Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2020-05-12:
Når vi leser revidert nasjonalbudsjett i dag, bør alle vi som er folkevalgte og stortingsrepresentanter, begynne med en takk: Takk til alle dem som har hatt kjeledressen på – nå i et par generasjoner – og som gjør jobben den dag i dag, til alle de hjernene som har tenkt ut løsninger, og til all den industrien vi har langs kysten vår, som gjør at vi har mulighet til å bruke 420 mrd. kr. Vi kommer til å bruke enda mer, fordi det er nødvendig for å bygge landet videre. Takk til dem som har gjort jobben for oss, det har vært en enorm innsats, som gjør at vi har de verdiene vi har. Og så til noe som er bekymringsfullt: Ved det forrige oljeprisfallet hadde vi investeringer i norsk fastlandsøkonomi på ca. 200 mrd. kr fra oljeindustrien. Så falt det til 150 mrd. kr, et kraftfullt fall, men da var det en veldig vekst i investeringer i bolig og eiendom. Den veksten kommer ikke til å komme nå. Vi kan heller ikke bo oss til rikdom, vi kan ikke satse på toromsleiligheter som en forretningsidé for landet. Når det nå kommer et nytt fall, som det ser ut til, er det om å gjøre å dempe det mest mulig. De tallene vi nå har fått fra næringen, fra verftsindustrien, er at vi kan få et fall fra 150 mrd. kr til rundt 80 mrd. kr – altså 70 mrd. kr til – et voldsomt fall i norsk økonomi når vi vet at fastlandsindustrien totalt ellers investerer ca. 25 mrd. kr et gjennomsnittlig år. Det er særdeles viktig at vi nå setter inn tiltak som gjør at vi sikrer denne industrien, sikrer industriarbeidsplassene, slik at de også kan begynne med nye typer prosjekter. Hvis vi nå avvikler denne industrien, er det ikke mulig å ha visjoner og tanker om nye prosjekter i neste runde, for det blir så dyrt og så vanskelig å starte opp igjen. Vi trenger selvfølgelig olje og gass, vi trenger karbonfangst og -lagring, vi trenger havvind, og vi trenger elektrifisering. Det ligger enorme muligheter i den tunge industrien vi har langs hele kysten, men da må vi være villige til å satse på det – vi må være villige til å bruke ressurser på det. I regjeringens forslag skriver den selv at det vil gi ca. 14 mrd. kr i økte skatter. Det er viktig at en har det med seg, for det er så mange tall som har vært oppe, og det som har vært diskusjonen, er å se om vi kan bruke avskrivningsregelverket på en måte som gjør at vi får en mer jevn strøm i investeringene og sikrer de arbeidsplassene langs hele kysten vår. Det er viktig for landet, og det er viktig for oss alle. Jeg begynte med å takke dem som hadde kjeledressen på. Vi må også takke alle helsearbeiderne som har stått i førstelinja de siste månedene. Der synes jeg at regjeringen ikke svarer godt nok med det opplegget som ligger her. Jeg synes heller ikke de svarer godt nok når det gjelder industriarbeideren. Jeg glemte å nevne at vi allerede nå burde ha klargjort at en skulle hatt mulighet for å permittere i 52 uker, for det hadde skapt mer forutsigbarhet og mer trygghet for industrien. En kunne satt inn ressurser for å drive med opplæring og videreutdanning, og det hadde skapt trygghet for dem som har de arbeidsplassene. Det hadde vært et klokt grep å gjøre allerede nå, det hadde skapt den tryggheten, skapt den forutsigbarheten, og gitt ressurser til arbeidsmarkedstiltak for å kunne videreutvikle folks muligheter til å komme tilbake i jobb. Så takk til helsearbeideren. Men her er det også usikkerhet, siden det er så mye usikkerhet rundt tallene til norske kommuner. Det er enormt sprik mellom det kommunene selv sier, og det staten sier, og noe av det verste vi kan gjøre nå når vi ser at det går så mye ned i privat sektor, er å dempe også kommunal sektor. Én av fem personer i Norge jobber i kommunal sektor. Halvparten av all velferdsytelse fra staten og det offentlige er det kommunal sektor som yter. Dette er store ord, men til sjuende og sist handler det om sykehjemsplassen til den gamle dama, det handler om ekstraundervisning til den unge eleven, det handler om hvorvidt man har barnehageplass i nærmiljøet – de grunnleggende tjenestene for oss alle. Det er viktig at kommunene nå får ro, og at det vedtaket som Stortinget gjorde før i vinter om å bruke minst 4 mrd. kr til vedlikehold og oppussing – altså bygge nye arbeidsplasser – blir fulgt opp, og at pengene blir brukt nettopp til det når regjeringen kommer med dem i slutten av måneden. Det forutsetter jeg at de følger opp – at det altså minst kommer 4 mrd. kr til vedlikeholdsprosjekter rundt i norske kommuner i slutten av måneden. Men nå skapes det mye utrygghet og usikkerhet. Så synes jeg det er forunderlig at regjeringen midt i året endrer regelverket når det gjelder inntektene fra oppdrettsnæringen. En har hatt den ordningen når det har vært gitt nye konsesjoner, at kystkommunene har fått 80 pst. av verdiene og staten 20 pst. Med de endringene det nå ligger an til, skal staten få 75 pst. og kommunene 25 pst., dvs. at kystkommunene, distriktskommunene, taper ca. 4 mrd. kr i år på den omleggingen. Vi hadde trengt at kystkommunene og distriktene hadde hatt de ressursene til å bygge arbeidsplasser og skape verdier nær der de bor, og det er også svært viktig for norsk oppdrettsnæring at en har forutsigbarhet rundt disse vilkårene. Og det er smålig – jeg velger å bruke det ordet – av regjeringen at de kutter den bevilgningen til Nord-Troms og Finnmark som stortingsflertallet vedtok, 250 mill. kr, til 168 mill. kr. Men til sjuende og sist: Tusen takk til alle de som har gjort jobben, tusen takk til helsearbeiderne, tusen takk til industriarbeiderne! Vi er villige til å sette oss ned og diskutere, og håper å få til gode løsninger.