Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-06-07:
Det å investere i barnehagene er noe av det lureste og viktigste vi som politikere kan gjøre. Det lønner seg for arbeidslinjen og for likestillingen, og det gir ungene våre det beste utgangspunktet for møtet med resten av livet. I barnehagen skal ungene våre ha et godt sted å være. De skal sosialiseres, integreres, lære språk og ferdigheter gjennom leken, rustes for livet og bli skoleklare. Barnehagen er en viktig, men helt særegen del av utdanningsløpet. Det skal den fortsette å være. Hver eneste dag leverer tusenvis av foreldre de små ungene sine i barnehagen. Noen av ungene løper jublende inn til vennene sine og til de voksne, andre gråter litt når de må si ha det til mamma eller pappa. Vi er alle i denne sal helt enige om at målet er at alle foreldre skal være trygge på at både de ungene som jubler og de ungene som gråter, blir tatt godt vare på, at de utvikler seg i barnehagen til å bli trygge, selvsikre små barn, gode i språk og skoleklare. For å få til det for alle barn må vi fylle barnehagen med bedre innhold og kvalitet. Men hva betyr egentlig det? I synet på det skiller regjeringen og opposisjonen lag. I de sakene og den meldingen som vi diskuterer i dag, tar regjeringen til orde for utbyttebeskrivelser, språknorm og mer kartlegging og dokumentasjon av barns preferanser og ferdigheter. Barnehagesektoren selv, forskerne og ekspertene er tydelige i sin tilbakemelding: Det vil ikke gi mer kvalitet i barnehagen. Barna vil ikke bli tryggere av det, mer selvsikre, bedre i språk eller skoleklare av det. De vil heller ikke lære mer. Nok en gang ser vi at denne regjeringen evner å legge fram en stortingsmelding som beskriver utfordringene godt, men som svikter når det gjelder forslag til tiltak som kan gjøre noe med det. Og nok en gang ser vi en regjering som ikke lytter til forskere, fagbevegelsen og de som vet hvor skoen trykker. De er alle sterkt kritiske til retningen regjeringen nå dreier barnehagepolitikken i, og de verktøyene som foreslås. De er kritiske til at regjeringens linje går for langt i å gjøre barnehagen mer lik skolen, at den går for langt i å skulle måle og teste ungenes ferdigheter mer enn det som skjer i dag, og at den overhodet ikke tar inn over seg at det viktigste som må på plass for å oppnå bedre kvalitet i barnehagen, gjøre barna mer skolemodne, bedre i språk og bedre rustet for resten av livet, er flere ansatte med riktig kompetanse. Statsråden selv og flere representanter hittil i dag har gjentatt at det er ingen grunn til noe opprør, for folk har bare ikke forstått hva regjeringen egentlig mener i sakene og i meldingen. Vel, det er heller ikke første gang vi hører fra denne regjeringen at folk har misforstått. Det er etter hvert blitt et kjent mønster. Vi så det da debatten om reservasjonsretten raste. Vi så det da regjeringen svekket arbeidsmiljøloven, noe som førte til den første generalstreiken på 19 år, fordi en samlet fagbevegelse raste mot konsekvensene. Det gjorde ikke noe inntrykk på regjeringen – folk hadde bare ikke forstått at dette var til arbeidsfolks beste. Likestillingsministeren la før jul fram en stortingsmelding om likestilling som ikke vil føre til mer likestilling. Alle slaktet meldingen. Også her hadde fagfolk, fagbevegelse, NGO-er og folk flest misforstått – det blir visst mer pappaperm av å kutte i pappakvoten, og det blir visst mer likestilling av å jobbe mot den. Og nå er vi der på barnehagefeltet også. Når en samlet bransje, anerkjente forskere, Utdanningsforbundet, Fagforbundet, Foreldreutvalget, Skolelederforbundet, tusenvis av enkeltmennesker, gjennom opprøret er bekymret, bør regjeringen gå i seg selv og se om det kanskje er regjeringen som har et problem – i det minste et kommunikasjonsproblem, siden alle tydeligvis misforstår regjeringen hele tiden. Eller er det kanskje sånn at denne regjeringen i sak etter sak rett og slett gjør et for dårlig forarbeid, lytter for lite til folk flest og fagfolk og gang etter gang legger fram politikk som blir stoppet i Stortinget? Arbeiderpartiet lytter til dem som vet hva som fungerer for at kvaliteten skal bedres i alle barnehager. Vi bygde ut tilgjengelige barnehageplasser landet rundt da vi styrte, og vi jobbet med kvaliteten parallelt – sammen med og ikke mot barnehagesektoren selv. Gjennom to stortingsmeldinger, den siste i 2013, kom vi med over 40 tiltak for en bedre barnehagehverdag for ungene våre: tiltak for bedre språkutvikling, bedre verktøy for kartlegging og rammer for bruk av dokumentasjon, kompetanseheving for de ansatte, bedre arbeidsmiljø, bedre tilsyn og en bedre overgang mellom barnehage og skole – med sektoren på lag. De fleste av disse forslagene er overhodet ikke fulgt opp av denne regjeringen, som etter at den har overtatt, har vist at den har nedprioritert barnehage. Nye ideer og bedre løsninger, løfter om løpende opptak og bedre kvalitet har blitt til økte køer, mer testing og måling og økte priser – og tapte muligheter, f.eks. når regjeringen velger å likebehandle private og kommunale barnehager økonomisk, men ikke lar kommunene få muligheten til å stille de samme kravene til kvalitet. Tapte muligheter viser den også når den lar være å forholde seg til stortingsflertallets vedtak om bemanningsnorm. Ja, det er faktisk ikke rart at det blir opprør. Når vi i dag går imot en del av de tiltakene regjeringen har lagt fram, er det fordi de går for langt i å tenke systemer foran mennesker. De går for langt i å åpne opp for å måle det enkelte barn istedenfor å måle barnehagenes arbeid. Vi har bedre forslag til hvordan vi skal nå målet om økt kvalitet i barnehagene. Den fremste kvalitetsfaktoren i barnehagene er de ansatte. Flere ansatte med rett kompetanse er det første som må til. Det overser regjeringen i meldingen, og med det overser den nok en gang stortingsflertallet, som senest før jul ba om at regjeringen skulle komme med en plan for hvordan denne bemanningsnormen skulle oppnås. Det velger de altså ikke å bruke tid på. Det er gledelig at stortingsflertallet i dag parkerer noen av de mest upopulære tiltakene regjeringen har lagt fram. Vi sier nei til mer pålagt bruk av dokumentasjon, nei til økt måling av enkeltbarns ferdigheter. Vi har sammen med regjeringspartiene fått til et bedre forslag og en bedre modell for språkkrav for ansatte, som skal sikre bedre språknivå hos den ansatte, men samtidig ikke hindre fleksibilitet de stedene hvor dette ikke er et problem. Jeg håper at det forslaget som vi har kommet til enighet om, står seg også gjennom denne debatten, og at Venstre, Høyre og Fremskrittspartiet velger å stemme for et forslag som bransjen selv synes er bedre. I tillegg foreslår Arbeiderpartiet sammen med Kristelig Folkeparti og resten av opposisjonen flere gode tiltak for mer kvalitet i barnehagene. Vi aksepterer ikke at barn mobbes og stenges ute. Vi vil lovfeste barnehagebarnas rett til et trygt omsorgs- og læringsmiljø. Vi ber regjeringen vurdere om det skal være begrensninger på hvor store barnegruppene skal være. Vi vil gjøre tilvenningen til barnehagen så god som mulig og ber regjeringen vurdere hva som skal til, f.eks. at mor eller far får mer fri til å kunne være til stede i starten. Vi vil at det stilles krav om at hver eneste barnehage skal ha et godt norsk språkmiljø. Og vi mener at barna bør ha rollemodeller av begge kjønn. Også partiene som ikke er representert i komiteen, Venstre, SV og Senterpartiet, har levert gode forslag, som vil gi økt kvalitet i barnehagen, som vi i dag støtter. Samtidig som vi jobber for økt kvalitet, må vi ikke glemme at det er mange barn som ikke går i barnehage. Køene vokser med den blå-blå regjeringen. Skal vi fange opp alle som trenger litt ekstra, enten det er språkstøtte, voksenkontakt eller annet, må vi bygge nok plasser til at alle barn får et tilbud. På vegne av barna og småbarnsfamiliene må vi ha større ambisjoner for både innhold og kapasitet i barnehagene enn det denne regjeringen har. Jeg er svært glad for at stortingsflertallet i dag avviser regjeringens retningsskifte for barnehagesektoren og sier at den nordiske, gode barnehagemodellen fortsatt skal bestå. Jeg tar både opp de forslagene Arbeiderpartiet står bak alene i innstillingen og dem vi står sammen med Kristelig Folkeparti om.