Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2001-12-14:
Arbeiderpartiet vil gi alle mulighet til kulturopplevelser, deltakelse og utfoldelse. Kunsten skal ha rom nok til å virke som en dynamisk kraft i samfunnet. Gjennom kulturpolitikken vil vi sikre ytringsfrihet, meningsmangfold og møteplasser. Kulturpolitikken må ta utgangspunkt i mangfoldet i vårt samfunn. Å kjenne og akseptere egen kultur er nødvendig for å respektere og forstå andres. Alles mulighet til å kjenne og utvikle sin kultur, sin arv og sitt språk er en forutsetning for flerkulturell sameksistens. Kunsten har alltid utviklet seg gjennom impulser fra andre land og bidratt til å øke vår forståelse for andre kulturer. Vi vil støtte opp under fellesarenaer der utøvere og publikum med ulik kulturell bakgrunn kan møtes. Kultur er noe som skapes og forvaltes, ikke bare forbrukes. Kulturpolitikken skal omfatte både det profesjonelle kunstlivet og amatørlivet. En bred amatørvirksomhet og undervisning i estetiske fag i skolen er en forutsetning for bredere rekruttering til det profesjonelle kunstliv og for å rekruttere et framtidig engasjert publikum. Høy kvalitet innen profesjonell kunst er viktig for å inspirere folk til egendeltakelse og til å gjøre kulturtilbudene mer attraktive og tilgjengelige. Arbeiderpartiet vil støtte opp under tiltak som skaper felles arenaer og samarbeidsprosjekter for profesjonelle kunstnere og amatører. Det er viktig å skape kulturelle møteplasser. Det har vakt sterke reaksjoner at NRK bl.a. skal slå sammen distriktskontorene i Hedmark og Oppland. Jeg vil advare mot en slik utvikling. Distriktssendingene er identitetsskapende og viktige kulturbærere i sine distrikter. Dette bør statsråden ta på alvor. Vi vil legge særlig vekt på å sikre amatørorganisasjoner for barn og unge gode vilkår til å drive sitt arbeid. Hedmark Teater er et godt og veldrevet teater som har hatt en gledelig publikumsøkning. Hedmark Teater er det eneste innenlandsteatret som etter en desentralisert modell spiller teater i hele fylket. Hedmark har en veldig god erfaring med samarbeid mellom profesjonelle kunstnere og amatører. Så er det med stolthet jeg vil bruke mitt eget fylke som eksempel på den skaperevne og kreativitet som bor i hver og en av oss, bare det gis rammer som muliggjør at vi får ta disse evnene i bruk i kommuner, i grender og i nærmiljøer. Da Folldal Gruver ble nedlagt, ble ideen tent om å bevare historien og gruvekulturen for ettertiden. Etter folldølenes eget initiativ ble Stiftelsen Folldal Gruver etablert. At flertallet i kulturkomiteen ikke finner dette interessant, understreker kanskje at det likevel går et skille mellom såkalt finkultur og arbeider- og industrikultur. Prøysen har heldigvis greid å viske ut noen av disse skillelinjene. I dag er Prøysen allemannseie. Det livet, det slitet og de store forskjellene blant folk som Prøysen skrev om, er i dag god underholdning. Jeg håper at det er flere enn meg som vil arbeide for å la staten – altså vi, alle sammen – ta et sterkere økonomisk løft for at Prøysen-huset i Ringsaker kan få en bedre økonomisk ramme. Igjen eksempler fra mitt fylke, Hedmark: Kvinnemuseet i Kongsvinger, Klevfos Industrimuseum, Stiftelsen Folldal Gruver, Festspillene i Elverum, bygdetun rundt omkring, også i Trysil, Ringsakeroperaen, kulturkvelder med diktlesing av Eidskogs egen dikter, Hans Børli, i Eidskog, kan være bevis på at de tusen blomster blomstrer i vårt langstrakte land. Dette er en ønsket og villet politikk fra Arbeiderpartiets side, og vi har fulgt opp dette med en økning på kulturbudsjettet. Dette er jeg stolt av. Jeg håper ikke at Bondevik II-regjeringen endrer på denne målsettingen. Og helt til slutt tør jeg våge den påstanden at et rikt kulturtilbud kan kurere ensomhet og gruff. I så måte kunne vi kanskje spare utgifter til medisiner. Kanskje burde en del av midlene på helse- og sosialbudsjettet overføres til kulturbudsjettet?