Kristin Clemet (Høyre), 2003-11-27:
Det vi behandler i dag, er den første redegjørelsen i rekken av årlige redegjørelser om ressurssituasjonen i skolen. Jeg håper dette kan bidra til at vi får et kunnskapsgrunnlag, også når det gjelder ressursene, som gir grunnlag for informert debatt om skolen. Jeg håper også at meldingen kan være et bidrag til å nyansere debatten om ressursenes betydning for kvaliteten på læringsutbyttet og læringsmiljøet. Og kanskje med et lite unntak for representanten Nielsen føler jeg absolutt at debatten er nyansert, i hvert fall når det gjelder komiteens medlemmer. Det er kanskje ikke alle utenfor komiteen som har fått med seg alle nyanser like godt. Etter min oppfatning må det slås fast at det ikke er noen lineær eller entydig sammenheng mellom ressurser og resultater, enten man snakker om læringsutbytte eller læringsmiljø. Og som jeg sa i finansdebatten i går, er dette en erkjennelse som strekker seg langt utover Norge. I alle land, rike som fattige, er det nå et skifte av fokus, fra det vi investerer i utdanningssystemene, til det vi får ut. Grunnen til det er at man har kunnet observere store og ikke lett forklarlige kvalitetsforskjeller innad i utdanningssystemene og mellom utdanningssystemene. Og det er klart at er man nysgjerrig, vil man da stille seg selv noen viktige spørsmål: Hvorfor er det slik at noen gjør det bedre, enda de bruker mindre ressurser? Hvorfor gjør noen det dårligere, enda de bruker mer ressurser? Hvorfor er det forskjeller på kommuner med den samme skoleøkonomien? Hvorfor er det forskjell på klasser med det samme elevgrunnlaget? Dette betyr ikke at ressurser ikke er viktig, eller at det er en lineær sammenheng mellom kvalitet og mindre ressurser. Det vi sier, er at ressurser er viktig. Men ressursbruken er også viktig, og den er nok viktigere jo større ressursbruken er. Da er det enda viktigere å reflektere over den. Meldingen viser at det er høy ressursbruk i Norge når det gjelder utdanning, også dersom vi tar hensyn til at vi har et inkluderende prinsipp og en spredt skolestruktur. Den viser også at ressursbruken har vært relativt stabil, og den har vært høyt prioritert av kommunene i Norge – skolepolitikere og kommunalpolitikere prioriterer skole høyt. Meldingen viser også at det er store forskjeller mellom kommunene, men at mesteparten av forskjellene kan forklares på naturlig måte og i liten grad skyldes politisk nedprioritering eller opprioritering. Men meldingen viser også at det er noen store utfordringer. For det første viser meldingen en svak – riktignok veldig svak – nedgang i lærertettheten og en økning i voksentettheten. Dette har flere vært urolige for, men jeg kan jo berolige dem med at den siste tidens utvikling viser den motsatte utviklingen. Nå går andelen ufaglærte, eller de som ikke har godkjent lærerutdanning, ned, mens andelen som har godkjent utdanning, går opp, for nå er det tilgang på lærere. Meldingen viser også en viss nedgang i delingstimer og en oppgang i spesialundervisning. Dette er ting som vi bør følge nøye, fordi det kan være bekymringsfullt. Men jeg ønsker ikke å trekke bastante konklusjoner på basis av trusler, rådmannsforslag, medieoppslag og historier man hører. Det er viktig å få med seg den faktiske utviklingen, for den er ikke alltid i samsvar med det vi kan få med oss i mediene. Jeg har merket meg et par flertallsmerknader og forslaget til vedtak. For det første har jeg merket meg at komiteen ønsker å videreføre hovedelementene i dagens finansieringssystem for grunnskolen, og det er jeg glad for. Men flertallet i komiteen sier også i en merknad at de ønsker at vi skal fremme eventuelle supplerende bestemmelser i forbindelse med meldingen om Kvalitetsutvalget. Jeg vil da minne om at Stortinget fattet et vedtak i forbindelse med at man behandlet klassedelingsreglene, og at dette skulle ligge til grunn som minstenivå for ressurstildelingen, selv om de var fjernet. Jeg vil bare forsikre Stortinget om at dette er et vedtak vi følger opp. For det andre er det en flertallsmerknad om voksnes rettigheter. Der har vi satt i gang både en kartlegging av situasjonen og en utredning av alternative finansieringsordninger, som vi også vil drøfte med KS. Og så er det forslag til vedtak her når det gjelder videregående skole, elevtallsutvikling og finansiering. Regjeringen har allerede informert Stortinget om at vi utreder dette, og jeg kan bekrefte at vi vil komme tilbake til Stortinget senest i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Vi får komme tilbake til 2003 når vi vet mer om 2003, men la meg bare si at jeg tror vi kommer til å få stadig mer informasjon om ressursbruk og sammenhengen med kvalitet etter hvert som vi får på plass det nasjonale kvalitetsvurderingssystemet. Det vil være en automatisk og løpende sjekk. La meg også nevne noe som kommer til å gjøre det vanskelig å tolke utviklingen, nemlig Skolepakke II. I den forbindelse fikk lærerne et velfortjent lønnsløft på ca. fem lønnstrinn, mot at det skulle arbeides litt mer. Det gav en potensiell effektiviseringsgevinst i norsk skole på 3 600 lærerårsverk. Det er på langt nær tatt ut, og det kan også bidra til å forvanske bildet og tolkningen av det.