trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-16:
Jeg kan forsikre representanten Tetzschner om at SV kommer i både bokmåls- og nynorskutgave. Det klarer vi helt selv. Det jeg mot slutten av debatten tenkte jeg skulle ta ordet for å si noe om, var knyttet til vaksinedebatten. Nå er det en ny runde i WTO. Stortinget bruker i dag ikke sjansen til å sende et tydelig signal til regjeringen. Det burde vi ha gjort, fordi det nå er veldig avgjørende å sikre at ikke patentrettigheter og hensynet til maksimal profitt for de store legemiddelselskapene står i veien for en raskest mulig vaksinering også i fattige land. Det er selvfølgelig et spørsmål som er viktig for de menneskene det gjelder, men det er også et spørsmål som er viktig for muligheten til å gjenreise og få fart på verdensøkonomien raskest mulig, og som derfor er i vår egen interesse. Det er også rettferdig, fordi disse selskapene kommer til å tjene store penger som det er, og de har dessuten fått betydelig støtte fra fellesskapet i mange land til å utvikle disse løsningene. Det er sånn at patentrettigheter kan stå i veien for en raskest mulig respons på pandemien, og derfor må jeg si at jeg er skuffet over den manglende viljen til å ta tak i dette, både fra regjeringens side og fra Arbeiderpartiets og Senterpartiets side. Det er bare å merke seg de veldig tydelige meldingene som kommer fra dem som kjenner disse problemstillingene best, f.eks. Leger Uten Grenser som hardt har kritisert regjeringens posisjon. Ellers har jeg lyst til å nevne svalbardbudsjettet, for det får liten plass i debatten når vi behandler flere saker på en gang, men et veldig aktuelt spørsmål for Svalbard er energiomstillingen. SV foreslår i vårt alternative budsjett 20 mill. kr til det. Vi mener regjeringen har tatt seg for god tid, og at det haster å få på plass penger som viser at storsamfunnet er klart til å sørge for at vi har en mer stabil og mer miljøvennlig energiforsyning til Longyearbyen, noe som kanskje også kan bidra med betydelige muligheter på nærings- og teknologisiden for svalbardsamfunnet. Helt til slutt syntes jeg det var litt spesielt med representanten Elvenes’ omtale av Tormod Heier og hans «odde profil». Jeg synes ikke det var en veldig respektfull omtale av en respektert stemme og en respektert forsker i denne debatten. Jeg synes regjeringen heller burde lytte litt til Heier i stedet for å forsøke å utdefinere alle som kritiserer regjeringens politikk, for hans budskap er veldig alvorlig, nemlig at om vi fører en for aktiv invitasjonspolitikk overfor USA, gjør vi oss selv mindre trygge. Det å ta på alvor det motargumentet ville kle regjeringen bedre enn å prøve å snakke ned dem som framfører det.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2020-12-16:
Jeg skal være forsiktig med å uttale meg for mye om dette, for det er ikke mitt konstitusjonelle ansvarsområde, det ligger under helseministeren, men jeg kan si følgende: På det tidspunktet, som også representanten viser til, var behovet for smittevernutstyr stort i Norge og overalt ellers i verden. Forsyningslinjene var mer eller mindre brutt sammen, og veldig mange land hadde stengt sine grenser og også stengt sine eksportmuligheter. Det er Sykehusinnkjøp som står bak disse avtalene, og de benytter seg av leverandører, og jeg vil si, som statsministeren sa i går, at dersom det skulle vise seg at underleverandører har benyttet seg av tvangsarbeid, er det selvsagt noe som tas på stort alvor, og som vi tar sterk avstand fra. Jeg skal ikke gå i detaljer om det, som jeg nevnte, men Sykehusinnkjøp jobber altså etter de samme retningslinjene for etisk og forsvarlig handel som andre offentlige aktører gjør. Dersom det er ytterligere spørsmål knyttet til detaljene i det, anbefaler jeg at det spørres til helseministeren.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2020-12-16:
Jeg er glad for at jeg da kunne komme til Stortinget såpass raskt etter spørretimen for min gode kollega. Som representanten er godt kjent med, går ikke norske midler til å utbetale fangelønn, og det er det viktig å presisere. Det er noe vi har fått gjentatte forsikringer om, det har også tidligere regjeringer fått, og det er et viktig prinsipp for oss, fordi vi mener at det er en uakseptabel ordning. Det er også noe vi kommuniserer veldig tydelig til palestinske selvstyremyndigheter sammen med vårt klare krav om at det må ryddes opp i skolepensum. Vi finansierer heller ikke skolepensum og bøker, men vi mener det likevel er viktig å benytte all den dialogen vi har med palestinerne, til å formidle nettopp det synspunktet. Jeg mener det også er viktig å huske på at den støtten som gis, både til palestinske selvstyremyndigheter og til palestinske flyktninger i mange land, også er bidrag som israelerne er opptatt av at vi skal yte, fordi det bidrar til stabilitet, og det bidrar til mindre radikalisering. Jeg mener det er et viktig perspektiv å ta med seg, nettopp fordi Israel også er opptatt av å ha sikkerhetsavtaler og sikkerhetssamarbeid med palestinerne.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2020-12-16:
Igjen så er ikke dette mitt konstitusjonelle ansvarsområde, men jeg kan gjerne svare litt overordnet på spørsmålet. Det er slik at grunnen på Austre Adventfjord eies av staten ved Nærings- og fiskeridepartementet. Selskapet har i dag ti utmål på Svalbard, og de ligger i sin helhet på statlig eid grunn. Så er det viktig å understreke at det å ha utmål gir ikke eierskap til grunnen, og det gir heller ingen garanti for at man får tillatelse til å utvinne f.eks. mineraler. Det har bl.a. å gjøre med svalbardmiljøloven, og den gjelder jo for alle. Samtidig er det slik at alle selskap som hører hjemme i noen av traktatstatene, har en mulighet til å ta utmål på Svalbard, og dette er nærmere regulert i bergverksordningen for Svalbard fra 1925. Men så er det også slik at nærmere 800 utmål har falt i det fri siden 1986, og det er bl.a. fordi arbeidsplikten knyttet til dette ikke har vært oppfylt, og det oppleves ikke å være spesielt dramatisk i denne sammenhengen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2020-12-16:
Det var overhodet ikke vanskelig å svare på spørsmålet. Jeg sa bare at dette ikke ligger under mitt konstitusjonelle ansvarsområde, når spørsmålet knyttet seg spesielt til denne eventuelle kinesiske interessen. Men så er det også slik at han som har uttalt seg i artikkelen, har et helt annet syn på bl.a. norsk suverenitet på Svalbard enn det som er det norske synet, og som også er uomstridt. Det vil si at han legger til grunn for sine analyser en annen vurdering enn det som er realitetene. Det er f.eks. slik at kinesisk aktivitet i vår del av Arktis i dag primært er basert på deltakelse i forskning. Der har Norge og Kina noen felles interesser – langt fra alle, men vi har noen felles interesser – og det er altså ikke slik at et land får «fotfeste» i Arktis ved at man utøver en mulighet som ligger i Svalbardtraktaten. Og jeg minner om at det å få utmål eller en utvinningsrett, det gir altså ingen eiendomsrett eller rettigheter som ikke begrenses av f.eks. svalbardmiljøloven.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2020-12-16:
Som kjent er det i budsjettforlik ikke alle kutt man er enig i, og jeg røper ingen stor hemmelighet når jeg sier at det ikke var noe ønske fra oss om å gjøre det kuttet. Når det er sagt, ligger vår støtte til palestinerne nokså stabilt, og det har den gjort gjennom år. Det er bl.a. fordi den består av mer enn denne ene budsjettlinja. Den består også av bl.a. humanitær støtte, som har økt i 2020, bl.a. på grunn av den prekære situasjonen vi har. Vi har bl.a. sørget for flere medisinleveranser til Gaza, som er et veldig konkret og direkte eksempel på den støtten vi gir. Vi bruker både de politiske inntakene vi har, gjennom lederskapet i AHLC, vi bruker dialogen med palestinerne, israelerne, amerikanerne og andre regionale aktører til også å få et godt bilde av hvordan situasjonen er, og hva behovene er. Jeg vil gjerne legge til at vi har vært veldig tydelige på overfor palestinerne at vi forventer at de også tar imot de skatteinntektene som Israel samler inn på vegne av dem. Det har de nå gått med på å gjøre, og det vil også bedre den økonomiske situasjonen noe.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2020-12-16:
Det er ikke bare regjeringa som har avvist SVs forslag; det har alle andre partier på Stortinget også gjort. Det er fordi det er et veldig vidtgående forslag. Det er ikke et rike-land-versus-fattige-land-forslag. Det er flere utviklingsland som også er skeptiske eller ikke uttrykker støtte til forslaget, og bildet er ganske blandet. Det er et veldig vidtgående forslag fordi det ville ha tatt bort immaterielle rettigheter og patenter, som er viktig for å kunne utvikle og forske på legemidler. Det er vi alle avhengige av, også utviklingslandene. Det har også en geografisk nedslagsside som er av en sånn karakter at det ikke bare retter seg mot de fattigste landene, men generelt mot alle land. Det er en relativt dårlig bruk av et forhandlingsinstitutt. Vi har tidligere forsøkt – og forsøker også nå – å finne posisjoner som kan være fornuftige med andre land. Det er også tatt et initiativ for å kartlegge om det faktisk er dette som hindrer eventuelle patenter. Så langt tyder ikke noe på at det er det. Men dette er en diskusjon som kommer opp i dag og i morgen i hovedrådet i WTO, og den kommer til å fortsette på nyåret.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2020-12-16:
La meg berøre tre temaer raskt. Det ene er spørsmålet om Svalbard og eventuell kinesisk interesse. Jeg avfeide ikke representanten Enger Mehl, men jeg forklarte ganske tydelig hva som lå innenfor mitt, og hva som lå innenfor en annen statsråds konstitusjonelle ansvarsområde. Jeg gjentar mitt hovedpoeng, nemlig at det å ha utmål, ikke gir eierskap til grunnen. Det er altså sånn at denne Austre Adventfjord, som er aktuell i denne samtalen, eies av staten ved Nærings- og fiskeridepartementet, så et utmål gir altså ikke verken eierskap eller garanti for rett til utvinning. Så til et par spørsmål knyttet til støtte til palestinerne: Jeg forstår engasjementet til representanten Aukrust, og vi deler mye av det engasjementet, men jeg forventer at en stortingsrepresentant ikke snakker usant. Det er altså ikke kutt til UNRWA, verken i budsjettforslaget fra regjeringa eller i budsjettavtalen med Fremskrittspartiet. Tvert imot har vi økt den samlede støtten til palestinerne fra i fjor til i år. I fjor var det på ca. 844 mill. kr samlet, med humanitære midler, direkte budsjettstøtte osv., i år ligger tallet på ca. 904 mill. kr. Når representanten Aukrust går ut i sitt innlegg og sier at det blir store kutt til UNRWA, er det rett og slett ikke riktig. Jeg forventer at når vi har denne debatten, må vi forholde oss til realitetene. I tillegg til det som ligger i budsjettet fra før, er det også lagt inn store økninger på områder som også vil komme palestinske flyktninger i mange land til gode, enten det gjelder økningen på 500 mill. kr i kjernestøtte til Verdens matvareprogram, 300 mill. kr til FNs høykommissær for flyktninger eller 100 mill. ekstra til stabilisering av sårbare land, som har en stor betydning i denne sammenheng, som noen eksempler. UNRWA er rett og slett ikke omtalt noe sted, og da forventer jeg også at det gjenspeiles i de innleggene som kommer. Helt til slutt: EØS-midler. Representanten Enger Mehl forsøker på mange måter å latterliggjøre EØS-midlene, men realiteten er altså at vår støtte til sivilt samfunn i Europa blir lagt merke til, og det utgjør en forskjell, særlig for de frivillige organisasjonene som jobber med rettighetene til minoriteter, enten det er LHBTI-personer eller andre. Innenfor justisprogrammet er det f.eks. prosjekter som bistår kvinner som er utsatt for vold. Rombefolkningen er fortsatt utsatt, og her gir vår støtte bl.a. bedre helsetjenester og utdanning. Vi samarbeider også om kriminalomsorg, innovasjon, næring, klima, energi, sivilt samfunn og justis. Det er dette vi samarbeider med bl.a. Polen om, gjennom EØS-midlene, og det er viktig støtte.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-16:
Det er nok ikke slik at forsvarsministeren lever i et vakuum, der man ikke får informasjon om hvordan tilstanden er i Forsvaret. Det har vært utfordringer, det har vi diskutert mange ganger i denne salen. Men det er også sånn at vi ved å ha satt renholdsoppgavene ut på anbud har en klarere måte å stille krav til den tjenesten på. Det har vært tatt grep underveis, man har bl.a. skiftet leverandør på steder der det har vært komplisert. Vi har utfordringer, men ikke bare på grunn av pandemien. Vi har utfordringer rett og slett fordi vi har en god del bygningsmasse som er veldig gammel. Et av de største problemene når det gjelder EBA for Forsvaret i brakker rundt omkring, er mugg – gamle bygg med mugg. Vi har stengt brakker enkelte steder, og vi har flyttet avdelinger over til andre leirer mens vi bygger om og bygger ny EBA. Vi følger denne situasjonen, og rapportene tilbake er nok ikke entydige på at dette er bare dårlig, nei, mange steder har man ved å justere også fått bedre renhold.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-16:
Jeg må få lov til å gratulere med et veldig godt spørsmål. Jeg har ingen indikasjoner på at det er blitt skitnere i Forsvaret etter at man satte det ut på anbud, rett og slett fordi vi nå i alle fall har en måte å måle kvaliteten på. Og jeg har notert mange engasjerte forsvarsansatte som kikker seg rundt i krokene for å kunne påpeke om det er skittent.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-16:
Takk for oppfølgingsspørsmålet om ved og golvvask. Der er det tynt. Dette er et godt spørsmål. Når det gjelder inntak til Krigsskolen, er det ikke slik at det nå hovedsakelig er personell som kommer rett fra videregående skole. Nei, det kommer personell som har vært inne til førstegangstjeneste, det kommer personell rett fra videregående skole, og det kommer personell som tar ettårig krigsskole fordi de har en bachelor fra før. Vi får altså et stort mangfold i den personellgruppa som vi kan rekruttere offiserer videre i Forsvaret fra, og det er et villet grep, rett og slett fordi vi har behov for å ha allsidig kompetanse. Det er utfordringer når det gjelder kapasitet på Krigsskolen, og det er også utfordringer når det gjelder innkvartering, men mine rapporter går ut på at dette er ting vi skal klare å løse. Det er også sånn at vi får inn en del vanlige studenter som ikke nødvendigvis innlosjeres tradisjonelt, men bor i vanlige leiligheter rundt omkring der Krigsskolen er, så jeg har ikke den helt store troen på at vi ikke skal få folk nok inn på Krigsskolen fordi det mangler hus.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-16:
Det er også et veldig bra spørsmål. Jeg er grunnleggende uenig i de fleste av analysene til oberstløytnant og forsker Tormod Heier, rett og slett fordi inngangen hans til problemstillingen er helt feil. Når vi skal diskutere vår posisjon mellom stormaktene, må vi også diskutere vår posisjon som allierte. Vi må diskutere vår posisjon som et nordisk land. Vi har altså startet arbeidet med å bygge et tettere forsvarssamarbeid i Norden. Vi skal være klar over – og dette er et viktig poeng – at Tormod Heier ser bort fra at beskrivelsen og analysen av sikkerhetssituasjonen er lik i Norge, Sverige, Danmark, Finland og på Island. Det er en grunn til det. Sikkerhetssituasjonen har endret seg. Vi bygger gode allianser i Norden, vi bygger gode allianser sammen med de nordiske land, nordisk-baltisk, vi bygger det i Northern Group, men alle disse bi- og multilaterale samarbeidsprosjektene vi har, er som et supplement til vårt medlemskap i NATO. Det gir oss en tydelig stemme og en tydelig posisjon der vi geografisk er plassert.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-16:
Vi har styringen i nord. Den intensjonsavtalen vi skrev med Sverige og Finland om økt øving og mer operativ synkronisering av planverk, handler også om å vise at vi har styring i nord. Når vi deltar på allierte flyvninger, øvelser og seilinger, gjør vi det fordi vi på den måten kan påvirke hvordan de øvelsene og operasjonene foregår, og vi kan samtidig hensynta vårt andre prinsipp for sikkerhets- og forsvarspolitikk når vi er et lite land med en stor nabo; vi driver avskrekking og beroligelse. Når vi seiler sammen med briter og amerikanerne, kan vi gjøre det, men samtidig påvirke seilasen. Derfor er det viktig, når komitélederen drar opp at sjef for FOH uttalte seg kritisk til at vi skulle delta på en seilas, at det er et politisk spørsmål om vi skal være med eller ikke. Den militære rådgiveren til forsvarsministeren er forsvarssjefen. Det er litt viktig at vi for tydeligheten sin del også holder på formen i sånne spørsmål som dette her. Vi samarbeider med andre på veldig gode måter.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-16:
Hvis man er ansatt i Forsvaret og bryter lojalitetsplikten sin ved å lekke dokumenter som er unntatt offentlighet, har ikke jeg noe problem med å bruke dialektord også fra denne talerstolen. Mitt poeng den gangen var at vi som politikere må tenke litt på vår rolle, om vi stiller oss åpne for å ta imot og bruke den type opplysninger. Jeg registrerer at etter at jeg leverte den salven i denne salen, har Senterpartiet vært ivrig på å forklare at de ikke har mottatt noen dokumenter, de aner ikke hva som står der, de aner ikke noe om innholdet, de hadde bare noen nummer de ville etterspørre. Det står i sterk kontrast til de ganske så innholdsrike formuleringene jeg har fått fra Senterparti-representantene om hva de dokumentene inneholder.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2020-12-16:
Nå nærmer vi oss tiden der det er bare én stjerne som gjelder, og det er den vi ser over taket der a Jordmor-Matja bor. Representanten Kolberg og jeg har en rekke ganger diskutert tjenesteleveransene i Forsvaret. Det er noen uttalelser som representanten Kolberg gjentar gang etter gang, som jeg må få lov til å motsi. Kolberg sier at det er dokumentert at det foregår en privatisert aktivitet, og at det er dokumentert at det er dårligere tjenester som leveres. Nei, det er ikke det. Det er ikke dokumentert at det er dårligere tjenester som leveres. Det som er dokumentert, er at vi sparer 100 mill. kr per år på å sette ut renhold, og det er dokumentert at de private sivile leverandørene gjør dette mer effektivt enn Forsvarsbygg klarte å gjøre det da de hadde ansvaret for det. Det er dokumentert. Det er ikke dokumentert om renholdet er dårligere eller bedre enn det var da Forsvarsbygg hadde det, for man målte det ikke på den måten da Forsvarsbygg hadde det. Men nå kan vi måle kvaliteten på renholdet og påpeke de plassene der det ikke er som vi vil ha det. Det er en viktig del av mobiliseringsforsvaret vårt at vi har gode strategiske avtaler, at vi bruker sivile leverandører i fredstid, og det er folkerettslige rammer for hvordan vi skal gjøre det i krise og krig. Derfor er jeg trygg på at vi nå har en god balanse i dette. Så til representantene Lysbakken og Navarsete, som vil ha en tydeligere tilstedeværelse i pressområdene i Russland, og mener vi er på feil kurs der. Nei, vi har utviklet det nordiske forsvarsarbeidet, og vi har utviklet forsvarssamarbeidet med Sverige og Finland, særlig i nord, med sjumilssteg de siste årene. Det har vi gjort ved at vi har vært tydelige i vår rolle som NATO-medlem og respektert at det er to land som ikke omtaler seg som nøytrale land lenger, som man gjorde før, men som omtaler seg som alliansefrie land, men er en del av det vestlige forsvarssamarbeidet. Det har vi gjort i samlet forståelse av at den analysen vi gjør av sikkerhetssituasjonen, deler også de andre nordiske landene. Avslutningsvis til diskusjonen rundt Sikkerhetsrådet: Jeg har veldig stor respekt for at vi i denne salen diskuterer noe så viktig som vårt medlemskap i Sikkerhetsrådet. For Forsvarets del er det ganske mange temaer det vil være viktig for oss å delta på her. Seksualisert vold mot kvinner i krise og krig er noe vi jobber veldig godt med og kan mye om. Internasjonal lovgivning – våre styrker er ute og tilfører internasjonal lov og rett til krigsområder når vi mentorerer soldater ute – det blir et viktig felt. Støtte og kompetanse til oppbygging av kapasiteten til FNs fredsbevarende styrker blir en tredje del som det er viktig for Forsvaret å delta på.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-12-16:
Til trøyst kan eg seie: Den tida kjem at me kan «puste på ei stund». Men fyrst eit spørsmål: I ein kommentar nyleg sa oberstløytnant i Hæren og professor ved Forsvarets høgskole Tormod Heier at regjeringa manglar vilje til å byggje eit norsk forsvar som er i stand til å vere synleg og til stades ved grenseområda til Russland. Han peiker på at det hastar, og at ein lener seg så tungt på USA og andre allierte og brukar så lite krefter på å byggje tillitsfullt naboskap til Russland at det kan føre til ein mykje meir spent situasjon, og at Noreg kan verte kasteball i maktspelet til stormaktene. Kva gjer forsvarsministeren og regjeringa for å hindre at Noreg kan verte ein slik kasteball mellom stormaktene i deira maktspel?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-12-16:
Takk for svaret. No er det jo slik at Noreg er NATO-medlem og nær nabo til Russland. Sverige og Finland er ikkje NATO-medlemer, men viss ein ser på deira enorme planlagde vekst i forsvarsbudsjett, er det klart at dei ser ut til å ta den situasjonen som statsråden skildrar, på mykje større alvor enn ein gjer i Noreg. Russland ser nok ikkje på Noreg som ein stor fare, vil eg tru. Me er eit lite og fredeleg land, men Noreg kan, som alliert i NATO, sjølvsagt verte sett på som ein mogleg stad der USA kan utplassere soldatar eller anna som kan vere eit trugsmål mot deira atommakt i nord. Det vil i so fall gjere at Russland òg kan bruke sterkare verkemiddel enn ein elles ville gjort. Ser forsvarsministeren den faren, og vil han trappe ytterlegare opp i nord for å hindre at noko slikt kan skje, at me sjølv har styringa i nord?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-12-16:
Då vil eg gå over til eit litt anna og velkjent tema. I ein tidlegare runde her ved desse talarstolane vart forsvarsministeren ganske kvass då me tok opp ei sak om innsyn i nokre dokument som Forsvarsdepartementet brukte to veker på å finne ut var interne dokument. Det vart brukt svært sterke ord, og det er viktig for meg å presisere at Senterpartiet aldri har hatt noko dokument i hende, aldri har sett innhaldet i noko dokument, men berre har fått eit tips om at me burde etterspørje dokument. Meiner forsvarsministeren at hans ordbruk – som presidenten kanskje burde ha påtalt – er høveleg om folk som arbeider i hans organisasjon?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-12-16:
Ein kunne lese i media nyleg at Høgre har peika ut Senterpartiet som hovudmotstandar. Det går jo an å høyre nokre årsaker frå Høgre i denne salen, men det er jo temmeleg enkelt, og det er slikt me har høyrt mange gonger før, så eg bruker ikkje tid på å kommentere det i dag. Eg ser at det same står i media rundt omkring. Eg vil heller nytte tida til ei dagsaktuell sak som representanten Enger Mehl tok opp i replikkvekslinga, for nok ein gong er det ei sak om eigedomstilhøve på Svalbard. Sist dette kom opp, i 2016, var Senterpartiet ein sterk pådrivar for at staten skulle bruke moglegheita til å kjøpe det arealet som då var til sals. Ein kunne då òg ha kjøpt rettane til utvinning av kol, men det gjorde ein ikkje. Det at ein ikkje har vist interesse, har opna moglegheita for andre, og ifølgje Aftenposten og andre media er det no fare for at det kan hamne i hendene til Kina eller Russland. Senterpartiet meiner det er viktig, særs viktig, at Noreg ikkje gjev opp verken landområde eller rettar til å utvinne naturresursar på Svalbard. Me veit at Kina er ein stat som aktivt arbeider for innverknad i Arktis. Her må Noreg vere på vakt. Det er viktig at Noreg arbeider aktivt for at nordområda skal vere eit område med låg spenning, noko som enkelte vel å harselere med i denne salen i dag, men som me står fast på at er svært viktig. I den konteksten kan eit slikt val om å tillate sal til Kina eller Russland få store konsekvensar utover salet i seg sjølv, og regjeringa kan ikkje sove på vakta si. Ansvaret for svalbardpolitikken er delt mellom fire departement: Nærings- og fiskeridepartementet har ansvar for eigedom og næringsdrift, Justisdepartementet eig på sett og vis Svalbard – viss ein kan bruke dei orda, Klima- og miljødepartementet regulerer klimatiltak, og Utanriksdepartementet styrer dei utanrikspolitiske sidene. Det vert difor feil når utanriksministeren avfeiar spørsmåla frå representanten Enger Mehl med at dette ikkje er hennar ansvarsområde. Dette er i høgste grad eit utanrikspolitisk spørsmål. Det er viktig med norsk nasjonal kontroll over Svalbard, og Senterpartiet meiner at nasjonal sikkerheit og sjølvråderett trumfar lønsemda i denne saka. Staten kan ikkje berre vurdere om utvinning av kol gjev lønsemd, men ein må sjå kva konsekvensar utover lønsemd det kan få at ei stormakt som definerer seg som ein nær-arktisk stat, får fotfeste på Svalbard. Dette er eit utanrikspolitisk spørsmål minst like mykje som eit spørsmål om næringsdrift, og eg vil gjerne høyre utanriksministeren gjere litt meir greie for regjeringa sitt syn i denne saka.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-16:
Det er jo forutsigbart, når vi står her på denne måten, at de spørsmålene kommer opp. Jeg har vært veldig tydelig fra talerstolen: Våre forpliktelser når det gjelder seksuell og reproduktiv helse, står fast – 10,4 mrd. kr. Så er det slik at utbetalingstakten til noen av de store fondene kan variere noe fra år til år. Med både vårt finansielle bidrag og ikke minst det normative bidraget som vi kommer med, er det ikke tvil: Internasjonalt har Norge en veldig tydelig posisjon. Jeg hadde møte med UNFPA tidligere denne uken der de takket oss. Vi er altså den største giveren til kjernestøtte, til UNFPAs arbeid, som er så avgjørende nettopp for seksuell og reproduktiv helse og rettigheter.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-16:
Det handler ikke om hva vi gjør på sikt, hva vi gjør ved hver eneste korsvei. I nysalderingen har vi faktisk lagt inn en økning til nettopp seksuell helse og rettigheter, vi har lagt inn mer midler til UNFPA. Vi har sånn sett også kunnet være med og kompensere for noe av det som kunne vært et nedtrekk i perioden, på grunn av enigheten de siste ukene. Så det er altså ikke slik at vi kutter ved de korsveiene som er der. Vi legger inn mer penger. Og vet du hva – det er fordi det er det viktigste vi gjør. Er det noe det utredningsarbeidet har vist, er det nettopp at vi styrker arbeidet for seksuell helse og rettigheter og likestilling for jenter, så det er altså å komme til feil mann. Dette er så viktig, og derfor har regjeringen stått fast ved sine løfter, og vi bruker de mulighetene vi har, til å styrke det arbeidet.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-16:
Det som representanten glemmer, er at regjeringens opprinnelige forslag var å øke med 56 mill. kr, så derfor er regnestykket slik at det ikke blir det kuttet som representanten viser til. Så har jeg også lyst til å si at i tillegg har vi lagt inn 500 mill. kr mer til helse, der veldig mye av det også kommer til å gå til dette. Vi har i tillegg sagt at vi skal ha likestilling som enten hoved- eller delmål i alt vi gjør. Det er en sterk styrking av likestillingsfeltet, av jenter og kvinners rettigheter. Vi styrker også de sårbare gruppene, som kommer til å få mye, mye mer både oppmerksomhet og tydelige program som vil hjelpe dem, nettopp fordi det er viktig. Derfor har regjeringen styrket det, og det kommer vi også til å fortsette med.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-16:
Nå er dette et spørsmål som retter seg inn mot en del av det som ikke er utviklingsministerens konstitusjonelle område. Men det jeg kan si, er at jeg er utrolig godt fornøyd med bistandsbudsjettet og innretningen der, hvordan vi nettopp er med og styrker innsatsen for småskala jordbrukere, for mange av dem som er viktigst å nå, og aller mest sårbare, både på grunn av klimaendringene og på grunn av den økningen av ekstrem fattigdom som vi ser. Det er nettopp det vi er med og styrker. Så jeg har bare lyst til å si at jeg er utrolig godt fornøyd med bistandsbudsjettet sånn som det ligger, og de prioriteringene og gjennomslagene vi har fått, og at vi har klart å sikre en-prosenten, gjør også at vi kan nå veldig langt, der vi ønsker å prioritere.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-16:
Da kan jeg si at jeg virkelig har sans for de vurderingene og prioriteringene som utenriksministeren gjør, og vi har et godt samarbeid. Igjen: Jeg er utrolig glad for de prioriteringene som vi har, og den veldig tydelige fattigdomsorienteringen som ligger til grunn for alt det vi gjør, det at vi ønsker å nå de sårbare gruppene, og at klima og ikke minst klimatilpasning er det man kan kalle den tredje sterke armen i det arbeidet som ligger til grunn for alt det vi gjør.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-16:
Norge er virkelig på riktig side her. Norge er et av de landene som har bidratt mest, som faktisk har ført til at vi er der vi er i dag, at en milliard vaksinedoser allerede er låst nettopp til de fattigste landene, som ikke har betalingsevne til det. Det at en har fått til det på åtte–ni måneder, er langt mer enn noen av oss kunne forvente på så kort tid. Litt av grunnen til det er at noen land gikk inn og forhåndsbestilte mange vaksinedoser allerede i mai og juni. Så når det gjelder noe av det som blir insinuert her, er det stikk motsatt. Er det noe som er sikkert, er det at Norge gjennom sin posisjon, gjennom å lede arbeidet med rettferdig fordeling, nettopp har et ansvar som medformann for å finne kompromiss, finne enighet. Nå går det diskusjoner i dag i Genève, der det er mange viktige samtaler, der både medforslagsstillere og motstandere av noen av de ideene som har vært på bordet, nå sitter og går dypere inn i de samtalene. Norge har lederskap og kanskje en av de viktigste stemmene, noe som har gjort at vi har kommet dit vi er i dag, gjennom investeringer som har vært gjort, på tvers av ulike partier fra denne salen, og vi skal fortsette det arbeidet.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-12-16:
Jeg har bare en liten kommentar til et spørsmål som kom fra en representant fra Arbeiderpartiet, for det medfører ikke riktighet når det framstår som om regjeringen ikke leverer på både ambisjonene og de tydelige prioriteringene som er der, knyttet til fornybar energi. Det er altså slik at nesten 1,7 mrd. nye, friske kroner blir lagt til Norfund, der halvparten av det er knyttet til fornybar energi. Vi har 25 mrd. kr i den porteføljen. I tillegg bidrar vi til Verdensbanken og andre regionale finansinstitusjoner og Afrikabanken, som faktisk også bidrar vesentlig til fornybar energi. Når det er snakk om samarbeidspartnere – representanten Lysbakken var jo her oppe tidligere i dag, og de har faktisk kuttet til Norfund, kuttet til Afrikabanken, kuttet til annet som nettopp går til fornybar energi, i sine budsjett, så hvis vi skal snakke om det, tror jeg en må kikke seg litt i speilet, se på dem som en ønsker seg samarbeid med, også på disse punktene. Så er det slik at vi har jobbet med og lagt fram en utredning knyttet til et klimafond, som kommer til å kunne få en kjempebetydning nettopp med tanke på det som representanten her etterspør. Så må jeg si at jeg synes det er litt forlystende når det en kanskje angriper oss aller mest for, er de mindre justeringene som har kommet etter budsjettenigheten med Fremskrittspartiet. Det kan da tyde på at en var veldig godt fornøyd med det som lå i det opprinnelige forslaget. Jeg er utrolig stolt over den enigheten som vi har fått i regjeringen, og at vi tar vare på både den prosenten og de prioriteringene og innretningene som faktisk ligger der. Til sist: Når det gjelder seksuell helse og rettigheter, forpliktet vi oss til en økning på SRHR på 700 mill. kr i perioden 2017–2020, et mål som ble nådd ett år før tiden, og det er slik at de tallene som representanten her løfter fram, ikke er riktige, for en tar ikke høyde for det som lå inne i vårt opprinnelige budsjett. Derfor er ikke tallene riktige, sånn som de er, og det er ulike poster som faktisk er med på å bidra til at det arbeidet er ivaretatt. Våre forpliktelser står fast, og vi kommer til å prioritere det også i fortsettelsen.
Ingjerd Schou (Høyre), 2020-12-16:
Jeg skal henlede oppmerksomheten på NATO. Men først må jeg si: Representanten Kolberg tar til orde for at det som truer Norges forsvarsevne, er konkurranseutsetting, eller sett med representantens øyne, privatisering av renholdet i Forsvaret, og representanten har fått svar på at det koster 100 mill. kr å føre det tilbake. Det som burde true og være representanten Kolbergs utgangspunkt, er den nasjonalistiske holdning isolasjon og alenegang som SV tar til orde for når det gjelder NATO, eller Senterpartiet som mener at FN og multilaterale organisasjoner er det som skal være erstatningen for EU. Det burde virkelig bekymre representanten Kolberg, fordi det er disse partiene og deres holdning som skal være eventuelle forlikspartnere i en eventuelt ny regjering. NATO gir i dag trygghet til nær én milliard mennesker i 30 medlemsland gjennom alliansens kollektive sikkerhetsgaranti. For oss fem millioner nordmenn er NATO selve bærebjelken i forsvars- og sikkerhetspolitikken vår, sammen med vårt eget nasjonale forsvar. Vi var blant dem som etablerte NATO i 1949 – tolv medlemsland som den gang la grunnlaget for alliansen – og siden den gang har NATO gjennom alliansens artikkel 5 garantert vår sikkerhet. Jeg siterer: «Partene er enige om at et væpnet angrep mot en eller flere av dem i Europa eller Nord-Amerika skal betraktes som et angrep mot dem alle.» Det er her SV tror at dette skal vi ordne opp i selv, uten støtte fra andre, eller være så isolert at vi ikke engang hjelper dem som måtte bli truet. Samtidig hviler NATOs troverdighet på at medlemslandene, samlet og hver for seg, evner å ha en troverdig avskrekking og investerer i alliansens kollektive forsvarsevne. Det gjør Norge. Norge er NATO i nord og skal ta et betydelig ansvar på vegne av alliansen, også for å sørge for god situasjonsforståelse og kontroll i nordområdene. Vi investerer i Norge i moderne kapasiteter som NATO etterspør, vi legger til rette for opplæring, og vi deltar i større øvelser i Norge. Trident Juncture i 2018 er et svært godt eksempel på det. Da øvde mer enn 50 000 allierte soldater på å forsvare Norge. Hvorfor vedvarer den ytre venstresidens NATO-motstand? Hvorfor er det så vanskelig for SV å se det helt åpenbare her? Norge er et lite land som ikke kan stå alene mot verdens stormakter. Står vi derimot sammen, nettopp med våre allierte USA, Tyskland, Danmark, Nederland, Storbritannia, kan vi troverdig avskrekke enhver motstander.
Ingjerd Schou (Høyre), 2020-12-16:
Det siste minuttet skal jeg bruke til å kjæle for eget stortingsvalgdistrikt – det er lov. Jeg må det fordi for noen år siden var Rygge militære flyplass truet av kutt i både oppgaver og personell, men nå er Rygge viktig for vår nasjonale antiterrorberedskap, og slik sett en av de tre viktige flyplassene. Det er Forsvarets betydning i mitt eget hjemdistrikt, men det er også viktig for hele landet. Det er også viktig som en del av det som ligger i NATOs oppgaver. Den nye langtidsplanen for forsvarssektoren understreker nettopp at Rygges betydning for Forsvaret er viktig. Basen får tilbake sitt gamle navn, Rygge flystasjon, og blir en av Luftforsvarets tre viktigste baser. I 2018 opprettet regjeringen 134 Luftving på Rygge, med ansvar for bl.a. 335 skvadron og Hercules-flyene. Og i fjor ble helikoptrene på Rygge organisert i en ny avdeling kalt SOAS 339. Det gleder mange, men det gleder også hele landet.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2020-12-16:
Representanten Elvenes og representanten Schou karakteriserer mitt engasjement for dem som vasker i Forsvaret, i det jeg vil kalle for en lett politisk harselerende tone. Det kan man vel kanskje bare vente seg fra representanter fra Høyre. Jeg hadde ikke ventet noen støtte fra dem på dette, men nå kommer jeg for min del fra Arbeiderpartiet og har selvfølgelig da et engasjement for det som er arbeidsfolk også i Forsvaret. At de må lide for denne politikken, registrerer jeg at de mener er for smått å snakke om fra Stortingets talerstol. Jeg tok ikke opp vaskingen som min hovedsak, jeg tok opp hele privatiseringssaken av Forsvarets organisasjon som min hovedsak. Jeg legger merke til at verken representantene Schou, Tetzschner eller Elvenes, som er hovedtalsmann for forsvarssakene, kommenterer det spørsmålet overhodet. Statsråden har heller ikke gjort det til nå, iallfall ikke i denne debatten. Det er igjen det samme vi har opplevd ved alle disse korsveiene hver gang vi tar opp dette spørsmålet. Det er et alvorlig spørsmål, men det blir altså ikke besvart. Flere Høyre-representanter karakteriserer vårt forhold til Senterpartiet. På dette punktet har jeg et råd til regjeringspartienes representanter, spesielt til Kristelig Folkeparti og Venstre, men også til Høyre: Jeg ville vært veldig forsiktig med å ta dette i karakterisende tonefall, sånn det blir gjort, når man igjen har gått i et forlik med Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet sier altså – og dette bør utenriksministeren merke seg – at menneskerettighetene er et indre anliggende. Det er i direkte motstrid til det utenriksministeren sier. De mener i ganske tydelige ordelag at sanksjonene mot Russland ikke er riktige. Det er koalisjonspartneren til Høyre. Da ville jeg vært litt forsiktig i karakteriseringen av vårt forhold til Senterpartiet. Nå får jeg si dette til slutt, for det må jeg få sagt: Det er mange kutt i dette jeg syns er gale og urimelige, men disse kuttene vi får når det gjelder palestinerne, skulle ikke skjedd i Norge. Jeg skjønner at Kristelig Folkeparti forsøker å holde seg unna – Venstre også – liksom å kommentere det i det hele tatt i denne debatten. Dette er prisen de sikkert måtte betale for å opprettholde en-prosenten, men det er en ganske dyr pris, tatt i betraktning disse partienes politiske ståsted.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2020-12-16:
Nei, grensen går selvfølgelig ikke ved vasking i Forsvaret. Grensen går ved at omfanget kan bli for stort. Arbeiderpartiet har aldri vært, er ikke og kommer heller ikke til å være imot at Forsvaret skal ha samarbeid med det private næringslivet. Det er ikke mulig, det. Men det er omfanget av det vi nå ser, som vi knytter bekymring til. Ett eksempel, som også representanten Hårek Elvenes burde bekymre seg mye for, er at store deler av utviklingen av Forsvarets IKT-tjenester nå er på privat hånd. Det uttrykker Forsvaret selv stor bekymring for. Jeg har hørt det sagt mange ganger, av folk som har mange flere stjerner på skuldrene enn det jeg noen gang kommer til å få. Derfor er det denne bekymringen som bør tas på alvor. Men nå skal forsvarsministeren ha ordet, og det er mulig han kan betrygge Stortinget på dette punktet.
Hårek Elvenes (Høyre), 2020-12-16:
Budsjettdebatten er liksom syretesten på å se om det er sammenheng mellom det partiene foreslår i langtidsplanen og i sine alternative statsbudsjett. Og hvis man tar et lite dypdykk i Senterpartiets statsbudsjett, ser man jo med en gang fraværet av langtrekkende luftvern, som partiet forsøkte å gjøre til et paradenummer i behandlingen av langtidsplanen. Det er på sett og vis forståelig, for det koster 20 mrd. kr, og selv Senterpartiet har vel kanskje problemer med å hoste opp 20 mrd. kr der og da. I langtidsplanen foreslo Senterpartiet også en ny brigade i Sør-Norge. Det skulle ikke være den brigaden forsvarssjefen har anbefalt, det er jo en motorisert infanteribrigade, men visstnok en annen brigade av en eller annen form. Men nå er det jo slik at en brigade nødvendigvis må inneholde et visst antall bataljoner, både manøverbataljoner og støttebataljoner. Hvor er disse bataljonene? Hvor er støttebataljonene? Hvor er personellet? Hvor er den personlige utrustningen? Og hvor er pengene? Under enhver omstendighet er det ikke mulig å etablere en brigade for 200 mill. kr, og så avsetter man 20 mill. kr i statsbudsjettet for 2021. Igjen: Hva skal inngå i denne brigaden? Er det Telemark bataljon? Så vidt jeg vet tilhører Telemark bataljon Brig N. Altså hvor er substansen i dette? Hvor er avdelingene? Man får ikke en brigade i Sør-Norge ved å sette et nytt navn på det som eksisterer av landmilitære styrker i Sør-Norge. Da jeg hørte representanten Navarsetes innlegg, stilte jeg meg spørsmålet: Har representanten og partiet Senterpartiet en forståelse av det å være alliert? Det å være alliert betyr å stille opp for hverandre. Norge er NATO i Nord, og vi har en egeninteresse av at de allierte befinner seg i våre nærområder. Så skal vi huske på at det allierte nærværet i nordområdene ikke bare er knyttet til det bilaterale elementet mellom Norge og våre allierte – de allierte har også en egeninteresse av å være i nord, f.eks. å opprettholde den frie navigasjonsretten som er forankret i havretten. Vi har styrket vårt nasjonale forsvar, noe Senterpartiet selvfølgelig ikke vil innse, og vi styrker vårt allierte samarbeid. Det er denne kombinasjonen som gjør at vi nå har et bedre forsvar og en sterkere evne til både å kunne avskrekke og å forsvare vårt territorium om det skulle bli nødvendig.
Hårek Elvenes (Høyre), 2020-12-16:
Representanten Kolberg var litt indignert, men jeg skal forsøke å hjelpe ham litt på glid. Problemet med Arbeiderpartiets nærmest litt nevrotiske forhold til privatiseringsbegrepet, er at Arbeiderpartiet definerer det selv så utydelig. Vi ser jo også den samme motstanden i Arbeiderpartiet når man snakker om å bruke private leverandører i større grad knyttet til verkstedtjenester. Den diskusjonen hadde vi jo i statsbudsjettet i fjor. Men da må jeg minne representanten Kolberg på at når det gjelder vedlikehold av de nye feltvognene, så trekker man på store sivile verksteder. Og skal vi klare å utnytte våre samlede forsvarsressurser, er vi – innenfor et totalforsvarskonsept – helt avhengige av å kunne bruke private leverandører. Så jeg ønsker en liten oppklaring fra representanten Kolberg: Hvor går grensen? Går grensen ved renhold, eller går grensen ved andre former for støttetjenester i Forsvaret?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2020-12-16:
Først vil jeg takke komiteen for et samarbeid for å få på plass et godt budsjett, der bistand og styrket forsvar har fått plass. «Aldri mer krig» er et motto vi har hørt mange ganger. Men da må hukommelsen være på plass, og da dukker jeg ned i en enkeltsak. 9. april 1940 lettet sju norske Gloster Gladiator-fly i morgentimene fra Fornebu for å møte en armada av 70 tyske fly, i en ujevn luftkamp. De norske flyene skjøt ned fem av de tyske og måtte trekke seg tilbake. De kunne ikke lande på flyplasser, på Fornebu, og derfor landet de på islagte vann. Denne operasjonen var heltemodig, det er en viktig del av norgeshistorien og krigens gang i Norge og er til nå sterkt underkommunisert. De norske jagerpilotene i sine Gloster Gladiator-fly sto opp da det gjaldt som mest. Disse var de første og eneste norske fly som åpnet ild mot angriperne 9. april. Det gjør Gloster Gladiator til det viktigste og mest historiske flyet i norsk militær historie mens Norge var nøytralt. På lik linje med Oscarsborg festning bidro disse flyene til at den tyske invasjonen av Norge ble såpass forsinket at konge, regjering og storting kom seg i sikkerhet. I revidert nasjonalbudsjett ble det gitt støtte og penger også i 2020, men nå i dette budsjettet får vi styrket dette arbeidet med 4 mill. kr. Den frivillige stiftelsen som står for restaureringen, har samlet inn omkring 10 mill. kr. Arbeidet må foregå i England og har en totalkostnad på 22 mill. kr. Med denne bevilgningen kan vi sikre at en kontrakt om ferdigstillelse kan inngås og arbeidet fortsette. Tenk om vi får denne Gladiatoren flyvedyktig! Den vil formidle en viktig del av vår forsvarshistorie om få år. Forsvarsevnen og forsvarsviljen i landet henger nøye sammen med historieforståelse om at Forsvaret har spilt og spiller en viktig rolle. Kunnskap om annen verdenskrig er viktig for vårt land både historisk og som vaksine for å beholde fred og ikke ta frihet for gitt. Dette budsjettet inneholder selvfølgelig store økonomiske konsekvenser for de føringene vi har lagt i langtidsplanen for Forsvaret, og det er snakk om langt større summer. Jeg kunne gjerne brukt tiden på det, men jeg mener at det å trekke fram en slik enkeltsak setter i fokus hvor viktig det er å huske «aldri mer krig» – og våre forfedre, som har gjort en stor innsats. Historiebevissthet er så viktig for de valg vi gjør, og for hvordan vi prioriterer forsvaret av landet og forsvar som bolverk og forebygging av ufred, at jeg valgte å fokusere på det i dette innlegget. Så fremmer jeg de saker som Kristelig Folkeparti ellers står inne i.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2020-12-16:
Den 25. november møtte utenriksministeren i Stortingets spørretime. Der fortalte hun at UNRWA var i en svært vanskelig situasjon, og at det fra Norges side var viktig å øke bevilgningene fordi, som hun uttalte, vi står overfor «en svært dramatisk utvikling på flere områder». Fra hun uttalte det på denne talerstolen, skulle det gå under en uke før Høyre signerte på en budsjettenighet som ga store kutt til UNRWA og palestinerne. Det ble altså viktigere for utenriksministeren og for Høyre å blidgjøre Fremskrittspartiet og deres ensidige støtte til Israel enn å være med og støtte palestinerne, nå som de trenger det som mest, også i det året hvor Norge skal inn i FNs sikkerhetsråd. I debatten i dag har vi heller ikke fått noe godt svar på hvorfor. Vi hørte i Michael Tetzschners første innlegg at han egentlig var mest fornærmet over at komiteens leder kritiserte budsjettenigheten. Han presterte vel å si noe sånt som at det er fint at komiteens leder er engasjert. Jeg mener at istedenfor å karakterisere hverandre bør vi komme med politiske svar. Jeg mener at i denne debatten bør utenriksministeren og Høyre komme opp og si om de er komfortable med det kuttet som vi har gitt til palestinerne. Hva tenker de om, i den politiske konteksten vi er i nå, at dette blir slått stort opp i både israelske og palestinske medier? Dette er alvorlig i seg selv, men det er ekstra alvorlig fordi det går inn i en trend fra denne regjeringen. Samme uke som utenriksministeren fikk beskjeden om at de norskledede internasjonale observatørene ble kastet ut fra Hebron av den israelske regjeringen, skrev hun inn i regjeringserklæringen omtale av Israel, som var det eneste landet i verden som fikk positiv omtale i regjeringserklæringen. Det var helt riktig, det Harald Stanghelle skrev i Aftenposten uken etter, at dette er et solid skulderklapp fra den norske regjeringen til Benjamin Netanyahus kompromissløse Israel. Nå ser vi at det samme skjer også i partiet Høyre. Foruten USA er det bare Israel som nevnes i positive ordelag fra partiet Høyre. Da utenriksministeren ble utfordret på dette, svarte hun at det bare var et utkast. Det var hennes eneste svar på det spørsmålet. Det er jo ikke mulig å tolke utenriksministeren på noen annen måte enn at hun egentlig er veldig lite komfortabel både med budsjettkuttet, med hva som står i regjeringserklæringen, og med hva som nå kommer i Høyres forslag til partiprogram. Jeg mener at da bør utenriksministeren bidra mer i debatten, men med de signalene vi stadig får, er det liten grunn til å tro at vi kommer til å få noen endringer. For det er et paradoks at samtidig som okkupasjonen blir verre, at hele drømmen om en palestinsk stat er i ferd med å svinne hen, får vi en norsk politikk hvor vi både kutter til palestinerne og blir stadig mer opptatt av å gi politisk støtte til Israel.