Ivar Kristiansen (Høyre), 2001-06-07:
Føringene for dagens debatt om vederlag for oppdrettskonsesjoner ble i realiteten lagt under fjorårets budsjettforhandlinger og budsjettforliket mellom Arbeiderpartiet og sentrumspartiene. Det er derfor disse partiene som står bak flertallsinnstillingen. Her foreslås det at det skal tildeles 35 konsesjoner i første tildelingsrunde, med mulighet for å øke tallet til 40 dersom departementet finner det forsvarlig. Flertallet mener videre at det skal innkasseres et vederlag på i utgangspunktet 5 mill. kr pr. konsesjon, og legger til grunn at en nytildelt konsesjon ikke kan overdras i løpet av en 10-årsperiode. Flertallet legger flere føringer i innstillingen hva angår hvilke kriterier som skal benyttes ved tildeling av konsesjoner. Det samme flertallet ber i innstillingen departementet utrede nærmere en ordning med arealavgift. Det samme gjelder spørsmålet om produksjonsavgift. Departementet blir også satt til å utrede nærmere avgiftsspørsmål ved videresalg av konsesjoner. Fra Høyres side er det bare å slå fast at vi er skuffet over så vel proposisjonen som flertallsinnstillingen fra komiteen. Årets tildelingsrunde er den første siden 1989. Høyre mener at flertallspartiene legger seg på en linje med svært beskjedne ambisjoner på vegne av næringen. Høyre ønsker som et minimum å øke antallet nye konsesjoner til 50. Tallet 35, som Arbeiderpartiet og sentrumspartiene legger seg på, tilsvarer knapt halvparten av den årlige lakseproduksjonsvekst. Rent bedrøvelig mener Høyre det er når Arbeiderpartiet og sentrum har plukket ut norsk oppdrettsnæring som en næring der aktørene fra nå av må forvente å betale en høy pris på inngangsbilletten. Norsk oppdrettsnæring må videre fra nå av belage seg på å bli utsatt for nye avgifter. Høyre går mot at det skal innkasseres et vederlag til statskassen for nye konsesjoner. Vi er også imot at norsk oppdrettsnæring skal bli utsatt for særnorske, nye avgifter, som vil ha det som resultat at næringen risikerer å redusere sin internasjonale konkurransedyktighet. Vederlag og høye avgifter vil heve den finansielle terskelen for å etablere seg i næringen. Særlig for de mange hundre gründere og mindre oppdrettere med begrenset egenkapital som ønsker å komme i gang med oppdrettsvirksomhet eller å utvide et lite anlegg, kan det bli vanskelig å skaffe tilstrekkelig finansiering. Jeg tror hele norskekysten i dag vil legge merke til sentrumspartienes fullstendige knefall for Arbeiderpartiets avgifts- og reguleringspolitikk. Etter Høyres oppfatning vender man blikket bort fra de muligheter norsk oppdrettsnæring har til å kunne bli en solid vekstnæring i deler av Norge som preges av tilbakegang i befolkningen, og som sårt trenger stimuli til ny næringsvirksomhet. Høyre ønsker i utgangspunktet å innføre full etableringsfrihet i oppdrettsnæringen og går derfor imot å ta vederlag for nye konsesjoner. Så lenge konsesjonssystemet består, går Høyre imot å nedfelle ikke-kommersielle kriterier ved tildeling av nye konsesjoner, som kjønn, etnisk tilhørighet og hvor mange konsesjoner søkeren har fra før osv. Ved fri etablering kan alle med tilgang til en godkjent oppdrettslokalitet drive oppdrett. Derfor vil Høyre erstatte dagens konsesjonssystem med en godkjenningsordning der det stilles krav til miljø, dyrehelse og faglig kompetanse. En slik politikk vil sørge for at det er markedet og tilgangen på egnede kystarealer som setter grenser for vekstmulighetene i næringen. Inntil markedsadgangen til EU er forbedret, er vi inntil videre bundet opp til produksjonsbegrensninger for laks. Spørsmålet som vi før eller siden må stille oss, er hvor lenge vi skal binde oss opp til de begrensninger som lakseavtalen med EU innebærer. Dagens norske oppdrettspolitikk som føres i regi av Arbeiderpartiet og sentrumspartiene, gir som resultat at veksten i lakseproduksjonen er langt større utenfor landets grenser enn innenfor. En svært stor del av veksten i utlandet er det faktisk norske aktører som står bak. Selv den norske stat, med tidligere Statkorn i spissen, investerer med det samme stortingsflertalls velsignelse i disse tider milliardbeløp utenfor landets grenser. Jeg er redd for at dagens stortingsbehandling neppe vil redusere norske aktørers interesse for å satse ute. I dag ser det ut til at oppdrett på verdensbasis vokser med rundt 10 pst. pr. år. Til sammenligning har den årlige veksten i Chile de siste årene vært på hele 25 pst. En av grunnene til at mange norske selskaper vender blikket mot Chile og Canada, er de langt enklere systemene for tildeling av produksjonstillatelser. Den chilenske fiskeriministeren sier bl.a. at landets eksportpotensial innen oppdrett i løpet av en tjueårsperiode vil komme opp imot 180 milliarder kr pr. år. I år 2000 utgjorde den chilenske eksporten rundt 9 milliarder kr. Til sammenligning vet vi at Norge eksporterte laks og ørret for vel 13 milliarder kr siste år. Chile har nå en målsetting om at en søker bør ha svar på sin søknad i løpet av tre til seks måneder. Målsettingen i Chile er at det i prinsippet skal bli fritt frem for oppdrett, unntatt i områder der det eksplisitt er nedlagt forbud. Her hjemme går det ti til tolv år mellom tildelingsrundene, med det utfall at konsesjoner er blitt de reneste verdipapirer, som kan omsettes med betydelige milliongevinster. Få land har de klimatiske og miljømessige mulighetene for havbruk som Norge. Imidlertid vil norsk laks i stadig større grad komme til å møte hardere internasjonal konkurranse i markedet, og i stor grad fra laks som norske eierinteresser står bak. Skadevirkningene av Arbeiderpartiets og sentrums politikk er videre at de skyhøye ambisjonene som vi har på vegne av norsk fiskerinæring, må reduseres så lenge mulighetene i markedet er begrenset, etableringene er begrenset, og videreforedling av norsk fisk i hovedsak skjer utenfor landets grenser. For andre fiskeslag enn laks bør det så raskt som mulig åpnes for full etableringsfrihet. Høyre har i utgangspunktet sluttet seg til prinsippet om å opprette nasjonale laksevassdrag. Høyre vil gå noe mer nennsomt til verks enn forslagene fra Villaksutvalget. Dette gjelder spesielt mulighetene for oppdrett i Øst-Finnmark. Det er stillstand i utviklingen av lakseoppdrettsnæringen i Øst-Finnmark i påvente av behandlingen av Villaksutvalgets innstilling. Høyre ber derfor Regjeringen i kommende tildelingsperiode om å sørge for at det tildeles konsesjoner i Øst-Finnmark. Vi vet at det i år produseres rundt 500 000 tonn oppdrettslaks i Norge. Det er nær det dobbelte av den totale norske kjøttproduksjonen. Til sammenligning vet vi at det totale kyllingoppdrett i Europa ligger på anslagsvis 35 mill. tonn. For norsk laks er mulighetene enorme, og markedet likeså. Det er stort – det er enormt. La derfor ikke norsk reguleringsiver dempe tempoet, ambisjonene og mulighetene for denne suksessfulle næringen, som skal gire opp livet langs norskekysten. Til slutt tar jeg opp de forslag som Høyre er med på og står bak, som er referert i innstillingen.