Svein Flåtten (Høyre), 2010-04-30:
Jeg registrerer at interpellanten langt inn i det femte året til Regjeringen er bekymret over utviklingen for norske sjøfolk, og det kan mange slutte seg til. Vi må være klar over at Norge er verdens sjette største skipsfartsnasjon, og at vi er nest størst på offshore skipsfart. Ikke minst har den internasjonale virksomheten gjennom årene lagt grunnlaget for norske sjøfolks arbeidsplasser. Det betyr at vi trenger tilgang til andre nasjoners områder. Vi må ikke diskriminere andre nasjoner mer enn det som følger av nasjonal lovgivning. I så fall kan vi bli utsatt for en tilsvarende proteksjonisme. Og da tror jeg vi må søke å delta på mest mulig like konkurransevilkår og åpne oss for konkurranse. Jeg oppfatter interpellanten som kanskje mer opptatt av løsninger som hindrer utlendingers adkomst og deltagelse i konkurransen i norske farvann. Det kan det være en risiko med, ved at man kan komme i konflikt med andre nasjoner, og også med internasjonale havrettsbestemmelser. Dette var statsråden inne på, og jeg skal komme litt tilbake til det. Det kravet om oppholdstillatelse som nå innføres, har vært en balanseøvelse på kanten av det, men slik det nå er utformet, må man også være klar over at en rammer ikke-EU-skip, og det er relativt enkelt å flagge fra land utenfor EU og inn dit for å unngå det. I tillegg har vi denne tremånedersfristen, som også kan avbrytes ved å gå ut av norske farvann. Så det er huller i dette, og jeg oppfatter at det er det som gjør at interpellanten er på jakt etter ytterligere tiltak. Jeg er ikke noen tilhenger av sosial dumping og uakseptable lønns- og arbeidsvilkår, og synes vi skal jobbe for å bli kvitt det i alle bransjer. Men jeg tror vi skal være forsiktige med å dele ut for mange merkelapper i den diskusjonen, slik at den ikke blir så unyansert at de som setter spørsmålstegn, anklages for å ønske sosial dumping. Det er jo et faktum at betegnelsen sosial dumping på denne type arbeidsavtaler – altså for sjøfolk med lavere lønninger enn de norske – ikke inntrer før skipene krysser norskegrensen. Vi har en rekke avtaler som virker ute, og som norske sjømannsorganisasjoner faktisk tiltrer, som man ville betegnet som sosial dumping i Norge. Når vi jubler over å få en John Fredriksen-båt hjem til NIS, må vi være klar over at det er sjøfolk på det som interpellanten kaller underbetalte utlendingers tariffer. Så litt til det som interpellanten tar opp rundt nettolønnsordningen, som jeg forsto var den saken som brakte Regjeringen inn i regjeringskontorene. Det er kommet en rapport som viser at dette virker, det har sørget for flere norske arbeidsplasser. Samtidig sier rapporten at dette er samfunnsøkonomisk ulønnsomt. Interpellanten er glad for rapporten når den sier noe om at ordningen har bevart norske arbeidsplasser, men det er «blåruss» som har sagt noe om den, når det er samfunnsmessig ulønnsomt. Jeg synes man kanskje skal ha et litt mer balansert syn på den typen rapporter, og jeg registrerer at også Regjeringen har satt et tak på nettolønnsordningen. Så til slutt til statsråden, som jeg er svært glad for sier at det Regjeringen skal gjøre videre, baserer seg sterkt på ønsket om å motarbeide sosial dumping. Men hun understreker både i sitt første innlegg og faktisk enda sterkere i sitt annet at dette begrenses av internasjonale forpliktelser, av internasjonale havrettskonvensjoner – og jeg håper også av ønsket om å kunne operere best mulig i en internasjonal verden med den store næringen som norsk skipsfart er for dette landet.