Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-15:
Det ble sagt enkelte ting som fortjener en kommentar. Statsråden understreket hvor travelt man hadde det med å få saken igjennom i Stortinget før vårsesjonen ble avsluttet, og at det også var slik at man ønsket en omdanning til AS helt uavhengig av at det forelå en fusjonssøknad. Jeg skjønner jo at statsråden har det travelt. Men det man hovedsakelig har det travelt med, er å springe fra egne standpunkt. Og det er for så vidt ikke noe nytt for den sittende regjering, man springer jo kontinuerlig fra sine egne standpunkt, legger jeg merke til, f.eks. i synet på statlig eierskap i en så viktig sektor som dette, og i synet på strukturer i banknæringen. I forrige periode satt sentrumsregjeringen i alle slike spørsmål og var enig ikke bare med SV, men ofte gikk man lenger enn SV og sluttet seg sammen med Folkvord fra RV i den type strukturspørsmål i banknæringen. Nå har vi sett en fusjonskåthet i norsk banknæring, og ikke bare i norsk banknæring, men for så vidt også internasjonal banknæring, de siste årene. Jeg har ikke en eneste gang hørt at ikke dette skulle være til gagn både for forbruker, for samfunn, for aksjonærer og for selskap. Det har vært en rekke fusjonsplaner som det ikke har blitt noe av gjennom vinteren, rett og slett fordi det ikke har gått. På nytt bruker en nå akkurat de samme argumentene. Ofte kan en lure – nesten uansett hvilke banker man ønsker å fusjonere, bruker man identiske argumenter. Og i denne fusjonen vi her snakker om, som er resultatet av at en annen fusjon kalt «Postkassen» ikke gikk i orden i vinter, hev man seg rundt for å se om man kunne finne noen nye sengepartnere. Så kom det en ny sengepartner opp, og så bruker man altså akkurat de samme argumentene som man tidligere har brukt for den fusjonen som det ikke ble noe av. I sannhet kan man lure på hvordan det står til med den substansielle form for argumentasjon for hvordan man ønsker banknæringen. Postbanken har fylt en funksjon i det norske banknettet som mange vanlige forbrukere har vært tilfreds med, og som har vært viktig for dem. Hva som vil skje nå, vet vi ikke – vi vet simpelthen ikke det. Det vi vet, er at konkurransen i mange deler av markedet vil svekkes. Det er helt åpenbart. Statsråden selv snakket om synergieffekt, og synergieffekt høres veldig fint ut. I vanlig språk betyr det rasjonalisering og tap av arbeidsplasser, nedlegging av postkontor, nedlegging av bankfilialer. Det er det synergieffekt er på vanlig, forståelig norsk. Det betyr at konkurransen vil bli mindre. Derfor skal det bli interessant å se hva konkurransemyndighetene vil si til denne fusjonen. Dette vil bli den desidert største bank i Norge, med så dominerende markedsposisjon i så mange regioner at hvordan man uten videre kan si at dette er til gagn for forbrukeren, uten engang å ha hørt Konkurransetilsynets uttalelser, er for meg komplett ubegripelig. Så til det Børge Brende var opptatt av i en replikk til meg om EØS-avtalen. Det som har vært situasjonen, er at Postens nett er statens. Så har man Postbanken i tillegg, som har inngått en kommersiell avtale med Posten om hvordan man skal bruke Postens nett for å selge banktjenester. Så fusjonerer Postbanken med Den norske Bank, uten at det eksisterer konkurranse fra andre finansieringsselskap. Man overtar i realiteten et komplett nett, som Posten i dag tilbyr uten at andre finansinstitusjoner gis anledning til å komme inn på det samme nettet. Man får altså en monopolisering av banktjenester i Postens nett. Jeg vet ikke hvordan EØS-avtalen er på det punktet, men jeg har hørt forlydende om, fra mange, at det her kan settes spørsmålstegn ved om det er i tråd med de alminnelige konkurransebestemmelsene i EØS-avtalen. Det er godt mulig at det er tillatt, men uansett vil jeg si at det er betenkelig. Det er betenkelig at man uten videre bare går inn på den typen avtaler som den vanlige forbrukeren vil tape på, og som aksjonærene sannsynligvis vil være de eneste som tjener på. Jeg tror heller ikke at dette er den siste fusjonen vi får til behandling i Stortinget, ei heller den siste saken vi får der man omdanner et statlig selskap til AS. Jeg beklager denne utviklingen, for i en stadig mer liberalisert verden er statlig eierskap et av de få styringsinstrument vi har igjen. Og det betyr at statlig eierskap i banknæringen er spesielt viktig. Derfor er det spesielt nedslående å se at sentrumsregjeringen, som i disse strukturelle, viktige spørsmål har vært enig med SV, nå er de første som springer fra og argumenterer så langt fra det som har vært denne Regjeringens ideologiske ståsted.