Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-04-29:
Brofoss-utvalget tar opp en rekke ulike spørsmål. Noen av disse er det relativt enkelt å finne gode svar på, mens andre må vi bruke noe mer tid på. Jeg har blitt spurt flere ganger om regjeringens oppfølging av Brofoss-utvalget, og jeg har svart at regjeringen i løpet av året vil komme tilbake med sine vurderinger på en egnet måte. Disse spørsmålene vil bli omtalt nærmere i en melding til Stortinget om bl.a. arbeidsrettede tiltak. På mange områder var utvalget samstemt i sine anbefalinger. Flere av disse anbefalingene er allerede fulgt opp fra regjeringens side: Økt innsats på forskning og evaluering av tiltak for personer med nedsatt arbeidsevne er allerede fulgt opp, og også økt oppfølging i det ordinære arbeidsliv. Sistnevnte inkluderer et forsøk basert på en ny metodikk for utplassering i ordinært arbeidsliv. Utvalget ba om at departementet utredet videre forholdet til regelverket for offentlig anskaffelse og statsstøtte. Utvalget mente også det burde utvikles bedre systemer for å vurdere kvalitet på tiltaksarbeidet. Dette vil bli fulgt opp. Utvalget er også delt i sine tilrådinger på noen områder. Det er bl.a. ulike oppfatninger om hvor langt en skal gå når det gjelder å øke bruken av ordinær virksomhet som arena for den arbeidsrettede bistanden. Det er også ulike syn på i hvilken grad Arbeids- og velferdsetaten skal produsere tjenester for de brukergrupper som i dag er i tiltak i forhåndsgodkjente tiltaksbedrifter, og i hvilken grad det skal åpnes for andre aktører enn de som er forhåndsgodkjente tiltaksbedrifter. Det er utvalgets ulike syn på disse spørsmålene som er sammenfattet i disse tre modellene som representanten Dåvøy viste til. Så spurte også representanten om jeg hadde konkludert på modell 2. Svaret er nei. Jeg har ikke bundet meg opp til noen av disse modellene, og det kommer jeg heller ikke til å gjøre. Jeg ønsker ikke å begrense oppfølgingen av denne saken til tre bestemte modeller. Det overordnede målet er å finne de best mulige løsningene samlet sett for dem som står utenfor arbeidslivet. De konkrete modellene som er beskrevet i Brofoss-utvalgets innstilling, er etter min mening underordnet dette. Arbeidsdepartementet vurderer også de konkrete forslagene i modellene og argumentene rundt disse. På bakgrunn av dette vil vi utarbeide konkrete forslag. Representanten Dåvøy frykter at frivillige og ideelle aktører vil bli skviset ut av markedet. Jeg mener det motsatte, for i dagens ordning er det jo en del ideelle tiltaksarrangører som ikke kan tilby sine tjenester til Nav. Utgangspunktet i dag er at mange tiltak er forbeholdt attførings- og vekstbedrifter. I tillegg har noen få ideelle organisasjoner sluppet til gjennom en unntakshjemmel. Et eksempel er Fontenehuset, som er et samlingssted for personer med psykiske problemer, der brukerne selv deltar i driften av huset. Jeg har som mål at flere slike ideelle aktører skal få slippe til. Departementets gjennomgang av forholdet til statsstøttereglene og regelverket for offentlige anskaffelser kan tyde på at det er nødvendig å gjøre visse endringer, bl.a. er det tilfellet om vi skal slippe flere aktører til – som de ideelle, som vi snakket om i stad. Jeg ønsker imidlertid ikke å åpne for kommersielle krefter og vil på den måten i hovedsak beholde de gode leverandørene av tiltak vi i dag har, sammen med andre aktører som skal tas i bruk. Jeg er usikker på hva Dåvøy mener med at Nav allerede «har tatt i bruk» modell 2. I høringsrunden leverte Arbeids- og velferdsdirektoratet en omfattende høringsuttalelse. Slik jeg oppfatter kjernen i denne, anbefaler Arbeids- og velferdsdirektoratet for det første økt bruk av ordinært arbeidsliv som arena for attføringen. Det vil si at brukerne i større grad følges opp på ordinære arbeidsplasser. Oppfølging i ordinært arbeidsliv er ikke noe nytt. Vi gjør det også i betydelig grad i dag. Et enstemmig Brofoss-utvalg ønsket å øke bruken av denne metodikken. Arbeids- og velferdsdirektoratet understreker også at oppfølging i ordinært arbeidsliv bare skal skje når det er hensiktsmessig. Det vil fremdeles være et betydelig behov for tiltak i egnede, skjermede miljøer for dem som trenger det. Attføringsbedriftene og andre tiltaksarrangører vil også i framtiden ha betydelige oppgaver gjennom både det å arrangere tiltak selv og å følge opp overfor det ordinære arbeidslivet. Mange gjør jo det i dag på en utmerket måte – attføringsbedriftene går inn og støtter dem som er ute i ordinært arbeidsliv. For det andre ønsker Arbeids- og velferdsdirektoratet å forsterke oppfølgingen av brukere som har behov for det. Mange tidligere kjerneoppgaver er satt ut til eksterne aktører, bl.a. på grunn av de kapasitetsproblemene som har vært i Nav. Arbeids- og velferdsdirektoratet skriver at dette gjør at Nav mister viktig kompetanse. Som en forsøksordning legges det derfor opp til at Arbeids- og velferdsetaten i noe større grad gjennomfører avklarings- og oppfølgingstjenester i egen regi, istedenfor å kjøpe slike tjenester av andre. Dette ble omtalt i budsjettproposisjonen i fjor høst. Det gjøres veldig mye godt attføringsarbeid. Mange kommer ut i jobb, og mange som trenger det, får et skjermet tilbud. Likevel mener jeg vi må kunne forvente bedre resultater av de arbeidsrettede tiltakene enn det vi ser i dag. Samtidig finnes det ikke enkle svar på hvordan vi skal klare dette. Vi lytter til dem som jobber med tiltakene til daglig. Vi skal også ta på alvor forsknings- og evalueringsresultater som foreligger. Det har vært lagt mye vekt på de tingene Brofoss-utvalget var uenig om. Fokuset i diskusjonen har kanskje vært der. Det er ikke overraskende, siden dette til dels er problemstillinger som vanskelig lar seg løse på en måte som imøtekommer alles ønsker og behov. Jeg synes likevel det er viktig å få fram at det var enighet om veldig mange av hovedlinjene. Når et samlet utvalg foreslår at tiltaksdeltakere i større grad skal integreres i ordinært arbeidsliv, tror jeg dette kan være den rette veien å gå for mange. Det ser ut til å være bred enighet i fagmiljøene om at oppfølging i ordinære virksomheter er en god attføringsstrategi for å hjelpe personer som har psykiske helseproblemer. Dette er som kjent en voksende brukergruppe. Samtidig vil det fremdeles være behov for tilbud om arbeid i et skjermet miljø for mange, ikke minst for dem som trenger en varig tilrettelagt arbeidsplass.