Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-09:
SV er opptatt av at alle elever skal få stor frihet til selv å velge hvilken utdanning, utdanningsprogram og skole de ønsker å gå på. I skolehverdagen handler medvirkning ofte om elev–lærer-samarbeid, valg av arbeidsform, aktiviteter i undervisningen, vurderingsformer elevene mener gir økt læring og motivasjon, og om hvordan skolen kan legge til rette for trivsel og trygghet for alle. Målet er jo at alle elever skal få realisert sitt livsprosjekt, intet mindre. Jeg synes perspektivet til regjeringen når det gjelder hva som er valgfrihet, er fryktelig smalt. Vi burde ha det store bildet: Hvordan får enhver mest mulig frihet til å utnytte sitt potensial, til å utvikle seg selv, til å få en skolehverdag på elevens egne premisser. Regjeringen er opptatt av at elever i videregående skole skal få større frihet til å kunne velge en skole som ligger i et annet fylke enn det som de bor i. Ja, det er SV også opptatt av. SV er opptatt av at elevene skal ha så stor valgfrihet som mulig. Men spørsmålet som alltid utelates når høyresiden kommer med sine såkalte frie skolevalg, er: Hvem sin frihet, og til hvilken pris? Det er flere utfordringer med det lovforslaget regjeringen fremmer knyttet til såkalt fritt skolevalg. La meg nevne to: For det første er det noen ganger sånn at ønsket om frihet for noen få kan gå på bekostning av fellesskapets interesser og dermed ramme mange andre. Jeg vet at det er populært i Høyre-kretser å raljere med fylkeskommunen. Det er liksom litt morsomt i seg selv å si «fylkeskommune», men hvis jeg var regjeringspartiene, ville jeg tatt de innspillene som har kommet – ikke bare fra fylkeskommunene, men også fra Utdanningsforbundet og flere andre – litt mer på alvor, for de handler om hvordan vi skal unngå en sentralisering av skoletilbudet, som vil ramme mange elevers frihet. Muligheten til å kunne gå på en skole i sitt nærområde er jo også en viktig frihet for mange. Vi får et smalere tilbud hvis skoler og utdanningsprogram over tid legges ned på grunn av den politikken høyresiden fører, både lokalt og nasjonalt, og som gjennom mange ulike grep trekker i den retningen: mer karakterbaserte opptak, flere privatskoler osv. Her reduserer man mulighetene til å dimensjonere tilbudene i forhold til antallet læreplasser i fylket også. For det andre: Får alle elever friere skolevalg? Nei, dessverre er det ikke sånn. Det er de elevene som har best karakterer, som får større frihet. Det vi frykter, er at hvis det blir vanskelig å opprettholde et nærskoleprinsipp og et geografisk styrt skolevalg internt i fylkene, vil det legge press på flere fylker som i dag har en sånn modell, til å gå bort fra den. I SV er vi tilhengere av et nærskoleprinsipp også når det gjelder opptak til videregående utdanning. Erfaringene med det fra flere fylker er gode og viser at en sånn modell kan gjøre at flere elever får gå på den skolen de vil, enn et rent karakterbasert opptak vil gjøre. «Fritt skolevalg» er egentlig et misvisende begrep. Vi burde slutte å bruke det. Det er karakterbasert opptak som høyresiden er for, og det innebærer selvfølgelig bare valgfrihet for noen elever, nemlig de som har de beste karakterene. Derfor er SV en del av det flertallet i komiteen som ønsker å sikre elevene en sterkere rett til å krysse fylkesgrensene og få skoleplass i de tilfellene der det er nødvendig, f.eks. når en elev ikke kan få det opplæringstilbudet hun ønsker seg, i sitt fylke, eller når reiseveien blir ekstra lang fordi en skole i et annet fylke er geografisk sett nærmere, eller når det finnes sosiale eller pedagogiske grunner som tilsier at det er lurt å krysse fylkesgrensen, eller for elever som har samisk, kvensk eller finsk som morsmål. Så det finnes muligheter for å sikre den typen valgfrihet, uten å gå så langt, og med de negative konsekvensene, som høyresiden legger opp til. Min tid renner ut, men la meg understreke at vi i SV er fornøyde med det som nå kommer når det gjelder praksisbrev. Vi har noen advarsler knyttet til gjennomføringen av det, som vi håper statsråden vil lytte til, ikke minst rådet om en evaluering etter tre–fem år. Men det er et riktig steg å ta, og der støtter vi regjeringen.