Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-05:
Jeg vil takke interpellanten for å ta opp en svært viktig sak som Stortinget har flere anledninger til å gjøre noe konkret med, både i dag og i forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett. Det foregår en skatteunndragelse fra primært fattige land av – oppriktig talt – helt vanvittig omfang. Tapet fattige land påføres av ulovlig skatteunndragelse, kapitalflukt og eksotiske selskapsstrukturer, er større enn bistanden og utenlandsinvesteringene til de samme landene. Tenk litt over det! Det betyr at i netto går en rekke av verdens fattigste land i minus fordi det er vestlige og rike næringsaktører til stede der som tapper landet for ressurser. Om det er ett godt argument mot høyresidens mantra om at mer handel alene skaper utvikling i fattige land, er det nettopp dette. Det hjelper ikke med mer handel, om handelen og aktørene i handelen ikke betaler den skatten de skal. Det som trengs, er sterkere institusjoner, en sterkere evne og mulighet til å skattlegge overskudd på en ordentlig måte, og derfor trengs også en god og institusjonsrettet bistandspolitikk. Jeg ville bare legge til det. Så er det ikke bare fattige land som rammes av denne unndragelsen av innbetaling til fellesskapet. Ifølge Økokrim og Skattedirektoratet i Norge kan så mye som 135 mrd. kr forsvinne ut av Norge hvert år. Det skaper enorme konkurranseulemper for ærlig norsk næringsliv. I et sånt perspektiv synes jeg passiviteten til Høyre og Fremskrittspartiet i denne saken er svært oppsiktsvekkende. Dette er en økonomisk virksomhet som frarøver både rike og fattige land tusenvis av milliarder av kroner, og som fører til svært skjeve konkurranseforhold for store deler av både norsk og andre lands næringsliv. Det er mulig å gjøre noe med ved å fortsette å presse på for innføring av strengere regler for rapportering. Det er, som representanten Ropstad var inne på, flere konkrete ting det er mulig å gjøre. For det første må alle land som er inkludert i den finansielle rapporteringen av oppstrømsresultater, omfattes av forskriften for land-for-land-rapportering. Sånn er det ikke i dag. For det andre bør land-for-land-rapporteringens nøkkeltall i sin helhet tas inn som note til årsregnskapet istedenfor å henvise til separat rapportering. Og for det tredje er det en rekke unntak som må fjernes. For eksempel heter det i loven at Finansdepartementet kan lage regler som unntar selskaper under en viss størrelse, så vel som «andre unntak.» Det betyr i praksis at det er åpning for at et hvilket som helst unntak kan komme på en hvilken som helst tid. Det er det liten grunn til. Jeg har merket meg at Venstre utfordret Arbeiderpartiet i stad på stemmegivning i saken vi behandlet tidligere i dag, knyttet til land-for-land-rapportering og Statens pensjonsfond utland. Jeg slutter meg til representanten Elvestuens oppfordring om at Arbeiderpartiet bør støtte forslaget fra SV og Venstre. Men jeg har også lyst til å utfordre Venstre, for SV og Arbeiderpartiet kommer sammen til å fremme et forslag om en sterkere og utvidet land-for-land-rapportering som tar opp i seg de momentene som representanten Ropstad var inne på, i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Og med tanke på den såpass høye sigarføringen fra representanten Elvestuen legger jeg til grunn at Venstre også vil støtte Arbeiderpartiet og SVs forslag i behandlingen av revidert nasjonalbudsjett. Da får vi vedtatt disse endringene som både Kristelig Folkeparti og Venstre har tatt til orde for nå, og da har vi et flertall på Stortinget, gitt at også Kristelig Folkeparti og Senterpartiet er med. Vi kan danne et flertall for denne saken akkurat nå i denne debatten. Det hadde vært veldig oppløftende om Kristelig Folkeparti og Venstre kan bekrefte at de vil stemme for SV og Arbeiderpartiets forslag i forbindelse med behandlingen av budsjettet.