trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-10-10:
Eg meiner, og Arbeidarpartiet meiner, at det må vere mogleg å gjere begge delar. No ligg det an til at politidistrikta i inneverande år dreg med seg eit meirforbruk på 200 mill. kr inn i neste år. Dersom ein reknar på det budsjettforslaget som regjeringa har lagt fram no, vil ein sjå at den underfinansieringa fortset. Desse pengane må ein hente ein stad, og Norges Politilederlag bl.a. seier at dei må hentast på drift. Så ein finansierer ikkje opp dei satsingane som ein beskriv i budsjettet. Beredskap er me svært opptekne av i Stortinget – tverrpolitisk, har eg inntrykk av. Gjørv-kommisjonen var veldig tydeleg på at den viktigaste beredskapsressursen i landet er det ordinære politiet. Mitt siste spørsmål til statsministeren er om ho er einig i at det ordinære politiet utgjer den viktigaste beredskapsressursen i landet?
Siv Henriette Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2018-10-10:
«Det haster med å øke kapasiteten på Østfoldbanen, da det ikke er rom for å sette opp flere tog på strekningen. Jernbanedirektoratet har satt i gang en utredning for å kunne erstatte innsatstogene på regiontogtilbudet mellom Halden og Oslo S med dobbeltdekkere, noe som kan øke kapasiteten med 40 prosent. Ifølge Bane NOR vil det koste 60 millioner kroner å tilrettelegge jernbanetraseen. Synes statsråden det er en rimelig kostnad for å øke kapasiteten på strekningen med 40 prosent, og er han enig i at det haster?»
Siv Henriette Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2018-10-10:
Beskjeden fra de reisende på Østfoldbanen er klar. Når gravide damer ikke tør å ta toget av helsemessige årsaker, når passasjerene står som sild i tønne hver eneste dag på vei til jobb, må kapasiteten økes nå. Det er to alternativer for å få til en rask bedring på Østfoldbanen fra 2019. Det ene er å lease inn dobbeltdekkere. Det andre er å lease inn nye Flirt-tog av lokaltogvarianten, som med doble togsett gir plass til hele 600 passasjerer. Kan statsråden bekrefte at ett av disse alternativene vil bli realisert så raskt som overhodet mulig?
Siv Henriette Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2018-10-10:
Det er veldig fint at statsråden bekrefter at han vil bidra til å lete med lys og lykte etter noe som kan øke kapasiteten. Det er også fint at statsråden bekrefter at det ikke kan gjøres noe med banen, fordi banen er sprengt og det er ikke plass til flere tog. Så noe må gjøres med selve togsettet. Det har vært varslet at en avgjørelse om en dobbeltdekker er på trappene, så det hadde vært veldig fint om statsråden kan bekrefte at han vil påskynde en slik avgjørelse, og at det ikke skal stå på kostnader dersom man snakker om et rimelig kostnadsnivå på pluss/minus 60 mill. kr.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Aller først: Eg har ikkje grunnlag for å gå god for talet 60 mill. kr, men eg er samd med representanten i at det hastar å gjere noko med kapasiteten på Østfoldbanen. Auka kapasitet er noko vi jobbar med både på kort og på lang sikt. Talet på avgangar har auka, og fleire vel i dag å bruke toget. Samtidig veit vi at det vil vere ein sterk auke i folketalet på Austlandet fram mot 2040, og etterspurnaden etter persontransport vert difor større. Difor må vi byggje jernbane for framtida. Jernbanedirektoratet sette etter eige initiativ i gang med ei undersøking der ein skulle sjå om leige av dobbeldekkartog kunne vere eit mellombels tiltak for å betre kapasiteten på Østfoldbanen. I undersøkinga er det sett på kva som må gjerast av endringar på infrastrukturen, kor mykje det vil koste å leige inn tog for ein periode på fem år, og kva det vil koste med opplæring på ein ny type tog. Jernbanedirektoratet vil gjere ei endelig vurdering av dette. Eg meiner det skal vere rom for å lytte til fagfolk, og det vil setje oss i stand til å gjere gode vedtak, som vil kome dei reisande til gode. Eg er også samd med representanten i at tilstanden på Østfoldbanen i dag ikkje er tilfredsstillande. Difor har eg gjeve Jernbanedirektoratet i oppdrag å sjå på kva moglege tiltak ein kan gjere for å betre sjølve tilbodet på Østfoldbanen på kort sikt. Med bakgrunn i tilrådinga frå direktoratet har eg føreslått å styrkje tilbodet av tog med fleire avgangar og mindre justeringar av stoppemønsteret. Tiltaket vil avlaste avgangane med størst etterspurnad på linje L2 og rushtidsavgangane på L2X. Det vil også gje fleire alternativ og kortare reisetid frå Vevelstad og Holmlia. Dei største grepa for å auke kapasiteten på Østfoldbanen tek likevel tid å gjennomføre. Det er først når Follobanen opnar i 2021 og kapasiteten ved Moss stasjon vert utvida i 2024, at vi fullt ut vil få ein ny kvardag for pendlarar på Østfoldbanen og Follobanen, men vi jobbar etter beste evne også med kortsiktige tiltak.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Ein av fordelane med å vere i posisjon er at ein har tid til å sjå avgjerdsgrunnlaget før ein tek ei endeleg avgjerd. Det betyr at eg ikkje har tenkt å love noko om det no. Men eg innser at kapasiteten på Østfoldbanen er ei stor utfordring, først og fremst for dei reisande, som i dag opplever både at kapasiteten er fullt utnytta på mange område, og også at det ikkje er tilstrekkeleg informasjon til passasjerane, som gjer at ein vert ståande igjen på perrongen utan å vite når ein kjem vidare. Det gjer at eg har vore tydeleg allereie, både overfor NSB og overfor Bane NOR, på at eg forventar at informasjonsflyten til passasjerane er betre, at dei ser på kva grep dei kan gjere, kvar på sin plass, for å få utnytte den kapasiteten som er på Østfoldbanen. Eg skal fortsetje å arbeide for å gje dei reisande eit best mogleg tilbod innanfor fornuftige økonomiske rammer.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Som eg tidlegare har sagt, kan eg ikkje gå god for dei tala. Det betyr at eg trur dei vil vise seg å vere betydeleg høgare enn det. Det står att å sjå. Eg håpar ikkje det er tilfellet, men det er likevel greitt å vere ærleg om det. Så hjelper det ikkje med lengre tog dersom det ikkje er perrongar dei kan stoppe ved. Det er den neste utfordringa. Også i den utgreiinga som Jernbanedirektoratet har bestilt, seier dei at dersom dei skal leige dobbeldekkartog, må dei gjere utbetringar på infrastrukturen. Det gjer at kapasitetsutfordringane på Østfoldbanen kjem til å vere der også dei neste åra, fram til vi opnar Follobanen, og fram til vi får opna ny stasjon i Moss. Det gjer for alle praktiske formål at vi også må sjå på korleis vi greier å utnytte fullt ut den kapasiteten som allereie er der, og det er eit prosjekt som eg allereie er i gang med å følgje opp.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Ein samferdselsminister må alltid vere pådrivar for at alle involverte aktørar på jernbaneområdet stadig må jobbe for å unngå ulykker og andre alvorlege hendingar. Eg vil også difor alltid ha høg merksemd rundt jernbanesikkerheita, både no og om EUs jernbanebyrå får ansvaret for å utferde sikkerheitssertifikat. Noreg viste sunn skepsis til EUs fjerde jernbanepakke då ho først vart lagd fram. Ein sentral grunn til det var at dei tidlegare overordna krava til verksemdene si sikkerheitsstyring forsvann med det nye sikkerheitsdirektivet, og at det i staden skulle verte utarbeidt meir detaljerte krav i eigne forordningar. Difor tok vi atterhald om at ein kunne få eit svekt sikkerheitsnivå om det ikkje kom på plass tilsvarande krav i dei tilhøyrande forordningane. Dette har eg også registrert at mange som er opptekne av jernbane, har merka seg. Men etter at pakka vart vedteken, har dei jobba godt i EUs jernbanebyrå med dei utfyllande krava. Dette arbeidet har Noreg vore med på gjennom aktiv deltaking frå Statens jernbanetilsyn i dei einskilde arbeidsgruppene i byrået. Det er no vedteke krav som etter tilsynet si oppfatning er tydelegare og meir omfattande enn dei krava som vart tekne ut av det førre sikkerheitsdirektivet, altså skjerpa sikkerheitskrav. Difor meiner vi no at vi har fått dei sikkerheitskrava vi etterlyste. Vi har fått gjennomslag for at sikkerheitsnivået ikkje vert svekt. Det er bra. EUs jernbanebyrå, ERA, vil få ansvaret for å gjere vedtak på to område: sikkerheitssertifikat for togselskap og tillating til å bringe køyretøy i omsetning. Ved trafikk eller bruk innanfor eit land kan søkjarane sjølve velje om dei vil at ERA eller den nasjonale sikkerheitsmyndigheita deira skal handsame saka. Departementet har nyleg hatt ute på høyring eit framlegg om lovendringar som er nødvendige for å gjennomføre jernbanepakka i norsk rett. Det er gjort greie for høvet til Grunnlova i høyringsutkastet frå departementet. Dei fleste momenta peikar i retning av at myndigheitsoverføringar er av lite inngripande art, slik at Stortinget kan samtykkje etter Grunnlova § 26, andre ledd, og det vil vere tilstrekkeleg. Men det er sjølvsagt Stortinget sjølv som skal ta endeleg stilling til det. Høyringsfristen var den 8. oktober, og departementet vil no gå grundig gjennom høyringssvara. Eg reknar med at vi får rikeleg høve til å gjere nærmare greie for ERAs myndigheit og høvet til Grunnlova, i samband med at saka etter kvart skal leggjast fram for Stortinget. EUs fjerde jernbanepakke handlar ikkje berre om Noreg og korleis vi skal styre jernbanane våre, men først og fremst om kva som må til for at jernbanesektoren skal vere ei sterk, konkurransedyktig og trygg transportform i heile Europa.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Dette summerer eigentleg ganske godt opp det som eg oppfattar er argumentasjonen både frå Senterpartiet og frå mange andre som er mot jernbanepakke IV, nemleg at ein seier at ein er oppteken av sikkerheit på jernbanen, og så beveger ein seg bort i ein heilt annan diskusjon. Det er det som er hovudutfordringa, for det går ikkje an å bruke sikkerheit som argument mot jernbanepakke IV. Då finn ein andre argument. Eg har noko til felles – dessverre, vil eg nesten seie i dag – med representanten Gjelsvik, at eg også er noko kritisk til EU i stort. Men eg synest også det er naturleg at ei regjering, eller eg som statsråd, faktisk vurderer substansen i forslaga. Når ein gjer det, viser det seg at dei argumenta som ein framfører om sikkerheit og suverenitetsavståing, i praksis framleis er varetekne. Ikkje berre har vi ein trygg norsk jernbane, vi har eit harmonisert regelverk som gjer at jernbanen er ei konkurransedyktig transportform i heile Europa. Det trur eg, trass i alt, er ganske bra.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Eg har ikkje skifta meining. Men eg har fått til noko som Senterpartiet kanskje har gløymt korleis verkar, nemleg å få gjennomslag. Det gjer at posisjonen er annleis, fordi EU har følgt dei norske råda og følgt dei innspela som Statens jernbanetilsyn faktisk har gjeve. Og det er framleis, også etter innføringa av jernbanepakke IV, Statens jernbanetilsyn som skal føre tilsyn og kontroll, og det vil vere behov for at dei som skal føre toga på ei jernbanestrekning, har gjennomført dei kompetansetiltaka som er nødvendige for at ein trygt skal føre eit tog der. Så ein kan godt finne mange ideologiske grunnar til å vere mot jernbanepakke IV – det må Senterpartiet gjerne drive med for meg. Men det går ikkje an å bruke ein argumentasjon som ikkje lenger held vatn, for norske posisjonar har fått gjennomslag. Og ein skulle jo tru – sjølv om ein var Senterparti-mann – at når Noreg får gjennomslag i EU, så burde det glede aldri så lite.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Jeg er opptatt av at folk skal kunne stole på de faglige vurderingene fra Vitenskapskomiteen for mat og miljø, VKM, og jeg har selv tillit til komiteens faglige vurderinger. Vitenskapskomiteens rolle er å gi uavhengige vitenskapelige vurderinger som grunnlag for eventuelle tiltak som skal iverksettes av forvaltningen. Habilitet har derfor stått sentralt i VKMs virke gjennom alle år fra 2004. Jeg oppfatter at VKM har stor oppmerksomhet på dette, samtidig som jeg registrerer at komiteen selv gir uttrykk for at de fortsatt kan forbedre sine rutiner. Det er ikke departementet, men Mattilsynet og Miljødirektoratet som har myndighet til å gi bestillinger til Vitenskapskomiteen for mat og miljø. Departementet har ikke denne rollen. Det var Mattilsynet som i sin tid bestilte den aktuelle rapporten over nytte- og risikovurderinger av fisk i norsk kosthold, som ble framlagt i desember 2014. Så langt jeg kjenner til, har Mattilsynet ikke funnet holdepunkter angående habilitet som tilsier at det bør gjøres en ny vitenskapelig vurdering på dette grunnlaget. Derimot er jeg kjent med at Mattilsynet, på bakgrunn av ny kunnskap, kommer til å be Vitenskapskomiteen om nye vurderinger av temaer i rapporten fra desember 2014. Jeg er tilfreds med Mattilsynets vurdering av saken, og jeg imøteser det videre arbeidet i Vitenskapskomiteen, basert på ny kunnskap på området.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Jeg tror det er veldig viktig at vi som politikere ikke blander oss inn i fag. Det er nettopp det Vitenskapskomiteen og Mattilsynet er veldig nøye på, at de skal ha kvalifisert grunnlag når de kommer med tilrådning. Det er sånn at vi til enhver tid er opptatt av ny kunnskap. Det er nettopp dette Mattilsynet nå også fortsetter å rullere på, å få inn kunnskap – er det noe som har endret seg siden sist? Det er jo de rådene som legger grunnlaget for kostholdsrådene som direktoratet legger fram, og som vi alle blir anbefalt å følge. Vi vil alltid se i det offentlige rom at det er ulike meninger om hva som er bra, og hva som ikke er bra. Jeg tror kanskje forbrukeren der ute fortjener å vite at det som kommer fra sentralt hold, er riktig informasjon. Det betyr også at jeg er veldig opptatt av å ha en jevnlig informasjonsstrøm og kunnskapsopphenting av det som skjer der ute. Men jeg tror ikke vi som politikere skal henge oss for mye opp i enkeltuttalelser i media.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Jeg er enig med representanten i at det er viktig å få rett informasjon ut, men igjen er det enkeltgrupper som mener én ting, og andre forskningsmiljøer som mener noe annet. Det er i den forvirringen det nettopp skal være mulig for oss som representanter for regjeringen å ha et uhildet organ som kan legge fram riktige kostholdsråd. Jeg tror det hadde blitt altfor lettvint og ville ha skapt enda mer usikkerhet ute i samfunnet hvis vi nå gikk ut med at vi måtte stoppe dette inntil videre. For de rådene som ligger der, er fundert, og de er riktige. Dette med habilitet i Vitenskapskomiteen er også noe vi har sett på – for å se om det har vært slik. Det en helt tydelig ser, er at de personene som Morgenbladet har referert til, er personer som ikke har sittet konkret på avveiningen om hvorvidt fisk er bra for gravide eller ikke. Det er mer en overordnet tilslutning. Jeg tror det er viktig at vi forholder oss til de kostholdsrådene som ligger der, og til enhver tid henter inn ny informasjon når dette kommer opp.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-10-10:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til utenriksministeren: «En barnefar fra Bjørndal i Oslo ble i 2009 kidnappet av etterretningstjenesten i Pakistan under en ferie der. Mannen var engasjert i den baluchiske befolkningens sak. Han har nå vært forsvunnet i ni år uten at pakistanske myndigheter har gitt noen informasjon eller reist rettssak. På spørsmål fra TV2 svarer Utenriksdepartementet at arbeidet med denne konkrete saken «pågår fortsatt», og at det «primært er en politisak». Kan utenriksministeren orientere om hvordan Utenriksdepartementet jobber med saken og om politiet er koplet inn i arbeidet?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-10-10:
Jeg takker for svaret. Utenriksministeren er godt kjent med saken tilbake i tid, tror jeg, for hun var leder i utenrikskomiteen da denne saken var oppe i en høring i den komiteen allerede på forsommeren i 2011. Dette er en utrolig urovekkende, grov sak, et grovt brudd på menneskerettighetene. Jeg vil gjerne spørre: Er utenriksministeren enig i at det et grovt brudd på menneskerettighetene det er snakk om her, når det ikke er lagt fram noen påstander, noen beskyldninger mot ham som de har innrømmet at de har tatt hånd om i pakistanske fengsler? Når utenriksministeren sier at det er lagt ned et betydelig arbeid – vi husker at i Kongo-saken informerte man publikum, det offentlige Norge, mye om hva man gjorde, det var pressekonferanser og det ene og det andre – vil jeg spørre: Har man vurdert konkrete diplomatiske tiltak – ikke bare å nevne det på noen møter, men har man innkalt ambassadøren? Har man vurdert en opptrapping av konkrete diplomatiske tiltak? For man kan ikke avfinne seg med den situasjonen at de ikke gir informasjon.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-10-10:
Ja, det ble i hvert fall gitt mye informasjon til offentligheten i Norge om arbeidet med Kongo-saken. Når man etter ni år sier at man ikke vet nøyaktig hva som har skjedd, selv om pakistanske myndigheter allerede i 2010 innrømmet at de hadde fengslet mannen, men ikke har sagt noe mer siden det, mener jeg at det må være på tide, eller egentlig langt på overtid, at man setter inn et mer konkret press, også fordi utenriksministeren og regjeringen har kjent til denne saken godt – i hvert fall fra 2011 – og kjent til arbeidet her i Stortinget med den. Hvorfor kan man ikke gi familien og familiens advokat mer informasjon, innsyn? Hvorfor svarer man ikke media mer positivt på begjæringer om innsyn i i hvert fall deler av arbeidet? Og synes utenriksministeren det er tilfredsstillende at familien nå har fått et brev via advokaten – som TV 2 meldte om i går – om at Arjemandi er gått bort, er død, samtidig som UD ikke kan bekrefte det, og andre kilder sier at han sitter i et militært fengsel? Er det en måte(presidenten klubber) å håndtere familien på, at det(presidenten klubber igjen) er det første de får høre, og at det de egentlig får av innsyn, er det brevet? (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-10-10:
Norske myndigheter har flere oppgaver når en norsk borger meldes savnet. Det er politimyndighetene som har ansvar for letearbeid og etterforskning. Med det sagt kan jeg også selvsagt bekrefte at politiet er koblet inn i saken. Dersom den norske borgeren antas å være savnet i utlandet, yter utenrikstjenesten i tillegg konsulær bistand etter de rammene for konsulær bistand som er gitt av Stortinget. Konsulære saker er underlagt taushetsplikt, men i denne konkrete saken kan jeg likevel informere om at utenrikstjenesten, herunder ambassaden i Islamabad og delegasjonen i Genève, har nedlagt et betydelig arbeid siden informasjonen kom om forsvinningen i 2009, for å få avklart hva som kan ha skjedd med Arjemandi. Dette arbeidet har bl.a. ført til at Arjemandis navn er gjeninnført på listen over Commission of Inquiry on Enforced Disappearances i Pakistan, som undersøker tilfeller hvor personer har blitt tatt i varetekt av politi-, militær- eller etterretningsmyndigheter på en måte som strider mot lovverket. Så vil jeg legge til at forsvinninger dessverre er en kjent utfordring i Pakistan, og det er til enhver tid et stort antall personer på denne listen. Ved utgangen av april 2018 oppga kommisjonen at de hadde 1 822 aktive saker. Arjemandis sak har også vært tatt opp ved politiske besøk til Pakistan og sist under norsk-pakistanske utenrikskonsultasjoner i Oslo i fjor. Saker hvor norske borgere er savnet i utlandet, er ekstra utfordrende for utenrikstjenesten å følge opp fordi vi er avhengig av at lokale myndigheter lokaliserer vedkommende og deler informasjon med oss. Dette er også knyttet til det jeg nevnte innledningsvis, at politiet også har ansvar for saker hvor norske borgere er savnet i utlandet. Så erfarer vi også utfordringer i vår bistand når norske borgere returnerer til en region de har opprinnelse fra. I de tilfellene er vi avhengig av at det aktuelle landets myndigheter anerkjenner det norske statsborgerskapet til vedkommende. I de aller fleste tilfeller opplever vi at man anses å være statsborger i det landet man har opprinnelse fra, og der man da er. I tillegg er det, som representanten er godt kjent med, selvsagt også sånn at Norge ikke har jurisdiksjon i utlandet til å kunne innlede f.eks. egne etterforskningsskritt. Så lenge vi ikke mottar informasjon fra pakistanske myndigheter om hva som kan ha skjedd med Arjemandi, fortsetter utenrikstjenesten sitt arbeid.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-10-10:
For det første tror jeg jeg skal være forsiktig i Stortinget med å benevne noe som f.eks. et grovt brudd på menneskerettighetene, så lenge vi ikke vet nøyaktig hva som har skjedd. Det er jo det vi nå jobber med for å finne ut, og politiet er som sagt koblet inn i saken, siden de har ansvaret for den type saker også i utlandet. Når det er sagt, er vårt arbeid rettet inn mot å få pakistanske myndigheter til å dele den informasjonen de har. Vi bruker de diplomatiske kanalene vi har, og vi kommer til å fortsette det arbeidet. Vi er minst like interessert som representanten Bøhler i å finne ut av hva som har skjedd, hvordan det i så fall har skjedd, og hvor Arjemandi nå er. Så vil jeg bare legge til at når det gjelder konsulære saker, behandles like konsulære saker likt. Kongo-saken var spesiell, i den forstand at det var to norske borgere som ble både fengslet, rettsforfulgt og dømt til døden i Kongo, og bistanden som ble gitt, reflekterte også dette.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-10-10:
Her var det veldig mye samtidig. Jeg skal prøve å gi et noenlunde overordnet svar på det. Når det gjelder informasjon utad, er det viktig å huske at vi i konsulære saker har taushetsplikt. Det betyr at vi ikke kan gi all informasjonen utenrikstjenesten måtte sitte på, utad. Så har ikke vi noen informasjon som kunne bekrefte eller avkrefte hva som har skjedd med Arjemandi, og det er derfor også vanskelig for oss å kunne avkrefte eller bekrefte det i andre sammenhenger. Det er nettopp derfor vi fortsetter å jobbe – på samme måte som både den foregående regjeringa gjorde fra 2009, og som vår regjering har gjort – med å få pakistanske myndigheter til å dele den informasjonen de har om saken. Det er også derfor vi har jobbet med å få Arjemandi oppført på listen igjen, som jeg nevnte innledningsvis i mitt svar, fordi vi mener at det også er en mulig kanal for å få ut informasjon om hva som kan ha skjedd. Og det er også derfor det er vanskelig å avkrefte eller bekrefte de opplysningene som har kommet de siste dagene.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-10-10:
«Årets tørke fører til at sjølforsyningsgraden av jordbruksmat anslås å bli mellom 30 og 35 prosent. Dette er i særklasse lavt i Europa og gir ikke trygghet for den norske befolkningen i en urolig verden. Svekkelsen av jordbrukets samfunnsoppdrag er et resultat av stadig mindre jordbruksareal i drift og dramatiske klimaendringer. Samla import av matkorn og fôrkorn øker. Nå blir importen mer enn doblet. Dette er i konflikt med jordbrukets samfunnsoppdrag. Hvilke tiltak vil statsråden fremme for å styrke sjølforsyningsgraden?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-10-10:
Det var et overraskende svar at statsråden velger å kalle det jeg sier, for spekulativt og svært søkt. Det som er faktum, er at det er planteproduksjonen i Norge som avgjør hvilken evne vi har til å forsyne dyra våre og så menneskene med mat. Og når arealet går ned, avlingene står stille og befolkningen øker, betyr det at sjølforsyningsgraden svekkes systematisk. Det er sjølforsyningsgraden som er jordbrukets samfunnsoppdrag, det er det som er fellesskapets interesser i jordbrukspolitikken. Regjeringa skrev i Meld. St. 11 for 2016–2017 på side 72: «Selvforsyningsgraden korrigert for import av fôr bør ikke være et resultatmål for økt matproduksjon med grunnlag i norske ressurser.» Står statsråden fortsatt ved det utsagnet?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-10-10:
Det er riktig at tørken i år var spesiell, men samtidig erfarer vi jo i debatt etter debatt at været blir villere, våtere – og villere innebærer også tørrere i enkelte situasjoner – slik at behovet for å gardere seg blir større. Det som er et faktum, er at sjølforsyningsgraden går ned hele tiden. Det som er et faktum, er at Stortingets flertall har sagt at dersom en importerer korn, enten til mennesker eller til dyr, går sjølforsyningsgraden ned. Nå har vi bare som en konsekvens av redusert matkornproduksjon antakelig redusert sjølforsyningsgraden med 5 pst. Det som er oppsiktsvekkende, er at dette ikke bekymrer statsråden, og at statsråden ikke har en plan for å følge opp Stortingets vilje, slik at sjølforsyningsgraden kan øke, noe som er en forutsetning for å realisere samfunnsoppdraget. Jeg ber om en kommentar.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Som representanten Lundteigen er klar over, er selvforsyningsgraden i Norge svært tett knyttet til kornproduksjonen. Og kornproduksjonen er i stor grad avhengig av været. Sommeren 2018 var den tørreste på over 100 år. Tørken rammet særlig kornområdene, og avlingene ligger an til å bli ned mot halvparten av det de har vært de siste fem årene. Derfor vil importen bli vesentlig høyere i år enn normalt. Vi vet ikke enda hvordan selvforsyningsgraden blir i år, men å bruke dette tallet som indikator på utvikling i selvforsyningsgraden i Norge er spekulativt. Regjeringen har gjort mye og vil fortsette å arbeide for en høy selvforsyningsgrad for mat, slik Stortinget har forutsatt. I mange produksjoner er det nå ikke for lav produksjon, men for høy produksjon som er utfordrende. Selvforsyningsgraden har vært høyere og kornimporten lavere under denne regjeringen enn under den forrige. Det har vært godt hjulpet av været, men også av bedre arealutvikling for korn. Under den rød-grønne regjeringen falt kornarealet med over 50 000 dekar per år. For oss har det i de tre siste jordbruksoppgjørene vært viktig å stimulere til at det skal dyrkes korn i kornområdene og gras i grasområdene, nettopp for å motvirke at kornareal går ut av drift. Vi har gjennomført kraftfulle tiltak for at den økte grasproduksjonen i kornområdene ikke skal fortsette, bl.a. ved å fjerne subsidieringen av grasarealer i disse områdene og styrke grunnlaget for at grasbasert produksjon skal foregå i andre områder. Vi har styrket kornøkonomien og doblet tilskuddet til drenering, slik at produksjonsevnen skal øke og bli mer robust mot ekstremvær, også gjennom forskning på mer klimatilpassede sorter. Resultatet er at kornimporten er kraftig redusert, og andelen norske råvarer i kraftfôr til dyr har økt med 14 prosentpoeng fra 2014 til 2017. Nå har arealavgangen som økte under den rød-grønne regjeringen, flatet ut, og i 2016 økte kornarealet. Å påstå at økt import av korn i unntaksår som i år er i strid med jordbrukets samfunnsoppdrag, er svært søkt. Planteproduksjonen har alltid vært sårbar for variasjon i været. Vi har alltid vært avhengig av import – og importbehovet vil variere med været. Sammen med norsk produksjon er handel med omverdenen en viktig del av matsikkerheten til det norske folk. Jeg vil understreke overfor representanten Lundteigen at regjeringen vil fortsette arbeidet med å dekke så mye som mulig av etterspørselen etter mat med norsk produksjon, men samtidig ivareta handel med omverdenen til beste for norsk jordbruk og norske forbrukere.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Det jeg poengterte overfor representanten Lundteigen, var at å bruke dette året som eksempel på at selvforsyningen går ned, blir veldig spesielt, fordi dette har vært en helt spesiell sommer, med helt spesielle forhold. Jeg har lyst til å si til representanten Lundteigen at vi skal gjøre en ny vurdering av beredskapslager for matkorn i forbindelse med at Stortinget under behandlingen av et representantforslag fra Senterpartiet i februar 2018 ba regjeringen om å fremme en sak for Stortinget i 2019 om etablering av et eventuelt beredskapslager for korn. Jeg har også lyst til å peke på at jeg har hatt møte med kollegaene mine i de nordiske landene hvor nettopp dette med beredskap og sikkerhet var temaer som ble tatt opp, og sommerens tørke har vært ett av de temaene. Man har satt ned embetsmannskomiteen for fiskeri, havbruk, jordbruk, næringsmidler og skogbruk, og det ble besluttet å sette ned en nordisk arbeidsgruppe som skal jobbe med dette.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Lundteigen er kjent med at den geografiske produksjonsfordelingen og kanaliseringen mellom kornområdene og grasområdene er svært viktig for størrelsen på kornproduksjonen. Det ble ikke gjort noe for denne av den rød-grønne regjeringen. Tvert imot – i den perioden økte grasarealene på Østlandet med 150 000 dekar. Så langt i vår periode er grasarealene redusert, og kornarealene har økt litt. Det skyldes en svært aktiv prioritering av korn i kornområdene og av gras i grasområdene under vår regjering. Vi har tort å prioritere på en måte som ikke skjedde den gangen de rød-grønne styrte. Som jeg var inne på: Vi fjernet subsidiering av gras der det bør dyrkes korn, styrket grasproduksjonen i distriktene, utnyttet utmarka og doblet dreneringstilskuddet. Det jobbes også aktivt med mer presisjonsjordbruk og utvikling av nye sorter, slik at vi kan øke avlingen per dekar og bidra til bedre lønnsomhet. Men med så ekstremt vær som vi hadde i år, må importen midlertidig øke.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Som jeg sa, har jeg nå gitt beskjed om at man skal gi dem som kom for sent, mulighet til å søke. Det synes jeg er gledelig for dem som har kommet i den vanskelige situasjonen. Jeg håper at vi får på plass en god løsning. Det tror jeg man vil få. Men jeg har lyst å minne representanten Pollestad om at f.eks. Lånekassen, universitetene og rettsvesenet har strenge frister. Ved for sen søknad om barnehageplass mister man faktisk retten til plass, men man kan være heldig dersom det er ledig plass. Så det er ganske strenge regler på andre områder også. Men, som sagt, nå håper jeg at representanten Pollestad er svært tilfreds med at statsråden har sørget for at vi får på plass en løsning i 2018.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2018-10-10:
Jeg har hatt en veldig god dialog med regjeringsfraksjonen her på Stortinget, både Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre, og jeg har hatt en veldig god dialog med Kristelig Folkepartis representant for dette her på Stortinget. Vi har hatt en veldig god dialog, og de har vært opptatt av dette. Statsråden er nå inne i sin sjette uke, ikke i sin femte uke, men er opptatt av å følge opp de vedtakene som flertallet i Stortinget fatter, og det kommer han til å fortsette å gjøre. Jeg er veldig glad for at man nå har klart å få på plass en god løsning. Så skjønner jeg at representanten Pollestad ikke helt vil være med på den samme positiviteten, men det får være Pollestads utfordring. Jeg er overbevist om at de bøndene – det er flere – som har kommet gærent ut i år, og som ikke har søkt innenfor fristen, nå kan søke og har mulighet til å få tilskuddet sitt for 2018.
Ingunn Foss (Høyre), 2018-02-06:
Debatten her i salen i dag har vist at det er stor enighet om at vern av matjord er viktig, spesielt med tanke på økt matproduksjon og beredskap. Både Jeløya-plattformen og den forrige regjeringsplattformen har hatt stort fokus på dette. Vi må legge til rette for mer matproduksjon og produsere de matvarene som det er best forutsetninger for i de forskjellige delene av landet. Dette legger regjeringen til rette for, og matproduksjonen øker. Klimaendringene fører helt klart til at det blir dårligere produksjonsgrunnlag i de områdene som opplever lange tørkeperioder. Dette ser vi helt tydelig både i Afrika, i Asia og i USA. Så en kommentar til representanten Ole André Myhrvold fra Senterpartiet, som tydeligvis ikke ser noen etiske betenkeligheter med at når produksjonsgrunnlaget i andre land blir dårligere på grunn av klimaendringer, skal Norge gå ut i internasjonale markeder og kjøpe korn for å legge på lager i Norge. Noe annet er å bygge opp lager på gårdsnivå i Norge, noe statsråden uttaler at han stiller seg positiv til. Så en kommentar til Per Olaf Lundteigen om selvforsyning. Selvforsyning regnes på kaloribasis i et vanlig norsk kosthold etter internasjonal standard. Men som kjent inneholder et vanlig norsk kosthold både frukt og grønnsaker, sukker og en rekke andre matvarer som det ikke er mulig å dyrke i Norge. Per i dag er jo Norge tett på selvforsynt med både kjøtt, melk, egg og mange grønnsaker. I tillegg har vi en stor sjømatsektor som vi kan ty til i en eventuell krise. Norge er kanskje bedre stilt enn de fleste andre land i verden. I løpet av debatten ser det ut som at forslaget om revidert jordvernstrategi er endret til at Stortinget ber regjeringen fremme en oppdatert jordvernstrategi i forbindelse med budsjettet for 2019, og jeg vil anbefale Høyre å støtte det.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2018-02-06:
Ja, jeg tar opp de forslagene som Arbeiderpartiet er en del av.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2018-02-06:
Vi behandler nå en framtidssak, derfor syns jeg det var veldig gledelig for oss i Stortinget å se at vi hadde besøk av skoleelever ved starten av debatten i dag, for dette er jo nettopp en sak som virkelig angår framtidige generasjoner. Vi vet at klimaendringene får betydning, vi vet at det er en hardere kamp om naturressurser internasjonalt, men hvor stor kampen blir, og hvor hardt klimaendringene kommer til å slå, er vi fortsatt ikke helt sikker på. Men vi vet i hvert fall én ting, og det er at når avlinger svikter internasjonalt, får det stor betydning for både tilgang og pris. Når det gjelder avlingssvikten i 2007–2008, har Forsvarets forskningsinstitutt pekt på tre interessante prisøkninger: Hvete, som er grunnlag for en del av debatten i dag, økte med 150 pst. i pris, mais med 250 pst. og soya, som vi har gjort oss avhengige av i Norge, økte med 200 pst. i pris. Dette er det viktig å ha med seg når vi diskuterer investering i forbedrede og forsterkede muligheter for å produsere korn i Norge. Selv om ikke det er hovedpoenget her, kan det vise seg å være en investering som også økonomisk sett er veldig fornuftig. Vi i Arbeiderpartiet mener at en framtidsrettet mat- og sikkerhetspolitikk nettopp tar innover seg behovet for å tilpasse produksjonen til de klimaendringene vi står overfor. Jeg registrerer at i faglagene rundt omkring, og spesielt i de delene av Norge som bidrar med kornproduksjon, er det stor optimisme og begeistring over at flertallet i Stortinget nå peker på muligheten for å tilpasse kornproduksjonen ved å tørke og lagre på enkelte bruk. Da må jeg si at det er positivt hvis landbruksministeren nå, gjennom innlegget sitt her, peker på å legge til rette for en helhet av infrastruktur som er nødvendig for å sikre den totale beredskapen. Stortinget gjør i dag et veldig framtidsrettet vedtak som nettopp de framtidige generasjonene har virkelig grunn til å være glad for.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2018-02-06:
Den arabiske våren og koblingen til tørken i Svartehavsregionen er det som er bakgrunnen for at det er aktuelt i denne sammenhengen og i saken. Representanten Nilsen fra Høyre har helt rett i at arbeidsledighet naturligvis var et stort problem i tillegg. Poenget mitt var at det ble lagt restriksjoner på å eksportere korn fra Svartehavsregionen, noe som var medvirkende til at prisene økte og brød ble en av de viktigste parolene under den arabiske våren. Det er faktumet som vi må forholde oss til. Som John Maynard Keynes en gang sa: Når informasjonen endrer seg, endrer jeg mine konklusjoner.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2018-02-06:
Statsråden seier at han vil samarbeida med kommunane og ikkje overta makta frå dei. Men all erfaring viser at når det vert harde tak i kommunane, og det er sterke næringsinteresser som kjem inn, klarer ikkje kommunane å stå imot. Mange fylkesmenn slåst for å stoppa omdisponering som kommunane gjer. Vil ministeren med bakgrunn i det ein ser, at det går i feil retning, støtta fylkesmennene når dei stoppar omdisponering i kommunane, eller vil han overprøva dei, som han har gjort ved fleire høve?
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2018-02-06:
Statsråden er oppteken av lokalt sjølvstyre og lurar på kvifor ikkje Senterpartiet er det. Senterpartiet er faktisk svært opptekne av det. Men det er litt spesielt med denne regjeringa, som er oppteken av lokalt sjølvstyre på ein ressurs som er evigvarande, og som når ein fyrst byggjer han ut, er vekk for alltid, medan når det gjeld mange andre ting som kommunane er opptekne av, ser det ut til at det er viktigare med nasjonal styring, anten det er eigedomsskatt, skatteetat, lokalpoliti eller anna. Det er faktisk saker som eit nytt kommunestyre kan gjera om på dersom det ikkje er einig i det framlegget som er vedteke. Eg trur det er viktig at me ser forskjell på uopprettelege skadar og ting som det er naturleg at ein kan styra lokalt. Statsråden seier at det er vanskeleg å få til på tre månader. Eg meiner at dette er kjente saker på mange område. Samtidig er dette ei så viktig sak at dersom statsråden kan forsikra oss at han vil bruka tida godt, at han vil arbeida grundig gjennom dette, at han vil la organisasjonar og andre i ein innspelsfase lyfta fram dei viktigaste tinga, at han vil forsikra oss om at dette ikkje vert ein måte å få meir tid til å byggja ned meir av matjorda på, men vil sikra seg retninga for å nå målet om 4 000 dekar, kan Senterpartiet vera med og vurdera å utsetja fristen til statsbudsjettet, men då må vi få ei grundig og godt framlagd sak der me verkeleg kan få gå djupt inn i sakene. Miljøpartiet Dei Grøne har mange gode enkeltforslag som ein kan støtta eitt og eitt, men eg meiner at om ein no skal få eit breitt politisk fleirtal, arbeidd fram, lyfta og landa denne saka, i staden for mange mindretalsforslag, vil me i denne omgangen utsetja dei enkeltsakene til me får ei samla vurdering lagt fram, slik at ein ser korleis det verkar. Eg må seia til Venstre, når dei snakkar om at ein har flytta mjølkeproduksjonen frå distrikta til sentrale strok: Ja, kvifor har me gjort det? Jo, fordi det har vore ei veldig strukturendring som har gjort det tungt å driva i mange distrikt med tunge grasareal. For oss er det viktig å behalda kanaliseringspolitikken. Me må ikkje gløyma at det òg i sentrale strok er areal som faktisk ikkje eignar seg til anna enn til grasproduksjon, som òg må nyttast til matproduksjon framover.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2018-02-06:
Det er interessant å høyra Høgre her, der Høgres representant Nilsen seier at dette lageret er så lite at det har inga betydning, medan Ingunn Foss meiner at det er uetisk å laga eit matkornlager. Det er ikkje så lett å skjøna samanhengen. Eg må jo seia at det må vera mindre uetisk å handla inn når det er gode tider og normal tilgang på mat, slik at me slepp å slåst om det når det er krise og vanskelege tider. Det er jo nettopp då ein kan utfordra den internasjonale situasjonen. Eg er glad for at Nilsen sa at det var viktig å ta vare på grasarealet, og det er det. Men skal me ta vare på det og ha det i beredskap, er det faktisk nøydt til å vera i aktiv bruk. Me er nøydde til å ha struktur og distriktsverkemiddel skal me klara å bruka dette tungdrivne arealet, slik at det er klart til strammare tider.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-06:
Vedtak er vedtak. Eg høyrer at ministeren seier at han ikkje vil rekkje det på tre månader. Samtidig er han ueinig i å gjere det som Stortinget har bedt han om å rekkje. Det er jo interessant. I svarbrevet frå ministeren kjem det fram at arbeidet opp mot kommunane i stor grad handlar om at han har sendt brev der han har presisert viktigheita av jordvern. Han har bedt fylkesmennene om å arrangere jordvernkonferansar og tilbode opplæring til kommunepolitikarar gjennom fylkesmennene. Det er da hovudlinja i arbeidet med å oppfylle eit nasjonalt mål. Vil ministeren vurdere andre typar tiltak når han trekkjer fram arbeidet opp mot kommunar som så sentralt i sin eigen strategi?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-06:
Det var jo kuriøst i seg sjølv. Slik eg forstod representanten frå Høgre, meinte han at ein beredskap på 100 000 tonn korn er for lite. Viss ein verkeleg skal ha ein beredskap, treng den å vere større. Det er den typen vurderingar ein må gjere i denne saka: Kva vil vere ein verkeleg beredskap? Eg trur ikkje vi, gjennom å bruke tal i salen her, vil klare å slå fast kor mange brødskiver vi kan ete i ein beredskapssituasjon. Det er sjølvsagt noko som vi treng fagfolk til å gjere, men eg oppfattar inngangen frå Høgre her som interessant. Det er ikkje framand for Høgre å vurdere beredskapslagring av korn. Det som kanskje er spesielt i denne saka, er at vi har ein minister som ikkje trur at Noreg bør ha nasjonale mål for jordvern. Det gjer at fleirtalet i salen er litt usikker på korleis dette arbeidet vil bli følgt opp, og om arbeidet må bli gjort frå Stortinget. Eg saknar på mange måtar ein litt profesjonell statsråd i denne situasjonen. Når det er eit fleirtal for ei anna linje enn ho som hans eige parti står for, vil det vere ei anstendig regjering si oppgåve å følgje opp Stortingets mål. Men her går det politikk i alt, for det er ikkje målet ministeren angrip i sitt innlegg. Det legg han til grunn. Det er tida – ein får litt dårleg tid. Tre månader er altfor dårleg tid. Her treng ein mykje tid til å gjere enkle vurderingar. Viss det stemmer at ministeren støttar jordvernmålet og trur at vi treng eit nasjonalt mål, der staten må ha ei aktiv rolle for å gjennomføre det, ikkje berre halde konferansar, seminar, gi opplæring og sende brev, men meir enn det, og at vi treng nokon som tar det store blikket, som ser alle dei små lappane rundt omkring i samanheng, som prøver å dra Noreg i retning av ei skikkeleg jordvernsatsing, som ser at vi treng fleire tiltak, og at dei tiltaka som blir skisserte i forslaget, i andre forslag, osv., kan vere verkemiddel for å oppnå våre mål, og det står berre på tid, blir det veldig interessant å sjå kva denne ministeren vil gjere og levere viss han får den tida han ber om. Eg trur at det som ligg til grunn her, er at vi har eit fleirtal på Stortinget som no innser at vi treng å ta jordvernsatsinga i dette landet til eit heilt anna nivå – og det er veldig bra. I dag har vi betre vern av fuglar enn av matjord. Framstegspartiet er ikkje så opptatt av å gå imot eit vern av fuglar, men matjorda, derimot, ønskjer dei å kome til livs. Det skal ikkje staten blande seg borti.
André N. Skjelstad (Venstre), 2018-02-06:
Vi støtter selvfølgelig også at vi får et best mulig grunnlag for å følge opp jordvernstrategien, noe som ser ut til å bli et omforent forslag i denne sal. Noen punkter helt på tampen av debatten: Det er brakt opp flere ting her om beredskap. Jeg tror vi i hvert fall er nødt til å ha som mantra at grasarealene selvfølgelig gir en mulighet til produksjon, om det ikke nødvendigvis er en beredskapslagring. Så har det vært viktig i løpet av den perioden ikke minst – som flere også har vært innom – at den største beredskapen vi har, er kanaliseringspolitikken vår. Det er faktisk den største beredskapsstrategien som vi har mulighet til å styre etter. For nettopp det å holde de arealene som man skal produsere korn på, i hevd – som for så vidt ikke er så ulikt det representanten Lundteigen sa i går, som vi er enig i – nettopp de mulighetene som gjør at man holder jord i hevd, er kanskje den største beredskapsstrategien. Men i en beredskapsstrategi kunne det vært interessant at tilgang på vann også hadde blitt omhandlet, når vi vet at i Asia er problemet at man har en så stor grad av forurensning av vannet at man ikke klarer å levere et produkt i den andre enden som er godt nok. Det har knapt nok vært større fokusering på jordvern enn de fire siste årene. Det synes jeg som Venstre-mann er gledelig, jeg synes det er gledelig at vi har fokusert på det. Og så er det i noen sammenhenger et paradoks – om det er den eller den fargen – at i hvert fall i den byen som er den største nærmest meg, Trondheim, har de strategiene ikke blitt fulgt opp noe særlig. Der bygges det ned. Jeg håper vi også kan ha en bevisstgjøring rundt dette med tettstedsutvikling. Arealene rundt byene er veldig god landbruksjord, men de bygges også lettest ned. Det tror jeg også er noe vi er nødt til å ta med oss. I kveld skal jeg på et veimøte selv, der det er konkurranse mellom matjord og vei, og der matjorda ofte taper. Jeg tror vi også er nødt til å ha en større grad av bevisstgjøring når det bygges veier. Selvfølgelig koster det noe mer ikke å bygge på matjord, men det langsiktige perspektivet er at vi er nødt til å reise oss for at det ikke blir bygd ned mer enn det som strengt tatt er nødvendig.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2018-02-06:
Den 30. mai 2016 behandlet Stortinget et representantforslag fra Kristelig Folkeparti om en mer miljøvennlig og bærekraftig luftfartssektor med god kapasitetsutnyttelse. Et enstemmig storting gjorde da følgende vedtak: «Stortinget ber regjeringen foreta en uavhengig kartlegging av flyplasskapasiteten på det sentrale Østlandsområdet i et fremtidsperspektiv. I denne sammenheng må det også ses nærmere på de ikke-statlige flyplassenes plass i norsk luftfart.» Til tross for det vedtaket har regjeringen latt Avinor fortsette utredningsarbeidet med en tredje rullebane på Gardermoen, uten at det er gjort noen helhetlig og grundig analyse av om flyplassene på Rygge og Torp kan avlaste Gardermoen som et alternativ til en tredje rullebane der. Sett i lys av vedtaket som Stortinget kommer til å gjøre i dag om en revidert jordvernstrategi: Mener statsråden at det er en framtidsrettet tilnærming når en ny tredje rullebane på Gardermoen vil kunne føre til nedbygging og båndlegging av om lag 3 000 mål dyrket og dyrkbar jord?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2018-02-06:
Statsråden har blitt utfordret på om han ved å bli innvilget bedre tid, kan levere innspill til Stortinget som holder nødvendig kvalitet, slik at jordvernmålene som Stortinget enstemmig har vedtatt, kan bli nådd. Jeg vil bare sitere én setning fra innstillingen: «Flertallet viser til at Stortingets vedtatte jordvernmål skal ligge fast.» Det har også regjeringspartiene stemt for, og hvis vi nå kan forvente at dette er utgangspunktet for det arbeidet som statsråden og departementet går i gang med, vil vi i Kristelig Folkeparti bidra til at statsråden kan få ekstra tid til dette. Men bestillingen er klokkeklar, og det ville vært veldig greit om statsråden bare kunne avklare endelig at vi har den felles forståelsen – så skal han i hvert fall få støtte fra oss til å få ekstra tid til arbeidet.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-02-06:
Det ligger i dag an til å bli et stortingsvedtak om en revidert jordvernstrategi innen revidert nasjonalbudsjett for 2018. Jeg hørte nettopp av statsråd Dale at tre måneder er altfor kort tid. Mitt spørsmål er: Hvor realistisk er det å få til noen som helst substansielle endringsforslag til en reell kursendring innen revidert nasjonalbudsjett for 2018? Dersom stortingsflertallet vedtar dette i dag, hva er handlingsrommet som statsråden og regjeringen ser for seg?
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-02-06:
Vi har hørt fra Senterpartiets representanter – representanten Bjørke, representanten Myhrvold, representanten Adelsten Iversen, representanten Knutsdatter Strand, representanten Slagsvold Vedum og representanten Gjelsvik – hvor viktig jordvern er, og hvor varmt Senterpartiet snakker om matjord på et nasjonalt nivå. Det ligger an til å bli et vedtak her i dag om å be om en oppdatert jordvernstrategi til våren. Men vi har også hørt fra statsråd Dale at han gjerne kan vurdere vurderingene, at han gjerne kan revidere revideringene, men at handlingsrommet er lite. Helst vil statsråden ha enda mer tid til å vurdere vurderingene om igjen og utrede utredningene om igjen til høsten. Med andre ord: Dette kommer det lite ut av. Mitt spørsmål går da til Senterpartiet. De sier fra denne talerstolen at de ønsker å løfte ansvaret fra kommunalt til statlig nivå. De sier at de ønsker mulighet for et varig vern av matjord. Men vil da Senterpartiet stemme for Miljøpartiet De Grønnes forslag om nettopp dette? Senterpartiet løftet ikke disse forslagene inn i komiteens innstilling, men holdt Miljøpartiet De Grønnes forslag helt utenom, og vi måtte løfte dem fram som løse forslag. Derfor ser vi med spenning fram til Senterpartiets svar på mitt spørsmål og til Senterpartiets stemmegivning i dag på dette feltet.