Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-02-13:
Den internasjonale finanskrisa har, som me alle veit, òg råka Noreg. Krisa har fleire fasar og har medført behov for fleire ulike tiltak frå Regjeringa si side. Krisa heng saman med ei internasjonal matvarekrise og ei internasjonal klimakrise. Alle desse tre krisene må me sjå i samanheng. I dag handlar det fyrst og fremst om korleis me sikrar folk tryggleik i kvardagen. Korleis sikrar me at færrast mogleg skal verte støytte ut i arbeidsløyse? Likevel har det vore viktig for Regjeringa at den pakka me har lagt fram, skal ha ei grøn vinkling. Ho skal leggje samfunnet vårt over i ei meir fornybar og miljøvenleg retning, samtidig som me sikrar det me kan av eksisterande bedrifter og legg til rette for at nye kan oppstå. For det er ikkje til å leggje skjul på at folk vil oppleve å miste jobben. Me ser det heime i Høyanger, i mitt nærområde, og me ser det andre stader i landet, at folk får problem. Då må me vere audmjuke med omsyn til kva tiltak me skal setje i verk for å hjelpe folk som enkeltpersonar gjennom den tida og for å sikre at lokalsamfunn og bedrifter kan omstille seg inn i ei ny tid, anten det gjeld tømmerbedrifter i innlandet eller eksportbedrifter på kysten. Den pakka som er lagd fram, er ein dugnad. Det er ei grøn opprusting, og det er eit lyft for å gi arbeid til folk i heile landet. Dei to viktigaste tiltaka er styrking av kommunane med 6,4 milliardar kr og ei tilleggsløyving til samferdsle på 3,8 milliardar kr. Det gir samtidig ei særdeles god geografisk fordeling over heile landet. Tiltakspakka gjer, saman med auken i ordinært budsjett, at me har auka samferdslebudsjettet med heile 25 pst. frå 2008. Det er den største aktivitetsauken nokosinne på samferdslesektoren. Tiltakspakka gjer at hender og maskiner vert sette i arbeid. Ho betyr òg at me får rusta opp vegar og jernbane, og ho syter for at folk og næringsliv i heile landet kan få eit tryggare, meir miljøvenleg og meir effektivt transportsystem. Løyvinga er føreslått med 2,3 milliardar kr til vegføremål og 1,3 milliardar kr til tiltak innafor samferdslesektoren. Ikkje minst er det viktig at 1/2 milliard kr er sett av til gang- og sykkelvegar og 50 mill. kr til ladestasjonar for elbil for å gjere det lettare for folk og næringsliv å velje elbil framfor bilar som går på bensin eller diesel – altså ei omlegging av samferdslesektoren i ei grøn, fornybar retning. Me har valt å lytte til kommunane. Difor får dei 4 milliardar kr å investere for, samstundes som dei får 2 milliardar kr i frie inntekter, pengar dei sjølve kan avgjere om dei vil bruke til å ruste opp skulebygg, kommunale vegar, sjukeheimar eller anna. Det betyr meir vedlikehald og auka sysselsetjing i bygg- og anleggsbransjen og vil gi rom for auka aktivitet i mange kommunar. Me har vore opptekne av å få på plass tiltak som verkar raskt, for me veit at kommunane har prosjekt dei står klare til å setje i verk. Eg er heilt sikker på at kommunane vil bruke pengane godt for å ta att vedlikehaldsetterslep og oppgradere kommunale bygg, slik at inneklima, energibruk og universell utforming vert betre. Ikkje minst går 1,2 milliardar kr til fornybar energi og energiomlegging – ein grøn dugnad for å ruste opp bygg, slik at dei vert meir energieffektive, ei satsing på havvindmøller og ei satsing for å utløyse det store potensialet me har for auka uttak av skogråstoff til bioenergi, som igjen vil skape både arbeidsplassar og ein klimavenleg energi. Å skape nye verksemder og nye arbeidsplassar for framtida er noko av det viktigaste me kan gjere i den situasjonen me er inne i. Difor har me fordobla ressursane til Innovasjon Noreg, difor har me starta ei ny etablerarstipendordning, og difor er det auka eigenkapital i Argentum. Alle desse tiltaka vil medverke til det som no er jobb nummer éin for Regjeringa – å sikre eksisterande arbeidsplassar og å skape nye. Samtidig må me ha fokus på det globale – både på matvarekrisa, klimakrisa og den økonomiske krisa. Det må lagast nye køyrereglar for den internasjonale økonomien, slik at me ikkje nok ein gong, om nokre år, når me er igjennom denne krisa og kanskje i ei ny oppgangstid, risikerer at enkeltspelarar kan sikre seg og sitt gjennom å setje ein heil verdsøkonomi i fare.