Borghild Tenden (Venstre), 2011-06-16:
Venstre ønsker at det skal være motiverte, dyktige, kreative og produktive bønder i hele landet. Det åpenbare spørsmålet er om årets jordbruksoppgjør bidrar til nettopp det. Skal vi tro regjeringen generelt og Senterpartiet spesielt, er det nettopp det som skjer. Ikke minst i lys av Senterpartiets pressekonferanse skulle man tro at landet flommet over av glade og fornøyde bønder. Slik er det ikke. Venstre har vært kritisk til måten jordbruksforhandlingene gjennomføres på, i flere år, men synes det er ekstra ille i år. Det er mange grunner til det. Jeg skal nevne noen: Det blir mindre og mindre reelle forhandlinger. Statens tilbud kom svært, svært sent – helt unødvendig – og de fleste avklaringer har åpenbart skjedd på bakrommet. I så måte står det respekt av Bonde- og Småbrukarlagets brudd i forhandlingene. De skattemessige føringene som ble lagt til grunn for oppgjøret, utgjør mer enn endringene på statsbudsjettet – 415 mill. kr mot 365 mill. kr. Det er et stort demokratisk problem, ikke minst når vi vet at regjeringen vil holde det samlede skatte- og avgiftsnivået uendret. Regningen for jordbruksoppgjøret sendes videre til noe eller noen som i dag er ukjent, og som vi må vente til oktober med å finne ut av. Det er problematisk at avtalen inngås fra 1. juli 2011, og gjelder til 1. juli 2012. Avtalen burde etter Venstres syn fulgt kalenderåret. Det ville gjort statsbudsjettprosessen mer reell. Nå budsjetteres det med bakgrunn i den inngåtte avtalen, og så lages det en tilleggsproposisjon hvert år om endringer i statsbudsjettet i forbindelse med behandlingen av jordbruksoppgjøret. Det mener Venstre er uryddig. Her er det grunn til å påpeke at regjeringspartiene stadig vekk argumenterer mot forslag fremmet av opposisjonen i ulike saker fordi det har provenyeffekt og dermed bare kan/bør behandles i forbindelse med ordinære budsjettbehandlinger. En rekke ting som f.eks. utviklingsprogram for matspesialiteter fra norsk landbruk, fylkesvise bygdeutviklingsmidler, bioenergiprogram, landbruksforskning og diverse miljøtiltak er vel og bra, men har etter Venstres syn ingenting i forhandlinger mellom staten og bøndene å gjøre. Likevel er det en del av den «pakken» som Stortinget er bedt om å ta stilling til i dag. Venstre ønsker å gjøre om jordbruksforhandlingene og fremmer derfor forslag i salen i dag om at jordbruksforhandlingene i sin nåværende form oppheves. Det innføres nye avtaler som baseres på kalenderåret og som er kraftig forenklet i innhold. Kun saker som direkte berører bondens inntekt, skal være en del av avtaleverket. De øvrige områder som i dag omfattes av jordbruksavtalen, følger ordinær budsjettpraksis. Venstre kommer til å stemme for årets jordbruksoppgjør og de endringer i statsbudsjettet for 2011 som dette medfører, men under sterk tvil. Tvilen er ikke begrunnet i at vi ikke vil overføre de nødvendige midlene til landets bønder. Venstre ønsker å opprettholde overføringene over statsbudsjettet om lag på dagens nivå, men vi ønsker en annen innretning. Tvilen er heller ikke begrunnet i mange og unødvendige reguleringer i og av yrkesutøvingen i landbruket. Disse er det opp til stortingsflertallet som lovgiver å endre. Forhåpentligvis skjer det etter neste valg. Tvilen er begrunnet i den udemokratiske form som årets jordbruksoppgjør har, hvor Stortinget i realiteten ikke har noe annet valg enn å stemme for eller imot en fremforhandlet avtale mellom staten og Norges Bondelag, og som inneholder en rekke demokratisk tvilsomme elementer, som jeg har redegjort for. Venstre fremmer en rekke forslag i salen i dag som vil gjøre norsk landbruk mer robust til å møte fremtiden. I tillegg ønsker vi å støtte mindretallsforslagene 1–7, 15,16 og 18. Samlet ville disse endringene av landbrukspolitikken, kombinert med rimelig rause bevilgninger over statsbudsjettet, medføre nettopp det som jeg sa innledningsvis, at Venstre vil ha motiverte, dyktige, kreative og produktive bønder. På sett og vis er Venstres landbrukspolitikk, slik vi ser det, en kombinasjon av det mest fornuftige fra venstresiden og det mest fornuftige fra høyresiden. For det er åpenbart at noe må gjøres. Den gjennomregulerte landbrukspolitikken som er ført i flere tiår, har ikke lyktes med å oppfylle verken de vedtatte eller de uttalte mål knyttet til bosetting, sysselsetting og inntektsnivå. Antall bruk i drift og antall aktive bønder synker raskt, og den utviklingen frykter Venstre vil fortsette. Til slutt: Jeg tar opp Venstres forslag, som er omdelt.