trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-03-16:
I medieskyggen av de tragiske hendelsene i Japan har Gaddafi nå kunnet rykke stadig nærmere Bengasi, og det er antageligvis snakk om dager, eller kanskje så lite som timer, før opprørerne i Bengasi også får smake sin egen leders medisin. Den arabiske liga har sagt ja til et flyforbud. Det er egentlig et uvanlig eksempel på hvordan arabiske naboland tar en konstruktiv lederrolle, og det ville være ille dersom verdenssamfunnet nå ikke svarte på den anmodningen på en konstruktiv måte. Det ville også være et katastrofalt signal til andre nåværende og potensielle despoter i regionen dersom man ser at det er mulig å klamre seg til makten ved å bombe sin egen befolkning. Og dersom andre tiltak skal vurderes, er spørsmålet: Dersom den norske regjeringen eller FNs sikkerhetsråd ikke går inn for et flyforbud, hvilke andre konkrete tiltak kan man vurdere for å beskytte sivilbefolkningen i Libya mot sin egen diktator?
Erna Solberg (Høyre), 2011-03-16:
Jeg vil også tillate meg å stille spørsmål til utenriksministeren. I forlengelsen av den gleden vi har sett over endringer både i Tunisia og i Egypt, har denne ilden spredt seg til flere land, men ser for øyeblikket ut til å få en brå stopp i Libya. I Libya bomber nå Gaddafi sin egen befolkning. Man står kanskje overfor et avgjørende tidspunkt i løpet av få dager. Og det kan altså være stopp for denne nye demokratioppblomstringen i Nord-Afrika gjennom den håndteringen som Gaddafi har av motstanden i sin egen bevegelse. I løpet av disse siste ukene har tilslutningen til det initiativet som både Storbritannia og Frankrike har til å diskutere en flyforbudssone, økt, ikke minst i regionen selv. Den arabiske ligaen og flere andre har tatt til orde for at de ønsker flyforbudssone i dette området. Jeg har hørt regjeringen snakke mye om analyser om dette, men jeg har så langt ikke hørt hva regjeringen faktisk mener, hva regjeringen har sagt på NATOs interne møter, og hva regjeringen har instruert våre diplomater i FN om med tanke på Norges syn knyttet til flyforbudssonen. Flyforbudssonen er viktig fordi Gaddafi sitter med et av de største flyvåpnene i hele regionen. Det er det som er kjernen i hans makt. Det er det som også gjør det mulig for ham å bombe vekk hele opposisjonen i sitt eget land. Det foregår for øyeblikket en massakre som etter manges mening fyller kravene til folkerettens «responsibility to protect». Mitt spørsmål til Norges utenriksminister er ikke hvilken analyse man har av situasjonen, men hvilken politikk vi har formidlet i internasjonale fora. Har vi sagt ja eller nei til en flyforbudssone?
Erna Solberg (Høyre), 2011-03-16:
Nå er det vel slik at i løpet av få dager vil temaet om flyforbudssone egentlig ikke være der lenger, for i realiteten vil opposisjonen være drept i Libya. Det vil også ha en ringvirkning for alle andre som har ønsket å flytte på sine diktatorer, sine tyranner, og gi et bilde av Vestens vilje til engasjement, hvis vi ikke klarer å stille tydelig opp og si at Norge som nasjon vil støtte et FN-mandat for en flyforbudssone. Det er det som er spørsmålet mitt: Vil Norge støtte et FN-mandat for en flyforbudssone? Vil vi være pådrivere for å få det til, eller vil vi ikke? Det vil ha langsiktige konsekvenser for de demokratiske kreftene i mange arabiske land at de opplever oss som unnfallende. Det vil sannsynligvis kunne være vel så stort og stimulere like mye til ekstreme islamske bevegelser som mye annet vi kan gjøre. Jeg skjønner alle forbeholdene, men jeg gjentar spørsmålet: Hva har vi sagt? Har vi sagt at vi mener at vi bør innføre en flyforbudssone, har vi ikke sagt at vi mener at vi skal innføre en flyforbudssone, eller er det sånn at norsk utenrikspolitikk bare består av analyse og ikke av standpunkter?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2011-03-16:
Det finnes jo andre eksempler i moderne historie på at verdenssamfunnet har sittet og sett på regelrett nedslakting av uskyldige sivile fordi man ikke har klart å komme frem til klare standpunkter i internasjonale organer som FN. Der har FN ingen plettfri historie, og det ville etter min oppfatning være skrekkelig hvis vi også når det gjelder Libyas befolkning, ble sittende stille fordi man var mer opptatt av å finne semantiske formuleringer enn å handle, og endte opp i en situasjon hvor befolkningen regelrett ble slaktet ned på grunn av mangel på vilje til handling. Det synes jeg er mer urovekkende enn de advarslene som utenriksministeren nå tar til orde for. Det er altså slik at hvis demokratiske krefter i Libya eller andre land som i dag er styrt av despoter, skal ha noe håp om å nå frem, må de jo i hvert fall oppleve et verdenssamfunn som klart og tydelig stiller opp for dem i den kampen de kjemper mot sine regimer, som både er lukkede og svært krevende. Gjør vi ikke det nå, kan vi altså risikere at disse demokratiske prosessene stopper helt opp av frykt for mangel på hjelp fra demokratiske land.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2011-03-16:
Arrogansen vil ingen ende ta, president, men han behøver ikke å svare.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-03-16:
For noen få måneder siden besøkte jeg Rwanda. Det er et land hvor det internasjonale samfunn ikke står veldig høyt i kurs. En av grunnene er at det internasjonale samfunn ikke var i stand til å samle seg om en handling for å forhindre folkemordet i 1994. Det som skjer i Libya, er mer enn en borgerkrig. Det er en diktators desperate kamp mot sitt eget folk med maktmidler som fortjener betegnelsen overgrep. Jeg spør ikke om utenriksministerens analyser. Det er tydelig at en flyforbudssone sannsynligvis er dødfødt, fordi det ikke er mulig å få et internasjonalt mandat for en slik handling. Hvilke tiltak kan det internasjonale samfunn sette inn som det er mulig å få satt inn før det er for sent? Det tror jeg veldig mange spør om.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-03-16:
Jeg vil aldri under noen omstendighet stille spørsmål ved statsrådens evne til analyse, evne til å drøfte, evne til å komme med argumenter for og imot. Det er statsråden god til. Men det å være utenriksminister betyr også å ha noen sterke meninger og kjempe for noe, kjempe for noen verdier og kjempe for noe man ønsker å gjennomføre – man går virkelig ut i verden og sier at de norske verdiene, de demokratiske verdiene, det vi bygger samfunnene våre på, er vi faktisk villig til å kjempe for. Vi er villig til å kjempe for å gi det til andre mennesker rundt omkring i verden også. Da er spørsmålet mitt: Er det slik at vi har en utenriksminister som bare analyserer, som bare drøfter, og som bare vurderer de ulike tingene, men som ikke er villig til virkelig å sette krav om at Norge skal være en pådriver i NATO, om at Norge skal være en pådriver i FN for å få til aktive grep, for å få gjort noen ting, når vi ser at demokratiske krefter ber på sine knær for å få det til? Det er faktisk slik at de folkene som kjemper for demokratiet der, ber om at vi skal gjøre noe.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-03-16:
Ikke uventet har jeg et spørsmål til statsråd Halvorsen. Statsråd Halvorsen og jeg har vært enige om at lærere er det viktigste i norsk skole. For en stund tilbake la Utdanningsforbundet fram en undersøkelse som viste at bare 12 pst. av norske lærere mente at de skulle stå i jobben til de ble pensjonister. I går kom rapporten fra Følgegruppen for lærerutdanningsreformen, som etterlyser en femårig lærerutdanning og lurer på når vi får den, og rapporten etterlyser også den utredninga som man har lovet. OECD har lagt fram sine råd til norsk skole, og et av deres hovedråd er at vi burde hatt en femårig norsk lærerutdanning. Jeg har besøkt alt fra Universitetet i Tromsø til Høgskolen i Østfold. Der sier de at de er klare som et egg til å lage en femårig lærerutdanning. De sitter bare og venter og klargjør systemene, for de mener at dette må komme. Statsråden har lovet oss en ungdomsskolemelding, og i den meldingen håper jeg hun fortsatt mener at læreren er viktigst for å få til en god skole. Så spørsmålet mitt er da: Kommer det der, endelig, et forslag om en femårig norsk lærerutdanning?
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-03-16:
Kanskje det hadde vært lettere å rekruttere lærere med en femårig utdanning? Kanskje vi hadde fått flere lærere til å stå i jobben med en femårig utdanning? Kanskje vi hadde klart å gi signaler om at læreren er viktigst, ved å starte en femårig utdanning? Jeg syns at alle statsrådens virkemidler egentlig ikke handler om at læreren er viktigst; de handler om helt andre ting. Det at læreren er viktigst, er bare en overskrift man bruker i politiske debatter. Følgegruppen er veldig bra. Det at vi fikk en todeling, er også veldig bra, for da begynner man å få lærere som kan fagene sine. Og lærere som kan fagene sine, er den viktigste innsatsfaktoren for å få til gode læringsmiljøer og for å få til gode resultater for den enkelte elev – mye viktigere enn det andre som statsråden snakket om. Da vi behandlet lærerutdanningen i 2008, lovte regjeringa at man skulle utrede en femårig lærerutdanning, at man skulle sette i gang arbeidet, og målet lå egentlig under i debatten, at vi skulle ende med å ha en femårig lærerutdanning. Så spørsmålet er: Skal regjeringa holde ord og utrede dette?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-03-16:
Spørsmålet går til fornyingsministeren. Det norske velferdssamfunnet startet med frivillige aktører og engasjerte mennesker som brydde seg. Lenge før Nav, lenge før Bufetat stilte Norske Kvinners Sanitetsforening, Frelsesarmeen, Blå Kors, kirkelige organisasjoner og andre frivillige aktører opp for de fattige, for utsatte barn, for syke, for helsestell osv. Siden kom staten og kommunene inn i bildet, og så har de offentlige velferdstjenestene og de ideelle levd side om side. Under det rød-grønne styret har vi nå kommet til en korsvei for det norske velferdssamfunnet, fordi alle de ideelle aktørene som er aktive innenfor disse områdene, sier nå at de blir borte i løpet av få år hvis de rammevilkårene de har i dag, består. Senest i desember, under behandlingen av næringskomiteens innstilling til Kristelig Folkepartis representantforslag om rammevilkårene for ideelle aktører, uttalte flertallet, regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti, at man «mener det haster med å få etablert mer langsiktige og forutsigbare rammevilkår for de ideelle virksomhetene». Spørsmålet til statsråden er: Når kommer regjeringen tilbake til Stortinget med endrede rammevilkår, slik at vi kan ta vare på de ideelle aktørene og den norske velferdsmodellen, før det er for sent?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-03-16:
Jeg takker for svaret. I den såkalte Adecco-saken har mange rød-grønne representanter gått veldig høyt på banen i debatten i kjølvannet av den saken. Blant annet har landets statsminister uttalt til NRK at det er bedre å kjøpe helse- og omsorgstjenester av Kirkens Bymisjon enn av internasjonale, kommersielle aktører. Da er paradokset at dagens rammevilkår gjør at det er de kommersielle som klarer seg best, og at det er de ideelle institusjonene som legges ned. Jeg setter pris på at regjeringen er i gang med å gå igjennom kunnskapsgrunnlaget. At det er krevende, er for så vidt greit nok. Men det vi allerede vet, og som vi ikke trenger å bruke lang tid på, er å fastslå at et tyvetalls institusjoner allerede er lagt ned de siste årene, og at mange vil bli lagt ned i årene som kommer, hvis ikke rammevilkårene endres. Derfor har flertallet i denne sal sagt at det haster. Vil regjeringen komme tilbake i tide? Vil regjeringen komme tilbake allerede før sommeren med endrede vilkår, slik at vi redder de institusjonene vi kan redde?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-03-16:
«Mangfoldet av festivaler er stort, og offentlige tilskudd skal bidra til å styrke bredden. Relativt sett er det et fåtall som tilbyr rusfrie arenaer for ungdom. Skjærgårdsgospel og Midtnorsk Gospelfestival kombinerer rusfri profil med høy kvalitet i alle ledd. Disse festivalene har ingen inntjening på alkoholsalg, men oppfyller likevel kravene til egeninntjening. Hva er årsaken til at disse festivalene ikke blir prioritert gjennom statlige tilskudd, og vil statsråden bidra til å rette opp i denne skjevfordelingen?»
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-03-16:
Jeg takker for svaret. Jeg har respekt for at statsråden ikke instruerer Kulturrådet i enkeltsaker, men vi har jo sett flere eksempler fra denne regjeringen på at man politisk har løftet opp sjangere eller segmenter som ikke har fått den oppmerksomheten man fortjener. For eksempel løftet kulturministeren senest i høst prisverdig nok fram countrysjangeren ved å si at de ikke hadde fått nok oppmerksomhet, at man nå politisk måtte løfte dem fram og si at de fortjente mer oppmerksomhet. Det er av og til en politisk oppgave. Signalene fra Kulturrådet til disse festivalene er jo at man opererer med en litt rigid sjangerinndeling, som gjør at en del gode tilbud faktisk faller mellom flere stoler. Da er spørsmålet til kulturministeren: Er det ikke på tide å spørre om ikke gospelsjangeren og rusfrie festivaler, som når bredere og et annet publikum, nå fortjener å få mer i uttelling av kulturmidlene enn det man har fått så langt?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-03-16:
Nei, jeg har respekt for at det ikke er aktuelt å opprette knutepunktfestivaler. Country er jo et eksempel på at man politisk ikke overlater alt til et kulturråd når det gjelder å utøve et faglig og kunstnerisk skjønn med hensyn til sjangere og hvem som fortjener støtte, men at man gir noen tydelige føringer også mellom sjangere, og at ikke alt er et faglig skjønn. Da er mitt spørsmål: Er gospelsjangeren en slik sjanger, siden man tydeligvis ikke får noe støtte som står i forhold til aktiviteten på disse festivalene? Et annet spørsmål, som er et veldig viktig spørsmål, er om man ikke bør ta hensyn til at et rusfritt arrangement faktisk når andre målgrupper, familier f.eks., unger og ungdom, på en annen måte enn det andre arrangementer gjør. I tillegg har ikke disse arrangementene inntekter fra alkoholsalg. De har dermed et handicap slik sett som burde være en ekstra grunn for at man skulle få støtte og nå bredere målgrupper med kulturmidlene enn det man ellers klarer. Er ikke det viktige hensyn også for kulturpolitikken?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-16:
Jeg er enig med representanten Håbrekke i at frivillig sektor er et viktig supplement til de tjenestene som vi har i det offentlige, og at mange frivillige organisasjoner gjennom tid har gått foran og bidratt til at det offentlige har kommet etter med gode tilbud til dem som trenger bidrag fra det offentlige på forskjellige måter. Det er riktig at komiteen ba om at vi skulle se på rammebetingelsene for frivillige organisasjoner. Det regjeringen jobber med for øyeblikket, er å innhente god kunnskap om hvordan situasjonen faktisk er i dag, for det statistikkgrunnlaget som finnes, er mangelfullt. Det skiller ikke mellom kommersielle aktører og frivillige private aktører, så vi har et arbeid med å definere og finne ut hvor stor andel de frivillige utgjør med det de jobber med. Så har jeg også hatt en rekke møter med de frivillige organisasjonene for å få en noe klarere tilbakemelding fra dem om hvilke rammebetingelser som er problematiske. Vi har hatt møter med mange av organisasjonene, bl.a. med dem som er organisert i HSH-systemet. Jeg skal ha det siste møtet i en lang rekke møter nå på fredag med Frivillighet-Norge, som er en stor aktør i den frivillige sektoren. Når vi har fått gjennomgått og definert og analysert hva som er problemstillingene, skal vi komme tilbake på egnet måte til Stortinget med svarene og hvilke eventuelle tiltak som kan settes i gang.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-16:
Jeg skulle ønske at det var flere enn de rød-grønne politikerne som var opptatt av Adecco-saken. Jeg synes at Adecco-saken har avdekket noe som flere burde ta avstand fra. Det at man har gode arbeidsbetingelser, er viktig for de rød-grønne politikerne, og jeg skulle ønske at det ikke bare var vi som fokuserte på det. Så har vi også sett i kjølvannet av Adecco-saken at det ikke bare er ideelle institusjoner som legges ned. Jeg registrerer at det også er private institusjoner som legges ned. Vi jobber med å gå gjennom betingelsene. Vi går gjennom faktagrunnlaget. Jeg ønsker å ha en god dialog og få til tiltak som er i samsvar med det de frivillige og de ideelle organisasjonene også mener vil være nødvendig, og så får vi komme tilbake til Stortinget på egnet måte når vi er ferdig med vårt arbeid.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-16:
Regjeringen har intensjoner om og vilje til å bidra til at de frivillige organisasjonene har gode rammebetingelser. Men vi er avhengig av at vi gjør det innenfor det regelverket som vi er forpliktet til å følge etter EØS-avtalen, og da er det noen begrensinger som gjelder. Det er fullt mulig i dag å forbeholde anbud for ideell sektor, og det gjøres i enkelte sammenhenger. Men det er mange private bedrifter som gjør et godt arbeid innenfor helse- og omsorgssektoren, som vi også er avhengig av å ha et godt samarbeid med. Jeg tror det er viktig at man finner balansen mellom de private bedriftene som leverer gode rehabiliteringstjenester, og de ideelle organisasjonene som også er gode aktører innenfor helse- og omsorgssektoren. Så jeg tror ikke det går an å si at det skal være et enten–eller her. Vi er nødt til å ta vare på begge parter i tiden framover.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-16:
Jeg registrerer at man her etterlyser tempo i saken, og da mener jeg at det å gå veien om å sette ned et bredt utvalg nå ikke er tingen. Vi har god kontakt med de forskjellige aktørene, og det er viktig for meg at vi har god kontakt og får definert hva som er problemstillingene fra de enkelte. Jeg har hatt en rekke møter med frivillige og ideelle organisasjoner, og der får vi noe forskjellige synspunkter på hva som er problemstillingene. Så vil det være vår oppgave å sammenfatte dette i eventuelle endringer når den tid kommer.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-16:
Da jeg kommenterte at jeg skulle ønske at flere var opptatt av Adecco-saken, så var det fordi representanten Håbrekke sa det var en rekke rød-grønne politikere som hadde vært opptatt av det, og da syntes jeg det hadde vært greit om også flere fra andre partier hadde vært opptatt av det. Det var bakgrunnen for min kommentar. Ja, vi jobber med saken. Vi har som sagt ikke gått veien om å sette ned et utvalg. Vi jobber fra mitt departement med å kartlegge. Vi har hatt møter, og det er den måten vi har valgt å organisere det arbeidet på nå. Jeg tror det har vært en god måte å gjøre det på for å kunne komme tilbake ganske raskt med eventuelle endringer, i stedet for – som jeg svarte til forrige spørrer – å gå veien om et utvalg som skal jobbe med saken.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-16:
Jeg syntes det ble en litt rar sammenligning, men jeg kan forsikre representanten Hagesæter om at vi driver et aktivt fornyingsarbeid i Norge. Mye har skjedd de siste fem årene. Blant de siste tingene som er levert fra regjeringen på det området, er at vi har endret revisjonsplikten for mange små bedrifter. Det har stor betydning for veldig mange småbedrifter, som får lettet sine byrder. Så skjer det heldigvis et ganske omfattende arbeid i forvaltningen, der vi gjør endringer i måten vi driver forvaltningen på. Vi kan tenke tilbake på eksempler på noe som har pågått en tid – det Skatteetaten har gjort med selvangivelser, og det Lånekassa har gjort. Men heldigvis skjer det nå mange andre elektroniske forsøk, som gjør at vi kommer til å ha en forvaltning som drives mer effektivt i framtiden. Blant annet har det at vi nå har elektroniske visumsøknader ved utenriksstasjonene, gjort at vi sparer ressurser på de 130 000 visumsøknadene som hvert år er blitt levert inn der. Slik kan man gå igjennom område for område. Men jeg er enig i at vi fortsatt må holde trykket oppe på fornyingsarbeidet. Jeg er nå særlig opptatt av at vi får gjort et grep når det gjelder kommunesektoren. Det er 430 norske kommuner som i for stor grad gjør ting på egen hånd. Jeg har satt i gang et arbeid sammen med Kommunal- og regionaldepartementet og KS for å gå igjennom det vi gjør på kommunesektoren. KS har nå fattet et vedtak der de også ønsker en mer sentral tilnærming til hvordan vi gjør endringer innenfor kommunesektoren når det gjelder å ta i bruk IKT-løsninger i kommunene. Det er et arbeid jeg vil følge opp svært nøye, for jeg tror det er veldig mye å hente. Jeg fikk en rapport forrige fredag som sier noe om at det er mye penger å spare også på det området.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-16:
Resultatene kommer løpende. Elektronisk frikort har vi en prøveordning på nå i to kommuner. Det vil bli innført når prøveperioden er over. Vi har nå fått innført at alle refusjoner av helseutgifter – egenandeler – får vi som et egenandelskort rett i posten. Det fungerer. Nav har lansert en tjeneste der du får pensjonssøknadene dine behandlet over nett. Ordningen med å kunne anmelde tyverier på nett er gjennomført. Vi innkaller folk til sesjon til militæret gjennom nettet. Vi innfører nå fra 1. juli i år en ordning der alle fakturaer som skal inn til staten, skal sendes elektronisk. Sånn kan du ramse opp forskjellige tiltak som settes i verk løpende. Jeg tror det er viktig at vi har en løpende tilnærming til dette der vi går gjennom sektor for sektor og får på plass nye elektroniske løsninger. Det kommer mange, og det vil komme flere i framtiden.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-16:
Ja, vi har konkrete planer om å redusere byråkratiet på den måten at vi ønsker å ta i bruk, som jeg sa i mitt forrige svar, mange nye digitale tjenester. Det gjør at vi kan frigjøre arbeidskraft til andre oppgaver som er viktige for brukerne våre. Når vi klarer å halvere antallet som jobber med helserefusjoner i direktoratet, betyr det at vi kan frigjøre folk til å jobbe med arbeidsoppgaver som Nav tidligere ikke hadde folk til. Sånn må vi gå igjennom område for område og se om vi klarer å ta ut effektiviseringsgevinster. Når det gjelder Landbruksdepartementet, er det så vidt jeg husker, et av de få departementene som faktisk har nedgang i sine driftsutgifter. Det tyder vel på at man har gjort en god jobb med å endre arbeidsformene i det departementet. Ja, det er planer om å gjøre mange fornyingstiltak på de forskjellige departementsområdene. Det betyr at vi frigjør arbeidskraft til områder der det er viktig å ha arbeidskraften i framtiden.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-03-16:
Ja, vi har fått gode ideer fra allmennheten. Jeg synes det at vi hører på dem som er brukerne våre, må være noe av det som er viktig. Det at vi brukerretter staten, lar brukerne stå i sentrum, sånn at brukerne også kan peke på områder der det er behov for endringer, mener jeg er et nødvendig tiltak for at vi skal kunne drive forvaltningen vår så effektivt som mulig i tiden framover. Så er det også sånn at vi jobber med en rekke andre områder, som jeg har vært inne på her, og jeg kunne dra fram mange flere eksempler på hvordan vi jobber nå for å kunne ta i bruk særlig IKT-løsninger for å drive forvaltningen vår mer effektivt. Men jeg mener det er en god ting å høre på brukerne, om hvordan vi skal forenkle og drive forvaltningen vår bedre i tiden framover. Vi har fått mange gode ideer som vi skal ta vare på og jobbe videre med.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-03-16:
Jeg må ærlig talt si at jeg skulle ønske det hadde vært samme trykk på og vilje til å få til noe for de frivillige organisasjonene som det har vært i fordømmelsen av Adecco. Da unnslår regjeringen og regjeringspartiene seg ikke for å bruke den saken til å hylle frivillig sektor. Men når man får et konkret spørsmål i dag, er svaret at man driver med kunnskapsinnhenting. Man driver med analyser, og man har møter med de frivillige organisasjonene. Det er ikke ett politisk signal om at man har tenkt å foreta seg noe konkret som sørger for at det blir slutt på dagens situasjon, med massiv nedleggelse av institusjoner drevet av frivillige. Så jeg må spørre statsråden: Har man politisk interesse av at den frivillige sektor fortsatt skal leve og kunne drive institusjoner i dette landet?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2011-03-16:
Velferdssamfunnet vårt trenger ulike aktører, både offentlige virksomheter, private ideelle og private kommersielle, og som statsråden sier, er ikke grenseoppgangen mellom de ideelle og de kommersielle lett å se. Dette var også noe vi tok opp i et Dokument 8-forslag som Fremskrittspartiet fremmet for en god tid tilbake, hvor vi fokuserte på dette med at de ideelle organisasjonene kanskje var i ferd med å forsvinne i løpet av fem til ti år. Et av våre forslag der gikk ut på at man skulle nedsette et bredt sammensatt utvalg med alle disse aktørene, for å kunne få fram hva som hindrer forutsigbarhet, og ikke minst for å ha fokus på kvalitet og kvalitetsutvikling. Det gikk de rød-grønne imot, ut fra en slags ideologisk overbevisning om at de private nærmest skulle feies av banen. Vi vet at det er lovbrudd i alle disse typene virksomheter. Men kan statsråden tenke seg å ta initiativ til å nedsette et slikt bredt utvalg som vi i sin tid ba om?
Bent Høie (Høyre), 2011-03-16:
Det må være grenser for hva en statsråd tillater seg å si fra Stortingets talerstol, når en hevder at det kun er de rød-grønne som har vært opptatt av Adecco-saken. Jeg vil bare minne om at Oslo kommune, som styres av de borgerlige og med Høyre i spissen, umiddelbart sa opp avtalen med Adecco på bakgrunn av bruddene på arbeidsmiljøloven. Det står i sterk kontrast til måten den rød-grønne regjeringen håndterer tusenvis av brudd på arbeidsmiljøbestemmelsene i offentlig sektor på gjennom året. Men mitt spørsmål er knyttet til Innst. 294 S for 2009–2010, fra Stortingets helse- og omsorgskomité, der en enstemmig komité sier: «Komiteen mener det i tillegg er behov for at det raskt nedsettes en arbeidsgruppe som vurderer særskilt vilkårene for ideelle og nonprofittbaserte institusjoner med sikte på å løse de akutte problemstillingene som institusjonene opplever.» Denne innstillingen ble avgitt 1. juni 2010. Statsråden er opptatt av tempo. Når ble utvalget nedsatt?
Bent Høie (Høyre), 2011-03-16:
«Fagmiljøet og brukerorganisasjonene rapporterer om at tilgangen til avgiftningsplasser for rusavhengige i Oslo har blitt dårligere de siste årene, spesielt for alkoholavhengige. I det nye systemet må den rusavhengige ha henvisning, som skal bli vurdert av et inntaksteam, før en kan få tilbud om avgiftning eller akuttplass. Dette krever så mye fra pasienten at noen pasienters rett til spesialistbehandling ikke blir oppfulgt. Hva vil statsråden gjøre med dette?»
Bent Høie (Høyre), 2011-03-16:
Da rusakutten i Oslo ble etablert med 13 nye akuttplasser, tror jeg ikke det var noen som trodde at det delvis skulle finansieres gjennom at en nedla henholdsvis 12 og 17 avgiftningsplasser. Det betyr at i realiteten er kapasiteten på avgiftningsplasser i Oslo nå redusert med 29. Isteden har en fått 13 akuttplasser. Men ved de akuttplassene drives ikke avrusning. Det betyr at det blir en ny vurdering videre før en eventuelt får en avgiftningsplass. I beskrivelsen av dette fra Oslo universitetssykehus står det at det er de som bruker illegale rusmidler, som skal prioriteres. Det betyr at alkoholikere, som tidligere kunne spasere inn og få avgiftning, ikke lenger kan dette. Mener helseministeren dette er en god ordning?
Bent Høie (Høyre), 2011-03-16:
Jeg er fullstendig klar over at på papiret har rusavhengige samme rettigheter som alle andre pasienter. Men skal den rettigheten ha et reelt innhold, må papirrettigheten håndteres på en annen måte for denne pasientgruppen enn for f.eks. somatiske pasienter som venter på en kneoperasjon. Det er en klar tilbakemelding fra fagmiljøet i Oslo om at tilgangen på avrusning for de slitne alkoholikerne i Oslo er blitt dårligere etter denne omleggingen. Hva er det i pasientgrunnlaget i Oslo som gjør at en mener at det er forsvarlig at 29 avrusningsplasser i spesialisthelsetjenesten i Oslo er forsvunnet? Det er ingen ting i pasientgrunnlaget som tilsier at det er behov for færre avrusningsplasser, tvert imot. En burde opprettholdt det samme antallet som før.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-03-16:
Nei, det gjør det ikke. Det som er tema for ungdomsskolemeldingen, er å få til en mer praktisk, relevant og motiverende ungdomsskole, fordi vi ser at motivasjonen på ungdomsskoletrinnene er sterkt dalende og aldri lavere enn på 10. trinn. Men det er helt avgjørende at vi har gode lærere for å få til det – det er nøkkelen til å få til en variert og motiverende undervisning. Så skal jeg komme nærmere tilbake til hva som er innholdet i det. Men det arbeidet som vi nå har i gang med ny grunnskolelærerutdanning, er det som følgegruppen nylig har avlagt rapport om. Vi ønsker å ha en følgegruppe knyttet til dette for hele veien å bli sekundert på om vi lykkes i den todelingen av grunnskolelærerutdanningen som vi nå har innført. Vi lykkes på mange områder, og vi må hele veien våke over at vi får til det vi skal, som dreier seg om mer faglig forypning på ungdomstrinnene, altså på de øverste trinnene. Men det dreier seg også om en lærerutdanning som forbereder kommende lærere bedre på praksis, som gir dem bedre utstyr og verktøy til å være leder i klassen, og sånn sett sørger for et bedre læringsmiljø. Jeg har ingen nye signaler å komme med når det gjelder femårig lærerutdanning. Det har vært diskutert i Stortinget tidligere. Det er startet opp ved Universitetet i Tromsø, og jeg vet at andre også gjerne skulle ha kommet i gang med det. Men vi har også noen problemstillinger i forhold til å utvide lengden på lærerutdanningen, og når det gjelder å rekruttere lærere og sørge for at vi får lærere ut i skolen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-03-16:
Det skal vi selvsagt, men akkurat nå har vi hendene fulle med noe som er en suksesshistorie. Vi har altså fått opp rekrutteringen til lærerutdanningene med 30 pst., og vi har dokumentasjon på at omdømmet til læreryrket, både i befolkningen generelt og blant nye studenter, er raskt oppadgående. Læreryrket har blitt mye mer interessant, mye mer attraktivt, og nå gjelder det å ha fokus på at lærerutdanningen utvikler seg slik at den også innfrir de forventningene som studentene har. Så tar vi diskusjonen om femårig lærerutdanning i neste runde. Det vi nå har fokus på, er de andre lærerutdanningene – ikke grunnskolelærerutdanningen, som selvfølgelig har sitt løp, men lærerutdanningene for 8.–13. trinn, som vi nå har fullt fokus på. Her er vi faktisk i gang med en jobb som viser veldig gode resultater så langt. Jeg er helt sikker på at representanten Trine Skei Grande gleder seg med oss i det, at læreryrket blir mer attraktivt.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-03-16:
Jeg gjør oppmerksom på at regjeringen Bondevik overlot forhandlingsansvaret for lærere til kommunene, så Venstre har vært med på å gi ansvaret for to vesentlige områder som er avgjørende for rekruttering og for å beholde lærere, til kommunene. Det ene er lønn, og det andre er arbeidstid. På det området står Stortinget og regjeringen uten virkemidler. Det vi har virkemidler for, er lærerutdanningen og alt vi kan gjøre for rekrutteringen – det er avgjørende viktig at vi lykkes med det samarbeidet vi har med organisasjonene og partene om etter- og videreutdanning – og så er det den jobben vi har i forhold til å få avbyråkratisert skolen. Vi har nylig behandlet Tidsbrukutvalgets innstilling her i Stortinget, og det er avgjørende viktig at vi er oppmerksomme på hvor mye tid det som vi synes er gode ideer, tar. Og så er det det som jeg også jobber med, nemlig en ressursnorm for skolen. Når jeg ser hvor mange lærere det er som går av med AFP, osv., vet jeg at de vil sette pris på å ha færre elever å følge opp.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-03-16:
Det ville aldri falle meg inn å kalle representanten Tord Lien for «en stakkars stortingsrepresentant». Til det har vi for mange interessante runder i Stortinget om det som er mest avgjørende for framtiden vår, nemlig at vi lykkes med å ruste opp hele kunnskapsløpet, ikke minst grunnskole og videregående opplæring. Jeg har ikke noen nye signaler å komme med nå når det gjelder femårig lærerutdanning, men vi har et svært arbeid på gang for å få den nye grunnskolelærerutdanningen av en slik kvalitet og med et slikt innhold at de studentene som begynner der – og det er altså 30 pst. flere enn før – møter en krevende, utfordrende og utviklende lærerutdanning. For det er jeg helt sikker på har betydning både for hvor lenge de kommer til å bli, og for hvordan de kommer til å utføre jobben sin. Og så har vi dette omfattende opplegget for etter- og videreutdanning. Vi holder nå også på med de andre lærerutdanningene. Så får vi komme tilbake til i hvilket tempo vi kan gjennomføre femårig lærerutdanning.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-03-16:
For det første synes jeg de anbefalingene man har fått med seg fra OECD, er veldig overforenklet. Vi har bedt OECD om å bistå oss med en egen forskergruppe knyttet til ungdomsskolemeldingen. Det er en spennende gruppe, som vi diskuterer med og får anbefalinger fra, men de endelige anbefalingene har ikke kommet. Men kjernen i det vi diskuterer, er kvaliteten på lærerne, hvem vi rekrutterer, hvordan de skal utvikle seg videre, og hva slags kompetanse de har. Nå har vi akkurat innført kompetansekrav til en del av lærerne i grunnskolen. Vi begynner der, for det er ganske krevende å få til en innfriing av de formelle kompetansekravene som vi nå innfører. Når det gjelder etter- og videreutdanning, har vi, sammen med de partene som vi så langt har utarbeidet dette opplegget med, blitt enige om endringer i måten dette nå gjennomføres på, som gjør at det er mulig med flere desentraliserte tilbud. Og så følger vi selvfølgelig opp.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-03-16:
Vi har bedt om en oversikt fra kommunene over hvor mange det er som har en veiledningsordning eller en mentorordning på plass, og hvor mange det er som har planer om å innføre det. Det gir et ganske optimistisk bilde. Dette er noe som kommunene er opptatt av. I veldig mange kommuner har de fått det til. Men vi følger nøye med på dette, for det sier ikke så mye om hva slags kvalitet det er på det tilbudet om veiledning som gis. Så det er egentlig to spor vi må følge her. Det ene er: Er vi sikre på at alle får? Det andre er: Hva slags tilbud skal de få? Jeg er helt enig med representanten Dagrun Eriksen i at her gjelder det å ha en god lærerutdanning, men også en god oppfølging, særlig de første årene, for det er da man virkelig får brynt seg og ser om man lykkes og har det verktøyet man trenger. I en slik sammenheng er en veiledningsordning veldig viktig.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-03-16:
Ja, jeg hører statsråden sier at vi får stadig nye lærere, og det er veldig bra. Men det som er like viktig, er at vi får lærerne til å fortsette å være i skolen. Representanten Skei Grande viste til Utdanningsforbundets undersøkelse, som jeg håper statsråden har fått med seg, og den oppgir en rekke tiltak for at lærerne blir værende i skolen. Det å få tid til å være lærer er et av tiltakene, men lønn er også viktig. Så er det slik at vi ikke skal blande oss opp i lønnsspørsmålet, det er for partene i arbeidslivet. Kompetanse og karrieremuligheter for lærere er viktig. Hvordan vil statsråden bidra til at lærerne fortsetter i skolen? Et kompetansebasert lønningssystem kunne være klokt.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-03-16:
Jeg har følgende spørsmål: «Det at en milliard kroner til samferdselsformål står ubrukt, har provosert mange. Fagetatenes underlagsrapport til ny Nasjonal transportplan viser at miljøutfordringene og økt tilflytting til de store byene våre gjør at staten må bidra mer til utbygging av kollektivtrafikken. Samtlige partier bruker nå stadig mer penger på samferdsel, men det som er like viktig, er hvor klokt disse pengene brukes. I Aftenposten onsdag 9. mars går det frem at jernbanedirektøren ønsker en mer helhetlig utbygging og økt konkurranse. Er statsråden enig i dette?»
Borghild Tenden (Venstre), 2011-03-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg vil komme litt tilbake til det, for jeg synes ikke hun svarte helt på det jeg spurte om. Det er mange gode formål å bruke penger på innenfor samferdselssektoren. Mandag i forrige uke hadde jeg den glede å kjøre med Bybanen i Bergen i rushtiden. Jeg kunne med egne øyne se hvilken suksess dette var. Jeg håper statsråden også har kjørt med denne banen. Venstre var i regjering en sterk pådriver for Bybanen. Nå har de store planer i Bergen om utvidelse mot Flesland, deretter mot Åsane, som vil innbefatte Norges Handelshøyskole, og senere til Fyllingsdalen via Haukeland sykehus. Det er imidlertid svært dyrt med baneløsninger, noe statsråden helt sikkert er klar over. Er bybaneutbygging noe statsråden vil prioritere, og hvis ikke, har statsråden noen tanker om hvordan finansieringsspørsmålet kan løses, slik at viktige bybaneutbygginger kan realiseres?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-03-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er fullstendig klar over at det er fylkeskommunens ansvar, men det kommer nå mange positive signaler bl.a. fra veidirektøren, Terje Moe Gustavsen. Han sier at befolkningsveksten og høyere inntekter vil føre til økt trafikk først og fremst i storbyområdene, og at kollektivsatsingen derfor er nødvendig. Jernbanedirektøren ønsker en mer helhetlig utbygging, som jeg nevnte i mitt spørsmål, og hun ønsker også mer konkurranse. Hvis Aftenposten 10. mars siterte samferdselsministeren rett, støtter hun opp om dette. Kan samferdselsministeren si litt mer konkret om hva hun tenker om fremtidige finansieringer og økt konkurranse?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-03-16:
Det er ikke så lett å forstå dette for en stakkars stortingsrepresentant. På den ene siden skal man lovfeste høyere lærertetthet, og på den andre siden mener man at femårig lærerutdanning er til hinder for å få tilfredsstillende antall lærere i skolen. Men vi vet veldig mye, og vi har veldig store ambisjoner for skolen. Felles for alle ambisjonene for skolen er at kvalitativt gode lærere er det som må til for å få til disse ambisjonene. Vi vet også at det å lære didaktikk og fag samtidig er en fordel, og vi vet at femårig lærerutdanning faktisk er en stor fordel i skolen. Så har jeg forståelse for at man ikke kan si at man har ambisjon om å løse dette i morgen. Men er det en ambisjon for regjeringen at dette kommer på plass på sikt, at alle lærerne i Norge i framtiden får femårig lærerutdanning?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-03-16:
«Det er en kjent problemstilling at en lang rekke forskningsprosjekter som blir vurdert som «fremragende» og «eksepsjonelt gode» av Forskningsrådet, allikevel ikke mottar støtte. Ifølge Aftenposten den 7. mars har nå flere av universitetene vedtatt å sette av egne midler til den frie konkurransearenaen for den beste forskningen, dette under forutsetning av at Stortinget setter av like mye. Hvordan vil statsråden legge til rette for at dette kan bli en realitet?»
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-03-16:
Jeg etterlyser for så vidt ikke noen klare løfter om budsjettøkning i neste års budsjett. Jeg har stor forståelse for at det er en debatt vi får komme tilbake til, men jeg tenker at denne salen er en glimrende arena for å ha noen visjoner. Forskningsrådet er etablert for å være en nasjonal konkurransearena for den beste forskningen, og jeg vil si at det er blitt delvis svekket av veldig tematisk programstyring. Jeg er glad for at statsråden problematiserer at mange av pengene er bundet opp i lange prosjekter, og håper at jeg også i det kan lese signaler om at det er noe man vurderer å endre på. Jeg er også glad for at statsråden sier at alle pengene kommer ikke fra Kunnskapsdepartementet, og jeg håper det betyr at vi i framtiden får en tettere samordning av forskningsmidlene. Jeg vil bare avslutte med å spørre om statsråden er enig i min visjon om at vi bør styrke Forskningsrådet som en nasjonal konkurransearena, med de interne prioriteringene det må medføre.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-03-16:
Jeg kan ikke komme på at jeg snakket om grunnforskning i det hele tatt. Jeg snakket om mindre grad av styring og større grad av fokus på kvalitet, noe jeg mener var intensjonen med etableringen av Forskningsrådet. God forskning kan være anvendt forskning og utvikling, og det kan være grunnforskning. Det er en selvfølge. Jeg synes de nye tankene fra Forskningsrådet om å gå gjennom begrepsbruken for de tingene er fornuftige, og det tror jeg for så vidt statsråden og jeg er enige om. Men det er jo en gang slik at det står, som jeg sa i stad, mange prosjekter som er ratet i de to høyeste kategoriene – kategori 6 og 7 – uten støtte, mens man når det gjelder en del andre programmer, til en viss grad kompromisser på kvalitet. Jeg oppfatter at det er et problem, og jeg håper statsråden er enig med meg i at kvalitet i forskningen må være viktig, også for å skape entusiasme blant velgerne for økt satsing på forskning.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-03-16:
Få vil bestride OECDs kompetanse på utdanningsområdet. Når OECD i sine anbefalinger overfor Norge er så tydelige på å innføre strengere krav til lærerjobben og større faglig fordypning, har jeg to spørsmål til statsråden. For det første: Kompetansekrav til lærere har vært på høring. Er det nå slik at man vil lytte til OECD og innføre kompetansekrav til alle lærere fra 1. klasse i norsk skole, i lys av det OECD sier? For det andre: Når statsråden ikke vil foreslå master, vil regjeringen i stedet bidra til å få til etter- og videreutdanning så det virkelig monner? I dag står den satsingen på stedet hvil, til tross for at sju av ti lærere i norsk skole opplever et klart behov for faglig påfyll.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-03-16:
Å diskutere lengden på en lærerutdanning gir oss ikke bedre lærere. Det må være innholdet i lærerutdanningen som er viktig. Kristelig Folkeparti er bekymret over at praksisdelen ikke ble mer utvidet i den lærerutdanningen vi nå har vedtatt gjennom Stortinget. Det kritiske punktet – for å gå tilbake til det første spørsmålet som ble stilt i denne saken, nemlig at vi ikke klarer å beholde lærerne, eller at de ikke velger læreryrket – er det første året i læreryrket: Hva må til for at vi skal klare å få dem til å fortsette i skolen, til å ha lyst til å fortsette i den jobben de har utdannet seg til? Kristelig Folkeparti har et forslag om en obligatorisk mentorordning. Regjeringen har isteden valgt å innføre en frivillig mentorordning, som ikke gir noen forpliktelser eller et system og en struktur som lærerne får god hjelp av. Vil statsråden på bakgrunn av behovet for å få folk til å stå i læreryrket nå vurdere å sette dette inn i en obligatorisk setting?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2011-03-16:
Eg har eit spørsmål til fornyingsministeren. Noreg er som kjent eit høgkostland. Vi har høge lønningar i Noreg, vi har høge skattar og avgifter i Noreg, og vi har høge transportkostnader i Noreg. Det gjer det dyrt å produsere varer og tenester i dette landet. Då er det sjølvsagt særdeles viktig at vi er effektive, at vi er innovative, og at vi heile tida fornyar oss. Dessverre er det slik at sidan det raud-grøne regimet overtok i 2005, så har det skjedd lite eller ingenting når det gjeld fornying, frå regjeringa si side. Det er synd, det er trist, og det er også alvorleg. For samtidig som vi står på staden kvil i Noreg, så gjer dei fleste andre land veldig mykje når det gjeld fornying. Det gjeld både i Europa og i andre verdsdelar. Sjølv det kommunistiske regimet på Cuba gjer vesentleg meir enn den raud-grøne regjeringa i Noreg når det gjeld fornying. Nyleg kunngjorde president Raul Castro eit fornyingsprogram for offentleg sektor som medfører at heile 500 000 tilsette i offentleg forvaltning gradvis skal fristillast til fordel for privat sektor. Det vil sjølvsagt bety reduserte offentlege utgifter og auka inntekter. Det vil styrkje økonomien for staten Cuba og gjere at Cuba vil vere betre rusta for framtida. Då er spørsmålet mitt til statsråden: Er fornyingsministeren komfortabel med at det kommunistiske regimet på Cuba er meir oppteke av fornying enn det raud-grøne regimet i Noreg er?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2011-03-16:
Eg registrerer at det er sett i gang mykje arbeid, men eg synest ikkje vi ser så veldig mykje resultat av det arbeidet. Når det gjeld revisjonsplikta, er det eit positivt tiltak som Framstegspartiet har ivra for i mange år. Men også her kjem vi diltande etter dei andre nordiske landa, og eg meiner vi var altfor seint ute. Når det gjeld elektronisk fornying – IKT – skjer det heldigvis noko. Det skulle jo berre mangle. Men heller ikkje her er vi spesielt offensive. Eg kunne jo tenkje meg å få vite litt meir om det arbeidet. Kva tid kan vi få resultatet av dette arbeidet som ein har halde på med? Den raud-grøne regjeringa tok altså over i 2005, ein har hatt lang tid på seg, både til å setje i gang arbeidet og til få arbeidet gjennomført. Då blir spørsmålet: Når kan vi vente å få resultatet av dette arbeidet som ein held på med?
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2011-03-16:
For ei tid tilbake sa tidlegare landbruksminister Sponheim: kvar mann si høne. No kan snart bøndene seie nokolunde det same: Kvar bonde sin byråkrat. Talet på bønder har gått dramatisk ned dei siste åra, sjølv under den raud-grøne regjeringa, utan at ein kan seie at det same har skjedd i Landbruksdepartementet. Det er etter mitt skjøn heilt nødvendig at ein får gjort noko med byråkratiet i staten. Mitt spørsmål til statsråden er difor: Har statsråden konkrete planar om å redusere, modernisere og effektivisere staten sitt byråkrati?
Michael Tetzschner (Høyre), 2011-03-16:
Det er vanlig å henvise til IKT-verktøy når man snakker om effektivisering i staten. Jeg måtte dessverre anmelde et sykkeltyveri og fikk da en automatisk henleggelse uten at det hadde vært noe menneske imellom. Da jeg så ringte politistasjonen for å høre hvordan dette kunne ha seg, sa de at jeg formodentlig bare skulle ha en bekreftelse overfor mitt forsikringsselskap. Så det ble egentlig ikke gjennomført noen etterforskning, men det hadde jeg vel heller ikke ventet. Mitt spørsmål er mer konkret: Fornyingsdepartementet la på sin hjemmeside ut en oppfordring om å komme til departementet med ideer til hvordan man kunne drive staten enklere. Det gjorde man 28. november. Det er tre måneder siden nå. Jeg lurer på om man har fått ideer fra allmennheten, siden man tydeligvis har sluppet opp for gode ideer selv?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-03-16:
Jeg takker for smidighet og ikke minst for mulighet til å tenke gjennom saken én gang til. Jeg har kommet frem til at det er et meget godt forslag som jeg vil legge frem på vegne av stortingsrepresentantene Sonja Irene Sjøli, Bent Høie og meg selv, som handler om momskompensasjon for borettslag som er en del av det kommunale helse- og omsorgstilbudet.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2011-03-16:
På vegne av representantene Linda C. Hofstad Helleland, Svein Harberg, Olemic Thommessen og meg selv vil jeg fremme et forslag om styrket kontakt med hjemmet og mer tid til barna gjennom bruk av digitale hjelpemidler i barnehagen.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2011-03-16:
«Helseforetakene overtok fra 1. januar 2010 ansvaret for den kommunale jordmorberedskap/følgetjeneste. Gravide med mer enn 1 ½ time til fødested har rett på følgetjeneste. Det kommer nå henvendelser fra mange kommuner, bl.a. fra Meland, som viser til at helseforetakene ikke tar dette ansvaret fullt ut, og at det fører til et redusert tilbud til fødekvinnene i kommunen og regionen. Hva vil statsråden gjøre for å følge opp Stortingets vedtak om en forsvarlig følgetjeneste?»
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2011-03-16:
Jeg takker for svaret. Jeg synes for så vidt ikke at det var noen tydelig og klar oppfølging fra statsrådens side. Det er nemlig ikke bare i de fem kommunene dette gjelder. Vi har fått melding fra Den norske jordmorforening som sier at dette gjelder for hele landet. Kommuner varsler oppsigelser av jordmødre som er i beredskap og har følgetjeneste. I St.meld. nr. 12 for 2008–2009 sa Nasjonalt råd for fødselsomsorg at «følgetjenesten må ha kompetanse i grunnleggende fødselshjelp» osv., «komplikasjoner, samt å ta seg av den nyfødte». Men departementet sier i samme stortingsmelding at i praksis vil det være jordmor, men at «andre yrkesgrupper kan også være aktuelle». Hvilke andre yrkesgrupper mener statsråden har den nødvendige kompetanse til å ta dette ansvaret?