Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-01-14:
Jeg er enig med representanten Gitmark i at den viktigste formuleringen i innstillingen er erkjennelsen av at «menneskene er et lands viktigste ressurs». Det er en erkjennelse som vi ikke alltid tar innover oss, i den forstand at vi snakker veldig mye om vår oljerikdom og andre elementer, mens det jo er den kunnskapen hver og en av oss og vi til sammen besitter, som er den avgjørende ressurs for å kunne utvikle landet. Så mener jeg det er behov for en viktig nyansering i forhold til Gitmark. Han ordla seg som at hovedspørsmålsstillingen her blir hvordan man finner personer til å bekle ledige jobber. Det er selvfølgelig en viktig utfordring, på samme måte som det hele tiden er viktig å sørge for kompetanseutvikling og for oppdatering av kunnskap, slik at de som er ledige, er kvalifisert. Men jeg tror at den problemstilling som reises i forslaget, for det første bygger på en mer grunnleggende utfordring. Vi har en utvikling i verdikjeden hvor det i hovedsak er blitt slik at man i distriktene tar ut råvarene og foretar den første bearbeidingen, mens arbeidsplasser som krever høyere kompetanse, i større grad finnes nær markedene. Utdanningssamfunnet gjør at vi ønsker at ungdom fra hele landet, også fra distriktene, skal ta utdanning. De finner de arbeidsplassene som de finner interessante, nærmere markedet. De søker mot jobber hvor de får brukt sin kompetanse, og som de oppfatter som spennende. Samtidig er jeg opptatt av det neste dilemmaet, at bedrifter som skal etablere seg, ønsker å gjøre det der det allerede finnes kompetanse. Derfor får det en selvforsterkende effekt. Dette er en av de største regionalpolitiske utfordringene vi står overfor. Det understreker behovet for å utvikle kompetansekrevende arbeidsplasser i distriktene som ungdom som bor i distriktene, oppfatter som interessante, og hvor de får brukt sin kunnskap. Så tror jeg også det er et annet viktig element, og det er knyttet til holdninger. Vi ser at holdninger, bl.a. hos foreldrene og omgivelsene, i mange sammenhenger er basert på tradisjonelle oppfatninger om hva en næring innebærer. Det innebærer at man advarer ungdommen mot å gå inn i f.eks. fiskerinæringen. Det er en kjent problemstilling i det området jeg kommer fra, at foreldre advarer sine barn mot å gå både i fiskebåten og inn i fiskeindustrien. Derfor tror jeg det er viktig å få fram at det er en forskjell mellom tidligere tiders fiskeindustri, hvor en måtte spyle støvlene med vann for å holde varmen, og dagens bioteknologiske kompetanseindustri, som er noe ganske annet. Jeg mener det er viktig å få en mer korrekt informasjon om de muligheter som finnes i de ulike distriktsnæringene. Derfor mener jeg det var uheldig at Regjeringen og Fremskrittspartiet i budsjettforliket f.eks. gikk inn for å fjerne tilskuddet til Fiskerinæringens Kompetansesenter. Jeg tror at det potensialet som er i kunnskap om næringsliv og arbeidsplasser, er et viktig element. Det andre elementet som flere har vært inne på, også representanten Karin Andersen, er behovet for en bedre kontakt mellom skole og arbeidsliv – og arbeidslivet i nærområdene – for forståelsen av hvilke muligheter som faktisk ligger der, i det spennet av interessante jobber som finnes i dagens distriktsnæringer, men også behovet for en bedre kontakt for å stimulere etablerervilje, hvor etablererkunnskap utbygges i skolen, f.eks. gjennom utbygging av lærebedrifter, slik det nå skjer mange steder. Jeg forutsetter at Regjeringen i de ulike stortingsmeldinger som kommer om de aktuelle distriktsnæringene, og også i meldingen om distriktspolitikken og i andre meldinger som berører arbeidsmarkedet, belyser de rekrutteringsproblemstillingene som vi her står overfor. I min tidligere virksomhet knyttet til fiskerinæringen var det stor fokusering på de utfordringene som ligger i at man verken har en god nok søkning til utdanning som gjelder denne viktige næringen, eller en stor nok interesse fra ungdom for å gå inn i en næring som vi alle sammen mener skal være en av de bærende næringene i forlengelsen av den oljevirksomheten som vi vet gradvis vil fases ut. Derfor er dette en viktig utfordring. Jeg tror den krever mange ulike tiltak. Jeg forutsetter at Regjeringen belyser det på egnet måte i de dokumenter som kommer.