Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2008-12-08:
Den rød-grønne regjeringen satte seg store mål i energi- og miljøpolitikken da vi startet arbeidet høsten 2005. Etter år med få – om noen i det hele tatt – politiske målsettinger innenfor dette arbeidsfeltet var det etter min mening på høy tid med nye og ambisiøse målsettinger. En hel rekke av de temaene som har blitt sterkt diskutert de siste tre årene, har kommet som et resultat av nytenkning og av at vi har reist diskusjonen nettopp om disse emnene: Hvem hadde hørt tale om lønnsom karbonfangst på Mongstad før vi lanserte det? Hvem hadde hørt tale om at landet Norge skulle sette seg et av verdens mest ambisiøse klimamål før Arbeiderpartiets leder og statsminister gjorde det? Hvem hadde hørt om begrepet karbonnøytralitet før statsminister Stoltenberg lanserte det? Hvem hadde hørt om en statsminister som tok mål av seg til å overoppfylle Kyoto-avtalen før Stoltenberg og den rød-grønne regjeringen lanserte nettopp dette? Hvem hadde foreslått å tredoble bevilgningene til ny fornybar energi gjennom Enova før den rød-grønne regjeringen og de rød-grønne partiene vedtok nettopp dette? Jeg kunne mest sannsynlig brukt hele mitt innlegg på nettopp en slik liste, men det er ikke hovedpoenget. Mitt poeng er at vi har tort å lansere nye tanker i det politiske ordskiftet. Vi har ikke bare lansert mange av disse tankene, vi har også vedtatt dem, med konkrete politiske målsettinger og med tilhørende virkemiddel. Vi står oppe i en situasjon med en svært alvorlig klimautfordring. Verden trenger nettopp politikere som våger å tenke nytt. Vi trenger ikke politikere som av redsel for å mislykkes lar være å sette seg store og ambisiøse målsettinger. Vi visste da vi startet arbeidet med f.eks. Mongstad-prosjektet, at det ikke ville gå knirkefritt for seg. Et prosjekt og en målsetting av en slik type innebærer ofte å ta to steg fram, deretter kanskje en liten snubling og ett tilbake. Vi visste at opposisjonen og andre kritikere ville stå på sidelinjen og juble og skrike og hoie hver eneste gang vi snublet eller tok et lite feilskjær. Trass i at vi visste dette, våget vi å sette oss disse målsettingene og begynne dette arbeidet – fordi det er nødvendig med en ny og ambisiøs politikk på disse områdene. Vi gjorde det ikke først og fremst av hensyn til oss selv, men av hensyn til dem som kommer etter oss. Klimautfordringene krever ekstraordinære ting av oss. Derfor har vi satt oss disse målene, og derfor er vi i ferd med å gjennomføre disse målene ved hjelp av konkret politikk. Klimaforliket har vært et stort politisk steg for et nesten enstemmig storting. I dag er det bare ett parti i denne salen som ikke tar denne massive utfordringen på alvor. Utfordringen knyttet til klimaet er for alvorlig til å bruke tid på dem som setter politisk spill framfor politiske realiteter. Framtiden er for viktig. Jeg har benyttet anledningen i denne sal til å rose de tre opposisjonspartiene for en del av klimaforliket. Det står stor respekt av opposisjonspartier som evner å legge taktiske politiske hensyn til side i en stor og viktig sak. Så vil jeg bruke tid på en sak som etter min oppfatning er ganske stor og alvorlig – saken om konkurransedyktige og gode rammevilkår for norsk kraftkrevende industri. I Arbeiderpartiet gikk vi til valg i 2005 med det for øye at alt som stod i vår makt, skulle gjøres for at industrien skulle få et kraftregime som var konkurransedyktig, men samtidig innenfor det regelverket som ligger til grunn i EØS-avtalen. Vi var ikke fornøyd med at Bondevik II-regjeringen gav opp denne saken, slik de gjorde. Vi mente det var verdt å prøve å se på andre muligheter – om det lot seg gjøre. Når vi på bakgrunn av dette blir beskyldt for løftebrudd, er det svært skuffende. Vi har prøvd. Vi har jobbet med en rekke ulike løsninger, men dessverre er handlingsrommet langt mindre innenfor regelverket som følger av EØS-avtalen, enn vi hadde håpet på. Så å bli beskyldt for løftebrudd av partier som ikke prøvde i det hele tatt, er derfor ganske forstemmende. Vi har vært svært opptatt av vilkårene for kraftkrevende industri. Fundamentet for industrien er en god nasjonal kraftbalanse, mulighet for å inngå langsiktige kommersielle kontrakter samt gode vilkår for industrien ved nettleie. Innenfor alle disse områdene arbeider vi målrettet og godt. I tillegg har vi ved landingen av heimfallssaken nå sist sikret trygge og forutsigbare rammevilkår for industrien i framtiden. Jeg er overbevist om at heimfallssaken legger til rette for industrielle løsninger, og jeg er sikker på at industrien vil benytte seg av disse. At enkelte partier i tillegg legger til grunn sitater fra vår partileder og statsminister som gjentatte ganger er tilbakevist som usanne, er derfor svært alvorlig. Statsministeren har bl.a. i denne sal på spørsmål fra representanten Sanner, som jeg viste til en gang, tidligere i perioden tilbakevist de samme såkalte sitater som er lagt inn i den innstillingen vi behandler i dag. Det var ikke tilfeldig at vi sa at vi skulle prøve å få til et industrikraftregime innenfor EØS-reglene, og det er innenfor EØS-reglene vi nå opererer, et forbehold vi har vært tydelige på hele tiden. Vi har lyktes i saken om differensiert arbeidsgiveravgift bl.a., en sak som den forrige regjeringen hadde lagt i skuffen og gitt opp. Vi står i en alvorlig finansiell krise. Midt oppe i dette er det gledelig å registrere at interessen for norsk sokkel er svært stor. Sammenlignet med petroleumsvirksomhet mange andre steder i verden er den aktiviteten som foregår på norsk sokkel, på mange måter svært miljøskånsom, noe bl.a. Det internasjonale energibyrået nylig har påpekt. Verden trenger energi. Norsk gass kan bli viktig for å erstatte f.eks. kullkraftverk i framtiden. Med hensyn til næringen og sysselsettingen er det viktig å opprettholde en jevn og god aktivitet på sokkelen også i framtiden. Nye interessante letearealer og en forutsigbar energipolitikk blir derfor helt avgjørende. Dette er en politikk Det norske Arbeiderparti alltid har stått for, og en slik politikk vil vi også være en garantist for i framtiden. Mye viktig arbeid innenfor energi- og miljøsektoren er gjort, men mye arbeid står også framfor oss: arbeid for å sikre våre barn og barnebarn et klima og en jordklode i balanse også i framtiden arbeid for å sikre alle husstander i Norge energi og energiløsninger som alle, uavhengig av størrelsen på lommeboka, kan leve godt med arbeid for å sikre alle våre næringer, enten det er industri eller andre næringer, trygge og gode rammevilkår også i framtiden Om noen skulle være i tvil: Arbeiderpartiet og jeg er mer enn klare for de oppgavene som ligger foran oss i framtiden. Vi har tatt lederskap så langt, og vi tar det også i framtiden. Vi handler der de borgerlige partiene krangler. Vi satser der de borgerlige kutter. Vi setter fellesskap og solidaritet foran egoisme og skattelettelser. Om noen skulle være det minste i tvil: Vi er mer enn klare til å fortsette vår samfunnskamp også i framtiden.