Morten Lund (Senterpartiet), 2001-06-13:
Er det noen sammenheng mellom matprodusentenes inntektsnivå og mattryggheten? Ja, helt klart, mener Senterpartiet og de andre sentrumspartiene. Arbeiderpartiet, Høyre og Fremskrittspartiet ser ingen slik sammenheng. Så lenge faglagene i landbruket signerer en avtale, er innholdet godt nok til å sikre fortsatt trygg mat, sies det i innstillingen. Ja, Høyre mener det er forsvarlig å fjerne 6 000 kr pr. årsverk i første omgang for å få presset flere ut av jordbruket. Fremskrittspartiet vil kutte mye mer. Hva var så jordbrukets alternativ til å skrive under avtalen? Det var å få et oppgjør med en inntektsnedgang! Når signalene er krystallklare på at statens forhandlere vil få flertall i Stortinget også om det legges fram et minusoppgjør, er det ikke rart om jordbruket godtar et resultat som er langt dårligere enn det Stortinget lovet for ett år tilbake. Det som er rart, er at Arbeiderpartiet, som tilhørte flertallet som lovet parallell utvikling i inntekt som skulle gitt 12 000–15 000 kr pr. årsverk, også i år bryter avtalen og presser gjennom et elendig resultat for dem som garanterer oss tryggere mat enn noe annet land i Europa. Jeg har tidligere sagt at en avtale med Arbeiderpartiet må man tinglyse før den er verdt å lage en pressemelding om. Regjeringens politikk ved jordbruksoppgjøret i fjor og i år er ikke i samsvar med St. meld. nr. 19 for 1999-2000 og den innstillingen som vi skrev sammen. Arbeiderpartiet framhever det norske landbrukets trygghetsfortrinn, men har et opplegg for å fjerne det. Små og spredte driftsenheter som gir lavt smittepress, er bra, men nå legges det altså ned seks familiebruk om dagen på grunn av den dårlige økonomien. Lite omfang av import og handel med levende dyr sikrer dyrehelsen. Ja, men i dag er det den enkelte bruker som sørger for å begrense den handelen, Arbeiderpartiet, Høyre og Fremskrittspartiet sier fritt fram. Dyrefôr fritt for salmonella, hormoner, antibiotika og genmodifiserte bestanddeler er det beste. Arbeiderpartiet vil ikke forby Zink bacitracin i fôret, og stemmer ikke for et forbud mot handel og bruk av genmat, som foreslås i revidert nasjonalbudsjett. Om landbruket ikke har den nødvendige støtte i Stortinget for å få en rettferdig inntektsutvikling, har næringen en større tillit blant vanlige folk enn de fleste næringer. Da handelsrestriksjonene mot smitte av munn- og klovsyke ble iverksatt i vinter, var oppslutningen nær 100 pst. Jeg synes det er imponerende at norske husdyr har en så god helsestatus ut fra den betydelige kontakt og handel over grensene som i dag foregår. Hovedårsaken er forsiktighet fra bøndenes side. Ved de senere jordbruksoppgjør har prisforskjellen til Sverige på kjøtt vært et hovedargument for lave tillegg. Det er nå lagt fram en undersøkelse som viser at svenskehandelen har vært mye oppblåst av dem som har drevet kampanjene for billigst mulig mat – enkelte politikere inkludert. Ved årets oppgjør øker svenskebondens kjøttpris med kr 1,50, mens prisen til norsk bonde øker med bare 50 øre. Nå halveres matmomsen, noe som kan redusere prisgapet med ytterligere 5–10 kr pr. kjøttkilo. Etter disse prisjafsene er Oslo den tredje billigste hovedstad i Europa når det gjelder matpris i forhold til arbeidslønn, om lag 20 pst. billigere enn Stockholm. Og det er ikke importmaten som gir dette forspranget, det er de lave inntektene i landbruket. Finnes det noe annen vare- eller tjenestegruppe der Norge ligger så godt an? Får matbaronene karre til seg så uhemmet noe sted? Jeg synes det er skammelig at noen fortsatt snakker om kostbar norsk mat og gir landbruket skylden. Næringskomiteen har blitt informert om de meget uheldige virkninger de nye bestemmelsene for enhetsprising kan få dersom det ikke gis unntak for enkelte grønnsaker, bl.a. økt transport og håndtering før varene når butikken, og økte priser og dårligere kvalitet for forbrukerne. Dette er ikke i forbrukernes interesse. Reglene kan også gi matvarekjedene økt makt, sies det. Da blir konkurransen enda svakere. Jeg håper Konkurransetilsynet finner at unntakene i EU-direktivene kan utnyttes slik en enstemmig komite har pekt på. Ammekuproduksjonens økonomi er et annet tema som har opptatt komiteen. Det er vesentlig at ingen produsentgrupper blir hengende så mye etter i inntekt. Jeg er bekymret for at det raskt blir behov for økt kjøttimport dersom denne gruppen bønder skulle oppføre seg slik markedets lover tilsier. Til slutt en kommentar til samdriftene i melkeproduksjonen. Debatten i media bekrefter at det er grobunn for stordrift i europeisk målestokk også i norsk landbruk. Derfor trengs det begrensninger. Stortingets flertall overprøvde en framforhandlet avtale i 1999 som fastsatte en øvre grense ved tre deltakere i samdrifter. Det var en stor tabbe! Senterpartiet mener en grense på 500 000 liter er for høy.