Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-04-29:
Utgangspunktet for å kunne løse framtidens utfordringer for Norge er de aller beste: lav arbeidsledighet, gode velferdsordninger, høy verdiskaping og små forskjeller. Etter snart åtte år med SV i regjering har vi Europas laveste arbeidsledighet og Europas laveste forskjeller. Det kunne derfor være fristende å minne om opposisjonens dommedagsadvarsler for snart åtte år siden, alt landet skulle lide seg gjennom om SV kom i regjering. Det skulle bli finansuro, det skulle bli arbeidsledighet og det skulle bli nedsatt konkurranseevne. Det motsatte har skjedd. Så tillater jeg meg å sparke litt til Høyre som har vært den mest ivrige tilhengeren av norsk EU-medlemsskap. Hadde Norge gjort som Høyre sa, hadde vi nå vært medlemmer av en union preget av det samme som det de anklaget Norge for å bli med SV, nemlig finansuro, arbeidsløshet og nedsatt konkurranseevne. I dagens Europa er Norge annerledeslandet. Det er viktig å understreke, for perspektivmeldingen handler om det som skal skje framover. Det som skjer framover, skal bygge på det som har skjedd før, nemlig den norske modellen som er fundamentet for de rød-grønnes arbeid framover. For SV vil den norske modellen legges til grunn når perspektivene for framtiden skal stakes ut. Den norske modellen bygger på at ulike mennesker skal ha like muligheter. Det er kjernen i alt vi driver med, og det er en flott himmel å stekke seg etter. Den politikken som de rød-grønne fører, har ledet oss dit vi er i dag. Det er den samme visjonen om at ulike mennesker skal ha like muligheter som skal lede oss videre framover. To hovedutfordringer har vært nevnt i debatten – miljø og rettferdighet. Rettferdighet først: Behovet for velferdstjenester vil øke i framtiden, bl.a. som følge av at vi lever lenger. Dette skjer samtidig som inntektene fra olje- og gassektoren vil avta om 10–15 år. Et sentralt spørsmål i debatten har derfor vært om vi må jobbe mer, øke arbeidstiden, eller om vi må kutte i velferden. Det er et spørsmål som er skapt for å lage mer Høyre-politikk – mindre velferd og lengre arbeidsdager – mens Arbeiderpartiets Hallvard Bakke, som har sett nærmere på tallene, skriver i Klassekampen i helgen at det faktiske forhold er at vi kan øke standarden i velferdsstaten med over 60 pst., innføre sekstimersdagen, ha et statsregnskap i balanse og samtidig doble vårt private forbruk i 2060. Velferdsstaten er til de grader bærekraftig. Det påstås fra høyrepartiene at velferdsstaten ikke er bærekraftig i framtiden, at vi må redusere velferden og jobbe lenger. Poenget er at om vi nøyer oss med en fordobling istedenfor en tredobling av det private forbruket, vil vi finansiere velferdsstaten med god margin i framtiden. Når det gjelder teknologisk endring og produktivitetsvekst, legger vi til rette for velferd også i framtiden. Det dreier seg ikke om å jobbe mer, men om å øke produktiviteten. Her går et skarpt skille mellom høyrepartiene og venstresiden i norsk politikk. Mens venstrepartiene jobber for å øke produktiviteten gjennom en historisk satsing på forskning, gjennom mer praktisk yrkesskole og mer praktisk valgfag i ungdomsskolen, er høyresidens produktivitetspolitikk basert på at beina til de ansatte skal løpe fortere, lengre og raskere til dårligere betingelser. Men når vi sier at flere må jobbe, er det et poeng som jeg ikke kan understreke sterkt nok. Det er at vi må legge til rette for å få flere inn i arbeid. Vi har høy yrkesdeltakelse i Norge. Samtidig står mange ufrivillig utenfor arbeidslivet. Det er rundt 100 000 arbeidsledige nå, og tallet øker. Det finnes mennesker med funksjonshemninger som lenge har slitt med å få tilpasset jobb. Vi ser at mange kvinner jobber ufrivillig deltid, og vi ser at mange som har et utenlandsk navn, sliter med å bli kalt inn til intervju eller få jobb, selv om de har gode kvalifikasjoner. Det må derfor legges til rette for at alle dem som står utenfor, men som gjerne vil inn i arbeidslivet, får muligheten. Så noen ord om miljø, og jeg tillater meg å heve blikket litt. Gjennom FN har verdenssamfunnet samlet seg om at forutsetningene for en bærekraftig utvikling er bekjempelse av internasjonal fattigdom, reduksjon i naturmangfoldet, menneskeskapte klimaendringer og spredning av miljøgifter. Norge må fortsette å ha en aktiv pådriverrolle internasjonalt på disse områdene. Vår rikdom forplikter. Vi kan ikke stille krav om at andre land skal redusere sine klimagassutslipp om vi ikke gjør noe selv. Klimagassutslippene skal reduseres tilsvarende 30 pst. av utslippene i 1990, og Norge skal være karbonnøytralt innen 2050. Det betyr at to tredjedeler av utslippene skal tas ut nasjonalt. Jeg ser at tiden løper fra meg, men jeg skal avslutte med ett poeng: I den økonomiske politikken har opposisjonspartiene samlet seg om det at innfasingen av oljefondet i statsbudsjettet(presidenten klubber) må basere seg på øremerking av midlene til bestemte formål. Da avslutter jeg med å si at de ikke har markert hvordan de skal kutte i budsjett …(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)