Per-Kristian Foss (Høyre), 2012-06-04:
I dag har Stortinget til behandling syv ulike grunnlovsforslag, som alle har det til felles at de gjelder ulike innfallsvinkler til det vi kan kalle sivile og menneskelige rettigheter. Det gjelder Dokument nr. 12:4 for 2007–2008, om retten til bolig, Dokument nr. 12:5 for 2007–2008, om vern av kjønn og diskriminering av minoriteter, Dokument nr. 12:12 for 2007–2008, om ytringsfrihet og religion, Dokument nr. 12:17 for 2007–2008, om rett til asyl, Dokument nr. 12:18 for 2007–2008, om privatlivets fred og personopplysninger, Dokument 12:19 for 2007–2008, om likhet for loven og grunnleggende rettssikkerhetsgarantier og Dokument nr. 12:22 for 2007–2008, om vern av liv. Dette kan ved første gangs blikk gi inntrykk av å gjelde alle menneskelige rettigheter. Det gjør det ikke. Det vil også forslagsstillerne være klar over og sikkert også begrunne. Kontroll- og konstitusjonskomiteens flertall – Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Høyre – har kommet til at det ikke er hensiktsmessig å realitetsbehandle disse enkeltforslagene nå, dvs. i denne perioden. Det gjør vi under henvisning til Dokument nr. 16 for 2011–2012, som er en rapport fra Menneskerettighetsutvalget, som ble avgitt til Stortingets presidentskap den 19. desember i fjor. Dette utvalget har arbeidet i drøyt et par år med å se på en helhetlig tilnærming til menneskerettigheter innbakt i Grunnloven. Utvalget ble ledet av Inge Lønning, og har hatt en tverrpolitisk sammensetning. De fremmet forslag til en begrenset revisjon av Grunnloven, med det formål å styrke menneskerettighetenes stilling i nasjonal rett ved å gi sentrale menneskerettigheter grunnlovs rang. Rapporten ligger for tiden til behandling – på en måte – i kontroll- og konstitusjonskomiteen, og komiteen skal avgi innstilling i høst. Når jeg sier «på en måte», er det fordi grunnlovsforslag selvfølgelig må fremmes av enkeltmedlemmer, ikke av en komité. Derfor er målet med komitébehandlingen å gjennomføre en høring, slik at interesserte kan henvende seg til komiteen og få sine forslag notert og registrert. Det er viktig for behandlingen. Jeg vil legge til at det kanskje er en høyst uvanlig behandling, men det er et eksempel på en meget grundig behandling, med forutgående utredning og så komitébehandling i Stortinget for å registrere hvordan forslagene mottas av ulike grupper. Det foreligger fra Menneskerettighetsutvalgets mandat følgende: «Grunnloven regulerer enkelte grunnleggende menneskerettigheter. Dagens tradisjon med enkeltrevisjoner av bestemmelser gjør at både tema og innfallsvinkel kan virke nokså tilfeldig. For behandling i kommende periode foreligger det flere grunnlovsforslag blant annet om diskriminering, retten til bolig og rett til asyl. Det er derfor nødvendig å se de ulike grunnlovsbestemmelsene om menneskerettigheter i en sammenheng med tanke på en opprydding i og tilpassing av Grunnloven til dagens forhold.» Så langt gjelder mandatet for utvalget. I forbindelse med oppfølgingen av denne rapporten fra Menneskerettighetsutvalget mener komiteens flertall at det må foretas en samlet vurdering av menneskerettighetenes plass i Grunnloven, og at det må fremmes nye grunnlovsforslag på bakgrunn av dette. Komiteens flertall anser det derfor som lite hensiktsmessig å realitetsbehandle de foreliggende enkeltforslagene nå. Jeg har lyst til å understreke: Det innebærer ikke en standpunkttagen til forslagene enkeltvis. Det at man stemmer dem ned, er altså ikke et uttrykk for at man nødvendigvis mener det er galt. Det er et uttrykk for at man ønsker en annen behandlingsform for å kunne se ulike menneskerettigheter i sammenheng. Så var også tanken fra komiteens medlemmer – jeg tror samtlige – at forslagene skal kunne fremmes i ulike varianter. Det har vært en del uenighet om enkelte av forslagene fra Lønning-utvalget, og det har kommet forslag fra ledende professorer og andre kompetente mennesker og organer. Disse vil bli tatt inn i forslagene som fremmes for Stortinget, slik at man ikke i neste periode skal kunne stå på talerstolen og si: Jeg er for denne rettigheten, men jeg hadde foretrukket en annen formulering. Da håper jeg at det skal være mulig å samle seg på ganske bred og tverrpolitisk basis om å innarbeide mange forslag til menneskerettigheter i Grunnloven. De er der delvis i dag, men delvis har de også konvensjonens rang og er tiltrådt av Stortinget på en måte som gjør at de behandles på linje med en grunnlovsbestemmelse. En helhetlig oversikt i Grunnloven over menneskelige rettigheter og ulike verdier i vårt velferdssamfunn er det ikke mulig å finne i dag. Kanskje vil det ved denne kommende revisjonen være mulig å få til det. Derfor anbefaler jeg overfor Høyres representanter at forslagene ikke bifalles, og jeg har grunn til å tro at samme anbefalinger blir tiltrådt av representanter for Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet.