Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2007-05-14:
Det er en nær sammenheng mellom lokal prostitusjon og internasjonal handel med kvinner. På den måten er nordmenn som kjøper sex i utlandet og her hjemme, med på å bygge opp under et av vår tids største brudd på menneskerettighetene. Globaliseringen fører til at flere reiser, vi reiser lenger, og vi reiser oftere. Stadig flere nordmenn reiser til utlandet i forbindelse med jobb og ferie. Noen kjøper sex på disse reisene. Undersøkelsene viser at en betydelig andel av de menn som kjøper seksuelle tjenester, utelukkende har kjøpt sex i utlandet. Alle har hørt gamle historier om sjømenn som kjøpte sex da de var til sjøs. Historiene fortalte om en mannskultur hvor det var mer vanlig enn uvanlig å kjøpe seksuelle tjenester, og der gruppepresset var stort. Ofte ble unge førstereisgutter påspandert tur på bordell av mer erfarne kollegaer, og sexkjøpet ble en slags bekreftelse på det mannlige fellesskapet. De samme mekanismene lever dessverre i dag. Unge menn som har erfaring med kjøp av sex, forteller om kameratturer til utlandet hvor hele gjengen går på bordell, og at gruppetilhørigheten nettopp er et viktig element i det at de kjøper sex. Sexturismen har økt. Noen reisebyråer i Norge har heldigvis tatt konsekvensene av dette, spesielt av den verste sexturismen, nemlig barnesexturismen, og truer med boikott av reisemål hvor barn utnyttes uten at lokale myndigheter griper inn. Når vi ser at internasjonal prostitusjon og handel med kvinner og barn er et økende problem, er vi nødt til å ta tak i at det er etterspørselen etter seksuelle tjenester som legger grunnlaget for en slik menneskehandel og en slik industri. Staten har selvfølgelig et ansvar for å forebygge at mennesker krenkes som ofre for menneskehandel. Etiske retningslinjer mot kjøp og aksept av seksuelle tjenester i bedrifter og organisasjoner er et klart og nødvendig signal om hvilke etiske og moralske forventninger vi stiller. Jeg er spesielt opptatt av bistandssektoren i denne sammenheng. Bistandsarbeidere skal på den ene siden bidra til en positiv utvikling i landet der de opererer, men bistandsarbeidere har samtidig begått overgrep ved å kjøpe sex. Overgrep innenfor bistandssektoren er etter min mening blant de groveste eksemplene på hvordan ting går galt. At bistandsindustrien kan være med på å legge grunnlaget for og øke prostitusjonen, er et kjempeparadoks. Derfor er det bra at alle de store norske organisasjonene på dette feltet har sterke og klare retningslinjer for sine medarbeidere, og at dette også er noe som debatteres åpent. Jeg er veldig glad for at noe av det første den politiske ledelse i Utenriksdepartementet gjorde i sitt møte med NATO etter regjeringsskiftet, nettopp var å ta opp det med at soldater i utenlandstjeneste kjøper sex, og dermed skaper og opprettholder et marked for utnytting av kvinner. Utviklingsminister Solheim har også tatt opp temaet med bistandsmiljøene her hjemme. Han har rett i at temaet menn som kjøper sex, er et veldig tabubelagt område. Det er noe som oppleves som privat, og det snakkes ikke spesielt mye om det i full offentlighet. Derfor trenger vi denne typen interpellasjoner. Vi trenger politikere som slår ned på at menn kjøper sex. Vi trenger lover og regler imot, og vi trenger andre tiltak for å forhindre at jenter blir ofre for prostitusjon. Skal menn slutte å kjøpe sex, trenger vi mer enn et skriv i Statens personalhåndbok. Jeg tror ikke at problemet er at vi ikke har godt nok formulerte retningslinjer, men jeg tror at sanksjonsmulighetene ved brudd på disse retningslinjene ofte ikke er klare, og at terskelen for å varsle kanskje er for høy. Etiske retningslinjer som det ikke får konsekvenser å bryte, er lite verdt. Om terskelen blant kollegaer for å varsle er for høy, kan folk i realiteten gjøre som de vil, og kjøpe sex i trygg visshet om at de aldri kommer til å blir rapportert – og attpåtil vifte med de etiske retningslinjene som et forsvar, hvis samtaleemnet skulle komme opp. Retningslinjer må aldri bli en sovepute for å lete etter enda flere tiltak for å gjøre mer for å unngå at barn og kvinner blir kjøpt, og at menn kjøper sex. Men vi må heller aldri abdisere og la være å si at det er totalt uakseptabelt å kjøpe sex fordi det nettopp er vanskelig å kontrollere om retningslinjene blir fulgt, slik jeg oppfatter at representanten for Fremskrittspartiet gjør.