Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Først vil jeg ta opp de forslagene i innstillingen der SV er medforslagsstiller. Så vil jeg takke for at dette representantforslaget kom inn, for det er helt nødvendig at vi nå ser på norsk boligpolitikk. Å ha et hjem er ikke for mye forlangt, og markedet løser for veldig mange ikke det problemet. De siste ti årene har boligprisene doblet seg, noen steder i landet enda mer enn det. Samtidig ser vi at de som er lavest lønte, nesten ikke har hatt lønnsvekst de siste årene. Samfunnet trenger veldig mange av de yrkene der det ikke er spesielt høy lønn, og et hjem må man ha. Den sosiale boligpolitikken er svekket gjennom de siste årene. Færre får bostøtte. Regjeringens svar på dette har vært kutting i Husbank-rammen, nei til å se på endringer i skattesystemet, der subsidiene i dag går til dem som har høy boligformue, har råd til å låne og kan låne til boliger for å leie ut, mens det er for lite subsidier og ingen skattesubsidier til dem som mangler bolig. I tillegg kommer ulike kutt i kvalitetskrav når det gjelder tilgjengelighet, støy osv., og også kutt i tilskudd til heis, som gjør at kvalitetskravene til norske boliger reduseres. For dem som har mye penger og gode lånemuligheter, er det i dag svært lønnsomt å kjøpe boliger og leie dem ut, eventuelt selge dem senere. I den andre enden finner vi mennesker som er bostedsløse. Det antallet har ligget ganske fast i mange år, så det er ikke ordnet. Og det er mange mennesker som ikke får lån, selv om de er i arbeid, selv om de kan betjene de lånene de ville trenge for å skaffe seg en bolig, fordi de mangler egenkapital. Det betyr at de blir sittende fast i et leiemarked der de betaler like mye, har ikke mulighet til å spare og blir sittende fast i et varig leieforhold. Derfor er det behov for å forsterke den sosiale boligpolitikken. Det må til omlegging av skatt, og det er en rekke andre virkemidler som må på plass, som dette representantforslaget tar opp mange av. Under høringen var det massiv støtte til nesten alle forslagene som ble fremmet. Det går på større ansvar for stat og kommune, både med hensyn til virkemidler og, ikke minst, med hensyn til å kunne planlegge nødvendige boliger. Et forslag om at det f.eks. skal være boligplaner i alle kommuner, er nødvendig. Det er støtte til at Husbanken må ha økt låneramme, mer i tilskudd både til bygging og til etablering av boliger og flere og bedre ordninger for leie-til-eie. Det er også forslag om en annen rentepolitikk i Husbanken. Det var også forslag her om at man må gjøre det mindre lønnsomt å investere i næringsbygg enn i utleiebygg. Det er slik i Norge i dag at hvis man har penger og investerer i et næringsbygg, får man et mildere skatteregime enn hvis man investerer i nødvendige utleieboliger. Noen av de kommersielle, seriøse aktørene bør styrkes, for vi trenger flere av dem. Det må lages planer slik at vi sikrer at det blir nok boliger som folk har råd til å bo i. Jeg har ikke tid til å gå igjennom alle forslagene, men det er ett forslag til vedtak i innstillingen som jeg håper det kunne bli støtte til. Det er romertallsforslaget om heis. Det er litt pussig at det flertallet – bl.a. regjeringspartiene – som har kuttet i tilskuddet til heis, og som har fremmet forslag om endringer i TEK17 som vil gjøre at færre av de nye boligene blir tilgjengelige boliger, ønsker at kommunene skal analysere behovet for boliger og «se nærmere på behovet for tilskudd til tilpasning og tilskudd til heis». Jeg tolker dette slik at de angrer på det de har gjort, og håper derfor at vi kan rette det opp ved neste korsveg.