Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-06-03:
Norske kreftpasienter tilbys utredning og behandling av høy kvalitet. Vi har gode behandlingsresultater for de fleste kreftformer, og for noen typer kreft er vi helt i verdenstoppen. Men selv om gode behandlingsresultater er et hovedmål for kreftomsorgen, er det også viktig å sikre at den enkelte pasient føler seg ivaretatt, sett og hørt. Vi har tidligere i denne sal diskutert at selv om pasienter kan være fornøyd med behandlingen de får på sykehusene, er de mindre fornøyd med kommunikasjonen og oversikten de får. Det å få en kreftdiagnose er i seg selv en stor belastning og setter den enkelte pasient og pårørende i en sårbar situasjon, hvor mange føler angst og usikkerhet for fremtiden. Kreftpasienter går ofte gjennom komplekse pasientforløp, hvor de veksler mellom fastlege, sykehus og kommunale helse- og omsorgstjenester. Innen spesialisthelsetjenesten er de ofte i kontakt med flere ulike behandlingssteder og avdelinger. Dette kan føre til at kreftpasienter opplever at tjenestene er fragmenterte og ukoordinerte, og at de selv må være koordinator for eget pasientforløp. For pasienter med behov for komplekse eller langvarige og koordinerte spesialisthelsetjenester skal det oppnevnes en koordinator. Denne plikten ble lovpålagt 1. januar 2012 og er regulert i spesialisthelsetjenesteloven § 2-5a. Koordinator skal sørge for nødvendig oppfølging av den enkelte pasient og sikre samordning av tjenestetilbudet i forbindelse med institusjonsopphold og overfor andre tjenesteytere. I lovbestemmelsen står det at koordinator bør være lege, men annet helsepersonell kan være koordinator når det anses hensiktsmessig og forsvarlig. Plikten til å opprette koordinator er blitt positivt mottatt og har vært ansett som et viktig virkemiddel for å gi pasienter et mer helhetlig og sammenhengende tilbud. Mange kreftpasienter er nå omfattet av lovkravet, men jeg ikke er i stand til å gi et eksakt tall på representantens tidligere spørsmål. Det er nå litt over ett år siden lovkravet om koordinator trådte i kraft. Tilbakemeldinger fra sykehusene viser at det arbeides godt med å etablere slike funksjoner, men at det varierer hvor langt de enkelte sykehusene er kommet. Jeg vil oppfordre representanten – og alle andre stortingsrepresentanter som er ute på besøk – å følge opp tidligere statsråd Gabrielsens hobby, som det ble sagt, nemlig å stille spørsmål om dette. Jeg må innrømme at jeg selv har gjort det ved et par anledninger. Det viser at man øver et trykk på at en lov også skal følges opp i praksis. Flere sykehus har opprettet egne kreftkoordinatorstillinger, f.eks. Sykehuset Telemark og Stavanger universitetssjukehus. Andre arbeider med å få slike stillinger på plass. Helse Sør-Øst for sin del har gitt føringer til sine sykehus om opprettelse av kreftkoordinatorer ved kreftavdelingene. Kreftkoordinatorer er oftest sykepleiere eller annet helsepersonell – ikke leger. Oppgavene til kreftkoordinator er å gi pasienter informasjon om hva som skal skje når, og om rettigheter og ventetider. Koordinator vil også følge opp logistikken i pasientforløpet, og sikre at målet om at kreftpasienter skal starte behandling innen 20 dager etter at henvisningen er mottatt, blir nådd. I lovbestemmelsen heter det også at koordinator bør være lege. Dette kan ha skapt noe usikkerhet i sykehusene om hvordan lovkravet skal oppfylles for kreftpasienter, og gjennomføringen av lovbestemmelsen kan dermed ha blitt forsinket. Jeg har fått flere tilbakemeldinger som tilsier at kravet om at koordinator som hovedregel bør være lege, er en upraktisk løsning og lite hensiktsmessig bruk av legens tid. Praktiske koordineringsoppgaver, f.eks. i forbindelse med avtaler, prøvesvar og annen informasjonsoverføring, og løpende kontakt med pasienter og pårørende kan ofte utføres mer hensiktsmessig av annet helsepersonell enn lege, f.eks. sykepleier. Det er gode erfaringer fra andre land med sykepleiere som kreftkoordinatorer. I morgen legger jeg fram Nasjonal kreftstrategi, som trekker opp de viktigste målene og tiltakene for de neste fire årene. Tiltak for å ivareta pasientenes behov for god informasjon, effektiv utredning og behandling, gode og helhetlige pasientforløp og god informasjonsflyt vil stå sentralt i meldingen. Jeg vil også om kort tid sende på høring et forslag om å endre kravet om at koordinator som hovedregel bør være lege, slik at sykehusene selv kan vurdere hvem som kan ha denne rollen – som er best egnet til å ta den. Dette vil etter min mening forenkle gjennomføringen av lovkravet, slik at kravet kan innfris raskere, samtidig som det vil bidra til å sikre god kvalitet i oppfølging av kreftpasienter og andre pasienter. La meg bare til sist si at jeg deler representantens klare presisering av at lov skal gjennomføres. Samtidig – og ikke for å avta trykket på sykehusene og helseregionene – må vi være åpne for at det tar noe tid med tilpasning i den enkelte kliniske hverdag i de enkelte sykehus å få dette godt på plass. Det er mye informasjon som skal samordnes. For mange kreftpasienter vil en koordinator, som består av fastlegen, være av stor betydning for å kunne navigere gjennom den delen av et pasientforløp som hører hjemme i en annen del av helsevesenet vårt enn i spesialisthelsetjenestesektoren.