Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-10-06:
Jeg driver med utdanningspolitikk for Venstre, og det var med en viss undring jeg hørte den kombinerte miljø- og bistandsminister tidligere i dag proklamere at markedsliberalismen var død. For min del lærte jeg om John Maynard Keynes på skolen, og jeg lærte at New Deal var omtrent den politikken som nå praktiseres i Europa, og som amerikanerne må følge. Og jeg har for lengst lært at John Maynard Keynes og New Deal og denne type tilpasset liberal politikk er standardoppskrift. Jeg blir veldig forundret når en statsråd med normal allmenndannelse kan snakke såpass innsiktsløst i salen. Kanskje er det et utslag av denne regjeringens satsing - i trontalen må man nesten bruke lupe for å finne ordet «forskning». Man finner det riktignok knyttet til klimautfordringene. Men i en situasjon hvor alle er enige om at vi har en finanskrise - vi sitter og vurderer når vi skal gjøre hva, og med hvilke virkemidler - og vi har en bakenforliggende klimakrise, erfarer jeg, i hvert fall når jeg både leser og tenker på det jeg har lært når jeg har blitt utdannet i dette landet, og når jeg reiser andre steder, at alle de samfunn som satser og tror på forskning for å skape det ufødte næringsliv, alle de samfunn som tror på dette for å sørge for at borgerne er dannete og skolerte, går det bra med. Midt oppe i denne situasjonen snubler vi Internett-brukere over sekretariatslederen for SV på Stortinget, som mener at vi bruker for mye penger på forskning, og som til og med klarer å drive en vellykket desinformasjonskampanje om SkatteFUNN-ordningen, hvor vi skal bruke milliarder av kroner. Så vidt jeg vet, bruker vi en milliard. Så vidt jeg vet, ifølge Statistisk sentralbyrås evaluering, får vi to kroner igjen for hver krone vi putter inn. Og så vidt jeg vet, betaler bedriftene 80 pst. selv. Så dette blir jo helt forunderlig, men det er mulig at det er et utslag av at man ikke har noen innsikt og innlevelse i eller forståelse av den dynamikken som heter små og mellomstore bedrifter i Norge, som bærer alle de arbeidsplassene de gjør, og som står for den innovasjonen de gjør. Det er også mulig at Regjeringen er blitt så opptatt av at den skal være sint på Fremskrittspartiet at man glemmer å formulere sin egen politikk. For det er jo slik at det er når du formulerer din egen politikk og hva du tror på, at det blir kraft i noe. Det er slik at for en gammeldags Venstre-mann som har levd lenge i politikken, er det ved å tro på kunnskap og søke kunnskapen gjennom gnistrende god utdannelse og gjennom forskning at du løfter og bygger et samfunn. Jeg lærte til og med av de gamle sosialdemokratene som levde rundt meg da jeg vokste opp, og som da eide landet, at vi bygde landet gjennom å tro på kunnskap og å tro på forskning. Vi bygde aldri landet ved å si at nei, forskning er det statistisk sett litt for mye av, vi har litt plunder med forholdet mellom OECD-gjennomsnittet og et tall som vi ikke riktig liker at Kristin Clemet fikk Stortinget med seg på i 2005. Det er omtrent så defensivt og så ille som det overhodet kan være. Det er meget mulig at det er slik i sekretariatet til SV på Stortinget at de intellektuelle vyene ikke er kraftigere enn dette, og det er heldigvis slik at det er en regjering som skal kunne svare på dette. Men det er ganske forunderlig at man altså verper i en tid hvor de av oss som reiser og ser hvordan land som India og Kina - land som vil løfte seg fordi de vil bygge samfunn - tror på forskning. De leter etter flogvettene, de bruker penger på det, og de har skjønt at dette er den moderne tids såkorn. Det er såkornkapitalen som brukes ved å løfte fram alle de menneskene som kan og vil noe. Jeg kan iallfall betro vedkommende debattant på det nettstedet som heter Verden til venstre - vtilv, for dem som har lyst til å sjekke etter og klikke og lese selv - at jeg har gjort mine mikrostudier, som det heter: Jeg har besøkt alle de forskerne som ikke får penger. Jeg har sett på deler av det vitenskapelige utstyret som ikke er så bra som det skal være. Jeg har inspisert en god del av de bygningene som slett ikke er så bra som de skal være, selv om Regjeringen sikkert kommer med noen små gleder i morgen - i hvert fall på odontologien i Bergen, for det har jo både statsministeren og forskningsministeren fortalt oss. Det er bra, det, men jeg har vært på alle disse stedene, og jeg kjenner en god del av de glupe folkene som prøver å søke på programmer hvor det er for få penger til glupe folk. Jeg har også vært i nærheten av den delen av næringslivet som opererer med det vi kaller for brukerstyrte innovasjonsarenaer, og der er - og la nå det være et råd til partiet SV når de skal vurdere sin sekretariatsleders intellektuelle bidrag - verden slik som jeg lærte av tidligere statsråd Per Kleppe en gang, at skal du lage god politikk, må det være sammenheng mellom det som skjer på mikronivå i hverdagen, og det du gjør på makronivå. Hvis du ikke skjønner dynamikken i hverdagen, kan du aldri lage en politikk som det skinner av. Det er mulig at Regjeringen har gått seg så vill i å lese statistikker, og det er mulig at partiet SV har gått seg så vill i å love så mange ting at det er forskningen som skal lide. Personlig har jeg ikke noe imot å bli gledelig overrasket i morgen - jeg er ikke sikker på at jeg blir det, men blir jeg det, skal jeg som gammel bymisjonær ta ut gleden på uforfalsket vis. Poenget med dette innlegget er: Det å tro på noe er å tro på det å satse på kunnskap både gjennom skolen og gjennom forskningen og skjønne at det skaper næringsliv, og det skaper også den type borgere som gjør at det er borgerne som eier staten og demokratiet. Det er litt flukt over det, og såpass må det jo være i denne debatten!