Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2015-06-12:
Det var mykje fornuftig i innlegget til Per Sandberg. Det einaste eg vil seie, er at me har eit veldig godt embetsverk, som vi kan ha stor tillit til, òg nettopp i den typen forhandlingar som TISA-forhandlingane er. Det var Stoltenberg II-regjeringa som bestemde at Noreg skulle delta i forhandlingane om ein ny avtale om handel med tenester, TISA. Den sittande regjeringa har altså følgt opp dette. Eg er glad for at ein samrøystes komité understreker betydninga av at regjeringa utviser så stor openheit om prosessen og om norske forhandlingsposisjonar som mogleg, utan å bryte prinsippet om at sjølve forhandlingane skal vere fortrulege. Og derfor er det eit fleirtal som meiner at forslaget frå Senterpartiet og SV ikkje bør bli vedtatt, da det ville vere uheldig for Noregs renommé som forhandlingsnasjon om regjeringa skulle offentleggjere dei fortrulege forhandlingsutkasta som per i dag finst, i TISA-forhandlingane. Kristeleg Folkeparti vil følgje forhandlingane nøye – og med ein god porsjon skepsis. Ei utfordring med TISA er at den ikkje er basert på WTO, men på ei mindre gruppe land. Gevinstane ved handel er størst når flest mogleg land deltar, som i WTO. For Noregs del er det multilaterale handelssystemet gjennom WTO hjørnesteinen i norsk handelspolitikk. Det er spesielt viktig for små og mellomstore handelsnasjonar at WTO styrkjer si rolle som hovudarena for utvikling av køyrereglar for internasjonal handel, både for varer og for tenester. Slik sett kan handelsavtalar som TISA bli ei utfordring, fordi dei kan undergrave WTOs rolle og gjere at det blir mange ulike sett med regelverk i internasjonal handel. Det er brei einigheit om at open handel gir auka verdiskaping blant dei landa som deltar, men mykje av potensialet er tatt ut ved at tollbarrierane har blitt bygde kraftig ned sidan andre verdskrigen. Det som no står att, er bl.a. regulatoriske hinder som kan hemme handelen med tenester. Det er likevel ikkje opplagt at svaret er å fjerne alle slike regulatoriske hinder, bl.a. fordi det kan avgrense det nasjonale handlingsrommet til å regulere viktige samfunnsområde som utdanning, helse, bankar og finansinstitusjonar. Lat meg vise det med eit eksempel: I Noreg har det vore eit fortrinn at me har hatt ei strengare bankregulering enn mange andre land sidan bankkrisa på starten av 1990-talet. Det var ein klar fordel i møte med finanskrisa nyleg. Denne moglegheita til å utforme ein god, faglig fundert politikk for finansiell stabilitet på nasjonalt grunnlag må me aldri gi slipp på. Me må heller ikkje tillate at vår eigen norske velferdsmodell eller våre eigne demokratiske organ blir undergravne eller avgrensa på ein måte som kjem store multinasjonale selskap til gode, og som går ut over fellesskapet. Kristeleg Folkeparti set stor pris på alle initiativ som bidrar til openheit og debatt om desse spørsmåla. Me ser at internasjonale handelsforhandlingar, som TISA og TTIP, i aukande grad bevegar seg inn på politisk sensitive område som handlar om det nasjonale handlingsrommet til å regulere viktige samfunnsområde. Derfor er Kristeleg Folkeparti opne for at Stortinget kan få ei sterkare rolle framover i å drøfte og gi overordna føringar for Noregs prioriteringar i slike forhandlingar.