trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
«God helse gjennom hele livet» var overskriften vi satte på årets budsjettarbeid i Ski kommune. Det gir god klang i mine ører fordi det er bra for enkeltmennesket og fordi det er bra for samfunnet. God helse, læring, arbeid og verdiskaping henger sammen. Det er særlig to ting som er viktig for å få til en satsing på god helse gjennom hele livet: god kommuneøkonomi og god sykehusøkonomi. Regjeringen leverer dessverre ikke på noen av delene. Kollega Ingvild Kjerkol har gitt en god oppsummering av de skrinne budsjettene til sykehusene. La meg ta et eksempel fra kommuneøkonomien. I en tilflyttingskommune som ikke har eiendomsskatt, har vi balansert budsjettet på en knivsegg over flere år. Én krevende barnevernssak og én ekstra ressurskrevende bruker kan faktisk avgjøre om budsjettet går i pluss eller i minus. Regjeringens julegave til kommunene er å øke taket for refusjon til ressurskrevende brukere og fase ut tilskuddet til rehabilitering av heldøgns omsorgsplasser. Bak merkelappen «ressurskrevende bruker» kan det skjule seg en datter med en alvorlig medfødt lidelse, eller en ektefelle som har fått tidlig demens og utagerende adferd. I heldøgns omsorgsplasser er det våre foreldre og besteforeldre som bor. Det er der de lever den siste delen av livet sitt. En heldøgns omsorgsplass er et hjem. Skal det være nyoppusset og oppdatert, eller nedslitt og uhensiktsmessig? Har regjeringen glemt at disse ordningene handler om mennesker? Det kan virke sånn når kommunene, som leverer tjenester til disse menneskene hver dag, blir bedt om å skvise mer ut av sitronen. Min hjemkommune vil tape mange millioner på regjeringens omlegginger. Det er kanskje ikke så rart at antallet kommuner med eiendomsskatt har økt jevnt og trutt under denne regjeringen, en skatt som et av regjeringspartiene har gått til valg på å fjerne. Det er helt fair å gå til valg på å fjerne en skatt, men da må man også ha en plan for hvordan man skal kompensere kommunene. Og hvis man ikke har en plan, må man være ærlig på hvilke konsekvenser det har. Jeg har stor sympati med Fremskrittspartiets ordfører på Hvaler, Eivind Borge, som uttaler at alternativet er færre sykehjemsplasser og at forventningene til krav og kapasitet må senkes om eiendomsskatten skulle forsvinne. Representanter fra regjeringspartiene har i sine innlegg i dag framhevet at de er ikke-sosialistiske. Jeg lurer på når de skal innse at de er usosiale.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Dagens debatt og særlig replikkordskiftet har vært en fascinerende øvelse i dobbeltkommunikasjon. Regjeringen har lagt fram sitt budsjett. Samarbeidspartiene har kommet fram til en enighet, men regjeringen er egentlig ikke helt enig i det samarbeidspartiene har lagt fram. Det er fristende å minne regjeringspartiene om at samarbeidspartiene også inkluderer Høyre og Fremskrittspartiet. Kristelig Folkeparti etterlyste sågar entusiasme fra statsministeren for lærernormen, som er en del av forliket. Når man har ansvar, må man også ta ansvar. Jeg har en forventning om at de to regjeringspartiene står for sine egne forlik, og at de to partiene ikke taler med to tunger når budsjettet skal settes ut i livet. I Arbeiderpartiet er vi stolt av vårt alternative budsjett. Det er vi som styrker kommuneøkonomien, sånn at kommunene kan gi gode tjenester til folk der de bor. Det er vi som styrker sykehusene og gir dem et skikkelig handlingsrom, så vi kan tilby bedre behandling og bedre arbeidsvilkår for dem som jobber i helsesektoren. Og det er vi som sørger for et budsjett der de som har mest, bidrar mest. Dette er politikk vi står for før, under og etter valg.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Regjeringen tapetserer landet med motorveier og ny asfalt: Jeg må si tusen takk til SV for komplimentet. Det varmer et FrP-hjerte. SV skriver i sitt alternative budsjett at det er et budsjett for de mange og ikke for de få. Jeg er helt enig med dem, men det er nettopp fordi SVs avgiftsøkninger på over 20 mrd. kr vil ramme mange, også folk flest. SV bruker bilistene som melkekyr. Engangsavgiften på bil øker, og avgiften på bensin og diesel øker med henholdsvis 50 øre og 1 krone. Dette vil ramme næringslivet, men også mange barnefamilier som alt har en stram økonomi. Ser partiet konsekvensene av sine usosiale skatteøkninger, og hvor mye ekstra må en barnefamilie tjene for å kunne betjene disse økningene?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Jeg er veldig stolt av å være med og sikre et budsjett som øker den økonomiske veksten, som får flere i jobb, og som sikrer et bærekraftig velferdssamfunn. Vi har gått igjennom en vanskelig periode, med lave oljepriser og en flyktningkrise. Vi har stått overfor et verdensbilde som er mer urolig og uoversiktlig enn på lenge. Fremskrittspartiet har til tross for dette vært med og styre landet trygt og mot en ny optimisme. I mitt hjemfylke, Hordaland, var det mye debatt om maskinskatten under valget. Bedrifter, organisasjoner og enkeltmennesker sto fram med sine historier for å fortelle oss politikere hvorfor det var så viktig å fjerne nettopp denne skatten. Kanskje noen her i salen husker «Kjetting-Jan» fra Sotra Anchor & Chain? Jeg må si at ingenting gleder et FrP-hjerte mer enn når en kan fortelle så engasjerte mennesker at Fremskrittspartiet også leverer på dette punktet. At maskinskatten nå fjernes, er et viktig bidrag for mange bedrifter i Hordaland, men det er også av stor betydning for resten av landet. Det bidrar til å sikre arbeidsplasser, og det gir flere muligheter til nyinvestering. Det kan gi gode ringvirkninger også ellers rundt i kommunene, og ikke minst er det faktisk med på å sikre velferden. Fremskrittspartiet skal kutte helsekøene ytterligere, og vi skal behandle enda flere pasienter. Derfor var det en milepæl at man nå sikret protonsenteret i Bergen. Behandlingen som gis her, er noe som mange til nå har måttet reise til utlandet for å få. Det er et viktig steg i kampen mot kreft, og for pasientene og deres familier vil det ha avgjørende betydning at man får nettopp slike tilbud på plass. Jeg mener at denne seieren først og fremst er familiene og pasientenes å feire i dag. Det vil selvfølgelig bety mye lokalt, men det har også stor betydning nasjonalt at vi satser på så nyvunnen teknologi. Sist, men ikke minst vil jeg sende en hilsen til alle våre dyrevenner. Årets statsbudsjett er et stort skritt på veien mot et landsdekkende dyrepoliti. Våre firbeinte venner har også krav på trygghet, og vi vet at dette er god forebyggingspolitikk også overfor dem som begår overgrep mot mennesker. Jeg er veldig takknemlig for at Stortinget går inn for dette.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-12-04:
Det er stort press i sjukehusa både på sentralisering og på privatisering. Vi har fritt behandlingsval, vi har ein høg prosentdel innsatsstyrt finansiering, og vi har meir kjøp gjennom tøffe anbod som driv dette fram. I tillegg er det innført noko som heiter nøytral moms i helseføretaka frå 1. januar 2017. Det vil seia at helseføretaka vert kompenserte for moms ved kjøp av private tenester – for å stimulera sjukehus til ikkje å driva tenester i eigen regi, men i staden kjøpa tenester frå private. Dette har det ikkje vore så mykje snakk om politisk, men det er ei veldig viktig sak, og spørsmålet mitt er heilt enkelt: Kva meiner SV om innføringa av nøytral moms i helseføretaka våre?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-12-04:
I statsbudsjettet legg ein opp til betydelege innkjøp av laboratorietenester frå private. Vi er ueinige om ein del ting, men eg trur at vi er einige om at det som er verre enn eit offentleg monopol, er eit privat monopol. I førre veke fekk eg vite at Helse Midt-Norge hadde føretatt ei anskaffing av røntgentenester for perioden 2018 til 2022, der heile volumet i føretaket vart gitt til Aleris i Ålesund. Det fører til at tilbodet som i dag er i Kristiansund, vert lagt ned. Men det som er verre, er den langsiktige verknaden der staten bidreg til at det i neste omgang ikkje er ein velfungerande marknad, og der kortsiktig økonomisk gevinst no vil føra til at det vert danna monopol og høg pris i framtida. Spørsmålet mitt er om statsråden ser på dette, og om han er villig til å gå inn og beordra føretaka til å dele opp anboda slik at vi får ein velfungerande marknad.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2017-12-04:
Først til Engen-Helgheim: Det er no slik at det var Senterpartiet som var valvinnaren – regjeringa gjekk faktisk tilbake. Men innlegget mitt skal handla om det som finanskomiteens leiar, Nikolai Astrup, sa i innlegget sitt da han omtalte sjukehusbudsjettet som sterkt. Alt er jo relativt. At det i sjukehusøkonomien i teorien vert lagt opp til vekst, er sant, men vi veit at dyre medisinar og stort vedlikehaldsetterslep et opp veksten. I tillegg har norske sjukehus sidan 2013 vorte utsette for ostehøvelkutt, som forsterkar denne underfinansieringa. Ein rapport som konsulentselskapet Menon har gjennomført på oppdrag av Legeforeningen og Sykepleierforbundet, viser at veksten i helsebudsjettet har vore lågare enn befolkningsveksten dei siste seks åra. Situasjonen er no at det landet rundt vert kutta i pasientbehandling ved norske sjukehus. Vi kan lesa om budsjettkutt som varslar stengde fødeavdelingar på Ahus, som struper psykiatrien bl.a. i Finnmark, som kuttar i overgrepsmottak i Østfold, og som fører til nedlegging av 60 senger i Bergen fordi helseføretaket må nå eit budsjettmål på 200 mill. kr. Helseføretaka må òg spara pengar for å få råd til nødvendige nybygg. Planane for nytt sjukehus i Stavanger fører til at avdelinga for rehabilitering i Egersund kan verta lagd ned. I Helse Møre og Romsdal har dei lagt opp til eit kutt på 400 mill. kr til neste år, og enda meir dei neste åra, for å kunna realisera nytt sjukehus på Hjelset. Prosjektet vert beskrive som å ikkje ha økonomisk bereevne. Dette er realiteten. Norsk sjukehusøkonomi er altså ikkje sterk – han er svak. Også forskarar åtvarar no mot ein situasjon der fleire og fleire senger vert lagde ned på sjukehus. Det vil spesielt gå ut over våre eldre. I ein rapport som heiter Eldrehelseatlas for Norge, som vart lagd fram i juni i år, åtvarar forskarar mot ei underdimensjonering av norske sjukehustenester. Fleire eldre vil føra til fleire akuttinnleggingar, ikkje færre. Liggjetidene på norske sjukehus er allereie svært låge. Ja, Noreg har dei kortaste liggjetidene ved sjukehus i OECD-landa. Enda kortare liggjetid vil særleg verta ei utfordring for dei eldre pasientane. Etter innføringa av samhandlingsreforma har liggjetida på sjukehus vorte redusert, særleg blant eldre. Dei står for halvparten av den reduksjonen som har vore i liggjetid sidan 2010. Høgre sitt «sterke» svake sjukehusbudsjett fører altså til kutt i pasienttilbod og til sentralisering av tilbod. Alt heng saman med alt: Dette går òg ut over helsetenestene i kommunane, eldreomsorg, fastlegar og anna tilbod.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
«Venstres budsjettforslag vil koste sykehusene mer enn én milliard kroner. Samtidig hopper de bukk over en fastlegeordning i knestående. Nå er det opp til Stortinget å ta ansvar for helheten i helsebudsjettet.» Dette var Legeforeningens reaksjon på Venstres alternative budsjett, og Skei Grande viet ikke helse mye oppmerksomhet i sitt innlegg. Både i 2017 og i 2016 fikk Venstre de blå-blå med på å kutte en halv milliard til sykehusene våre. Begrunnelsen var at pengene skulle gå til folkehelse og forebygging. Når budsjettforliket nå er et faktum, ble det ikke mer til sykehusene, og den forebyggende innsatsen ble oppsummert i økning av sukkeravgiften med de ymse utslag det gir for både sunn og usunn mat. Og fysisk aktivitet i skolen er Venstre imot. Hvordan mener representanten Skei Grande at færre penger til sykehusene og mindre effektiv forebygging gjør oss i stand til å møte veksten i livsstilssykdommer og samtidig en aldrende befolkning, sånn som perspektivmeldingen beskriver?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2017-12-04:
Situasjonen i norsk kriminalomsorg er kritisk. Det varsles om en bemanning som er så lav at det går ut over sikkerheten. Vi får høre om uholdbart høyt arbeidspress, tidvis høyt sykefravær, og at det heller ikke er økonomi til å kalle inn vikarer ved sykdom. Innsatte blir stadig mer innelåst og isolert, og vold og trusler øker. Denne utviklingen har vi sett over flere år. Likevel har Venstre vært med på å kutte i kriminalomsorgen gjentatte ganger. Hele 150 mill. kr har det blitt kuttet siden 2013. I dag ble det kjent at direktøren i Kriminalomsorgsdirektoratet mener at budsjettsituasjonen for 2018 er så kritisk at en har bedt om et krisemøte med Justisdepartementet. Justisministerens svar i Bergens Tidende er at virkelighetsbeskrivelsen hennes ikke stemmer, for han ser ingen negativ utvikling. Stoler representanten Skei Grande mest på varslene fra kriminalomsorgen selv eller på svaret fra justisministeren? Og hvorfor har dere vært med på kuttene når vi trenger å gjøre noe med situasjonen i fengslene?
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
La meg vri oppmerksomheten på et internasjonalt tema. Ingen har snakket om noe internasjonalt i dag. Situasjonen i Middelhavet er nesten like ille som for to år siden. 150 000 flyktninger har kommet over havet bare i løpet av året. 2 700 har druknet. Likevel vil denne regjeringen trekke tilbake den norske redningsbåten. På to år har det norske redningsbidraget plukket opp 40 000 mennesker, og når den båten skal tas tilbake, er det altså ikke slik at flyktningene slutter å komme over havet. Det som skjer, er at flere vil drukne. Jeg har lyst til å spørre representanten Skei Grande: Hvorfor er det slik at Venstre stiller seg på Fremskrittspartiets side i denne saken, som ikke ønsker å bidra noe som helst humanitært i Middelhavet, og hvorfor vil ikke Venstre være med på vår side og støtte opp under en av de mest effektive humanitære operasjonene vi kan gjøre …(presidenten klubber.) (presidenten klubber.)
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Justispolitikken skal skape trygghet og sikkerhet, den skal ikke minst bidra til å forebygge kriminalitet, og den skal bidra til respekt for lover og regler. Den skal sikre at ingen returnerer til kriminalitet etter å ha sonet ferdig sin straff. Det krever en klok, lyttende og kunnskapsbasert politikk. Dessverre er denne regjeringen mest opptatt av det jeg vil kalle en «tough on crime»-politikk, basert på at avskrekking skal forhindre kriminalitet. La meg gi dere en liste: De innsatte skal med dette budsjettet gis dårligere soningsforhold, og det skal bli verre å sitte i fengsel. Det skal bli færre ansatte og mer bruk av innlåsing og isolasjon. Det skal bli mindre penger til opplæring og utdanning og rusmestring. Det skal bli mindre penger og mindre tilgang til fri rettshjelp. Heller ikke advokatene som tilbyr dette, skal få styrket sine ressurser. Det skal bli mindre penger til å styrke ettervernet av fanger som har sonet ferdig. Fanger skal sendes ut av landet til utenlandske fengsler, hvor rehabilitering og nærhet til hjemlig miljø opplagt er svakere. Utenlandske straffedømte skal sone i utlandet, selv om det er uforsvarlig med hensyn til beskyttelse mot tortur og overgrep. Fattige flyktninger skal også avskrekkes. Regjeringen vil kutte i det humanitære bidraget, og selv om det ikke er en del av budsjettforslaget, føyer justisministerens iver etter å plassere våpen på hofta til politiet seg inn i dette mønsteret: «tough on crime», hard mot de kriminelle, hard mot de straffedømte. Det er det en ønsker å vise. På den måten skal justispolitikere fra Høyre og Fremskrittspartiet vise at de er handlekraftige og slår med stålneve. Det er ikke viktig for dem om det virker. Argumenter, kunnskap og analyser og bekymringsmeldinger fra fagfolkene i kriminalomsorgen og justisfeltet preller av som vann på gåsa. At kriminelle forlater norske fengsler med et hat til norske institusjoner og er mer ressursfattige enn da de ble satt inn, bekymrer dem tydeligvis ikke. «Tough on crime» er det som er viktig å vise. I sitt alternative budsjett går SV motsatt vei. Trygghet og forebygging av kriminalitet skal sikres ved sosial og økonomisk utjamning, og vi vil selvfølgelig investere både i rettssikkerhet og rettshjelp. I kriminalomsorgen vil vi sikre at gode soningsforhold gjør det lettere for straffedømte å tilpasse seg et liv i frihet, uten å vende tilbake til ny kriminalitet. Vi mener også at straffedømte skal sone i Norge og ha den samme menneskerettighetsgarantien som oss andre nordmenn. «Tough on crime» er kanskje morsomt i amerikanske spillefilmer, men fungerer bare mot sin hensikt i Norge.
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Representanten Hareide brukte mye tid på lærernormen i sitt innlegg. Det viser en svekket regjering som har gitt Kristelig Folkeparti betydelige innrømmelser. Det er bra. Det Kristelig Folkeparti ikke har fått gjennomslag for, er å nedsette et lovutvalg for å vurdere kommunenes mulighet til å skattlegge verk og bruk. I stedet avspises industrikommunene med en tidsbegrenset kompensasjon som ikke dekker opp for tapet. Lindås kommune i mitt og representanten Hareides hjemfylke, Hordaland, er vertskap for Mongstad-raffineriet. De taper 150 mill. kr på at Kristelig Folkeparti har blitt enig med flertallet om å fjerne kommunenes beskatningsmulighet på verk og bruk. Hammerfest kommune, derimot, som er vertskap for Snøhvit-anlegget, får beholde store skatteinntekter fordi anlegget er underlagt særskatteregler for petroleumsanlegg. Derfor er jeg veldig nysgjerrig på hva som er den store prinsipielle forskjellen mellom anlegget på Melkøya og raffineriet på Mongstad. Jeg undres over hvorfor representanten Hareide inngår i et flertall som fratar kommuner beskatningsrett, som tilfeldig rammer kommuner uten utredning, uten lovutvalg og uten det forarbeidet slike enorme endringer alltid gjennomgår i Norge.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Det er litt om miljø, til en tidligere miljøvernminister: Kristelig Folkeparti har en ganske god miljøpolitikk på papiret. De skriver bl.a. i arbeidsprogrammet sitt at «med dagens innmeldte utslippskutt står vi foran en oppvarming på 2,7 grader». Og litt videre: «KrF har en visjon om at Norge skal bli et nullutslippssamfunn og gå i bresjen for å fase ut fossile energikilder som kull, olje og gass». Vi vet at transportsektoren spiller en avgjørende rolle for å få utslippene av klimagasser ned, og i Norge er skipsfarten veldig viktig. Norske miljøer er verdensledende på lav- og nullutslippsteknologi på skip. Kristelig Folkeparti har ikke noe medlem i transportkomiteen, men før jul kommer en viktig sak hit til salen, nemlig en innstilling bygd på to Dokument 8-forslag, ett fra Arbeiderpartiet og ett fra SV, om miljøvekting i det nye kystruteanbudet. I dette spørsmålet ligger ønskene til tunge aktører i næringen selv langt foran regjeringens anbudskrav. Jeg vil spørre representanten Hareide om Kristelig Folkeparti vil være med på å sette nye, strengere miljøkrav til kystruteanbudet.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Jeg er ikke spesielt enig med forrige taler. Hvordan vi vil at landet vårt skal se ut, er i veldig stor grad avhengig av transportutfordringene. Det bestemmer bosettingsmønsteret, næringsutviklingen og ikke minst klimaregnskapet vårt. Denne regjeringen er glad i store veier og mer flytrafikk, dvs. at den legger seg på en passiv linje og bare henger etter de framskrevne prognosene om vekst i biltrafikk og vekst i flytrafikk. Det er trist å se. Norge – og den øvrige verden – skriker etter modige politikere, som løfter blikket og tar grep, bort fra prognosenes tyranni. Her vil jeg poengtere to viktige felt som SV spesielt er opptatt av. For det første: Vi må dreie bevilgningene fra motorvei til jernbane og andre kollektive løsninger. Vi vil at det er jernbanen som skal binde hele Norge sammen, ikke firefelts motorveier og fly. At det fortsatt satses nesten dobbelt så mye på vei som på jernbane fra regjeringens side, kan SV bare beklage. SV vil ta et skikkelig løft for jernbanen, og vi bevilger nærmere 2 mrd. kr mer til jernbanen i vårt alternative budsjett. For det andre: Vi må satse på elektrifisering av kysten, og her går flere fylkeskommuner og viktige aktører i næringen selv foran – langt foran regjeringen, som ikke har fulgt med i timen. SV har i flere sammenhenger etterspurt større satsing på elektrifisering av kysten. Dette gjelder både tilgang til ladestrøm og krav til miljøhensyn ved anbud. Jeg vil henvise til konsernsjefen i Hurtigruten AS, som beklager at myndighetene ikke har vært offensive nok. Han kunne i et foredrag tidligere i år opplyse at skip som ligger ved norske havner, har utslipp som tilsvarer fem millioner biler – hør på det tallet: fem millioner biler. Hurtigruten har investert mye for at flere skip skal ha mulighet for landstrømstilkobling, uten at en eneste havn kan gi dem en plugg for tilkobling. Med fergene har vi kommet et godt stykke lenger, ikke minst på grunn av offensive fylkeskommuner, som Hordaland. I 2021 vil kanskje 50–60 elferger være i drift. Vi er ved et utrolig veiskille når det gjelder teknologi og muligheter. Men for at flere fergestrekninger skal bli elektrifisert, må det økonomisk støtte til. Det vil koste ekstra for fylkeskommunene å stille krav om overgang til nullutslipp. Derfor foreslår SV denne gangen å etablere en ny belønningsordning for elferger, etter mønster av belønningsordningene for kollektivsatsing i byer. Selv om klimahensyn er det aller viktigste, skal en huske at for landet Norge gir det grønne skiftet i skipsnæringen utrolige muligheter. Knapt noe land har bedre forutsetninger for å være i førersetet for nyskaping, bygging, testing og bruk av slike fartøyer. Da ligger en strålende eksportmulighet hakk i hæl.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-12-04:
Regjeringen følger opp Stortingets vedtak overfor fosterforeldre. Stortinget vedtok at man skulle unngå avkortning av fosterforeldrenes godtgjørelse. De sakene som kom mye opp i debatten, og som også ble tatt inn i Stortinget, gjaldt særlig fosterforeldre som går på arbeidsavklaringspenger, men også fosterforeldre som går på dagpenger. Som jeg gjorde oppmerksom på da vi diskuterte dette før sommeren, krever disse endringene både regelverksendringer og budsjettendringer. Det som regjeringen nå har gjort, er at vi har foreslått å endre regelverket for fosterforeldre på dagpenger og arbeidsavklaringspenger, slik at disse ikke avkortes urimelig, slik som mange av eksemplene viste. I tillegg har regjeringen satt ned et eget utvalg som nettopp skal se på fosterforeldres rammebetingelser, og regjeringen vil komme tilbake til Stortinget med en samlet oversikt over hvordan fosterforeldrenes inntekter, godtgjørelser og rammebetingelser skal være.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-12-04:
Regjeringen kommer tilbake til Stortinget så snart som mulig. Som jeg sa i mitt forrige svar, og som jeg også sa i tidligere debatter før sommeren, ville disse endringene kreve både regelverksendringer og budsjettendringer. Nå er budsjettet kommet, det er lagt penger inn i budsjettet, og regelverket er endret slik at nettopp de fosterforeldrene som går på arbeidsavklaringspenger eller dagpenger, ikke får avkortning, slik Stortinget også forutsatte. Når det gjelder rammebetingelser for øvrig, har regjeringen satt ned – som jeg sa i mitt forrige svar – et eget utvalg som skal se på rammebetingelsene for fosterforeldrene. Regjeringen vil derfor komme tilbake til Stortinget, slik at Stortinget kan diskutere rammebetingelsene i en helhet. For regjeringen var det viktig at man fikk gjort de endringene som gikk på arbeidsavklaringspenger og dagpenger, nå, og så vil vi komme tilbake igjen til om det skal gjøres øvrige endringer i rammebetingelsene for fosterforeldrene.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-12-04:
Høyre har aldri lagt skjul på at fri flyt også medfører utfordringer. Vi vet at kriminalitet bl.a. er grenseoverskridende. Det er også bakgrunnen for at statsministeren har tatt et eget initiativ overfor EU for å sette et forsterket trykk på arbeidslivskriminaliteten som rammer landene felles. Så vi har aldri lagt skjul på det. Det som overrasker meg mer, er vel kanskje at Senterpartiet underkjenner de fordelene fri flyt har for Norge. EU er det viktigste markedet for norske bedrifter. Uten tilgang til det indre markedet ville norske bedrifter hatt betydelig større utfordringer enn det man har i dag. Jeg tror at for de aller fleste nordmenn er det fordeler ved fri flyt, også når man er ordinær reisende og turist. Men vi skal bekjempe de negative sidene. Det gjør vi i fellesskap med våre naboland og med våre samarbeidspartnere i EU. For øvrig – når det gjelder antallet ungdommer utenfor arbeid og utdanning, har det stabilisert seg, i motsetning til under den forrige regjeringen, da det økte drastisk.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-12-04:
Denne regjeringen har sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti satset betydelig mot arbeidslivskriminalitet i de årene vi har samarbeidet. Regjeringen har på eget initiativ, også sammen med samarbeidspartiene, styrket bl.a. arbeidet med å etablere flere sentre mot arbeidslivskriminalitet. Vi har etablert flere SUA-kontorer. Men det er viktig å huske på at arbeidet mot arbeidslivskriminalitet ikke bare handler om kroner og øre. Det gjør det også, men det handler også mye om lover og hjemler, om samarbeid mellom etater på tvers av land, mellom arbeidstilsyn i de ulike landene, om kompetanse- og informasjonsdeling. Alt dette jobber regjeringen med, bl.a. gjennom vår strategi mot arbeidslivskriminalitet som vi har inngått sammen med partene i arbeidslivet, og gjennom det arbeidet vi gjør internasjonalt, nå sist med det initiativet som statsministeren har tatt overfor EU. Arbeidslivskriminalitet må bekjempes på mange områder. Den som tror at dette bare handler om kroner og øre, kommer ikke til å klare å løse dette problemet.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
I budsjettet for 2018 foreslår regjeringa en midlertidig ordning for fosterforeldre på dagpenger og arbeidsavklaringspenger sånn at de ikke skal tape på å være fosterforeldre. Men 11. mai i år gjorde Stortinget et enstemmig og helt krystallklart vedtak om at ingen trygdede, heller ikke uføre, etterlatte eller enslige forsørgere, skal tape på å være fosterforeldre. Så hvorfor unnlater regjeringa å følge opp det enstemmige vedtaket Stortinget har gjort?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Stortinget vedtok 11. mai 2017 følgende: «Stortinget ber regjeringa snarast innføre ei overgangsordning for fosterforeldre på trygdeytingar, som sikrar at dei ikkje tapar økonomisk på å vere fosterforeldre.» Så det er regjeringa som på egen kjøl har valgt at mange fosterforeldre fortsatt skal tape trygdeytelser, til tross for et stortingsvedtak om det motsatte. Men Stortinget sa mer den 11. mai. Vi sa at en overgangsordning skulle komme snarest, og heller ikke det har regjeringa fulgt opp – sju og en halv måneder er ikke snarest. Så mitt spørsmål er: Vil statsråden, av hensyn til de fosterforeldrene som nå har tapt store beløp på regjeringas sendrektighet, vurdere å gi den amputerte overgangsordningen tilbakevirkende kraft fra 11. mai, da Stortinget gjorde sitt enstemmige vedtak?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Et viktig kjennetegn ved det norske samfunnet som de fleste setter pris på, er at det er små forskjeller mellom folk. Det har ikke kommet av seg selv. Det er resultatet av politiske vedtak, stort sett mot høyrepartienes stemmer. Dagens høyrepartier prøver, dessverre med et visst hell, å omskrive sin egen dårlige historie. Det kunne vært tilgitt, hvis hensikten var å framheve at de nå står for en annen kurs. Men det gjør de jo ikke. På Høyres Sundvolden-konferanse i fjor sa statsminister Erna Solberg at et samfunn med for store forskjeller er et samfunn som bremser vekst og velferd. Ved framleggelsen av statsbudsjettet for 2018 sa Siv Jensen at dette «er et budsjett for økonomisk vekst, flere i jobb og et bærekraftig velferdssamfunn». Det de hopper elegant over, er tallene fra SSB, som viser at forskjellene øker kraftig på deres vakt. Andelen barn som lever i familier med vedvarende lav inntekt, har nå økt til 10 pst. Det ble heller ikke problematisert av sosialministeren da hun holdt innlegg før i dag. Det er to mulige grunner til en slik mangel på sammenheng, og Arbeiderpartiet er grunnleggende uenig i begge. Den ene er nemlig at statsministeren og finansministeren faktisk mener at de sosiale forskjellene ikke er på et så høyt nivå at det bremser vekst og velferd, og dermed gir blaffen. Den andre er at Høyre og Fremskrittspartiet i sin klokkertro på markedskreftene faktisk tror at markedet også tar seg av de fattige. Men det har markedet aldri gjort. Politisk styring må til for å sikre et samfunn som inkluderer alle. Sannheten er antakelig begge deler – ikke bryr de seg, ikke evner de å se. Hør ikke på hva de sier, men se på hva de gjør, sier et gammelt visdomsord. Og hva gjør de? De skaper nye forskjeller. Ta forrige periode: fjerne uføres skjerming mot levealdersjustering, skatt på sluttvederlag, kutt i lønnsgaranti og feriepenger til folk som mister jobben, kutt i barnetillegget til 18 000 uføre, kutt i omsorgs- og pleiepenger, kutt i stønadssatsene på nærmere 150 mill. kr, godt kamuflert som manglende prisjustering, kutt til bil for funksjonshemmede, frata flykninger retten til alders- og uførepensjon, for å nevne noe. Og det fortsetter i 2018: nye kutt i dagpenger, kutt i bidragsforskudd for enslige forsørgere, kutt i stønadssatser og arbeidsmarkedstiltak, kutt for pendlerne. Norges rikeste har fått milliarder i skattekutt rett ned i lommeboka. Norges fattigste har fått milliarder i stønadskutt – ikke ned i, men ut av lommeboka. Kristelig Folkeparti har greid å stoppe noe, men det er ennå tre budsjetter igjen i denne perioden. Arbeiderpartiet håper hele opposisjonen kan samarbeide om å gjeninnføre en mer rettferdig fordeling av godene enn det Høyre og Fremskrittspartiet står for.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Svart arbeid og arbeidslivskriminalitet øydelegg grunnsteinen i samfunnet vårt. Me ser at problemet vert større, meir komplekst og gjeld fleire og fleire næringar. Politiet åtvarar om meir og meir organisert kriminalitet og eit brutalisert arbeidsliv. Fagforeiningane varslar om fleire useriøse aktørar. I budsjettet har regjeringa likevel valt ikkje å leggja inn ei einaste krone til auka innsats på dette området. Ein skulle nesten tru at ingenting hadde forandra seg. Spørsmålet mitt er: Korleis ser arbeidsministeren på dette problemet, og kor stort og utfordrande er det for samfunnet i hennar auge?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Me har framleis veldig mange arbeidsledige i Noreg og altfor mange langtidsledige. Dette handlar ikkje om tal, det handlar om enkeltpersonar. Eg skjønner når desse folka vert frustrerte og føler seg oversett av regjeringa, for regjeringa har valt å friskmelda arbeidsmarknaden på bakgrunn av nokon litt meir positive tilbakemeldingar frå nokon bedrifter. Det er framleis mange bedrifter som slit, og eg kan ikkje sjå korleis regjeringa ønskjer å betra situasjonen for dei arbeidsledige. Regjeringa vel å sitja stille i båten og venta på at marknaden skal fiksa seg sjølv, når ein veit at ein meir aktiv næringspolitikk fungerer mykje betre enn skattekutt. Dei arbeidsledige vil gjerne ha eit mykje meir brukarvenleg Nav. Dei vil gjerne ha moglegheit til å byggja kompetansen sin når dei går ledige, og dei ønskjer å verta sett som enkeltpersonar. Ingen ting av dette gjer regjeringa noko med. I staden innfører dei generelle ostehøvelkutt, gjev dei store pengane i gåve til den økonomiske eliten, og dei med minst må betala for dette. Regjeringa prøvde til og med å innføra eit heftig dagpengekutt som ville ha ramma absolutt hardast dei som har minst. Dette var eit iskaldt signal til folk som har deltidsjobb, eller folk som er førebels tilsette utan løn mellom oppdraga. Signalet var at om ein er uheldig og mister jobben no, får ein gå for lut og kaldt vann eller gå på sosialen på kommunen sitt budsjett, som allereie er altfor stramt. Me i SV vil ha eit varmare samfunn og viser dette tydeleg i vårt alternative budsjett. Me har bl.a. auka tiltaksnivået for at folk skal få jobba. Me vil ha eit samfunn med mindre forskjellar, og difor er me sterke motstandarar av alle dei usosiale kutta som regjeringa står for år etter år med sine statsbudsjett. Eit samfunn er ikkje mest vellykka om berre den økonomiske veksten er høg. Me er ikkje motstandarar av økonomisk vekst, som nokon trur, men SV er det partiet som held verdigheit høgt – og verdigheita er absolutt ikkje på plass om me ikkje tek vare på dei som bur her. Eg vil beklaga at regjeringa ikkje fører ein politikk for dei mange, men berre for dei få, dei aller, aller rikaste.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-12-04:
For det første, siden det kom spørsmål om dette tidligere, er det selvfølgelig sånn at regjeringen skal gjennomføre. Vi er jo en del av partiene som har inngått forlik. Men det er ikke sånn at regjeringen, altså statsråden, sørger for at det blir fullfinansiert. Det er Stortinget som må bevilge pengene til det. Det budsjettforlikspartiene har gjort, er at de har satt av 200 mill. kr til en halvårseffekt fra 2018, og så sier de at regjeringen må komme tilbake i revidert med en nærmere vurdering av hva dette vil koste. Og jeg antar, slik jeg leser budsjetteksten, at de fire partiene ikke har tenkt ikke å fullfinansiere dette, for å si det sånn. Det er alltid et vurderingsspørsmål hva det er som skal inn i regnestykket eller ikke. Som representanten Henriksen er kjent med, har de fire forlikspartiene gjentatte ganger i flere år gitt penger til flere lærere. Så har det blitt fordelt på forskjellige måter til kommunene, og da vil det være et vurderingsspørsmål hva av dette som også skal telle med i regnestykket. Helt til slutt vil jeg si at det er fint at Arbeiderpartiet gratulerer med budsjettforliket, for det betyr kanskje at man kommer et steg nærmere med hensyn til å finne ut hva Arbeiderpartiet egentlig mener om norm, for det har det vært vanskelig å finne ut frem til nå.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-12-04:
Svaret er at det ikke vil påvirke arbeidet med lærernormen. Det må sies at Høyre har en god markedsavdeling, men jeg tror ikke markedsavdelingen til Høyre, eller regjeringen, for den saks skyld, er så god at man plutselig kan få hele Norge til å tro at Høyre er blitt for en norm som vi har vært veldig tydelige på at vi er imot. Det er heller ikke noe poeng i å late som. Dette er ikke en lærernorm som Høyre har ønsket. Vi har ikke gått til valg på den. Dette er en seier for Kristelig Folkeparti, som dermed har fått mer igjennom på dette området i løpet av en fireårsperiode, pluss litt til, enn det andre partier som var for norm, klarte i løpet av en åtteårsperiode under forrige regjering. Det er også viktig for meg at vi må være helt ærlige overfor Stortinget om hva som er fallgruvene og utfordringene. Det betyr at vi må være helt ærlige om at en norm sannsynligvis vil bety massive overføringer til de største byene og veldig lite – nær ingenting – til mange små distriktskommuner. Det er ikke slik at vi har tusenvis av lærere som bare venter på å bli tilbudt jobb i skolen. Det kan føre til store rekrutteringsutfordringer. Det må vi legge frem, men vi gjennomfører det flertallet i Stortinget ber oss om.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-12-04:
Problemet er ikke å innføre en norm. Det kan Stortinget gjøre når som helst, og da vil den normen gjelde. Problemet er å sørge for at den får et reelt innhold, dvs. at det faktisk fører til de ønskede endringer ute i sektor. Det er faktisk ikke noe verken Stortinget eller regjeringen kan bestemme, for det kommer an på en rekke ting. For eksempel gitt at Oslo, når normen blir fullt innført, skal ansette kanskje 600–800 lærere – vi vet ikke nøyaktig tallet, man må se på de siste GSI-tallene som kommer – da kan vi gjøre vårt for at det skal bli lettere å rekruttere. Vi kan stimulere og gjøre en rekke andre sånne ting, men vi kan ikke forhindre at det også f.eks. kan få konsekvenser for lærerrekruttering i andre kommuner. Vi kan ikke garantere at Oslo vil finne 800 ferdig utdannede lærere. Normen kan allikevel komme på plass, men innholdet i normen har også noe med hvordan virkeligheten faktisk er. Men vi skal gjøre vårt beste.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-12-04:
Vi har jo, sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, gitt penger til flere lærere i to omganger. I siste omgang ble disse pengene fordelt til alle norske kommuner basert på elevtall. En lærernorm vil sannsynligvis ikke fungere på den måten. En lærernorm betyr at man må ta utgangspunkt i de kommunene som har størst klasser, og det er det som er grunnen til at en lærernorm – sannsynligvis, i hvert fall – vil slå ut på den måten at en by som Oslo vil få veldig mange hundre nye lærere, et fylke som Finnmark vil få en håndfull, kanskje litt flere. De nøyaktige tallene har vi ikke lenger. De midlene vi ga, sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, i siste runde, var øremerket, dvs. at kommunene måtte bruke dem på lærerstillinger i 1.– 4. klasse. De måtte rapportere om det, og kommuner som sa at de brukte det på et eller annet annet, får ikke mer penger. Uansett vil jo ikke dette oppheve alle de praktiske problemene rundt å innføre en lærernorm, men vi skal som sagt gjøre vårt for at Stortinget får den informasjonen de skal ha, og vi skal gjøre vårt for at dette blir innført på en best mulig måte.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Jeg vil gjerne ønske statsråden velkommen tilbake i jobben og tilbake til Stortinget. Det viste seg at dette fort ble en av de dyreste foreldrepermisjonene i historien. Men jeg vil gjerne gratulere med forliket og vedtaket om å innføre en norm for lærertetthet. Arbeiderpartiet er veldig for flere lærere, og vi er for at det skal være en norm som sikrer at midlene som bevilges til det, faktisk når ut i skolen. Høyre er jo det partiet som oftest har argumentert heftig mot en norm, bl.a. mot Arbeiderpartiets ønske om en norm på kommunenivå. I dag skal de selv stemme for en norm på skolenivå, og ikke bare det – de skal utrede og innføre den. Det er fremdeles usikkert hvordan bl.a. kostnadene blir. Regjeringa selv sier at tallene er usikre og skal utredes. Kommunene har fremdeles ikke svar på hvilken modell det blir lagt opp til, og hvordan den skal innføres. Men den største bekymringen er akkurat det med finansiering. Da lurer jeg på: Når vi kjenner historien, med store reformer som ikke er fullfinansiert, og effekten av det – vil statsråden sørge for at en lærernorm blir fullfinansiert fra statens side?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Det er i hvert fall ikke vanskelig å tolke signalene fra regjeringshold. Statsministeren har uttalt seg kritisk til en lærernorm, den vikarierende kunnskapsministeren har uttalt seg kritisk til en lærernorm, og den hjemvendte, tilbakevendte, kunnskapsministeren har uttalt seg kritisk til en lærernorm – og alt dette etter at man har skrevet under et forlik med forlikspartnerne sine om å innføre en lærernorm. Til og med i dag har vi hørt representanter fra regjeringspartiene være kritiske til den lærernormen som de selv skal innføre. Det er klart at det, i hvert fall hos noen, skaper usikkerhet om hvordan oppfølgingen av dette vedtaket blir. Representanten Knut Arild Hareide stilte vel et spørsmål til statsministeren for å gi henne anledning til å glede seg over dette årtusenets viktigste utdanningsreform, som han sa. Det jeg lurer på, er hvordan skepsisen hos den nåværende kunnskapsministeren, hos statsministeren, hos representanter fra regjeringspartiene – som uttaler det høyt gang på gang, egentlig i strid med forliket – vil påvirke det videre arbeidet med lærernormen, som nå skal innføres om veldig kort tid.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Budsjettforliket mellom regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre sier at en del av disse utfordringene som kunnskapsministeren påpeker, skal utredes, og man skal komme tilbake til det i revidert nasjonalbudsjett. Revidert nasjonalbudsjett legges fram i mai. Stortinget skal vedta revidert nasjonalbudsjett i juni. Da er det to måneder til skolestart. To måneder har norske kommuner på å forberede seg på det som representanten Hareide, Kristelig Folkepartis partileder, omtaler som den største skolepolitiske reformen i dette årtusenet. Kunnskapsministeren har påpekt utfordringer med finansiering, med fleksibilitet for kommuner, med hvor sikker man skal være på tallene, med rekruttering av lærere. Så spørsmålet er: Hvor sikker føler kunnskapsministeren seg på at man kan klare å innføre en sånn norm, når kommunene får to måneder på å forberede seg på innføring av lærernormen fra høsten 2018?
Bent Høie (Høyre), 2017-12-04:
Jeg kan ikke ta stilling til hva slags behandling som er best for denne kvinnen. Men det som i hvert fall er helt klart, er at i møte med helsetjenesten skal en få være med og diskutere hvilken type behandling man ønsker å gjennomgå, og det gjelder også pasienter med denne type sykdom. Pasienten skal være medvirkende i den behandlingen som gis.
Bent Høie (Høyre), 2017-12-04:
Det å sikre en likere behandling uavhengig av kjønn er en viktig del av regjeringens politikk. Derfor har vi også vært opptatt av f.eks. å styrke forskningen knyttet til sykdommer som spesielt rammer kvinner. Det at vi nå får en større oversikt over variasjon i behandlingstilbudet som gis, gir også grunnlag for å fjerne uberettiget variasjon i helsetjenesten, bl.a. mellom kjønn. Så det er et viktig arbeid som pågår, og så skal jeg selvfølgelig se på den saken som representanten tar opp og se om det er behov for å gjøre justeringer der.
Bent Høie (Høyre), 2017-12-04:
Jeg er, som representanten, opptatt av at når staten og helseforetakene opptrer som innkjøpere, har de en innkjøpspolitikk som handler om mer enn bare å få best mulig pris og resultat av det ene innkjøpet, men bidrar også til at det er marked og konkurranse for framtiden. Hvilke løsninger en bruker for å oppnå det, tror jeg vil være litt ulikt alt etter hva en kjøper inn. Det som er viktig, er at en er trygg på at en bidrar til at det også er flere som leverer anbud i neste runde, og ikke bidrar – som representanten tar opp – til å skape private monopol.
Bent Høie (Høyre), 2017-12-04:
Denne regjeringen har gjort flere forbedringer på tannhelsefeltet som nettopp skjermer mennesker med store tannhelseutgifter, og som av ulike andre årsaker bør få bedre dekning for sine tannlegekostnader. Blant annet i det budsjettforslaget som ligger til behandling i Stortinget i dag, styrker en tilbudet til pasienter med odontofobi. Det er også blitt ytterligere styrket i budsjettforliket med Kristelig Folkeparti og Venstre. Det mener jeg også er en riktig utvikling. Hvis representanten tar til orde for å lage en generell skjermingsordning for tannlegefeltet på lik linje med det vi har ellers, mener jeg det vil være en feil prioritering. Hvis vi ser på resultatene innenfor tannhelse i Norge, har vi blant de beste resultatene når det gjelder tannhelse internasjonalt. Vi har store utfordringer, f.eks. for mennesker med psykiske helseutfordringer og rus. De har en levetid som er 20 år kortere enn befolkningen ellers. Jeg ville satset de store pengene der vi har dårlige resultater, ikke der vi har blant verdens beste resultater.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Et bærekraftig budsjett kunne vært så utrolig mye bedre, med de rammene som er nå. Men det er litt morsomt å høre Høyre stå her oppe nå og snakke om barnehager – de har ikke akkurat vært noen pådriver i kampen for barnehager til alle barn. De har heller ikke akkurat gått foran i kampen for å ha bemanningsnormer, verken i barnehage eller i skole. Det er helt nødvendig. Jeg leder kommunalkomiteen, og jeg ble i går bedt om å svare på en spørreundersøkelse fra Kommunal Rapport, som nå har intervjuet ordførere land og strand rundt, der 52 pst. nå sier at de må nedbemanne. De må nedbemanne i nettopp det som representanten fra Høyre nå var oppe og snakket om: barnehage, skole og eldreomsorg – som nesten ingen har snakket om her, og som jeg skal prøve å få litt tid til, for det er viktig. Hvis vi nå hadde fått et mer rettferdig skattesystem, kunne vi ha satt flere tusen mennesker i stand til å komme ut av fattigdom. De hadde klart seg bedre, og det hadde vært produktivt. Det hadde økt den økonomiske veksten i samfunnet. Vi kunne holdt fast på målene om utslippskutt, slik at barna våre kunne se framtida i møte – ja, ikke bare holdt fast på målene, men faktisk nådd dem. Det mangler ganske mye fra regjeringen til at vi skal være trygge på det. Vi kunne fått flere lærere, flere sykepleiere og flere helsefagarbeidere i stedet for flere millionærer. Vi kunne kjøpt ulltepper og mat til hjelpeløse flyktninger og hentet noen flere av dem som fryser og sulter i flyktningleirene, til Norge. KS var endog i høring i kommunalkomiteen i år og spurte om vi ikke kunne ta imot litt flere kvoteflyktninger, for, som de sier, vi har kapasitet til det. Ja, vi har det – vi har økonomi, og vi har kapasitet, det er bare hjerterommet som mangler. Jeg er glad for at Venstre og Kristelig Folkeparti har fått på plass noen flere i budsjettavtalen. Det er bra. Men SV har valgt å svare på det som FN har bedt oss om, nemlig 5 000 flere kvoteflyktninger. Det er ikke all verden – det hadde Norge fint klart. Så det er veldig mange ting vi kunne gjort med de pengene som regjeringen har til disposisjon, og som de bruker så aldeles merkelig. For den virkelig store satsingen regjeringen har, er på skattelette, som de sjøl sier – eller ikke kan bevise fører til noe annet enn at noen blir rikere, og at noen blir fattigere. Jeg vet ikke hvor lenge de skal stå her og fortsette å si at vi skal ha et samfunn med små forskjeller, for helt systematisk, skrittvis, jobber de for økte forskjeller – store jafs med skattelettene, små jafs med veldig usosiale kutt for dem som sliter mest i samfunnet. Jeg kunne også ha snakket om rettshjelpen. Det er kanskje noe av det som er aller alvorligst:at man tar rettshjelp fra dem som er maktesløse.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Selv om det begynner å bli seint, la oss være enstemmige og enige om at vi er for vafler og brunost alle sammen. Men når det gjelder kultur, kutter vi i voksenopplæringsstøtten som kulturen er avhengig av. Vi kutter i rettshjelpen, altså til de svakeste. Andelen momsutgifter som kompenserer frivilligheten, går ned fjerde år på råd. Vi legger ikke inn noe mer i potten slik at vi kan ta igjen det enorme etterslepet på nye idrettsanlegg, noe mange klubber og lokalsamfunn skriker etter. – Dette er god jul-hilsenen fra regjeringen. Og hva skjer så etter budsjettforliket med Venstre og Kristelig Folkeparti? Jo, man velger å kutte i støtten til filmbransjen i en tid hvor filmbransjen i Norge gjør det veldig bra nasjonalt og internasjonalt. Dette kaller man for et stort arbeidsuhell. Ja, arbeidsuhell er vel det som beskriver regjeringens angrep på frivillighet – gang etter gang, budsjett etter budsjett. Det er trist at frivilligheten gang etter gang må komme på tiggerferd til Stortinget. De trenger en regjering som støtter dem, som er med dem, ikke en regjering som angriper dem gang etter gang.