Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
La meg først understreke det som jeg prøvde å si i en replikk til Ine Marie Eriksen om ressurssituasjonen i den offentlige grunnskolen. Det er et uomtvistelig faktum, hvis en ser på de siste tallene om ressurssituasjonen som vi finner fra Grunnskolens informasjonssystem, at det har vært en nedgang på 19 pst. i det timetallet som går til delingstimer. Det er en nedgang på 5 pst. i ressursinnsatsen til spesialundervisning. I samme periode har det vært en økning i antall elever i den offentlige skolen. Så samlet sett våger jeg den påstand at det er ganske dramatisk, det som nå skjer i den offentlige skolen. Det er ikke vond vilje fra kommunepolitikerne, det tror jeg overhodet ikke, men dette må ses i sammenheng med private skoler og med den dårlige kommuneøkonomien. Så det bildet som Høyre prøver å tegne, at den økonomiske situasjonen har vært ganske stabil i den offentlige skolen, er altså ikke korrekt når vi ser på disse tallene som Grunnskolens informasjonssystem legger fram. Ideologiene er ikke døde. Hvis noen mot formodning skulle ha trodd på alle som har fortalt at ideologiene er døde, så bør denne saken motbevise denne påstanden. Den saken vi behandler, synliggjør de ideologiske motsetningene. På den ene siden har vi Fremskrittspartiet, som sammen med regjeringspartiene nå går til frontalangrep på den offentlige fellesskolen. Det er ikke bare skolen som angripes, men de angriper en av grunnpilarene i velferdssamfunnet. Den offentlige skolen som møteplass for alle barn er det viktigste grunnlaget for at vi har hatt et homogent samfunn – et samfunn med forholdsvis få motsetninger, fordi vi alle har en felles referanseramme. Den rammen har gitt alle mulighet til å delta i den offentlige debatten på tilnærmet samme grunnlag, fordi vi har samme utdanningsbakgrunn, og vi har de samme erfaringene. I skolen møter vi bredden av erfaringer, holdninger og livssyn, og vi blir utfordret på det vi står for, hver enkelt av oss, når det gjelder den offentlige skolen. Vi har gått i den samme skolen, med felles læreplaner, og vi har fått del i det som samfunnet forventer vi skal ha av kunnskaper. Skolen er sammen med Kirken trolig den viktigste bærer og formidler av det vi kaller kulturarven. Det er dette som nå angripes på en måte som vi ikke har opplevd tidligere. Den gratis, offentlige skolen er en forutsetning for det velferdssamfunnet som vi har bygd opp, og som vi har utviklet. Jeg har ikke problemer med å forstå Fremskrittspartiets syn. Fremskrittspartiet er i sin grunnholdning et liberalistisk parti som vil svekke fellesskapet for å overlate oppgavene til private aktører. Dette ser vi på område etter område. Jeg forstår også deler av Høyre, den delen som representerer «kalkulatorpartiet», jf. et innlegg i Asker og Bærums Budstikke, der en av Høyres kommunestyrerepresentanter definerte partiet som et kalkulatorparti, nettopp fordi det blir regnestykker som avgjør prioriteringer og hva som er viktig. Det mest positive en kan si om Fremskrittspartiets standpunkt, er at det ikke er egennytten til velgerne som er drivkraften i det standpunktet partiet har. Velgerundersøkelser viser at partiet har et sterkt innslag av velgere med forholdsvis lav formell utdanning og lave inntekter. Og i et framtidig samfunn, der vi skal betale for skolen, kan det lett bli disse gruppene som blir taperne når en svekker den offentlige gratis skolen. Jeg forstår også at Venstre går inn for lovendring. Venstre har utviklet seg fra å være et miljøparti til å bli et liberalistisk parti som er opptatt av konkurranse, og som er interessert i å overlate oppgaver til private aktører. Det jeg ikke forstår i denne saken, er Kristelig Folkepartis standpunkt. Jeg har følt at Kristelig Folkeparti har vært en ekte forsvarer av den offentlige skolen. Det siste landsmøtet var vel også med på å tegne og forsterke dette bildet. At deler av partiet har følt at kristendomsfaget ikke har fått den plassen det burde ha i den offentlige skolen, tar jeg til etterretning. Men dagens privatskolelov gir rom for at man kan etablere den type skoler som et alternativ til den offentlige skolen, så jeg forstår rett og slett ikke hvorfor det er viktig for Kristelig Folkeparti å åpne dørene slik, at det skal være fritt fram for alle aktører å søke om å få etablere en privat skole, når vi har en privatskolelov som, slik jeg har forstått, tidligere har dekket det behovet som deler av Kristelig Folkeparti-velgerne har hatt. Det er viktig å være opptatt av kvalitet i skolen, slik statsråden helt klart er. Jeg betviler ikke hennes engasjement når det gjelder kvalitet i den offentlige skolen. Men hvordan fremmer vi denne kvaliteten? Statsråden tror åpenbart på konkurranse, økt konkurranse, og at det skal være med på å fremme kvalitet. Økt konkurranse mellom offentlige skoler gjennom offentliggjøring av karakterer osv. skal være med på å fremme kvaliteten i de offentlige skolene. I tillegg vil hun ha flere privatskoler for å stimulere til økt konkurranse. Jeg tror ikke det er konkurranse som vil øke kvaliteten, nettopp fordi dette både er dyrt og krevende, og det undergraver det mest grunnleggende vi har, nemlig en felles offentlig skole som en felles møteplass for alle barn. Det er heller ikke mulig å bygge ut to nettverk av skoler over hele landet. Det vi ser fra Sverige, er at private skoler blir et alternativ i urbane områder. I vårt land er det først og fremst i Oslo det er aktuelt å etablere flere privatskoler, mange privatskoler, som et alternativ til den offentlige skolen. Det er et dyrt utdanningssystem regjeringspartiene sammen med Fremskrittspartiet nå legger opp til, og det er kommunene som skal betale gildet. Slik systemet er nå, og slik som det blir forsterket, er det kommunene som får trekk i sitt rammetilskudd. Dette er ikke nye, friske penger som blir pløyd inn i utdanningssystemet vårt, dette er penger som blir tatt fra kommunene gjennom rammetilskuddet. Det er riktig som det er blitt sagt, at det ikke blir trukket ut så mye fra kommunene som det blir tilført de private skolene, men i en sak som vi også har til behandling i komiteen, er det foreslått å øke det trekket når det gjelder kommunene. Det blir understreket at det ikke skal opp på samme nivå som tilskuddet til privatskoler, men det skal økes i løpet av en femårsperiode. Og det er ganske innlysende for alle at når kommunene blir trukket for tilskuddet til private skoler, vil dette være med på å svekke økonomien i den offentlige skolen. Det burde bekymre flere enn SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Det er også viktig å være klar over at kommunene må ha en beredskap for eventuelt å møte den situasjonen der en privatskole blir nedlagt eller elever blir kastet ut av en privatskole. Det er ganske utrolig at det skal tas inn en bestemmelse i loven – det er tydeligvis Fremskrittspartiets store sak – om at hvis foreldre i en periode ikke kan dekke egenbetalingen, kan det gjøres vedtak om at disse elevene skal kastes ut av den private skolen. Når de skal kastes ut derfra, vet vi hvem som har plikt til å ta imot dem – det er den offentlige skolen. Derfor må den offentlige skolen også ha en beredskap, den må ha et tilbud om elevplasser som skal stå der i påvente av at noen eventuelt blir kastet ut av den private skolen. Kommunene, som har et ansvar for å ha et utdanningstilbud for alle barn, er nødt til å drive en skole som er vesentlig dyrere enn det de i utgangspunktet kunne hvis de selv kunne planlegge, legge til rette og styrke den offentlige skolen, nettopp fordi de må ha et tilbud til alle og være beredt til å motta elever som av ulike grunner ikke får lov til å gå videre i den private skolen. Det som også overrasker meg, og som burde overraske flere, eller i hvert fall gjøre flere betenkt, er at måten å finansiere de private skolene på er gjennom en regelstyrt finansiering, som innebærer at i det øyeblikk man har etablert en skole, er staten klar til å finansiere den. Det er ikke noen budsjettramme som skal styre etableringen av privatskoler. Det er et av de få områder der vi ikke kan vise til budsjettrammene, men der vi får beskjed om å bevilge pengene fordi det blir etablert private skoler. Også denne delen av vårt utdanningssystem burde være budsjettstyrt. Vi kan ikke si til en kommune som har problemer med å finansiere sin offentlige skole, at her får dere mer penger, fordi den er budsjettstyrt. Private skoler derimot er regelstyrt, og der må vi bare bevilge de pengene som skal til når en skole blir etablert, og når en skole får godkjenning. Dette er et merkelig system, et utrolig system, som flere burde være opptatt av. For oss er det viktig å slå ring om den offentlige skolen, forsvare den offentlige skolen og gjøre den bedre. De evalueringsrapportene som er blitt lagt fram i forbindelse med L97, viser at det er mye å ta fatt i. Det er mye som skal gjøres for at den offentlige skolen skal bli bedre. Den er ikke så dårlig som det bildet vi tidligere har fått tegnet av de internasjonale komparative studiene. Men det er behov for å styrke den offentlige skolen, og skal vi styrke den, er vi nødt til å bruke mer penger. Vi kan ikke redusere ressurssituasjonen, slik vi har sett de siste årene. Det å sikre den offentlige skolen, det å lage en god offentlig skole, en spennende offentlig skole, en offentlig skole som har det mangfoldet som vi ønsker, er og burde være en prioritert oppgave for alle sammen, for tross alt går de aller fleste barna i denne skolen. Det er ikke det som skjer ved det lovvedtaket som blir gjort i dag. SV var også innstilt på å stemme for endringen i § 3-5, selv om vi i utgangspunktet var innstilt på å stemme mot hele loven. Vi ser at det har vært en del gode argumenter. Og når så galt var i ferd med å skje at Fremskrittspartiet i utgangspunktet ikke var innstilt på å ta ansvar for disse elevene, var vi innstilt på å støtte forslaget. Nå er ikke det nødvendig, for nå blir det flertall for dette, i og med at Fremskrittspartiet har endret standpunkt. Arne Sortevik sa at de private skolene er best. Han bygde det på en undersøkelse som var gjengitt i Dagbladet forleden dag. Det skulle jo bare mangle at private skoler, med et lite antall elever, med mindre spredning i elevmassen, ikke skulle komme litt bedre ut når det gjelder gjennomsnittskarakter – gjennomsnittskarakteren i den offentlige skolen var 4,5, og gjennomsnittskarakteren i privatskolen var 4,8, eller der omkring. Det skulle da bare mangle at det ikke slo ut slik, når vi ser på antall elever i den offentlige skolen i forhold til i den private skolen. Men som sagt, det er masse utfordringer i forhold til den offentlige skolen, masse ting som skal løses. Vi i SV mener det er det som skal prioriteres, nettopp for å lage den skolen best mulig. Det at vi i innstillingen ikke har skrevet noe om minoritetsspråklige elever, som det ble sagt i innlegget til Trine Skei Grande, er jo positivt galt! Vi har nettopp sagt at den loven vi skal vedta, som vi foreslår, også skal inneha en paragraf om minoritetsspråklige elever.