Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2012-05-10:
På hjemmesiden til Norges Blindeforbund fant jeg et interessant blogginnlegg, skrevet i februar i år. La meg sitere noen utdrag: «Ukene flyr og vi har allerede kommet langt inn i februar. Det at det går mot lysere tider er alltid gledelig, men når det gjelder gode sikre ordninger for funksjonshemmede ser fremtiden noe mer uviss og mørk ut.(…) (…) Vedkommende som skriver, sier videre at rehabilitering «er et område som nå er så uvisst for alle som vil trenge rehabilitering i fremtiden at her burde vi alle reagere». Videre: «Samhandlingsreformen som plutselig datt innover oss har i alle fall ikke noe godt svar på dette. Nå brukes nesten ikke ordet rehabilitering lenger, men forebygging og friskvern. Hvordan skal en forebygge at noen kan bli synshemmet eller får sykdommer som trenger god og helhetlig rehabilitering? Når staten fjerner gode ordninger med et pennestrøk og setter store reformer ut i livet uten å prøve noen piloter så er jeg stygt redd for at mange må lide.» Til slutt skriver han: «Da er det igjen vi som kjemper en daglig kamp for de som ikke har lett for å bli hørt som må redde det som reddes kan.» Hva er så rehabilitering for en som mister synet? Hva handler det egentlig om? Jo, det handler om noe så vanskelig som å lære å mestre dagliglivet på nytt og å lære kompenserende teknikker for å mestre synstapet. Det dreier seg om både funksjonelle, fysiske og følelsesmessige utfordringer. Noen kan ha restsyn. De må trene på å bruke dette, og det kan være krevende. Nye hjelpemidler som kan kompensere for synstapet, og som er helt avgjørende i hverdagen, må læres om og tas i bruk. Vi som ser, tenker lite igjennom hvordan vi skal forflytte oss fra sted til sted, ute og inne. Dette kan føles uoverstigelig for en som er blind, også for en som har vært seende tidligere. Midt oppe i disse fysiske utfordringene må en som har mistet synet, bearbeide det store tapet og den sorgen det jo er, ikke å kunne se mer. Dette er noe av det synsrehabiliteringen handler om. Det sier seg selv at denne rehabiliteringen ikke kan stå på vent i årevis. Interpellanten viser til at gjennomsnittlig ventetid er fem år – og takk til interpellanten, som tar opp dette temaet. Rehabilitering er en rettighet i henhold til pasientrettighetsloven. Det påpekte helseministeren da jeg, sammen med andre, i forrige stortingsperiode tok til orde for å få laget en egen rehabiliteringslov. Det var unødvendig, ble det sagt. Hvorfor foreslo Kristelig Folkeparti dette? Jo, det var fordi altfor mange ikke fikk ivaretatt sitt behov for rehabilitering. Statsråden viser til Samhandlingsreformen. Men når det gjelder Samhandlingsreformen, er – etter det jeg vet – ansvarsdelingen mellom førstelinjetjenesten og andrelinjetjenesten ennå ikke helt avklart hva gjelder rehabilitering. Statsråden kunne kanskje si noe om når dette arbeidet vil være ferdig. Jeg håper det er ferdig, men jeg har ikke hørt de endelige tilbakemeldingene. Det er lite samordning på dette feltet, det har flere vært inne på. Mange deler ansvaret, det er stykkevis og delt. Noen av de tiltakene som jeg og andre har nevnt, er pasientorganisasjonene de beste til å drive. Derfor er det en vinn-vinn-situasjon å kunne gi organisasjoner, som f.eks. Blindeforbundet, gode økonomiske støtteordninger. De driver med kurs, hjemmebesøk og likemannsarbeid og har habiliteringstilbud, og de har egne syns- og mestringssentre, for å nevne noe. Her er vel også staten inne og er en stor bidragsyter. Ikke minst bidrar god rehabilitering til selvstendighet og bedre livskvalitet – og, ikke minst, til mestring i eget liv. Helt til slutt: Jeg er enig i det flere har sagt om folketrygden – det var vel interpellanten og representanten fra SV, Andersen. Jeg tror at man ikke skal slippe folketrygdansvaret før man kan dokumentere at det finnes en helhetlig og likeverdig behandling for dem som har synstap, eller har mistet synet helt. Det hjelper egentlig lite med gode lover og gode intensjoner – og oppdragsdokumenter, for den del – hvis hjelpekjeden er full av hull, slik vi har fått det dokumentert her i dag.