Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Nå har komitélederen redegjort for komitébehandlingen, men jeg har likevel lyst til – på vegne av Arbeiderpartiet – å referere til den merknaden som Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti står inne med. Det har vært spesielt å se på dette lønnsoppgjøret utenfra. Som det framkommer av merknaden, har Senterpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Arbeiderpartiet etter komitébehandlingen merket seg at forhandlingsløsningene mellom staten, LO Stat, Unio, YS Stat og Akademikerne for første gang har ført til at staten har inngått hovedtariffavtaler med partene med ulikt innhold. Det som helt åpenbart har skapt størst avstand, er regjeringens ønske om å innføre et nytt lønns- og forhandlingssystem. Staten har tidligere inngått fire likelydende hovedtariffavtaler med hovedsammenslutningene, som også har blitt gjeldende for de uorganiserte. I årets oppgjør har staten inngått to ulikelydende tariffavtaler, og vi har en regjering som har endret sin arbeidsgiverpolitikk, uten at det har blitt varslet eller diskutert på forhånd. Vi støtter oss til de framforhandlede avtalene, som komitélederen redegjorde for, men vi må få påpeke at det er spesielt når man helt siden 1991, da man hadde hatt en grundig vurdering av og utredning av lønns- og forhandlingssystemet, har bygget en enighet rundt prinsippet som ble nedsatt da, og som har gjeldt helt fram til nå. Stortinget har ikke fått noe varsel om at vi nå sto foran en vesentlig omlegging av lønns- og forhandlingssystemet, og Stortinget har heller ikke gitt uttrykk for at en ønsket en sånn omlegging som vi nå er i ferd med å få. Denne endringen bærer preg av mangel på utredning og konsekvensvurderinger av det som nå skjer, og vi mener at en sånn omlegging legger et press på Stortinget til å akseptere både premissene og prosessen. Dette mener vi er uakseptabelt. Konsekvensen er at det nå er to ulikelydende hovedtariffavtaler, som åpenbart vil være kompliserende for staten å praktisere. Det vil også innebære et effektivitetstap for staten. Det står i motsetning til regjeringens mål om å forenkle og modernisere, og da vil årets oppgjør også medføre mer byråkrati. Nå vil betydelige lønnsmidler bli overført fra sentralt samordnet lønnsoppgjør til lokalt plan. Vi mener at Stortinget burde vært forelagt en utredning av konsekvensene for streikeretten når mer av lønnsandelen blir flyttet fra sentral- til lokalplanet. Vi mener at regjeringen har brutt med sentrale prinsipper som fram til nå har blitt lagt til grunn for en helhetlig lønns- og forhandlingspolitikk i staten. Vi mener også at det er svært uheldig at staten innfører et system som innebærer lønnsforskjeller i staten og mer byråkrati. Det er en endring vi ikke støtter. Vi kan i dag ikke vurdere de langsiktige konsekvensene av ulike avtaler, men vi oppfatter det som et klart brudd på prinsippet om lik lønn for likt arbeid – et prinsipp som Senterpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Arbeiderpartiet setter høyt. Vi mener at årets lønnsregulering må bli et unntak, og at en må komme tilbake til en praksis der resultatet blir likelydende avtaler for alle arbeidstakere i staten, uavhengig av organisasjonstilknytning. Derfor fremmer vi et forslag, som jeg herved tar opp.