Øyvind Halleraker (Høyre), 2010-12-08:
Det er riktig at dette temaet har vært oppe flere ganger før i dag, men det er en del ting som er blitt hengende litt i luften, som jeg gjerne vil få lov å kommentere. Jeg vil også svare på spørsmål som kom, vesentlig fra regjeringspartiene. Det ene spørsmålet som ble hengende i luften, kom fra Tone Merete Sønsterud, som lurte på om Høyre var klar over at vi kom til å binde opp budsjettene framover. Det er sikkert et velment spørsmål, men selvsagt er vi det. Det er faktisk også litt av hensikten. For vi ser at til tross for at vi har en handlingsregel som gir oss et relativt stort handlingsrom til nettopp de formål som handlingsregelen var tiltenkt, hvorav altså en tredjedel skulle gå til infrastruktur og samferdselstiltak, er det ikke slik i dag. Nærmest for å tvinge oss til at det skal skje, ønsker vi å innføre modeller hvor det skjer. Da er det riktig som Arbeiderpartiets fraksjonsleder bemerket, og som andre har bemerket, at det selvfølgelig vil legge større og større beslag på rammen til samferdsel. Det som da er en logisk konsekvens, er at rammen etter hvert også må bli større. Det er jo slik at det som går til samferdsel i dag – andelen av det i statsbudsjettet – faktisk er nede på 2 pst. På slutten av 1980-tallet var vi oppe i 8 pst. Det betyr at det er andre formål som har fått stadig mer midler over vårt statsbudsjett, mens samferdsel stadig har tapt opp gjennom årene. Det må vi finne løsninger og modeller for og komme i møte. Ellers er jeg redd for at vi ikke får den utvikling som jeg tror de fleste som ærlig er opptatt av å bygge landet, ønsker, og kanskje særlig hvis vi tenker på så store og grensesprengende prosjekter som det å bygge ut en moderne jernbane for Norge innenfor rimelig tidshorisont. Så blir det sagt: Er dette å være moderne, da? Når vi sier at vi gjerne vil modernisere og bruke nye verktøy, er det litt sånn pro og kontra i forhold til de tre herrene Sandman, Opseth og Johnsen, som sier at dagens metodebruk er gammeldags, nå må det tenkes nytt. Ja, det er vi helt enig i. Det er det vi kaller modernisering. Nå har stakkars Sverre Myrli blitt omtalt flere ganger fra denne talerstolen i dag, men han var faktisk på Stortinget som representant for en litt annen kultur i det ærede regjeringspartiet Arbeiderpartiet, for på slutten av 1990-tallet moderniserte Arbeiderpartiet veldig mye også innenfor norsk samferdsel. Men hva skjedde i 2001? Jo, da var det bremsene på, for da var det noen andre som styrte premissene for Arbeiderpartiets politikk, og det betalte de godt for. Det er det som har skjedd. Så jeg er litt skuffet når en så – nå skal en ikke være altfor personlig fra denne talerstol – ung, moderne kvinne som Arbeiderpartiets fraksjonsleder ikke ser de dimensjonene som ligger i å utvikle samfunnet med moderne midler. Hun behøver ikke å ta replikk på meg for dette, for det er godt ment. Jeg vet nemlig at hun har stor sans for næringslivets dynamikk og privates dynamikk i andre sammenhenger. Jeg skal ikke bruke så veldig mye mer tid på det, men det henvises til andre land. Ja, mange andre land, som ikke har vært nevnt her i dag, bruker privat finansiering. Nesten hele Europa bygger f.eks. sine veier med private midler. Så sier en at vi ikke trenger å lånefinansiere. Vi lånefinansierer jo nesten alle veiene vi bygger i dag, med bompenger. De bygges jo med bompenger. Hva er egentlig forskjellen? Regjeringen har innført en rentekompensasjonsordning nettopp for at fylkeskommunen skal kunne ta opp lån og få rentene kompensert over statsbudsjettet. Nei, jeg vil følge opp det som ble sagt før meg: Studér NHOs hefte om OPS. Det tar livet av mange myter. Jeg vil til slutt ta opp forslaget fra Høyre og Kristelig Folkeparti.