Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2014-12-02:
Rapporten avdekker mangel på samsvar mellom Stortingets uttalte mål om å overføre mer gods fra vei til sjø og det som de faktiske målinger viser i perioden 2009–2013. Ja, undersøkelsen viser at andelen innenlands godstransport på sjø faktisk har vært synkende, som det er gjort rede for. Det som en merker seg spesielt, er svakheter i organiseringen og mangel på målbevissthet i etaten. Dette kan ses i sammenheng med de resultater som undersøkelsene viser på dette området. Godsmålet er ikke eksplisitt blitt omtalt i tildelingsbrevene fra ansvarlig departement. Heller ikke den ansvarlige etaten, Kystverket, har utarbeidet planer eller rapportert på dette i sin tilbakemelding til departementet. Da sier det seg selv at resultatene på området i en viss grad må bli preget av denne formen for mangel på styring og bevissthet. Når målet ikke blir operasjonalisert og heller ikke etterspurt, mangler det systemet rundt arbeidet mot sentrale mål som kan gi de resultater en forventer på bakgrunn av Stortingets vedtak. Jeg synes for Kristelig Folkepartis del at det er positivt å registrere at flere tiltak er satt i gang etter at Kystverket ble lagt inn under Samferdselsdepartementet for nettopp på en bedre måte å kunne bidra til å nå målene. En nærskipsstrategi, som ble utformet i 2013, har også skapt forventninger om flere tiltak framover som kan motvirke den trenden som Riksrevisjonen har pekt på for perioden. Godsanalyser og utbygging av infrastruktur som handler om definisjon av utpekte havner, utbygging av havner og farleder og utpeking av intermodale knutepunkter, blir alle sentrale virkemidler i arbeidet med å nå Stortingets mål. Et av de vilkårene som Riksrevisjonen peker på, og som sannsynligvis har stor betydning for i hvilken grad en vil være i stand til å nå målet om mer gods fra vei til sjø, er ikke minst økonomien som følger varetransporten. Mens veier er statlig finansiert i stor grad, er havnene stort sett bygd opp av kommunale og private midler. Det får betydning for de kostnadene som varetransporten over kai må dekke, i tillegg til de statlige gebyrene. Det er viktig å legge merke til Riksrevisjonens påpekning av et høyt avgiftsnivås betydning for sjøtransportens konkurranseevne. Derfor er det positivt at det i nærskipsstrategien, som ble presentert i 2013, blir foreslått å foreta en vurdering av ulike typer tiltak som nettopp kan påvirke transportmiddelfordelingen. Det gjelder så vel pris for bruk av infrastruktur som avgifter i transportsektoren. Det er viktig at en i lys av den foreliggende rapporten grundig vurderer hensiktsmessige virkemidler for å kunne fremme mer godstransport på sjø. Dette handler om bedre oppfølging av Stortingets mål, styring og rapportering ut ifra operasjonelle mål, bedre tilrettelegging av den tilgjengelige infrastrukturen og ikke minst hvordan avgiftspolitikken og andre tilgjengelige økonomiske virkemidler kan tas i bruk. I så henseende blir den bestilte godsanalysen et veldig viktig virkemiddel, tror vi. Med utgangspunkt i de målene som Stortinget har satt, er det grunn til å peke på behovet for en mer samordnet transportpolitikk. Til dette hører en vurdering av effekten av ulike typer tiltak for å påvirke transportmiddelfordelingen, herunder pris for bruk av infrastruktur og bruk av avgifter i sektoren. Det er helt vesentlig at denne typen vurderinger blir en sentral del av det arbeidet departementet nå har igangsatt for å øke kunnskapen om hvilke tiltak som kan bidra til å nå målsettingen om mer gods på sjø. Kristelig Folkeparti er en del av det flertallet som er opptatt av å få til en overordnet og tallfestet målsetting om enten andelen gods på henholdsvis sjø og bane eller kutt i klimagasser for transportsektoren i sin helhet. Vi tror at det er på den måten en vil kunne gi en målrettet prioritering av valg av virkemidler i transportpolitikken framover. Dette er valg som er helt nødvendig for å få til en mer miljørettet profil på godstransporten. Jeg viser ellers til saksordførerens grundige gjennomgang av saken.