Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2015-06-10:
Vi ser en endret sikkerhetspolitisk situasjon. I en tid preget av uro og usikkerhet er det avgjørende at vi har velfungerende EOS-tjenester for å ivareta vår nasjonale sikkerhet. For å møte utfordringene vi står overfor, er det viktig at EOS-tjenesten har nødvendige virkemidler og handlingsrom. På samme måte er det viktig at vi har en demokratisk kontroll med våre hemmelige tjenester. EOS-utvalget utfører en uavhengig gransking og kontroll for å påse at tjenesten holder seg innenfor det fastlagte regelverket. Jeg er derfor glad for at utvalget i årsmeldinga har beskrevet at EOS-tjenesten gjennomgående har vist forståelse for utvalgets kontroll i 2014. Jeg er enig med utvalget i at kontrollen bidrar til å sikre enkeltindividers rettssikkerhet og til å skape tillit til at tjenesten opererer innenfor sine rettslige rammeverk. I 2011, 2012 og 2013 har utvalget og komiteen rettet kritikk mot den lange saksbehandlingstida i klareringssaker i forsvarssektoren. Utvalget har anmodet Stortinget om å behandle denne saken siden saksbehandlingstida er så lang at det medfører en uforholdsmessig inngripen i enkeltpersoners liv. Komiteen har bedt Forsvarsdepartementet om at tiltak straks blir iverksatt, og jeg kan forsikre om at tiltak er iverksatt fra høsten 2014 til nå, og vi kommer til å fortsette med det. Jeg deler utvalgets og komiteens dype bekymring og tar det på stort alvor. Med presidentens tillatelse vil jeg nå, som jeg varslet i forrige sak, bruke litt tid på å si noe om status og tiltak. Først litt om arkitekturen. Forsvarets sikkerhetsavdeling, FSA, har ansvar for å sikkerhetsklarere Forsvarets personell. Nasjonal sikkerhetsmyndighet, NSM, er klagemyndighet for klareringsmyndighetene. De har samtidig nasjonalt ansvar for klarering på det høyeste klareringsnivå, Cosmic Top Secret – CTS. Forsvarsdepartementet er klagemyndighet på CTS-sakene og klareringsmyndighet for utenlandske statsborgere i sektoren. Det har vært utfordringer med lang saksbehandlingstid i flere år. En av årsakene er at sakene er langt mer komplekse enn tidligere. Eksempelvis bidrar både et globalisert arbeidsmarked og innvandring til at mange har tilknytning til andre stater. Hva en slik tilknytning innebærer, må selvfølgelig vurderes i hver enkelt sak. Det er tidkrevende. Det er også tidkrevende å innhente personopplysninger fra samarbeidende land, som jeg så vidt var inne på i forrige innlegg. Saksmengden er også en utfordring. For eksempel økte antallet Cosmic Top Secret-saker fra 1 000 søknader til 1 750 søknader i perioden fra 2012 til 2013. Jeg har derfor satt i gang en gjennomgang vedrørende bakgrunnen for denne økninga. Det kan være slik at det anmodes om klarering på et høyere nivå enn det egentlig er behov for. Det kan også hende at det anmodes om flere sikkerhetsklareringer enn nødvendig. Forsvarets sikkerhetsavdeling behandler mellom 18 000 og 20 000 saker i året. Det er åpenbart at en effektiv saksbehandling av så mange saker er avhengig av et godt saksbehandlingsverktøy. Vi hadde derfor store forventninger til innføringa av det nye fullelektroniske saksbehandlingsverktøyet Mimir. Dessverre er en av årsakene til den uforholdsmessig lange saksbehandlingstida i 2014 nettopp innføringa av Mimir. Da Mimir ble tatt i bruk sensommeren 2014, ble det raskt klart at systemet hadde store feil og mangler. Saksrestansene hos klareringsmyndighetene økte kraftig på kort tid. Arbeidet med å utbedre Mimir startet derfor raskt opp. Resultatet er at Mimir i dag fungerer på et akseptabelt nivå. Sammenlignet med den situasjonen klareringsmyndighetene sto overfor i fjor høst, er dette en positiv utvikling som vil bidra til at saksbehandlingstida reduseres. Samtidig var manglende personellressurser en medvirkende årsak til den lange saksbehandlingstida. Jeg har derfor gitt føringer både til Forsvaret og til Nasjonal sikkerhetsmyndighet om å prioritere arbeidet med sikkerhetsklareringer, sånn at saksbehandlingstida reduseres. Det er gjort både gjennom PET, altså presiseringer, endringer og tillegg til iverksettingsbrevene, og gjennom etatstyringsdialogen. Forsvarets sikkerhetsavdeling har hittil i år blitt styrket med tre nye årsverk, og ytterligere fem vil tilføres i løpet av kort tid. Det betyr at Forsvarets sikkerhetsavdeling vil ha økt antallet saksbehandlere fra 17 til 25 i løpet av inneværende år. I tillegg er det avsatt to årsverk til Forsvarets personell- og vernepliktssenter for å ivareta rollen som anmodende myndighet, og dermed sikre bedre saksflyt mellom senteret og Forsvarets sikkerhetsavdeling. Til opplysning har Forsvarets sikkerhetsavdeling redusert restanselista fra det høyeste på 7 420 saker i februar i år til 3 660 saker i dag. Det er en positiv utvikling. Nasjonal sikkerhetsmyndighet har siden høsten 2014 omfordelt ressurser til klareringsmyndigheten for å redusere restansene. I tillegg er de styrket med fire nye stillingshjemler. Det betyr at de nå behandler saker raskere enn nye saker kommer inn. Totalt er saksbehandlingskapasiteten til NSM styrket fra 8 til 13 saksbehandlere. Nasjonal sikkerhetsmyndighet har allerede klart å redusere saksbehandlingstida på CTS-sakene. Ved siste rapportering i mai var den på 102 dager, og målsettinga er maksimalt 90 dager. Både Forsvarets sikkerhetsavdeling og Nasjonal sikkerhetsmyndighet har nå fått tilført ressurser som gjør at deres saksbehandlingskapasitet er betydelig styrket. Jeg forventer at både FSA og NSM vil redusere saksbehandlingstida i løpet av 2015, men vil altså følge denne utviklinga veldig nøye. Både Forsvaret og NSM opplyser at de vil tilføre flere saksbehandlere dersom det er behov for det. Jeg har også gitt klar beskjed om at de må anmode om ytterligere ressurser hvis de ser at behovet er der. Det har de meldt tilbake at det for tida ikke er. Høsten 2014 endret Forsvaret rutiner for innkalling og fordeling til førstegangstjeneste, som jeg nevnte i den forrige saken. Dette var en praksis jeg fra Forsvarsdepartementets side stoppet umiddelbart fordi den ikke er i tråd med det som er regelverket, nemlig at man skal sikres individuell behandling. En av konklusjonene fra arbeidsgruppa som ble satt ned av forsvarssjefen i ettertid av dette, var at klareringsprosessen bør starte tidligere, slik at man har avklart klareringsspørsmålet før førstegangstjeneste. Høsten 2015 blir det iverksatt et pilotprosjekt på sesjonssenteret på Kjevik, hvor denne ordninga prøves ut. Det vil si at for alle – uavhengig av tilknytning – som blir fordelt til førstegangstjeneste, skal klareringsprosessen starte umiddelbart. Av dem som mottok dette brevet fra Forsvaret høsten 2014, som nå har – som jeg nevnte – mottatt et nytt brev, og som ønsket å bli med videre, er det per i dag ingen som har blitt sikkerhetsklarert. Det er helt naturlig, fordi det er bare et fåtall av dem som til nå har gjennomført den delen av sesjonsprosessen som kommer forut for klareringsprosessen. Forsvaret har samtidig behov for å sikkerhetsklarere personell, også de som skal inn i førstegangstjeneste. Det vil fortsatt være noen som ikke får sikkerhetsklarering, men det vil da være på bakgrunn av en individuell vurdering, og det er normal praksis. I den sammenheng er det viktig å vise til at EOS-utvalget gjennomgår de sakene hvor sikkerhetsklarering ikke blir gitt. Tre ganger i året inspiserer utvalget Forsvarets sikkerhetsavdeling. Utvalget har ikke hatt merknader til denne typen saker i årsmeldinga for 2014. Utvalget har i årsmeldinga pekt på at enkelte typer klareringssaker blir ulikt behandlet hos ulike klareringsmyndigheter. Dette er uheldig. Jeg sendte den 20. mai i år et forslag til endringer av sikkerhetsloven på høring. I høringsutkastet er det bl.a. foreslått å redusere antall klareringsmyndigheter betraktelig. Det vil sannsynligvis bidra til større grad av likebehandling og heve kvaliteten på klareringsavgjørelsene. Det vil også forenkle EOS-utvalgets kontroll og NSMs tilsynsrolle, og det forventes å gi klare stordriftsfordeler. I årsmeldinga har utvalget pekt på at det kan være behov for en ekstern evaluering av gjennomføringa av sikkerhetssamtaler. Jeg har også merket meg at komiteen mener det er behov for en slik ekstern evaluering, og at det er viktig at dette arbeidet blir prioritert. Sikkerhetssamtaler er basert på en variant av samtaleteknikken som kalles KREATIV, som er utviklet av det norske politiet. KREATIV er bygget opp etter PEACE-modellen. Metodikken i PEACE-modellen er allment anerkjent og brukes bl.a. av politiet, Utlendingsdirektoratet og Gjenopptakelseskommisjonen. EOS-utvalget og Nasjonal sikkerhetsmyndighet er fortsatt i dialog om hvorvidt det er behov for en ekstern evaluering. Jeg er opptatt av at NSM prioriterer å videreføre denne dialogen med utvalget. Jeg har merket meg at utvalget i årsmeldinga kommenterer at kvaliteten på gjennomføring av sikkerhetssamtalene er varierende i de ulike klareringsmyndighetene. Det vil alltid kunne være forbedringspotensial med gjennomføring av enkelte samtaler. Det er derfor viktig at vi reduserer antallet klareringsmyndigheter, slik at vi får færre og sterkere fagmyndigheter med økt spesialisering og kompetanse. EOS-utvalget har i årsmeldinga tatt opp at de har behov for tilgang til Mimir. Nasjonal sikkerhetsmyndighet arbeider nå med å legge til rette for å etablere et eget rom for EOS-utvalget i NSMs lokaler. Det er avsatt ressurser til det, og arbeidet er i gang. Når EOS-utvalget har beskrevet at EOS-tjenestene gjennomgående tilrettelegger for utvalgets kontroll, vil jeg særskilt vise til det omfattende arbeidet som er gjennomført i E-tjenesten med omlegging av hele arkivsystemet. Dette har medført at utvalget nå kan gjennomføre søk slik utvalget har ønsket, og på en måte som i større grad tilfredsstiller forståelsen av uavhengig kontroll. Dette bidrar på den måten til tilliten vi er så avhengig av. Jeg er også glad for at utvalget presiserer det positive ved dette i årsmeldinga. I årsmeldinga for 2013 stilte utvalget spørsmål om hjemmelsgrunnlaget for behandling av sensitive personopplysninger av tredjepersoner knyttet til kildebruk. Spørsmålet dukket opp i forbindelse med utvalgets undersøkelse av opplysninger om norske kilder i 2013, den såkalte fagarkivsaken. Departementet har gjort en grundig vurdering av hjemmelsgrunnlaget, som utvalget viser til at det har tatt til orientering. Utvalget presiserer også at de vil fortsette å kontrollere tjenesten på dette området. Dette er en viktig del av den kontrollen som utvalget skal utføre. Jeg er glad for at utvalget også i denne forbindelse presiserer at kontrollarbeidet er enklere som følge av E-tjenestens tilrettelegging. Utvalget viser i årsmeldinga til at de avventer at Stortinget skal ta stilling til spørsmålet om utvalgets innsyn i E-tjenestens særlig sensitive informasjon. Vurdering av gjeldende ordning er del av mandatet til evalueringsutvalget. Forsvarsdepartementet har bistått evalueringsutvalget med informasjon de har etterspurt, bl.a. med vårt syn på behovet for at ordninga som Stortinget fastsatte i 1999, som ble bekreftet i 2009, og som har blitt opprettholdt av alle forsvarsministere etter at den i sin tid ble innført av Jørgen Kosmo, opprettholdes. Selv om E-tjenesten har forholdt seg lojal til gjeldende rettsforståelse og Stortingets vedtak, er det utfordrende at den gjeldende ordninga til stadighet utfordres. Jeg ser fram til Stortingets avklaring i denne saken. EOS-utvalget beskriver i sin årsmelding én klagesak hvor de har funnet grunn til å kritisere E-tjenesten. Jeg vil først presisere at jeg tar det veldig alvorlig at utvalget finner grunn til å kritisere tjenesten for forhold knyttet til informasjonsinnhenting om norske statsborgere som befinner seg i Norge. Jeg er kjent med at E-tjenesten også har tatt denne saken like alvorlig og har iverksatt umiddelbare tiltak for å hindre at lignende situasjoner kan oppstå. Det er likevel viktig for meg å poengtere at det ikke har blitt samlet inn noe informasjon om norske statsborgere i strid med regelverket. Jeg vil også være klar på at saken har sin bakgrunn i en feil i den interne informasjonsflyten i tjenesten, det er altså ikke en bevisst overtredelse av de lover og regler som tjenesten er underlagt. Det som skjedde, var at informasjon fra PST om at personen hadde returnert til Norge, ved en feil ikke hadde blitt fanget opp i E-tjenesten. Jeg vil følge opp dette videre overfor E-tjenesten og sørge for at nødvendige tiltak er iverksatt for å sikre at interne prosesser og prosedyrer for informasjonshåndtering er gode nok. Avslutningsvis har jeg merket meg at EOS-utvalget har beskrevet at de i 2014 har nedlagt betydelige ressurser for å tilrettelegge for evalueringsutvalget. Det vil fortsette i 2015. Det er viktig for den demokratiske kontrollen og legitimiteten til de hemmelige tjenestene at man i tråd med den øvrige utviklinga også ser på EOS-utvalgets virksomhet og rammebetingelser.