trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-20:
For så vidt over et døgn siden besøkte vi den rikeste Høyre-ordføreren i hele landet, og han gav faktisk oss i opposisjonen rett. Han sa at magasinene burde vært fullere da vi gikk denne vinteren i møte, og at det burde vært ført en politikk som sørget for at den kraften vi produserer her i landet, faktisk ville komme innbyggerne til gode. Det er ikke akkurat noen hjelp i at vi har et så dønn liberalisert kraftmarked som vi har, noe som faktisk innebærer at en del kraftverk spekulerte i – og dermed skapte utrygghet for folk – at det skulle regne senere på høsten. De gamblet med vanlige folks strømregning som de visste at de uansett kunne trekke inn igjen i form av økte priser senere på høsten. Jeg vil si én ting om den politikken som føres på stadig flere områder, på boligmarkedet og i strøm- og energimarkedet. Når man lar markedet styre, slik som Regjeringen – Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre – vil, blir det flere som faller utenfor. Det blir flere som kommer inn under Regjeringens slagord om å hjelpe dem som trenger det mest. Da må fellesskapet betale mer, penger som ikke går i lommene til dem som lider under høye boligpriser og under høye strømpriser, men som går i lommene til andre som tjener på de samme prisene. Da er spørsmålet: Synes statsråden det er greit at flere folk som har vært utenfor sosialsystemet lenge, kommer tilbake til sosialkontoret – som på sosialkontoret på Kongsvinger – som en følge av at vi velger markedsløsninger som støter flere folk ut, slik at de kommer i den posisjonen at de trenger hjelp mest?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-20:
Et kort spørsmål og en kort kommentar. Den korte kommentaren går til Peter Gitmark, for jeg synes han er vel stor i munnen når han angriper Senterpartiet for å operere med feil tall i denne saken. Det står helt klart og tydelig i budsjettproposisjonen som Regjeringen la fram, at man legger opp til visse endringer i satser o.l. på grunnlag av ordinær prisutvikling, lønnsdannelse osv. Dette regner vi med er tatt inn i den overslagsbevilgningen som vi ble invitert til å ta stilling til her i Stortinget. Når komiteen da stiller spørsmål om hva en økning på 30 000 kr betyr, regner vi med å få et svar – altså hva den økningen betyr utover de ordinære pengene. Derfor skjønner jeg ikke at Gitmark kan være så utrolig påståelig og si at her er det Senterpartiet og vi andre som opererer med feil tall. Spørsmålet går på en oppklaring fra statsråden. Slik jeg forstod statsråden i hennes innlegg, sa hun veldig klart at når vi skal bevilge penger i forbindelse med regelendringer i bostøtten, f.eks. for annen termin, er budsjettvirkningen i år kun én termin, fordi utbetalingene til tredje termin kommer i begynnelsen av neste år. Dette er det etter min oppfatning aldri blitt lagt veldig vekt på i de svarene som er gitt til Stortinget når vi har stilt spørsmål om hva slags helårsvirkning de forslagene vi kommer med, har, og eventuelt hva slags terminvirkning de vil ha nå. Så det er klart at her er det snakk om størrelsen på bevilgningene, som er det vi vedtar her, mens det vi diskuterer, er helt konkrete regelendringer. Hvis statsråden mener at de tallene som vi her opererer med, er feil, håper jeg at hun kommer tilbake til Stortinget med det senere. Det er jo ingen tvil om hva det er Stortinget ønsker å vedta i denne saken.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-20:
Da forstår jeg det dit hen at statsråden mener at den eneste regelendringen som gjennomføres fra første termin, i utgangspunktet er den biten som går på lys og varme. Er det slik at statsråden forstår det på en annen måte?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2003-02-20:
Samtlige partier her på Stortinget tar den ekstraordinære strømsituasjonen så på alvor at vi i kveld bevilger 2 500 ekstraordinære kroner til de mest vanskeligstilte husholdningene. Det er bra. Det er også bra at bostøtteordningen er treffsikker. Fra Høyres side vil vi også presisere at statsbudsjettet for 2003, i tillegg til denne engangsstønaden, har to nye ordninger som letter situasjonen for husholdninger med svak økonomi. For det første blir inntektsgrensene for tildeling av bostøtte hevet med inntil 16 300 kr. For det andre har bostøtteordningen blitt utvidet, og 5 000 nye barnefamilier vil motta bostøtte med om lag 7 700 kr pr. termin. Dette er også tiltak som virker og er forutsigbare, og som hjelper dem som trenger det mest. Men SV har i en rekke sammenhenger talt imot lave strømpriser. Meg bekjent ønsker SV egentlig dyrere strøm, for SV har i ulike sammenhenger argumentert for en høyere strømpris. Ett eksempel er at i Budsjett-innst. S. nr. 1 fra høsten 2001 er en del av SVs skatteopplegg at miljøavgifter som CO2-avgiften og elavgiften økes markert. Hvis SV ønsker markert høyere elavgift og strømpris, er da SVs bekymring for strømprisene populisme i en ekstrem situasjon? Eller for å spørre på en annen måte: Hvor mye høyere strømpris er egentlig akseptabelt for SV?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2003-02-20:
Jeg må si det blir høyst underlig når representanten Holmås fra denne talerstol nærmest gir Fremskrittspartiet skylden for de strømprisene som flere har hatt problemer med i vinter. Hvis det er noe parti i denne sal som må ta sin del av skylden for de høye strømprisene vi har hatt, er det nettopp SV. Fremskrittspartiet har derimot i en årrekke advart mot den ubalansen som etter hvert har oppstått i det norske energimarkedet. Nå skal ikke denne debatten bli noen energipolitisk debatt, men vi kan ikke slå det fra oss at markedet ikke har fått fungere slik hensikten var etter energiloven i 1991 og 1992. Det har ikke vært mulig å bygge ut ny kapasitet, og det har oppstått en enorm ubalanse i det norske energimarkedet. Vi har sett hvordan utviklingen har vært, og vi kunne ha reagert før. Fremskrittspartiet advarte mot denne ubalansen, men ingen ville høre på partiet. Og så har vi altså SV, som gang på gang har satt seg imot enhver økning av kapasiteten, som har vært imot gasskraft, og som på toppen av det hele til enhver tid har vært på hogget for å gjøre strømprisene maksimalt høye gjennom å heve bl.a. elavgiften. Fremskrittspartiet foreslo å fjerne elavgiften fra 1. januar til 30. april og å fjerne momsen. Det ville ha vært noe som virkelig kunne ha hjulpet et bredt lag av det norske folk når det gjelder de strømprisene som vi har hatt i det siste. Jeg vil da spørre representanten fra SV: Hva vil SV gjøre for at vi ikke skal få disse problemene med høye strømpriser år etter år? Det er det som er problemet. Vi kan ikke hvert år her på Stortinget ha til behandling saker som gjelder slike akutte situasjoner.
Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2003-02-20:
Kommune-Norge sliter med en ubalanse i økonomien. Kommune-Norge har lenge, før strømprisene økte, pekt på at inntektene ikke er i samsvar med utgiftene, som øker mer enn inntektene. Regjeringen har sagt, både i forbindelse med fjorårets kommuneproposisjon og i forbindelse med budsjettet, at den vil gjøre noe med dette – at det er nødvendig å gripe tak i dette. Regjeringen har sagt, og vi kommer til å understreke det med de vedtak vi skal fatte senere i kveld, at den vil se på denne situasjonen i forbindelse med revidert budsjett. Da vil vi selvfølgelig ikke bare se på det, men man vil analysere dette og få de reelle tallene. Flere av dem som har foreslått disse tallene, har sagt at det er «tenk på et tall». Vi synes det er uklokt å komme med «tenk på et tall» og foreslå noe, men vi har selvfølgelig erkjent realitetene, og vi ønsker å bidra med nødvendig økonomi til kommunene slik at de skal klare denne situasjonen. Men lov om sosial omsorg er ingen ny lov for kommunene, og for kommunene er det viktigst at vi holder folk i arbeid.
Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2003-02-20:
Vi har lovet konkret, sa representanten Andersen. Og ja, vi har lovet konkret, for det ble skapt en situasjon hvor gamle mennesker var livredde for å ha på strøm, og de frøs. Det ble hausset opp en stemning via media, hvor det var helt nødvendig å gå ut og være konkret og love at ingen skal være redd for å ha på strømmen for å ha det varmt nok, slik at man slipper å fryse. Her var det nødvendig å være konkret. Og som jeg har gitt uttrykk for i mitt innlegg, så vil vi holde det løftet. I posisjon deltar vi i å gjøre noe for barnefamiliene. Vi har bl.a. i 2003-budsjettet, som en del av Samarbeidsregjeringen, gjennomført den største økningen noen sinne ved å fjerne kravet om at boligen må være finansiert gjennom Husbanken. Dette medfører at bl.a. 5 000 nye barnefamilier får omkring 25 000 kr i bostøtte pr. år. Jo, vi følger opp. Vi har fulgt opp sjablonen som andre partier har villet fjerne med sine forslag. Samtidig er vi opptatt av at det ikke skal gå tapt arbeidsplasser i dette landet. Derfor må vi også føre en stram politikk, og derfor er vi nødt til å målrette innsatsen mot dem som trenger det mest. Det er ikke almisser, men det er god politikk.
Ivar Østberg (Kristelig Folkeparti), 2003-02-20:
Stortinget har bestilt en boligmelding, og man vil i boligmeldingen bl.a. ha en bred gjennomgang når det gjelder bostøtten, og se dette i en helhetlig sammenheng. Det vil være naturlig at både sjablonen og andre forhold ved bostøtten drøftes og gjennomgås i den meldingen, og at vi får en seriøs debatt. Når det gjelder kommunenes eventuelle behov for tilleggsbevilgninger, vil vi komme tilbake til dette i forbindelse med revidert budsjett. Vi er med på, sammen med alle andre partier, å be om dette. Jeg kan ikke skjønne at det skulle være nye signaler. Jeg opplever at vi nettopp ved å være med på en høyere bevilgning enn de 700 kr, nemlig 2 500 kr, har tatt høyde for den akutte situasjonen mange mennesker har kommet i.
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2003-02-20:
Det er hevdet fra Kommune-Norge at vi på Stortinget pålegger kommunene oppgaver – og å løse oppgavene – uten at det følger med penger. I Kongsberg kommune betalte sosialkontoret ut 1,4 mill. kr i støtte i januar i 2002. Det var på nivå med tidligere år. I januar i år var utbetalingene på 2,2 mill. kr. Antallet som har bedt om hjelp på sosialkontoret, har økt med 30 pst. Situasjonen på arbeidsmarkedet og det faktum at Regjeringa har økt inntektsgrensen for å motta arbeidsledighetstrygd, er noen av forklaringene, sier sosialsjefen til pressen den 18. januar. Økningen i strømprisen vil ikke merkes før rundt påsketider, og han frykter at utbetalingene av sosialhjelp vil eksplodere. Da statsråd Steensnæs fra Kristelig Folkeparti gikk ut og sa at folk som ikke greide regningene sine, måtte gå på sosialkontoret, går jeg ut fra at han regnet med at de skulle få en positiv behandling. Det vil også innbefatte at norske kommuner får en ekstra kostnad. Nå har vi hørt at Høyres representant i kommunalkomiteen har innsett at det blir økte utgifter. Spørsmålet mitt blir: Erkjenner Kristelig Folkeparti også det? Er det slik at man i forbindelse med revidert budsjett vil komme til et positivt resultat i forhold til kommunenes reelle utgifter til sosialhjelp?
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-20:
Det er mulig at representanten Øye ikke mente det så slentrende som det hørtes ut da hun sa at man hadde «høy profil» og hadde sagt at folk ikke skulle dø av kulde. Jeg mener faktisk at det på det tidspunktet og i den debatten var meget viktig at man gikk ut med det sosiale signalet til eldre mennesker at det ikke var en slik strømkrise at de måtte skru av strømmen, noe som kunne bidra til at de fikk betydelig dårligere helse. Jeg synes ikke vi skal snakke så slentrende om det, bl.a. fordi eldre mennesker av og til bare mottar bruddstykker av informasjon. Det gjør veldig mange andre også, men de eldre overreagerer på den type budskap. Derfor var det uhyre viktig at man satte foten ned og gav veldig klar beskjed om at det var hjelp å få. Når man har gått gjennom flere eksempler på folk som faktisk har spart mye strøm, og som var i en kritisk situasjon, har det vist seg at de ikke nødvendigvis hadde betalingsproblemer. Det viste seg også at enkelte av dem ikke engang fyrte med strøm, men hadde annen form for oppvarming. Det viser seg ofte at eldre mennesker kan ha mye penger på bok og likevel setter i gang med å spare i en form for misforstått samfunnslojalitet om at de skal dra hele lasset for et Norge som kanskje ikke har spart nok strøm. Jeg synes ikke at det går an å omtale det at både Jon Lilletun og energiministeren var ute med ganske klare signaler om dette, på en slik måte. De sa ikke at det bare var å gå på sosialkontoret, så ville man få dekket regningen. Nei, de sa at de som hadde store problemer, kunne gå på sosialkontoret for å få dekket regningen. Det er veldig vesentlig at vi har en sosiallovgivning som faktisk sier det. Vi har en sosiallovgivning som sier noe om langsiktig hjelp, og vi har en sosiallovgivning som sier noe om kortsiktig hjelp. Det er andre krav til å få hjelp for kortsiktige, økonomiske problemer enn det er for de langsiktige problemene.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-20:
La meg begynne med det siste. Ja, det trengs mer energi i Norge. Det trengs mer energi av forskjellige typer, også energi som er uavhengig av regn. Denne regjeringen har sagt klart at det er behov for å satse på alternative energikilder som ikke er avhengige av nedbørsmengde, for vi trenger å gjøre grunnlaget vårt mindre sårbart. Så vil det være en forskjell på hva regjeringspartiene sier er viktig i forhold til dette. Noen av oss mener at vi må ha gasskraftverk, og det er også Regjeringens utgangspunkt. Vi har gitt tillatelse til de tre gasskraftverkene som det har vært søkt om. Men det er fremdeles ikke lønnsomhet i de prosjektene. Det skyldes en kombinasjon av prisen på elektrisitet og gassprisen. Det er liksom krysspunktet mellom disse som i dag gjør at dette ikke er kommersielt lønnsomt. Selv om jeg ønsker meg mer energi av denne typen, så har jeg ikke tenkt å subsidiere gasskraftverk for å få det realisert. Så til spørsmålet om revidert nasjonalbudsjett. Det vi ikke ser noe av, er det Per Sandberg sier finnes, nemlig høyere skatteinntekter på grunn av høyere elektrisitetspriser. I øyeblikket er det svikt i skattetall, og det er svikt i momsinngang. Det er svikt i mye av det som ligger inne som grunnlagstall for revidert nasjonalbudsjett, så vi får håpe at de to–tre neste månedene – før vi er ferdig med det – gir en annen type utsikt. Det er altså ikke slik at man tar av sparepengene sine og betaler strømregningen, og så bruker penger akkurat slik som før. Julehandelen gikk mye dårligere enn det de fleste hadde forutsatt, fordi folk hadde begynt å se at de ville få ekstra utgifter som de var nødt til å planlegge ut fra. Handelen går også dårligere i øyeblikket, og det er en konsekvens av at det er stor inndragning av normal kjøpekraft for å betale disse høye strømregningene. Det gir altså effekt på budsjettet totalt sett hvis vi får betydelig lavere skatteinntekter.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-20:
Jeg har lyst til å understreke at energiministeren har varslet om en gjennomgang av energiloven, nettopp for å se på den situasjonen som oppstod ved at det var solgt for mye strøm i forhold til behovene våre i løpet av vinteren, og for å se på om det skal innføres andre typer mekanismer. Men man skal tenke godt gjennom hvordan man i så fall foretar endringer, og hvilke virkninger de har. Jeg har lyst til å minne om at vi i flere perioder de siste årene har vært nettoimportør av energi i dette landet. Vi har altså vært avhengige av dette markedet for å dekke vårt behov. Hvis vi ikke hadde hatt denne energien tilgjengelig, ville regningen vært høyere for oss alle. Vi har hatt maksimal produksjon, og vi har produsert mye mer enn det vi har gjort i et normalår i Norge de siste tre årene, fordi det har vært mye nedbør. Så er vi i en situasjon der vi godt kan kritisere energiselskapene i ettertid og si at man skulle tenkt annerledes. Man må kanskje vurdere hvilke politikkinstrumenter som skal brukes til dette. Men vi er altså i en situasjon hvor vi har fått mindre nedbør – det har ikke kommet så lite nedbør på 70 år – og da er det også mye etterpåklokskap i en slik vurdering. Det kan godt tenkes at hvis man hadde hatt mekanismer, ville man likevel solgt ganske mye ut en tid fordi man hadde beregnet at det skulle komme mye nedbør. Det er fint å være etterpåklok, men etterpåklokskap er ikke nødvendigvis klokskap. Det er altså ikke slik at økt liberalisering de ti siste årene har gitt flere sosialklienter. Nei, den økte liberaliseringen de siste ti årene har gitt færre sosialklienter. Utgiftene ved sosialkontorene i norske kommuner har de siste ti årene faktisk gått ned. Forklaringen er ikke liberaliseringen, men at vi har hatt en oppgangsperiode i forhold til sysselsettingen i arbeidsmarkedet. Det er ingen tvil om at det nå er to faktorer som kommer til å bidra til flere sosialklienter, det ene er de høye strømprisene, og det andre er økt arbeidsledighet. Men det er ikke markedet som skaper den økte arbeidsledigheten.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-20:
Jeg har lyst til å understreke at jeg ikke har sagt at vi ikke kan komme til å få igjen en slik vinter som vi har hatt. Jeg har sagt at det er 70 år siden det har vært så lite nedbør. Nå har jeg et kurs i sannsynlighetsberegning fra mine studier, og jeg har lært det at selv om det er liten sannsynlighet for at dette kommer igjen basert på historiske faktorer, kan det faktisk komme neste år også. Det er en av tilfeldighetene. Det hender at noen vinner i Lotto to ganger etter hverandre også. Jeg ville aldri sagt at jeg kan garantere for at dette ikke vil dukke opp. Vi vet faktisk at den magasinfyllingen som er nå, gjør at det er fare for at det også neste år, hvis vi ikke får bra med regn i år, kan komme kritiske situasjoner. Vi må være klar over at det er den situasjonen vi er oppe i. Når det gjelder rundskrivet, har jeg lyst til å si at Regjeringen har varslet tidligere at vi ville sende ut et rundskriv. Da det ble klart at Stortinget også ville legge føringer for dette rundskrivet, sendte vi ikke ut noe før Stortinget hadde ferdigbehandlet det. Det ville virket litt rart hvis det kom ut et rundskriv få dager før Stortinget hadde behandlet og eventuelt lagt føringer for et slikt rundskriv. Jeg har lyst til å understreke at sosiallovens rammer altså er at man skal være fleksibel i vurderingen. Det er forskjell mellom de som har varige økonomiske problemer, og de som har kortsiktige hjelpebehov, i forhold til i hvilken grad kommunene stiller krav om å realisere bl.a. eiendeler. Det kan ut fra debatten synes som om det er behov for å rydde opp i den praksisen som har vært, og gi sterkere føringer, fordi det er ganske mange som kommer i en vanskelig situasjon. Derfor er regjeringspartiene med på det flertallet sier, og Regjeringen stiller seg bak det. Så er spørsmålet: Vil dette medføre mer utbetalt? I noen kommuner kan det bety at det blir høyere utbetaling, fordi de har praktisert strengere. I andre kommuner vet jeg faktisk om eksempler hvor man har praktisert innenfor det som dette regelverket legger opp til. Det har vært mye skjønnstolkning, og dette klarer opp i skjønnstolkningen. Vi kommer tilbake til kommuneøkonomien i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, som vi har sagt siden nyttårsskiftet at vi vil gjøre. Men vi må faktisk se dette området i sammenheng med mer enn én faktor. Men hvis Magnhild Meltveit Kleppa legger seg på det ene prinsippet at Stortinget alltid skal kompensere, så er jeg veldig glad som kommunalminister.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-20:
Når det gjelder spørsmålet om vi velter et større økonomisk ansvar over på kommunene gjennom det rundskrivet som kommer, eller om det på en måte er å presisere en tolkning som allerede ligger i sosialloven, så tror jeg vi kan diskutere nyanser på det. Det er en del kommuner som tolker det som nå ligger inne fra flertallet i komiteen, som å være slik de praktiserer dette ut fra rimelighetshensyn og sosialloven. På spørsmålet om vi påfører et større økonomisk ansvar vil jeg svare at ja, i forhold til at kommunene kanskje har snevret inn disse grensene – og mange kommuner har gjort det – så gjør vi det. Uansett er det sikkert at problemet knyttet til høye strømpriser kommer til å medføre økte utgifter i kommunesektoren. Det er ingen tvil om at det blir flere kunder på sosialkontorene, og at det blir flere kommunene må hjelpe. I så måte har vi hele tiden sagt at den saken skal vi summere opp når vi kommer til revidert nasjonalbudsjett, og så må vi se på den totale økonomiske situasjonen til slutt. Det er også andre forhold som er vel så faretruende for kommuneøkonomien, og som dreier seg om større ting, f.eks. svikten i skatteinntektene. Derfor er det vanskelig å si at akkurat på dette området skal vi kompensere eller skrive ut en blankofullmakt på hva som måtte komme i kommunesektoren. Vi må få lov til å komme tilbake i revidert nasjonalbudsjett. Da har vi en oversikt over hvor mye de økte utgiftene faktisk har vært ut fra vurderingene som er gjort, og så må vi selvfølgelig gjøre det slik at hele budsjettet kommer i balanse. Så til spørsmålet om Regjeringen ser alvoret i situasjonen. Jeg har ikke sett annet enn alvorstyngede representanter for Regjeringen omtale dette i flere måneder. Vi ser absolutt alvoret og hvor vanskelig det er for enkeltpersoner å gjøre noe med problemet. Men jeg har lyst til å gjøre Stortinget oppmerksom på, som jeg også har gjort tidligere, at det er en ganske vanskelig økonomisk situasjon vi går inn i, med nedgangstider i norsk økonomi. Vi har bedrift på bedrift som flagger ut, og vi må begynne å se sammenhengen mellom det vi sier den ene timen i denne salen, og det vi sier i den neste – hvis ikke, klarer vi ikke å lage god velferd for folk flest i dette landet.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-20:
Jeg har lyst til å presisere hva jeg sa når det gjaldt spørsmål om i hvilken situasjon det var hausset opp. Det var på et tidspunkt hvor energikrisen var veldig sterkt fokusert, og hvor det faktisk av sosialfaglige grunner var viktig å modifisere hvilke signaler som ble sendt ut, ikke fordi det ikke var slik at regningen kom til å være vanskelig, men det var også veldig viktig å gi klare, enkle signaler til personer som overreagerte ved å slå av strømmen. Det dreide seg om å sørge for at folk ikke sparte på strømmen på en måte som gjorde at det gikk ut over liv og helse. Og det var sterke signaler om at noen gjorde det, fordi det var veldig sterk fokusering på at vi var på vei mot strømrasjonering, at prisene kom til å bli ekstreme. Jeg må minne om at i uke to var det varslet priser på 140 øre pr. kWh. Vi så aldri det realisert i markedet, men folk opplevde det sånn at det var det som ble sagt. Da får man også være klar over at ikke alt blir 100 pst. riktig når folk sier noe i en TV-debatt, ikke minst fordi det var viktig å gi dette grunnleggende signalet. Når man ser på de rapportene som er kommet, bl.a. fra de sosialarbeiderne som har vært rundt i Oslo kommune, der de daglig har gått på besøk til eldre og skrudd opp strømmen, som så har skrudd den ned igjen, ser man det er en utfordring, hvilke signaler det er. Det er mulig at Oddvar Stenstrøm fremstår som mer troverdig for dem enn de sosialarbeiderne som har vært rundt. Så er det påstanden om at vi aldri gir penger. Det er altså ikke fordi vi sparer, men det er fordi vi bryr oss om at vi skal beholde jobbene i dette landet. Vi skal beholde konkurranseevnen for konkurranseutsatt næringsliv. Vi skal bidra til at vi ikke får en enda mer ekstrem sentralisering enn det vi allerede har. Da er vi altså nødt til å holde igjen på pengebruken i offentlig sektor. Det holder ikke å være opptatt av stramt budsjett den dagen budsjettet vedtas, og så begynne med å bevilge litt mer i dag, litt mer i morgen, litt mer i forrige uke, slik vi holder på med å gjøre for øyeblikket, for summen, når vi aldri ser hva vi må kutte for å komme i balanse, kommer til å føre til en veldig vanskelig situasjon. Og det kan faktisk være at det er andre grupper og andre tiltak som hadde vært høyere prioritert i det valget hvert enkelt parti står overfor når budsjettregningen til slutt kommer, at man da opplever at man har låst seg inn i en politisk situasjon som gjør at man har mistet sin egen handlefrihet til å prioritere de viktigste områdene. Det er det varslet jeg gir. Når vi holder igjen på å bruke mye penger nå, er det fordi vi er i en økonomisk situasjon hvor vi må ta konsekvensene av de vedtakene som fattes her i kveld, i revidert nasjonalbudsjett. Og det kan bli tøft.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-20:
Det jeg redegjorde for i mitt innlegg, var hvordan vi skal klare å utbetale alle de pengene Stortinget bevilger, men vi klarer ikke å gjøre det slik at maiutbetalingen har regelendringene i seg. Det blir en etterskuddsvis betaling i september for de regelendringene, fordi hele registreringen av maiutbetalingen er gjennomført. Alle nye grupper som kommer inn, vil ikke kunne komme inn før i september, men de vil da få etterbetalt det de skulle hatt i mai, slik at de får en høyere utbetaling i september enn det som er normalt. Så vi har lagt opp til å bruke opp de pengene som Stortinget nå bevilger, også når det gjelder de regelendringene som regjeringspartiene ikke er med på, men jeg følte et behov for å varsle her i salen at det teknisk blir meget vanskelig å få gjort dette i forbindelse med utbetalingene i mai, siden hele registreringen for utbetalingen i mai er gjennomført, og det ville medført et relativt stort byråkrati å foreta ny registrering. Men alle skal få penger i løpet av året tilsvarende det de har rett til fra den første utbetalingen i år, og det er altså i mai.
Erna Solberg (Høyre), 2003-02-20:
Jeg vil ikke garantere over bordet her. Jeg tror at det er sånn, men jeg tror faktisk vi må en runde etterpå for å finne ut om alt det tekniske er inne. Men så lenge det er en sjablong, burde det være mulig å gjøre det, for det er jo allerede registrerte bostøttemottakere, og det er bare sjablongmessig betalt.
Pål Kårbø (Kristelig Folkeparti), 2003-02-20:
Lat meg starta med å seia at Kristeleg Folkeparti er glad for at det no vert sett i verk nokre tiltak for dei som har kome dårlegast ut etter den spesielle straumsituasjonen vi har vore gjennom denne vinteren. Vi har alle fått merka den auka straumkostnaden gjennom straumrekninga som vi har teke imot dei siste vekene. For alle har denne auken vore slik at vi har merka han i lommeboka. Likevel er eg oppteken av at det må vera nyansar i denne debatten, og at ordet «krise» ikkje vert brukt altfor ofte. For dei som i utgangspunktet har ein økonomi som akkurat går i balanse, er denne prisauken dramatisk, men for dei fleste andre vil eg karakterisera prisauken som ubehageleg. Det er difor viktig at alle tiltaka som det vert gjort vedtak om i denne salen, har ei god innretning, slik at dei kjem dei med størst behov til gode. Difor er Kristeleg Folkeparti glad for at alle bustønadsmottakarane no vert tildelte ein eingongsstønad på 2 500 kr. Denne summen vil vera ei viktig medfinansiering for å dekkja den ekstra store straumrekninga for den enkelte. Det er òg avgjerande at summen vert utbetalt så raskt som mogleg, for det er no hjelpa trengst. I tillegg er det viktig at det vert gjort tiltak for dei som ikkje kjem inn under kriteria for bustønad, men som likevel har økonomiske utfordringar som følgje av straumrekninga. Eg er difor glad for at Regjeringa har varsla at ho vil senda ut eit rundskriv til kommunane der det vert presisert at sosialtenestelova òg skal nyttast for dei som er komne i eit eingongsuføre når det gjeld straumrekninga. Regjeringspartia har òg lova at dei vil koma tilbake til ei vurdering av konsekvensane for kommunane når det gjeld straumprisar. Som kjent vert dette gjort i revidert nasjonalbudsjett til våren. Til slutt vil eg seia at vi alle i kvardagen vil oppleva at vi får uventa kostnader innimellom, t.d. når det gjeld bilen, eller når det gjeld renta. Min tanke er følgjande: Er det slik at fordi alle no får desse uventa kostnadene samtidig, vert det kollektive fokuset på kostnadene så sterkt? Er det slik at ein ekstraordinær kostnad for den enkelte vert verre når alle får han samtidig? Difor er eg oppteken av at vi alle skal vera oss bevisst ansvaret vårt og ikkje bidra til å gjera situasjonen rundt straumprisane verre enn han er.
Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2003-02-20:
Forslag nr. 1 håper jeg kan bli oversendt Regjeringen. Hvis ikke vil jeg anbefale Arbeiderpartiet å stemme imot. Forslag nr. 2 håper jeg også kan bli oversendt Regjeringen. Vi kan etter min oppfatning ikke si at Regjeringen skal gi de pengene som organisasjonene ber om. Det ville være et merkelig bevilgningsvedtak fra Stortingets side, men å oversende forslaget, burde være riktig. Når det gjelder forslagene nr. 3 og 4, vil jeg anbefale Arbeiderpartiet å stemme imot disse.
Julie Christiansen (Høyre), 2003-02-20:
Jeg vil anbefale representantene fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre å stemme mot forslag nr. 1, fra Fremskrittspartiet. Forslag nr. 2, fra Sosialistisk Venstreparti, håper også vi at SV kan gjøre om til et oversendelsesforslag. Hvis ikke anbefaler jeg at Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre stemmer mot det forslaget. Jeg anbefaler også å stemme mot forslagene nr. og 3 og 4, fra SV.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2003-02-20:
Fremskrittspartiet vil gjerne få omgjøre forslag nr. 1 til et oversendelsesforslag. Vi støtter intensjonen i forslag nr. 2, og håper det blir omgjort til et oversendelsesforslag. Jeg vil anbefale å stemme mot forslagene nr. 3 og 4.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-02-20:
Hvis jeg hørte riktig, er både forslag nr. 1 og nr. 2 omgjort til oversendelsesforslag. Jeg vil anbefale Senterpartiets gruppe å stemme for forslagene nr. 3 og 4 – for forslag nr. 3 med den begrunnelse at vår stemmegivning er gitt dagens situasjon. Det vil selvsagt ikke innebære at det ikke kan være en gitt situasjon hvor Senterpartiet kan komme til å innta et annet standpunkt.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2003-04-09:
På vegne av representanten John I. Alvheim og meg selv vil jeg fremme forslag om å endre forskrift om vederlag for opphold i institusjon slik at fribeløpet settes til 25 pst. av grunnbeløpet i folketrygden.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2003-04-09:
Jeg vil få lov å stille følgende spørsmål til sosialministeren: «Under behandlingen av Budsjett-innst. S. nr. 11 for 2001-2002 vedtok Stortinget å be Regjeringen utvikle en handlingsplan for å sørge for at alle unge funksjonshemmede som ønsker det, er flyttet ut av eldreinstitusjon innen utgangen av 2005. Arbeidet skulle skje i samarbeid med brukerorganisasjonene. Så langt har dette, ifølge mine opplysninger, ikke skjedd. Kan vi regne med at statsråden vil komme tilbake til dette under behandlingen av tiltaksmeldinga for funksjonshemmede som er bebudet i mai 2003?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2003-04-09:
Jeg takker statsråden for svaret, men det var ikke et svar på det spørsmålet jeg stilte. Jeg stilte spørsmål om den handlingsplanen som Stortinget har vedtatt, vil foreligge i forbindelse med den tiltaksmeldingen for funksjonshemmede som vi får i mai. Det er mulig at statsråden ikke er informert om det arbeidet som er gjort, og som er overlevert til departementet. FFO og Norges Handikapforbund overleverte allerede i mai i fjor forslag til en handlingsplan og forslag til tiltak som kunne få de funksjonshemmede ut av aldershjemmene. Er statsråden kjent med det arbeidet som disse organisasjonene har gjort, og med innholdet i det arbeidet som allerede er overlevert til departementet? Kan statsråden også svare på mitt spørsmål om en vil komme tilbake med en handlingsplan i forbindelse med meldingen i mai?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2003-04-09:
Det virker som om man her bruker all tid på å undersøke og undersøke for å finne fram til et eller annet tall istedenfor å følge opp Stortingets vedtak, for Stortingets vedtak lyder som følger: «Stortinget ber Regjeringen i samarbeid med brukerorganisasjonene utarbeide en handlingsplan med tiltak som kan iverksettes for å sørge for at alle unge funksjonshemmede som ønsker det, er flyttet ut av eldreinstitusjon innen utgangen av 2005.» Jo lengre tid det går, dess kortere tid blir det igjen til å oppfylle Stortingets vedtak. Og det er jo i den forbindelse at vi etterspør selve handlingen her. Antallet unge funksjonshemmede som befinner seg i institusjoner rundt omkring, er én del av problemstillingen. Men det som er det viktigste, er at det allerede er en del personer som klart har gitt uttrykk for at de ønsker å flytte ut. Og det har man altså ikke grepet fatt i fra Regjeringens side på tross av Stortingets vedtak. Mitt spørsmål til sosialministeren blir som følger: Kan statsråden fra denne talerstolen nå i hvert fall love at organisasjonene senest innen utgangen av mai blir kalt inn til dette møtet, slik at vi kan få oss forelagt en progresjon i denne saken i vårsesjonen?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2003-04-09:
På vegne av stortingsrepresentantene Jens Stoltenberg, Ranveig Frøiland, Tore Nordtun, Torstein Rudihagen og meg selv vil jeg framsette et privat forslag om tiltak mot den økende arbeidsledigheten og mot nedbygging av konkurranseutsatt næringsliv.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-04-09:
Jeg har et spørsmål til helseministeren. Gjennom en rekke oppslag i Aftenposten – etter hvert også i andre media – er det avdekket at man i Helse Sør har forandret diagnosen, i hvert fall ved ett av sykehusene, i den hensikt å skaffe sykehuset bedre inntekter ut fra den finansieringsmodellen som eksisterer i dag, den innsatsbaserte finansieringen. I et oppslag i Aftenposten i dag kommer det fram at helsedirektøren ble kjent med disse forholdene før de første oppslagene kom i media, og at Helsedepartementet ble gjort oppmerksom på forholdene allerede 17. februar. I et brev fra helsedirektøren til Helsedepartementet skriver helsedirektøren: «Jeg viser til samtale med departementsråd og deg i dag og oversender denne saken komplett i kopi. Vi mener den snarest bør politianmeldes og etterforskes med sikring av dataspor.» Vi er jo kjent med at Helsedepartementet har foretatt en annen vurdering, og at saken ikke har vært anmeldt til politiet, men at man på andre måter har sett på forholdene. Kan helseministeren begrunne hvorfor en annen løsning er valgt?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-04-09:
Jeg vil stille følgende tilleggsspørsmål. I dagens Fædrelandsvennen uttrykkes det fra ledelsen ved Sørlandet sykehus Arendal, som altså er det sykehuset der det er avdekket at en rekke diagnoser har blitt forandret, at de mener at diagnosekodingen kan være vel så feil ved andre sykehus her i landet som ved sykehuset i Arendal. Nå er det slik at den innsatsbaserte finansieringen har en modell der diagnosen vil være avgjørende for 70 pst. av de inntektene som sykehusene har. Ser helseministeren at dagens finansieringssystem i seg selv legger til rette for kreativitet i den hensikt å øke inntjeningen, og at selve finansieringssystemet dermed kan være en av årsakene til at man får en utvikling slik som man har sett ved sykehuset i Arendal, og som kanskje også kan forekomme ved andre sykehus?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-04-09:
Etter SVs syn er det to viktige elementer i den debatten som nå pågår om strukturen på det framtidige spesialisthelsetjenestetilbudet. Det ene er selve det materielle innhold: Hva slags struktur er det fornuftig å ha? Hvor desentralisert skal det være? Hva slags akuttmedisinske funksjoner skal ivaretas på hva slags premisser? Skal man ha nyfødtavdelinger, og hvor skal de være, osv.? Det er den ene viktige biten. Men den andre biten i det hele er jo: Hvem skal fatte beslutningene? Det vi ser i dag, er at mange beslutninger synes å kunne fattes av helseforetakene, riktignok etter en godkjenning av statsråden, men uten direkte påvirkning fra Stortingets side. SV har vært på jakt etter en formell organisering av dette, som gjør at Stortinget er med og fatter de beslutningene. Vi har nå lagt fram et forslag om en nasjonal helseplan. Vil helseministeren se til at man får formalisert Stortingets medansvar for å fatte disse beslutningene, slik at de fattes i demokratiske fora?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-04-09:
«To tibetanere, Lobsang Dhondup og Tenzin Delek, ble i januar 2003 dømt til døden av kinesiske myndigheter for separatisme av en domstol i Sichuan-provinsen. Dhondup ble henrettet rett etter rettssaken, mens henrettelsen av Tenzin Delek er utsatt i to år. Vil utenriksministeren følge opp denne saken overfor kinesiske myndigheter med utgangspunkt i menneskerettighetene for den tibetanske befolkningen?»
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-04-09:
I september 2002 var en delegasjon fra Dalai Lama på et tre uker langt besøk i Kina og Tibet. Dette var den første kontakten mellom de to partene på mange år. Dalai Lama uttrykte i etterkant håp om at det kunne bli flere slike besøk, og at det over tid skulle lede til reelle forhandlinger om Tibets politiske framtid. Norge har tidligere oppfordret til en slik dialog. Hva vil den norske regjeringen gjøre konkret for å påvirke Kina til å gå inn i en dialog?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-04-09:
Jeg takker utenriksministeren for svaret, som jeg i utgangspunktet oppfatter som positivt. Man kan mange ganger få inntrykk av at Tibet-spørsmålet av ulike årsaker ligger nede, også i samtaler med kinesiske myndigheter, fordi det ikke framstår som opportunt å beskrive menneskerettighetene i Tibet. Samtidig har Norge tildelt Nobelprisen til Dalai Lama, og har også på andre måter markert sin støtte til den tibetanske befolkningen. Jeg vil bare oppfordre til at den norske regjeringen på ulike måter og ved de anledninger som framstår som naturlige, gang på gang tar opp forhold knyttet til menneskerettighetene i Tibet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
La meg først slå fast at sykehusene forvalter befolkningens tillit og deres penger, og at det ikke er noen aksept for juks verken med diagnosesetting eller koding i sykehusene. Straks jeg ble kjent med de forhold som representanten Ballo refererte til, ble det igangsatt en ekstern gjennomgang av Helse Sør, senere også av sykehuset i Arendal, da vi ble klar over det som der hadde foregått. Den gjennomgangen var allerede i full gang da avisene skrev om dette. Det viser at vi handlet meget raskt og kontant i forhold til den informasjonen vi fikk. Gjennomgangen pågår fortsatt i forhold til sykehuset i Arendal. Det er ikke slik at forholdene ved sykehuset i Arendal ble kjent for oss gjennom denne oversendelsen fra helsedirektøren. Det var planene om å igangsette et prosjekt på regionalt foretaksnivå som ble kjent for oss gjennom den henvendelsen. Vi gjorde på det tidspunktet en vurdering av om hensynet til å sikre bevis, som lå i helsedirektørens oversendelse, tilsa en politianmeldelse. Vi forsikret oss om at de bevis som var relevante, faktisk var sikret, og fant derfor i samråd med regjeringsadvokaten at det ikke på det tidspunktet skulle foretas noen politianmeldelse. Men jeg vil understreke at saken fortsatt er under oppfølging, at det vil bli en tilsynsmessig oppfølging fra Helsetilsynets side, og at spørsmålet om eventuelle strafferettslige følger fortsatt er aktuelt og åpent.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
De forhold som nå er avdekket ved sykehuset i Arendal gjennom den granskingen jeg satte i verk, er høyst kritikkverdige, og de blir fulgt opp både rutinemessig, kvalitetsmessig og ansvarsmessig i forhold til det sykehuset. Jeg kan ikke forholde meg til den type påstander som representanten Ballo nå viste til, annet enn ved å si at det taler sitt klare og tydelige språk at de andre sykehusene i Helse Sør avviste forslaget om å sette i gang et kodeprosjekt på de premissene som var foreslått. For øvrig må jeg si at jeg gav en bred redegjørelse om dette i stortingssalen i går i forbindelse med en interpellasjon fra Asmund Kristoffersen, hvor jeg gav uttrykk for at jeg mener at vi fortsatt bør ha et system som stimulerer sykehusene til å behandle flere pasienter raskere, slik innsatsstyrt finansiering gjør. Det stiller store krav til kontroll, og det følger vi opp.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
Som jeg redegjorde for i mitt svar i debatten i går, er det min oppfatning at det i den norske helsetjenesten er en høy etisk standard i forhold til å gjøre ting rett. Det er helt avgjørende at det er en sammenheng mellom den undersøkelse av pasienten som blir foretatt, den diagnosen som settes, og den koding som gjøres, og dermed den økonomiske uttelling som gis gjennom stykkprisfinansieringssystemet. Det er også min oppfatning at dette systemet krever en god del skjønn, og at det dermed kan bli en del feil. Men det er ikke det samme som at det skal være aksept for og mulighet for bevisste feil, som faktisk, på uberettiget grunnlag, kan tilføre sykehusene inntekter som de ikke skulle hatt. Vi vil sørge for at kontrollsystemene fanger opp det, og at de riktige inntekter blir avregnet gjennom avregningssystemet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
La meg først få korrigere representanten Molvik når det gjelder fakta. Det er ikke slik at ledelsen i Helse Sør på det tidspunkt da de vurderte et pilotprosjekt, kjente til kodepraksis i Arendal. Den praksisen har for øvrig pågått fra 2000, altså fra før helseforetakssystemet ble etablert. Jeg mener at ledelsen i Helse Sør har gjort seg skyldig i grove feilvurderinger og har opptrådt kritikkverdig i denne saken. Det har jeg skriftlig gitt uttrykk for overfor styret i Helse Sør, og jeg har fått styrets fulle og hele beklagelse i forhold til de kritikkverdige forholdene jeg har rettet søkelyset mot. Jeg har også fått en omfattende plan fra styret om hvordan de vil rette opp dette. Jeg kan derfor ikke være enig i at styret bagatelliserer det som har foregått. Det har ikke dekning i de dokumenter jeg har fått meg forelagt.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
La meg slå fast, klinkende klart: Det må være samsvar mellom de medisinske undersøkelser som er foretatt, den diagnose som settes, og den koding som legges inn i oppgjørssystemet. Det er det som er i fokus for det kvalitets- og oppryddingsarbeidet som Helse Sør har påtatt seg å gjøre, og som vi forfølger på nasjonalt plan i forhold til en rekke tiltak som det ville føre for langt å gå inn på her, men som jeg redegjorde for for Stortinget i går. La meg, når det er sagt, si at når representanten Gløtvold sier – hvis jeg oppfattet det riktig – at det å tjene penger urettmessig skulle ligge i systemet, må jeg ta klart avstand fra det. Vi hadde tidligere et system som stimulerte til å ha lange ventelister, fordi man fikk rammer, og man fikk mer penger hvis man hadde lange ventelister. Så valgte Stortinget bevisst et system hvor man skulle få oppgjør etter hvor mange man behandlet. Det har ført til at flere har fått hjelp raskere, og det har ført til at køene er blitt kortere. Det må vi ikke glemme i denne debatten.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
Regjeringen har med basis i Sem-erklæringen og regjeringserklæringen overfor Stortinget arbeidet med et lovforslag som skal endre pasientrettighetsloven på de punkter representanten Alvheim nå tar opp. Vi kommer til å foreslå at retten til behandling blir knyttet til en individuelt fastsatt frist, som skal fastsettes på medisinsk grunnlag. Vi kommer til å foreslå at dersom de regionale helseforetakene som har sørge-for-ansvaret, ikke oppfyller fristen innen dens utløp, skal pasienten ha en rett til å få behandling i et privat sykehus i Norge eller i et sykehus som staten har avtale med i utlandet. Vi kommer til å foreslå at de regionale helseforetakene overtar ansvaret for pasientbroen, slik vi kjenner den i dag, og at Rikstrygdeverket får ansvar for å forvalte avtalen med de utenlandske sykehusene, slik de har gjort i forbindelse med pasientbroen. Dette lovforslaget vil bli lagt fram for Stortinget om meget kort tid, slik at Stortinget har muligheten til å behandle det i vår dersom det ellers ligger til rette for det.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
Ja, jeg kan bekrefte at Regjeringen i denne proposisjonen også vil foreslå å utvide det frie sykehusvalget til å omfatte private sykehus som har avtale med de regionale helseforetakene, slik vi varslet i regjeringserklæringen.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
Stortinget har gjennom sykehusreformen gitt helseforetakenes styrer et ansvar for å gå gjennom arbeidsdeling og struktur i det samlede helsetilbudet, og Stortinget har når det gjelder akutt- og fødetilbudet, spesielt med bakgrunn i behandlingen av akuttmeldingen, bedt om at foretakene går gjennom disse delene av tjenestene. Det er den jobben foretakene nå gjør. De gjør altså en jobb med utgangspunkt i føringer som er gitt fra Stortinget. Det skjer på et faglig grunnlag gjennom utredninger, og det skjer gjennom behandling i de ansvarlige styrene. De prosessene som foregår, har som utgangspunkt å sikre en god balanse mellom nærhet og kvalitet. Trygghet basert på nærhet er viktig, men hvis det bare er nærhet og ikke kvalitet i innholdet i tjenestene, blir det en falsk trygghet. Derfor er det avgjørende at disse to delene balanseres mot hverandre, slik at en får nærhet med tilstrekkelig kvalitet. De forslagene som faggrupper i Helse Nord og Helse Vest har lagt på bordet når det gjelder omlegging av fødetilbudet og akuttkirurgisk tilbud, er etter min oppfatning så vidt vidtrekkende at de fordrer en behandling på et overordnet nivå. Jeg kommer derfor til å sørge for at disse planene i den form de måtte bli anbefalt av de regionale helseforetakenes styrer, blir framlagt for foretaksmøtet i de to regionale helseforetakene, som er helseministeren. Der vil jeg se til at de overordnede føringene som Stortinget har lagt i nevnte melding, blir ivaretatt.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
Jeg har et ansvar for å følge opp de føringer som Stortinget gir, og det vil jeg gjøre når det gjelder føde- og akuttberedskapen, slik Stortinget har behandlet dette i forbindelse med akuttmeldingen. Jeg er enig med representanten Haga i at vi skal ha en desentralisert spesialisthelsetjeneste i Norge, og jeg mener at vi i større grad må legge til rette for at vi kan spille på lag med de kreftene innen medisinen som faktisk gjør det mulig å behandle pasienter nærmere der de bor, f.eks. med hensyn til cellegiftbehandling, dialysebehandling, økt bruk av telemedisin osv. Jeg kommer om kort tid til å legge fram et lovforslag for Stortinget som flytter ansvaret for syketransporten fra Rikstrygdeverket og over til de regionale helseforetakene, nettopp for å gi sykehusene mulighet til å se behandlingsutgifter og transportutgifter i sammenheng. Det vil legge til rette for mer desentraliserte tjenester. – Jeg tror ikke jeg har brukt opp tiden, president!
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
Jeg har 15 sekunder igjen.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
Da vil jeg bare si at jeg er av den oppfatning at vi på dette punktet har alle muligheter i helsereformen til å få til en helhetlig vurdering gjennom det systemet som Stortinget har lagt opp til.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-09:
Jeg vil håndtere det i tråd med den loven Stortinget har vedtatt. Den myndiggjør og ansvarliggjør de regionale helseforetakene når det gjelder ansvaret for å sørge for tilstrekkelig og kvalitativt gode tjenester for befolkningen. Den legger også et overordnet ansvar til foretaksmøtet i saker av prinsipiell og overordnet betydning. Det er den type saker jeg vil løfte opp til politisk behandling. Det mener jeg er i tråd med de beste intensjoner i reformen. I forhold til den konkrete debatten om føde- og akutttilbudet, særlig i helseregionene Nord og Vest, har jeg sagt at jeg mener at summen av de forslag som er lagt på bordet gjennom utredninger som faggruppa har kommet med, er av en slik overordnet betydning at det tilsier en behandling i foretaksmøtet. Det vil jeg sørge for før sommeren. Jeg vil også tillate meg å si at jeg synes at en del av forslagene går altfor langt. Jeg vil sørge for at vi får en balanse mellom nærhet og kvalitet, slik jeg sa i mitt svar til representanten Haga.