljevernutstyr og hensynet til HMS, holder vi nå på med en storstilt utskifting av oljevernmateriell, og da forutsetter jeg at Kystverket tar hensyn til HMS når de går til anskaffelse av nytt utstyr.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
For det første er jeg ikke helt enig i representanten Korsbergs beskrivelse av hva jeg har skrevet til ham i brevs form. Der har jeg sagt at jeg og resten av Regjeringen følger situasjonen veldig nøye. Jeg har også vist til de tiltakene Regjeringen allerede har lagt på plass, og vist til at det også kommer fiskeri- og havbruksnæringen til gode. Jeg har hatt flere møter og kontakter med de berørte næringene, og de peker på at det er ett område som er særdeles viktig for den næringen, og det er tilgang på kapital. Det sikrer både bankpakken, styrkingen av lavrisikolånordningen til Innovasjon Norge, der marin sektor er den største brukeren, og også de tiltakene som er nevnt i forhold til GIEK. Per dags dato kan man ikke si at det er noen krise i fiskeri- eller havbruksnæringen. Men det er helt åpenbart at 2009 kan bli et tøft og krevende år. I det møtet jeg hadde med fiskerinæringen forrige uke, pekte de nok en gang på kapital- og likviditetssituasjonen, og de la da på bordet flere konkrete forslag som vi nå har til vurdering i departementet, og som vil bli vurdert opp mot den pakken vi skal legge fram i januar.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Island har jo ennå ikke tatt stilling til om de skal melde seg inn i EU. Så før vi begynner å diskutere om Norge skal melde seg inn i EU fordi Island gjør det, må vi først se hva Island gjør. Dersom Island skulle gå til det skrittet, skal vi i hvert fall ha en nøye vurdering av hvilke konsekvenser det får for interessene til norsk fiskeri- og havbruksnæring. Så er jeg ikke helt enig i den beskrivelsen av at EU bare durer i vei, uten hensyn til Norge, om vi ikke melder oss inn. Jeg opplever jo at vi har fått betydelige framskritt i vårt fiskerisamarbeid med EU de siste årene, både det som gjelder ulovlig fiske, og ikke minst det gjennombruddet vi fikk i går i forhold til utkastproblematikk.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Den avtalen som vi fikk på plass, var et gjennombrudd. Jeg opplever at EU nå totalt har endret holdning når det gjelder denne problematikken. For et år tilbake var de ikke villige til å diskutere tiltak i det hele tatt. Nå har vi fått et forbud mot «high grading», som jeg er helt sikker på vil gi resultater allerede til neste år, når det tilbudet skal være på plass. I tillegg har vi også blitt enige om mer tekniske reguleringer, stenginger av feltet for å beskytte gytefisk, yngel osv. I tillegg har EU også gått med på å vurdere et generelt utkastforbud i forbindelse med gjennomgangen av sin felles fiskeripolitikk, og det skal være vurdert innen 2012. Så dette er av svært stor betydning. Så hører jeg de innvendingene som er kommet, om at dette er vanskelig å håndheve. Vel, det kan man faktisk ikke bruke som unnskyldning for å innføre et tiltak som det var på høy tid at man fikk på plass.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Det kan jeg ikke svare på her, over bordet. Men én forklaring kan jo være at vi nå har lagt bak oss flere gode år med høykonjunktur og en ekstremt høy etterspørsel etter arbeidskraft. Så er jeg enig i at det mest interessante kanskje ikke er hvor mange penger man bruker, men hva effekten er, og hva man bruker pengene på. Der vil jeg i aller høyeste grad mene at vi har brukt de gode tidene til å forberede oss på tider som kan bli mindre gode. Jeg vil her trekke fram den formidable satsingen vi har hatt på forskning, som jeg ikke kan skjønne noe annet enn at Venstre må være veldig fornøyd med at vi har løftet nivået på i forhold til Bondevik II-regjeringen. Vi har satset på samferdsel og veier, og vi har styrket en rekke av de virkemidlene man har innenfor Nærings- og handelsdepartementets område, både innenfor næringsrettet forsking og innenfor innovasjonsvirkemidler. Ikke minst har vi fått en formidabel effekt ut av de pengene vi har brukt når det gjelder overfiske, der vi har lagt inn noen titalls millioner kroner og fått milliarder tilbake.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Når man skal drive med havbruksnæring, enten man er en etablert aktør eller eventuelt skal etablere ny virksomhet, kreves det store midler, ikke først og fremst til å anskaffe seg en konsesjon, men til å drifte den. Det er også slik at konsesjonene som deles ut, kan selges videre. Da synes jeg det bare er rett og rimelig at fellesskapet får en andel av den verdien. Nå har vi også gjort det slik gjennom opplegget for konsesjonsrunden i 2009 at en andel av kjøpesummen skal gå til fylkeskommuner, som da kan bruke det enten til å utvikle næringslivet langs kysten, eller f.eks. til å satse på sine videregående skoler. Så jeg er helt sikker på at dette er noe som både næringen og samfunnet for øvrig vil komme svært godt ut av.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Jeg har kanskje gjort meg skyldig i en forsømmelse – jeg må gjøre oppmerksom på at nærings- og handelsministeren er syk, og at det er derfor hun dessverre ikke kan være til stede i debatten i dag. Jeg er helt overbevist om at hun veldig sterkt skulle ønsket å være her. Hadde hun vært her, hadde hun nok også sagt at mineralloven nå snart går inn for landing etter veldig, veldig mange år i prosess. Det blir et nytt og moderne regelverk som sikrer gode konkurransevilkår for den næringen. I debatten her er også desimeringsfiske av kongekrabbe tatt opp. Nå blir det tatt omtrent like mye kongekrabbe i det uregulerte området som i det regulerte. Det tas opp mye kongekrabbe utenfor det kommersielle området. Vi ser nå på ordninger gjennom Innovasjon Norge for å se hva markedet kan ordne opp i når det gjelder å ta opp kongekrabbe i det området der det skal desimeres. Hvis vi ikke får på plass gode nok virkemidler der, skal vi også vurdere et statlig desimeringsfond. Så registrerer jeg at Fremskrittspartiet etterlyser tiltak mot lakselus. De vil at vi skal være offensive overfor overfiske. Samtidig foreslår de store kutt i ordningene til Innovasjon Norge og kutter i deres saksbehandlingsgebyr. Dette henger ikke sammen. Skal vi være gode på det som handler om bærekraft, kan vi ikke regne med at markedet ordner opp i det. Da må vi ha et fiskeridirektorat som har nok ressurser og nok folk. La meg også gjøre noen refleksjoner rundt Høyres og Fremskrittspartiets vurderinger av det budsjettet som er lagt fram. Hver gang vi har debatt om næringsdelen av budsjettet, prediker Høyre budskapet om langsiktighet og forutsigbarhet. Derfor er det veldig interessant å registrere den holdningsendringen som Høyre har gått gjennom fra statsbudsjettet ble lagt fram, og fram til dagens budsjett. På Høyres nettsider den 7. oktober var overskriften «Krigserklæring mot næringslivet», fordi Høyre mente at Regjeringen brukte altfor mye penger. Da het det fra Torbjørn Hansen, Høyres næringspolitiske talsmann: «Regjeringen benytter handlingsregelen fullt ut og bidrar ikke til rentereduksjoner. Dette viser at de rødgrønne er mer opptatt av kortsiktig politisk gevinst enn å senke renten. Dette vil dessverre slå negativt ut for store deler av næringslivet.» Da er det ganske forunderlig å registrere at leksa har skiftet fullstendig karakter siden den gangen. Nå heter det at Regjeringen bruker altfor lite penger.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Når representanten Hansen framstiller det som om finansuroen kom som en stor overraskelse på Regjeringen, vil jeg vise til beskrivelsen av den finansielle usikkerheten i statsbudsjettet, som også er begrunnelsen for at Regjeringen la inn mer oljepenger i budsjettet for 2009. Så er det jo interessant å se hvilken mottakelse Høyres krisepakke fikk, her omtalt i Aftenposten onsdag 12. november under overskriften «Industrien sier også nei», der Karen Helene Ulltveit-Moe, professor i samfunnsøkonomi, uttaler: «Det er vanskelig å se at Høyres budsjett treffer noe bedre.» Så over til Fremskrittspartiet, som her i salen har snakket om rammevilkår. La oss nå være enige om at rentenivået er et av de viktigste rammevilkårene norsk næringsliv har. Fremskrittspartiet vil nå drive med motkonjunkturpolitikk i nedgangstider, etter at de i årevis – mens vi har hatt gode tider – har drevet med medkonjunkturpolitikk. Fremskrittspartiet har alltid penger til skatteletter og har bestandig penger til større utgifter på statsbudsjettet, enten det er høykonjunktur eller lavkonjunktur. Jeg tror vi alle skal prise oss svært så lykkelige over at det ikke er Fremskrittspartiets økonomiske politikk som har ligget til grunn i de tidene vi nå har lagt bak oss. Da hadde vi gått inn i finanskrisen med et langt høyere rentenivå – et skyhøyt, særnorsk rentenivå – som utgangspunkt for å håndtere krisen. Og da hadde det hjulpet veldig lite å kutte i saksbehandlingsgebyrene til Fiskeridirektoratet, for å si det slik. Jeg må jo også si at for dem som måtte gå i tanker om å stemme borgerlig ved neste høsts valg, må det være veldig lite tillitvekkende at Høyre og Fremskrittspartiet, som tar mål av seg til å stable på bena et borgerlig regjeringsalternativ, har så sprikende meninger om hvilken økonomisk politikk de skal føre. De er fullstendig på kollisjonskurs – Høyre har vel til og med omtalt Fremskrittspartiets økonomiske politikk som kasinopolitikk. Regjeringen er opptatt av å sikre arbeidsplasser. Derfor har vi ført en ansvarlig politikk og holdt igjen på oljepengebruken i gode tider. Nå har vi lagt fram et offensivt budsjett, med en rekke tiltak for næringslivet, på samferdselssiden og på byggefronten. Det er i seg selv en stor tiltakspakke, i tillegg til de bankpakkene vi har lagt fram, og den pakken vi har varslet over nyttår. Dette er en utvikling av tiltak som er tilpasset den økonomiske situasjonen – og finanskrisen, etter hvert som den gir seg utslag i norsk økonomi. Vi skal iverksette de tiltakene som trengs, når de trengs.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Først vil jeg svare på de spørsmålene som ble stilt om MTB fra Fremskrittspartiet. Det er to grunner til at vi tar ut produksjonsveksten når det gjelder nye konsesjoner, og ikke øker maksimalt tillatt biomasse. Da vi la fram havbruksstrategien i fjor, sa vi at vi skulle gjøre det. Jeg er fullt klar over at det er mange i næringen som ønsker seg en økning når det gjelder MTB, istedenfor en nytildeling av konsesjoner. Men minst like viktig for oppdrettsnæringen er det at man er forutsigbar og fører den samme politikken fra 2008 til 2009. Jeg er heller ikke sikker på om det er ønskelig akkurat nå med en umiddelbar produksjonsvekst, med de usikre markedsutsiktene man har for neste år. Det er viktig at veksten er kontrollert, og at markedet kan ta unna det som kommer fra Norge. La meg så vende tilbake til renta, for det er jo åpenbart at rentenivået i Norge påvirkes av oljepengebruken i statsbudsjettet. Det nytter ikke at Fremskrittspartiet har klart å overbevise noen i SSB. Jeg skal ikke her gå nærmere inn på hva slags kontor de sitter på, om det er et lite kott eller et stort hjørnekontor. Men uansett hjelper det ikke at man overbeviser de karene, så lenge sentralbanksjefen ikke er overbevist. Og når representanten Korsberg sier at han ikke skjønner logikken i dette, er det en advarsel til alle dem som har jobben eller boligen sin kjær, mot å stemme Fremskrittspartiet. Det budsjettet som Regjeringen har lagt fram for 2009, er en tiltakspakke der vi bruker 14 milliarder kr mer i oljepenger. Det budsjettet begynner å virke om to uker, og det forsvinner ikke i løpet av neste år. Flere tiltak er lagt fram etter budsjettet, og flere tiltak er varslet i 2009, tilpasset utviklingen og situasjonen. Det sentrale her er at vi ser hvordan den ene medisinen virker, før vi tar i bruk den neste, slik at vi hjelper pasienten i stedet for å ta livet av ham eller henne.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2008-12-11:
Eg også vil snakke om Stad skipstunnel. Statsråden nemnde i sitt innlegg i dag kor viktige farleier er. Vi i Venstre er veldig opptekne av at Stad skipstunnel skal bli realisert, for det vil vere ei viktig farlei. 27. november i år fremma Venstre, Framstegspartiet, Høgre og Kristeleg Folkeparti eit forslag her i salen om å «endre merverdiavgiftsloven § 16 første ledd nr. 13 slik at bygging av skipstunneler likebehandles med annen infrastrukturbygging som veier, broer og tunneler». Regjeringspartia stemde ned dette utmerka forslaget. Mitt spørsmål til statsråden er: Kan statsråden forklare kvifor ein skipstunnel og ein ordinær vegtunnel ikkje kan bli likestilte i meirverdiavgiftsamanheng? Kva er forskjellen?
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
No trur eg at representanten Hoksrud veit at då Teleplan gjorde si vurdering og kom til 99,8 pst., var det før årets løyving på 188 mill. kr i det heile var teken i bruk. Det betyr at dei midlane òg skal brukast til breiband. Vi har god grunn til å tru at vi då er så nær 100 pst. som det er mogleg å kome i dette landet. Eg trur òg at representanten Hoksrud er kjend med at midlar til breiband no er løyvd over Kommunal- og regionaldepartementets budsjett, der ein bruker midlar frå differensiert arbeidsgivaravgift. No tek eg det litt etter hugsen, men eg meiner at det er 150 mill. kr som skal brukast i 2009. Det er til breiband eller mobildekning i dei områda der ein har oppnådd full dekning. Eg var tidlegare i haust i Hoksrud sitt eige heimfylke, Telemark. Dei vil klare 100 pst. dekning i løpet av 2009. Det har rett og slett hatt med kapasitetsproblem blant utbyggjarane å gjere. Det har ikkje vore råd å få tak i folk til å byggje ut breiband. Men i Telemark er dei i mål i løpet av 2009, og dei har gjort ein glimrande jobb.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Eg er veldig glad for å få det spørsmålet og glad for at transportkomiteen òg er oppteken av digital kompetanse. For den einaste måten vi kan få full effekt av effektivisering ved hjelp av IKT, er at folk faktisk kan ta det i bruk. Alle innbyggjarar over 15 år i dette landet har fått tilsendt eit brev med PIN-kodar. Eg synest fyrst og fremst at skatteetaten fortener ros for i år å ha splitta utsendinga. Datatilsynet har kritisert utsendinga tidlegare år, fordi ein har sendt ut både PIN-kodar og fødselsnummer i same konvolutt. Dersom nokon stel den konvolutten frå postkassa, kan ein faktisk misbruke det til identitetstjuveri. Difor er det fyrst og fremst av sikkerheitsmessige årsaker vi har splitta det. Så er Helleland inne på noko viktig, nemleg at det er nokon som ikkje klarar å bruke PIN-koden. Det er mange eldre folk som har ringt og ikkje skjønt kva dei skal bruke det til. Vår målsetjing må sjølvsagt vere at fleire gjer som f.eks. Seniornett, som vi har støtta økonomisk, nemleg å arrangere datakurs for eldre. Vi kjem til å fortsetje å støtte Seniornett så dei kan arrangere fleire kurs, slik at vi neste år kan unngå at folk ikkje forstår kva dei skal bruke PIN-kodane til.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Representanten Tenden har heilt rett i at Høykom-satsinga låg der då eg tok over. Mitt poeng er satsinga på dei områda der vi veit at marknaden ikkje sjølv ville ha ordna opp. Denne regjeringa gjekk til val med veldig klare lovnader om å bruke statlege midlar til det. Eg registrerte ikkje tilsvarande lovnader frå dei borgarlege partia – difor den uttalen. Når det gjeld spørsmålet om tiltakspakka, er eg sjølvsagt oppteken av det. IKT-næringa er ei veldig konkurranseutsett næring. I omsetnad er det den fjerde største næringa i dette landet. Eg meiner det no er ei moglegheit til nettopp å satse på IKT-prosjekt som både kan effektivisere offentleg forvaltning – ikkje berre staten, men òg kommunar – og medverke til omstilling, slik at ein i framtida brukar mindre ressursar på å flytte papir og får omstilt folk til å gjere arbeid der vi veit at dei trengst. Det kan, som representanten Tenden var inne på, vere store offentlege IKT-prosjekt. No har Altinn II for så vidt fått ei bra løyving for neste år, men det kan vere andre prosjekt. Det kan òg vere ei satsing der IKT ikkje minst kan påverke grøn sektor, slik at ein får ein klimaeffekt av å investere i IKT.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Det er veldig enkelt. Eg held meg til den breibandsdefinisjonen som fleirtalet i Stortinget vedtok i 2004, då ein diskuterte breibandsmeldinga frå den førre regjeringa. Eit breitt fleirtal, riktignok med unntak av Framstegspartiet, vedtok den gongen at breiband var å definere som at ein skal kunne laste ned og opp levande lyd og bilete – for å seie det på den litt folkelege måten. Det som er interessant med Framstegspartiet sin politikk som går på absolutt å ville definere ein minste teknisk standard, er at den standarden ville vere – eg hadde nær sagt – utdatert omtrent i det sekundet Stortinget hadde gjort eit slikt vedtak, med mindre ein då tok 20 MB-standarden. Vi ser at f.eks. OECD- og EU-standardane er så låge at det omtrent ikkje er nokon som leverer så låge standardar pr. i dag. Dei fleste tilbydarane av breiband i dag tilbyr frå 1 MB. Vi veit at mobilt breiband har vore noko lågare til no, men vi ser at det har skjedd store ting på det området. Då ein begynte å levere breiband over koparlinjer, var vi nede i 340 kB pr. sekund, no kan ein få det opp til 20 MB. Her går teknologien rasande fort. Det er all grunn til å ha ein fleksibel definisjon.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Eg held meg til at folk skal kunne laste ned og opp levande lyd og bilete. Det betyr at dei skal ha ein funksjonalitet som gjer at det går an å få utført det dei ynskjer å få utført. Vi veit at stadig fleire av oss nyttar sosiale tenester på nett, type Facebook, vi lastar ned videoar og kva det skal vere. Så etterspurnaden etter bandbreidd har jo berre auka i takt med nye tenester. Så det er kjempespennande. Men det har òg utfordra teknologien, og, som eg seier: Vi ser jo no at det ein før leverte på koparlinjene, som var nede i 340 kB, som eg ikkje pr. i dag ville kalle breiband, no kan vere oppe i 20 MB pr. sekund. Så her går teknologien føre. Eg finn ikkje grunn til å begynne å bestemme ein minstestandard. Eg er redd for at det ville verte definert som ein minstenorm. Men det er all grunn til å fortsetje å fokusere på breiband og sjå om ikkje òg ei vidare utbygging av breiband og korleis vi kan stimulere til meir kapasitet i nettet, kan vere ein del av det vi kanskje òg kan kome med i ei tiltakspakke. Men det står att å sjå.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Eg vil takke representanten Fostervold for det spørsmålet. Eg har motteke eit lengre brev frå IKT-Norge, med fleire forslag som vi no bør vurdere i samband med tiltakspakka. Det arbeidet har eg sett i gang. Det er forslag som går på både fiberbygging og breibandsbygging, som vi diskuterte i den førre debatten i dag, og det er forslag som går på no å setje i gang større offentlege effektiviserings- og omstillingsverkemiddel, som vi har ein del av i budsjettet, men som vi kan gjere meir av. Det vil sysselsetje først og fremst IT-konsulentar og utviklarar, som vil vere bra. Men det er òg eit krav om f.eks. bankgaranti. Vi må sjå på alt dette. Vi har sett i gang arbeidet. Eg har hatt god dialog med IKT-Norge og var førebudd på ein del av det og vil jobbe med det. Og så skal vi levere tiltakspakka til Stortinget når den tida kjem, og då får vi sjå kva vi har gjort med bankgarantiordninga.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Dersom det er ein plass ein skal diskutere politisk ideologi, så er vel Stortinget nettopp plassen over alle plassar. Difor synest eg faktisk det er spanande å ta med litt politikk – skikkeleg politikk – og eg set pris på at Torbjørn Hansen legg merke til det. Vi er nok ueinige i mykje, men det vi er einige om, er at det er heilt opplagt at vi har utfordringar på offentlege innkjøp. Men det er ikkje sånn at ikkje Regjeringa har gjort noko, og det er ikkje fordi vi ikkje har gjort noko, at vi skal leggje fram ei stortingsmelding, men det er nettopp for å få ein heilskapleg gjennomgang av både det vi har gjort, og kva vi ytterlegare kan gjere. Det som vert peika på i dei rapportane som vi no har bestilt og fått om kva vi no bør gjere, er ikkje meir tilsyn. De er ikkje det som er svaret. Både kommunerapportane og den rapporten vi har fått bestilt frå eit konsulentselskap, fortel oss at det handlar om kompetanse, det handlar om organisering, og ikkje minst handlar det om leiarforankring, og at leiarane interesserer seg for og faktisk prioriterer innkjøp som eit viktig område, enten det er i staten, i statlege foretak eller Kommune-Norge.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Dette har vore haustens slager mellom representanten Sørfonn og meg. Eg må berre gjenta det eg har sagt før, og det er at det vert aldri stilt krav om anbodskonkurranse når vi kjøper helse- og sosialtenester. Vi har det same unntaket som regjeringa Bondevik innførte. Det gjeld òg for barnevernsinstitusjonane. Dei skal kunne gjere innkjøp gjennom såkalla forhandlingar, og ikkje gjennom eit ope anbod. Det betyr at vi prioriterer nettopp dei ideelle ikkje-kommersielle organisasjonane, som både representanten Sørfonn og eg er veldig opptekne av skal ha gode rammevilkår. Vi har – som eg òg tidlegare har gjort greie for – gått lenger enn regjeringa Bondevik på dette området, fordi vi har teke unna opptrenings- og rehabiliteringstenestene for anbodsprosedyre. Vi har faktisk gjort det som representanten Sørfonn oppfordra oss til å gjere.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Dette er jo blant dei tinga vi skal svare på i stortingsmeldinga. Vi har hatt ute ei evaluering av hevinga av terskelverdien, som var noko av det siste Morten Meyer gjorde som statsråd før eg tok over. Den rapporten vi har fått på bordet, fortel oss at den hevinga var riktig å gjere, og at nivået ser ut til å vere godt når det gjeld samfunnsøkonomisk effektivitet. Spørsmålet om kunngjering er faktisk interessant, fordi ein kunne sjå føre seg at nettopp dei små og mellomstore bedriftene ville ha interesse av det. Men det er høgst ulike svar ein får på om kunngjering faktisk vil løne seg. Vi ser òg at det er ulikt, om ein ynskjer små eller store anbod, når ein snakkar med det lokale næringslivet. Det viktigaste er at ein gjennomfører konkurranse. Og konkurranseelementet ligg som eit generelt krav i lova, og vel ein å gå til direkte innkjøp, har vi sagt at ein uansett bør sørgje for at ein har konkurranse for å få mest mogleg ut av pengane.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Det er heilt rett at vi ved nokre anledningar har gjort eit anna vedtak enn det Konkurransetilsynet har gjort, i f.eks. fusjonssaker. Det er ikkje fordi ikkje konkurranseelementa i vurderingane kan ha vore rette, men fordi andre omsyn har vege tyngre enn konkurranseomsyna. Det er slik at det er det politikarar som må avgjere. Ein kan ikkje lyfte det området inn til fleire byråkratar i f.eks. uavhengige klagenemnder og la dei drive med politikk. Politikk er det politikarar som skal drive med. Når vi f.eks. skal vurdere konkurransepolitikk opp mot landbrukspolitikk eller arbeidsplassar i distrikta som mine forgjengarar, både Victor D. Norman og Morten Meyer, gjorde, så er det politikarar som nettopp må gjere dei konkrete vurderingane i dei konkrete tilfella. Og denne regjeringa har ikkje overkøyrt Konkurransetilsynet fleire gonger enn den førre regjeringa.