trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
For det første er jeg enig med representanten Kristin Halvorsen i at sammenlignet med mye annet er dette et av de aller viktigste spørsmål vi burde bruke mer tid på. Norge gikk som kjent mot koalisjonsstyrkenes krig mot Irak av to grunner. For det første mente vi at andre muligheter for å finne ut av om Irak hadde masseødeleggelsesvåpen, ikke var uttømt, og vi mente at våpeninspektørene burde fått mer tid. For det andre mener vi at i slike konfliktspørsmål bør det først og fremst være FN som har det avgjørende ord, slik de har hatt i andre konfliktområder, som f.eks. i Afghanistan, og FNs sikkerhetsråd samlet seg som kjent ikke om å gå til militær aksjon. Når det likevel skjedde, anført av USA og Storbritannia, har vi funnet det riktig å bidra til stabiliseringen av situasjonen i landet, og det har vi FN-resolusjonen som hjemmel og mandat for å kunne gjøre. Sikkerhetssituasjonen er ikke god nok. Sikkerhetsrisikoen for de norske styrkene er for det første en funksjon av trussel mot styrkene og for det andre beskyttelsestiltak som blir iverksatt for å møte trusselen. Trusselen er fortsatt – og har vært – høy. Vi har derfor en kontinuerlig vurdering av sikkerhetssituasjonen, og opplegget rundt styrkebeskyttelsen har fortløpende vært vurdert. Blant annet ble styrkene våre tilført pansrede ambulanser. De norske styrkene følger allerede strenge regler og har gode rutiner for å ivareta sikkerheten, samtidig som oppdraget skal løses. Vi mener ved dette å redusere sannsynligheten for at noe vil skje, uten at vi har garanti for det. Vi stiller selvsagt krav overfor koalisjonsstyrkene om at de skal medvirke til høyest mulig sikkerhet, også for de norske stabiliseringsstyrkene, som stort sett har humanitære oppdrag.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Som jeg har gjort det klart: Norge er ikke med i krigen mot Irak. Skulle jeg svare ja på et slikt spørsmål, ville det på en måte være å omdefinere det også SV var enig med Regjeringen i, nemlig at vi ikke skulle være med i denne krigen. Men det er FN-resolusjoner som inviterer andre land, også de som ikke gikk til krig, til å bidra til stabilisering i Irak av hensyn til det irakiske folk. Og en skal tenke seg nøye om før en begynner å trekke seg ut, for da kan en vanskelig situasjon bli enda verre. Det de norske styrkene, som hovedsakelig er et ingeniørkompani, bidrar med, er f.eks. reparasjon av kraftforsyning, eksplosivrydding, minerydding, broreparasjoner, reparasjon av irrigasjonsanlegg, gassforsyning og ABC-undersøkelser. Dette er en alvorlig situasjon. Men hvis svaret blir at nå trekker alle seg ut, er jeg redd for at situasjonen i Irak blir enda verre for det irakiske folk. Vi ønsker at FN fortest mulig skal komme inn og overta. Det har vi arbeidet for, og amerikanerne begynner nå også å gi signaler i den retning – heldigvis.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg sitter ikke med slike timetabeller at jeg kan svare på det. Men i svaret til Kristin Halvorsen har jeg nevnt de hovedoppdrag som de norske styrkene har, og det framgikk av dem at de klart går på humanitære formål og gjenoppbygging av Irak. Det er i tråd med mandatet. Vi har ikke noen foranledning til å endre mandatet, og jeg vil fastholde at vi ikke er i krig med Irak. Jeg vil ikke forkludre det standpunktet det var bred enighet om i Stortinget, ved å begynne å gi noen andre signaler på det punktet. Ellers vil jeg reservere meg mot Åslaug Hagas betegnelse av at vi sendte en begrenset styrke ned til stabiliseringsstyrken for å gi politisk støtte til okkupasjonsmaktene. Det var overhodet ikke poenget. Poenget var å stabilisere situasjonen i Irak av hensyn til det irakiske folk. Det hadde vi håpet at Senterpartiet hadde sett og kunne ha vært mer positive til, men vi er glad for at bl.a. Arbeiderpartiet har støttet dette.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Nå var vel USA og Storbritannias intervensjon i Irak ikke begrunnet i kampen mot terror. De ville finne ut av om Saddam Hussein var i besittelse av masseødeleggelsesvåpen. Jeg synes det er interessant at foreløpig har de ikke funnet et eneste masseødeleggelsesvåpen. Det bestyrker meg i mitt og Regjeringens standpunkt. Vi var imot denne krigen. Det vil jeg fastholde, og det er vi fortsatt. Derimot har vi sett at etter denne intervensjonen har det oppstått terrorhandlinger også i Irak, til og med rettet mot FN og Røde Kors. Det er jo helt meningsløst. Organisasjonene er der bare for å hjelpe det irakiske folk, noe også Norge for øvrig er. Jeg er enig i at det er mange faktorer som nok stimulerer til terror. Det har jeg for øvrig hatt en egen konferanse om sammen med nobelprisvinner Elie Wiesel, for å prøve å analysere det bedre. Vi vet også at situasjonen i Midt-Østen bidrar til terror, og vi har derfor også advart Israel mot bygging av denne muren, spesielt inne i de mest omstridte områdene. Nå må det internasjonale samfunn legge press både på palestinerne, som bruker terror, og på Israel, for å få dem tilbake til forhandlingsbordet.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg er for det første glad for at det ble tverrpolitisk enighet om oppfølgingen av Regjeringens opplegg når det gjelder differensiert arbeidsgiveravgift, og at det er en erkjennelse også i Stortinget av at vi må legge om systemet etter så mange og klare beskjeder fra ESA. Det er klart at når regjeringspartiene i Stortinget har vært med på at vi skal ta opp igjen et par viktige spørsmål med ESA når det gjelder både bransjer som kan unntas fra dette, og gjennomføringstidspunktet, så vil vi gjøre det i fullt alvor. Vi har riktignok fått svar på disse spørsmålene før, så jeg vil ikke legge skjul på at det blir en vanskelig prosess, men det er klart at vi skal gjennomføre den i fullt alvor. Regjeringen mener også det beste hadde vært om vi kunne opprettholdt den differensierte arbeidsgiveravgiften fullt ut, slik som vi har hatt det til nå. Det er et enkelt og godt system som et ledd i vår distriktspolitikk. Det er nå helt klart – og det tror jeg de fleste erkjenner – at det ikke er mulig. Vi vil nå forsøke å få det nest beste systemet, når vi ikke får beholde det beste.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Dette har vært vurdert tidligere i prosessen, og med negativt utfall, men det er klart at etter flertallsmerknaden i finanskomiteens innstilling skal vi gjøre det på nytt. Vi foretar selvfølgelig våre egne selvstendige vurderinger, men som kjent er vi avhengige av at vi får godkjent det vi notifiserer for ESA. Det kjenner representanten Arnstad godt til. Vi skal gjøre hva vi kan, og i fullt alvor, men jeg kan ikke legge skjul på at det er en krevende oppgave. Så vil jeg også understreke, så det ikke blir borte i alt annet, at hele det beløpet som kommer inn på grunn av en lik arbeidsgiveravgift, vil gå ut igjen til distriktene i form av ulike tiltak som transportstøtte, næringsutvikling osv. Offentlig sektor blir kompensert. Fiskeri og landbruk holdes utenfor. Vi foreslår et bortfall av elavgiften i første halvår og innføring av et nytt system fra annet halvår. Vi har også etter budsjettforliket med Arbeiderpartiet økt bevilgningen til næringstiltak.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg tror nok vi kan diskutere hvem som har stukket hodet i sanden her og ikke tidsnok sett realitetene i øynene! Det er i hvert fall ikke Regjeringen. Vi har tvert imot i tide utarbeidet alternative opplegg som er holdbare hvis dette må gjennomføres fra 1. januar. Som kjent er det også en overgangsordning på tre år i sone 3 og 4. Signalet om at jeg tror man må diskutere hvem som har stukket hodet i sanden, kom da Karin Andersen kom her med en helt feilaktig framstilling. Det er jo ikke slik at hele bortfallet av elavgiftsprovenyet er regnet inn som distriktsstøtte. Hvor har hun det fra? Det er den beregnede andelen av bortfall av elavgiften i distriktene som er regnet inn i dette. Så jeg tror at noen hver kanskje skal se på hvor hodet for øyeblikket befinner seg.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg vil nok be representanten Stoltenberg holde seg til hva jeg har sagt, ikke til det han tror jeg har sagt. Jeg har ikke sagt at jeg ikke tror det går. Jeg har sagt at det på bakgrunn av den prosessen som har vært, vil bli krevende. Men vi går inn i arbeidet med fullt alvor. Jeg har overhodet ikke sagt at jeg ikke tror dette går. Jeg vil nok også be representanten Stoltenberg om å holde dimensjonene litt på plass her. Vi har vært med på et forlik der vi øker bevilgningene til næringsutvikling, jeg tror det var med 145 mill. kr, men det er altså av et totalproveny på ca. 80 milliarder kr. Man må ikke framstille dette som om vi nå har erkjent at det var altfor lite, og at man her måtte gjøre mye mer. Man må ha proporsjonene litt klart for seg, 145 mill. kr av 80 milliarder kr. Men vi har intet imot ytterligere 145 mill. kr til næringsutvikling. Vi tror det er bra for distriktene. Jeg har ikke sagt at vi ikke tror det går. Vi legger fullt alvor i vårt arbeid nå, både internt og i forhold til ESA. Vi skal gjøre hva vi kan for at det som Stortinget har vedtatt, skal bli oppfylt.
Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2003-11-19:
Jeg vil antyde overfor presidenten at hvis det stadig blir mer og mer detaljert omkring den differensierte arbeidsgiveravgiften, sitter finansministeren, som er ansvarlig for dette området, i salen, og han kan svare på spørsmål hvis det er greit for representanten Enoksen. Jeg vil bare korrigere noe representanten Enoksen sa. Jeg antar at det var en forsnakkelse når han snakket om at vi fjerner arbeidsgiveravgiften for hele landet. Det er altså elavgiften man fjerner fra første halvår. Jeg antar at det var det han mente. Vi har ikke benektet at det kan gå. Vi har vært ærlige nok til å si at det har vært prøvd tidligere med negativt utfall. Derfor synes jeg det er riktig at vi også er ærlige nå, og sier at det blir krevende. Men vi hadde jo aldri latt regjeringspartiene gå med på dette i Stortinget hvis vi på forhånd mente at det var umulig å gjøre et nytt forsøk. Vi skal være med på å gjøre det forsøket med full kraft. Det kan jeg forsikre representanten Enoksen om. Hvis presidenten legger opp til det, kan finansministeren gå i ytterligere detaljer når det gjelder elavgiften.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Ifølge den avtale vi inngikk med Regjeringen i fjor, hadde vi eksplisitt kun forpliktelser til å stemme for budsjettet under budsjettbehandlingen. Vi var ikke bundet utover i året 2003. Statsministeren har feilaktig innbilt det norske folk at vi hadde forpliktelser, og han har hevdet at vi har brutt avtaler, noe vi ikke har gjort. Vi står på avtaler. Jeg vil imidlertid få lov til å spørre: Hva er avtalen med Arbeiderpartiet etter statsministerens fortolkning? Har Arbeiderpartiet frihet neste år til å stemme for ytterligere bevilgninger som ikke nå er med i budsjettbehandlingen, f.eks. 10 milliarder kr i egenkapitaløkning for Statkraft? Eller er statsministerens oppfatning av den avtale regjeringspartiene har inngått med Arbeiderpartiet i Stortinget, at Arbeiderpartiet er forpliktet til ikke å stemme for endringer i budsjettet i 2004, med mindre det er godkjent på forhånd av regjeringspartiene, slik at Arbeiderpartiet gjennom hele budsjettbehandlingen er svinebundet til regjeringspartiene i hver eneste komite nå i høst?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Statsministeren sa at det foreligger en protokoll, og det gjør det. Den protokollen bekrefter Siv Jensens fremstilling av forhandlingene som hun deltok i, og som statsministeren, finansministeren og utenriksministeren ikke deltok i. Det står i protokollen: «Siv Jensen gav uttrykk for en antagelse om at et slikt tilbud ville være i størrelsesordenen 1,5 – 2 mrd. kr, og vurderte det dit hen at det ikke var grunn til å bruke mer tid på forhandlinger. Denne antydningen om nivået på et eventuelt nytt tilbud ble ikke imøtegått av Jan Tore Sanner.De undertegnede samtykker i at protokollen gir et korrekt bilde av forhandlingen.» Det beløpet som vi ble stilt til utsikt, var maksimalt 2 milliarder kr. Det ville vært uansvarlig å fortsette forhandlingene når det var taket som Regjeringen hadde for våre forhandlinger, og det var redelig av oss da å bryte. Senere, da man forhandlet med Arbeiderpartiet, strakk man seg altså til 5 milliarder kr. Det er helt klart at hadde man antydet at vi også kunne stilles et slikt beløp til rådighet, ville eventuelt forhandlingene ha gått videre. Vil statsministeren beklage at han har gitt det norske folk feilaktige opplysninger, som bekreftes av denne undertegnede protokollen?(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-19:
Jeg vil gjerne ha et oppfølgingsspørsmål til finansminister Per-Kristian Foss. I det første svaret til Stoltenberg sier statsministeren at det er krevende å kunne følge opp de skatteløftene på 12 milliarder kr som gjenstår. Det er vanskelig å forstå på noen annen måte enn at Regjeringen i praksis har sett at dette nå er umulig. Hvis man skal gjennomføre 12 milliarder kr i skattelettelser neste år, vil det føre til så dramatiske kutt i den alminnelige velferd at til og med Høyre, tror jeg, vil betakke seg for det. Til og med Høyres velgere vil synes at det er kanskje noe brutalt å ta 12 milliarder kr på ett år. Mitt spørsmål til finansminister Per-Kristian Foss er: Er dette en riktig forståelse, og er Høyre tilfreds med den måten som statsministeren nå legger ut de løfter som er gitt, på? Det man egentlig gjør, er å trå vannet og kanskje gå to skritt tilbake. Det er jeg tilfreds med. Det synes jeg er klokt. 12 milliarder kr i skattelettelser vil være totalt meningsløst. Men det er vel ikke sikkert at finansminister Per-Kristian Foss er av samme oppfatning.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Jeg kan forsikre spørreren om at jeg er av samme oppfatning som statsministeren: Det er blitt mer krevende å innfri alle valgløfter, både på inntektssiden og på utgiftssiden. Vi har vært gjennom to betydelige lavkonjunkturår, og vi har vært gjennom et år med det største børsfall siden 1929. Det er klart at det har påvirket statens verdier også, bl.a. størrelsen på oljefondet. Det påvirker igjen statsbudsjettets handlingsrom. Nå ser vi for oss en vekst til neste år som med det antatt vedtatte budsjett vil gi oss en betydelig handlefrihet. Det er faktisk slik at vekst i økonomien også gir større rom for tiltak innenfor budsjettene. Derfor anser jeg ikke noen del av Sem-erklæringen som avlyst, men at det blir mer krevende å innfri løftene der, fireårsperioden sett under ett, er det ingen tvil om. For øvrig kan jeg bare forsikre om at vi ikke har startet behandlingen av 2005-budsjettet ennå, men jeg ser jo frem til nye debatter med hr. Djupedal om akkurat det.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Nei, særlig ikke hvis beløpene dreier seg om milliarder og ikke millioner, slik spørreren kom i skade for å si. Det er store beløp som kan hentes inn gjennom bedre kontroll. Derfor har vi hele tiden hatt et arbeid på gang, og det er nå i ferd med å bli sluttført når det gjelder tolletaten. Skatteetaten er godt i gang med å legge om sitt arbeid ved innføring av data og omorganisering, slik at vi får bedre kapasitet til å drive kontroller. Ikke minst de samlede kontroller som er gjennomført av ulike offentlige etater, arbeidstilsyn, politi, næringsmiddelkontroll, skatt, avgift og toll overfor enkeltbransjer og i enkeltområder, har gitt gode resultater i den forstand at det dessverre er avslørt mye juks med ulike typer lovverk. De samordnede kontrollaksjonene er både effektive og gir gode resultater.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Jeg er ikke engstelig for å sette i gang sterkere kontrollaksjoner. Jeg skjønner ikke hvor den premissen er hentet fra. Jeg har nettopp redegjort for – og Stortinget har fulgt opp – all den omorganiseringen vi har gjennomført innenfor toll- og avgiftsdirektoratet og innenfor skatteetaten, nettopp for å få større kapasitet til å drive kontroll der vi tror det er noe å hente ved kontroll. Det har gitt resultater.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Svaret er ja. Vi har også redusert skatter og avgifter mer enn noen regjering i nyere tid har gjort, vel 19 milliarder kr i løpet av to år. Vi har avskaffet investeringsavgiften, som var en avgift med betydelige kontrollproblemer. Flypassasjeravgiften er borte, og vi vil fortsette gjennomgangen av tolltariffer, hvorav flere hundre allerede er fjernet. Kontrollproblemene der var meget store ifølge tolletaten selv. Jeg minner om at det første problemet jeg møtte i Stortinget som finansminister, faktisk var en kritikk fra Fremskrittspartiet i kontrollkomiteen, hvor partileder Hagen sitter, over at den kommunale kontrollen med arbeidsgivernes innbetalinger var for svak. Det arbeidet har vi tatt fatt i, og en arbeidsgruppe er nå kommet meget langt i å gjennomgå dette for å se om vi kan finne løsninger som forener både de kommunale krav og de statlige krav til bedre kontroll med de oppgaver som innleveres.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Jeg tror en skal ta den type anslag over mulig svart arbeid med en viss forsiktighet. De som gir anslagene, tar også sterke forbehold. Det er slik at ressurssituasjonen i toll- og avgiftsetaten og i skatteetaten selvfølgelig er slik at de til enhver tid må prioritere. Ingen statlig etat, tror jeg, får ubegrenset tilgang. Det har vel heller ikke skjedd under noen annen regjering. Det er nå gjennomført omorganiseringer slik at man kan konsentrere seg om de store saker, og mindre om detaljkontroll. Behandlingen av vanlige lønnsmottakeres selvangivelser er etter hvert betydelig automatisert, slik at mulighetene for kontroll med store forretningsmessige skatteforhold, for å si det slik, er økt betydelig opp gjennom de senere årene. Det er en utvikling som vil fortsette. Ikke minst opprettelsen av Sentralskattekontoret for storbedrifter og at flere ligninger nå behandles sentralt, og etter forslag fra Regjeringen nå også kraftselskapenes ligninger, vil gi en bedre mulighet for kontroll.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Jeg tror spørreren kan ta det med ro, finansministeren er aldri redd for å få økte inntekter. Men samtidig gjør vi noe for å gjøre skattesystemet enklere, mer oversiktlig, for folk flest. Den skattereform som kommer, vil forhåpentligvis bidra til det. Jeg kan bare nevne ett eksempel. I dag behandler tolletaten nesten 100 pst. av tolldeklareringer på nettet. Papirarbeidet er borte. Det er klart at det har gitt etaten en mye bedre mulighet for å drive aktiv, oppsøkende kontroll, som vi ser eksempler på gir betydelige resultater. Så det er faktisk slik at omorganisering, flytting av kontorer, sammenslåing av kontorer, konsentrasjon om der de store grensehandelsproblemene er, der smuglerproblemene er, faktisk gir resultater i kombinasjon med bruk av ny teknologi.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Jeg tror man skal være litt varsom med å bruke tall på hva fortjenesten kan ligge på på kort sikt. Men det er klart at økt bemanning kan skje gjennom å tilføre etaten samlet sett mer ressurser, eller at etaten konsentrerer seg mer om de store kontrolloppgavene. Ikke innenfor noen bransje i dag kan man være trygg på at det ikke kommer plagsom kontroll. Det gjelder byggebransjen, det gjelder fiskeeksportører, og det gjelder en serie andre bransjer hvor vi har hatt til dels ganske betydelige funn gjennom en intensivert og samordnet kontrollvirksomhet.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Avgiftene på øl ble satt noe ned i budsjettet for 2002. Med Regjeringens forslag til budsjett for neste år ville avgiftene på alle drikkevarer blitt satt ned med ytterligere 2,5 pst. reelt. I budsjettforliket med Arbeiderpartiet ble vi imidlertid nødt til å frafalle denne lettelsen. Den svenske regjeringen har ikke foreslått endringer i sine alkoholavgifter for neste år. Siden Samarbeidsregjeringen tiltrådte høsten 2001, har forskjellen mellom norske og svenske avgifter på øl blitt noe mindre. Grensehandelsutvalget pekte på at det uregistrerte forbruket av øl, dvs. smugling, tax-free, grensehandel og hjemmeproduksjon, er relativt lite. En vesentlig del av grensehandelen foregår med varer som i liten grad er omfattet av særavgifter, bl.a. kjøttvarer og andre dagligvarer. Kostnadsnivået i Norge er gjennomgående betydelig høyere enn i Sverige. Dette skyldes i stor grad et høyt norsk lønnsnivå. Lønnskostnadene for norske industriarbeidere lå i fjor 35 pst. høyere enn de svenske. Et stramt budsjett for 2003 har bidratt til betydelige rentenedsettelser, og den norske kronen har svekket seg i forhold til svenske kroner. Dette har gjort det mindre lønnsomt for nordmenn å handle i Sverige. For å unngå at kronen på nytt styrker seg, bør de viktigste stimulansene til aktiviteten i økonomien fortsatt komme gjennom pengepolitikken. Budsjettavtalen med Arbeiderpartiet legger til rette for dette. En slik politikk er med på å bedre forholdene for alle næringer som er utsatt for internasjonal konkurranse, herunder også bryggerinæringen.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Denne fremstillingen av fakta er sterkt misvisende og på enkelte punkter direkte gal. Punkt 1: Det blir ikke økning av avgiftene dersom avgiftene prisjusteres. Punkt 2: Om man kjører etter en ølbil og skal ta med seg øl tilbake til Norge, er det meget begrenset hva man får tilbake, så den reisen vil jeg faktisk ikke anbefale hvis det bare er for å kjøpe de tillatte flasker øl. Da har representanten kommet i skade for å gi råd som forbrukerne vil tape på. Punkt 3: I alle land er det nedleggelser av arbeidsplasser i ølbransjen. Det har noe å gjøre med teknologi, store enheter. Nylig har vi jo sett at et delvis norskeid bryggeri i Sverige er blitt nedlagt som følge av restrukturering i bransjen, og en kjent strid om samme tema i Norge dreide seg om Tou Bryggeri i Stavanger. Så at bransjer restrukturerer, er ikke noe nytt, og det har ikke noe med avgifter å gjøre.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Det er riktig at det har vært en nedgang i antall industriarbeidsplasser. Det skyldes ikke ølavgifter. Det tror jeg kanskje representanten etter en liten tenkepause er enig i. Hadde Fremskrittspartiets politikk vært realisert når det gjelder løssluppenhet i bruk av oljeinntekter, hadde vi sett atskillig større tall når det gjelder tap av industriarbeidsplasser. Derfor er et samlet Industri-Norge glad for at den type løssluppen økonomisk politikk ikke er stortingsflertallets politikk.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Sivilombudsmannen skrev i sitt brev 29. september 2003 at det vil være ønskelig at satsene for 2003 fastsettes ut fra resultatet av den gjennomgang Skattedirektoratet har varslet at de skal gjennomføre. Representanten Hagesæter stilte meg et spørsmål i brevs form om denne saken i slutten av september i år. Jeg ble spurt om hva jeg ville foreta meg i lys av Sivilombudsmannens uttalelse. Jeg svarte da at det skulle iverksettes en vurdering av flere sider av firmabilbeskatningen og tilbakeføringen av privat fordel ved bruk av næringsbil. Det arbeidet som nå er satt i gang, er mer omfattende enn den isolerte vurderingen av nivået på kilometersatsene som Sivilombudsmannen viser til. Denne gjennomgangen vil imidlertid sikre at alle de forhold Sivilombudsmannen har pekt på i sin uttalelse, blir vurdert. Det vil derimot ikke være grunnlag for å trekke konklusjoner av dette arbeidet på det tidspunkt Skattedirektoratet skal fastsette de endelige satsene for 2003. Dette er bakgrunnen for Skattedirektoratets svar til Sivilombudsmannen. Jeg mener at det derfor ikke er riktig å hevde at svaret innebærer at det ikke tas hensyn til Sivilombudsmannens uttalelse. I stedet handler det om å skaffe seg et forsvarlig beslutningsgrunnlag i en komplisert og sammensatt sak.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Nei, det tror jeg ikke. Det er vår faglige vurdering, og det er Skattedirektoratet som her er fagetat, at for å kunne svare på Sivilombudsmannens spørsmål om nivået på kilometersatsene må det foretas en bredere faglig vurdering. Den vil ta tid. Vi kan ikke gi et tilfredsstillende svar på Sivilombudsmannens vurderinger før vi også har sett på andre deler av firmabil- og næringsbilbeskatningen.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-19:
Jeg har forstått det slik etter praksis og reglement at tilleggsspørsmål skal dreie seg om hovedspørsmålet. Hovedspørsmålet gjaldt oppfølging av Sivilombudsmannens initiativ. Det har jeg besvart. Å gå inn i en debatt om det som skal vurderes, ligger utenfor det spørsmålet jeg er stilt.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2003-11-19:
Jeg har et oppfølgingsspørsmål til statsministeren. Statsministeren sier jo også her gjentatte ganger det som er sagt mange ganger fra Regjeringen, at vi kan få både skattelette og velferd. Men i Regjeringens budsjettforslag ser vi på mange måter at dette ikke stemmer. La meg bruke et eksempel: For å finansiere den skatteletten som lå inne i budsjettforslaget, på omtrent 500 mill. kr, måtte Regjeringen bl.a. sette egenandelstaket på legetjenester opp fra 1 350 kr til 2 500 kr. Da skaffer man staten inntekter som man kan bruke til skatteletter. I budsjettforhandlingene greide vi å presse Regjeringen til å gå ned med nesten 1 000 kr på egenandelstaket. Men for å finansiere det, for å få et mer sosialt egenandelstak, måtte vi droppe skattelettene. Synes ikke statsministeren at dette viser at man må velge mellom skatt og velferd?
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2003-11-19:
Senterpartiet jubler ikke over budsjettforliket mellom Regjeringa og Arbeiderpartiet, men det er ingen tvil om at budsjettet er trukket i riktig retning både når det gjelder innsatsen overfor kommunene, i forhold til sykehusene og når det gjelder de ledige. Så det er i hvert fall en klar forbedring som vi ser. Men hoppende glade kan vi ikke si at vi er, for behovet er enda større på de nevnte områdene. Men det vi har sett, er en jublende glad parlamentarisk leder i Kristelig Folkeparti, Jon Lilletun. Det er nesten så en blir glad over å se en slik glede. Mitt spørsmål til statsministeren er da: Er statsministeren enig med Jon Lilletun i at dette budsjettet er blitt så fenomenalt mye bedre? Jeg trenger jo ikke dra det så langt, men jeg vil spørre om statsministeren synes det er blitt et bedre budsjett enn det som ble lagt fram av Samarbeidsregjeringa. Jeg vil også spørre: På hvilke områder ser statsministeren at det er mer å hente for Kristelig Folkeparti i et samarbeid med Arbeiderpartiet enn med Fremskrittspartiet?
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2003-11-19:
Norske soldater ble sendt til Irak ut fra en humanitær begrunnelse, men oppdraget var politisk motivert. Stortingsflertallet ønsket å gi politisk støtte til okkupasjonsmaktene. Dette mente Senterpartiet var en uklok tilnærming, og vi var derfor imot å sende soldatene. Nå er situasjonen i Irak svært vanskelig, og den er vanskeligere enn den var da de norske soldatene ble sendt. Jeg har to spørsmål. Det første spørsmålet er: Ser statsministeren behov for å endre mandatet til de norske soldatene etter at det nå viser seg at de i praksis deltar i det som man vanskelig kan beskrive som noe annet enn en krigslignende situasjon? Det andre spørsmålet er: Hvor stor andel av soldatenes tid i Irak brukes nå til humanitær innsats?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg har et spørsmål til statsministeren. Etter at budsjettforliket mellom Arbeiderpartiet og regjeringspartiene ble kjent, har statsministeren, utenriksministeren, finansministeren og en rekke andre fremtredende politikere i regjeringspartiene i den offentlige debatt feilaktig forsøkt å skape det inntrykk at regjeringspartiene hadde like mye å tilby Fremskrittspartiet i forhandlinger som de hadde å tilby Arbeiderpartiet, og at det egentlig var hipp som happ hvor denne løsningen egentlig kom. Som Fremskrittspartiets forhandlingsleder har jeg et behov for å stille statsministeren noen spørsmål om dette, for den type feilaktige inntrykk er det ikke riktig å skape. I fjorårets budsjettforlik ble resultatet at det påløp i overkant av 6 milliarder kr og i overkant av nærmere 4,5 milliarder kr bokført i budsjettforliket mellom Fremskrittspartiet og regjeringspartiene. I år er det 5 milliarder kr. Da vi møtte til forhandlinger, var det første vi fikk beskjed om, at handlingsrommet til Regjeringen var betydelig strammere i år enn i fjor. Det neste vi fikk beskjed om, var et tilbud om 1 milliard kr. Da vi imøtegikk dette, sa vi anslagsvis at vi trodde at vi kanskje ville få et nytt tilbud på om lag 2 milliarder kr. Det ble aldri imøtegått. Hvordan kan da Regjeringen skape inntrykk av et tilbud om 5 milliarder kr?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Ja, det gjorde jeg. Og det som ble gjort klart fra Fremskrittspartiets side før bruddet var et faktum, var at hvis ikke regjeringspartiene hadde mer å gi Fremskrittspartiet enn et beløp i størrelsesordenen 1,5–2 milliarder kr, så ikke vi noen grunn til å fortsette. Den påstanden fra meg ble aldri tilbakevist eller imøtegått av regjeringspartiene. Derfor brøt forhandlingene sammen. Men jeg har også lyst til å spørre statsministeren om et annet forhold. I går kveld møtte jeg Jan Tore Sanner i en TV-debatt på NRK. Der ble det skapt et inntrykk av at det fortsatt var 5 milliarder kr å tilby Fremskrittspartiet, og nærmest slik at Fremskrittspartiet kunne ha brukt de 5 milliardene akkurat som vi ville, f.eks. til å redusere alkoholavgiftene til svensk nivå. Kan statsministeren bekrefte at det er vilje i regjeringspartiene til å redusere alkoholavgiften i Norge ned til svensk nivå nå umiddelbart? Eller er det slik at det bare er noe som regjeringspartiene sier på TV, men ikke mener i forhandlinger?(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg er helt enig med finansministeren i at det er viktig å legge til rette arbeid for å innføre større grad av kontroller for å bekjempe svart arbeid og økonomisk kriminalitet, men det er vel også viktig å nedlegge vel så mye ressurser i å kartlegge årsaken til at omfanget av svart arbeid øker så kraftig. Det kan jo hende at det har en sammenheng med det mangfold av skatter og avgifter som blir pålagt gjennom alle disse tjenestene og alle disse leddene frem til sluttbruker, som faktisk gjør at mange finner det mer hensiktsmessig, selv om det ikke er lov, å selge sine tjenester svart. Betyr det at finansministeren og Regjeringen vil være like opptatt av å forsøke å bekjempe svart arbeid gjennom lavere skatter og avgifter, og ikke bare gjennom kontroller, som tross alt ikke angriper årsakene til svart arbeid?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg må først få lov til å korrigere statsministeren. I vårt alternative statsbudsjett har vi korrigert for både utgifter og inntekter, og vi har full dekning. Så det er også en feil opplysning, det som statsministeren her sier til det norske folk. Mitt spørsmål går mer i retning av statsministerens ekko i forhold til John I. Alvheims uttalelse 5. mai om Fremskrittspartiets strategi. Det skulle kanskje vært greit for statsministeren å være klar over vår strategi når han gang etter gang har møtt Carl I. Hagen i debatter, både i etermedia og her på Stortinget. Vi har lagt fram vår strategi overfor Regjeringen, og den har rett og slett vært at når vi skal behandle statsbudsjettet for 2004, så er det opp til Regjeringen å velge side, for vi må ha stabilitet. Det vet de har vært vår strategi. Når da statsministeren, med Kristelig Folkeparti i spissen, har valgt å gå over til sosialistisk side og samarbeide med Arbeiderpartiet – som skal kutte kontantstøtten, fjerne privatskoler, osv. – har altså Kristelig Folkeparti valgt en annen linje. Er det et korrekt bilde?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-19:
Det er vel kanskje enkelte trekk i norsk politikk som kan virke litt små, selv om indignasjonen er stor. Derfor har jeg lyst til å invitere statsministeren til å komme med noen synspunkter på det som er situasjonen i Irak, for den er nemlig meget alvorlig. Sikkerhetssituasjonen for sivilbefolkningen og soldater er nå slik at de stadig er utsatt for provokasjoner, angrep og selvmordsaksjoner. Det er nylig lidd store italienske tap. Det er stadig sivile tap, og fortsatt er det amerikanske tap. Det er rapporter om mange situasjoner der man verken har plan eller kontroll fra okkupasjonsmaktenes side. Det er opplagt for mange at USA har gått til krig uten å ha en plan for å vinne freden. Mitt spørsmål er: Hvilke krav har Norge til okkupasjonsmaktene USA og Storbritannia med hensyn til sikkerheten for sivilbefolkningen og soldatene på kort sikt og for politiske løsninger på lengre sikt?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-19:
Denne alvorlige situasjonen krever en meget offensiv holdning fra norsk side, ikke bare i forhold til sikkerheten rundt våre egne 150 soldater, men også generelt sett i Irak. Det er opplagt at Irak nå tiltrekker seg terrorgrupper fra andre land i området, og at man ikke har kontroll over sikkerhetssituasjonen. Det er en såpass alvorlig situasjon at danskene har begynt å diskutere om de må sende flere soldater for å trygge sin kontingent, og det er mange land som i utgangspunktet har stilt krav om en strengere FN-resolusjon, som holder soldater tilbake fordi sikkerhetssituasjonen er for dårlig. Vårt spørsmål er knyttet til det som er denne norske styrkens spesielle karakter, fordi det sies at den først og fremst skal gjøre humanitært arbeid, ikke delta i skarpe situasjoner, ja, det sies endog at den skal «sitte i leiren» hvis det oppstår en sikkerhetssituasjon som er slik at deres sikkerhet er i fare. Befalets Fellesorganisasjon sier at de er i en krigslignende situasjon. Er statsministeren enig i det?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-19:
Den krigen som no går føre seg i Irak, er ein del – i alle fall har USA definert han slik – av den såkalla kampen mot terror. Hovuddelen av aktiviteten går føre seg i Midt-Austen. Vi ser no i Irak at USA utvidar med luftkrig. Vi ser at Israels bygging av muren på okkupert palestinsk land også fyrer opp under den utrygge situasjonen i området. Spørsmålet eg vil stille til statsministeren, er om dette verkar mot terror, eller om det kan få motsett effekt, med nye terrorfrontar og ny rekruttering til terroristnettverk. Stiller Noreg noko krav til USA om å få garantiar for at det ikkje skal auke rekrutteringa til terror? Kan ein t.d. tenkje seg å presse USA i høve til Israel og bygginga av muren der for nettopp å hindre ny rekruttering til terrorgrupper?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-11-19:
Når jeg kanskje ikke høres gladere ut som senterpartist i dag, er det fordi stemmen er litt begrenset, men jeg har et spørsmål til statsministeren. Det ble også inngått et annet forlik i helgen, et godt og fornuftig forlik om den differensierte arbeidsgiveravgiften, som kan bety mye for svært mange bedrifter i distriktene dersom den blir fulgt opp på en god måte. Nå har det vært et par uttalelser i ettertid, fra Høyres parlamentariske leder og fra statssekretæren i Finansdepartementet, som kan skape tvil om evnen og viljen til å følge opp det forliket som er inngått. Jeg vil be statsministeren om en vurdering av hvordan en nå vil gå inn i prosessen med ESA, og også om han kan forsikre oss om at de nå går inn i en reell prosess der de skal kjempe for større unntak, og at det ikke skal være noen pliktøvelse eller noe spill for galleriet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-11-19:
Jeg er helt enig i at det aller beste hadde vært om vi kunne opprettholdt hele den differensierte arbeidsgiveravgiften, som det treffsikre virkemiddelet det har vært. Et sentralt punkt i det forliket som er inngått, er muligheten for helt eller delvis bransjevise eller bedriftsvise unntak. Der kan en stille seg spørsmålet om ESA i det hele tatt skal inn i bildet. Det er klart at det burde være muligheter for Regjeringen til å utforme en modell der det tillates statsstøtte overfor en virksomhet som ikke er i konkurranse med utlandet, enten det gjelder enkeltbedrifter eller hele bransjer. Den modellen bør Regjeringen nå sette seg ned og se videre på. Det er en modell som Regjeringen på selvstendig grunnlag bør ta initiativ til, og ikke bare knytte seg opp mot hva ESA måtte mene eller ikke mene.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-19:
Et av problemene med denne saken har vært at Regjeringen og også statsministeren har hatt en utstrakt vilje til å stikke hodet i sanden og ikke se realitetene før det nesten er for sent. Det er ille. Et annet problem med håndteringen av saken nå i siste runde var at man foreslo tiltak, f.eks. at reduksjon i elavgiften skulle regnes inn som kompensasjon for distriktene når realiteten var slik at mesteparten av den skattelettelsen havnet i sentrale områder. Det forliket vi nå har inngått i Stortinget, har rettet opp dette. Slike generelle skatte- og avgiftslettelser er for det første gal fordelingspolitikk, men det verste er at det ikke har noe med distriktspolitikk å gjøre. Så mitt spørsmål er: Vil Regjeringen og statsministeren i oppfølgingen av det som må komme videre – det er nemlig mange penger som må på plass i de nærmeste årene også for å oppfylle denne kompensasjonen – sørge for at det ikke kommer slike forslag som har en helt gal distriktsfordeling når man foreslår kompenserende tiltak?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-11-19:
Det er nok grunn til å gi Jens Stoltenberg medhold i at statsministeren ikke legger for dagen den helt store troen på at man skal oppnå et annet resultat. Det er jo oppsiktsvekkende at et enstemmig storting pålegger Regjeringen å gå en ny runde på noe som både statsministeren og finansministeren gjentatte ganger har benektet at det skulle være mulig å få et resultat av. Regjeringspartiene er også med på dette. Mitt oppfølgingsspørsmål går på elavgiften. Det er unektelig et faktum at for den andelen som angår distrikter som har nedsatt arbeidsgiveravgift, regner man dette inn som kompensasjon for bortfall av arbeidsgiveravgift. Samtidig som man fjerner arbeidsgiveravgiften for hele landet, vil man nulle ut den distriktsfordelen man har hatt gjennom en redusert arbeidsgiveravgift. Man gir altså en skattelette i sentrale strøk. I de områdene som har hatt nedsatt arbeidsgiveravgift, regner man dette som kompensasjon for bortfall av arbeidsgiveravgift. Man reduserer fordelen. Det er unektelig et faktum. Ser ikke statsministeren at man svekker den distriktspolitiske fordelen som man tidligere har hatt av dette?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2003-11-19:
Jeg har et spørsmål til finansministeren. Omfanget av svart arbeid i norsk økonomi utgjør nå et sted mellom 80 og 100 mill. kr. Det er også bekreftet i brev fra Finansdepartementet. Det gjelder ikke bare økonomisk virksomhet registrert av skattemyndighetene, men også økonomisk kriminalitet. Dette er betydelige summer. Det er faktisk summer som er så store at de snart begynner å true viktige velferdsordninger. Er finansministeren bekvem med den situasjonen?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2003-11-19:
Som jeg sa: Når det nå nærmer seg 100 milliarder kr i dette systemet som er kullsvart, betyr det veldig mye i utbyggingen av våre velferdsordninger og å sikre velferdsordningene i vårt samfunn. Når vi også vet at det vil gi et mangfold tilbake om vi bygger ut kontrollapparatet og skatteetaten osv., hvorfor er finansministeren da så engstelig for å sette i gang enda sterkere kontrollordninger, slik at vi får denne svarte økonomien mer opp i lyset og mer inn til det offentlige?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-19:
De tall som representanten Nordtun refererte til, er tall som også andre undersøkelser har vist har relevans, både i forhold til offentlig økonomi sentralt og ute i kommunene. Jeg oppfatter finansministerens svar dit hen at skatteetatens ressurssituasjon kan ses litt uavhengig av disse tallene. Er det slik å forstå at finansministeren ikke mener at flere ressurser til skatteetaten og omorganiseringsprosesser mer i tråd med de ønsker etatene og kontorene lokalt har kommet med, vil innvirke på de summer som dette brevet fra departementet har avdekket?
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-11-19:
Det er Finansdepartementet sine tal vi held oss til når vi snakkar om svart økonomi og økonomisk kriminalitet. Frischsenteret har òg i ein rapport sagt at ein dreg seg unna skatt for mellom 2,9 og 10,9 milliardar kr. Det er ikkje nok med omorganisering. Når ein ser i Aftenposten Aften frå måndag, ser ein at ein får inn veldig store summar dersom ein fører kontroll. Då er spørsmålet mitt til finansministeren: Er finansministeren så redd for å tilsetja fleire folk i staten, på kemnarkontoret og på skattekontoret, at han på ein måte ikkje vågar å taka det grepet? Eg trur ikkje omorganisering klarar å fanga opp alt dette. Ein er nøydd til å ha fleire folk som utøver kontrollen, og som går ut og gjev råd til desse folka. Dei seier faktisk at det er behov for at det offentlege gjer det. Så redsla for å tilsetja folk i staten må ikkje vera så stor.
Morten Lund (Senterpartiet), 2003-11-19:
Det er meget godt dokumentert at samfunnet har kjempestore tap på grunn av svart økonomi. Det er også godt dokumentert at hver eneste skattekontrollør ekstra kan gi en gevinst på 3 mill. kr i året. Det er lagt fram dokumentasjon på det fra forskere både i år og i fjor. Ti nye skattekontrollører kunne gjort det unødvendig å kutte i barnepass for enslige forsørgere, f.eks. Dette er ren gevinst, og det er merkelig at det ikke gjøres noe i det enkelte budsjettet. I enkelte bransjer, f.eks. i restaurantbransjen og i byggenæringen, plages man med alle dem som får lov til å fortsette å drive useriøst, og som gjør det omtrent umulig å drive seriøst, for dem som ønsker det. Jeg tror det er det store problemet. Dette er så smittsomt. Det sies at risikoen for å bli tatt er så liten at dette bare kommer til å øke. Ser ikke finansministeren den delen av problemstillingen?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-19:
Jeg vil gå over til et område hvor situasjonen kan bli atskillig forverret i forhold til det den er i dag. Derfor har jeg følgende spørsmål til utenriksministeren: «Det er flere positive utviklingstrekk når det gjelder menneskerettighetssituasjonen i Tyrkia. Blant annet er dødsstraffen endelig avskaffet. Det er imidlertid fremdeles grunn til å kritisere landet for behandlingen av den kurdiske minoriteten. Hva er Regjeringas syn på kurdernes situasjon i Tyrkia i dag, og hvordan kan Norge bidra til en økt respekt for deres kulturelle og politiske rettigheter?»
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-19:
Jeg takker for svaret. Det er jo helt riktig at det har foregått en del forbedringer på lovgivingssida. Allikevel kommer det nå opplysninger om at situasjonen for kurderne i Tyrkia faktisk har forverret seg. Til tross for at det har vært innført en ensidig våpenhvile fra PKKs side, fortsetter den tyrkiske staten volden og trakasseringen. Jeg vil advare mot at dersom kurderne ikke føler at de i praksis får noen bedring i sine rettigheter, kan det oppstå en farlig situasjon. Derfor har den kurdiske nasjonalkongressen lansert et «vegkart» for fred med elementer som gjensidig våpenhvile, opprettelse av en komite for fredsdialog med bred deltakelse, utviklingsplan for de kurdiske områdene og fulle kulturelle rettigheter og rett til utdanning på kurdisk i praksis. Er utenriksministeren enig i at en av nøklene til fred i Midtøsten faktisk ligger i løsningen av det kurdiske spørsmålet? Og vil Norge ta initiativ til å få satt i gang en prosess rundt et slikt vegkart for fred som er lansert?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-19:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg vil oppfordre utenriksministeren til å se seriøst på dette vegkartet, som inneholder en rekke meget konstruktive forslag. Jeg er også glad for at han påpekte at en av nøklene ligger i løsningen av det kurdiske spørsmålet. Så er det et annet spørsmål jeg vil ta opp med ham. Det er ingen tvil om at helsetilstanden til Abdullah Öcalan på kort sikt også er et nøkkelspørsmål. Den er veldig alvorlig. Dør han på grunn av de forholdene han er omgitt av, er jeg redd det vil føre til opptøyer. En er nødt til å forstå Öcalans stilling blant kurderne. Da han entret arenaen og krevde grunnleggende kulturelle og menneskelige rettigheter for det kurdiske folket, ble han en spire til en ny kurdisk identitet – derfor det raseriet over behandlinga av ham. Kurderne sier at Öcalans helse er vår helse. Vil utenriksministeren støtte at det nå blir sendt et uavhengig legeteam til Imrali og Öcalan?
Jan Petersen (Høyre), 2003-11-19:
Som et ledd i Tyrkias EU-tilpasning er det over de siste årene vedtatt en rekke grunnlovs- og lovendringer som innebærer en radikal bedring i menneskerettighetssituasjonen i landet. Målsetningen er å bringe tyrkisk lovgivning i full overensstemmelse med de politiske vilkårene for EU-medlemskap, de såkalte København-kriteriene. Reformarbeidet i Tyrkia fikk ny giv etter parlamentsvalget 3. november i fjor. Tyrkias nåværende statsminister var selv fengslet på politisk grunnlag på 1990-tallet. Både Tyrkias regjering og sterke krefter i nasjonalforsamlingen arbeider for å styrke menneskerettighetene og rettsstatlige prinsipper i Tyrkia. Det er en positiv utvikling i Tyrkia også når det gjelder forholdet til landets kurdiske befolkning. Den væpnete konflikten i Sørøst-Tyrkia er nå over. Unntakstilstanden i området er gradvis blitt avviklet. I august i år vedtok Tyrkia en «amnestilov» om reintegrering av PKK-medlemmer unntatt personer som har vært medlemmer av organisasjonens ledende organer. Tyrkia har også vedtatt ny lovgivning som åpner for undervisning i og på kurdisk, bruk av kurdisk språk i offentlige sammenhenger, kringkasting på kurdisk og utøvelse av kurdisk kultur. Denne lovgivningen representerer også et viktig skritt i riktig retning. Selv om det er en stor forbedring i det rettslige grunnlaget for menneskerettighetene i Tyrkia, gjenstår det fortsatt en del når det gjelder å sette lovgivningen ut i praksis. Tyrkiske myndigheter erkjenner at de fremdeles står overfor store utfordringer. Tyrkia er inne i en fase der det er viktig med internasjonal støtte til reformarbeidet, både på det politiske og praktiske plan. Statsministeren tok opp disse spørsmålene med den tyrkiske statsminister under sitt besøk i Ankara nylig, og viste spesielt til betydningen av å tillate bruk av minoritetsspråk. Fra Regjeringens side vil vi videreføre norsk støtte til prosjekter i Tyrkia med sikte på demokratibygging og styrking av vernet om menneskerettigheter og rettsstatlige prinsipper. Vi understreker også overfor tyrkiske myndigheter betydningen av å sette den nye reformlovgivningen ut i livet.
Jan Petersen (Høyre), 2003-11-19:
Jeg tror vi skal være klar over den enorme dynamikken som ligger i at Tyrkia tilpasser seg kravene til et EU-medlemskap. Her er jo virkelig et av de positive, demokratibyggende og menneskerettsbyggende tiltakene som skjer i vår del av verden. Det er en dynamikk som har ført til en utvikling som jeg er enig med spørreren i at definitivt går i positiv retning. De tiltakene som jeg mener er riktige fra norsk side, har jeg for så vidt skissert i mitt svar. Jeg kan ikke på stående fot nå ta stilling til et veikart, men jeg er enig med spørreren i at det å løse de spørsmålene som kurderne står overfor, er ett av mange viktige skritt frem til at hele regionen utvikler seg i retning av demokrati og menneskerettigheter. Det frustrerende med regionen er at det er enormt mange slike utfordringer hvor nettopp mangel på demokrati, mangel på menneskerettigheter og mangel på en økonomisk utvikling jo har ført til at det dessverre er altfor mange negative trekk.
Jan Petersen (Høyre), 2003-11-19:
Det er grunn til å understreke at det har skjedd meget betydelige forbedringer av kurdernes situasjon i Tyrkia gjennom den siste tiden, og det tror jeg vi alle sammen er glad for. Det er, som jeg sa, også et spørsmål om selve gjennomføringen. Der kan det sikkert være ting som gjenstår. Jeg vil samtidig si at det har vært helt klart hele tiden at vi reagerer mot vold, også den som er brukt av kurderne. Når det gjelder Öcalans situasjon, vil jeg ikke kunne kommentere den nå.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-11-19:
Jeg har et spørsmål til finansministeren: «Borg Bryggerier i Sarpsborg er en moderne bedrift med 200 arbeidsplasser. På grunn av høye avgifter på øl, alkoholfrie drikker og grensenær beliggenhet tapes betydelige markedsandeler til grensehandel med øl i tillegg til smugling, importert vin og brennevin. Dagens konkurransevridende rammebetingelser i norsk disfavør kan bety nedleggelse. Hva vil statsråden foreta seg for å bedre rammebetingelsene for bryggerinæringen?»