Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-04-30:
Det er viktig å opprettholde tilliten til asylsystemet, og den klare hovedregelen er at avslag på asylsøknad skal føre til retur, også i saker der barnefamilier er involvert. Forslagsstillerne ber regjeringen umiddelbart sikre at praksis for afghanske barnefamilier som henvises til internflukt, er i tråd med og følger FNs høykommissær for flyktningers og UDIs anbefalinger. Jeg vil i denne sammenheng vise til brev fra Justis- og beredskapsdepartementet, datert 18. februar 2015. Her framkommer det at praksis på området per dags dato allerede er i samsvar med UDIs anbefalinger, jf. instruks av 30. januar 2015. Jeg må understreke at verken UDIs eller FNs høykommissær for flyktningers anbefalinger tar til orde for en generell returstans for barnefamilier til Afghanistan. Også UDI og FNs høykommissær for flyktninger anerkjenner at retur må være mulig dersom asylinstituttet skal bevare noen form for legitimitet. Det er derimot en rekke kriterier som må oppfylles før retur kan anbefales i konkrete enkeltsaker, men det betyr på ingen måte at retur til Afghanistan er umulig. Retur er fullt mulig innenfor FNs retningslinjer dersom den politiske viljen er til stede. I motsetning til den forrige regjeringen ønsker denne regjeringen å unngå at asylsøkere med avslag lever i årevis i Norge i stor usikkerhet og dernest blir uttransportert etter mange år. Dette er uheldig, spesielt i de sakene som omhandler barn. Regjeringen ønsker å bevare asylinstituttets legitimitet gjennom faktisk å returnere personer som får avslag på asylsøknad der dette er mulig. Dette er også helt nødvendig for å kunne opprettholde en kapasitet for å ivareta de menneskene som er reelt forfulgte. Det er i denne sammenheng relevant å påpeke at ingen har blitt sendt tilbake i strid med UDIs anbefaling etter at UDIs praksisforeleggelse ankom Justis- og beredskapsdepartementet den 1. juli 2014. UDI viser også til at ingen barnefamilier ble returnert til Afghanistan i strid med FNs høykommissær for flyktningers anbefalinger i perioden 1. januar–1. juli 2014. Forslagets punkt 2 går ut på umiddelbart å hente tilbake afghanske barnefamilier til Norge som er sendt ut i perioden 1. januar 2014–18. desember 2014. Samarbeidsavtalen mellom Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre på asylområdet ligger til grunn for regjeringens asylpolitikk. I denne avtalen framgår det at hensynet til hva som er barnefaglig forsvarlig, skal vektlegges dersom konkrete kriterier er oppfylt. Denne avtalen er bygd på grundige avveiinger, der en generell innstramming av asylpolitikken har blitt kompensert med et mer humant syn på lengeværende barn, og som et ledd i nødvendig opprydding etter den rød-grønne regjeringen. Jeg vil i denne sammenheng vise til avtalen mellom samarbeidspartiene av 8. april 2015, der barn som ble uttransportert i perioden 1. juli 2014–18. mars 2015, skal få anledning til å få sine saker prøvd på nytt etter ny forskrift dersom konkrete vilkår er oppfylt. Det vil også gjelde barn returnert til Afghanistan. Det er likevel viktig å understreke at en generell tilbakeføring av barnefamilier fra Afghanistan er en uaktuell politikk for Fremskrittspartiet og regjeringen, da en slik praksis vil undergrave hele asylinstituttets legitimitet – for vi må ha noen prinsipper som er bærende for så viktige institusjoner som asylinstituttet, og det er kravet om beskyttelse og kravet om å komme seg i sikkerhet når man er forfulgt. Da kan man ikke ha en tilnærming til disse spørsmålene som går på at nærmest enhver som har klart å komme til Norge – uansett årsak, uansett grunn – skal få lov til å bli her, og at man skal prøve å finne det man kan av smutthull for å utvanne dette viktige instituttet. Vi har stor respekt for flyktningkonvensjonen, og vi har stor respekt for å ta vare på mennesker som er på flukt i verden i dag, og derfor er vi nødt til å håndheve disse lovene og reglene basert på prinsipper og verdier som er allment akseptert.