Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-02:
Jeg er kjent med at det er problematiske sider ved omsorgslønnsordningen og praktiseringen av denne. Dette var også bakgrunnen for at Helse- og omsorgsdepartementet under forrige regjeringsperiode ba Statens helsetilsyn om å ha en særlig oppmerksomhet på ordningen. Helse- og omsorgsdepartementet fikk tilbakemelding fra Statens helsetilsyn i november 2009. Sammen med brevet fulgte rapporten Omsorgslønn – en kunnskapsoppsummering. Denne kunnskapsoppsummeringen inkluderer også tidligere kartlegginger og prosjekt som departementet har initiert. Helsetilsynet bekrefter at omsorgslønnsordningen fremstår som uklar og bidrar til svekket rettssikkerhet for personer med omfattende omsorgsbehov og deres pårørende. Dagens regelverk pålegger alle kommuner å ha omsorgslønnsordning. Interpellanten refererer til Helsetilsynets rapport, der det i 70 av landets kommuner ikke var registrert noen personer med omsorgslønn. Dette er ett av flere funn som viser at tildeling av omsorgslønn varierer kommunene imellom. Likevel bør det presiseres at eksemplet refererer til datainnhenting i to enkeltstående år, 1996 og 2007. Man vet ikke om funnet er et uttrykk for at ingen søkte om omsorgslønn i de 70 kommunene i disse to årene, eller om de som eventuelt søkte, fikk avslag. Stortinget har sluttet seg til stortingsmeldingen om fremtidens omsorgstjenester – Mestring, muligheter og mening. Omsorgsmeldingen legger til grunn at vi skal videreutvikle ordninger som gjør det enklere å kombinere yrkesaktivitet med omsorg for barn og pleietrengende voksne og eldre. Omsorgsplan 2015 vektlegger pårørendes omsorgsinnsats som en stor samfunnsøkonomisk ressurs. Som borgere må vi alle være innstilt på i perioder å bistå pårørende som ikke er i stand til å mestre dagliglivets oppgaver – sammen med den kommunale omsorgstjenesten. Vi skal likevel ikke ha betalt av stat eller kommune for slik vanlig familieomsorg. Regjeringen ser det som svært viktig å legge til rette for å kunne kombinere slik omsorg med deltakelse i yrkesliv og samfunnsliv. Noen familier opplever å få det som man med lovens formulering kaller «særlig tyngende omsorgsoppgaver». I henhold til lovverket skal kommunen både sørge for den som har behov for tjenester, og sørge for å lette byrden for pårørende. Ofte vil det handle om å finne et individuelt tilpasset tilbud når det gjelder omfang, type og organisering av kommunale tjenester. Omsorgslønn kan høre hjemme som en del av slike løsninger. Ordningen med omsorgslønn skal da dekke de oppgaver som pårørende tar på seg, og som erstatter kommunale tjenester. Omsorgslønn er altså en ordning for de forholdsvis få pårørende som påtar seg «særlig tyngende omsorgsoppgaver» over tid. Jeg finner det på sin plass med en noe lang innledning, siden det kommer opp en rekke forslag om enkle løsninger. Gjennom de vel 20 årene omsorgslønnsordningen har eksistert, har den fått politisk oppmerksomhet i Stortinget og i ulike regjeringer. Saken er kompleks, og den har vært gjenstand for forsøk, kartlegginger og interne utredninger. I mellomtiden har delvis overlappende ordninger i folketrygden kommet til, og det har vært en sterk satsing på den kommunale omsorgstjenesten. Representanten Dåvøy ønsker å vite hva jeg vil gjøre for å forbedre og fornye omsorgslønnsordningen, slik at den kan fungere etter intensjonen. Ett av problemene, som også Helsetilsynet peker på, er at ordningen ser ut til å prøve å forene flere hensyn og interesser enn det som lar seg forene i én ordning. Det fører til at vi har problemer med å få til en lik og rettferdig forvaltning. I Regjeringens politiske plattform sier vi at vi vil «gjennomgå ordningen for omsorgslønn». I Stortingets spørretime 20. januar i år bekreftet jeg at jeg arbeider med å følge dette opp. Regjeringen vil nedsette et offentlig utvalg som skal gjennomgå ytelser for pårørendeomsorg som erstatter kommunale tjenester, og foreslå endringer ut fra en helhetlig vurdering. Dette vil omfatte både omsorgslønn, pleiepenger og hjelpestønad. Siden vi allerede har en del kunnskap om saksområdet, vil det være et hurtigarbeidende utvalg. Jeg forutsetter at ulike interesser blir hørt underveis i utvalgets arbeid. Det legges til grunn at forslag til endringer i dagens ordninger ikke skal medføre at statens ansvar økes, og at finansieringsansvar for kommunale oppgaver ikke skal overføres til staten. Jeg vil nå komme tilbake til noe av det jeg sa i første delen av svaret. Det gjelder forholdet mellom offentlig ansvar og oppgaver på den ene siden og frivillig innsats på den andre siden. Ingen vet nøyaktig hvor stor frivillig innsats som utføres for personer som har pleie- og omsorgsbehov på grunn av aldring, sykdom eller nedsatt funksjonsevne. Men vi vet at den frivillige innsatsen er stor. Fra forskningshold er den anslått til å være nesten på størrelse med den kommunale omsorgstjenesten. Regjeringen vil videreutvikle samhandlingen mellom offentlig sektor og frivillige aktører og ideelle organisasjoner. De er viktige bidragsytere til velferdsproduksjonen. Frivillig innsats fra pårørende skal fortsatt i hovedsak være et supplement til den kommunale omsorgstjenesten. Dette er hva vi gjerne kaller vanlig «ubetalt familieomsorg». I Omsorgsplan 2015 har vi en viktig strategi for å sørge for et godt partnerskap og legge til rette for slik frivillig omsorg. Det handler om å gi avlastning, informasjon, veiledning og god samhandling om individuelt tilpassede løsninger. I denne sammenheng er det viktig at tjenesten organiserer seg inn mot – og ikke ut av – familie og lokalsamfunn.