trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-01-12:
Mitt spørsmål går til statsråd Terje Riis-Johansen. Det er mange som går med spente skritt bort til postkassen for å se om årets første, rekordhøye strømregning har kommet. Vi har nå hatt to påfølgende vintersesonger med anstrengt kraftsituasjon, og derfor høye strømpriser. Derfor krever Kristelig Folkeparti at regjeringen i løpet av dette året legger fram en plan som kan hindre at vi får skyhøye strømpriser på grunn av kraftmangel. For det er ikke registrert så lav vannstand i norske magasiner på de siste 20 årene som det vi har nå. Og med normal nedbørsmengde og normal temperatur kan det ta to år før vi kommer opp til et normalt nivå i vannmagasinene våre igjen. Det er strømkundene våre som får smake konsekvensen av manglende politiske handlinger fra den rød-grønne regjeringen. Representanten Kristin Halvorsen, som i dag sitter i salen som statsråd Kristin Halvorsen, sa til NTB under forrige strømkrise, i 2002–2003, at «det som nå skjer er jo at den kaldeste høyrepolitikken slår rett inn i stuene til folk». God politisk retorikk, men ikke så mange politisk gjennomførbare forslag ble fremmet, ikke den gang og heller ikke i ettertid. Vi vet at statsråden vil ha økt linjekapasitet og økt produksjon. Det sa statsråd Odd Roger Enoksen i 2005, og det har vært mantraet siden. Mitt spørsmål til statsråden blir: Jeg tror mange strømkunder lurer på hva statsråden vil gjøre på kort og lang sikt utover økt linjekapasitet og økt produksjon, for en kald høyrevind vil vel ikke den rød-grønne regjeringen ha inn i stuene til folk?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-01-12:
Ja, Kristelig Folkeparti og Bondevik II-regjeringen håndterte en liknende situasjon i 2002–2003, og Kristelig Folkeparti ved olje- og energiminister Steensnæs la fram ti konkrete forslag åtte måneder etter at det var de store slagsmålene her i denne sal. Grønne sertifikater skulle vi ha på plass i 2006, og vi kjenner historien – 2012. Kraftlinjene til Bergen og kraftlinjene til Midt-Norge la Einar Steensnæs på plass i forbindelse med denne meldingen. Vi vet historien, og vi vet at Vestlandet reiste seg opp mot regjeringen i løpet av sommeren. Og så får vi se hva disse fire utvalgene leverer om noen uker. Det hjelper ikke med de to konkrete forslagene som regjeringen presenterte før jul. Det er for lite. Så min utfordring til statsråden er: Vil statsråden være med og lage en helhetlig plan for energi og klima i løpet av dette året i forhold til de kraftprisene vi nå ser?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-01-12:
Da forslag til nye kompetansekrav for lærere ble sendt på høring sist høst, uttalte kunnskapsministeren: «Skjerpede krav til lærernes kompetanse vil styrke elevenes læringsutbytte. Vi vet at det er sammenheng mellom lærernes formelle kompetanse og elevenes resultater». Den nye lærerutdanningen gir mer spesialiserte lærere. Skjerpede kompetansekrav til lærere er et viktig neste steg for å sikre norske elever godt kvalifiserte lærere og en god skole. På ungdomstrinnet foreslås nå krav om minimum 30 studiepoeng for å undervise i et fag. På barnetrinnet derimot, der den viktige begynneropplæringen foregår, er det med unntak av norsk og matematikk ikke foreslått krav om utdanning i de fagene det undervises i. Det kan se ut som om elevene på barnetrinnet er blitt de glemte elevene, fordi fokuset på frafall ofte handler om tiltak i ungdomsskolen og i videregående opplæring. Kunnskapsministeren er prisverdig opptatt av tidlig innsats for å bekjempe senere frafall. Det støtter Høyre, men vi finner få spor av en slik tenkning i høringen om kompetansekrav. Ny forskning fra NTNU peker også på skolemotivasjonen som svikter allerede fra 4. klasse, og at mangel på tilpasset opplæring er en forklaring. Dette understreker behovet for lærere som kan fagene sine, og som evner å engasjere elevene fra tidlige skoleår. For å tenne gnisten og ta vare på motivasjonen hos de yngste er det viktig at de møter lærere som kan fagene sine. Er statsråden enig med Høyre i at det er like viktig at 6-åringene møter lærere med utdanning i fagene de underviser i, som at 14-åringene i 8. klasse gjør det? Vil statsråden legge fram forslag som sikrer at også lærere på barnetrinnet har utdanning i de fagene de skal undervise i?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-01-12:
Svaret var på en måte både oppløftende og litt nedslående. Det er helt klart slik at med de nye differensierte lærerutdanningene vi har fått, tar man inn over seg at de lærerne som sikter seg mot 1.–7. trinn, har et annet innhold i sine pedagogiske fag i lærerutdanningen. Samtidig kommer disse lærerne ut med utdanning i norsk og matematikk som obligatorisk, og så har de enten tre eller fire ytterligere fag. Ergo har man en fagportefølje på seks fag med seg ut. Det er jo da nokså uforståelig at statsråden står her og mener at det er likegyldig med begynneropplæring – begynneropplæring i naturfag, begynneropplæring i kroppsøving, begynneropplæring i kunst og praktisk-estetiske fag – som også er viktige fag i forhold til å trene grunnleggende ferdigheter på linje med norsk og matematikk. Så jeg undrer meg, og jeg stiller spørsmålet til statsråden igjen: Hva er det som er galt med å koble den utdanningen lærerne faktisk har, og kompetansekrav til det, for å sikre at også de yngste elevene har lærere med utdanning i fagene?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-01-12:
Mobbing er en svært alvorlig trussel mot elevenes læringsmiljø. Hadde det vært sånn at historien fra Nordland om elevenes mobbing var enestående, hadde det kanskje ikke vært så farlig. Men det er snarere sånn at det er en historie i rekken av mange, og det er helt tydelig – uansett hva statsråden her sier i forhold til fylkesmannens rolle – at dette er et system som ikke fungerer. Fra seriøst advokathold i Norge er det slått alarm fordi de mener at loven ikke fungerer hensiktsmessig. Man har prøvd å ta saken til retten, men man greier ikke å iretteføre dem, man får ikke dommer i det som er åpenbart grove, stygge mobbesaker i Norge. Mitt spørsmål til statsråden er: I den gjennomgangen og evalueringen som nå er satt i gang, blir det der også vurdert om man kan iverksette sanksjoner i tilknytning til denne loven, og når kan Stortinget få seg forelagt forslag til ny lov som presiserer og rydder opp i den uholdbare situasjonen i dag?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
Det er riktig som representanten Aspaker sier, at de nye kompetansekravene har vært på høring. Høringsfristen gikk ut den 10. januar, og vi behandler nå de uttalelsene som er kommet. Jeg er selvfølgelig åpen for at vi justerer forslagene ut fra de argumentene som kommer. Men jeg må si at jeg reagerer veldig på at man beskriver lærere som underviser i de første trinnene på barneskolen, som om de ikke har kompetanse, selv om de ikke har studiepoeng i de fagene de underviser i. Hele poenget med dette er jo at man trenger ulik kompetanse når man underviser 5- og 6-åringer, i forhold til når man underviser 14- og 15-åringer. Spørsmålet om god kjennskap til faget, som er bakgrunnen for de kompetansemålene som nå er på høring, og at de er innrettet mot ungdomsskolen, handler om at man trenger større faglige utfordringer jo lenger man kommer oppover i trinnene og på ungdomsskolen, mens den kompetansen man kanskje først og fremst trenger når man underviser 5- og 6-åringer, er å se skoledagen som en helhet. Man trenger å kunne veksle mellom ulike fag, og man trenger kompetanse til å målrette og motivere 5- og 6-åringer. Det handler ikke om ikke å ha kompetanse, det handler om å ha en annen kompetanse.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
For det første har jeg lyst til å si at de kompetansekravene som nå er på høring, er det veldig krevende å klare å få oppfylt. Det er fordi vi ikke har et ubegrenset antall lærere med ubegrenset formell kompetanse som vi kan velge fra. I mange distriktskommuner og mindre kommuner kommer det til å være meget krevende å oppfylle de kravene vi nå har, også på ungdomstrinnet. Så la meg bare la utfordringen gå tilbake igjen: Er det ikke riktig at vi da starter med kompetansekravene på ungdomstrinnet, fordi det er der man først og fremst trenger lærere som har særlig faglig innsikt i de fagene man underviser i? På de minste trinnene er det ganske avgjørende at elvene har forholdsvis få lærere å forholde seg til, og at disse lærerne har et bredt spekter av virkemidler, og at de kan veksle mellom ulike fag. Det er faktisk en meget avgjørende og viktig kompetanse å ha med seg på disse trinnene. Så det er meget god faglig begrunnelse for at vi går fram nettopp på den måten som høringsuttalelsen beskriver.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
Det er selvsagt glidende overganger her mellom elever på ungdomsskolen og elever på, la oss si, 5., 6. og 7. trinn i forhold til hvilke faglig utfordringer det er viktig at de får på skolen. Men jeg er veldig uenig i at man skal tenke likt om 15-åringer og 5-åringer når det gjelder hva slags kompetanse lærerne deres trenger, for å ta imot en 5- eller 6-åring i første klasse og sørge for at en unge får en god start på skolen, handler også om å ha forholdsvis få voksne å forholde seg til, ha god kjennskap til læreren, ha trygghet og å få ulike utfordringer på ulike tidspunkt. Så vil behovet for faglig kompetanse i fagene øke med årene. La meg bare understreke en gang til at det er veldig krevende å nå de kompetansekravene som vi nå har sendt ut på høring. Det kommer til å ta år før vi kommer dit, og da er det uansett slik at det er mest meningsfylt å starte på ungdomstrinnet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
Nei, jeg mener at på småskolen – på 1.–4. trinn – er det avgjørende viktig at elevene har forholdsvis få lærere å forholde seg til. Hvis man skal ha denne typen kompetansekrav i fag for de minste elevene, betyr det at de må ha mange faglærere å forholde seg til. Det er neppe den kompetansen man først og fremst trenger i 1.–4. trinn, og det tror jeg Hattie ville vært enig med meg i. Så er spørsmålet om når man trenger fagkompetanse for å vekke elevenes interesse, for å gi faglige utfordringer, for å følge opp i fag. Det er selvsagt en glidende overgang her, men jeg mener det er meningsfylt å starte dette på ungdomstrinnet. Det kommer til å være meget krevende å klare å rekruttere det antall lærere med formell kompetanse som vi nå beskriver i denne høringsuttalelsen, og det må være den riktige veien å gå.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
Jeg er helt enig med Dagrun Eriksen i at det er dette som er utfordringen i forbindelse med de kompetansekravene som nå er sendt ut, fordi Norge har mange mindre skoler. Det er ca. en tredjedel av skolene i Norge som har mindre enn hundre elever. Det er meget krevende å sørge for at man har en lærerkompetanse på hver skole som klarer å oppfylle de kompetansekravene vi nå setter. Det er bakgrunnen for at vi må ile langsomt fram på dette området, slik at vi sørger for at det er god kvalitet på skoler i distriktene også. Det vil være den store utfordringen vi har i forbindelse med å få gjennomført de kompetansekravene vi nå har på høring. Det er jeg helt enig i.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
Jeg er veldig glad for at representanten Trine Skei Grande er blitt så opptatt av tidsbruk i skolen i det siste. For det var nemlig i juni i fjor at jeg la fram en stortingsmelding for Stortinget, som Trine Skei Grande er saksordfører for, og som de nå begynner å behandle. Dette er et veldig viktig spørsmål for folk i Skole-Norge, og vi kan gjøre mye på statlig hold, men også i kommunene, som eier skolene, og på den enkelte skolen for å være mer effektive i tidsbruken. Så jeg ser fram til et godt samarbeid når Stortinget nå endelig starter behandlingen av den meldingen. Det er ikke sånn at antall lover og forskrifter har økt. I den forrige, borgerlige fireårsperioden hadde en langt flere lover og forskrifter enn i den neste, rød-grønne fireårsperioden, hvis det gir mening å telle antall lover og forskrifter. Og det gjør det ikke. Vi må tenke oss nøye om. Når det gjelder lærernes kompetanse, etter- og videreutdanning, har vi aldri satset så mye på det som nå. Men den store utfordringen der er hvordan man sikrer forholdet mellom videreutdanning og etterutdanning, for vi er opptatt av at vi skal bygge opp formell kompetanse også på det.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
Jeg er enig med representanten Hanekamhaug i at innsatsen mot mobbing er noe som må tas veldig alvorlig og jobbes med hver eneste dag i norsk skole. Derfor har jeg hatt et høyt engasjement på dette området. Vi har nå fått oversikt fra fylkesmennene om de mest alvorlige mobbesakene for å få mer kunnskap om dem. Det er oftere konflikter mellom elever og lærere enn i andre typer mobbesaker, og de kan gå over tid uten at man har klart å få løst opp i den situasjonen som er. Det er også sånn at vi har et oppdrag ute, som Universitetet i Oslo nå utfører på vegne av Kunnskapsdepartementet, for å gå gjennom regelverket og se om det er godt nok, og om det er behov for en elevombudsfunksjon som kan støtte foreldre og elever som kommer i denne type situasjon. Deres innstilling får vi til sommeren. Så her er det betydelig trykk og aktivitet på området. Når det gjelder denne spesielle saken, er vi kjent med at fylkesmannen i Nordland vet om den og har tatt initiativ overfor fylkeskommunen. Den er gitt høy prioritet hos fylkesmannen. Denne type saker kan klages inn til fylkesmannen, men fylkesmannen kan også gjennomføre eget tilsyn, altså kontrollere skolene – den videregående skolen i denne sammenheng – for å se hva som er de faktiske forhold i saken, og bidra til å løse dem. Noen kommentarer utover dette har jeg ikke lyst til å gi på dette tidspunkt, for jeg kjenner bare detaljene i saken gjennom det som har kommet fram i mediene.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
For det første er det ikke sånn at de fleste mobbesaker er mellom lærer og elev, men de alvorligste mobbesakene som ikke har funnet en løsning, rapporterer fylkesmennene oftere er mellom voksne på skolen og elevene enn mellom elev og elev og andre typer saker som enklere lar seg løse. Det er jo ikke så rart at den type konflikter er ganske krevende å håndtere. Ikke desto mindre at det viktig at de løses, for det kan være en ekstrabelastning for elever hvis de opplever at det er voksenpersoner, som bør stoppes i forhold til de handlingene som pågår. Jeg tror jeg bare må få vise til mitt første svar i denne saken. Når det gjelder framgangsmåten, er det uansett sånn at det er fylkesmannen som foreldrene kan klage til, det er fylkesmannen som har ansvaret for å se på saken, og det er derfra vi må ta den videre nå.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
Jeg ser gjerne nærmere på hvordan fylkesmannens tilsynsmyndighet i denne type saker eventuelt skal utvikles videre, men vi har nå et omfattende tilsyn på læringsmiljøet i både 2010 og 2011. Det er på generelt plan. Hvis det kommer f.eks. klager fra foreldre i mobbesaker, har fylkesmannen ansvar for å gå inn i den type saker, og man har ansvar for på eget initiativ å gjennomføre tilsyn. Det er også fylkesmennene som er kilden til at vi nå har bedre oversikt over alvorlige mobbesaker, de saker som kan ligne den saken som trekkes fram her, der foreldrene sliter med å nå fram, og sliter med å få til en løsning. Det har vi nå bedre kunnskap om. Men vi må hele veien sørge for at vi får bedre kunnskap om de sakene som er. Jeg har ikke noe konkret å melde nå i forhold til om det skal foretas noen endringer i fylkesmannens funksjon. Men denne konkrete saken har fylkesmannen kjennskap til og følger opp fra sin side.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
Bakgrunnen for at jeg har bedt om at vi får en gjennomgang av både lovverket og om det er behov for mer støtte til foreldre og elever som kommer i denne type situasjoner, er at vi så langt ikke har noen saker fra retten der de som har opplevd mobbing, har vunnet fram overfor offentlige myndigheter. Det kan sette oss på sporet av at rettssikkerheten er for dårlig for elever som blir mobbet. Derfor har Universitetet i Oslo fått dette oppdraget. De kommer med sine vurderinger av lovverket og en eventuell ombudsfunksjon til sommeren. Når den utredningen foreligger, følger jeg selvfølgelig opp de anbefalingene som kommer derfra. Men dette er altså en situasjon som vi har vært klar over, og som vi har satt i gang tiltak i forhold til. Vi har mer kunnskap om mobbing nå enn vi hadde tidligere, og vi kommer til å få ytterligere kunnskap, for vi har bedt om en spesialundersøkelse av elevundersøkelsen. Vi kommer også til å foreta en fornyelse av Manifest mot mobbing, hvor vi i større grad inviterer lokale til å være partnere i avtalen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
Det er på mitt initiativ at vi nå har mer kunnskap om mobbing. Det er på mitt initiativ at denne utredningen har gått til Universitetet i Oslo. Og vi vurderer ulike tiltak. Når Foreldreutvalget for grunnskolen får 56 henvendelser av denne karakter i løpet av ett år, er det ofte svært alvorlige saker. Men jeg er i tvil om det er lokale mobbeombud som først og fremst kan hjelpe dem, fordi disse foreldrene vil være bosatt i mange forskjellige typer kommuner. Jeg har kanskje mer tro på en sentral instans for den type saker, som vi vet ofte har gått lenge i systemet, der foreldrene føler at de har møtt veggen, ikke når fram osv. Det er derfor denne utredningen inneholder spørsmål om hvordan man kan se for seg en ombudsfunksjon, kanskje knyttet til barneombudet, men der foreldrene i de mest alvorlige sakene kan få profesjonell hjelp til hvordan de videre skal gå fram, for vi vet at dette ikke er godt nok.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
Voksne med rett til grunnskoleopplæring etter opplæringsloven har rett til rådgivning for å få kartlagt hvilket opplæringstilbud de har behov for, jf. opplæringsloven § 4A-8. Av dette følger det at kommunene skal ha rådgivere i tilknytning til den kommunale voksenopplæringen som kan møte dette behovet. Arbeidsmarkedsloven gir Arbeids- og velferdsetaten ansvar for generell veiledning til registrerte arbeidssøkere, inkludert innvandrere, men for å gi karriereveiledning til voksne som faller utenfor tilbudene i utdanningssektoren eller arbeidsmarkedssektoren, har vi styrket rådgivningstjenesten for voksne ved å øke bevilgningen til partnerskap for karriereveiledning og karrieresentre i fylkene. Det er etablert 19 slike partnerskap, og Stortinget har vært aktive pådrivere for å få det til. Voksne minoritetsspråklige med behov for karriereveiledning kan benytte seg av dette tilbudet. Jeg har besøkt flere av dem, og det er meget kompetente, gode steder å henvende seg. I tillegg har vi styrket koordinering og faglighet på feltet ved å etablere en nasjonal enhet for karriereveiledning ved Vox fra 1. januar 2011. Vox har på oppdrag for Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet også ansvar for norsk og samfunnskunnskap for voksne innvandrere og kan derfor se sammenhenger og muligheter på feltet, som vi vil være lydhøre for. Utdanningsdirektoratet har i tildelingsbrevet for 2010 fått i oppdrag å forbedre statistikken innenfor voksenopplæringen, og særlig den statistikk som gjelder videregående opplæring for voksne, for å få bredere materiale om total deltakelse og gjennomstrømning. Dette er også viktig for å få et godt kunnskapsgrunnlag for voksenopplæring og behovet for veiledning av voksne. Høringsinstansene som har uttalt seg om NOU 2010:7 Mangfold og mestring, slutter seg i hovedsak til forslaget om et løft i voksenopplæringen. Det er ikke tatt endelig stilling til hvordan vi skal følge opp dette, men jeg er veldig opptatt av at vi styrker voksenopplæringen, inkludert veiledning og rådgivning for voksne.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-01-12:
Jeg tar med meg den beskrivelsen av situasjonen, for det er selvsagt sånn at mens man er i ferd med å få kompetanse i norsk og bedre kunnskap, kan det dukke opp mange spørsmål som det er vanskelig for norsklæreren å svare på, men som er avgjørende viktig i forhold til de planene disse elevene setter seg. Det kan ha veldig stor betydning for videre motivasjon osv. Så jeg kan se nærmere på hvordan vi eventuelt kan sørge for at man er bedre i stand til å svare raskt på de spørsmålene som måtte dukke opp. Jeg er veldig glad for at det er stor oppmerksomhet rundt det, for det er her løsningen på mange av de problemstillingene som bl.a. NHO startet nyåret med, ligger. Det dreier seg om å sørge for at folk har kompetanse, at ikke minst voksne som har fått lite tilgang på utdanning tidligere, har muligheten til å styrke sitt ståsted på arbeidsmarkedet.
Svein Harberg (Høyre), 2011-01-12:
Jeg vil si, som representanten Aspaker, at svarene var både oppløftende og litt deprimerende. Jeg håper virkelig at statsråden vil ta dette på alvor og se på disse kravene på nytt. Jeg var på et møte på Sørlandet i går kveld, og der ble det diskusjon om kompetansekrav i arbeidslivet og i det offentlige. Der fortalte den ene etter den andre at for å utføre enkeltoppgaver måtte de ha faglig dybde i det de skulle gjøre – og ikke nok med det, de måtte også fornye det med jevne mellomrom. Så sier vi altså nå at de som skal utdanne barna våre, ikke bare det første eller andre året på skolen, men helt opp til de syv første årene på skolen, ikke trenger den faglige fordypningen. Det er en utfordring å skaffe nok, men det må vel være riktig – håper jeg statsråden synes – å sette som mål og ha et ønske om at alle skal ha den faglige fordypningen. Eller hvordan kan statsråden forsvare at det ikke er viktig å ha det målet?
Svein Harberg (Høyre), 2011-01-12:
Da tillater jeg meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Det har vært stor enighet i Stortinget om å styrke rådgivertjenesten i skoleverket. Kompetansen i rådgiverkorpset er styrket, og økte ressurser settes inn. Voksenopplæringen, spesielt norskopplæring av fremmedspråklige, opplever imidlertid at det er stort press på pedagogisk personale for å være yrkesveiledere og rådgivere, noe de ikke har kompetanse eller ressurser til. Dette rammer en gruppe vi ønsker å hjelpe til arbeid. Vil statsråden gjøre grep for å styrke disse tjenestene i tilknytning til voksenopplæringen?»
Svein Harberg (Høyre), 2011-01-12:
Jeg vil takke for et positivt svar, der en altså er åpen for å arbeide videre med dette, og det tror jeg vi er enige om. Grunnen til at jeg tar opp spørsmålet, er konkret tilbakemelding på at det er i den stedlige situasjonen under språkopplæringen at dette dukker opp. Ja, det er godt fungerende karrieresentre, og det er godt fungerende andre steder som satser på rådgivning, men utfordringen er altså at i arbeidet med språkopplæringen dukker det opp spørsmål og utfordringer som en gjerne vil ha svar på. Og det er ikke alltid like lett å sende disse videre til andre steder. Derfor dette spørsmålet om å se på om man kan gi ressurser til den stedlige rådgivningstjenesten, ressurser til å hjelpe disse elevene der og da, fordi det kanskje vil hjelpe dem videre også til de andre sentrene som er etablert.
Svein Harberg (Høyre), 2011-01-12:
Jeg vil bare følge opp det statsråden avsluttet med her: Dette har det vært mye fokus på i det siste, og vi vet jo at kan vi sette inn ekstra ressurser for å få disse i arbeid, ser vi det igjen på mange områder, og mange problemer er løst. Jeg er veldig glad for svaret og veldig glad for at statsråden vil ta dette med seg og se om en kan få gjort noe mer med den stedlige hjelpen under språkopplæring, for der dukker det tydeligvis opp noe. Så jeg takker for svaret.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-01-12:
Professor John Hattie fra New Zealand er en av dem som har størst kompetanse på hva som fungerer i skolen. Vi vet at han har publisert en undersøkelse av 800 metastudier, som involverer mellom 25 og 30 millioner elever. Der slås det ganske klart fast at en av de aller, aller viktigste tingene som påvirker resultatene i skolen, er nettopp lærerens kompetanse, både i fag og i didaktikk. Meg bekjent lærer man ikke didaktikk på videregående skole, det lærer man kun i høyere utdanning. Da er jeg enig med statsråden i at det statsråden har lagt fram, selvfølgelig er krevende, og det er nok krevende å utvide det, men mener statsråden at det er et mål at lærerne også på barneskolen en gang i framtiden skal ha faglig og didaktisk kompetanse i de fagene de underviser i?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-01-12:
Jeg er glad for at statsråden sier at mobbing må jobbes med hver dag, og at svaret slett ikke er å feie saken under teppet med rundhåndet utbetaling, men at det eventuelt er uakseptabelt. Svaret er heller å ansvarliggjøre dem som bidrar til mobbing, og – like ille, vil jeg si – dem som overser mobbing. Det er, som statsråden selv er inne på, sånn at fylkesmannen er ikke bare en klageinstans. Det har i denne salen tvert imot vært bred politisk enighet om, og statsråden har selv lagt vekt på det tidligere, at fylkesmannen har tilsynsmyndighet. Etter vår oppfatning i denne salen har det vært det viktigste tiltaket fra regjeringens side i kampen mot mobbing. Så vil jeg si at tilsynsmyndigheten i denne saken ikke nødvendigvis har – eller for å legge bort denne saken: Ønsker statsråden nå å presisere noe i forhold til hvordan man ønsker at tilsynsmyndigheten og fylkesmannsarbeidet skal utføres?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-01-12:
Jeg håper ikke snakket om femåringene var et varsel om at de også nå skal inn i skolen. Litt av hovedproblemet i det vi diskuterer her nå, er jo at vi har spesialisert utdanningen, men kanskje på noen områder hadde hatt bruk for allmennlæreren ute i skolen allikevel. Kristelig Folkeparti er tilhenger, og vi har støttet de kompetansekravene som Stortinget har bedt om at skal komme, men det må være mulig å gjennomføre disse kravene i hele landet. Små skoler eller skoler med små ungdomstrinn kan få problemer med å ha mange nok lærere, eller at de må tilby deltidsstillinger for å kunne oppfylle de kompetansekravene som stilles gjennom høringen. Det betyr at vi kan få A- og B-skoler, og at det kan være små distrikter og små samfunn som blir rammet av det. Ser statsråden at dette kan være en større trussel mot den offentlige skolen enn privatiseringen? Hva vil statsråden gjøre for at vi da ikke får permanente B-skoler ute i Distrikts-Norge?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-01-12:
For hver dag som går med disse evalueringene og gjennomgangene, er det elever som opplever at hverdagen er fylt av mobbing. I en artikkel i Aftenposten før helgen kunne vi lese at Foreldreutvalget for grunnskolen meldte at de i fjor mottok 56 henvendelser fra fortvilte foreldre som opplevde at de ikke klarte å nå igjennom til skolen eller skolens ledelse i forbindelse med mobbing. Jeg vet at fylkesmannen har en oppgave i dette, men det er ikke sånn når man sitter som en fortvilt familie rundt middagsbordet og føler at man ikke når igjennom hos rektor, at man tenker: Hei, vi ringer fylkesmannen! Derfor minner jeg om det forslaget som Kristelig Folkeparti har fremmet gjentatte ganger, nemlig å få et lokalt mobbeombud, et sted hvor man kan henvende seg når man er fortvilt, når skolen er en del av problemet og ikke en del av løsningen, og som også kan ha en pådriverrolle, slik at antimobbearbeidet ute i skolen faktisk blir gjennomført. Vil statsråden nå ta dette forslaget seriøst og komme med en sak til Stortinget om et slikt mobbeombud?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2011-01-12:
I Møre og Romsdal er det, som vi har hørt flere ganger, kraftmangel og skyhøye strømpriser, som bekymrer strømkundene, som bekymrer næringslivet, og som bekymrer industrien. Dette kan vi ikke leve med lenger, og jeg tror det bare er snakk om tid før vi får nye fakkeltog og aksjoner mot manglende handlekraft. Vi trenger nå en forpliktende plan for å sikre forsyningssikkerheten – en plan som bør åpne for bygging av nytt gasskraftverk i Fræna med krav om rensing fra dag én, og hvor staten tar kostnadene ved CO2-rensing. Det aller viktigste: Det må også gis garantier om fullføring av kraftledninger fra Ørskog til Fardal innen 2015. Dette haster. Deler statsråden Kristelig Folkepartis syn i disse sakene, og kan han gi garanti for fullføring av Ørskog–Fardal innen 2015?
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2011-01-12:
Mitt spørsmål går til kunnskapsministeren. Rett etter at kunnskapsministeren tiltrådte sin stilling for over et og et halvt år siden, uttalte hun at kampen mot mobbing var hennes viktigste sak. Dette hadde vi i Fremskrittspartiet vært opptatt av lenge, og vi var glad for at regjeringa etter fem år med kunnskapsminister fra SV også så viktigheten av dette nå. Siden den gang har vi i Fremskrittspartiet fremmet flere forslag til tiltak som både ville ha forebygget mobbing og sørget for en bedre rettssikkerhet for de elevene som opplever mobbing i skolehverdagen. Samtlige av disse har blitt nedstemt. Kunnskapsministeren og regjeringa har i løpet av denne lange tiden kommet med ett tiltak i denne kampen, nemlig at fylkesmennene skal drive tilsyn med opplæringsloven § 9a, elevenes psykososiale miljø. Den siste uken har det gjennom TV 2 blitt belyst en meget spesiell sak fra en videregående skole i Nordland. En gutt har blitt utsatt for alvorlig trakassering og mobbing over lengre tid, uten at skolens ansatte, skoleeier eller skoleledelse har grepet inn. I et forsøk på å stanse dette tok foreldrene kontakt med fylkeskommunen for å få hjelp til å sikre både at sønnen skulle slippe denne mobbingen, og at rettssikkerheten hans ble ivaretatt. Fylkeskommunen svarte med å innkalle til et møte der foreldrene ble forelagt en kontrakt. I denne kontrakten ble de tilbudt et sekssifret kontantbeløp mot at saken skulle bli lagt død, eller som moren selv sa det, at de skulle holde munn om saken framover. Mitt spørsmål til statsråden er: Mener statsråden at dette er en akseptabel måte å løse slike utfordringer på?
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2011-01-12:
Kunnskapsministeren nevnte at de fleste konfliktene er mellom lærer og elev. Da vil jeg vise til at Fremskrittspartiet tidigere har satt fokus på lærere som mobber, og kommet med forslag i forbindelse med det. Vi håper at det også kan bli vurdert framover. Samtidig vil jeg peke på at elevombudsfunksjonen også er et forslag til tiltak vi har fremmet tidligere, som ble nedstemt. Men jeg håper at dette betyr at når vi fremmer det på nytt igjen, vil det nå få støtte. Når det kommer til denne saken, uttalte kunnskapsministeren at den blir gitt høy prioritet fra fylkesmannen. Men det har også forekommet interne skriv i denne saken som viser at fylkesmannen var kjent med at fylkeskommunen kom til å tilby denne kontrakten til foreldrene. Mitt spørsmål blir da: Hva mener kunnskapsministeren at rettmessig saksframgang fra fylkesmannens side vil være i denne situasjonen, når det har kommet fram at fylkesmannen faktisk visste om at denne kontrakten ville bli tilbudt foreldrene?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-01-12:
På NRKs nettside kunne vi den 30. desember lese at Norge planlegger å sende norske styrker til en militær FN-operasjon i Sudan. Statssekretær i Utenriksdepartementet, Espen Barth Eide, bekrefter i saken at regjeringa har konkrete planer om å sende norske soldater til Sudan, og sier: «Det er forventet at Norge bidrar dersom FN spør.» Norges engasjement i Sudan, særlig tidligere bistandsminister Hilde Frafjord Johnsons nøkkelrolle i fredsavtalen fra 2005, gjør det naturlig for Norge fortsatt å være sterkt til stede og bidra både politisk og økonomisk. Norge er, som vi vet, tungt engasjert i Afghanistan og vil være det i lang tid framover. I et foredrag i Oslo Militære Samfund 10. januar bekreftet forsvarsministeren at vårt bidrag vil ligge på samme nivå i 2011 som i 2010. Slitasjen på personellet, særlig i Hæren, og den generelle ressursmangelen i Forsvaret gjør at Høyre mener at deltakelse militært i Sudan er uaktuelt nå. I forbindelse med budsjettframleggelsen i fjor høst sa generalinspektøren for Hæren det veldig klart: Enten må ambisjonsnivået i utenlandsoperasjoner reduseres, eller så må det ansettes langt flere. I foredraget 10. januar erkjente også statsråden at det må være balanse mellom utenlandsoppdrag og kapasiteter for at ikke Hæren skal forvitre. Tidligere statssekretær i Forsvarsdepartementet Espen Barth Eide sa i et intervju med Ny Tid 21. mai i fjor: «Deltakelse i internasjonale operasjoner med militære kapasiteter krever lang planleggingshorisont. For Norge er knapphet på personell en hovedutfordring i den sammenheng.» For Høyre er det viktig å understreke at store utenrikspolitiske ambisjoner der Forsvaret er ment å bidra, koster både penger og personell. Regjeringa har sendt blandede signaler om Norges deltakelse i Sudan. Kan statsråden nå avkrefte eller bekrefte at det foreligger konkrete planer om norsk militær deltakelse i Sudan?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-01-12:
Det var åpenbart ikke for tidlig for statssekretær i Utenriksdepartementet Espen Barth Eide å varsle at regjeringa nå jobber med konkrete planer for hvordan Norge skal bidra militært i en FN-operasjon i Sudan, og det var det mitt spørsmål gikk på. Jeg er fullstendig klar over at vi har 20 stabsoffiserer i UNMIS – og de har vært der over lang tid – men det det nå snakkes om, er jo et større militært bidrag med flere soldater, der vi eventuelt skal bidra i en FN-operasjon. Jeg vil gjenta det jeg sa, nemlig at sånn som situasjonen er i det norske forsvaret i dag på grunn av vårt sterke engasjement i Afghanistan, og på grunn av at vi har store utfordringer med å fylle opp de stillingene og få slitasjen ned på personellet, er det uaktuelt for Høyre å gi sin støtte til et militært bidrag i FN-regi i Sudan nå. Telemark bataljon mangler omtrent en tropp i hvert kompani, og situasjonen er tilsvarende for Panserbataljonen – de to kanskje viktigste styrkebidragene vi har til utenlandsoppdrag. Så situasjonen tilsier ikke at Norge skal gå inn der nå, og jeg ber igjen statsråden bekrefte eller avkrefte om det foreligger konkrete planer fra norsk side nå.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-01-12:
«Den siste tiden har det vært flere medieoppslag om manglende rutiner for registrering av skader norske soldater pådrar seg under tjeneste i utenlandsoperasjoner. Det framstår uklart om situasjonen for soldater som tjenestegjør i Norge, er den samme, eller om Forsvaret har adekvate rutiner for innrapportering og registrering av disse skadene. Finnes det en fullstendig oversikt over skadetilfeller for ansatte og vernepliktige i innenlands tjeneste, og blir denne informasjonen i så fall systematisert?»
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-01-12:
Jeg takker for svaret. Det er uhyre viktig å ha god oversikt over skadde både innenlands og utenlands, særlig fordi vi vet at dette har stor betydning for senskader, som ofte materialiserer seg etter at skaden inntreffer. Det kan nevnes som ett eksempel at mange i Forsvaret har opplevd kuldeskader som ikke er blitt rapportert og registrert på grundig måte. I mars 2008 stilte representanten Bredvold et spørsmål om skadde i internasjonale operasjoner til daværende forsvarsminister Strøm-Erichsen. Da fortalte forsvarsminister Strøm-Erichsen at Forsvaret hadde oversikt. Ikke minst hadde man full oversikt og registrert relevant helseinformasjon for den enkelte soldat og gjennom Forsvarets helseregister tilgjengelig statistisk informasjon på et aggregert nivå. Hun var «trygg på at det i dag foregår en grundig registrering av alle relevante helseopplysninger for soldater og befal som har gjennomført utenlandstjeneste». Så vet vi jo at det ikke stemte. For bare et par uker siden måtte statsråd Faremo rykke ut og fortelle at registreringsrutinene og rapporteringsrutinene ikke var gode nok. Spørsmålet er: Vet vi at de er gode nok for soldater innenlands når de åpenbart ikke var gode nok for soldater utenlands?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-01-12:
Hjertelig takk. Både forsvarsminister Faremo og jeg har mottatt et brev fra Krigsskoleutdannede offiserers landsforening, der de bl.a. peker på et mulig tiltak, nemlig at det opprettes et ansvarlig kontaktpunkt i et såkalt innslusingssystem, der alle med senskader og andre skader kan henvende seg for å være sikker på at all informasjonen kommer til rett instans. Er det noe departementet vil være med på å vurdere?
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-01-12:
Jeg er veldig glad for den oppmerksomheten Sudan får med dette spørsmålet. Den norske regjeringen og ulike norske sivile organisasjoner har hatt oppmerksomhet rundt og hjelp til Sudan gjennom mange kanaler gjennom mange år. Selv har jeg hatt gleden av å lede styret for Norsk Folkehjelp, som jo har vært sentral i Sør-Sudan gjennom veldig mange år. Norske militære er allerede deltakere i dagens FN-operasjon. Vi bidrar med drøye 20 stabsfunksjonærer, og de gjør en viktig innsats. Vi har tett fokus på situasjonen i Sudan, ikke minst står folkeavstemningen som ble gjennomført for noen få dager siden, sentralt i den videre utvikling i Sudan og i en mulig deling av landet. Vi ønsker å følge utviklingen tett, også i dialog med FN om hva som eventuelt trengs videre. Det er jo ennå ikke avklart hvorvidt det blir en FN-operasjon i Sudan, også etter en eventuell deling. Hva som da vil være et hensiktsmessig bidrag vil selvsagt også være gjenstand for diskusjon, ikke bare fra Norge, men også fra andre land i det internasjonale samfunnet. Vi utelukker ikke et bidrag fra Norge. Vi er svært opptatt av å finne ut hva slags bidrag som er mest hensiktsmessig i et land som også savner infrastruktur – struktur på veldig mange områder, også det sikkerhetspolitiske. Så det er for tidlig å varsle at et bidrag eventuelt vil se slik eller sånn ut, men vi vil ha en løpende dialog, ikke minst med FN – og med andre land – om hva som kan være et hensiktmessig og riktig bidrag, om det blir aktuelt.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-01-12:
Det foreligger ikke konkrete planer om et større militært bidrag i Sudan i 2012, rett og slett med utgangspunkt i den tid det tar å stille opp et godt bidrag og, som også spørreren peker på, de utfordringene vi har, ikke minst i Afghanistan. Det er også viktig for oss å lytte til hva Sudan og sudanere trenger, og også i dialogen med andre land prøver vi å søke om det er mulige samarbeidsløsninger, hvor Norge kan gå inn med bidrag i en slik samarbeidskonstellasjon. Og igjen tilbake til sikkerhetssektorreform: Jeg tror utviklingen for Sudan vil kreve både systematisk, strukturell og institusjonell støtte på like fot med og i tillegg til eventuelle rene militære bidrag.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-01-12:
Vi har et svært oppegående forsvar i Norge, som yter en fabelaktig innsats både i Afghanistan og også i andre internasjonale operasjoner. Jeg er imponert over hva våre soldater er i stand til å gjøre, og evnen de har til å løse oppgaver på en god måte. Eventuelle bidrag til internasjonale operasjoner skal likevel forberedes grundig, og bidrag skal settes sammen på en slik måte at med den oppsettingstiden internasjonale bidrag har, og med forberedelser, kunne jeg bekrefte overfor forrige spørrer at vi ikke har konkrete planer om bidrag av større omfang til Sudan i 2012. Så er det selvsagt riktig som spørreren peker på, at vi må hele tiden vite å trekke på ledige kapasiteter og ikke overbelaste kapasitetene.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-01-12:
Vi har viktige oppgaver å løse både ute og hjemme, og det påhviler meg selvsagt et ansvar for å sikre at vi ikke driver vårt personell utover de rammene som vi må holde oss innenfor, både i forhold til norske lover og regler og i forhold til de rammene vi selv har satt. Men kapasitetene i Forsvaret er mange, og det er derfor jeg sier at vi har imponerende stor bredde også i de bidrag vi gir. For eksempel har vi hatt en rolle i Sikkerhetssektorreform på Balkan, og også i land i tidligere Sovjetunionen, som det står svært stor respekt av, og det jeg med mine svar ønsker å gi et inntrykk av, er at vi faktisk har et bredt register å spille på når vi snakker med internasjonale aktører som er opptatt av utviklingen i Sudan. Den følger vi nøye, og kommer FN til oss og ønsker å diskutere mulige bidrag, er vi innstilt på å møte den invitasjonen med et åpent sinn.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-01-12:
Forsvaret, som arbeidsgiver, har klare regler og rutiner for registrering og rapportering av alle yrkesrelaterte skader på sitt personell. Det er den lokale sjef som har ansvaret for at slik registrering og innmelding skjer til militære så vel som sivile myndigheter i henhold til de fastsatte bestemmelsene. Ved skader som krever medisinsk behandling eller som medfører arbeidsuførhet, skal dette registreres på et eget meldeskjema som sendes Nav. For militært personell sendes kopi av skjemaet til Forsvarets sanitet for oppbevaring på vegne av arbeidsgiver. Ved alvorlige skader skal i tillegg Arbeidstilsynet og politiet varsles umiddelbart. Alle driftsenheter i Forsvaret er dessuten pålagt å rapportere alvorlige skader og dødsfall som omfatter sivilt og militært personell, til Forsvarsstaben. Forsvarsstaben rapporterer det samlede omfang av denne typen skader kvartalsvis til Forsvarsdepartementet i det ordinære resultatrapporteringssystemet. Forsvarets aktiviteter innenlands er i all hovedsak underlagt arbeidsmiljøloven. Feltmessig øvingsvirksomhet er bl.a. unntatt. I samsvar med arbeidsmiljøloven plikter Forsvaret å registrere skader og sykdom som kan relateres til arbeid. Forsvaret har derfor etablert klare ordninger for registrering og rapportering av skader, som ivaretar arbeidsmiljølovens krav. Det gjelder både internt i Forsvaret og til sivile myndigheter. I dag har ikke Forsvaret et elektronisk verktøy som kan gi en statistisk framstilling av antall skadde. Forsvaret er nå i gang med å utvikle et nytt verktøy for å kunne håndtere dette. Verktøyet skal ivareta enhetlig elektronisk registrering av alle yrkesskader og bidra til at statistikkgrunnlaget for skader til enhver tid er oppdatert. Arbeidet med å utvikle verktøyet er, som jeg håper mange har fått med seg sist uke, intensivert. At vi mangler oversikter og statistikker sentralt over alle skadde i Forsvaret, betyr ikke at den individuelle oppfølgingen av den enkelte skadde vernepliktige og forsvarsansatte er dårlig. Tvert imot har vi god kunnskap om det enkelte skadetilfellet, og Forsvaret arbeider aktivt for å gi best mulig oppfølging.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-01-12:
Nå har jeg satt et sterkt søkelys på dette området og lagt inn et oppdrag til forsvarssjefen om å sikre at vi får både gode elektroniske ordninger på plass for framtiden og et kodeverk tilpasset hvilke opplysninger vi trenger. Så må det gjøres en manuell gjennomgang, også tilbake fra 2001, ikke minst for å få en skikkelig god oversikt over antall skadde i Afghanistan. Det er nødvendig med rutiner slik at vi unngår å komme i en situasjon med en manuell gjennomgang av et stort materiale – selvsagt også med sensitive opplysninger – og, ikke minst i denne sammenheng, bruk av helsepersonell i stort omfang – for å sikre den enkelte personvern underveis.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-01-12:
Jeg tror det er to ting som er relevante i den forbindelse. Det ene er at veteranene som har et spørsmål eller behov for hjelp, enkelt skal kunne finne det ved å gå inn én dør. Jeg har bedt forsvarssjefen gå igjennom hvordan vi har satt opp veteranadministrasjonen vår, og sikre at vi gjør den så enkelt tilgjengelig som mulig. Når det gjelder rapportering, ikke minst elektronisk rapportering, er det et eget arbeid i handlingsplanen som vi nå jobber med med sikte på å legge fram 8. mai. Der vil vi gå inn i disse tingene, også forslag som er kommet utenfra underveis, med sikte på å få opp så gode elektronisk baserte rapporteringssystemer som mulig.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2011-01-12:
Etter min oppfatning krever denne situasjonen at regjeringen internt rydder opp, fordi man kommuniserer vidt forskjellig fra Utenriksdepartementet og nå fra statsråden i Forsvarsdepartementet. Statssekretær Barth Eide gir et tydelig uttrykk når han sier at Norge er ivrig etter å gjenopprette deltakelse i militære FN-operasjoner, med henvisning til Sudan. Da er det med hensyn til Forsvaret selv og deres evne til å kunne påta seg en slik operasjon allerede i dag overbelastning, hvor man har turnuser som ligger langt utenfor NATOs norm, og man er i en situasjon hvor man overhodet ikke har ledig kapasitet. Kan statsråden fortelle Stortinget og kanskje også Utenriksdepartementet hvor vi innenfor sektoren militære utenlandsoperasjoner har ledig kapasitet? Kan statsråden henvise til en eneste ledende figur i Forsvaret som anbefaler at Norge skal delta på nivå med militære styrker opp mot 200 personell i Sudan?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2011-01-12:
Jeg er helt enig med statsråden i at vi har veldig mye kompetanse i Forsvaret og et godt personell. Men problemet er jo den rovdrift, for å bruke det uttrykket, som mange av dem opplever. Det er anbefalt at man er hjemme to og et halvt år etter å ha vært ute i seks måneder, men Hærens kommunikasjonssjef sier til Adresseavisen tidligere denne uken at vi mangler folk – vi har for lite folk, og vi klarer ikke å følge den modellen. Med planlegging av et nytt oppdrag – jeg oppfatter at forsvarsministeren bekrefter at man vurderer et nytt oppdrag til Sør-Sudan – kan statsråden si at det overhodet ikke vil gå ut over vår innsats i Afghanistan? Vil ikke det legge et ytterligere press på soldatene og den rulleringen vi har, eller mener statsråden at vi sitter med overskuddskapasitet i Hæren og i Forsvaret?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-01-12:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «I Hedmark langs deler av riksvei 3 skal kunst i form av fargerike elggevir bedre trafikksikkerheten. Disse skal henges på trærne langs veien. Mener man virkelig at å bruke ca. 1 000 000 kr på kunst vil bedre trafikksikkerheten?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-01-12:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg må smile litt av når jeg hører det, for jeg har i hvert fall ikke den forståelsen at å bruke 1 mill. kr på elggevir av tre i forskjellige farger, festet på skogen langsetter rv. 3, gjør at det blir mindre trafikkulykker langs rv. 3. Det er helt riktig at rv. 3 er en veldig ulykkesbelastet veistrekning, med mange utkjøringsulykker og mange møteulykker. Dette har jeg tatt opp mange ganger i denne salen gjennom årene. Men da jeg fikk høre om det å bruke 1 mill. kr på kunst langs veien for å øke oppmerksomheten til sjåførene, trodde jeg det var 1. april – det må jeg med all respekt for forslaget si at jeg trodde. Jeg har stor respekt for Vegvesenet og den trafikksikkerheten de driver med, men jeg tror dette er totalt skivebom. Jeg vil spørre statsråden nok en gang: Mener statsråden det er riktig å bruke 1 mill. kr på dette, eller kan statsråden tenke seg å bruke 1 mill. kr på andre trafikksikkerhetstiltak.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-01-12:
Jeg forsto ikke om statsråden var enig eller ikke enig i om dette var riktig bruk, og jeg stiller spørsmålet nok en gang. Allerede 1. november 2000 hadde jeg oppe spørsmål om skilting bl.a. Det er jo ganske mange næringsdrivende som ønsker å sette opp skilt langsetter f.eks. rv. 3, som vi nå omtaler, og det fikk de nei til. Dette har jeg spurt om mange ganger – både i 2004, 2006 og framover, fram til nå – og alle gangene har det vist seg at man får avslag, nettopp på grunn av at en masse skilting langsetter veien tiltrekker seg bilistenes oppmerksomhet. Man skulle jo tro, med all respekt, at når man ser fargede elgskilt i tre som er satt opp på trærne langsetter rv. 3, har det motsatt hensikt. Det tror i hvert fall jeg. Det er mange som har snakket med meg om dette, og de skjønner ingen ting. Det alle mener, er at det må være en annen måte å bruke 1 mill. kr på for å øke trafikksikkerheten. Jeg spør statsråden én gang til: Synes statsråden det er riktig?