Lars-Henrik P. Michelsen (Venstre), 2006-05-03:
Jeg er enig med de talerne som har sagt at dette temaet som interpellanten reiser, er ett av de viktigste i vår tid. Klimatrusselen og avhengigheten av ikke-fornybare energikilder må tas på dypeste alvor. Både klimatrusselen og transportsektorens ensidige avhengighet av olje blir mer og mer synlig. Stadig flere truede arter og et heftigere og varmere vær minner oss på det faktum at dagens samfunn på langt nær er bærekraftig. Veksten i Asia og i andre deler av verden fører til at det forbrukes mer og mer fossil energi – fossil energi, som bidrar til store lokale miljøødeleggelser og store klimagassutslipp. Denne utviklingen svekker miljøet og folks levevilkår og kan på lang sikt også true det økonomiske grunnlaget for svært mange mennesker. Hovedgrunnen er at de delene av kloden som er i vekst, tar i bruk gårsdagens energi- og transportløsninger. Alternativene er ikke tilgjengelige for majoriteten av verdens befolkning. Transport er viktig. Transport er selve nerven i et samfunn. Uten transport stopper handelen med varer, verdiskapingen, folks muligheter til å møtes og levende lokalsamfunn. Derfor er det viktig at vi i Norge legger til rette for løsninger som sikrer at vi kan transportere varer og mennesker, at økonomien og strukturen i samfunnet blir opprettholdt, og at miljøet blir tatt vare på for framtidens generasjoner. Et mål må være at vi i Norge kan utvikle løsninger for framtiden som kan komme en hel verden til gode. Å ta kostnadene ved å utvikle alternativene er noe fattige land i den tredje verden ikke har ressurser til. Samtidig er det gjerne de som blir rammet hardest av klimaendringene, og som har dårligst evne til å omstille seg fra dagens fossilavhengige transportsektor. Derfor er det viktig at vi i Norge bidrar med et løft for teknologisk utvikling og systemendringer innen transport. Samtidig må vi sørge for at våre egne utslipp blir redusert, og være en pådriver innen internasjonale miljøavtaler, slik at vi kan få et bredest mulig engasjement for miljøet. Denne strategien krever imidlertid et betydelig løft, både teknologisk og økonomisk. Det ble nevnt tidligere at for om lag hundre år siden gjennomførte en et gigantisk løft i denne salen. Da fikk Venstre med hårfin margin igjennom Bergensbanen. Dette var en visjon som – som det er blitt sagt – kostet mer enn et statsbudsjett. Det viste at det er mulig å tenke store tanker, men det krever politisk vilje. Og tiden er nå inne for å tenke nye og store tanker. Skal de norske forpliktelsene i Kyoto-avtalen bli oppfylt, er det viktig å feie for egen dør. Kollektivtrafikken og jernbanen må i større grad bli konkurransedyktig og attraktiv i forhold til privatbilen og flyet. En av Venstres store politiske seire er den rekordstore styrkingen av kollektivtrafikken som Bondevik II-regjeringen gjennomførte, med ca. 4 milliarder kr mer til kollektivtransport i perioden 2002–2005. Et av løftene var bl.a. en bybane i Bergen, der en gav grønt lys for første byggetrinn. Venstre mener det er viktig at man utvikler dette til å gjelde hele Bergen by, og at bybane også blir tatt i bruk i andre byer som skjelettet i det framtidige kollektivtilbudet. Jernbanen ser ut til å tape i konkurransen med flyet. Derfor må driften av jernbanen bli effektivisert, og det må satses på en bane som kan tilfredsstille et økende krav om kortere reisetid, økt frekvens og økt komfort. Det er derfor særlig viktig å prioritere utbygging av dobbeltspor og legge til rette for høghastighetsbaner tilpasset norske forhold. Jeg likte veldig godt den visjonen som ble reist tidligere, om høghastighetsbane på strekningen Bergen–Stavanger. Jeg tror det er viktig at man tenker slike store tanker, for å løse de enorme utfordringene som man står overfor i transportsektoren. Norges aller viktigste bidrag i kampen mot miljøforurensning og klimaendringer er utvikling av miljøteknologi og nullutslippsløsninger. Både teknologi- og markedsutvikling for hydrogen som drivstoff er svært viktige bidrag for et renere miljø. Innen landbasert transport har ledende norske industriaktører hundreårig kompetanse med produksjonsteknologi for hydrogen. Hydrogenvisjonen må virkelig tennes. Jeg vil avslutte med å si at Norge har alle muligheter til å spille en nøkkelrolle innen ny teknologi, og at vi i internasjonalt miljøsamarbeid har gjort en god innsats. Men det er viktig at man løfter blikket og får satt i gang større tanker enn kun å bygge ut norske veger.