Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-24:
Forslaget til lovendring som vi nå behandler, er en oppfølging av at flertallet i Regjeringen den 3. september 2008 fremmet 13 tiltak for å stramme inn asylpolitikken. Som kjent tok SVs medlemmer i Regjeringen dissens på åtte av de 13 punktene som ble lagt fram den gangen. Ett av punktene vi valgte å reservere oss mot, var: «Det innføres et vilkår om at referansepersoner som har opphold på humanitært grunnlag, må ha fire års utdanning eller arbeidserfaring i Norge for at det skal kunne innvilges familiegjenforening eller -etablering. Det samme vil gjelde for personer som har flyktningstatus, men bare ved familieetablering. Vilkåret vil ikke gjelde for personer som har fått tillatelse som arbeidsinnvandrere eller etter regelverket for EØS-borgere. Det kan gjøres unntak fra vilkåret dersom særlige grunner taler for det.» Etter vårt syn kan man ikke forlange at folk som har fått opphold, ikke skal kunne gjenforenes med sine barn eller ektemake hvis de ikke har hatt jobb eller har studert i fire år. Dette kan i realiteten være en lov som innebærer at asylsøkere som får oppholdstillatelse i Norge av «sterke menneskelige hensyn», skal avskjæres fra kontakt med sin ektefelle og barn i minst seks år, når vi regner med saksbehandlingstiden. At man er i arbeid og kan forsørge sin familie, skal ikke gi unntak. Dette tiltaket har til hensikt å «redusere ytterligere ankomster av asylsøkere til Norge som ikke oppfyller vilkårene for beskyttelse». Av de 546 som fikk denne type oppholdstillatelse i løpet av fjorårets ti første måneder, kom de aller fleste, altså 80 pst., fra konfliktområder i Somalia, Irak, Afghanistan, Russland og Tsjetsjenia. Det framgår som regel eksplisitt av vedtakene fra UDI at sikkerhetssituasjonen på hjemstedet har hatt betydning for at oppholdstillatelse er gitt. Premisset om at de som vil rammes av et slikt tiltak, ikke har behov for beskyttelse og dermed trygt kan returnere til hjemlandet og gjenoppta sitt familieliv der, kan nok begrunnes teoretisk, men virkeligheten forteller oss noe annet. Jeg vil derfor vise til innstillingen fra komiteen, der det står: «Komiteens medlemmer fra Sosialistisk Venstreparti, Kristelig Folkeparti og Venstre mener det foreslåtte tiltaket er en urimelig innstramming. Det er mange som får oppholdstillatelse fordi de har behov for beskyttelse, men som ikke fyller vilkårene i flyktningekonvensjonen. Disse medlemmer mener også at det er urimelig for de som får en «vanlig» humanitær tillatelse på grunn av sykdom o.l. De er ikke blant de som står sterkest på arbeidsmarkedet og har større problemer enn andre med å skaffe seg jobb eller studieplass. Disse medlemmer viser til at tiltaket sannsynligvis er strengere enn EUs familiegjenforeningsdirektiv, noe som betyr at Norge legger seg på en strengere og mindre liberal linje enn resten av Europa. Tiltaket vil i praksis innebære minst 6 års atskillelse fra familie, når man tar saksbehandlingstid for søknader om asyl og familiegjenforening med i betraktning.» Vi i SV kan ikke gi vår tilslutning til forslaget om at referansepersoner må ha fire års arbeid eller utdanning i Norge for at søkeren skal ha rett til familieetablering. Vi legger særlig vekt på at forslaget etter vårt syn kan innebære uheldige innskrenkninger i utøvelsen av familielivet.