trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Det er ikke for å være raus, men la meg si at det er mange gode ting i denne plattformen – det er ikke for å være feig eller for å bløffe heller, jeg mener det – som det er i ethvert budsjett i Norge. Til representanten Bollestad: Ja, Kristelig Folkeparti har fått inn mange gode ting. Det tror jeg de kunne fått inn i en hvilken som helst regjeringsplattform i denne sal. Hun nevnte de ideelle, og det står mye om de ideelle, og hun stilte en del spørsmål om hvem som hadde fått inn det ene og det andre, og jeg tror svaret på spørsmålet var Kristelig Folkeparti. Men jeg vil også minne om at Kristelig Folkeparti var med opposisjonen i denne sal på å feste et tall til hvor de ideelles posisjon skulle være i barnevernet for å stå imot at de kommersielle fortrenger dem. Det var mot regjeringspartienes stemmer. Det sier noe om retning og hva som er realiteten, så vi får vente og se. Det er fint med økt barnetrygd på 80 kr i måneden, men hvis barnehageplassen øker med 120 kr, skjer det noe med økonomien og mulighetene som familiene har. Det har i debatten blitt stilt en del spørsmål om retning. I hvilken retning tar dette budsjettet oss? Derfor har det ikke vært så mye diskusjon om fiskeri- og landbrukspolitikken, noe vi får i gode fagdebatter siden. Men vi mener at denne plattformen tar oss i retning av økte forskjeller, f.eks. når det gjelder velferd i kommunene. Jeg har stilt flere spørsmålet: Hva er det ved den svenske modellen som nå skal gjennomføres i kommunene, som vil gi større valgfrihet? Den har ikke gitt større valgfrihet i Sverige. Det har blitt konkurser i omsorgssektoren. Det har blitt mer byråkrati, mer kontroll og en «fast track» for de kommersielle framfor de ideelle. Det er som representanten Kolberg sa: Kombinert med skattekutt gir det ikke valgfrihet til de mange, men det gir økte forskjeller på sikt. Representanten Trond Helleland fikk gjentatte spørsmål om hva han mente om at de 10 pst. som ligger nederst på inntektsskalaen, faktisk hadde falt de siste årene. Det er ikke slik at alle båter løftes når havet stiger. De har faktisk fått det dårligere. Flere kommer i jobb, sier representanten Helleland. Ja, disse menneskene er i jobb, og de faller. Det er fordi det er uorden i arbeidslivet som det ikke blir ryddet opp i, og det er tilstander der som ikke blir tatt på alvor. Der går man i feil retning. Siv Jensen har sagt at Fremskrittspartiet nå er fornøyd fordi deres forslag ikke lenger blir endret og nedstemt i Stortinget, men kommer gjennom i regjeringen. Nå får vi se resultatene, og jeg er enig med representanten Grøvan i at det er dem det må måles på. Vi skal være en tydelig opposisjon, vi skal ta ansvar, og vi skal vise at det finnes alternativer som tar Norge i en riktig retning. Vi skal gjøre det som Arbeiderpartiet, og vi skal gjøre det med andre opposisjonspartier – mest med våre nærmeste partnere, Senterpartiet og SV – og vise at det finnes et alternativ til denne regjeringen. Og vi skal selvfølgelig stille opp og ta ansvar der det er naturlig og riktig for landet.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Jeg hadde nesten lyst til å si halleluja. Det passer jo nå, med den nye regjeringen. Det var snakk om at opposisjonen ikke var så entusiastisk for den nye regjeringen. Nei, det ville vært litt mye. Men det påfallende er at posisjonen er så lite entusiastisk for den nye regjeringen. Fra denne plattformen ble presentert, har det egentlig vært forbausende lite entusiasme å spore, og vi har fått høre at mange av løftene som står i denne plattformen, gjelder bare i to og et halvt år. Det er en pause, og så skal det tas omkamp på de forskjellige tingene. Det synes jeg er oppsiktsvekkende. Jeg synes det er rart at min gode kollega Helleland er så beskjeden, han burde ta det som en kompliment. Det er altså ikke høyreregjeringen med stor h. Det er en regjering med høyreretning i politikken – det er for å ta denne regjeringsplattformen på alvor. Det største gjennomslaget kommer for Høyre og Fremskrittspartiet. Det er høyrepolitikk – kjent fra andre land, nå sterkere gjennomført i Norge. Det er tydelig. Så sier representanten Helleland på sin – hva skal vi si – lett belærende måte at vi skal inngå forlik så lenge det er basert på kunnskap. Det tror jeg vi alle kan slutte oss til er et godt utgangspunkt, men da er jo erfaringene ganske slette. Jeg er helt enig med min kollega Lysbakken, som sier at klima er et typisk felt vi burde samle oss om i forlik. Vi satt åtte år i flertallsregjering og inngikk to av dem. Denne regjeringen har både i mindretall, med samarbeidsavtale, og i flertall sagt nei. Det sier noe om viljen til å prøve å mobilisere et helt land ved å starte i nasjonalforsamlingen. Når det gjelder politiet, er det jo litt merkelig: Først har vi struktur, så tar vi kvalitet. Det tror jeg politifolk rundt om i landet vil synes er underlig. Køen på politiområdet i dag er ikke i politiet, den er i domstolene, hvor det gis rabatt til kriminelle fordi de ikke får behandlet sakene sine. Som forlikspartner for dette vil jeg si at det er regjeringen som har brutt forliket. Måten de har behandlet forlikspartnerne på, er å ikke holde forlikspartnerne informert, ta dem med, forklare hva som skjer underveis. Nei, det er ikke slik det virker. Vi har den holdningen at kommer det gode forslag, skal vi være positivt innstilt til det. Men med en regjering som vi med helt god dekning kan kalle høyreregjeringen, tror jeg ikke det kommer mange slike forslag. Når denne regjeringen har flertall, vil den fremme sine forslag. Da skal den møtes med tydelige alternativer. Det er vårt ansvar, og den oppgaven kommer vi til å gå til med stor entusiasme.
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Jeg vet ikke om representanten Støre ser det selv, men han starter innlegget sitt med å si at dette er en ny regjeringsplattform som nærmest er en avskrift av den gamle, og at det er rein Høyre- og Fremskrittsparti-politikk, og så bruker han store deler av innlegget på å snakke om de gjennomslagene Kristelig Folkeparti har fått. Ergo er det vel ikke noen særlig konsistens i det representanten Støre sier, akkurat som det i hans egne rekker er mangel på iallfall samhold og konsistens når det gjelder to viktige pilarer i norsk økonomi, nemlig leterefusjonsordningen for olje og gass, altså stabile rammevilkår for norsk energinæring, der Vestlandet og miljøtalsmann Barth Eide ønsker å endre dette, mens Schjøtt-Pedersen sier at en skal bevare det. Samtidig ser vi en debatt i LO og Arbeiderpartiet om å endre eller skrinlegge EØS-avtalen. Hvor glad – på en skala fra 1 til 10 – er Støre for at vi har en regjeringserklæring og fire regjeringspartier som er krystallklare på å beholde forutsigbare rammer og EØS-avtalen, når det i hans egne rekker er så stor usikkerhet?
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Jeg er glad for at Støre er glad for at regjeringen står fast ved viktige elementer i norsk politikk, og at Arbeiderpartiet slutter seg til det, i hvert fall per nå. Samtidig ser vi at på målingene er Rødt, Miljøpartiet De Grønne, SV og Senterpartiet like store som Arbeiderpartiet til sammen. Det betyr at en eventuell Støre-regjering er helt avhengig av støtte fra disse partiene. De vil kunne få betydelig innflytelse. Så ser vi at det eneste disse partiene er enige om, er å kaste regjeringen Solberg. De er ikke enige om felles retning. Det spriker. Senterpartiet kritiserer grønne avgifter, mens SV, Rødt, Miljøpartiet De Grønne og Arbeiderpartiet vil gå i motsatt retning. SV, Rødt og Miljøpartiet De Grønne vil bygge mindre vei, mens Senterpartiet vil det motsatte. SV og Rødt vil liberalisere innvandringspolitikken, mens Senterpartiet vil stramme inn. Senterpartiet vil skyte flere ulver, mens SV, Rødt og Miljøpartiet De Grønne vil gå i motsatt retning. Senterpartiet, Rødt og SV sier nei til EØS-avtalen, mens Arbeiderpartiet sier at de står bak den. Dette spriket – hvordan vil representanten Støre karakterisere det når det skulle komme til regjeringsforhandlinger? Er ikke det et fullstendig kaos?
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Jeg er glad for at denne debatten starter i en sånn optimistisk og positiv tone, men spørsmålet til Støre er vel egentlig om han anerkjenner – eller innrømmer – at et alternativ til den sittende regjering hviler på at han er nødt til å søke støtte i Stortinget fra partier som Rødt og Miljøpartiet De Grønne, som har en helt annen innfallsvinkel til verdiskaping, til EU-samarbeid, til EØS-samarbeid osv. Betyr det at Støre nå anerkjenner og aksepterer at Rødt og Miljøpartiet De Grønne vil være en del av hans parlamentariske grunnlag dersom han skulle måtte overta?
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Denne regjeringen har ett hovedmål: bærekraft. Det er sosial bærekraft og bærekraft for velferden, og hele forutsetningen for det er at flest mulig har tilknytning til arbeidslivet. Jeg mener at denne regjeringsplattformen på over hundre sider er gjennomsyret av tiltak, av målsettinger, for å gi folk muligheten til å bli inkludert, til å komme i jobb og til å skaffe seg gode liv. Bakgrunnen for det, muligheten for det, er at man har tilknytning til arbeidslivet. Arbeidsledigheten har gått ned, sysselsettingsandelen, som det var mye snakk om for noen år siden fra Arbeiderpartiet, har gått opp. Vi gjør en rekke tiltak for å inkludere både innvandrere og folk som har utfordringer med å komme inn i arbeidslivet. Så jeg mener at gjennomlesing av regjeringsplattformen gir mange svar på dette.
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Det er ingen tvil om at det å ha en tilknytning til arbeidslivet også gir et godt utgangspunkt for å kunne øke stillingen sin, og det å være i jobb, om det da er en deltidsjobb, gir mulighet for å kunne utvide stillingsprosenten. Så vet vi at det er ulike årsaker til at noen ikke ønsker det. Andre sliter med å få en høyere stillingsbrøk. Jeg mener at hele politikken vår baserer seg på at tilknytning til arbeidslivet er fundamentet for velferdssamfunnet, og da er det naturligvis sånn at vi må jobbe for at flest mulig har en lønn de kan leve av, og har en mulighet til å klare seg uten sosiale stønader og trygd. Derfor er det sånn at politikken vår legger opp til at tilknytning til arbeidslivet er det aller viktigste. Jeg mener at det gjennomsyrer denne regjeringsplattformen, det er det vi satser på – fordi verdiskapingen er avhengig av at alle deltar.
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Jeg mener jeg nå har svart på dette gjennom to spørsmål, nemlig at det vi bygger på, er hele verdiskapingskjeden. Når vi lager en regjeringsplattform, er forutsetningen at folk flest har tilknytning til arbeidslivet. Jeg kan ikke gå inn og si at du skal gå fra 10 til 20 pst., eller fra 30 til 50. Poenget er jo at man må ha et arbeidsliv som etterspør arbeidskraft, man må ha en økonomi som går godt, man må ha verdiskaping i Norge, man må ha vekst – som gjør at det blir rom for alle i arbeidslivet, at alle får anstendig lønn, og at alle har en tilknytning til arbeidslivet.
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Hvis en går inn i den berømte Granavolden-plattformen, står det veldig tydelig og eksplisitt at regjeringen skal følge de to rovdyrforlikene i Stortinget og flertallsforliket om ulv, som jeg selv var med på å forhandle fram i det som vel var forrige stortingsperiode. Jeg tror de som kjenner meg, vet at jeg ikke er veldig stille når det gjelder ulv. Jeg registrerer med glede at det ble gitt fellingstillatelse for fire nye ulv senest i går, at det aldri er blitt skutt så mye ulv som nå, og at regjeringsplattformen slår fast at ulveforliket skal følges opp. Jeg håper at Senterpartiet, hvis de mot formodning skulle havne i en regjering med SV, Rødt og Miljøpartiet De Grønne, ville være like ivrige i rovdyrpolitikken som de er i opposisjon. Det har jeg mine sterke tvil om, for det var ikke mye vi hørte til Senterpartiet da de satt i regjering.
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Nå har vi en rovdyrforvaltning og et system for det som ikke er basert på at Stortinget i en erklæringsdebatt skal fatte vedtak om hvilke ulver som skal tas ut. Det ville være en litt useriøs måte å behandle dette spørsmålet på. Men ulveforliket ligger fast, og jeg mener at den diskusjonen som var om de tre flokkene, er relevant. Jeg synes den er vanskelig. Jeg mener at vi kanskje bør ta ut flere – det er min mening. Men det som er viktig, og som Senterpartiet veldig glatt overser, er at for første gang ble det fattet vedtak om å ta ut ulv i ulvesonen. Det er et usedvanlig viktig signal. Ingen kan si at ulvesonen skal være et reservat, eller at det skal være en frisone for ulv, selv i ulvesonen kan vi ta ut ulv. Jeg mener at ulveforliket ligger fast. Det skal vi følge opp. Jeg er også glad for at Landbruksdepartementet nå skal være med på vurderingene, i tillegg til Miljødepartementet.
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Først vil jeg si at jeg er veldig uenig med spørsmålsstilleren i premisset at Høyre har fått mye tyn. Tvert imot har vi fått veldig mye ros for at vi har fått ned fraværet i norsk skole, for at vi har styrket kompetansen, for at vi har innført masterutdanning for lærere, for at vi har gitt elevene en skole der de skal lære, ikke bare være. Så jeg mener at det vi har gjort innenfor skolepolitikken, står seg svært godt. Jeg mener at det å ha karakterkrav i matematikk er viktig for å heve kompetansen i realfag – det er ikke uten grunn at regjeringen nå også ønsker å innføre en ny time med realfag i skolen. Så er jeg overbevist om at den kursen regjeringen er inne på – få ned fraværet, få opp karakterene, styrke kvaliteten på lærerne gjennom etterutdanning, gjennom kompetanseløft – er riktig medisin for norsk skole. SVs medisin har aldri funket, og derfor måtte vi snu kursen etter åtte år med rød-grønt styre.
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Jeg nevnte i mitt forrige svar at vi legger opp til en ekstra realfagstime i skolen nå. Høyres svar til SV er vel da kanskje at man heller skulle være med oss og kjempe for at karakterene i matte gikk opp, og at kvaliteten på matteundervisningen og karakterene til elevene gikk opp, slik at enda flere møtte kravet om å ha 4 i matte for å komme inn på lærerutdanningen. Jeg tror det er en riktigere vei å gå enn å si at nå har vi innført et krav, det er litt vanskelig for noen, og derfor må vi fjerne det. Det fører ikke til økt kvalitet i norsk skole. Vi ønsker en bedre og styrket realfagsundervisning. Dermed vil elevene få bedre karakterer, flere vil kvalifiseres, og jeg tror vi kommer til å få veldig mange gode lærere i realfag etter hvert.
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Takk til MDG. Jeg tror jeg må ha gjort en feil hvis jeg har listet opp MDG blant dem som var uenige i EØS-avtalen, eller som ikke ønsket den. Jeg tror ikke jeg gjorde det, men herved er representanten frikjent. Jeg vet at MDG faktisk har en bedre europapolitikk enn svært mange partier på den siden. Når det er sagt, er det jo mye annet som kanskje ikke er helt innenfor, men det får vi heller diskutere en annen gang. Når det gjelder CO 2 -avgiften, har regjeringen en veldig bra politikk for å få ned utslippene i veitrafikken. Den gir resultater dag for dag. Nå har jeg stått i kø snart i ett år for å få den nye elbilen min, jeg har en annen elbil. Det viser at elbilene har bidratt til å få ned utslippene. Det kompenserer vi gjennom avgiftspolitikken. Jeg mener at den vekslingen vi gjør der, er helt riktig, for folk investerer i elbil, det får utslippene ned – det er en god politikk.
Trond Helleland (Høyre), 2019-01-30:
Jeg vil takke for en lang og – synes jeg – god debatt. Jeg er glad for at regjeringsplattformen skaper entusiasme i egne rekker, og er kanskje ikke overrasket over at den ikke skaper fullt så mye entusiasme hos opposisjonen. Det er opposisjonens jobb. Den gamle naturfotograf Arne Nævra oppsummerte det egentlig ganske bra med at det blir litt svart-hvitt, og at der vi synes alt er strålende, synes opposisjonen at mye er dårlig. Vel, nå har den utvidede regjeringen sittet i noen få dager, og Arbeiderpartiets taleskrivere har åpenbart ikke lest plattformen godt nok, for de kaller det hele tiden Høyre-regjeringen. Høyre-regjering var det Kåre Willoch som hadde fra 1981 til 1983. Dette er en regjering med 22 medlemmer – kritisert av noen for at det er mange. Det er ni Høyre-medlemmer i denne regjeringen. Det er altså et flertall fra de tre andre partiene – Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti. Det er ingen Høyre-regjering. Den heter Solberg-regjeringen, eller hvis det er vanskelig å si det for Arbeiderpartiet, kan de si regjeringen. Det er nemlig regjeringen vi snakker om – ikke Høyre-regjeringen. Når det er sagt, setter jeg pris på anslag til ønske om konstruktivt samarbeid og det å kunne ta Stortinget på alvor. Vår ambisjon, og min ambisjon som parlamentarisk leder i Høyre – det er nemlig for Høyre, og ikke regjeringen – er å invitere Stortinget til å være konstruktivt, til å ha et samarbeid om vanskelige saker. Det er kaldt ute, og da blir strømprisen et tema – naturlig nok. Men vi kan ikke løse alt gjennom enkeltforslag i generaldebatter. Vi må ha litt kunnskapsbasert politikk. Vi må legge vekt på hva regjeringen faktisk fremmer, men stortingsgruppen – og stortingsgruppene i de fire regjeringspartiene – kommer til å lytte til gode forslag fra opposisjonen. Vi kommer til å ta opposisjonen på alvor når det rører seg, enten det er i samfunnet ute eller her i huset. Jeg ønsker at vi får et godt samarbeid framover, at vi faktisk lytter til faglige utredninger fra regjeringen – regjeringen Solberg – og at vi samtidig bruker Stortinget som en aktiv arena. Høyre vil derfor, som jeg sa, ikke stemme for noen av forslagene som er fremmet i dag, men vi ønsker en god debatt i tiden som kommer.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
Fremskrittspartiet har fått gjennomslag for å kutte eiendomsskatten ned til 4 promille. Dette betyr at 108 kommuner må kutte i eiendomsskatten. Vi mener folks bolig skal være et hjem og ikke et skatteobjekt. Å eie sin egen bolig er en viktig verdi i det norske samfunnet. Eiendomsskatt er en av de mest usosiale skattene, som rammer mest dem som har minst. Rekordfå kommuner er på ROBEK-listen. Det går godt også i Kommune-Norge. Likevel opplever man mange steder at Arbeiderpartiet står i spissen for å straffe egne innbyggere med mer skatt på familiens hjem. I Arbeiderparti-styrte Oslo går man med 2,5 mrd. kr i overskudd. Uten å ha eiendomsskatt ville man fremdeles gått med 2,1 mrd. kr i overskudd, dette til tross for at det sløses med penger over en lav sko og sykehjemsplasser legges ned. Kan representanten Støre forklare dem som sliter med å få endene til å møtes, hvorfor eiendomsskatten – som straffer mest dem som har minst – er så viktig å kjempe for?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
Det vi ser, er at Arbeiderparti-ordførere står i kø for å kjempe for eiendomsskatten. Det er altså sånn at folk flest har betalt inn skatter og avgifter på en lang rekke områder for å finansiere de velferdstjenestene som representanten Støre snakker om. De som har problemer med å få endene til å møtes, men har greid å kjøpe seg en bolig, er de som blir rammet hardest av denne ekstraskatten som mange kommuner har. Det finnes også mange kommuner som greier seg utmerket godt uten. Jeg vil anbefale representanten Støre å ta seg en tur til Os kommune utenfor Bergen, som er et utrolig flott utstillingsvindu for f.eks. god eldreomsorg. Der greier man å drive kommunen fantastisk effektivt, med gode tjenester. Så jeg vil spørre nok en gang: Hvorfor er eiendomsskatten så viktig å kjempe for, når man ser at kommunene går med store overskudd, og likevel er man veldig opptatt av å tømme lommebøkene til innbyggerne sine?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
Det høres litt merkelig ut at man ikke tar inn én krone ekstra når man går med milliardoverskudd også uten eiendomsskatten. Jeg tror de fleste innbyggerne synes at det er forholdsvis urimelig. Det man ser, er at å ha konkurranse er sunt innenfor de aller fleste områder, også eldreomsorgen og pleie- og omsorgstjenestene, fordi man kan velge bort tilbud man ikke er fornøyd med. Det som er i ferd med å skje nå i en del Arbeiderparti-styrte kommuner der man går til venstre – man prøver å kaste ut de private, for så å rekommunalisere tjenestene – er at det blir dyrere tjenester og det blir mindre valgfrihet. Men de som sitter med valgfrihet, er de med tjukke lommebøker. De kan kjøpe seg ut av køen, de kan bruke disse alternativene. Meg bekjent har også representanten Støre brukt private alternativ. Og jeg må bare spørre: Er de erfaringene du har med privat eldreomsorg og private tjenester, så dårlige? Er det det som er grunnlaget for den nedrakkingen som vi hører, av disse private aktørene?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Barnetrygden har stått stille siden begynnelsen av 1990-tallet, og velferdsforskere er klare på at det i seg selv er en medvirkende årsak til at barnefattigdommen har økt i samme periode. Spesielt aleneforsørgere og innvandrerfamilier er overrepresentert i statistikken over barn som vokser opp i fattigdom. Økt barnetrygd er derfor god samfunnsøkonomi og folkehelsepolitikk. Færre barn som vokser opp i fattige familier, vil føre til bedre oppvekstsvilkår og bedre helse for befolkningen som helhet. Vi vet at Arbeiderpartiet er opptatt av å redusere fattigdom i Norge. Hvorfor velger Arbeiderpartiet, til tross for denne godt dokumenterte kunnskapen om hva som virker, å si nei til økt barnetrygd, et av de målrettede tiltakene mot økt barnefattigdom?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Kristelig Folkeparti har tro på at den helsepolitikken som ligger til grunn i denne plattformen, gir et sterkt og tydelig offentlig ansvar for de tjenestene vi ønsker å utføre – og skal utføre – for alle som trenger helsehjelp. At vi har en kombinasjon av forskjellige løsninger, både av offentlige, private og ikke minst ideelle organisasjoners tilbud innenfor helsetjenesten, er en del av vår politikk. Vi tror at sammen vil dette kunne være med og bidra til å gjøre helsetjenestene gode. Vi er opptatt av kvalitet, og vi som representerer det offentlige, har et ansvar for at den kvaliteten blir fulgt opp gjennom de tjenestene som leveres til den enkelte bruker.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Kommunene har et ansvar for å gi tilbud til eldre pleietrengende, og de forvalter det ansvaret på en veldig god måte. Kommunene er satt i stand til å gjøre dette og trenger å prioritere disse oppgavene i enda større grad framover, ut fra at vi får flere eldre, vi får flere demente, og vi trenger mer omsorg. Vi tror at det vi gjør her – med å gi en mulighet også for statlig finansiering – er et valg den enkelte kommune kan gjøre. Det er gjort noen erfaringer med det. Noen erfaringer har vært gode, og vi ønsker at dette skal være en mulighet til å kunne velge, uten at vi på den måten legger til grunn at ikke kommunene gjør den oppgaven på en god måte. Tvert om har vi veldig mye god eldreomsorg som forvaltes på en god måte av kommunene i dag.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Kommunene har i senere tid hatt en gjennomgående god kommuneøkonomi. Vi har sett at kommunene nå har levert overskudd, vi har sett at mange kommuner har kommet ut av ROBEK-lista, som mange av dem sto på for 5–10 år siden, så vi har sett en positiv utvikling. Vi tror at kommunene vil bli tatt godt vare på fra den nye regjeringens side. Vi vil sikre at kommunene får tilgang til en økonomi som gjør at de kan levere tjenestene som de er forpliktet til å levere, med den kvaliteten som forventes. Så vi tror at selv om det er en endring i promillen med hensyn til eiendomsskatt, vil ikke dette være med og bidra til å svekke kommunenes økonomi. Regjeringen tar det ansvaret og vil sørge for at kommunene blir satt i stand til å gjøre de oppgavene som de skal ha, gjennom en fornuftig bruk av de ressursene de har tilgjengelig.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Kristelig Folkeparti er opptatt av og tror at vi gjennom denne regjeringsplattformen kan levere kvalitet i tjenestene til dem som virkelig trenger det. Vi tror at organiseringen av helsevesenet nettopp vil kunne bidra til det. Vi trenger en sterk offentlig sektor, men vi trenger også tilfang av oppgaver fra private leverandører og ikke minst ideell sektor. Jeg tror vel også Senterpartiet kunne skrevet under på en del av de formuleringene som vi har når det gjelder styrkingen av ideell sektor, når det gjelder å sikre disses muligheter til å kunne levere tjenester i et framtidig helsevesen, sånn det er formulert i plattformen. Vi ønsker ikke å legge opp til en utvikling som kan oppleves som at en privatiserer for å svekke kvaliteten. Vi ønsker et sterkt ideelt innslag, og vi ønsker også private leverandører, men kvalitet står her i fokus.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
La meg bare først få kommentere at når det gjelder de ideelle, skal også de sikres i anbudsrundene framover, som det også går fram av plattformen. Vi er opptatt av at alkoholpolitikken skal ligge fast. Vi ønsker et styrket og et sterkt vinmonopol. Det har vist seg å være en suksess. Vi ønsker faktisk også at Vinmonopolet skal få en mulighet til å kunne være med i en konkurranse om salg av alkohol på våre flyplasser. Det betyr en ytterligere styrking av Vinmonopolet, som vi har stor tro på framover. Det ligger også tydelige formuleringer i plattformen om en nasjonal strategi på dette området, som kan være med på å redusere forbruket, og på en måte som gjør at vi får færre skadevirkninger innenfor helsevesenet. Så vi mener at vi har en plattform som er tydelig på å legge til grunn de målsettingene som det har vært flertall for i Stortinget på nettopp dette området.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Spørsmålet om eggdonasjon har mange sider, som også representanten er inne på. Det handler om mennesker som er ufrivillig barnløse, men det handler også om andre etiske sider som det er viktig at vi drøfter, bl.a. barns rett til en mor og en far. Det handler om å kunne kjenne sitt opphav. Vi er opptatt av at vi har en lovgivning på dette området som tar alle de hensynene, respekterer det og praktiserer det på en god måte. Derfor har vi vært opptatt av å beholde den lovgivningen vi har på dette området, og vi er glade for at vi har fått et tydelig gjennomslag når det gjelder spørsmålet om eggdonasjon, i den regjeringsplattformen som nå ligger til grunn.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Det har vært interessant å lytte til debatten i dag, og jeg må nok si at jeg sitter med en følelse av at noen av innleggene har vært skrevet før man har lest plattformen. Det er gitt noen karakteristikker av politikkområder i plattformen som det er vanskelig å kjenne seg helt igjen i. Når økte forskjeller er blitt en av overskriftene sammen med økt privatisering og et kaldere samfunn, har en vært selektiv og bevisst valgt å hoppe over svært mye av politikken i plattformen som vil utgjøre en forskjell i folks hverdag og bidra til et varmere samfunn. Utjevning handler selvfølgelig om fordeling av kroner og øre, men det handler ikke bare om det. Det dreier seg også om å kunne motta tilbud om viktige tjenester som gratis kjernetid i barnehagen og SFO, tilbud som tar den enkelte elevs utfordringer på alvor og gir hjelp og støtte ut fra den enkeltes individuelle forutsetninger. Det handler om at det offentlige kan tilby tjenester og gi tilbud til foreldre med barn med langvarig sykdom, tilby kompetente koordinatorer som kan stå sammen med familien og være den støtten som kan sikre rett kompetanse og hjelp til rett tid i svært krevende faser av familiens liv. Men det handler også om å forbedre engangsstønaden for unge kvinner som får barn uten å ha vært i jobb på forhånd – i løpet av får år blir den fordoblet. Det dreier seg også om å øke ytelsene til barnefamiliene gjennom en historisk økning av barnetrygden – et målrettet tiltak som velferdsforskere kan bekrefte gir redusert barnefattigdom. Og gjennom fritidskortet gis familier med barn fra 6 til 18 år muligheten til å delta i fritidsaktiviteter uten at familiens økonomi blir et hinder – et viktig bidrag for familiene med svak økonomi, men også et bidrag til det frivillige Norge, som gjennom ordningen kan rekruttere nye medlemmer. Så er det jo interessant å merke seg hva man ikke har tatt opp av prioritert politikk fra plattformen. Jeg har ikke hørt mange kritiske innlegg verken til landbrukspolitikken eller til fiskeripolitikken, heller ikke når det gjelder løftet vi gir de ideelle i plattformen, for å nevne noen områder. Hva slags farge skal en da kunne si at denne plattformen har fått? I Kristelig Folkeparti har vi det siste halvåret blitt gode på fargekoder, spesielt fargene blå, gul og rød. Og som en av dem som har spesielt god innsikt i hva slags politikk som ligger bak gulfargen, opplever jeg meg som vel kvalifisert til å hevde at vi har fått en regjering i Norge som er blitt trukket klart nærmere gulfargen, nærmere sentrum, enn vi hadde før. La oss nå få anledning til å sette politikken ut i livet, så skal vi selvfølgelig også ta ansvar for resultatene. Så håper også vi i Kristelig Folkeparti, som statsministeren understreket i sin redegjørelse i går, at det det skal være mulig å inngå brede forlik med opposisjonen på noen viktige områder hvor vi kan møtes i en felles politikk. Kristelig Folkeparti støtter ikke noen av forslagene som fremmet er i saken.
Terje Breivik (Venstre), 2019-01-30:
I haust kom det ein FN-rapport som viser at det dessverre hastar meir enn nokon gong med å redusera klimagassutslepp, utan at det har bidrege til at representanten Støre brukte særleg taletid på klima. Lukkast verda med å nærma seg 1,5-gradarsmålet i 2050, kjem verda t.d. til å flauma over av olje og gass ein ikkje har bruk for. Konkurransen for fossil energi-produsentar vert truleg betydeleg tøffare. I tillegg til klimarisikoen tek Noreg ein stor finansiell risiko og ein risiko på vegner av ei stor næring, og me prolongerer svært kraftfulle statlege rammevilkår utan å vera villige til å vurdera endringar. I så måte var initiativet representanten Barth Eide tok i førre veke om ein oljeskatteregimedebatt i samband med programarbeidet for 2021, viktig. Dessverre parkerte partileiar Støre initiativet umiddelbart. Når meiner representanten Støre at Arbeidarpartiet skal ta den debatten, med tanke på kor mykje som står på spel både klimamessig og for viktige norske arbeidsplassar?
Terje Breivik (Venstre), 2019-01-30:
Som spørjaren kjenner godt til, var Venstre imot den endringa som låg på bordet i saka då ein forhandla spørsmålet om tvillingabort, fosterreduksjon, i 2016, og meinte sjølvsagt, som fleirtalet, at det skulle falla inn under kvinners rett til sjølve å bestemma. Samstundes, når me no har sete i forhandlingar og diskutert dette, ser me at fosterreduksjon av friske foster er ei sak som lyftar mange etiske og medisinske dilemma, og me står eigentleg godt bak den løysinga med kom til i lag med dei andre partia, at ein for denne typen abortar no må igjennom ei nemnd, og kan godta det. Det er ikkje sånn at ein mistar retten til tvillingabort, men det vert no sidestilt med andre abortar som òg vert utførte etter veke tolv …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Terje Breivik (Venstre), 2019-01-30:
Det var jo fleire spørsmål i eitt. For å ta det fyrste fyrst: Viss det er slik at nemndene fungerer som ein stor skrekk for kvinnene, må me sjølvsagt drøfta korleis nemndene fungerer. Så er det verdt å minna representanten om at det me no gjer i regjeringsplattforma, er til forveksling likt den politikken Arbeidarpartiet sat og forvalta i åtte år i fleirtalsregjering, altså absolutt inga endring i måten ein utfører fosterreduksjon på. Når det gjeld bioteknologi, har Venstre alltid kjempa for endringar i bioteknologilova, t.d. å sidestilla eggdonasjon med sæddonasjon og gje einslege moglegheit til assistert befruktning. At desse endringane no vert sette på vent, beklagar sjølvsagt eg òg. Samstundes er det jo sånn at bioteknologilova var uendra òg gjennom dei åtte åra Arbeidarpartiet sat i fleirtalsregjering. No vil ein ha det akkurat slik på Granavolden som det var då representanten og hennar parti sat i regjering.
Terje Breivik (Venstre), 2019-01-30:
Takk for spørsmålet. Viss representanten les regjeringserklæringa nøye nok, ser han at Venstre no har fått på plass ein mekanisme som faktisk gjer det mogleg å finansiera eit CO2-fond, og som gjer at det er sjansar for at det no kjem i hamn eit CO2-fond som i andre enden òg får ein økonomi i botnen som gjer at det same næringslivet som skal nyta godt av eit slikt fond, òg får høve til å omstilla seg, få ei vinn-vinn-løysing og ta i bruk teknologi som gjer at ein slepp å betale avgifter for t.d. klimagassutslepp.
Terje Breivik (Venstre), 2019-01-30:
Hattfjelldal-saka må eg dessverre erkjenna at eg ikkje har nok detaljkunnskap om til å kunna kommentera direkte. I stort kan ein seia til skognæringa at regjeringserklæringa er ein formidabel invitasjon til langsiktig tenking og òg ein invitasjon til ei næring som no verkeleg får langsiktige, gode rammevilkår, bl.a. gjennom at me signaliserer ein klar vilje til å auka innblandingskravet i biodrivstoff til berekraftig biodrivstoff fram mot 2030. Det er vel kanskje eit av dei tyngste næringspolitiske tiltaka me kan gjennomføra med tanke på norske skogeigarar og norsk skogindustri.
Terje Breivik (Venstre), 2019-01-30:
Eg kan roa representanten, alle skogeigarane i landet og alle som har tilknyting til norsk skogindustri, med at Venstre i lag med dei tre andre regjeringspartia kjem til å driva ein langsiktig skogpolitikk som me knapt nok har vore i nærleiken av tidlegare. Dette er ein industri som både er ein viktig del av klimaløysinga og ein viktig del av ein aktiv næringsdistriktspolitikk i eit land som er så rikt på skogressursar.
Terje Breivik (Venstre), 2019-01-30:
No skal eg vera så indiskré at eg røper ein liten seanse frå forhandlingane på Granavolden. Då me diskuterte dette punktet, sa eg at dette strengt teke var eit tiltak som Venstre ikkje eingong hadde hatt fantasi til å koma på når det gjaldt bompengetilskotsordninga. Men i respekt for godt samarbeid har me akseptert det punktet, og me har òg akseptert ei inntekts-/skattereduksjonsordning. Det trur eg at òg representanten frå SV kan vera einig i kan vera smart med tanke på at det òg handlar om å behalda legitimiteten til ei ordning som er heilt avgjerande både i eit klimaperspektiv og for å finansiera ulike nødvendige samferdselspolitiske tiltak – anten det handlar om veg eller det handlar om kollektivutbygging. Plattforma er òg full av ordningar, bl.a. å vidareføra nullutsleppsbilfordelane, innblandingskrav til biodrivstoff etc.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Terje Breivik (Venstre), 2019-01-30:
Igjen: Viss representanten hadde lese plattforma med litt meir audmjuke og velvillige briller, hadde han sett at dette er den mest ambisiøse regjeringsplattforma for klima nokon gong. Eg sa i mitt innlegg at me har fått på plass nye, tydelege og meir ambisiøse klimamål for både 2030 og 2050. Klimakapittelet har eit sett med verkemiddel. Eg nemner Enova, som me allereie har fått opp på eit betydeleg høgare nivå enn då me overtok og kom til makta i 2013, klimateknologiordninga, Nysnø AS, som verkeleg vil vera eit heilt avgjerande tungt verktøy for både å få vidareutvikla industrialisert teknologi som reduserer klimagassutslepp, samstundes som ein sikrar og legg til rette for trygge arbeidsplassar i eigen industri. CO 2 -fangst og CO 2 -avgifter brukar ein aktivt, bl.a. for ...(Presidenten avbryter.) (Presidenten avbryter.)
Terje Breivik (Venstre), 2019-01-30:
Fyrst litt om elbilfordelane: No kommenterte eg Lofoten, Vesterålen og Senja med at ein ikkje kan ta denne typen ting for gjeve. Denne typen kampar må vinnast igjen og igjen. Sjølv om det no verkar som om det har kome svært mange elbilar på norske vegar, ikkje minst inn mot storbyane, utgjer det totale talet på elbilar no knapt 200 000 bilar av ein bilpark på nesten 3 millionar – 2,6–2,7 millionar. Det å få gjennomslag for prinsippet om at elbilfordelane skal vidareførast, er heilt avgjerande  for å redusera utsleppa i ein av dei sektorane som står for mest klimagassutslepp, ca. ein tredjedel, altså transportsektoren. Det er heldigvis slik at når me no har fått på plass ei forpliktande opptrapping av CO 2 -avgifta og skal bruka CO 2 -avgifta aktivt, genererer det inntekter som gjer at ein kan…(Presidenten avbryter.) (Presidenten avbryter.)
Terje Breivik (Venstre), 2019-01-30:
Eg nyttar høvet til å takka opposisjonspartia for debatten. Eg vil òg ta det største opposisjonspartiet og partileiar Gahr Støre på alvor når han avsluttar hovudinnlegget sitt i dag med lovnad om å møta regjeringa med sakleg, tydeleg kritikk, sjølv om det dessverre var lite i innlegget som samsvarte med avslutninga. I staden valde han ei tilnærming der rimeleg udokumenterte påstandar som at Kristeleg Folkeparti og Venstre sikrar fleirtal for auka forskjellar og meir til dei som har mest frå før, dominerte. Landets suverent mest ressurssterke parti har tydelegvis brukt tid og rådgjevarkapasitet på å klekkja ut ein kommunikasjonsstrategi der karakterisering framfor bidrag til ein sakleg, opplysande debatt er regelen, m.a. har titulering av regjeringa som ei høgreregjering vore ein gjengangar – ein påstand som openbert fell på eiga urimelegheit. Tvert imot er plattforma spekka av politikk som ikkje berre har drege politikken mot sentrum, men òg har ein hjartevarme og omsorg for dei som treng det mest, som fleire opposisjonsparti hadde problem med å matcha sist dei sjølve sat i regjering, og som Venstre har bidrege tungt til. Det er ei storstilt satsing på kamp mot barnefattigdom, der t.d. gratis kjernetid i barnehagen for låginntektsfamiliar no òg vert utvida til å gjelda skulefritidsordninga, og der barnetrygda for fyrste gong på ti år vert monaleg auka for dei som har størst behov – familiar i etableringsfasen med små ungar. Det er ei rekordsatsing på tidleg innsats i skulen, det viktigaste verktøyet me har for sosial utjamning. Det er betre støtteordningar for studentar. Det er ein omfattande inkluderingsdugnad for å gjera terskelen inn i arbeidslivet lågare for dei som av ulike grunnar slit med å skaffa seg jobb. Det er ei storstilt satsing på å tryggja eksisterande arbeidsplassar og gjera det lettare å skapa nye. Rusreforma vert gjennomført – narkomane skal få hjelp, ikkje straff. Lågteskeltilbod vert vidareførte – avgjerande for å redda liv og sikra verdige liv. Slik kunne eg ha halde fram og vist fram fotavtrykka til Venstre på klimaområdet, miljø, grøn vekst, høgare utdanning, forsking, teknologiutvikling, samferdsle, distriktspolitikk, internasjonal solidaritet og dyrevelferd. Etter ein lang debatt og kveld skal eg likevel avslutta med å minna forsamlinga om at Venstre feira 135-årsdagen sin denne veka. Venstre har så langt i historia delteke i 22 ulike regjeringar – reine Venstre-regjeringar, fantastisk, men me har òg brei erfaring med ulike konstellasjonar og ser verkeleg fram til å samarbeida tett med Kristeleg Folkeparti, Høgre og Framstegspartiet i åra som kjem.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Representanten Helleland skal få anledning til å snakka om politikken til regjeringa. Over tid har me nemleg sett ei veldig viktig endring, og det er at dei 10 pst. med lågast inntekt reelt sett har fått dårlegare løn dei siste ti åra, mens dei 10 pst. rikaste derimot reelt sett har hatt ein lønsauke på omtrent 10 pst. i den same perioden. No har eg ikkje tenkt å stilla regjeringa til ansvar for lønsutviklinga, det ville ikkje vore fair, det er jo ingen politikarar som har direkte innverknad på det, men når me ser på kven som høyrer til dei med den lågaste 10-prosenten, er det folk med laus tilknyting til arbeidslivet. Det er korte og mellombelse kontraktar, deltid, innleige – kort sagt folk med lite føreseielegheit for løn og framtid. Og utviklinga i arbeidslivet, kva vilkår folk jobbar under, har ein jo innverknad på, og på den måten kan ein òg påverka føresetnadene for lønsutviklinga. Så spørsmålet mitt er ganske enkelt: Kva har representanten Helleland tenkt å gjera for at lønsutviklinga skal vera meir rettferdig framover?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Dette er jo folk som har tilknyting til arbeidslivet; tilknytinga er berre dårleg. Samfunnsøkonomisk analyse og Senter for lønnsdannelse slo i 2016 fast at dei som er i den lågast lønte 10-prosenten, har nokre kjenneteikn. Dei oppsummerer med å seia at den vanlege låglønte i Noreg er ei ung, norskfødd kvinne, la oss kalla henne Ingrid. Ingrid jobbar deltid, ho er tilsett i ei verksemd utan tariffavtale, og bakgrunnstala viser òg at ho mest sannsynleg heller ikkje er fagorganisert. Når det gjeld spørsmålet om kvar ho jobbar, jobbar ho i ni av ti tilfelle i tenesteproduserande del av privat sektor, altså er ho f.eks. servitør, butikkmedarbeidar eller hotelltilsett. Då spør eg: Kva har partiet Høgre tenkt å gjera for at kvinner som Ingrid skal ha ein reell sjanse til å få høgare løn i framtida?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Igjen: Dette er folk som har ein jobb. Dei har tilknyting til arbeidslivet. Spørsmålet er kva slags jobb. Me ser at den største veksten i privat sektor har vore nettopp innanfor dei bransjane som er mest utsette, som har lågast organisasjonsgrad og lågast lønsutvikling. Med andre ord er den største veksten bygd på krumbøygde ryggar, som jobbar beinhardt for lite pengar, det er folk som er uorganiserte, og som ikkje har ordna forhold. Likevel ser me at høyreregjeringa igjen insisterer på å skriva i plattforma at dei «anerkjenner» det uorganiserte arbeidslivet, og dei lanserer ingen nye tiltak for å få opp organisasjonsgraden. Kva er grunnen til det?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Denne regjeringa vil verta hugsa for to ting: for det fyrste at ho er bygd på viljen til å forhandla vekk kvinners rettar for å behalda makt, for det andre at ho førte ein politikk som gav mest til dei som hadde mest, og tok ifrå dei som hadde minst. For å ta det fyrste fyrst: Erna Solberg har alltid vore villig til å forhandla om kvinnesak. Ho viste det då ho ville innføra reservasjonsrett for legar mot abort. Ho viste det òg då ho ikkje avviste ideen om obligatorisk tenkjetid før abort med éin gong, men faktisk trengte tenkjetid for å gjera det. Ho viste det igjen då ho la abortloven paragraf 2 tredje ledd c på bordet og sa at denne paragrafen kunne ho godt forhandla om. Og så ser vi det igjen no, at abortloven – for fyrste gong sidan han vart innført på 1970-talet – vert stramma inn. Det andre denne regjeringa vil verta hugsa for, er at ho valde å gje store skattekutt til dei som har mest, og det gjer dei altså i ei tid der lønsutviklinga for dei som har minst, går i negativ retning – dei har reelt sett mindre no enn dei hadde for ti år sidan – samtidig som dei rikaste har opplevd ein reallønsvekst på over 10 pst. dei siste ti åra. Høgreregjeringa ser korleis forskjellane aukar, og så vel dei ein politikk som set fart på det. For samtidig som dei rikaste får store skattekutt, innfører høgreregjeringa nye skattar til heilt vanlege folk – på diettpengar, pendlarfrådrag, sluttvederlag – slik at dei mange, heilt vanlege lønsmottakarane får mindre i løn og meir i skatt. Norske sjøfolk er eit godt eksempel. Dei har i tariffavtalane sine at dei skal få eit lite tillegg for å få dekt kost når dei er i land, og dette hyretillegget har pleidd å vera skattefritt. Men så fjerna høgreregjeringa fritaket, og for den jamne sjømannen betydde det 700 kr mindre i månaden. Dette er ikkje småpengar, dette er kvardagsliv. Det å vera med i ei fagforeining har vorte dyrare, og det å ha ungar i ein barnehage har òg vorte dyrare. I det siste eksempelet er forskjellen større enn prisveksten, så med andre ord er dette ein villa politikk. Arbeidarpartiet er dønn klare: Forskjellane må verta mindre, moglegheitene må verta større, folk må oppleva at landet vårt er rettferdig, at det ikkje er flaks med omsyn til kven som er foreldra dine, som avgjer, eller flaks med omsyn til om arbeidsgjevaren din er grei eller ikkje, som avgjer, men at du opplever at du kan forma livet ditt sånn som du vil. Sjølv om høgreregjeringa ville ha makt, ser det ikkje ut som dei heilt veit kva dei vil med den makta. Det meste som står i denne erklæringa, det stod òg i den førre, og i den førre – og i den førre. Arbeidarpartiet vil satsa meir på fellesskap og mindre på privatisering. Me vil satsa meir på velferd og mindre på skattekutt til dei rikaste, meir på ordna arbeidsforhold og mindre på å senda helsingar til det uorganiserte arbeidslivet, slik regjeringa gjer. Og me kjem aldri til å forhandla vekk grunnleggjande kvinnerettar.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2019-01-30:
Som jeg regner med representanten Helleland og Høyre har registrert, har det vært store reaksjoner på regjeringens rovdyrpolitikk. Det er bare uker siden over 10 000 mennesker demonstrerte utenfor denne sal. Blant dem som demonstrerte, var en rekke lokale tillitsvalgte i Høyre. Over 200 ordførere har skrevet under et ordføreropprop mot regjeringens rovdyrpolitikk, deriblant mange ordførere fra Høyre. Høyres stortingspolitikere har vært fraværende i rovdyrdebatten. Det er derfor mange som drar konklusjonen at Venstres rovdyrpolitikk har blitt Høyre sin, noe som må sies å være nytt. Det er derfor nødvendig å spørre Høyre: Er Høyre fornøyd med rovdyrpolitikken som føres av dagens regjering?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2019-01-30:
Nå er det sånn at bestandstallet på ulv er langt over det det skal være. Rovviltnemndene innstilte på å ta ut tre ulveflokker, mens regjeringen svarer med kun å ta ut én som besto av to ulver. Vi ser igjen at rovviltnemndene blir overprøvd og overkjørt av dagens regjering. Hobøl og Mangen ble fredet av denne regjeringen, og Høyre er dermed med på å sette Stortingets vedtak og hele rovdyrforliket til side. Det er alvorlig, både politisk og prinsipielt. Men i dag fremmer Senterpartiet forslag om nettopp å ta ut Hobøl- og Mangen-flokken, som var rovviltnemndenes forslag. Er dette et forslag Høyre kan støtte og vil være med og støtte Senterpartiet i?