Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2013-03-19:
Folkehelse er et krevende område, ikke minst fordi det går langt inn i folks private sfære. Det handler om hvor mye fysisk aktive vi er og hva vi spiser. Det dreier seg om våre vaner og uvaner og alt som skjer fra vi våkner om morgenen til vi legger oss om kvelden. Folkehelse kan heller ikke avgrenses til en kort periode av livet vårt. Grunnlaget legges mens vi er barn, og det følger oss i ungdomstiden og voksenlivet. Vi voksne påvirker igjen våre barn. Helsen vår avgjør stort sett hvor gamle vi blir og hvordan alderdommen fortoner seg. Som flere har vært inne på her, har folkehelsen i Norge generelt blitt bedre enn den var for noen tiår siden. Levealderen øker for hvert år. Endringer i levevaner, bedret kosthold og redusert røyking har bl.a. bidratt til dette. Samtidig ser vi at levevaner varierer mellom sosiale grupper og kan bidra til økte sosiale helseforskjeller. Utviklingen går i feil retning på flere områder, spesielt når det gjelder fysisk aktivitet og overvekt. Frivillige lag og organisasjoner nedlegger hver dag et stort arbeid for å legge til rette for gode friluftsopplevelser og fysisk aktivitet for oss alle. Ikke minst legges det ned et stort arbeid gjennom barne- og ungdomsidretten. Men det når dessverre ikke til alle. Den fysiske aktiviteten blant nordmenn har gått ned de siste 50 årene. Stadig færre har hardt fysisk arbeid. Vi kjører mer bil, og mange er opptatt med stillesittende arbeid og aktiviteter på fritiden. Spesielt er det bekymringsfullt at altfor mange barn er inaktive. Anne Lise Ryel i Kreftforeningen har sagt det ganske treffende: Før måtte vi rope barna inn, nå må vi jage dem ut. Stortingsmeldingen Resept for et sunnere Norge var utgangspunkt for flere tiltak som har gitt gode resultater. Det viktigste enkeltstående tiltaket er røykeloven som ble fremlagt og innført under Samarbeidsregjeringen. Med utgangspunkt i denne meldingen ble det utarbeidet en egen handlingsplan for fysisk aktivitet i perioden 2005–2009. Den er nå evaluert, og de fleste av de 108 tiltakene som ble iverksatt, har vært vellykket. Dette arbeidet mener vi må videreføres med en innsats utover helsesektoren. Vi må ha en helhetlig tilnærming til folkehelsearbeidet. Spesielt må arbeidet rettes mot påvirkning av helseatferd og livsstil, utvikling av lavterskeltilbud for fysisk aktivitet og planlegging av fysiske omgivelser. Det vil gjøre det lettere å velge en aktiv livsstil. Økt fysisk aktivitet i skolen, tilgang til svømmeundervisning og svømmehaller er viktige faktorer. Skole og hjem må samarbeide. Skolen alene kan ikke løse utfordringene med å gi barn nok daglig fysisk aktivitet. Det er ikke minst et foreldreansvar. Et viktig tiltak kan jo være å la barna gå eller sykle til skolen der hvor det er lagt til rette for det. Hver fjerde førsteklassing blir kjørt til skolen selv om avstanden er mindre enn 500 meter, ifølge Transportøkonomisk institutt. I et oppslag i Dagsavisen i går kom det fram at mange rektorer landet over er blitt sykkelens verste fiende. De ser det som sitt ansvar å forhindre barn å sykle til skolen. Jeg er enig med NAF og syklistenes landsforbund i at i stedet for å håndheve rigide forbud mot sykling, kunne de bidra til mer sykling blant elevene. Dette kan rektorene gjøre ved å kartlegge skoleveiene og orientere elevene og foreldrene om gode sykkelveier. Her trengs det tydeligvis en bedre tilrettelegging og holdningsendring i skolen. Jeg vil fremheve pilotprosjektet som Syklistenes landsforening har planlagt, støttet av Transnova. De skal inngå et samarbeid med utvalgte skoler over hele landet for å få flere barn, og gjerne også lærere, til å sykle til og fra skolen. Deres mål er å involvere, motivere og engasjere både skolens ledelse, lærere, foreldrenes samarbeidsutvalg og foreldrene. Jeg vil legge til: Kommunepolitikerne må også på banen og bidra. Dette er prosjekter vi ønsker velkommen, og som vi gjerne vil se flere av. Høyre mener det er viktig for skolene å utnytte det lokale handlingsrommet for å legge til rette for fysisk aktivitet bl.a. ved å organisere skoledagen med noe lengre pauser, slik at elevene får større mulighet til fysisk aktivitet. Mye mer kunne vært sagt, men vi kommer tilbake til dette når vi skal behandle den folkehelsemeldingen som regjeringen har varslet. Vi ser fram til å få en bredere debatt om folkehelsen.