Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 1999-06-09:
La meg først få understreke at det i denne innstillingen om rehabiliteringspolitikk tross alt er stor enighet om dette fagfeltet. Jeg vil også benytte anledningen til å gi honnør til saksordfører for en god samordning i denne innstillingen. Inntil i dag har rehabiliteringstilbudet i for stor grad vært preget av manglende planlegging og samordning, uklare ansvarsforhold og for lite medvirkning fra brukeren selv. Målet med meldingen er å fremme selvstendighet og deltakelse, og medvirke til et verdig liv og like sjanser for mennesker med funksjonsproblemer eller kroniske sykdommer. Meldingen fokuserer nettopp på dette med individrettede tiltak og prosesser, og vurderer også grenseflaten mellom yrkesrettet attføring og medisinsk sosial rehabilitering med fokusering på samarbeidsspørsmål og tilbud som skal bygge bru mellom disse forholdene. Det er viktig at en har respekt for menneskeverdet, at løsninger blir brukerorientert, og at det er likeverd og tilgjengelighet som settes i fokus, med lokal forankring og tverrsektoriell og tverrfaglig innretning. Komiteen slutter seg til siktemålet som Regjeringen har med denne stortingsmeldingen, å sikre likeverdige tilbud til alle mennesker med rehabiliteringsbehov. Vi ser det som viktig at det gis rom for langvarige og kortvarige tiltak ut fra den enkeltes behov og livssituasjon. Det må understrekes at rehabiliteringsarbeid ikke utelukkende er et helsespørsmål, men i stor grad krever tverrfaglig innsats fra ulike etater på alle forvaltningsnivå. Det er påkrevd at personellet innenfor disse sektorene har nødvendig kompetanse, og en mener at basiskunnskapen må styrkes hos flere av disse yrkesgruppene. En samlet komite støtter tanken om å få et sentralt kompetansesenter for utvikling og spredning av bedre rehabiliteringskompetanse på alle plan, ikke minst innenfor kommunesektoren. Målgruppen for rehabilitering er alle med funksjonsproblem som har behov for assistanse til å nå eller holde ved like sitt optimale fysiske, sansemessige, intellektuelle, psykiske og sosiale funksjonsnivå. Rehabilitering handler både om å endre individets forutsetning for å fungere og å kompensere for funksjonstap ved tilrettelegging for tekniske hjelpemidler og tiltak. Den viktigste aktøren i dette arbeidet er brukeren selv. Derfor må det bli et bedre samspill mellom brukeren og brukerorganisasjonene, bedre tverrsektorielt samarbeid på det kommunale plan og også faglig samarbeid mellom de ulike forvaltningsnivåene i vårt samfunn. Det er viktig at brukermedvirkning legges opp slik at brukeren får større grad av innflytelse og kontroll over hele rehabiliteringsprosessen, og det er viktig at det utarbeides individuelle planer for den enkelte. Regjeringen vil fremme lovforslag om at kommunene skal pålegges plikt til å etablere ordningen med personlige assistenter på samme måten som andre sosiale tjenester. En vurderer også å komme tilbake med forskrifter når det gjelder rehabilitering i sykehjem, i sammenheng med hva slags funksjoner sykehjemmene generelt skal ha. Jeg synes det er viktig å minne om at en må møte rehabiliteringsoppgavene på en spesiell måte. En økende andel av eldre i vårt samfunn gjør dette nødvendig. For å forebygge slik at rehabiliteringsoppgavene ikke blir ren etterbehandling etter sykdom og skade, er det viktig å ha gode føre var-strategier. Vi mener derfor at lokale rehabiliteringsplaner også må inneholde forebyggingsprogram som ikke minst retter seg mot de eldre i kommunene. En slik plan må ha flere siktemål, bl.a. ulykkesforebygging og informasjon om kosthold og fysisk trening som viktige faktorer for å bedre helsen. I dette arbeidet bør de lokale helsestasjonene ha en sentral plass. Det er veldig mange forhold som er viktige faktorer i denne meldingen. Jeg synes at vi har klart å få til et godt felles mål for rehabiliteringen. Men når tiden går så fort som den gjør nå, er det viktig at Regjeringen kommer tilbake bl.a. med en finansieringsordning og med en kvalitetssikring for opptreningsinstitusjoner og rehabiliteringsinstitusjoner som gjør at det blir likeverdige forhold. Blant annet når det gjelder egenbetaling, er det viktig at vi får systemer som skaper likhet, og ikke ulikhet, mellom ulike sykdomskategorier. Også når det gjelder tilgjengelighet rent geografisk, må vi ha en avklaring. Vi ser fram til at Regjeringen kommer tilbake til det. Når det gjelder Haugland Rehabiliteringssenter, har Senterpartiet og Kristelig Folkeparti foreslått at saken kan ses i sammenheng med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett. Vi synes det er litt merkelig at flertallet ber Regjeringen ordne dette, samtidig som vi alle er innstilt på at vi skal klare å få til en løsning i forbindelse med revidert.