Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Først må jeg bare få lov å si til representanten Hill-Marta Solberg at Fremskrittspartiet fortsatt venter på svar fra Arbeiderpartiet hva gjelder vår invitasjon til et samarbeid om klimapolitikken. Jens Stoltenberg og jeg har altså sammenfallende uttalelser om hvordan vi kan gjennomføre klimatiltak på vegne av nasjonen Norge. Så til revidert-debatten. Jeg har sittet og fulgt denne debatten med en viss interesse, og jeg må si at samtlige av representantene fra regjeringspartiene har vært på denne talerstolen og brukt en enorm mengde med floskler og slagord og dekt seg bak dem i et desperat forsøk på å forsøke å vise til resultater. Dette er slagord som «rettferdig skattepolitikk», «rettferdig fordeling», «avskaffelse av fattigdom» osv. Men det er nettopp på disse områdene at den rød-grønne regjeringen har sviktet. Et av de mest sentrale løftene i den forrige valgkampen var at man skulle få en regjering som skulle avskaffe fattigdommen. Så langt har ansvarlige statsråder gitt uttrykk for at den eneste måten å avskaffe fattigdommen på er å gjøre forbedringer på arbeidsmarkedet. Men da har man altså glemt at et betydelig antall av dem som er reelt fattige i Norge, kommer aldri til å være aktører på arbeidsmarkedet – enten fordi de er for syke, eller fordi de er for gamle. For dem er det en mager trøst at Regjeringen ønsker å gjøre endringer på arbeidsmarkedet. Det er for øvrig endringer som alle i denne sal er enig i, at vi må gjøre endringer for å bedre svakhetene i arbeidsmarkedet. Men for dem som er virkelig fattige i vårt samfunn, er det altså ingen trøst. Det er heller ingen trøst at sentrale politikere uttaler at måten å løse dette på er å sette ned et nytt utvalg, lage en ny melding, komme med en ny utredning. Vi vet hva som er definisjonen på fattigdom. Vi vet hva man må ha for å kunne overleve hverdagen i kroner og øre, og det er faktisk det som gjelder. Det er de pengene man sitter med i lommeboken, som er med på å avgjøre om man kan ta del i velferdssamfunnet Norge, eller om man er meldt ut av det. Derfor er det ganske forunderlig at denne regjeringen ikke er i stand til å bevilge tilstrekkelig penger for å løfte de reelt fattige ut av reell fattigdom. Det dreier seg faktisk om velferd. Det dreier seg også om å kunne klare seg for egen maskin – ikke i alle sammenhenger å måtte gå med lua i hånden til et eller annet offentlig kontor og be om bistand. Det er for mange mennesker uverdig. Da dreier det seg om å ha litt respekt for og litt tillit til enkeltmennesker og deres behov for å kunne opptre mest mulig på linje med alle oss andre. Det gjør mye med verdigheten til folk, og det gjør også veldig mye for å avskaffe fattigdom. Regjeringens store prosjekt er da å heve fanen i skattepolitikken. Man snakker om rettferdig skattepolitikk, fordi det bidrar til rettferdig fordeling. Hva er rettferdig skattepolitikk? Hva er rettferdig fordeling? En sosialistisk influert skattepolitikk innebærer i beste fall at man kanskje tar bort noe av misunnelsen i samfunnet, men man tar ikke bort fakta. Fakta er at selv om den rød-grønne regjeringen velger å øke skattetrykket i det norske samfunn, bruker de ikke én eneste av de kronene på å øke velferden for dem som har minst fra før. Man bruker dem i så fall på noe helt annet. Mye av diskusjonen om revidert budsjett har vært hvem som har vært flinkest eller dårligst til å stramme inn i budsjettet. Faktum er at her er alle om lag like gode eller like dårlige, for forskjellene er marginale. Vi i Fremskrittspartiet befinner oss åpenbart på en helt annen planet, ifølge mange partier i denne sal. Sannheten er vi bruker like mye penger over statsbudsjettet nå som det Regjeringen mente var forsvarlig i desember. Forskjellen er på promillenivå. Forskjellen er bagatellmessig. Jeg synes det er forunderlig at man fortsetter debatten i det sporet, når det man burde gjøre, var å ta noen krafttak der hvor statsbudsjettet til Regjeringen helt opplagt har sviktet. Etter min mening er det bl.a. på følgende områder: Når det gjelder helsepolitikken, har ikke Regjeringen levert. Det er en grunn til at vi daglig får rapporter om nedstenging av avdelinger, om personer som blir permittert eller blir oppsagt, fordi man ikke har midler til å finansiere helsevesenet i verdens rikeste land. Det er pinlig. Det er også pinlig at noen av de viktigste virkemidlene Regjeringen snakker om i samferdselspolitikken, ikke er å bygge bedre veier, som kanskje er et av det beste miljøtiltakene vi kan iverksette, men å innføre veiprising, som igjen er et usosialt tiltak, og som rammer dem som har minst fra før. Jeg synes ikke Regjeringen har noe å smykke seg med, men jeg skjønner at debatten i fremtiden kommer til å bære preg av floskler og slagord – absolutt ikke av handling.