Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2007-12-13:
Det er svært gledelig at vi får en utvidelse av ordningen med voldsoffererstatning. For Fremskrittspartiet er det viktig at de som er utsatt for kriminalitet, ikke blir ytterligere skadelidende. Et offer er noe man blir ufrivillig, mens det å begå vold eller kriminalitet er noe en velger å gjøre. Fremskrittspartiets justispolitikk bygger på hensynet til offeret, mer enn hensynet til den enkelte lovbryter og overgriper. Derfor er vi veldig glad for denne loven som vi i dag skal vedta. Den inneholder en utvidelse i forhold til hvem som skal få erstatning, og det blir tatt flere viktige grep som er viktig for den enkelte skadelidte og det enkelte offer. Mange gjerningsmenn har dessverre ingen penger eller verdier. Resultatet er derfor altfor ofte at voldsofre ikke får den erstatningen de er tilkjent ved dom. Samfunnets oppgave er da å sørge for at ofrene ikke blir skadelidende enda en gang på grunn av dette. Da blir de offer i dobbel forstand. Staten gjennom voldsoffererstatningen skal i slike saker i realiteten forskuttere det idømte erstatningsbeløpet der dette er fastsatt i dom, og kreve beløpet i regress overfor den dømte. Dette betyr at voldsoffererstatningen dermed ikke skal kunne settes under det idømte erstatningsbeløpet. For Fremskrittspartiet er det viktig å framheve at det bærende prinsipp må være likebehandling av skadelidte og ofre. Dette er, slik vi ser det, helt uforenlig med at en setter en grense på 20 G i forhold til hvert skadetilfelle. Grensen på 20 G innebærer at en vil få en urimelig og tilfeldig forskjellsbehandling, ut fra om det er en eller flere skadelidte pr. skadetilfelle. Her må jeg si at Regjeringen skuffer kraftig. Fremskrittspartiet reagerer på komitelederens utspill i pressen hvor hun gir uttrykk for at dette er noe hun vil gjøre noe med. Vi vet at det er mange tilfeller der ute som forskjellsbehandles, og det er spesielt krenkende overfor barn. Det er slik i dag at når det er flere søsken, må en dele erstatningen, men er en enebarn, får en hele beløpet. Når da komitelederen, og representanten Aspaker, går ut i pressen og sier at dette er urimelig, og at en må vurdere å gjøre noe med det, for så å skyve det foran seg til våren, er dette en hån mot ofrene. Det er i dag vi behandler lovforslaget, og det er i dag flertallet i denne sal har sjansen til å gjøre noe med denne maksgrensen, men de benytter den ikke. Slik Fremskrittspartiet leser denne saken, har regjeringspartiene, bestående av Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, alt i proposisjonen sagt hva de ønsker, og det er å opprettholde denne grensen. Igjen: det er faktisk i dag vi behandler loven, og ikke i revidert. Fremskrittspartiet ønsker videre å utrede om staten også i andre saker enn det som faller inn under denne loven, skal kunne forskuttere idømt erstatning for så å søke regress hos den dømte. Et eksempel kan være der en person har blitt utsatt for grov svindel og taper alle sine penger, med den følge at en må gå fra gård og grunn. Et annet eksempel er hvor en brannstifter har tent på huset som du og din familie bor i. Dersom en ikke har forsikring, vil en ofte stå på bar bakke, og en erstatning en er tilkjent, vil ha liten betydning om skadevolder ikke har midler. Staten har ressurser og verktøy den skadelidte ikke har, og staten kan derfor lettere inndrive sine krav. Fremskrittspartiet fremmer derfor forslag om iallfall å utrede dette nærmere, og håper statsråden kan ta med seg disse signalene. Under høringen ble det fra Advokatforeningen problematisert forholdet ikrafttredelse og hvilken virkning dette ville ha på handlinger begått før lovendringen trer i kraft. Grunnloven § 97 er satt til å beskytte den enkelte borger mot overgrep fra staten. Jeg vil for øvrig presisere at det er svært utenkelig at noen spekulerer i å bli utsatt for vold ut fra hvilke lovregler som eventuelt skulle gjelde. Fremskrittspartiet mener på denne bakgrunn at samtlige endringer i denne lov skal komme til anvendelse på søknader som innkommer etter lovens ikrafttredelse. Fremskrittspartiet mener videre at en ikke ved forsettlige straffbare handlinger bør kunne nedsette erstatningsbeløpet etter bestemmelsen i skadeserstatningsloven. Dette henger sammen med at vi ønsker at en i realiteten skal forskuttere beløp fastsatt i dom, ved at erstatning ikke skal settes lavere enn dommen sier. Når rettspraksis viser at en har satt ned erstatningssummen ikke bare på grunn av manglende betalingsevne, men også betalingsvilje, mener Fremskrittspartiet at dette er gått for langt. Fremskrittspartiet vil derfor avskjære denne muligheten til å nedsette erstatningsbeløpet når forholdet gjelder en forsettlig straffbar handling. Jeg vil igjen få si at jeg er glad vi nå får denne loven, som er så viktig for de skadelidte og for ofrene, på plass. Jeg vil likevel få påpeke at saken bærer litt preg av hastverk, og jeg skulle ønske at Stortinget hadde fått bedre tid til å behandle en slik viktig sak. Jeg vil gjerne takke forrige taler, Ingrid Heggø, for at hun tok opp den problemstillingen at det kanskje er en nemndsleder som skal ta beslutninger på egen hånd. Jeg støtter de signalene hun gav i den forbindelse. Jeg vil til slutt få ta opp mindretallsforslagene i innstillingen.