Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2007-02-15:
Utenriksministerens redegjørelse var klar. Han oppsummerte norsk nordområdepolitikk i tre stikkord: Nærvær, aktivitet og kunnskap. Vår tilstedeværelse på Svalbard, gruveaktiviteten, reiselivsaktiviteten, forskningsinnsatsen og etableringen av norske selskap og institusjoner på Svalbard, har avgjørende betydning for norsk suverenitet i nordområdene. Det samme gjelder fiskeriaktiviteten i Barentshavet og det mangeårige havforskningsarbeidet i området. Uten denne aktiviteten hadde norske interesser utvilsomt stått svakere i et område som lenge har vært en viktig del av det europeiske spiskammerset. Men det er først i de senere årene, etter at oljeaktiviteten flyttet nordover og åpnet nye perspektiv for utviklingen i våre nordligste nærområder, at den internasjonale oppmerksomheten nå retter seg mot det området som utvilsomt vil bidra vesentlig til Europas og Vestens energiforsyning i framtida. Nordområdesatsingen er og må være langsiktig. Jeg er glad for at Regjeringen gradvis trapper opp forskningsinnsatsen i området, og at vårt fiskerisamarbeid stadig utvikles. Ikke minst er dette viktig for en bærekraftig forvaltning av fiskeressursene og da særlig kampen mot ulovlig, uregistrert og urapportert fiske, som lenge har vært en trussel mot norske fiskebestander i Barentshavet, og mot sysselsetting, bosetting og næringsutvikling i vår nordligste landsdel. Det var et gjennombrudd i arbeidet for en mer fornuftig ressursforvaltning da Russland sammen med EU-landene i Den nordatlantiske fiskerikommisjon sluttet opp om en mer effektiv havnestatskontroll. Avtalen vil, som kjent, bidra til å hindre omsetning av ulovlig fanget fisk. Det er i en slik sammenheng ganske betegnende at Fremskrittspartiet, som oftest gir uttrykk for at Norge bør føre en mer aggressiv kontrollpolitikk i Barentshavet, og som faktisk hadde fingeren på avtrekkeren i «Elektron»-saken, stemmer imot implementeringen av internasjonale avtaler i norsk lovverk. Det er ganske oppsiktsvekkende at Fremskrittspartiet faktisk gikk imot innføringen av straffetiltak mot fartøy som driver ulovlig fiske. Jeg finner derfor grunn til å minne om at norsk fiskeriforvaltning er trygt befestet i folkeretten, og må være det. Det gjelde også våre fiskeriavtaler med andre land. Det finnes ikke noe alternativ til dette avtaleregimet. Det må i så fall være at vi kappfisker havet tomt. Mindre oppsiktsvekkende er det selvfølgelig at Fremskrittspartiet skifter politisk linje når det passer. Jeg har derfor merket meg at partiet nå kobler markedsadgang for norske fiskeprodukter til norske jagerflykjøp. Først ute var representanten Øyvind Korsberg. Det kunne forstås som et innfall. Nå ser jeg imidlertid at Fremskrittspartiets formann, Siv Jensen, under et besøk på Vestlandet gjør akkurat det samme. Da må vi ta det mer på alvor. Ifølge avisen Fiskaren mente fremskrittspartiformannen at Norge nå må sette makt bak kravene for å skaffe norsk fisk markedsadgang i utlandet. Når det forhandles om kjøp av jagerfly, kan det kobles opp mot straffetollen på norsk laks. Den samme koblingen kan gjøres mellom gassleveranser til EU og markedsadgangen for fisk – stadig ifølge avisen Fiskaren. Fremskrittspartiformannens anbefalinger minner til forveksling om den særegne formen for diplomati som russiske myndigheter benytter hver gang de fører prisforhandlinger om gass med sine nabostater, ved å skru kranene til gassledningene igjen. Jeg tror vi her i landet står oss på å erkjenne at Norge tross alt er et lite land i verden, og at vi nok bør konsentrere oss om best mulig gjenkjøpsavtale for norsk industri når det skal forhandles om flykjøp. Naturressursene har i mange deler av verden vært kilde til konflikt, og vi har dessverre sett eksempler på at kampen om fiskeressursene i Barentshavet både er en kilde til miljøkriminalitet, og at norsk suverenitet og forvaltning trekkes i tvil. Hvordan vi nå enn snur og vender på det, er forholdet til Russland avgjørende for nordområdepolitikken. De fleste av de utfordringene vi møter, kan bare løses gjennom samarbeid. Jeg er helt enig med utenriksministeren når han understreker at vår dialog med russerne skal være åpen og tydelig, og – jeg har lyst til å legge til – den må være løsningsorientert.