trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Det er sikkert at jeg er helt enig i at utfordringen med noen klimatiltak er den omfordelingseffekten de har. Derfor tror jeg at jeg tidligere er blitt spurt ut i Stortinget om min uttalelse om at noen av de tiltakene vi har, har, i sosialøkonomisk diskusjon, en pervers effekt, altså det motsatte av det vi ønsker med fordelingspolitikk. Men svaret på at vi gjør det, er at vi ønsker oss sterk handling på klima, store resultater. Vi ønsker å få se de resultatene som gjør at vi når klimamålene vi har satt oss for 2030 – og gjerne overoppfyller dem. Da er det sånn at når vi gir støtte til huseiere for å sette inn varmepumper for å ta ned forbruket og gi et bidrag til omstillingen, er det de som har hus, de som kanskje har store, trekkfulle hus og kanskje de litt rike som har hus på Frogner, som gjør det først. Da har man den typen effekter, og det er alltid vanskelig i et omfordelingsperspektiv. Men hvis vi nå har sagt at klima er det viktigste, må vi faktisk jobbe med klimautfordringene. Derfor er det sånn at opprinnelig hadde vi et klimaforlik som sa at vi skulle ta vekk momsfordelene når vi hadde 50 000 elbiler i Norge. Det var klimaforliket vårt før denne regjeringen tiltrådte. Så ble regjeringen i forrige periode i samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre enig om at vi skulle holde på det til 2017, og nå er vi enige frem til 2021, fordi vi er så redde for å sende feil signaler nå med tanke på målet vi har om å levere innen 2030. Da kan det være mange korrigeringer som er riktige. Regjeringen sier jo også at vi skal ha et bærekraftig bilavgiftssystem fremover – og de omfordelingene – men akkurat nå er det et tydelig og klart signal om at vi ønsker at folk kjøper elbil, at det er det viktigste man kan gjøre personlig og privat for å bidra til å få ned klimautslippene. Det er det viktig at vi gjør sterkt. Jeg tror ikke dette er misunnelse. Dette er rett og slett et spørsmål om å ha klima som hovedmål også her, og så må vi jobbe med omfordeling på andre områder.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg er helt enig i at det er viktig at vi har en rettferdig omstilling, men det aller viktigste er faktisk at vi får ned klimautslippene, at vi får ned klimautslippene på den måten at utslippene går ned og utviklingen ikke stopper. Det som er farlig med å gjøre store endringer i elbilpolitikken nå, er at disse endringene bare er første trinnet, og hvilken frykt det setter oss i for at vi ikke kommer til å nå målet vårt i 2025. Så kan Arbeiderpartiet ta risken på det – det gjør ikke vi. Regjeringen har vært enig om at frem til 2021 skal vi ha det, så det jobber vi for. Så får Arbeiderpartiet spille med klimaet på den måten, hvis det er det de tror vil være annerledes. De som kjøper de største bilene, de som går inn i bilmarkedet først, er faktisk de som kjøper mest nybiler også, noe som gjør at en får et bruktbilsegment etterpå, som gjør at andre folk får en tilgjengelig bil som også er en nullutslippsbil, i fremtiden. For selv om vi har veldig mange biler som er nullutslippsbiler i dag, utgjør de bare 10 pst. av bilparken totalt sett, selv om de er en stor del av nybilsalget. Det betyr at det tar noen år før folk som kjøper sin neste bil som en bruktbil, kommer til å kjøpe en elbil, rett og slett fordi det er for få i bruktbilmarkedet.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Rettferdighet må også være at når en stortingsrepresentant etterpå faktisk beklager sin ordbruk, bør den ikke brukes i spørretimen uten å si det. Tom-Christer Nilsen beklaget at han ble litt opphetet og varm og opptatt av og engasjert for kysten og brukte ord han ikke burde brukt, og det har han sagt offentlig. Så kjenner jeg ham som en solid person, men han har altså akkurat beklaget det, så da er det ikke grunn for meg til å si det. Jeg er enig med Tom-Christer. Dette er ikke misunnelse. Det er mange gode, viktige grunner til at vi skal se på hvordan vi skattlegger mange av våre naturressurser fremover. Men man må jo ikke underslå at vi nå tar betalt på en helt annen måte for de konsesjonene som leveres. Vi har lagt et auksjonsprinsipp til grunn, som betyr at vi nå – istedenfor de gamle konsesjonene, som er blitt gitt tidligere – henter mye mer penger, og i hovedsak gir vi nå de pengene til lokalsamfunnene. Vi har nå et stort havbruksfond, som har fordelt penger ut til kommuner, og hvor kommunene har en mulighet til å investere for dette. Så det leveres og betales nå for de konsesjonene som gis.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg har gjentatte ganger fra denne talerstolen sagt at jeg også mener at det er viktig å jobbe for et samfunn med små forskjeller, og at det aller viktigste er å sørge for at de som henger etter, de som ikke får deltatt i arbeidslivet – de som opplever den største forskjellen vi har i Norge, forskjellen mellom det å kunne bruke talentene sine og få deltatt i arbeidslivet, og det å stå utenfor – hjelpes inn. Når det gjelder mange av de fattigste barna, er det viktig at foreldrene kommer inn i arbeidslivet, for vi ser at det er opphopning der. Derfor er det viktig at vi snakker om forskjellene i samfunnet vårt, men også snakker om hvordan vi sikrer at alle som kan jobbe, deltar i yrkeslivet, og om hvordan vi sørger for at vi bekjemper fattigdomsutfordringene i vårt samfunn. Der har regjeringen en målrettet og aktiv politikk som vi også forsterker. Jeg er enig i at vi må passe på at de klimatiltakene vi gjennomfører, også er gode klimatiltak på lang sikt. Men vi må altså få ned utslippene, og da er det viktig å passe på at vi har målrettede og gode nok tiltak. For eksempel virker elbilpolitikken, den gir oss ikke utslipp.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg synes at man skal sitere folk på det de faktisk har sagt. Jeg har ikke sagt at jeg er fornøyd med at vi har økt avgiftene mer enn forrige regjering, jeg har sagt at jeg er fornøyd med at vi faktisk økte CO 2 -avgiften mer, og at vi faktisk gjennomfører det et helt storting pleier å si når de holder festtaler: at forurenser skal betale. Og forurenser skal betale i Norge. Derfor har vi økt CO 2 -avgiften, og det gjør vi også i dette budsjettet, hvor vi oppregulerer CO 2 -avgiften med 5 pst. Vi kompenserer inn mot de samme gruppene innenfor sektorene, men vi sørger for at utslippene skattlegges mer. Det er helt nødvendig hvis vi skal nå klimamålene. Jeg savner å høre Senterpartiets klimapolitikk for tiden. Jeg hører ingenting de vil gjøre. De er imot alle tiltak som resten av Stortinget mener er nødvendig for å få det til, og så har de lett populistiske angrep på de tiltakene. Men er det én ting vi er enig om – én ting som hele verden er enig om – er det at subsidier på fossilt brensel må vekk, og at man må øke prisene for CO 2 -utslipp hvis vi skal være i stand til å nå 2030-målene. Derfor gjør vi også, og derfor gjorde vi i 2016, endringer i noen av disse avgiftene. Nå hører jeg at Senterpartiet ønsker å gjøre noe annet. Når det gjelder biodiesel utenfor innblandingskravet, er hovedgrunnen til at vi gjør dette, noe av det vi i fjor ble sterkt kritisert for i Stortinget, nemlig økningen på grunn av palmeolje. Da er det lagt opp til det tiltaket for at vi skal kunne regulere bedre med tanke på palmeoljeutslippene i Norge, for det er et område vi ikke kan regulere ellers. Derfor er det grunnen til at vi har vekslet inn. Det gir oss ikke mer penger, det gir oss ikke noen inntekter, men det gjør at vi når målet om at vi skal ha bedre og mer bærekraftig bruk av landbruksressursene i andre deler av verden, og at ikke vårt forbruksmønster skal stimulere til nedbygging av dyrkbar mark til bruk for fossil brensel. Så er det vi gjør, selvfølgelig et lite tiltak i den sammenheng, men det er en oppfølging av kritikken rundt palmeolje.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Det var CO 2 -avgiften.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Den endringen som det er lagt opp til, med veiavgift på biodiesel utenfor innblandingskravet, er begrunnet i ønsket vårt om å bekjempe bruk av ikke-sertifisert palmeolje og reguleringen knyttet til det. Men det store grepet vi tar, er innblandingskravet, som denne regjeringen har trappet opp hvert eneste år, og som altså neste år kommer til å være oppe i 20 pst., hvor også avansert biodiesel kommer til å utgjøre en mye større andel. Det gjør at vi både bekjemper palmeoljebruken og samtidig sørger for at CO 2 -utslippene i Norge går ned, fordi det legges et større krav på det. Og så er det sannsynlig at når en øker innblanding til 20 pst., vil det ikke være så mye biodiesel ellers i markedet, så en vil ikke ha den typen effekter. Så er det sånn, som jeg sier, at dette har ikke provenyvirkninger eller annet. Dette er en oppfølging av en sterk kritikk som bl.a. vi fikk fordi vi bidro til at etterspørselen etter og innkjøpet av palmeolje i Norge var for høyt. Dette er ett av de tiltakene vi har lagt opp til for å få ned palmeoljebruken i Norge, fordi det har altså utslippseffekter andre steder.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
For det første er det sånn at denne regjeringen totalt sett har gitt betydelige skattelettelser til vanlige folk. Det betyr at en familie har mye mer å rutte med. Men vi har på noen områder fulgt opp prinsippet om at forurenser skal betale, ved at vi har sørget for å øke avgiftene på noen av disse områdene. Når det gjelder spørsmålet om elavgift, vet representanten Gjelsvik at vi senket elavgiften i fjorårets budsjett fordi fjoråret var et år med veldig høye priser. Det som er interessant, er å stille seg spørsmålet om hvorfor elprisene nå blir høyere. Det går tilbake til den grønne omstillingen vi har i verden, en omstilling som gjør at CO 2 -prisen nå reflekteres i høyere kraftpris rundt omkring, også i vårt land, som igjen betyr at vi på statsbudsjettet bruker 1,5 mrd. kr til å kompensere kraftkrevende industri for dette. Men det slår altså inn på prisen – fordi vi holder på med et grønt skifte, fordi vi i denne verden skal gjøre noe med klimautslippene våre. Det koster å gjøre noe med klimautslippene våre, og det ser vi også slår inn på elprisene våre for øyeblikket, fordi man i Europa har fått høyere CO 2 -priser.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Det må være en åpenbar misforståelse fra representanten Myhrvold hvis han mener at fallet i bruk av palmeolje ikke hadde sin begrunnelse i regjeringens politikk. Det er nettopp innblandingskravene, med kravene til mer avansert biodrivstoff, som nettopp øker etterspørselen etter å bruke skogen mer, som bidrar til at det blir lønnsomt. Vi ser nå under denne regjeringen at det åpnes nye produksjonssteder for dette, mens det under den forrige regjeringen ble lagt ned produksjonssteder, fordi man la om avgiftene på det tidspunktet. Det er nettopp derfor vi nå ser et fall i bruken av palmeolje – men jeg skjønner at det ikke er så viktig. Vi øker altså innblandingskravene til 20 pst. neste år, og vi øker andelen avansert biodrivstoff inn i dette. Det er bl.a. disse grepene som gjør at vi får mer biodrivstoff inn i våre brenselssystemer. Så er vi opptatt av at vi skal utvide ordninger fremover med å stimulere til overgangen til nyttetrafikk. Det er derfor vi har et CO 2 -fond på 1 mrd. kr som bidrar til støtte der markedet nå også leverer, nemlig til lettere lastebiler og varebiler.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Det er viktig å se tingene i sammenheng. Fra 2019 til 2020 øker vi innblandingskravet fra 12 pst. til 20 pst. Det betyr at veldig mye av biodieselen som selges i Norge, vil være innenfor det innblandingskravet. Innenfor det innblandingskravet setter vi også krav til hva slags type biodiesel man kan ha, og hva man bruker. Det betyr at vi nå øker etterspørselen etter avansert biodiesel, som ikke da er palmeolje eller annet som kommer. Det som er utenfor, preges altså av at det kommer fra andre kilder, bl.a. at det kommer fra palmeolje. Sannsynligvis vil det meste av biodieselen som er godkjent etter EU-kravene, være innenfor det vi trenger for de 20 prosentene. Derfor tror jeg at de utslippstallene som er lagt frem nå, ikke stemmer, men uansett skal vi alltid lytte til det, for vårt formål er alltid å få ned utslippene. Det er samtidig viktig å si at vi nå har blitt kritisert betydelig for at vi svømte i palmeolje i fjor. Nå forsøker vi altså å tappe palmeoljen ut, og det synes jeg alle burde være enige om at vi gjør.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Hele den grunnleggende tankegangen i det som ligger i Granavolden, og som er regjeringens politikk på områdene hvor vi øker klimaavgiftene, er at vi tilbakefører de midlene vi henter ut til de samme sektorene. Det har vi altså gjort. Det gjorde vi også da vi økte CO2-avgiften på diesel og bensin i 2016. Der reduserte vi årsavgiften for bil, og vi reduserte forsikringssummene som ble lagt til. Vi har altså tilbakeført pengene, nettopp fordi vi er opptatt av at folk skal ha økonomisk handlingsrom. Vi skal motivere til at folk tar de miljøriktige valgene, samtidig som vi ikke skal bidra til at økonomien deres blir verre. Når man da ser det samtidig i de skattelettene vi gir, hvor vanlige inntekter har fått opptil 11 000 kr i årlig skattelettelse med det siste budsjettet, har vi også gitt rom for at vi kan gjøre disse endringene som bidrar til at vi gjør det vi sier når vi sier at forurenser skal betale.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Fordi vi gjør alle de andre tiltakene som gjør at vi nettopp får til det som gjorde at vi var oppgitt da den rød-grønne regjeringen økte dieselavgiften og dermed sørget for å rive grunnlaget under produksjonen av biodiesel i Norge. Det vi ser nå, er at på grunn av innblandingskravet på 20 pst. – og 12 pst. av dette neste år skal komme fra avansert biodiesel – åpner biogassfabrikkene, nå er det investeringer som kommer, fordi vi nettopp stimulerer gjennom å være forutsigbare og har laget en plan over tid som bidrar til at vi får dem med. Så synes jeg det er viktig å huske når vi har gitt 25 mrd. kr i skattelettelse, at halvparten av det har gått til vanlige folk med vanlige inntekter. Hovedbildet er at folk har fått bedre privatøkonomi med det vi har gjort. Bare i årets budsjett legger vi inn f.eks. for gruppene med lavest inntekt: Når vi legger om lisensavgiften for NRK, betyr det at minstepensjonister som før har betalt 3 000 kr i lisensavgift, nå får gratis NRK. Og når vi ser på seer- og lyttertallene til NRK, er det kanskje en av deres største målgrupper, så de bør være glade.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Det er nettopp på grunn av at vi ikke skal straffe folk med dårlig råd, at vi gjør de endringene vi gjør. Når vi øker CO2, kompenserer vi tilbake igjen innenfor bilavgiftene gjennom lavere veiavgift. Så ble det litt vanskelig å følge resonnementene her, som hoppet fra biodiesel til elavgiften. For det første til biodiesel: Det som var kritikken da de rød-grønne gjorde sine endringer, var at man undergravet et bedriftsmarked som startet i Norge, hvor skogindustrien og andre kunne levere. Det døde – det døde helt flatt. Miljøministeren på det tidspunktet var og åpnet den ene måneden, og så stengte man da budsjettet kom. Det vi gjør, er å ha en plan for innblanding, forutsigbare rammebetingelser, som gjør at det popper opp nye produksjonssteder i Norge, som bruker de norske ressursene, som har reell CO2-effekt globalt for reduksjon fremover. Derfor er det en helt annen situasjon med det vi gjør, enn det de rød-grønne gjorde. Vi skaffer norsk næringsaktivitet, vi har et grønt skifte på gang, og vi sørger for å få ned utslippene.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg tror som sagt at mesteparten av den EU-godkjente, bærekraftige biodieselen som selges i Norge i dag, kommer til å bli solgt innenfor innblandingskravet, for i innblandingskravet ligger det sterke reguleringer for hva man kan putte inn. Det betyr at mesteparten av det som er i markedet, som ikke er palmeolje, sannsynligvis vil være innenfor de 20 pst. Man må i det bildet som tegnes nå, ikke glemme at vi skal øke betydelig biodieselinnblandingen neste år. Som jeg sier, er det ingen provenyvirkning. Vi regner ikke med å få mer penger inn av dette. Dette var et tiltak bl.a. fordi vi har gått igjennom og sett hva vi kan gjøre for å sikre at vi får mindre palmeolje inn. Da er det å legge avgift på dette et av tiltakene som bidrar til det, for det er på dette området man kan få mest palmeolje inn gjennom dagens system, siden vi stiller så mye sterkere bærekraftskrav knyttet til alt innen innblandingskravet for øvrig. Jeg skal ikke være prinsipielt for verken det ene eller det andre. Dette ligger nå i Stortinget, og så får vi høre hva partiene våre sier.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg har ikke uttalt meg om det spørsmålet, om vi burde slått alarm før, på noe som helst tidspunkt, for jeg mener at vi skal være åpne om hva som faktisk kommer frem fra dette granskingsutvalget. Jeg mener det når jeg sier at alle steiner skal snus, at vi skal se på hvilken informasjon vi har fått. Så skal vi være ydmyke både overfor hvorfor vi har den feilen, som systematisk har vært der over lang, lang tid, og om den er håndtert riktig fra min regjerings side. Det er derfor vi har nedsatt et granskingsutvalg. Når det gjelder nedsetting av granskingsutvalget, hadde vi vedtatt at vi skulle ha et granskingsutvalg. Vi har forsøkt å ta kontakt med Stortinget på samme måten som da 22. juli-granskingsutvalget ble nedsatt, det var regjeringen på det tidspunktet som gransket seg selv. Vi har valgt å si at dette er en viktig gransking, som gjøres av helt uavhengige eksperter, som ikke har noen annen føring enn det mandatet vi har levert, og som vil komme med en helt uavhengig tilbakemelding på dette. Jeg tenker at det er viktig nå å si at det granskingsutvalget skal snu alle steiner. Det kan være at det kommer med kritikk av regjeringen for at vi skulle gjort ting tidligere. Det er jeg åpen for at det kan være. Jeg skal i hvert fall ikke gjøre meg til dommer eller sette meg i et hjørne i denne saken. Det aller viktigste vi gjør nå fra regjeringens side, er å rydde opp for folk som ikke har fått de rettighetene de skal ha, som er dømt, som de ikke skulle vært etter EU-forordningen. Den er åpenbart ikke implementert godt nok i norsk regelverk og lovgivning, og vi skal nå gjøre opp for dette. Det blir vår viktigste jobb, ikke navlebeskuende å granske oss selv, for vi har satt eksperter til å granske, til å se på opprinnelsen, det som skjedde under den forrige regjeringen, og det som har skjedd under vår regjering. Så skal vi forsøke å få ryddet i noe som ikke skulle skjedd.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
En veldig viktig bit av det representanten Lysbakken nå sa, var stikkordene «bosatt i utlandet». Det å være bosatt i utlandet har hele tiden vært et diskusjonstema. Også den stortingsmeldingen om trygdeeksport som ble levert for et par år siden fra regjeringen, dreide seg i utgangspunktet om dem som er bosatt i utlandet. Nav-skandalen dreier seg om folk som er bosatt i Norge, men som oppholder seg midlertidig i utlandet, altså en annen problemstilling enn det som var tema for den stortingsmeldingen som var satt i gang. Vi kom med en stortingsmelding om trygdeeksport til Stortinget. Det er en annen gruppe dette gjelder, og det er der utfordringene har vært. Vi har et stort fokus, alle sammen, på eksport av trygdeytelser til folk som kanskje har jobbet her en periode og så flyttet hjem igjen, eller som er på en ytelse og har bosatt seg et annet sted, men ikke på dem som midlertidig har beveget seg ut og oppholdt seg der over kortere eller lengre tid. Det er to forskjellige grupper dette dreier seg om.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg kommer ikke til å si meg fornøyd med enkeltbiter av alt det som er en del av granskingen. Det er en del av spørsmålene hvor man går inn i underlagsmaterialet. Jeg har sagt at fra regjeringens side synes vi at vi bør alle – og det mener jeg – i denne sal være ydmyke over det som har skjedd. Alle i det offentlige Norge – de som har ansvar for rettssikkerheten, vi som politikere – bør se at vi har gjort noe som er feil. Vi har ikke tatt inn over oss at EØS-lovgivningen har gitt oss nye føringer for det som har vært norsk trygdelovgivning. Det har ikke vært implementert på en god måte, og det har vært mange følgefeil av det. Det er sikkert områder og tidspunkter hvor vi burde stilt bedre spørsmål, men det er derfor vi har nedsatt en ekstern gransking. Det er for å stille de spørsmålene. Mitt hovedfokus er på én ting: Nå skal vi rydde i det som har skjedd. Vi skal rydde i det som så langt ser ut til å kunne være litt i underkant av 100 personer som har blitt dømt for trygdesvindel, som kanskje ikke har gjort det. Det må man se på hver enkelt sak, og det er det Riksadvokaten og andre som skal se på. Vi skal sørge for at de som har fått beskjed om at de har måttet betale tilbake penger, faktisk får utbetalt pengene. Vi skal sørge for at vi praktiserer fremover, og så må granskingen få lov å være granskingen.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg er ikke fornøyd med at vi ikke har oppdaget denne feilen på et tidligere tidspunkt. I det som representanten Lysbakken nå listet opp, glemte han å stille spørsmålet om hvorfor statsråd Lysbakken ikke oppdaget at han implementerte feil, og at dette ble gjort på en feil måte da han var statsråd. Jeg synes ikke tiden er inne for å legge skylden på den ene eller andre siden, men det blir skjevt hvis man sier at man bare ser på hva som er praksis, og hva som er gjort, uten at man går til hele årsakssammenhengen og ser på hvorfor ikke alarmklokkene har gått før, og hva det er vi gjør feil. Og vi har påpekt noen viktige feil, bl.a. at vi er for dårlige innenfor trygdelovgivningen til å følge med på hvordan EU-domstolen utvikler seg, og hvordan andre land implementerer dette. Derfor er ett av de tiltakene vi iverksetter, å få en bedre oppfølging av hvordan denne typen beslutninger og denne typen forordninger i fremtiden implementeres innenfor dette området, og vi må sannsynligvis gjøre det på flere områder. Jeg kan godt si at jeg er ikke fornøyd med hva regjeringen har gjort i denne saken. På lik linje mener jeg ingen andre politikere bør være fornøyde i denne saken.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Det har vært, oppfatter jeg, en bred holdning i norske storting om at når man får pleiepenger, når man får arbeidsavklaringspenger, når man får sykepenger, har man noen forpliktelser. Det betyr bl.a. at man skal forplikte seg til å delta på arbeidsavklaringen, og det skal være bedre aktivitet enn det vi har sett. Denne regjeringen øker jo arbeidet med å gjøre en mer systematisk oppfølging av det. Man skal følge opp sykebehandlingen, og man skal følge opp kontakten med Nav. Det oppfatter jeg som en politisk linje som jeg ikke oppfatter har endret seg med denne saken. Det jeg oppfatter har endret seg med denne saken, er at vi må sørge for at det er veldig tydelig og klart hvilke krav vi stiller. Og så må vi måle det i spørsmålet: Kan man oppholde seg i utlandet og gjennomføre disse kravene, eller må man være i Norge for å gjennomføre disse kravene? Vi må bli tydeligere på den beslutningen. Og jeg sa ikke at jeg hadde konkludert om statsråd Lysbakken. Jeg sa bare at blant de spørsmålene han selv burde stille seg, er kanskje hva som skjedde på det tidspunktet – når man først skal ha en diskusjon.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg oppfatter at dette er et litt annet spørsmål enn det som var hovedspørsmålet, nemlig spørsmålet om Nav-skandalen. På et helt generelt grunnlag er svaret ja, men det er slik at når det er gjort en domfellelse i lagmannsretten, skal man gå igjennom om man har praktisert loven riktig, og man skal gjøre endringer i det. I svært mange saker er det f.eks. dokumentasjonen som ikke er god nok, eller andre ting, men jeg kan rett og slett ikke svare annet enn generelt på et slikt spørsmål, for dette var ganske langt vekk fra det som egentlig var spørsmålet knyttet til Nav, og fra hovedspørsmålet.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Det er forskjell på en forordning og en konvensjon som vi i dette storting tar stilling til på hvilken måte vi skal implementere i vårt lovverk. At SV har et politisk ønske om å flytte mer makt til domstolene og ut av denne sal, er ikke det dette storting i utgangspunktet har vært enig i. Dette storting har stort sett vært enig i at vi skal være litt tilbakeholdne med å legge enda mer makt inn i domstolene. Og når man bruker enkelteksempler som at vi ikke fremmet at man skulle implementere inn i menneskerettsloven enkelte konvensjoner med forrang, er det fordi vi mener at det er opp til norske politikere å definere handlingsrommet, og ikke at det er domstolene som skal definere handlingsrommet. Mange av disse spørsmålene er ikke klare og enkle med hensyn til dette. Derfor har vi vært mer tilbakeholdne etter den store implementeringen av menneskerettslovgivningen her i Norge. Men dette er jo spørsmål som Stortinget tar stilling til. Det har ikke noe å gjøre med Nav og forordninger; det er et reelt spørsmål om hvor mye makt vi skal flytte inn i domstolene, og hvor mye makt Stortinget faktisk skal ha med tanke på hvordan lovene skal se ut.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Dette er et veldig stort spørsmål som det er vanskelig å gi ett minutts svar på: forholdet mellom Stortinget, norsk lov, internasjonale konvensjoner og hvor mye av dem som skal gjøres gjeldende f.eks. med forrang i forhold til det Stortinget vedtar av andre lover. EØS-avtalen gir oss noen tydelige forpliktelser der. Da har vi sagt ja til at forordninger fra EØS har forrang. I alle disse lovtekstene, alle utredningene, står det om trygdespørsmålene at EØS-regelverket og forordningene har forrang. Problemet er at vi ikke har praktisert det på den måten, vi har ikke tatt inn over oss det som har ligget i den forordningen, og vi må finne ut hvorfor vi ikke har klart å oppdage det på et tidligere tidspunkt. Det er et helt annet spørsmål om de konvensjoner og tema skal tas inn, med hvilken rang de tas inn, og hvorvidt vi skal ha makten liggende i Stortingets definisjoner, eller om vi skal la det være opp til domstolene å fatte beslutninger om hvordan vi fortolker handlingsrommet innenfor internasjonale konvensjoner.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
For det første ligger i bunnen et prinsipp, som ligger i hele lovgivningen vår, om at trygdeforordningen har forrang foran andre bestemmelser der det er motstrid. Det ligger som basis for alt. Det har også vært skrevet i mange stortingsmeldinger. Det tema som er berørt i det forslaget – siden det er så mange forslag, går jeg ut fra at det er det forslaget representanten viser til – er at man kodifiserte at man kan motta arbeidsavklaringspenger i inntil fire uker per kalenderår under opphold i utlandet. Dette var ikke en praksisendring eller en innstramming, det var en klargjøring av hvordan praksis faktisk var på det tidspunktet, også for å gjøre det lettere tilgjengelig for folk å vite at dette var en mulighet – det var faktisk å vise at man hadde mulighet til å ha et korttidsopphold i utlandet. Det er klart at man sikkert kan stille spørsmål om dette burde vært gjort på flere områder, flere endringer. Det kan man gjøre på alle stadier i denne saken. Derfor er det fint at et granskingsutvalg er satt ned og kan stille disse spørsmålene på alle stadier. Så vil jeg ikke ha på meg at jeg mener at Stortinget er utidig. Jeg mener bare at det at jeg skal konkludere på ting jeg har bedt et granskingsutvalg se på, blir feil av meg å gjøre fra Stortingets talerstol, for jeg vil se deres funn først.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Vi mener at den saken var skikkelig utredet på det tidspunktet den var lagt frem. Så kan det være at den har med seg følgefeil, det kan være. Det må dette granskingsutvalget se på – en følgefeil av at man ikke har sett denne distinksjonen som kommer i forordningen og de endringene. Man må se om vi har gjort det på en riktig måte på det tidspunktet, i tråd med veldig mange andre av forslagene som har vært berørt av trygdeforordningen opp gjennom årene, både før 2012 og etter 2012.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Vi vil jobbe med høytrykk på dette. Vi har ikke akkurat bestemt hvordan vi kommer tilbake, men det er klart at vi er også opptatt av at vi skal bli ferdig med denne saken, at Stortinget får et beslutningsgrunnlag for å diskutere disse spørsmålene og se på det som har vært. Det betyr at når granskingsutvalget er ferdig, vil vi ha høytrykk på å kunne levere til Stortinget. Vi har ikke formelt bestemt oss for på hvilken måte vi vil gjøre det, men vi mener at dette er en sak som Stortinget, selvfølgelig, skal behandle, ikke bare orienteres om fra regjeringen. Det er en naturlig oppfølging av granskingsutvalget.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg tror det hadde vært en fordel for nyansene og refleksjonene i den politiske debatten at når en statsminister sier at man er litt skeptisk til et lovforbud, skal det ikke tolkes som at man er imot det. Jeg var litt skeptisk, og jeg er litt skeptisk til hvordan vi skal klare å skille nettopp mellom det å bli bedt for og det å bli utsatt for det som nå kalles konverteringsterapi. De groveste tilfellene er helt forferdelig å se på. Jeg er helt enig med representanten i at det er helt urimelig, og det å utsette mennesker som allerede har vanskelige problemer, for en prosess hvor man rett og slett skal ta avstand fra den man er, og den legningen man har, kan skape skade på sjelen, skade på mennesker. Det er noe som alle må være opptatt av at vi skal sørge for å forhindre i vårt samfunn. Så kommer spørsmålet: Hvor lett er det å gjennomføre et lovforbud, og hva er egentlig ulovlig allerede i dag? For det er jo en del av disse tingene som sannsynligvis vil rammes av lovregler. Vi må ha en gjennomgang. Derfor har jeg sagt at jeg er for at vi utreder dette. Så må vi se på grensedragningene og på hvor vi kan trekke skiller. Om det da leder til at vi har et forbud, og at vi kan definere forbudet tydelig, vil det være bra, men jeg er opptatt av at når vi går til det skritt å snakke om at vi skal forby noe, må vi være veldig klare på hva vi forbyr, også opp mot f.eks. religionsfrihet. For det er slik at man kan bli bedt for, og for noen vil det oppleves som en veldig krenkende og vanskelig situasjon. Jeg tror det vanskeligste for mange som har en kjønnsidentitet som er ulik flertallets, hvis de samtidig tror på Gud, er opplevelsen av at alle rundt dem forteller at Gud ikke tror på dem slik som de er. Det er en ekstremt vanskelig situasjon uansett. Derfor må vi bare finne den riktige veien og sørge for at vi tar vare på alle folk i dette landet, og at ingen skal oppleve den typen handlinger som vi bl.a. har sett i VG-dokumentaren.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg tror nettopp at det innlegget som representanten nå holdt, viser at dette er ganske vanskelige spørsmål om hvor man trekker grensegangen mellom bønn og handlinger. Jeg mener at ingen barn og unge skal utsettes for en behandling som gjør at det forsterker deres vanskelige problemer i denne sammenhengen. Det må vi se på hvordan vi kan sørge for å ramme inn på en god måte. Det regner jeg med at Stortinget og våre regjeringspartier arbeider med i forbindelse med behandlingen av disse spørsmålene, for å gi oss et godt mandat for å kunne gå grundigere inn i og se på både hva som er forbudt etter dagens regler, om det er nye områder som bør være forbudt, og hvor vi setter grensene for hva man kan gjøre. Det gjelder ikke bare barn og unge, det er mange av de handlingene som gjøres her, som jeg mener ikke bør være tillatt i Norge, men vi må se på hvilken måte vi gjør det på. Da synes jeg det er fint at vi har et godt utredningsgrunnlag. Vi kan ikke forby alt vi er imot, men vi skal forby ting som er skadelig for folk, og noe av denne praksisen er skadelig for folk.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg tror ikke det er lurt å be om en utredning for så å konkludere på hva vi skal gjøre før utredningen er ferdig, hvilke behov det er, og hvor grensegangen skal gå. Men jeg mener det er viktig at vi forhindrer at dette skjer i Norge. Med noen av de situasjonene vi har sett, må vi finne ut hvor grensen går med tanke på religionsfriheten. Det faktum at man i noen religioner og noen religiøse samfunn mener at homofili er synd, kan jeg synes at er helt horribelt, fordi det strider helt mot mitt syn. Spørsmålet er hvor grensene går for hva jeg synes er horribelt, som skal være i lovverket, eller hva presidenten og representanten synes måtte være horribelt. Det synes jeg også er til ettertanke i et samfunn hvor vi løper veldig fort av og til, uten å trekke de riktige grensegangene. Derfor tenker jeg at vi bør få en utredning, og så må man på bakgrunn av det kunne trekke disse grenselinjene, trekke konklusjoner, se behovet og se hvor vi skal gå.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Jeg kan gi det tydelige signalet om at du skal ikke finne deg i dette, at vi skal sørge for å hindre at sånne ting skjer fremover, denne typen overgrep som vi har sett. Så må vi bruke tid før vi konkluderer. Jeg hører at Arbeiderpartiet har bestemt seg og mener at de har gjort dette. Jeg tenker at det er ekstremt viktig at vi faktisk går disse grensegangene og vet akkurat hva og hvilke handlinger vi forbyr – hva er lov, hva er ikke lov, og hvor går disse grensene – hvis vi skal ha et forbud. Og hva er faktisk forbudt allerede i dag? For det er altså noen av de praksisene som tilsynelatende ville være rammet av regler allerede i dag.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Denne saken ligger nå til behandling i en stortingskomité. I den stortingskomiteen drøfter regjeringspartiene hvilket mandat man har, og hvordan man skal følge opp saken videre med de premissene. Det har jeg tenkt å respektere gjennom diskusjoner mellom de fire partiene, når det pågår. Men det vi er opptatt av, er at vi sikrer at vi ikke krenker barn og unges rettigheter, og at vi sørger for å ha et bolverk mot at man skal forsøke å forandre folks legning gjennom et press som oppleves som utrolig krevende for dem som står i det. Det er mulig at vi måtte ha gjort alle disse utredningene uansett hvilke forslag som ville blitt vedtatt. Samtidig er det en forskjell på å ha konkludert før man utreder, og det å utrede før man konkluderer.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Unge i Norge skal være klar over at alle regjeringspartiene vil dette til livs, vil sørge for at man skal kunne leve med den legningen man har, og føle at man er et helt menneske, også når man tror på en gud, uansett hvilken gud man tror på. Dette dreier seg om mange religioner som ikke har akseptert dette. Det er heldigvis bevegelse i veldig mange samfunn, også i religiøse samfunn; man skjønner at homofili, f.eks., ikke er noe samfunnet skaper, men at det er noe som er der, at det er en variasjon over det å være menneske, og at de variasjonene må være en del av Guds skaperverk, uansett hvor man er. Men det tar litt tid enkelte steder. Jeg for mitt vedkommende håper at det går raskere. Men jeg har alltid ment om min rolle i det å ønske at kristendommen skal ta mer hensyn til homofiles liv, at det skal jeg bruke tiden min på ikke som politiker, men som medlem av Den norske kirke og gjennom å stemme ved kirkevalgene. Det har jeg bidratt til. Derfor mener jeg at vi bør kunne bruke tiden til dette uten å tillegge hverandre andre motiver enn at vi faktisk vil det til livs, og at barn og unge skal oppleve trygghet i vårt samfunn.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
For det første er det viktig å huske at friskoleloven og utgangspunktet vårt for å tillate friskoler også har et utgangspunkt i våre menneskerettigheter, i foreldres rett til f.eks. å kunne velge alternative trosretninger og skoler knyttet til dem. Så det er viktig å huske at vi avveier ulike spørsmål i denne sammenhengen. Det betyr at det alltid må være en skjønnsmessig vurdering når det gjelder valgfriheten man har, og den skjønnsmessige vurderingen ligger faktisk i større grad til departementet enn den vil ligge til Utdanningsdirektoratet i denne typen sammenhenger. Så er det viktig for meg å si at jeg mener at det ut fra det som står i Aftenposten, ikke er noe grunnlag for å konkludere og si at man har gjort noe som er feil eller i strid med noe. Tvert imot tror jeg dette er innenfor det skjønnsrommet som vil være, ikke minst fordi føringene som ble gitt av Stortinget i 2007 – et stortingsflertall som vi fra mitt parti ikke inngikk i, men som Arbeiderpartiet inngikk i – bl.a. understreket at økonomi ikke var et selvstendig grunnlag for å si nei. Det sto i forarbeidene til denne loven at «i praksis har kommunens økonomi først og fremst hatt betydning som en selvstendig innsigelse for ROBEK-kommuner». Da må man vurdere om de kommunene det her er snakk om, i så fall kan ha vært ROBEK-kommuner. Dette er forarbeidene til hvordan man skal forstå den typen argumenter. Så det er nok viktig at man ser at man har et skjønnsrom, og i utgangspunktet er det slik at friskoler også er noe folk har en rettighet til å kunne etablere, så lenge det ikke er i alvorlig strid med de andre prinsippene som er lagt. Men det er lagt begrensninger på i hvilken grad f.eks. økonomi fra kommunenes side kan brukes som argument for hvorfor man ikke kan etablere en friskole. Da er det i mange av disse tilfellene ikke slik at friskolen har ført til nedleggelse av en annen skole. I mange av disse tilfellene opprettes friskoler fordi kommunen har nedlagt et lokalt skoletilbud. Derfor har vi fått mange montessoriskoler rundt omkring i landet, fordi man i grendeområder har nedlagt skoletilbud, og foreldrene har ikke ønsket at barna skulle busses så langt, og etablert en egen friskole.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
For det første er det også gitt avslag til en rekke skoler i klageprosessen, hvor begrunnelsen faktisk har vært skolens effekter for kommunen og innsigelsene fra kommunen. Så bildet er ikke slik at alle som har klaget, har fått ja. Tvert imot gjør man en reell skjønnsmessig vurdering av det. Det er også viktig å si at det er et annet rom for skjønn i et politisk ledet departement enn det er i et direktorat. Det har alltid vært sånn i alle saker knyttet til klageadgangen. Her må man se på ulike hensyn og veie innsigelsene fra kommunen opp mot den rettigheten foreldrene faktisk har til også å ha barna sine gående på en skole som har et livssyn og synspunkter som de er enig i. Jeg understreker at det er helt i tråd med de forarbeidene som var, og de merknadene som Arbeiderpartiet undertegnet på i forbindelse med behandlingen i 2007 i Stortinget.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
For det første er det litt forvirrende med denne Solberg-tildelingen – jeg holdt på å ta ordet i sted.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Takk! For det første er det ukorrekt å si at vi på ideologisk grunnlag sier ja, når vi faktisk sier nei til en rekke. Det gjøres en vurdering av det, men det er også sånn at som klageinstans har et politisk ledet organ, som et departement, en noe større adgang til å bruke skjønn enn det Utdanningsdirektoratet har. Hvis ikke hadde det ikke vært nødvendig å ha en klageinstans som var politisk, for det er faktisk sånn i all saksgang hvor det ikke er klart avsnevret at det bare er det juridiske grunnlaget man skal gjøre bruk av. Og her er det verdier man må sette opp mot hverandre. Hvor sterkt er dette i forhold til kommunens økonomi? Hva betyr det? Og man må da huske at stortingsflertallet, som vi ikke var en del av, understreket at økonomi alene ikke kan være en begrunnelse for dette, og understreket at det er en rettighet. Og det er en av de grunnleggende rettighetene som ligger i formålet med friskoleloven, nemlig at foreldre skal ha en mulighet til å velge alternativer i Norge.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-13:
Dette er en vurdering som må gjøres i den enkelte sak, om det er slik at dette går på bekostning av kvalitet, eller om et nytt tilbud, valgfrihet for foreldrene og muligheten til å kunne ha et lokalt skoletilbud med et annet pedagogisk innhold, som f.eks. en montessoriskole, vil gi økt kvalitet, iallfall for de elevene som går der, i både deres skolegang og deres hverdagsliv. Det må man ta hensyn til, men det er ulike hensyn som må måles opp mot hverandre. Det går ikke an å si på generelt grunnlag hvor man havner i hver enkelt sak, for det vil være avhengig av dokumentasjonen, hva som legges frem, og hvor store konsekvenser det vil være i kommunene – helt i tråd med det Arbeiderpartiet var med på i flertallsmerknadene bak 2007-loven.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-13:
Høsten 2016 skrøt Erna Solberg av at Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen hadde økt avgiftene mer på ett år enn de ble økt på åtte rød-grønne år. Ifølge finansminister og Fremskrittsparti-leder Siv Jensen har regjeringen økt avgiftene med 6,3 mrd. kr hittil i deres regjeringsperiode. Aldri har avgiftene i Norge vært høyere enn nå, når Høyre og Fremskrittspartiet styrer. Avgiftene på strøm er 38,9 pst. høyere i dag enn i 2013. Moms hvis man skal ha en bussbillett eller togbillett, har gått fra 8 pst. til 12 pst. Det har vært avgiftssjokk for deler av næringsmiddelindustrien, og taxinæringen opplevde i fjor at hvis man skulle kjøpe f.eks. en drosjebil for rullestolbrukere, økte avgiften med over 100 pst. Så det har vært en veldig målrettet vilje til å øke avgiftene for folk flest, for norsk industri, for små og store næringsdrivende rundt omkring i hele landet. I årets budsjett er det biodieselen som skal tas – fra null avgift til full avgift over natten. Så i regjeringsperioden til statsminister Erna Solberg har vanlige folk i vanlige hus opplevd at strømregningen går opp på grunn av økte strømavgifter. Pendlerne har opplevd at det er blitt dårligere pendlerfradrag. Drosjesjåførene har opplevd at det er blitt en veldig kraftfull avgiftsøkning. Industriarbeiderne har opplevd usikkerhet rundt sine arbeidsplasser på grunn av en uforutsigbar avgiftspolitikk. Nå er NHO og LO krystallklare på at den avgiftspolitikken som føres for biodiesel, setter klimasatsingen i fare. Ser statsministeren noe problem med at avgiftene i Norge nå er 6,3 mrd. kr høyere enn da hun overtok? Og ser hun de utfordringene som mange av dem som er blitt rammet av politikken, har?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-13:
Da regjeringen innførte kraftig økning i dieselavgiftene, sa statsminister Erna Solberg – og hun skrøt av det – at de har økt avgiftene mer på ett år enn på åtte rød-grønne år.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-13:
Og så var det en beregning fra Transportøkonomisk institutt om hvilken effekt dette gir på landets CO 2 -utslipp. De sa det ga liten eller minimal effekt, beregnet til 30 000 tonn CO 2 . Det var den effekten de beregnet det til. Så kommer da regjeringen på område etter område og begrunner det med klima når de skal øke avgiftene. Så er det biodrivstoff, der en nå øker avgiften – til full avgift – og der er beregningen at det kommer til å øke Norges CO 2 -utslipp med 700 000 tonn. 700 000 tonn! Det er altså noen og tjue ganger mer enn det som var en teoretisk beregning i 2016. Da er det rart å høre statsministeren stå og moralisere på klimafeltet. Så mitt spørsmål er: Hvorfor mener statsministeren at det er klokt å gjøre den type avgiftsgrep som øker norske CO 2 -utslipp med 700 000 tonn?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-13:
Denne runden viser at statsminister Erna Solberg er stolt over at de har økt avgiftene med 6,3 mrd. kr, og hun er stolt over at Siv Jensen som Fremskrittsparti-leder og Erna Solberg som Høyre-leder er den ledelsen av noen regjering noen gang i norsk historie som har økt avgiftene mest. Og det virker ikke som om statsministeren er bekymret over hvordan dette rammer vanlige folk. Når avgiften på strøm har økt med nesten 40 pst., merker selvfølgelig folk det. Strømprisene går opp, men i tillegg kommer det nesten 40 pst. avgiftsøkning på toppen. Så innfører man en del avgiftsøkninger som kanskje kan ha klimaeffekt, men som er svært omdiskutert. Man skyver klimaet foran seg. I dette budsjettet innfører man avgiftsøkninger som man vet har svært, svært negativ klimaeffekt, med økte CO2-utslipp på 700 000 tonn. Forrige gang vi diskuterte biodiesel, var det på en måte krisestemning, og Erna Solberg var meget sint for at man gjorde endringer i biodieselavgiften. Hvorfor er det så fantastisk å gå fra null i avgift til full avgift når statsministeren heter Erna Solberg?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-13:
Det som var diskusjonen om biodiesel forrige gang, var å innføre halv avgift. Nå er det full avgift. Hvis det er snakk om forutsigbarhet, er det den totale mangel på forutsigbarhet, for man fjernet den halve avgiften for noen år siden, og så innførte man en full avgift igjen nå, som gir en meget negativ effekt innenfor hele biodieselmarkedet, og som NHO og LO i fellesskap sier kommer til å gi 700 000 tonn i økte CO2-utslipp, altså et målrettet grep for å øke CO2-utslippene i Norge. Spørsmålene mine til statsministeren er: Er ikke statsministeren bekymret i det hele tatt over økte strømpriser når avgiftene går opp? Vil statsministeren framover også bare sitte stille og se på at de norske strømprisene går opp og går opp og går opp? Og er ikke statsministeren også enig i når man ser hvem det er som senest kan omstille seg f.eks. med å kjøpe ny bil, at det er de som har dårligst råd, som venter lengst med å bytte bil? Er det da riktig i klimaets navn å straffe dem som har dårligst råd med økte avgifter når de ikke har mulighet til å omstille seg?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-13:
«Strømprisen i Norge har økt kraftig de siste årene og er rekordhøye. Fremskrittspartiet har, med ansvar for Olje- og energidepartementet, ønsket dyrere strøm. Onsdag denne uka fikk folk i Norge en påminnelse om at også dette kan bli en dyr vinter, da strømprisen økte med hele 77,4 pst. Hvilke tiltak vil regjeringen gjøre for å senke strømprisen, og vil statsråden nå stoppe utbyggingen av NorthConnect-kabelen?»
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-13:
Tord Lien, som var energiminister for Fremskrittspartiet, uttalte helt tydelig og klart i et intervju at han var lei av lav strømpris. Det var på en måte programerklæringen til Tord Lien. Og ett av de få områdene hvor Fremskrittspartiet virkelig har fått gjennomslag, er nettopp at de har klart å få opp strømprisen. De har også økt avgiftene på strøm med over 38 pst. siden de overtok regjeringsmakten, og de har endret loven. Senterpartiet sørget for å endre loven da vi hadde regjeringsmakt, som gjorde at det ikke var mulig å bygge NorthConnect, men nå er det mulig, og søknaden om NorthConnect sier at det også kommer til å øke strømprisen i Norge. Erna Solberg sa i den muntlige spørretimen tidligere i dag at strømprisen kommer til å fortsette å øke, og var litt rystet over at jeg var så bekymret over det. Er Freiberg enig med Tord Lien i at strømprisen er for lav? Og er han enig med Erna Solberg i at strømprisen i Norge kommer til å fortsette å øke?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-13:
Jeg merker meg at en Fremskrittsparti-statsråd ikke kan si at han ønsker lavere strømpris. Den forrige Fremskrittsparti-statsråden sa at han var lei av lav strømpris og ønsket høyere. Det klarer ikke dagens statsråd å ta avstand fra. Statsminister Erna Solberg sa tidligere i dag at vi måtte forvente at strømprisen kommer til å fortsette å øke. Jeg mener det er en utrolig defensiv målsetting. Regjeringen har også økt avgiftene. Selv om de har redusert dem én gang, er likevel summen av regjeringens avgifter 38 pst. høyere nå enn i 2013. Det er det som er faktum – at regjeringen har økt avgiftene på strøm med 38 pst., noe som rammer vanlige folk i vanlige hus i dette kalde, mørke landet vårt, der strøm er en helt naturlig del av den daglige energibruken. Jeg vil gi statsråden en mulighet til: Er statsråden enig med statsminister Erna Solberg og Tord Lien i at strømprisen i Norge skal opp? Det sa statsminister Erna Solberg senest litt tidligere i dag. Eller mener statsråden at det er en feil vurdering av statsministeren?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-11-13:
Jeg må si at statsministeren i sine svar viser null forståelse for konsekvensen for vanlige folk i Norge av de kraftige avgiftsøkningene som har vært. Avgiftene berører folk i deres hverdag. De som har aller minst fra før, er de som får det tøffest når avgiftene øker. En av de avgiftene som har økt kraftigst, er elavgiften, som har økt med 38,9 pst. under statsminister Erna Solberg. Dette kommer på toppen av at en har hatt høye strømpriser. De siste årene har en fått oppslag etter oppslag om at strømprisene har økt. Det er mange som har brukt av oppsparte midler for å få råd til å betale strømavgiftene, betale for strømprisen, mens staten har tjent gode penger og hentet ut ekstraordinært utbytte fra Statkraft. Da burde en gi en håndsrekning nå i statsbudsjettet til folk gjennom å redusere elavgiften. I stedet øker en den nok engang. Hvorfor reduserer en ikke elavgiften til vanlige folk i Norge?