Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-04-26:
Proposisjonen som Stortinget har til behandling i dag, omhandler en svært viktig sak. Jeg er glad for og stolt over at jeg på vegne av den rød-grønne regjeringen i dag kan legge denne saken fram for Stortinget. Saken omhandler et politikkområde som Norge har hatt og har fokus på, og i tillegg har gjort noe med, nemlig ulovlig, urapportert og uregulert fiske, også kjent som UUU-fiske. I denne saken har Norge vært en stor pådriver for å få avtalen på plass. Avtalen er det første globalt bindende instrument som er kommet på fiskeriområdet på veldig lang tid – ja, man må helt tilbake til 1995. Avtalen ventes å bli svært viktig i arbeidet mot UUU-fiske. «Samtykke til ratifikasjon av avtale om hamnestatskontroll i fiskeria» handler om å godkjenne en global, bindende avtale om havnestatstiltak for å forebygge, hindre eller eliminere ulovlig fiske. I og med at denne avtalen blir regnet for å være en svært viktig sak, er Stortingets godkjenning nødvendig. Høsten 2006 ba FN gjennom generalforsamlingen FNs matvareorganisasjon FAO om å utarbeide en global, bindende avtale om havnestatskontroll for fartøy som lander fisk i havner fra fiskefeltene. Bakgrunnen for at man ba om dette, var at det var nødvendig med et globalt samarbeid mellom havnestatene for å møte utfordringene som følge av UUU-fiske med internasjonalt landingsmønster. Det betyr at gjennom havnestatskontroll vil statene samarbeide om ikke å ta imot fisk i disse havnene når fangsten er i strid med ansvarlig forvaltning. I tillegg retter denne avtalen seg mot all fisk og mot fiskerelatert virksomhet. Avtaleteksten kombinerer viktige element som stenging av havner for svartelistede fartøy, mekanismer for å ansvarliggjøre flaggstaten ved kontroll i andre lands havner og spesifikke minimumsstandarder om informasjonsutveksling, gjennomføring av kontroll, forebyggende tiltak, opplæring/assistanse og samarbeid. Etter avtalen skal partene kreve at informasjon om fartøy og fangst blir sendt havnestaten før fartøyet får tilgang til havnen. Mange av tiltakene Norge har etablert og gjennomført de siste årene, vil gjennom denne avtalen bli internasjonale minimumsstandarder. Norge er tjent med en opprusting av tiltak mot UUU-fiske. Et sentralt poeng for Norge med en global avtale har vært å bidra til at problemene med UUU-fiske blir løst globalt og ikke bare i våre nærområder. Sett i sammenheng med handelstiltak som bl.a. EU har vedtatt for å sikre at dette ulovlige fisket ikke blir importert til det indre markedet, blir det dannet en grense rundt de viktigste markedene mot ulovlig fisk og fiskeprodukter. Dette vil komme lovlydige fiskere i hele verden til gode, og i tillegg verne om reproduksjonsevnen til fiskebestandene og bidra til at konsumentene kan stole på at den fisken de kjøper, er en etisk god vare, høstet innenfor forsvarlige rammer. Kampen mot svartfiske har allerede gitt gevinst – økonomisk og ressursmessig. Jeg kan nesten ikke dy meg for å spekulere på om disse tiltakene vi har gjort i våre nære farvann, har bidratt til det eventyrlige fisket som vi nå har i Lofoten. Ja, ingen kan huske at de har sett maken til innsig av skrei – så mye skrei – og det er lov til å spekulere på om det kan være sånn. Nå blir det i hvert fall vanskeligere å lande ulovlig fisk i utenlandske havner. Det vil i tillegg bli landet mer fisk i norske havner. Det vil gi positive ringvirkninger, også for norsk fiskerinæring. Avtalen trer i kraft når 25 stater har sluttet seg til. Til slutt vil jeg si at det er en samlet komité som legger fram denne saken.