Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2010-10-11:
Jeg er glad for den debatten som representanten Hadia Tajik har tatt opp her, og for den positive responsen som hun har fått av statsråden. Jeg kan tenke meg å gå nærmere inn på en del av tiltakene jeg mener vi bør sette inn for å gjøre forbedringer på dette området. Det begynner jo gjennom debatten å tegne seg en slags tiltakskjede som vi bør se nærmere på. Det har nå vært forsøk siden 2007 med 20 timer gratis kjernetid i barnehagene i Oslo. Det begynte med fire bydeler i Groruddalen; det er utvidet til Søndre Nordstrand og fra i år også for barn fra og med treårsalder i Bydel Gamle Oslo. Erfaringene er veldig positive, både når det gjelder de første evalueringene fra skolene som har mottatt dem som har hatt gratis kjernetid, og når det gjelder deltakelsen. Det meldes nå fra disse bydelene at opptil 98 pst. av ungene i fire–femårsalderen er i barnehage, i hvert fall med gratis kjernetid, og flere og flere begynner også å gå over på heltid når de får den første erfaring med barnehagene. Det er et par problemstillinger knyttet til norsk i barnehagene. Når vi gir disse 20 timene gratis til alle, blir det problematisk at man får barnehager nært innpå hverandre – som vi ser i områder i bydeler i Groruddalen, hvor det bare er noen hundre meter mellom barnehager som kan være dominert av barn med minoritetsbakgrunn, og barnehager som kan være dominert av barn med etnisk norsk bakgrunn – fordi det lager seg et søkermønster som ingen egentlig ønsker seg, men som har oppstått av ulike grunner, og kanskje noen ganger tilfeldige grunner. Det blir ganske meningsløst å gi gratis 20 timer i barnehagen for å være sammen og lære norsk, lære av hverandres kultur, hvis man får de situasjonene som jeg beskriver her. Jeg mener at Oslo kommune og staten sammen burde snakke om premisser for disse 20 timene gratis i barnehage, som i hovedsak finansieres av staten, i retning av å legge inn inkludering som et kriterium i disse opptakene til 20 timer gratis i barnehage, når man har muligheten for å få en bedre blanding, bedre forutsetninger for å lære norsk og lære hverandres kultur, lære om hverandres bakgrunn, ved å være sammen i barnehagen istedenfor å være atskilt. Den andre problemstillingen jeg tror er viktig i forhold til barnehagen – som også statsråden var inne på – er språkkartlegging underveis for å se resultatene av dette og også for å kunne sette sammen avdelingene på en fornuftig måte, slik at man også på avdelingsplan i barnehagene sørger for at det er norsk som blir fellesspråket og grunnlaget for samværet. En tredje ting i forhold til gratis kjernetid i barnehagene og å få utbytte av det er at det arbeidet som settes inn for å få foreldrene med på foreldrekurs, på norskkurs, med utgangspunkt i at de følger barna til barnehagen, er en anledning som bør benyttes enda mer. Når man kommer til skolestart etter å ha vært i gratis kjernetid i barnehagene, tror jeg det er viktig igjen å gjennomføre en grundig språkkartlegging, for det er slik, som jeg ser i Oslo i dag, at det er mange barn som vokser opp, som har annen hudfarge, men som vokser opp på norsk: De snakker sammen på norsk hjemme, de leker sammen på norsk, og de snakker spik, spenna østkantdialekt på alle måter. Jeg har fått henvendelse fra foreldre – og også sett noen foreldre skrevet om det – som lurer på når de skal få lov til å bli regnet som norske i statistikken. Når det gjelder dette med hvem man karakteriserer som minoritetsspråklig ved skoleopptak, er det at en av foreldrene har etnisk minoritetsbakgrunn. Der må vi komme i gang med en mye mer grundig språkkartlegging av begrepsforståelse osv., at de barna som virkelig har vokst opp på norsk, men har en annen hudfarge, må få lov til å bli regnet som norske. Når vi har gjort en grundig språkkartlegging, mener jeg at vi også kan få satt sammen klassene, få bygd opp en klassesammensetning mye mer bevisst enn vi gjør i dag, for å sørge for at norsk blir grunnlaget i undervisningen, blir språket man leker på i skolegården, språket man er sammen på. Det kan vi i stor grad greie å få til uten at det på noen måte er flertall med norsk etnisk bakgrunn på disse skolene. Det kan vi få til også ved å være bevisste på språkkunnskapene hos dem som har annen hudfarge, hvordan mange av dem egentlig er norske i realiteten. Der hvor vi trenger det, vil jeg også gå inn for at vi ser på skolegrenser, men det kan gjøres mye på et praktisk nivå her i Oslo-skolen og ellers i landet, for Norge er fremdeles er et land hvor vi bor nært innpå hverandre med ulik bakgrunn.