Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-05-14:
Det er eit offentleg ansvar å sørgja for at det vert utdanna nok helsepersonell til samfunnets behov. I dag vert det utdanna for få legar i Noreg. Det vert utdanna for få legespesialistar i Noreg. Samtidig står nyutdanna i kø for å få LIS1-stillingar. Ifølgje Helsedirektoratet var det våren 2018 over 800 personar, over 60 pst. av alle søkjarar, som fekk avslag på søknaden om ein LIS1-stilling. I perioden 2013–2017 vart heile 35 pst. av dei rundt 6 000 godkjende nye spesialiststillingane gitt til utanlandske statsborgarar. LIS1-stillingar er i dag ein flaskehals i utdanningssystemet og til hinder for spesialisering både i sjukehus og i allmennmedisin, og dermed da fastlegeordninga. Helsedirektoratet har no anbefalt at det bør opprettast 200 nye LIS1-stillingar. Det er grunngitt med at det er behov for fleire legespesialistar i sjukehus, at kommunehelsetenesta har fått nye oppgåver, at det er behov for fleire fastlegar, at legane har behov for meir normal arbeidstid, at sjukehusutstyr og inventar må utnyttast betre, og at ventelistene skal ned. Den lange køen av LIS1-stillingar har allereie skapt uheldige ringverknader. Tillitsvalde fortel om at fleire sjukehus gjennom uformelle kanalar tilbyr kortare engasjement gjennom såkalla postlegestillingar. Slike engasjement vert fylte opp av nyutdanna legar som ventar på å starta ei LIS1-teneste. Arbeidsoppgåvene kan vera å skriva innkomstjournal eller andre oppgåver som normalt vert utførte av ein LIS-lege, men utan at det vert teljande. Det er vanskeleg å forsvara at desse arbeidsoppgåvene i det offentlege helsevesenet ikkje skal inn under ordna forhold. Senterpartiet meiner at dette gir eit veldig svakt arbeidstakarvern, og at sånne mellombelse stillingar eigentleg bør opphevast i offentlege sjukehus. Norske utdanningsinstitusjonar utdannar ikkje tilstrekkeleg med legar sjølve, med dagens låge tal på LIS1-stillingar. Dersom helsetenesta baserer seg på at mange framtidige legar skal utdannast i andre land, sender ein òg eit signal om at det er ønskjeleg at mange studerer medisin i utlandet. Samtidig har norske myndigheiter ingen kontroll over talet på studieplassar i andre land eller kor mange norske studentar som vel å studera utanfor Noreg. Dermed er det dei nyutdanna legane som sjølve må ta risikoen for å verta ståande utan jobb etter utdanning. Dette talar for å auka talet på studieplassar i medisin ved norske læreplassar. For å få dette til reint praktisk er det heilt nødvendig å ta i bruk både lokalsjukehus og kommunehelsetenesta som praksisplassar i mykje større grad enn i dag. Meir bruk av desentralisert utdanning vil òg på sikt kunna styrkja rekruttering til distrikt og til allmennmedisin. Eg meiner at dagens regjering har vist liten vilje til å sjå legespesialisering og kapasitet i grunnutdanninga i samanheng med behovet for spesialistar både på sjukehus og i kommunehelsetenesta. Blant anna er statssekretær Anne Grethe Erlandsen i Dagens Medisin i 2016 sitert på at det ikkje er regjeringas ansvar å «tilpasse antallet stillinger til antallet leger som til enhver tid ønsker og søker på disse stillingene.» Regjeringa skriv i regjeringsplattforma at dei vil auka talet på LIS1-stillingar, men det manglar framleis ein overordna plan og eit politisk mål for dette arbeidet. Senterpartiet meiner at vi må kopla nokre av dei nye LIS1-stillingane til ALIS-stillingar, altså allmennleger i spesialisering. Dette vert òg føreslått av Yngre legers forening. Slik kan ein nyutdanna lege søkja seg til ALIS, der LIS1 er integrert som første del. Dette er ein veldig god idé, synest eg. Sånn kan legar som ønskjer seg til allmennmedisin, sikra seg føreseielegheit i tilsettingsforholdet. Vi føreslår at det snarast vert oppretta 200 nye LIS1-stillingar, og at det vert skaffa ei oversikt over omfanget av såkalla postlegar i sjukehus. Vi ber òg om ein langsiktig opptrappingsplan for å auka talet på studieplassar i grunnutdanning i medisin, sånn at utdanningskapasiteten svarar betre til behovet for legar i helsetenesta. Vi ser fram til Grimstad-utvalets rapport, som nettopp skal omhandla løysingar for å styrkja utdanningskapasiteten av norske legar.