Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-12-03:
Det er vel demokratiet på sitt sterkeste når vi stiller budsjettspørsmålene i åpen sal basert på en enkeltsak, og jeg skal ta det som det er. Vi sørger for at kriminelle blir tatt der de er, og jeg skal se på denne saken og få den gjennomgått, slik at disse torpedoene ikke får være i fred. De sider av det som handler om beskyttelse for det mennesket det gjelder, skal også bli fulgt opp. Hvilke praktiske politioperative grep det er, tror jeg representanten får overlate til meg som ansvarlig for politiet å se på. Så vil jeg gjerne si at hvis poenget var å få meg til å handle, kunne man også oppnådd det ved en telefon til meg, i den forstand at jeg er meget kjent for å kunne handle overfor organisert kriminalitet, og fordi jeg også leder et politikorps som har evnen til å gjøre det. Så hvis det var hensikten, kunne man gjort det på en annen måte. Hvis hensikten var å gi ett eksempel på noe vi ikke godtar, er det strålende greit. Hvis dette var et forsøk på å tegne et eksempel på at det generelt er slik, og å generalisere, kan jeg ikke godta det. Jeg kan ikke godta det som en beskrivelse for min holdning, for Regjeringens holdning eller for Stortingets holdning. Men den gode pedagogikk tar jeg i demokratiets navn. Man kan regne med at jeg skal gjennomgå saken, for jeg avskyr organisert kriminalitet, jeg avskyr dets vesen, og jeg avskyr truslene bak den. Jeg føler meg så fri å si at statsministeren vår trenger ingen voksenopplæring. Statsministeren, som alle andre mennesker, må gå ut fra at de som møter ham, er ordentlige. Hvis det så viser seg at noen er frekke nok til å lure et menneske, får man lære av det etterpå. Jeg har selv vært utsatt for episoder – jeg skal ikke gå i detalj på det. En del av disse miljøene har en frekkhetens nådegave som er velutviklet. En skal ha god radar for av og til å fange dem opp, i tillegg til god kunnskap. Noe radar har jeg, og jeg kan forsikre at statsministeren også har det i rikt monn. Det syns jeg han har markert på førstesiden av Aftenposten i dag, og jeg vil bruke ord som frekkhetens nådegave når man slik prøver å gå inn på en statsminister på et arrangement mot voldskriminalitet. Så vil jeg si: En del av innsatsen for å bekjempe kriminalitet handler også om Politiets overvåkingstjeneste, som er viktig. Den er meget viktig bl.a. i spørsmål om høyreekstreme, og Stortinget må ikke legge noe annet til grunn enn at denne statsråden og Regjeringen mener det. Jeg mener at jeg med god samvittighet kunne flytte på de 47 stillingene, men vi har aldri tenkt noe annet enn at Politiets overvåkingstjeneste skal være viktig. Jeg har gitt uttrykk for det senest i debatten om EOS-utvalget her i salen, og det har vært vår selvsagte linje at alle endringer kommer til Stortinget, og de to naturlige anledningene er politiloven og politimeldingen. Det har komiteen gitt uttrykk for – det er ingen motsetning mellom Stortinget, komiteen og undertegnede om dette. Vi tenker likt om det: Vi trenger en effektiv tjeneste. Hvis den føler at den er blitt satt tilbake på grunn av oppgjøret om fortiden, skal den ikke føle det på noen som helst måte med denne justisministeren og med denne regjeringen og med det Stortinget har gitt uttrykk for. En kan rette ryggen og gå ut og ta de kriminelle og de hardkokte hvor det er nødvendig. For det trengs.