Nikolai Astrup (Høyre), 2011-11-17:
I likhet med forrige taler bor jeg også innerst i en fjord, Oslofjorden. Den er heldigvis ryddet opp i, takket være bl.a. et byråd som tar miljøutfordringene alvorlig. La meg først få lov til å takke interpellanten for at hun har reist viktige tema som mange av oss er opptatt av. Interpellanten er innom flere viktige poeng. Det er mange ulike aktiviteter som bidrar til å forurense hav og fjorder. Ta f.eks. cruisetrafikken: Utslipp av partikler til luft er en kjent problemstilling, som først og fremst må løses ved å legge til rette for landstrøm. Men også havet blir forurenset. Gråvann fra dusj, vask og oppvask slippes rett ut i fjordene. Studier har vist at gråvannet fra cruiseskip inneholder de farligste miljøgiftene, deriblant bromoform, cyanid, naftalen, fluorantren, karbontetraklorid og toluen – presidenten holdt følge med det? – i vann og luft. Noen av disse stoffene er svært kreftfremkallende. Kloakk er en annen forurenser. I våre vakreste vestlandsfjorder går kloakken fra 20 000 mennesker, hele 67 anlegg, nærmest urenset ut i fjorden og har ikke blitt revidert av myndighetene på flere år. Ti anlegg slipper kloakken urenset ut i fjorden, to renser kloakken biologisk, og 55 separerer slammet fra resten av kloakken. I Flåm, med rundt 600 000 besøkende turister, blir kun slammet filtrert, resten slippes urenset ut i fjorden. Samtidig vet vi at kloakk er en av de største kildene for tungmetaller i ikke-industrialiserte omgivelser og innebærer utslipp av sulfater, nitrater og en ukjent mengde miljøgifter som tungmetaller i havnebassenget. Avløpsvannet fører til nedslamming og overgjødsling av fjordene. Flåm-bassenget har tidligere vært et eldorado for kveitefiske, noe som ikke er sett på flere år. En mulig årsak kan være avløpsvannet. Så hvilke krav vil statsråden stille til norske kommuner for å få bukt med denne utfordringen? Alle i denne salen er sikkert enige om viktigheten av å opprettholde og styrke naturkvaliteten i norske fjorder og havnebasseng. Men vi skal ikke måles på enighet i ord, men på hva vi gjør i praksis. Sannheten er at miljøvernministeren har nedprioritert dette området år for år. I 2008 foreslo regjeringen en betydelig reduksjon i bevilgningen til opprydningstiltak i norske fjorder og havnebasseng. 70 mill. kr – eller to tredjedeler av det opprinnelige budsjettforslaget for 2008 – forsvant. Begrunnelsen var i og for seg god nok. Det ville ta tid å kartlegge omfanget av opprydningen og kvalitetssikre kostnadene før vedtak om tiltak kunne fattes, men det ble forsikret om at bevilgningene ville trappes kraftig opp i 2010/2011. Det ble da gjentatt i budsjettene for 2009 og 2010 at innsatsen skulle settes inn fra 2011, og da ville man måtte legge til grunn betydelige kostnader for opprydningen. Har så statsråden fulgt opp sine egne anbefalinger i budsjettene for 2011 og 2012? Tvert om – det kan virke som om statsråden har resignert fullstendig i dette spørsmålet. I 2010 bevilget regjeringen 111 mill. kr til opprydningstiltak. I 2011 ble posten kuttet til 83 mill. kr. Den store satsingen ble til kraftig kutt. I 2012 fortsatte nedtrappingen – eller avviklingen – av bevilgningene til opprydning i giftige sedimenter i fjorder og havnebasseng. Som et foreløpig bunnivå – ved siden av en halvering av bevilgningen til vern av skog i Norge – er dette et godt eksempel på at statsråden ikke er opptatt av det klassiske naturvernet i Norge. Statsråden svarer gjerne på kritikk med at han blir hyllet i utlandet. Her vet vi bedre.