Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2015-12-09:
Da Høyre og Fremskrittspartiet dannet regjering, var det mange som trodde på et bedre barnehagetilbud for småbarnsfamiliene. Representanter for begge disse partiene hadde ropt både lenge og høyt og klaget over den forrige regjeringas gjerrige barnehagetilbud. Da satsingen på 6 970 plasser ble fjernet med et pennestrøk i 2014-budsjettet, vakte det oppmerksomhet. I min hjemkommune Larvik fikk vi f.eks. kutt på nærmere 5 mill. kr til barnehagedrift. Det sies at den politiske hukommelsen ofte er kort. De som fulgte barnehagedebatten før regjeringsskiftet, kan vel neppe ha unngått å få med seg at Høyres Linda C. Hofstad Helleland, ifølge Adresseavisen, ville ha løpende opptak med månedlige telletidspunkter. Hun mente dagens system hadde dramatiske konsekvenser for småbarnsfamilier og var samfunnsøkonomisk dårlig. Høyres Ingjerd Schou reklamerte før valget med at Høyre skulle gi løpende barnehageopptak, og at Høyre og Fremskrittspartiet ville vrake datohysteriet, kunne vi lese i Aftenposten. Den gang stortingsrepresentant, nå statsråd Solveig Horne, sa til TV2 at når vi har kommet så langt i denne formynderstaten at familiene må planlegge tidspunkt for fødsler for å få barnehageplass, sier det seg selv at det er på tide å innføre en familiereform som gir makten tilbake til familiene. Resultatet etter regjeringsskiftet taler for seg. 2014 ble det første året med registrert nedgang i antall barn i barnehage – 286 400 mot 287 100 året før. Utdanningsdirektoratet registrerte en barnehagekø på 8 300 barn samme år. Og endelig ble beholdningen av plasser økt med rekordlave 340 – ikke én plass per kommune engang. Det nye er altså at køen er blitt veldig lang, men til gjengjeld er kritikken fra Høyre og Fremskrittspartiet på vegne av småbarnsforeldrene avblåst. Gang på gang er regjeringas forslag blitt nedstemt i Stortinget. Og nå i finansinnstillingen gir regjeringspartiene sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre i forslag en utålmodig beskjed til regjeringa om å komme tilbake med bedre tilbud til ettåringenes foreldre. Men mer løpende opptak: nei, men derimot en mer utvidet datoordning til 30. oktober – et forslag som er nøyaktig det samme som barneministeren har kalt utslag av en stat basert på formynderi; et forslag som var identisk med Arbeiderpartiets forslag om å starte opptrapping mot to opptak. Arbeiderpartiet foreslår å utvide bevilgningene til barnehagetilbudet, slik at ettåringer født fram til 31. desember, får rett til plass. Barnevernet gjør hver dag en stor innsats i møtet med barn og unge som er uten foreldre eller andre voksne som stiller opp for dem. Nå kommer i tillegg enda flere barn som ikke bare er alene, men som er på flukt. Det vi ser rundt oss, krever både kloke voksne generelt, kloke beslutningstakere og kloke iverksettere. Den særskilte innsatsen for å sette det kommunale barnevernet i bedre stand, fra 2011, har heldigvis gitt bedre kapasitet med om lag 920 nye stillinger. Gjennom høringer og møter med ansatte er det likevel ingen tvil om at vi må fortsette å forsterke dette. At dette ikke lå i regjeringas budsjettforslag, var vel i den situasjonen vi nå er i, mest overraskende. At Kristelig Folkeparti og Venstre fikk Høyre og Fremskrittspartiet på bedre tanker, vet jeg at mange med meg setter pris på. Vi foreslår å øke budsjettet med 40 mill. kr, slik at pengene øremerkes til stillinger, og at de først og fremst rettes mot de kommunene som har størst behov, fordi her er det fremdeles mangler. I fjorårets budsjettdebatt ble det også uttrykt bekymring over kommunenes muligheter til å bosette enslige mindreårige asylsøkere – EMA – fordi regjeringa kuttet i refusjonsordningen. Vi gjentar dette, og foreslår igjen en økning av satsen til 90 pst. Det er for å forsikre oss om at terskelen for bosetting av mindreårige gjøres så lav som mulig. Jeg vil uttrykke støtte til barneministeren for å ønske å bosette i kommunene, til tross for de negative signalene som partilederen hennes, finansministeren, sier. Det kan ikke være lett å være Solveig Horne. En samlet justiskomité ba i Innst. 315 S for 2014–2015 om en opptrappingsplan knyttet til barn som lever med vold. Komiteen ba regjeringa om forslag senest i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2016. I innstillingen vi behandler i dag, skriver regjeringspartiene at regjeringa den 15. oktober fattet vedtak om at den ikke skulle legges fram før høsten 2016. Det kan selvfølgelig være grunner til at den ikke kan det, men det viser at regjeringa har vedtatt ikke å følge Stortingets anmodning i en sak. Det nærmer seg arroganse. Jeg går ut fra at statsråden bruker anledningen her i dag til å forklare dette nærmere, siden hun ikke har grepet inn tidligere.