Gard Folkvord (Arbeiderpartiet), 2001-02-15:
Da Stortinget i 1894, etter åtte dagers debatt, vedtok å bygge jernbane over høyfjellet mellom Voss og Hønefoss, markerte det starten på et prosjekt som kong Haakon senere karakteriserte som vår generasjons storverk. Byggingen av Bergensbanen er sannsynligvis det største samferdselsprosjektet i Norge gjennom alle tider. Den kostet like mye som et helt nasjonalbudsjett og ble gjennomført i en tid da Norge var blant Europas aller fattigste land. Landet skulle bygges. Uten sammenlikning for øvrig er også dagens samferdselsdebatt spesiell. Aldri før har transportsektoren i Norge vært samlet i ett dokument. Utfordringene i samferdselspolitikken er etter hvert blitt komplekse, og Arbeiderpartiet bygger derfor sin samferdselspolitikk på fire hovedinnretninger: framkommelighet, miljø, distrikt og sikkerhet. Et felles stikkord for dette er kollektivtransport. Den bedrer framkommeligheten, den gir et renere miljø, den spiller en distriktspolitisk rolle, og den er en svært sikker transportform. For distriktene ligger kollektivtransportens utfordring i å ha et gjennomgående transporttilbud mellom ulike transportmidler. Dette transportarbeidet foretas ofte over store avstander, med moderat frekvens. I noen deler av landet er kollektivtilbudet nå på et minimumsnivå, og det er ikke rom for ytterligere reduksjoner i kollektivmidlene, som igjen gir et generelt dårligere transporttilbud i distriktene. I våre tettest befolkede områder spiller kollektivtrafikken en viktig rolle når det gjelder å begrense bilbruken. Den sterke underliggende trafikkveksten vi i en årrekke har sett, vil bare fortsette, og det er tvingende nødvendig at kollektivtrafikken tar en større del av denne veksten. Arbeiderpartiet satser derfor på kollektivtrafikken i våre største byer. I inneværende års budsjett kom det altså på plass 65 ekstra millioner til kollektivtiltak i Oslo, Akershus, Bergen, Trondheim og Stavanger. I forbindelse med Nasjonal transportplan ber da også et flertall i komiteen departementet i forhold til budsjettbehandlingen for 2002 om å redegjøre for hvordan kollektivtransportens andel av den totale transporten kan økes. Arbeidet med å gjøre kollektivtransporten til en foretrukket reisemåte i storbyene må derfor fortsette, slik Regjeringen legger opp til. Mye tyder på at vi etter hvert vil få et stadig forbedret kollektivtilbud i våre storbyområder, men denne satsingen må skje innenfor en økonomisk ramme som er realistisk. Løsslupne løfter og fantasifull tallmagi vil bare skade kollektivtrafikken. Forbedringene skal gjøres skrittvis og systematisk, løfter skal holdes, og de reisende skal merke at det faktisk skjer en positiv utvikling av kollektivtilbudet i Norge – jeg hadde nær sagt – fra dag til dag. I denne sammenheng kan det pekes på Bergensprogrammet. Bergens trafikkutfordringer er særegne. Ny kapasitet på veinettet i kombinasjon med bygging av et skinnegående transportalternativ vil møte disse utfordringene på en god måte. Det haster for Bergen, og det er derfor svært gledelig at en samlet komite, med unntak av Fremskrittspartiet, legger til grunn at innkrevingen av bompenger for Bergensprogrammet kan starte 1. januar 2002. Når det gjelder store fylkesveiprosjekter, er jeg også svært glad for at et flertall ber departementet komme tilbake til Stortinget med forslag til en overgangsordning som sikrer at de få store gjenværende fylkesveiprosjektene i Norge kan realiseres som fylkesveiprosjekter i planperioden. I denne sammenheng kan Jondalstunnelen i Hordaland nevnes. Prosjektet har topp prioritet i fylket og vil være et veiutløsningsprosjekt som dramatisk vil forkorte reiseavstandene på Folgefonnhalvøya, samtidig som prosjektet vil gi nye kommunegrenser. Videre vil jeg nevne Halsnøysambandet i Kvinnherad. Prosjektet er ikke omtalt i Nasjonal transportplan, men har høy prioritet lokalt og regionalt. Kvinnherad kommune legger opp til å bidra uvanlig sterkt til finansieringen av prosjektet. I 2009 vil Bergensbanen kunne feire sitt 100-årsjubileum. Arbeiderpartiet legger opp til at en på denne tiden kan starte opp prosjekteringen av det som vil utgjøre Bergensbanens forkortelse, Ringeriksbanen. Dette vil være en fin markering av jubileet til en jernbane som ble resultatet av en modig politikk utmeislet av framsynte mennesker – et mot og en framsynthet vi må forsøke å bære med oss.