Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2013-06-19:
La meg først få avvise kritikken fra Høyre og Fremskrittspartiet knyttet til høring i komiteen. Det var en samlet komité som besluttet at det ikke var behov for ordinær høring i år, men mulighet for dem som ønsket å sende skriftlige innspill. Det blir derfor helt feil når Høyre og Fremskrittspartiet gjør et poeng av dette i denne debatten. Så til selve saken: I Senterpartiet er vi svært glad for at vi i år har kommet fram til enighet med landbruket om en jordbruksavtale. Spesielt er det godt at vi har fått en avtale med begge fagorganisasjonene. Årets avtale er solid og framtidsrettet og legger til rette for økte inntektsmuligheter for dem som produserer mat, og for økt matproduksjon. Jordbruksoppgjøret handler i bunn og grunn om hva slags mat norske familier skal spise. Det handler om norske arbeidsplasser, og det handler om at Norge fortsatt skal være det landet vi kjenner. Senterpartiet slår ring om de tre bærebjelkene i norsk landbrukspolitikk, som er tollvernet, jordbruksoppgjøret og samvirkets rolle. Alle disse tre bærebjelkene står på valg til høsten. Forsvinner disse bærebjelkene, betyr det slutten på norsk landbrukspolitikk slik vi kjenner den, og det vil gi et helt annet og mye svakere landbruk. En inntektsvekst på 31 000 kr per årsverk viser en regjering som har troen på norsk matproduksjon også i framtiden. Avtalen gir en forbedring av inntektsmulighetene, som er et hovedvirkemiddel for å nå de landbrukspolitiske målene. Dette er en viktig start for oss i Senterpartiet, og vi vil selvsagt fortsette dette avgjørende arbeidet. Vi håper avtalen kan skape en tro på at regjeringen mener alvor med målet om økt matproduksjon på norske ressurser, og vi registrerer at bl.a. Norges Bondelag bekrefter at dette er en bedre avtale enn på mange år. På grunn av tollendringene Senterpartiet fikk gjennomslag for i fjor høst, har det i årets jordbruksoppgjør vært mulig å øke prisene på en del jordbruksprodukter. Alle matprodusenter nyter godt av økte priser, men de som har stor produksjon, vil tjene mer på det enn de som har liten produksjon. Hovedtyngden av budsjettmidlene i årets jordbruksoppgjør er derfor brukt på distriktsjordbruket og de minste produsentene for å gi alle utøverne i næringen en best mulig inntektsvekst. Landbruket selv fikk i årets avtale gjennomslag for sine to hovedprioriteringer, som var korn og storfe. Kornbønder som i dag har en gjennomsnittsinntekt per årsverk på om lag 120 000 kr, får nå et løft på drøyt 50 000 kr i året. På storfe, som det produseres for lite av i Norge i dag, har vi fått et nytt kvalitetstilskudd, som vil øke produksjonen og kvaliteten. Dette tilskuddet får bonden utbetalt direkte i forbindelse med slakteoppgjøret. Etter årets oppgjør må vi sette oss ned og se videre framover. Da blir det viktig å vie enda mer oppmerksomhet på utviklingen til små og mellomstore bruk. Jeg ønsker meg mer prioritering av utsatte distrikter, med vekt på melk og andre grovfôr- og beitebaserte produksjoner framover. Norsk matproduksjon er viktig. Oppgjøret gir meg tro på en framtid med fortsatt kjent, sikker norsk mat til befolkningen. Dette gir muligheter for unge matprodusenter til å fortsette, og ikke minst øke, produksjonen av trygg, kortreist norsk mat. Før de rød-grønne tok over i 2005, hadde det vært 25 år uten reallønnsvekst i norsk matproduksjon. De sju første årene hadde vi oppgjør som ga inntektsmuligheter med omtrent samme kronevise veksten som andre grupper. Årets oppgjør kommer som følge av matmeldingen som vi la fram, og viser den retningen vi skal. Valget til høsten kan være et være eller ikke være for norske matprodusenter og tryggheten for at det vi setter på bordet, er av god og kjent kvalitet. Som leder Nils Bjørke så tydelig sa det på Norges Bondelags årsmøte forrige uke: Det er mye som står på spill. Senterpartiet er opptatt av å utvikle politikken slik at vi når målsettingene som kan sikre oss en matproduksjon i framtiden, og en trygghet for framtidig matproduksjon i hele landet. Derfor er også jordvern en svært viktig sak for oss. Målet er nå å begrense omdisponeringen til under 6 000 dekar per år. Dette er etter vår oppfatning et ambisiøst mål – de høye tallene som forelå på 1990-tallet og fram mot 2005 tatt i betraktning. Selv om vi har oppnådd mye på jordvernsiden de siste årene, er jeg enig i at vi fortsatt må jobbe hardt for å holde omdisponeringstallene nede. Det skal derfor ikke være tvil om at jordvern fortsatt vil stå svært høyt på dagsordenen for oss i Senterpartiet. Regjeringen tar med årets jordbruksavtale viktige steg i retning av å tette jordbrukets inntektsgap til andre grupper. Dette kommer ikke av seg selv. Senterpartiet har stått på for norsk landbruk, og det har krevd både vilje og styrke. Vi vet hva som skal til, og vi skal fortsette å kjempe for landbruket og for å øke inntekten til den norske bonden.