Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2016-06-13:
Min mor brukte å si: Heller føre var enn etter snar. Jeg lurte på om det var et råd presidenten ville gi, i tilfelle jeg skulle si noe jeg ikke burde ha sagt, men det var det altså ikke. Det er greit å ha det avklart. La meg begynne med å takke både komiteen og ikke minst saksordføreren og flertallet for et godt arbeid med denne meldingen. I meldingen beskrives, som mange har pekt på – og det mener jeg er naturlig i en slik melding – det faktum at vi begynte å høste av de fantastiske vannkraftressursene våre for mer enn 100 år siden og skapte grunnlaget for industrialiseringen av Norge og utviklingen av velferdsstaten. Vi har også forsøkt å beskrive hvordan energiforvaltningen og prinsippene for energiforvaltning har tjent oss alle veldig godt, med tanke på at vi har utviklet et utgangspunkt hvor energiressursene skal høstes og forvaltes på en måte som kommer hele det norske folket til gode. Både kraftforvaltningen og senere olje- og gassforvaltningen har tjent oss alle veldig godt. Vi har også i energimeldingen forsøkt å beskrive hvordan landene rundt oss nå har store utfordringer i sitt kraftsystem med stort innslag av dyr og kontroversiell – iallfall i mange land – atomkraft og store innslag av forurensende kullkraft, som både er kontroversiell og bidrar signifikant til klimagassutslippene, og hvordan mange land har økende utfordringer med integrasjon av ny fornybar, ikke-regulerbar kraft, som vind og sol, mens vi i Norge har et helt annet og veldig godt utgangspunkt for tiden framover. Vi har store fornybare energiressurser i form av den vannkraften vi har utbygd og den vannkraften vi kan bygge ut framover, men også i form av vind både langs hele kysten og i store deler av innlandet. Vi har en energiforsyning som til tross for at vi er et stort land med forholdsvis grisgrendt befolkning, er effektiv og sikker, og som har svært lave klimagassutslipp. Det glemmes ofte at hvis vi hadde erstattet vår kraftforsyning med en kraftforsyning som hadde helt lik energimiks som energimiksen i Europa, hadde kraftforsyningen alene i Norge representert en og en halv gang de totale norske klimagassutslippene, men det gjør den altså ikke, fordi den er basert på fornybare energikilder. Vi bruker også denne fantastiske fornybare energien til mye mer enn de fleste av våre naboland, ikke bare til varme i husene våre, men i større og større grad og mer enn noe annet land også til mobilitet og transport. Vi har i dette store landet bygd et godt overføringsnett, noe denne regjeringen har styrket satsingen på. Vi kommer om kort tid til å ha bundet sammen alle våre landsdeler med et velfungerende 420 kV nett, og vi er – og det er viktig i dag, og vil bli viktigere i tiden framover – tidlig ute med å ta i bruk nye teknologiske muligheter. Dette er et godt utgangspunkt for viktig energi- og klimaarbeid i tiden som ligger foran oss. Vi er ikke kommet hit av oss selv, og det kommer ikke til å opprettholdes av seg selv i framtiden heller. Derfor har vi lagt fram denne meldingen, hvor forsyningssikkerhet, klima og verdiskaping ses i sammenheng. Til tross for at verden rundt oss har endret seg i rekordfart, er det første gang på 17 år en slik melding er lagt fram. En av de store endringene er at vi knyttes stadig nærmere energimarkedene rundt oss. Det bygges mer nett, og det blir derav mer handel over grensene. Det gjør selvfølgelig også at vi trenger allierte i vårt arbeid mot EU. Det nordiske samarbeidet blir dermed viktigere. Jeg er glad for at en samlet riksdag – alle partiene i Riksdagen – før helgen understreket hvor viktig et fortsatt sterkt nordisk samarbeid er, noe regjeringen også har lagt vekt på i sin energimelding. Vi vet også at i EU ønsker man tettere samarbeid om energipolitikk. Man ønsker å bevege seg bort fra 28+3-energipolitikk til noe som ligner mer på én energipolitikk. Dette er et arbeid som denne regjeringen med flere statsråder følger tett, for å ivareta overordnede nordiske og europeiske interesser, men også for å ivareta norske særinteresser på energifeltet i dette arbeidet. Selv om det står bra til med ting i stort, har vi også utfordringer å håndtere i tiden framover. Energisystemet vårt er solid, men det må også rustes opp og reinvesteres i. Det er ingen tvil om at de sterke subsidiene, både i Skandinavia og i Nordvest-Europa, har gjort at vi har utviklet nye industrier og ny produksjon. Fornybaroverskuddet er økt, med de mulighetene det gir, men det har også utfordret lønnsomheten i opprusting av eksisterende infrastruktur. Vi må også i tiden framover sikre at storbyene i Norge og industrien vår får tilgang på den kraften de trenger, både for å opprettholde dagens forbruk og for å fase ut fossil energi, noe det borgerlig styrte Oslo har vært foregangskommune for. Klimautfordringen gjør at vi må ta i bruk fornybar energi også i andre deler av landet i større grad enn tilfellet er i dag. På denne bakgrunn har vi lagt fram en energimelding med fire innsatsområder: styrket forsyningssikkerhet å fortsette å skape verdier som vi kan finansiere velferdsstaten med, basert på vår fornybare energiressurs mer effektiv og klimavennlig bruk av energi, først og fremst i industrien og i transportsektoren å fortsette å utvikle en industri i tilknytning til våre fornybare energiressurser Jeg har vært inne på at vi har et godt nett. I tiden framover kommer det ikke til å være økt volum av kraft verken det norske kraftsystemet eller landene rundt oss kommer til å etterspørre. Det som kommer til å skape utfordringer for energisystemene og kraftsystemene spesielt i tiden framover, er effektubalanse. Vi har håndtert noen av disse utfordringene tidligere gjennom tett samarbeid med Europa og ikke minst Norden. Det er det naturlig at vi gjør også i tiden framover. Så må vi fortsette å utvikle og ruste opp både distribusjons- og transmisjonsnettet, men vi må også ha bedre koordinering av produksjon og forbruk. Det vil altså si at vi har et meget fleksibelt system på produksjonssiden. Så må vi også utvikle et system med mer fleksibilitet på forbrukssiden i tiden framover. Det må vi gjøre for å få plass til mest mulig vindkraft i det norske systemet og for å få plass til flest mulig elbiler. Da må vi ha fleksibilitet også på forbrukssiden. Det at vi får flere effektutfordringer i både vårt eget og våre naboers kraftsystemer i tiden framover, vil gjøre vannkraften enda mer verdifull enn den tidligere har vært. Jeg har hørt på debatten en stund. Jeg hørte noen si at vi liksom ikke har kommet med noen politikk i denne meldingen. Jeg har lyst til å gå gjennom hva jeg skjønner jeg har flertallet med meg på i dag. Det ene er oppheving av Samlet plan. Vi ber om å få innføre et nytt instrument, nemlig tidlig avslag på konsesjonssøknader, noe vi ikke har hatt tidligere. Vi tar til orde for nasjonal ramme for vindkraft. Vi tar til orde for at Enova for første gang skal ha et klimamål de skal rapportere på. Vi tar til orde for at Enova skal prioritere transport og industri. Vi har varslet at vi ønsker å be NVE om å endre praksis ved innsigelser, slik at innsigelsesmyndighet og utbygger møtes i samme møte. Vi ønsker å overføre konsesjon for fjernvarme til kommunene. Vi har allerede – som er omtalt i meldingen, men som allerede enten er foreslått eller innført – redusert elavgiften for grønne datasentre. Vi har åpnet for annet eierskap til utenlandskabler enn Statnett og staten. Vi har endret industrikonsesjonsloven, allerede vedtatt i Stortinget, som gjør det mer forutsigbart for industrien å eie kraftproduksjon. Vi har bedt NVE vurdere å beholde innmatingstariffen i lavere nett og utrede det. NVE er allerede i gang med å innføre en plusskundeordning fra neste år, og vi har styrket innsatsen på fornybar kraft voldsomt. Vi har også tatt til orde for å gjøre en vurdering av konsesjonskraftordningene. Det noterer jeg meg at både Senterpartiet og Arbeiderpartiet definitivt regner for å være politikk, iallfall da jeg så hvilken støy det medførte.