Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-06-18:
Det går 249 000 barn i norske barnehager. Det er 619 000 elever i grunnskolen, og ca. 200 000 får pleie og omsorg av sin kommune. Det er kilometervis med kommunale veier. Det er kulturhus og kulturskoler, næringshager og flytt hit-prosjekter. Det er flere tusen lokale folkevalgte i over 400 kommuner og 19 fylkeskommuner. Saken vi behandler i dag, kommuneproposisjonen, handler om alt dette og mye mer. Norge er et variert land, med varierte utfordringer og med variert kommunestruktur - fra øykommunen Utsira med 209 innbyggere til storbyen Oslo med 538 000 innbyggere. Gjennomsnittskommunen i Norge har 10 500 innbyggere. Hovedelementene i det vi er så stolte av i det norske velferdssamfunnet, er det kommunene som driver med. Det å sikre en god finansiering som treffer den varierte strukturen og de ulike utfordringene kommunene har, er krevende. Det å gi godt rom for lokale prioriteringer er avgjørende for vårt demokrati. Innstillingen er preget av at et nesten samlet storting ser på lokaldemokratiet og de oppgaver man løser lokalt, som grunnsteinen både i vårt folkestyre og i vårt velferdssamfunn. Innstillingen viser at den jobben kommunene gjør, har en bred politisk oppslutning, og at det er stor forståelse for at kommunene trenger en fortsatt vekst i sine inntekter for å møte økte krav. Som saksordfører gleder det meg at det er bred politisk enighet om viktigheten av å gi kommunene handlefrihet over de midlene de får. Alle i komiteen utenom Fremskrittspartiet viser tillit til folk lokalt. Hovedtemaet i valgkampen i 2005 var velferd, fordeling og kommuneøkonomi. Dette er den tredje kommuneproposisjonen vi behandler. Hvordan er tallenes tale? Realveksten i kommunesektoren har vært på 20,8 milliarder 2008-kroner. Det har vært en bevisst satsing, med et klart løft det første året - et løft Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre sa nei til - og med en etterfølgende stabil utvikling. Veksten har ført til over 24 000 flere årsverk i kommunal sektor. 26 000 flere barn har fått barnehageplass. Det har blitt flere timer pr. elev i grunnskolen, og det har blitt 11 000 nye årsverk i pleie og omsorg. Midlene har ført til et stort velferdsløft. De to siste årene har vist at kommunene gjør jobben sin, men det er fortsatt store utfordringer. Komiteen peker bl.a. på det store vedlikeholdsetterslepet, og at det trengs bedre ordninger som stimulerer til godt kommunalt vedlikehold. Hovedutfordringen til kommunene er at vi tjener så ulikt i Norge. I områdene rundt Stavanger, Oslo og Bergen er det mange med høye inntekter, til dels svært høye, mens folk i innlandet tjener svært dårlig i forhold. Når nesten 50 pst. av kommunenes inntekter kommer fra skatt, må man ha en utjevning mellom kommunene. Tolga i Hedmark, f.eks., har et skattenivå på 63,9 pst. i forhold til snittet, mens Bærum ligger på 146,4 pst. i forhold til snittet for perioden 2003-2005. Utjevning trengs. Årets kommuneproposisjon og vår behandling i dag har tatt fordelingspolitikken mellom kommunene på alvor. Vi gjør noe mer enn bare å putte mer penger inn i et system som har en for dårlig fordelingsprofil. Vi tar i årets behandling grep som legger føringer for en politikk som utjevner forskjellene mellom kommunene. Det gjør vi gjennom å redusere andelen av kommunenes inntekter som kommer fra skatt, gjennom å gjøre selskapsskatten statlig og gjennom å forsterke utjevningsgraden mellom kommunene. Med disse grepene tar vi på alvor at uansett om man bor i en kommune der folk tjener dårlig eller i en kommune der folk tjener mye, skal man ha et godt lokalt velferdstilbud. I tillegg til at utjevningsgraden mellom kommunene økes, synes flertallet i komiteen det er positivt at vi nå tar på alvor de forskjellige utfordringene vi har i landet vårt, ved at vi innfører et veksttilskudd til de kommunene som har en veldig sterk vekst, med de utfordringer det gir, og at vi bruker inntektssystemet mer aktivt i distriktspolitikken. Arbeidet med denne proposisjonen har lagt grunnlaget for ny giv i de 71 distriktskommuner i Sør-Norge som får dette nye tilskuddet. Det er et stort løft for distriktspolitikken. Årets kommuneproposisjon legger grunnlaget for en vekst i de frie inntektene til kommunene på 3,5-4 milliarder kr, og en samlet vekst på 7-7,5 milliarder kr. Dette gir mulighet til en fortsatt opptrapping av det lokale tilbudet, noe som er helt nødvendig hvis vi skal nå vårt mål om en bedre sosial og geografisk fordeling.