Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2001-06-12:
Denne saken er ryddig i den forstand at den viser hvilke konsekvenser den økonomiske situasjonen ved Rikshospitalet vil gi hvis det ikke tilleggsbevilges penger. Regjeringen har lagt fram dette som en egen stortingsproposisjon. Den foreslår å bevilge 230 mill. kr ekstra til Rikshospitalet i den sammenheng. Så skjer det at regjeringspartiet foreslår at resten av dette skal ses på i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, og at det der skal bevilges 30 mill. kr ekstra i forhold til de 230 mill. som Regjeringen anbefaler i denne saken. Det hadde vært bedre om vi hadde fått én sak og kunnet sett alt i sammenheng der, samtidig som vi hadde fått en liknende oversikt over de øvrige regionsykehusene våre, inkludert Radiumhospitalet, slik som bl.a. komiteens leder var inne på. Det har blitt en betydelig overskridelse av det budsjettet som Rikshospitalet hadde opprinnelig. Til tross for et innsparingsprogram på om lag 60 mill. kr er altså det anførte merbehovet 260–270 mill. kr. Dette skyldes da etter det komiteen har erfart, ikke minst at det har blitt mye større vedlikeholdsutgifter og driftskostnader i forbindelse med det betydelige medisinsk-tekniske utstyr og anlegg ved Rikshospitalet, ikke minst i forhold til servicekontrakter og vedlikeholdsavtaler. Det virker som om forutsigbarheten og oversikten ikke har vært god nok. Så kommer også dette med DRG-dekningen inn, spesielt i forhold til høyspesialiserte behandlingstilbud. Det er noe som rammer regionsykehusene våre og Radiumhospitalet, men også en del av det som vi kan kalle høykostmedisin ved våre øvrige sykehus – som til dags dato fortsatt eies av fylkeskommunene. Det bekymrer sterkt. Innsparingsforslagene fra Rikshospitalet hadde betydelige negative konsekvenser, og da vi fikk dokumentert hva som ville skje ved å spare inn så mye, sa vi at det var uakseptabelt. Blant annet gjaldt det Berg Gård, som har ansvar for og ivaretar oppfølging av bl.a. sterkt cerebral parese-rammede barn. Det gjaldt også revmatologi, som er en prioritert oppgave ved Rikshospitalet, og det samme gjaldt nevrologisk avdeling, hematologisk avdeling og inplantatkirurgi, som bl.a. ville ramme døvfødte barn. Vi håper nå at en tilleggsbevilgning på 230 mill. pluss 30 mill. kr er tilstrekkelig – slik vi har fått inntrykk av – til at disse tilbudene kan opprettholdes. Jeg vil be helseministeren komme noe inn på dette i løpet av behandlingen av saken. Når det gjelder Rikshospitalet, Radiumhospitalet og også andre høykostsykehus, er de i en vanskelig situasjon. Rikshospitalet er et statlig sykehus, direkte underlagt Helsedepartementet, men det viser seg altså at det er ingen garanti for et sikkert og trygt behandlingstilbud og en trygg og nødvendig finansiering og økonomi. Dette skremmer litt i forhold til de føringer som vi nå har lagt for den framtidige sykehusstruktur og eierskap. Vi mener også at når budsjettsprekken er så stor som den er i dette tilfellet med Rikshospitalet, er det grunnlag for å spørre om oversikten og innsikten er god nok i Rikshospitalets egne organer, og ikke minst i forhold til hva Helsedepartementet mener er behøvelig for at Rikshospitalet skal ha en trygg og sikker drift for de pasientgrupper som skal behandles der. Derfor har Senterpartiet sammen med Kristelig Folkeparti og SV bedt om at Regjeringen foretar «en full gjennomgang av driften ved Rikshospitalet og legger saken fram for Stortinget på egnet måte». Det ligger ingen insinuasjoner i det, men det er så store overskridelser dette gjelder, og vi vet at Rikshospitalet har hatt så store problemer i forbindelse med bygging, flytting og igangkjøring av det nye sykehuset, at vi mener det er betryggende og riktig at vi får oss forelagt en slik sak. Det er bare beklagelig at det ikke blir flertall for dette forslaget.