trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingjerd Schou (Høyre), 2002-10-16:
Som påpekt i spørsmålet, vil personer med kort botid i Norge få liten eller ingen pensjon fra folketrygden. Det sikkerhetsnettet vi har i Norge i dag for disse tilfellene, er bare stønad til livsopphold etter lov om sosial omsorg. Jeg er enig i at det er uheldig at denne gruppen ofte blir avhengig av varig sosialhjelp. Sosialhjelp er etter min mening best egnet som et midlertidig tiltak. Av denne grunn vurderer departementet å innføre en supplerende stønadsordning for eldre og uføre med liten eller ingen pensjon fra folketrygden. En slik ordning vil kunne sikre periodiske ytelser uten å måtte gå til sosialkontoret, samtidig som det kommunale sosialhjelpsapparatet vil avlastes. Departementet arbeider således med saken og de ulike forhold knyttet til denne, og vil komme tilbake til Stortinget med dette.
Ingjerd Schou (Høyre), 2002-10-16:
Departementet arbeider med saken, og det gjør vi grundig og skikkelig. Det er flere forhold som må utredes og også vurderes, bl.a. det som går på utforming av en supplerende stønadsordning i forhold til de eksisterende trygdeordningene. Det går også på forhold knyttet til eksport og eventuelt adgang til å ta med seg en slik ytelse ut av landet. Derfor arbeider vi med saken og vil også komme tilbake til Stortinget.
Ingjerd Schou (Høyre), 2002-10-16:
Jeg er i grunnen enig med representanten. Saken skal vi tilbake til Stortinget med, og jeg forstår også at representanten er utålmodig. Spørsmålet ble jo, som det er vist til her, tatt opp i utjevningsmeldingen som kom i 1999. Jeg skal også få minne representanten fra Arbeiderpartiet om at Stoltenberg-regjeringen gjennom sitt halvannet år ikke kom lenger i denne saken enn å varsle en utredning i Langtidsprogrammet 2002–2005. Det er veldig nødvendig å gjøre et skikkelig og ordentlig arbeid. Det er vi i gang med, og så vil Stortinget få en tilbakemelding.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2002-10-16:
Eg skal få stilla følgjande spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «Mange kommunar brukar mykje tid og ressursar på å framskaffa eigedomsopplysningar, m.a. til eigedomsmeklarar. Denne tenesta har kommunane etter gjeldande lovverk ikkje høve til å ta seg betalt for. I ei tid der kommunal økonomi er sterkt pressa, kan ei slik gratisteneste synast noko underleg. Vil statsråden ta initiativ for å endra forskriftene slik at kommunane kan få dekt dei faktiske utgiftene dei har med slike saker?»
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2002-10-16:
Det er ei kjend sak at kommunane no slit med dei oppgåvene dei har, ut frå dei midlane som er til disposisjon. Kutt i tenester er i dag tema i alle lokalsamfunna, og skule og omsorg blir ramma. Då synest det underleg at kommunane ikkje skal kunna ta betaling for tenester som dei påviser at dei både har stort arbeid med og i tillegg har dokumenterte utgifter med. Det er òg slik at i det høyringsutkastet som var ute i kommunane, var det lista opp ei lang rekkje med dokument der departementet føreslo at ein kunne ta betaling. Mitt spørsmål til statsråden er: Synest ikkje statsråden òg at det er underleg at dei ikkje kan ta seg betalt?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2002-10-16:
Kommunalministeren er kjend som ein statsråd med sterke meiningar når det er noko ho er for. Det synest då noko merkeleg at ein statsråd som er så oppteken av at kommunane skal redusera sine utgifter, ikkje gir noko signal om høve for kommunane til å sikra seg meir inntekter i denne tida. Kommunane påviser både fleire timars arbeid og dokumenterte utgifter. Det minste ein iallfall kunne venta av kommunal- og regionalministeren, var at ho når dette utvalet har kome noko lenger, kunne signalisera at ho vil stå for ei anna fordeling mellom stat og kommune enn det som er tilfellet no. Ho har sjølv vist vegen: dokumentavgifta. Eg håpar at ho følgjer det opp.
Erna Solberg (Høyre), 2002-10-16:
Det følger av offentlighetsloven at kommunene ikke har anledning til å kreve gebyr for utlevering av eiendomsopplysninger. Bakgrunnen for dette er hensynet til åpenhet i forvaltningen. Opplysninger om fast eiendom skal være fritt tilgjengelige, og da særlig for eieren og andre direkte berørte. Ved forskrift til offentlighetsloven kan det allikevel vedtas at det kan tas gebyrer. Forskriften skal godkjennes av Justisdepartementet. Kommunal- og regionaldepartementet vurderte i 2000 å forskriftsfeste en begrenset adgang til å kreve gebyr, og et utkast ble i samråd med Justisdepartementet sendt på høring. Forskriften ble imidlertid ikke vedtatt, fordi departementet kom til at en slik forskrift kunne bryte med viktige hensyn til offentlighet. Kommunene ble i april 2001 orientert om dette resultatet. I høringsrunden påpekte Justisdepartementet at gebyr bare ville kunne kreves for direkte utgifter for kopiering. Arbeidsinnsats i kommunene kan ikke dekkes. Et gebyr vil derfor ikke kunne kreves for en vesentlig del av det som er de kommunale utgiftene med dette arbeidet, og sannsynligvis vil inntektene ved det neppe dekke kostnadene ved den enkelte handling, men kanskje være dyrere å drifte enn det man ville fått for den enkelte kopien av dokumentene. Offentlighetslovutvalget ble opprettet i desember 1999 og skal vurdere offentlighetsprinsippet i forvaltningen. Jeg mener det vil være mest hensiktsmessig å avvente utvalgets konklusjoner før spørsmålet om gebyr for kopiering og utlevering av opplysninger om fast eiendom eventuelt blir tatt opp igjen. Jeg har lyst til å understreke at når søkeren her påpeker at eiendomsmeglerne skal få eiendomsopplysninger, er det som oftest på vegne av eierne som eventuelt skal selge sine boliger. Det er primært den gruppen som har vært for at det skal være åpenhet og tilgjengelighet knyttet til disse opplysningene. Eiendomsmeglerne etterspør i sjelden grad eiendomsopplysninger hvis ikke de har oppdrag på vegne av eierne.
Erna Solberg (Høyre), 2002-10-16:
Det offentlige har en rolle når det gjelder å ha opplysninger lagret om folks eiendomsforhold. I veldig stor grad er dette opplysninger som eiere betaler for i det øyeblikket man lagrer disse opplysningene, f.eks. gjennom relativt store gebyrer knyttet til tinglysning og gebyrer knyttet til transaksjoner av eiendommer. Jeg vil minne om at ved enhver eiendomstransaksjon svares det i dag en dokumentavgift på 2,5 pst. av eiendomsverdien. Det er ikke slik at det offentlige ikke får betalt for å lagre eller for eiendomsopplysninger generelt sett. Som jeg nevnte i mitt svar, er eiendomsmeglerne pålagt å innhente en rekke opplysninger fra kommunen i forbindelse med salg av eiendom. Vi kan alltid diskutere hvem som burde hatt inntekter og om det er riktig eller ikke, men jeg tror det riktige tidspunktet for å foreta en fornyet vurdering – siden den forrige regjeringen for knapt et år siden vedtok ikke å gå videre på dette spørsmålet – vil være når Offentlighetslovutvalget er ferdig med sin behandling.
Erna Solberg (Høyre), 2002-10-16:
Jeg er enig med spørreren i at dette ikke bare må ses i lys av de kommunale utgifter som dekkes, men også i lys av hvor mye huseiere, huskjøpere og folk som skal komme seg inn i boligmarkedet, faktisk skal betale av transaksjonskostnader i forhold til det å få seg en bolig. I dag er det en høy dokumentavgiftsbetaling, det er tinglysning på alle dokumentene, og vi betaler også store gebyrer til eiendomsmeglerselskapene for å gjøre disse tjenestene. Der er det heldigvis blitt mer konkurranse de senere årene, slik at man bedre kan velge produkt. Men jeg er opptatt av at dette i så fall ikke er noe man bare kan analysere ut fra kommunenes behov for dekning av inntekter, men også ut fra hvilket valg av modeller man har i forhold til hvor mange flere utgifter vi skal belaste boligkjøpere og boligselgere med. For det er jo faktisk slik at selv om spørreren stiller spørsmål om eiendomsmeglernes innhenting, så er det en jobb de gjør på vegne av en selger. De utgiftene vil bli overbelastet og gjøre boligkjøp i Norge enda dyrere enn det er.
Erna Solberg (Høyre), 2002-10-16:
La meg først få lov å peke på at så lenge staten ikke driver mottakene sine selv, kan vi ikke velge om vi vil konkurranseutsette drift av mottak eller ikke. Gjennom EØS-avtalens regler om offentlige kjøp er vi pålagt å konkurranseutsette mottaksdrift. Tilbud innhentes gjennom annonsering i et nærmere bestemt geografisk område, f.eks. innenfor et fylke eller et større område hvis det er nær en fylkesgrense. De tilbudene som kommer inn, skal vurderes etter pris, kvalitet og andre forhold som er spesifisert i konkurransegrunnlaget. Det er altså ikke bare det billigste anbud, det er også et kvalitetskrav spesifisert i det grunnlaget man har for konkurransen når man legger ut et anbud. Ved valg av leverandør skal det tas sikte på å komme frem til et mest mulig fordelaktig kjøp for staten. Derimot er det opp til staten å bestemme hva som skal kreves av standard og kvalitet. Vi vurderer derfor fortløpende innholdet i driftsreglementet, som regulerer hvilket tilbud som skal gis i mottak. Jeg vil presisere at det er viktig at vi hele tiden etterprøver om tilbudet faktisk er godt nok. Når dette er sagt, er det til enhver tid fastsatte krav til hvilken kvalitet tilbudet i mottaket skal ha. Det er UDI som kjøper av tjenester, som definerer kvaliteten på tilbudet. Hvis tilbudet som er kommet inn tilfredsstiller de kravene som er fastsatt, må UDI velge det billigste tilbudet. I neste omgang må UDI følge opp driftsoperatøren og påse at han faktisk leverer de tjenestene han har forpliktet seg til, og at kvaliteten er som beskrevet. Fordi kravene til mottaksdrift er blitt tydeligere, gjør konkurranseutsetting det lettere for UDI å etterprøve om de kravene man har stilt, faktisk innfris. Konkurranseutsetting av mottak innebærer at staten inngår kontrakt med den som kan levere et best mulig tilbud til en best mulig pris. Fordi dette er kjøp og salg av tjenester, må vi akseptere at en selger faktisk har fortjeneste. Det er faktisk heller ikke problematisk for meg så lenge tilbudet som gis i mottak, tilfredsstiller de krav som stilles, og så lenge vi kan oppleve, som vi gjør på mottakssiden, at vi har en langt bedre utvikling når det gjelder prisen der, enn det den generelle prisstigningen de senere årene tilsier. Vi får altså mer for pengene på mottaksdriften enn det man fikk tidligere, nettopp gjennom å ha brukt anbud. Avslutningsvis vil jeg nevne at vi nå arbeider med en større grad av differensiering av mottaksapparatet. I tiden fremover kan det være aktuelt å kreve bedre kvalitet i forbindelse med noen avtaler som gjelder en form for kompetansemottak, som har mer varige og bedre kontrakter enn det som er tilfellet i dag, og samtidig legge listen noe lavere for andre avtaler, som et ledd i den differensieringen av mottaksapparatet vi har, hvor vi nærmere søker å gi et tilbud som passer til vårt behov for å gi et godt tilbud, men også for å gi et tilbud som ikke virker ekstra tiltrekkende på grunnløse asylsøkere.
Erna Solberg (Høyre), 2002-10-16:
Jeg vil få lov å rette opp en misforståelse. Det finnes ikke noe som heter «skattefritt utbytte» i Norge. Det betales 28 pst. skatt på all kapitalavkastning i Norge, også utbytte, i de selskapene som produserer her. For det andre er det altså slik at vi stiller kvalitetskrav ved etableringen av mottak. Vi differensierer mellom ulike typer mottak, deretter legger vi det ut på anbud. Så skal man tilfredsstille kvalitetskravene, og UDI skal etterprøve at kvalitetskravene er tilfredsstilt. Så blir det altså konkurranse mellom de selskapene som leverer. Grunnen til at de kan levere forskjeller i kvalitet, kan f.eks. være at noen har eiendomslokaliteter som er billigere enn det andre har. Det skyldes ikke bare typen hus, altså at det er lavere kvalitet på husene, men det kan faktisk være at bygningene er eldre, at de er avskrevet, at man faktisk har kostnader som gjør at man legger inn lavere eiendomskostnader. Det betyr ikke at spørsmålet om å ha utbytte i et slikt selskap, bare er et spørsmål om kvaliteten på det tilbudet som leveres. Det kan like gjerne være at man har en billigere drift som ikke f.eks. dreier seg om personalet.
Erna Solberg (Høyre), 2002-10-16:
Noen mottak er en viktig del av integreringsarbeidet – ikke alle. Når vi nå har et differensiert mottakstilbud, er det fordi man ikke skal starte på en integreringsfase når man har åpenbart grunnløse søknader, og altså raskest mulig skal behandles og returneres. Derfor går det ikke an å si generelt at mottak i Norge skal være basert på integrering. Det har vi altså endret som struktur, fordi asylsøkernes bakgrunn og sannsynlighet for å bli har endret seg de senere årene. Noen mottak skal være en god start på integreringsarbeidet fremover. Men det henger ikke sammen med hvor mye penger de som driver mottakene, tjener på det. Det er bare SV som kan tenke på den måten at fordi noen tjener penger på å drive noe, må kvaliteten være dårlig. Jeg mener derimot at det er helt ulike driftsmuligheter som gjør at man kan tjene penger eller ikke tjene penger. For eksempel er det billigere i en del distrikter, fordi alternativkostnaden på eiendom er lavere. Det gjør at noen mottak i distriktene vil ha lavere leiekostnader, som altså gjør at de kan komme ut med et lavere anbud og likevel tjene penger. Det synes jeg er positivt i distriktspolitisk øyemed. Derfor vil det også være noen som tjener penger i den prosessen, og det er nødvendig for at noen skal stille opp.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-10-16:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «Avisen Nordlys" oppslag 8. oktober 2002 viser at to eiere av ni asylmottak tok ut 7,7 mill. kr i utbytte av driften av mottakene. Mener statsråden at dette er en forsvarlig bruk av skattebetalernes penger, og vil statsråden heller vurdere å sikre kvaliteten i mottakene fremfor å basere anbudspolitikken på «billigste» anbud, med slike konsekvenser som vi her har fått eksempler på i Troms og Finnmark?»
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-10-16:
Jeg takker for svaret. Men er det ikke statsrådens politikk at et mottak må plasseres som et viktig ledd i integreringsarbeidet, at man har en langsiktig tenkning både når det gjelder kompetanse og integrering? Det dreier seg her om at to eiere av ni asylmottak tok ut 7,7 mill. kr i skattefritt utbytte. Mitt spørsmål går på kvalitetskravene som statsråden stiller til disse mottakene. Er det ikke slik at det ikke er småpenger det er snakk om? Og selv om statsråden argumenterer med at man har fått et bedre tilbud og flere mottak for mindre penger, og at man dermed har fått kvalitet ut av pengene, hvordan kan hun hevde at dette er riktig?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-10-16:
Jeg takker for svaret. Mitt spørsmål er da: Mener statsråden – jeg vil gjenta det jeg tok opp i starten – at 7,7 mill. kr i utbytte på ni mottak er en god politikk når det gjelder mottakene man har i Norge? Mitt neste spørsmål til statsråden er: Ser statsråden mottakene som et viktig ledd i integreringsarbeidet og den langsiktige tenkningen omkring integreringspolitikk?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
Jeg skal være rask for ikke å forsinke møtet ytterligere, utover natten. Jeg er heller ikke interessert i å sitte her til morgenkvisten, men jeg innser at det til tider kan være nødvendig. Jeg synes det er uhørt at vi ikke skal få lov til å ha replikker på hovedtalsmenn. Nå har forsvarskomiteen gjennom lang tid arbeidet med en kjempestor sak for Forsvaret, og hvis vi da ikke skal kunne få lov til å gi uttrykk for her i salen hva vi mener, i replikkordskifter, synes jeg det virker nærmest udemokratisk. Så på vegne av Fremskrittspartiet vil jeg anmode om at det blir foretatt en votering i salen, og foreslår det.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
Jeg skal ikke gjenta det, men bare referere til det jeg sa i stad, og på Fremskrittspartiets vegne anmode om å få en votering i salen over hvorvidt presidentens voteringsforslag skal gjennomføres. Jeg ber om at det blir tillatt med replikker på hovedtalsmennene.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
Takk for det! Det er godt at man vet hvor man står! Jeg hadde lyst til å spørre statsråden om tørrdokk. Det står i proposisjonen: «Regjeringen legger ikke opp til å bygge en ny og utvidet dokk for fregattene i Fridtjof Nansen-klassen på HOS» – Haakonsvern orlogsstasjon.«Et eksternt konsulentfirma har kvalitetssikret dette byggeprosjektet. I sin rapport konkluderer firmaet med at det vil være klart mer økonomisk lønnsomt å leie kapasitet sivilt enn å bygge ny militær tørrdokk på HOS.»I konklusjonen står det:«Sjøforsvaret vil kjøpe nødvendige verftstjenester i åpen konkurranse på det sivile markedet.»– Allikevel har regjeringspartiene, inklusiv Høyre, i innstillingen gått inn for at det «investeres i ny og utvidet fregattdokk ved Haakonsvern» – jf. vedtakets V. Dette synes jeg er litt merkelig. Da må jeg spørre: Har statsråden forandret mening totalt? Har Regjeringen lagt seg helt flat for Arbeiderpartiet? Og hvordan skal dette forsvares overfor verftsindustrien langs kysten? Hvordan kan dette forsvare Høyres grunnsyn overfor det private næringslivet? Her blir det altså snarere tvert imot lagt opp til et monopol. Jeg må også spørre: Føler statsråden seg særlig bekvem i denne situasjonen?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
Jeg har også, som jeg gjorde i mitt innlegg, lyst til å kritisere statsråden for behandlingen av JFS-prosjektet. Jeg syns det har vært en uryddig behandling, og det har jeg som sagt tidligere gitt uttrykk for. Jeg har bare lyst til å nevne kort det som jeg spurte om i den åpne høringen. Det ser altså ut som det er 84 pst. av utviklingskontraktene som allerede er gitt til USA, at det ytterligere er gitt 10–12 pst. til Storbritannia, og at enkelte andre land som Nederland og Israel som har gode kontakter med våpenindustrien i USA, antakeligvis har fått litt allerede, og da er det jo et stort spørsmål om hva som blir igjen til norsk industri, og hva en gjenkjøpsavtale egentlig vil inneholde. Så har jeg også lyst til å si litt om St.meld. nr. 17 for 2001-2002, om samfunnssikkerhet, som skulle vært behandlet her i dag, og det ville vært en stor fordel om den hadde blitt det, men dessverre har det ikke blitt sånn. Disse to sakene, St.meld. nr. 17 og den proposisjonen vi behandler i dag, henger jo på en måte sammen. I media har det vært kritisert at dette ikke har skjedd, og media har lagt skylden på Stortinget, eller komiteen, for den saks skyld. Det syns jeg er helt galt. Grunnen til at den ikke behandles i dag er jo at flertallet i komiteen har bedt om at saken utsettes for å få mer substans i dette, og det er også grunnlaget for at Fremskrittspartiet foreslo at hele meldingen skulle sendes tilbake, fordi vi syns den rett og slett var for dårlig, og at den ikke inneholdt substans overhodet. Nå ble justisministerens anseelse reddet av komiteflertallet som foreslo som sagt å utsette saken til oktober. De som foreslo det, tror jeg også egentlig innerst inne hadde hatt lyst til å sende hele saken tilbake. Det er Regjeringens ansvar å trekke konklusjoner og ikke la dette henge i luften slik det er gjort i denne meldingen. Man inviterer rett og slett til stortingsregjereri, og det er gjort her, og det har imidlertid ikke vært noe annet alternativ.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2002-06-19:
På vegne av representanten Åsa Elvik og meg sjøl vil jeg fremme forslag om at omsetning av oppdrettstorsk skal legges inn under råfiskloven. Og på vegne av representantene Eli Sollied Øveraas, Morten Lund og meg sjøl vil jeg fremme et forslag om en utredning av markedsmakt knyttet til de norske matvarekjedene.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-19:
På vegne av representantene Olav Akselsen, Rune J. Skjælaaen og meg selv vil jeg sette fram forslag om tiltak for å opprettholde næringsvirksomhet og bosetting i Odda og Indre Hardanger.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
På vegne av representanten Per Erik Monsen og meg selv vil jeg fremme forslag om fjerning av hk-avgiften på motorer for fritidsbåter.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
La meg først på forsvarskomiteens vegne beklage den situasjonen som har oppstått. Vi bestilte vel 19. juni i begynnelsen av februar, og vi har også spart Stortinget for at stortingsmeldingen om samfunnssikkerhet behandles i dag. Arbeiderpartiet vil likevel etter en totalvurdering anbefale våre medlemmer å støtte presidentens opplegg.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
Jeg vil slutte meg til det statsråden avsluttet med. Jeg tror vel også at den prosessen som har ført fram til dette forliket, har vært løsningsorientert, som statsråden sa, og har da også gitt resultater. Det er vel også slik med oss jenter at vi er litt sta på å få ting til. Det lyktes vi med, selv om det av og til var litt tøft. Jeg har et helt annet spørsmål til statsråden. Nye jagerfly skal anskaffes om ca. 15 år. Jeg sa i mitt innlegg at jeg ikke nå er beredt til å ta standpunkt til hva slags fly som skal kjøpes – den teknologiske utviklingen tatt i betraktning. Det er altså 15 år til. Departementet har nå besluttet å videreføre en utviklingsavtale med Joint Strike Fighter fra 1996, og jeg vil presisere at jeg er innforstått med at dette er Regjeringens myndighetsområde. For Arbeiderpartiet er det helt avgjørende at norsk industri kan kobles inn i dette utviklingsprogrammet, som i planperioden vil beløpe seg til 300 mill. kr – altså i inneværende fireårsperiode, som vi nå vedtar rammene for. Vår mening er at dersom norsk industri ikke får det nødvendige engasjement, skal avtalen termineres raskt, slik avtalen også åpner for. Men jeg ser helt klart at hvis vi ikke er med, vil i hvert fall ikke norsk industri komme inn her, og da vil nederlandsk industri nyte godt av dette. Jeg vil også spørre om Regjeringen fortsatt vil følge opp utviklingen av alternativene, som vel er franske Rafale og europeiske Eurofighter.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
Det er noen trykkfeil i innstillingen. Noe er rettet opp i en beriktiget utgave, som vel foreligger ut på formiddagen i dag. La meg henlede oppmerksomheten på side 15, tredje avsnitt under komiteens merknader, der nest siste og siste setning vel i beste fall er smør på flesk. Det er altså siste setning som skal stå, mens nestsiste setning skal ut. Så har jeg et par kommentarer til ting som har vært tatt opp i debatten. La meg si til Bredvold: Hva er det Fremskrittspartiet mener skal være på Haslemoen? Er det ikke nå en ny runde med seigpining som Fremskrittspartiet ønsker å sende Våler kommuner ut i? Det verste som skjedde i fjor, var jo at Haslemoen ble vedtatt opprettholdt uten at noen sa hva som skulle være der. Det har bl.a. ført til at Våler kommune ikke har fått de omstillingsmidlene som de kunne fått. Det er vel nå på høy tid at man forsøker å finne andre aktiviteter å legge til Haslemoen, slik at man får en avklaring av nettopp Haslemoen. Så tok representanten Bjørklund opp i sitt innlegg dette med kammerlåser på heimevernsvåpen. La meg først understreke at vi alle har et klart politisk ansvar for å forebygge og hindre at slike tragiske hendelser som drapene på Geilo finner sted. Videre må vi også vurdere hva slags tiltak som er mest effektive for at slike skytetragedier ikke skal gjenta seg. Komiteflertallet tror altså ikke bruk av kammerlåser er den mest effektive måten å forebygge ulykker på. HV-nemndene har et ansvar. Det samme har helsevesenet, og ikke minst er et samarbeid mellom helsevesenet og Politiet viktig. Jeg vil vise til at komiteen går inn for en utredning av Heimevernets fremtidige struktur og organisering. Her vil spørsmålet både om spesialstyrker, 016-styrker, forholdet mellom tettbygde strøk og Bygde-Norge og spørsmålet om våpentype f.eks. kunne tas opp. Kanskje er det bare spesialstyrkene som skal ha våpen hjemme. Kanskje Heimevernet i byene skal ha samme våpentype som Politiet og ikke det Heimevernet har i dag. I hele tatt: Det er en del ting som vi mener bør være med som del av den utredningen som skal skje av Heimevernets fremtidige struktur. Jeg kan også bare for ordens skyld gjenta, siden Bredvold listet opp en del ting som skulle kuttes ifølge proposisjonen: Arbeiderpartiet støtter de fleste av disse, men det er da jammen slik at det i dag er enstemmighet i Stortinget om å opprettholde støtten til Det Frivillige skyttervesen, og det er heller ikke flertall for forslaget om passiv rullering. Bare så det ikke er noen misforståelse om hva som står i innstillingen.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
La meg bare først få understreke det jeg sa både i mitt innlegg og i min replikk til statsråden, at vi naturligvis ikke har tatt noe standpunkt til flykjøp som skal komme i 2015 eller i 2017. Den teknologiske utviklingen gjør at det er helt umulig. Når det gjelder den utviklingsavtalen som nå er inngått med Joint Strike Fighter, har vi også sagt at den avtalen kan termineres dersom det viser seg at vi ikke får norsk industri inn i dette programmet. Jeg har også sagt helt klart at jeg mener da at den skal termineres. Jeg vil også vise til at statsråden har sagt at hun vil komme tilbake til komiteen til høsten med en redegjørelse om hvor langt hun har kommet i arbeidet nettopp med å involvere norsk industri, noe som for oss er helt vesentlig. Men la meg legge til at hvis vi ikke går inn i denne avtalen, har i hvert fall norsk industri ingen muligheter. Jeg gjorde det også klart i mitt innlegg at jeg stilte meg åpen til at man eventuelt går inn i utviklingsavtale med andre produsenter. Så dette spørsmålet om flykjøp må nødvendigvis være åpent, og da er det også klart at det må legges fram en proposisjon om det når den tid kommer. Så vil jeg i grunnen bare avslutningsvis si at det er en historisk forsvarsavtale som nå ligger til votering i dag. For første gang får Forsvaret en bindende ramme og en bindende struktur over en fireårsperiode. La meg understreke at Arbeiderpartiet stemmer for en ramme på 118 milliarder kr for fireårsperioden som sikrer en synkronisering mellom struktur, volum og finansiering. Det sikrer forutsigbarhet og stabilitet, det fører til at Forsvaret vet hva de kan planlegge. Så har det vært uenighet mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet på ett punkt, og det er at vi ønsket en forskyvning av hele eller deler av tillegget for inneværende år til 2003, som vi mener er det kritiske året. Vi tar selvfølgelig kveldens vedtak eller nattens vedtak, eller hva det blir, til orientering. Vi vil legge det resultatet til grunn og sørge for i de neste ordinære budsjettene at Forsvaret får til sammen 118 milliarder kr i inneværende planperiode. Det betyr at de neste forsvarsbudsjettene vil være svært forutsigbare. Det er nettopp den roen, nettopp den stabiliteten som Forsvaret nå trenger i den største omstillingsperioden i Forsvaret etter krigen.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
Forsvarskomiteens flertall har vurdert denne saken på et prinsipielt grunnlag. Flertallsinnstillingen er også bifalt av de samme partier i utenrikskomiteen, som har hatt saken til gjennomgang før endelig avgjørelse. Slik Dokument nr. 8-forslaget fra SV er utformet, og slik forslaget fra mindretallet – SV og Senterpartiet – også er utformet, er det faktisk slik at man sier at det ikke er mulig å kjøpe forsvarsmateriell fra land som «er i krig eller borgerkrig, eller hvor krig eller borgerkrig truer». Ja, det er mulig vi kommer opp i definisjonsproblemer. Men hvis vi da tolker vedtaket i NATO den 12. september i fjor, hvor man i henhold til artikkel 5 vedtok å gå inn i den brede koalisjonen mot terrorisme, hvor også Norge deltar i Operation Enduring Freedom, kan det da settes spørsmålstegn ved hvorvidt man med et slikt forslag som det som ligger her, kunne ha kjøpt våpen fra Kongsberggruppen, eller fra noen andre NATO-land for den saks skyld. Så i utgangspunktet er det jo helt umulig å støtte dette vedtaket, på et prinsipielt grunnlag. Så vil jeg nok legge til at i enhver slik sak må man også ha en vær varsom-plakat. Det har statsråden nylig redegjort for. Hun sa at det vil være tilfeller hvor våpenkjøp kan sies å være «politisk følsomt», og i slike situasjoner skal saken legges fram for politisk ledelse. Det er det innkjøpsregimet vi har, og det er det innkjøpsregimet komiteens flertall mener vi fortsatt skal ha.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-19:
Det ble appellert til nødvendig seriøsitet i behandlingen av Stortinget. Det er SV helt enig i. Derfor mener vi at det burde vært vurdert et opplegg med kortere taletid, slik at en kunne ha beholdt replikkene, fordi det er viktig at de ulike synspunktene kommer klart fram i en så stor sak som dette, som dreier seg om 118 milliarder kr. SV vil i mangel av et alternativ med kortere taletid derfor stemme for forslaget fra Fremskrittspartiet.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-06-19:
Bare helt kort: Jeg vil be Senterpartiets stortingsgruppe om også å støtte forslaget fra Fremskrittspartiet.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-06-19:
Årsaken til at vi går bort fra det gamle luft til luft-konseptet og over til et annet konsept – jeg husker ikke navnet som forsvarsministeren brukte, men det spiller ingen rolle – er jo en internasjonal orientering. Jeg har problemer med å se for meg en situasjon hvor vi skulle bruke norske jagerfly til luft til bakkemål på norsk territorium. Men det kan vi kanskje komme tilbake til litt senere i debatten. Jeg har to andre spørsmål som jeg gjerne vil ha statsrådens synspunkt på. Det ene er følgende problemstilling: Det er en del ting vi må ha innenfor Forsvaret, og så er det en del ting som er kjekt å ha. La meg gi et eksempel på ting vi må ha: Vi må ha personell hvis vi skal ha et norsk forsvar. Eksempel på ting som er kjekt å ha, er kort vei til Stortinget. Jeg forstår at statsråden har lagt betydelig vekt på det siste når hun vil integrere den nye forsvarsledelsen i Forsvarsdepartementet på Akershus festningsområde. Mitt første spørsmål til forsvarsministeren er: Synes forsvarsministeren det virkelig er fornuftig å satse minimum 300 mill. kr på et kjekt å ha-prosjekt som innebærer kort vei til Stortinget, i den ressurssituasjonen Forsvaret vil være i, også med det forliket som blir inngått i dag? Mitt andre spørsmål til forsvarsministeren går på Heimevernet. Regjeringen foreslo i proposisjonen passiv rulleføring av 23 000 mann og en reduksjon i bevilgningene på 630 mill. kr. Flertallet sier at vi ikke skal ha passiv rulleføring. Vi skal opprettholde tallet på 83 000 mann, og vi skal, som Regjeringen foreslår, kutte 630 mill. kr. Kan forsvarsministeren være snill å beskrive hvilke konsekvenser det vil få at mannskapsstyrken på 83 000 skal opprettholdes med et budsjett som er 630 mill. kr lavere?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-06-19:
Forsvarsministeren sa i sitt innlegg at HV har hatt innvendinger mot det forslaget som Regjeringen har fremmet, og at vi må være åpne for å lytte til de innvendingene som HV har kommet med. Generalinspektøren for Heimevernet var såpass klar på punktet om passiv rulleføring at det nesten må kunne karakteriseres som oppsiktsvekkende når han sa at det ville være umulig å gjennomføre de oppgaver som HV skulle ivareta, med den form for passiv rulleføring. Jeg må si at det kanskje hadde vært en idé om forsvarsministeren hadde valgt å lytte til HV før proposisjonen ble framlagt, og ikke etter, men la nå det ligge i denne omgang. Det som imidlertid gjør meg enda mer urolig, er at forsvarsministeren ikke gjør noe som helst forsøk på å svare på mitt spørsmål om hva slags konsekvenser det vil få for HV at man nå vedtar at styrken på 83 000 mann skal opprettholdes uten noen form for passiv rulleføring, samtidig som statsrådens forslag om å redusere bevilgninger til HV på 630 mill. kr skal gjennomføres. Det vil jeg tro at statsråden må ha gjort seg noen tanker om, og i det minste – når hennes eget parti også står bak et slikt kutt – før stortingsbehandlingen hatt en prat med forsvarssjefen og etatssjefen for Heimevernet om hva som vil bli konsekvensene av dette, og ikke nå si at dette skal vi bare lydig gjennomføre. Det er selvsagt Regjeringens plikt å gjøre det. Men jeg forutsetter at det har vært en viss kontakt mellom regjeringsfraksjonen og partiene som utgjør et flertall her på Stortinget, i forhold til realismen i gjennomføringen av et slikt vedtak og konsekvensene av det. Så jeg syns ikke på noen som helst måte jeg fikk et tilfredsstillende svar på det spørsmålet. Så sa forsvarsministeren i replikkrunden, med hensyn til valg av framtidig kampfly, at industri og industrikontrakter vil være viktig ved anskaffelse av nye fly, men at militære kapasiteter vil komme til å være avgjørende. Jeg hører at forsvarsministeren gang på gang gjentar at det ikke er gjort noe valg med hensyn til hva slags fly man skal satse på. Det tar jeg til etterretning, og det må også være slik, fordi denne saken må legges fram for Stortinget. Det er en av de største sakene som vi har hatt når det gjelder forsvarsinvesteringer, og det skulle bare mangle at ikke den beslutningen skal tas på et senere tidspunkt. Samtidig er det ingen tvil om at det blir lagt føringer når man nå velger å bruke 1 milliard kr. Det som er situasjonen, er, så vidt jeg forstår, at amerikanerne har sagt: Dere får gå inn i programmet og forplikte dere til å være med framover. Dere skal få mulighet til å si opp denne avtalen, men dere må gå inn i programmet først, så skal vi vurdere hvorvidt norsk industri skal få leveranser. Man har ikke sagt: Hvis dere går inn, skal norsk industri få leveranser. Så mitt spørsmål til statsråden blir: Kan statsråden være snill å klargjøre for oss hvorfor JSF da bør velges ut fra militære kapasiteter. For jeg går ut fra at det var det statsråden la vekt på når hun formulerte seg på den måten, i og med at det vel er kjent at en av de europeiske leverandørene har strukket seg mye lenger når det gjelder industrielle avtaler.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-06-19:
Først til Bjørn Hernæs. Hvis representanten Hernæs" kommentar til presidenten ved møtets start i morges var ment som en kommentar til presidentens forslag til debattopplegg, er for så vidt det greit, men da vil jeg nok en gang minne representanten Hernæs om at han stemte for å innskrenke taletiden. På den bakgrunn var det vel kanskje ikke så rart at min kommentar kom. De korte sekundene jeg har igjen, har jeg lyst til på nytt igjen å rette søkelyset mot Heimevernet, for jeg syns ikke det på langt nær er gitt tilfredsstillende svar. Det er mulig det ikke går an å komme lenger i dagens debatt. Men det GIHV var helt klar på, var at man så det som et langt bedre alternativ å få en mannskapsstyrke på 60 000 mann enn å skulle ha en passiv rulleføring av de eldste årsklassene. Det flertallet har gjort nå, er at man har sagt at vi skal ikke ha passiv rulleføring, og vi skal ikke ha 60 000 mann. Vi skal derimot opprettholde 83 000 mann, som var fjorårets vedtak. Det er en vesentlig forskjell på det og det som GIHV har sagt, og på den bakgrunn burde det være mulig i det minste å gi en indikasjon på konsekvensene for Heimevernet.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-06-19:
Evje og Hornnes kommune er en av de kommunene i landet som har blitt aller mest berørt av den forsvarsomstillingen som vi nå er i gang med. Jeg tror jeg må si at kommunen har ikke våknet nå, som saksordfører sa. Kommunen har drevet et aktivt og engasjert arbeid helt fra vedtaket om nedleggelse av Evjemoen leir ble gjort, for å få til et omstillingsarbeid, bl.a. et omstillingsarbeid basert på å utnytte de lokaliteter og de muligheter som ligger i Evjemoen leir. På den bakgrunn kan jeg veldig godt forstå Evjemoens engasjement. Jeg skulle selvfølgelig i utgangspunktet ha ønsket at mitt opprinnelige forslag hadde fått tilslutning for å gi et håndslag til et lokalsamfunn som er sterkt berørt. Når ikke det er mulig, er jeg likevel fornøyd med at det er en så nær som enstemmig komite, med unntak av Fremskrittspartiet, som ber statsråden på nytt å se på mulighetene for at Evje og Hornnes kommune kan få deler av leiren, eller at man kan gå igjennom situasjonen for kommunen på nytt. For meg er det imidlertid ikke tilstrekkelig å håpe på at stasråden tar initiativ, slik som saksordfører var inne på. Jeg forventer at statsråden tar et initiativ i tråd med det som er flertallets innstilling. Jeg kunne gjerne ha tenkt meg å få en kommentar fra statsråden om hva hun akter å gjøre i saken videre framover.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-06-19:
I utgangspunktet har SVs talere redegjort på en tilfredsstillende måte for bakgrunnen for at også Senterpartiet er med på det forslaget som er fremmet av SVs representant i debatten i dag. Når jeg likevel finner grunn til å ta ordet, er det på bakgrunn av representanten Hagens innlegg. At Fremskrittspartiets leder får seg til å si at det er «knekkende likegyldig» hvem vi kjøper våpen fra, bare vi får de beste våpnene, er mildt sagt oppsiktsvekkende. Betyr det at det er knekkende likegyldig for Fremskrittspartiets leder om det norske forsvar kjøper våpen fra eksempelvis et militærdiktatur i vedvarende borgerkrig og med vedvarende overgrep mot egen befolkning? Man skal altså nærmest kunne tillate noen å prøve ut nye våpen på sin egen befolkning for å se om dette er det beste våpenet vi kan få, for deretter å kjøpe det. Underforstått må Carl I. Hagen oppfattes på den måten når han presterer å si at det er knekkende likegyldig hvem Norge kjøper våpen fra, bare vi får det beste. Det er en påstand så uhyrlig at for meg er det interessant å høre om resten av flertallet i denne saken deler Carl I. Hagens resonnement, at det er knekkende likegyldig hvem vi kjøper våpen fra.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-06-19:
Senterpartiet er ikke representert i kontroll- og konstitusjonskomiteen, og jeg skal kort redegjøre for vårt syn i den saken som har vært berørt av de fleste her, nemlig oppsigelsen ved Forsvarets overkommando. Representanter fra regjeringspartiene og Arbeiderpartiet har i debatten sagt at Stortinget bør «holde fingrene av fatet» så lenge en sak går for retten. I prinsippet er jeg enig i at det skal svært mye til for at Stortinget skal blande seg inn i saker som går for rettsapparatet, og saker som Regjeringen har til behandling på en eller annen måte. På prinsipielt grunnlag er jeg enig i dette. Men jeg må si at i denne spesielle saken er det mye som tilsier at Stortinget bør fravike en slik praksis, ikke minst det faktum at EOS-utvalget både har vært klare i sin kritikk av saksbehandlingen, at saken er avsluttet fra EOS-utvalget og dermed ligger i Stortinget, og at Stortinget dermed også er nødt til å forholde seg til den innstillingen som er gitt fra utvalget. Enhver annen konklusjon herfra vil være å underkjenne EOS-utvalgets posisjon som kontrollorgan overfor Regjeringen. Så etter min oppfatning kan ikke Stortinget toe sine hender og skyve en anke til en høyere rettsinstans framfor seg, på den måten som flertallet velger å håndtere denne saken. Jeg legger også vekt på at staten har gått på et klart tap i byretten, som da har besluttet at vedkommende skal ha stillingen tilbake. I og med at Senterpartiet ikke er representert i komiteen, har vi selvsagt ikke hatt den samme innsikt i alle sakens dokumenter som de øvrige partiene har hatt. Men jeg legger merke til at komiteens leder bruker meget sterke ord i sin kritikk av Regjeringens håndtering av denne saken. Meget sterke ord er brukt fra komiteens leder, og det er også brukt sterke ord i merknadene fra et mindretall i komiteen. Denne saken har versert over lang tid, og jeg må si at Stortinget bør ikke sette seg i en situasjon hvor det å ta fra noen sikkerhetsklarering blir brukt som et verktøy for å frata personer stillingen. At man da på toppen av det hele opplever at regjeringsadvokaten i sin anke argumenterer med at det finnes ingen stilling i Forsvaret som ikke krever sikkerhetsklarering, at Forsvaret ut fra hensyn som må være opplagt, ikke kan ha tjenestemenn uten sikkerhetsklarering, viser at det å frata enkeltpersoner eller ansatte sikkerhetsklarering er en enkel måte å kvitte seg med brysomme personer på, for da har man pr. definisjon ikke et arbeid å gå til. Det er også noe av det som er lagt til grunn i den anken som er fremmet, så vidt jeg forstår, og som er mulig for alle å få innsyn i. Den er da også oversendt til de øvrige partene i denne konflikten. Jeg vil bare kort til slutt anbefale Senterpartiets gruppe å stemme for fellesforslag fra Fremskrittspartiet og SV, og også stemme for forslag fra Fremskrittspartiet.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-06-19:
Jeg synes statsråden har redegjort på en grei måte for de tiltak som er iverksatt for å forbedre saksbehandling og prosedyrer i departementet i denne type saker. Men det var et av Ågot Valles spørsmål som ble stående ubesvart fra statsrådens side, og som jeg gjerne vil tillate meg å gjenta. Statsråden sa at vedkommende var tilbudt en stilling i Forsvaret. Men i anken til lagmannsretten står det følgende: «Det å være sikkerhetsklarert er imidlertid et krav til enhver stilling i Forvaret» – på det nivå som denne personen befinner seg – «– og for øvrig til nesten absolutt enhver stilling i Forsvaret. Tingretten uttaler på side 19 at «Med de kvalifikasjoner han besitter, er det etter det opplyste mulig å gi ham arbeidsoppgaver som reelt ikke krever sikkerhetsklarering". Dette må anses å være feil i bevisvurderingen. Som nevnt finnes ingen slik stilling i Forsvaret. Forsvaret vil – ut fra hensyn som bør være opplagte – ikke ha tjenestemenn uten sikkerhetsklarering.» Hvis det er slik, som statsråden hevder, at vedkommende er tilbudt stilling i Forsvaret, hvorfor har man da dette punkt med i anken til lagmannsretten?
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2002-06-19:
Eg deler det synspunktet som representanten Andersen hadde, at det hadde vore ønskjeleg å behalde replikkar og heller korte inn på taletida. Eg synest det er leit at presidenten ikkje på førehand har teke kontakt med gruppene, slik at vi faktisk kunne ha fått drøfta akkurat den situasjonen. Ut frå Presidentskapet sin situasjon og presidenten sin situasjon vil eg likevel tilrå Kristeleg Folkeparti si gruppe å stemme for forslaget frå presidenten. Men eg synest at når ein i ei så stor sak avvik frå det som folk har rekna med skal vere opplegget, hadde det vore ønskjeleg at vi hadde vorte kontakta om det på førehand.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2002-06-19:
Prinsipielt har jeg den mening at dette huset bør få diskutere sakene grundig og inngående, og at man ikke bør gripe inn og begrense taletiden i Stortinget. Jeg aksepterer også det som presidenten her har sagt, at dette vil være et problem knyttet til dagen, men jeg understreker at det hadde vært en stor fordel, slik også representanten Lilletun var inne på, om dette hadde vært tatt opp med de parlamentariske lederne, slik at man kunne ha avklart det internt i gruppene. Da hadde vi kanskje unngått en del av den debatten som nå er.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2002-06-19:
President!
Oddvard Nilsen (Høyre), 2002-06-19:
Bare for å unngå misforståelser: Jeg vil oppfordre Høyres og Venstres representanter til å stemme for presidentens forslag til votering.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2002-06-19:
Tatt i betraktning at det foreligger en innstilling som bakgrunn for denne debatten, kunne vi vel strengt tatt droppet hele debatten, så hadde vi spart enda mer tid.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2002-06-19:
Det er brakt mange interessante sider inn i denne debatten, og sannelig har man ikke også denne gang klart å bringe en kvinnedimensjon inn i debatten. Jeg tror det fortsatt skal være lov å ha mannlige soldater, men det har liksom vært en påstand her om at kvinner er mer løsningsorienterte enn vi menn. Jeg må, liksom for ordens skyld, få minne om at det også har vært noen menn med i denne prosessen som har funnet sin løsning. Det har skjedd mye rart de aller siste årene for oss som har levd noen år. Så for å forebygge enhver misforståelse har jeg lyst til å understreke at jeg er mann, fullt og helt.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2002-06-19:
Odd Roger Enoksen hadde et innlegg tidligere i dag hvor han klarte å få det til at jeg ikke ønsket en debatt. Med all mulig respekt tror jeg presidenten oppfattet hva jeg foretok, nemlig et forsiktig forsøk på å si at det hadde vært greit hvis vi kunne hatt denne debatten i noe større omfang enn det som ble den til del. Men når viljen til å lytte muligens er fraværende, kan man vel kanskje komme frem til de konklusjonene som representanten Enoksen gjorde. Ellers sier han at dette må være tidenes mageplask for Høyre. Det er i så fall en definisjon på mageplask som jeg ikke kjenner meg igjen i. Dette er, som statsråden understreket, en gledens dag for Høyre. Vi har fått til et forsvarsforlik som gir forutsigbare rammebetingelser for fire år. Vi har fått til et forlik som innebærer det høyeste forsvarsbudsjett vi har hatt siden den kalde krigens tid, og vi har fått til et forlik som opprettholder Forsvarets operative evner. Ikke minst har vi fått til et forlik som ivaretar både hensynet til landforsvar av Norge og deltakelse i internasjonale operasjoner i henhold til de forpliktelser og de interesser vi har innenfor NATO-samarbeidet. Jeg har også lyst til å nevne veldig kort et par av de tingene som ellers har kommet opp i debatten. Representanten Halvorsen er svært fornøyd med Arbeiderpartiets medvirkning. Han glemmer helt å minne om at den proposisjonen som hans regjering la frem, innebar at man ikke skulle videreføre MTB-våpenet bl.a. Når han nå er fornøyd med at HV blir styrket, må jeg kanskje få minne om at det var Arbeiderpartiets regjering som foreslo å bygge HV ned til 60 000 mann, mens vi, både i vedtaket i fjor og gjennom det forente vedtaket som vi nå står sammen om, har fått til at HV videreføres med full styrke på 83 000 mann. Jeg vil også igjen understreke at Det Frivillige skyttervesen har en samlet støtte i Stortinget.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2002-06-19:
Stortinget vedtok i fjor at Haslemoen skulle videreføres inntil videre. Når en utredning i regi av Østerdalen garnison konkluderer med at forsvarsledelsen ikke finner det forsvarlig å serve mer enn to leirer i Østerdalen, er det helt naturlig og riktig at Regjeringen og stortingsflertallet inntar det standpunktet som vi nå gjør. Ellers har jeg lyst til å si – ikke minst relatert til Eirin Faldets innlegg – at Hedmark Arbeiderparti har spilt en spesiell rolle i forsvarssammenheng, med motstand mot sitt eget parti på alle felt i skytefeltsaken og også i Haslemoen-saken. Hvis jeg fikk lov til å gi et godt råd nå, tror jeg det ville være at Våler kommune og også Våler Arbeiderparti ville tjent på å legge seg på en samarbeidslinje overfor storting og regjering og vurdere om den språkbruken de har lagt seg til, tjener Haslemoens interesser og Forsvarets interesser.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-19:
Dette gjelder det kampflyprosjektet som har vært omtalt den senere tiden. Israel har vært tungt involvert i JSF-prosjektet både på myndighetssiden og gjennom israelsk industri i den første fasen av dette prosjektet. Israelske myndigheter har bedt om fortsatt deltakelse i fase 2, på samme måte som Norge, og det ligger store forventninger fra israelsk side i dette. Er statsråden fremdeles av den oppfatning at Israel har fått nei til å bli med i neste fase av dette prosjektet, og har statsråden ingen betenkeligheter med at norsk industri inviteres, riktignok uten garantier, til å levere teknologi til et prosjekt der israelsk industri og israelske myndigheter er tungt involvert? Et annet spørsmål blir: Utfordrer ikke dette våre eksportregler på det området på en slik måte at Stortinget bør konsulteres videre før utviklingsavtale inngås? Dessuten må jeg på nytt spørre forsvarsministeren, siden hun selv brakte opp spørsmålet: Hvilke operative krav skal stilles til de flyene vi skal kjøpe om 15 år? Er det dagens ønske om å bidra i flere internasjonale operasjoner i framtiden som veier tyngst, eller er det ønsket om å styrke kapasiteten i forhold til bakkebombing som veier tyngst for forsvarsministeren?