trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2016-11-15:
Det er bred enighet om det meste i denne langtidsplanen. Den varsler en enda sterkere vekst i bevilgningene i forsvarsbudsjettene framover enn det vi har hatt i årene bak oss. Jeg tror vi bør erkjenne at det kan bli krevende – men det er nødvendig. Likevel: Jeg har lyst til å advare mot at man blir litt for euforiske, slik som representanten Øyvind Halleraker etter min mening ble da han sa at vi «bygger opp igjen landets forsvarsevne». Vi har styrket landets forsvarsevne hele det siste tiåret. I 2005 var forsvarsbudsjettet på under 30 mrd. kr. Neste år blir det på over 50 mrd. kr. Det er en økning på over to tredjedeler. I disse årene er det investert i nytt utstyr, fra kokekar og ski til fregatter og nye jagerfly. Hæren er styrket. Det er ikke nå vi starter å bygge opp igjen landets forsvarsevne. Det startet vi med da vi gikk i gang med den store omstillingen av Forsvaret fra århundreskiftet, fra et invasjonsforsvar til et innsatsforsvar. Så er det fortsatt behov for endringer og omstilling, i lys av den sikkerhetspolitiske situasjonen, den teknologiske utviklingen og økonomiske utfordringer. Jeg sier dette fordi jeg tror vi skal være litt edruelige i debatten om Forsvaret. Vi har fått mange reaksjoner i det siste hvor det ofte brukes betegnelser som kan tyde på at det er en uro hos mange som det etter mitt skjønn ikke er grunnlag for. Det er helt avgjørende at vi får økonomisk sett bærekraftige strukturer. Hvis ikke undergraves den militære forsvarsevnen. Nødvendige omstillinger utsettes i noen av de alternative forslagene her. Da blir de mer omfattende, og ofte mer smertefulle, når de må tas. Mellompartienes opplegg innebærer å gå i denne fella. De frykter at den effektiviseringen Forsvaret selv skal bidra med, er for optimistisk – og den er krevende. Men samtidig vil de beholde flere av basene. Det krever mer penger og gjør effektiviseringen enda mer utfordrende. Likevel foreslår verken Venstre eller Kristelig Folkeparti mer penger til Forsvaret i sine alternative budsjetter, og det gjenstår å se hva Senterpartiet foreslår. Man har varslet en økt bevilgning. Jeg er også glad for enigheten om at vi skal sikre tilstrekkelig helikopterstøtte til spesialstyrkene, som jo er Hæren i sør, og at det også skal sikres nødvendige helikoptre til Hæren i nord. Det kan hende denne studien vi skal ha, tilsier at de helikoptrene skal være av en litt annen og kanskje bedre kapasitet enn det Bell-helikoptrene er.
Peter Frølich (Høyre), 2016-11-15:
I forhandlingene om langtidsplanen er det ofte slik at partiene dras mellom hensynet til de fagmilitære rådene og gjerne distriktspolitiske eller sysselsettingspolitiske hensyn på den andre siden. Jeg oppfatter det slik at Kristelig Folkeparti står litt i spagat mellom disse hensynene. De støtter en god del av forslagene – og i langt større grad enn de andre i mindretallet. Det fortjener Kristelig Folkeparti honnør for. Men det er også en del andre forslag, som i litt for stor grad preges av lokalpolitiske hensyn. Det er allerede nevnt en del eksempler. Jeg har lyst til å trekke fram igjen Kystjegerkommandoen, der flertallet åpner for spennende løsninger om en mulig framtidig omorganisering og samordning med f.eks. spesialstyrkene, mens Kristelig Folkeparti låser seg i større grad til å sementere både struktur, baselokalisering osv. Det overrasker meg litt at Kristelig Folkeparti ikke ønsker å være med på det. Generelt vil jeg si at Stortinget må gi større rom for fagmilitære beslutninger. Det er derfor jeg er litt overrasket over at Kristelig Folkeparti velger å binde seg såpass mye, både i basespørsmål og ved at de ikke gir mer rom for de fagmilitære endringene.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2016-11-15:
En rød tråd i proposisjonen – noe som Arbeiderpartiet for øvrig er sterkt skeptiske til – er at vedlikehold og andre sivile oppgaver i Forsvaret skal settes ut til private. Rent bortsett fra at dette trolig er en del av en politisk ideologi, uten hensyn til sikkerhet – hvem skal egentlig håndtere gradert materiale i Forsvaret? Nå har vi fått med oss regjeringspartiene på å opprettholde verkstedet i Horten, som jo bl.a. håndterer spesialstyrkene på Vealøs, men Arbeiderpartiet og SV har lagt inn en ganske sterk merknad der vi påpeker nettopp dette med privatisering og beredskap og er veldig skeptiske til den utviklingen vi ser i Forsvaret. Vi registrerer at Senterpartiet ikke er med på denne merknaden, og jeg vil spørre representanten Navarsete: Hva mener hun og Senterpartiet om denne typen privatisering?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2016-11-15:
Først til kommentaren fra Solhjell om kampfly. Er det ikke slik at en endret sikkerhetspolitisk situasjon, og ikke minst ansvaret vårt for store havområder, tilsier at vi må ha disse kampflyene? Så til en annen sak. Da Stortinget behandlet Gjørv-kommisjonens innstilling – det var den kommisjonen som gikk igjennom beredskapen etter 22. juli, for ikke å snakke om manglende beredskap – var det en forutsetning fra Stortinget at det skulle være forsvarshelikopter på Rygge for å sikre frakt av og støtte faktisk både til spesialstyrkene og til beredskapstroppene i politiet ved et mulig nytt terrorangrep mot Oslo og hovedstadsregionen, eller østlandsregionen. Hva er SVs løsning for å gi spesialstyrkene helikopterstøtte?
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2016-11-15:
Som vi har hørt flere framheve i debatten i dag, er det satt av betydelige midler til Heimevernet og Hæren i langtidsplanen – en stor økning både til investeringer og drift og til nye kapasiteter som jegerkompaniet ved GSV. Da er det nesten uforståelig at Senterpartiet kan hevde at det er landmakten som er taperen – at Hæren og Heimevernet er nedprioritert. Det rimer også veldig dårlig med den stemningen jeg møter lokalt, som i Stjørdal, der Senterparti-ordføreren Vigdenes jubler over styrkingen av Heimevernet og Værnes garnison. I neste års budsjett legger vi opp til en større økning på ett år enn den økningen regjeringen som Senterpartiet satt i, prioriterte på åtte år. Jeg minner også om at Senterpartiet i regjering la ned fire heimevernsdistrikt fra 2007. Synes Senterpartiet likevel fortsatt at det er rimelig å påstå at Hæren og Heimevernet er nedprioritert i langtidsplanen, og har man glemt det man selv gjennomførte å kutte i Heimevernet da man satt i regjering?
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2016-11-15:
I mer enn én generasjon har forsvarsdebatten vært preget av for stor sikkerhetspolitisk optimisme og for liten økonomisk realisme. Det har ikke vært balanse mellom oppgaver, struktur og økonomi i Forsvaret. Det er avdekket et vedlikeholdsetterslep, mangel på reservedeler, ammunisjon og beredskapslagre på om lag 2,5 mrd. kr. Slik kunne det ikke fortsette, og Høyre og Fremskrittspartiet startet snuoperasjonen straks vi kom i regjering i 2013. Det nye trusselbildet og den alvorlige sikkerhetspolitiske situasjonen forsterker behovene og utfordringene ytterligere. Vi skal møte utfordringene med et sterkt og troverdig nasjonalt forsvar i kombinasjon med et tett og nært alliansesamarbeid. Vi skal styrke forsvarsevnen og i kombinasjon med beroligende tiltak bygge en troverdig forebyggende avskrekking – en ny normalsituasjon for Forsvaret. I en krevende tid med økende regionale og globale sikkerhetstrusler trenger verden mer internasjonalt samarbeid og samhold, ikke mindre. Vi må ivareta våre sikkerhetsinteresser i fellesskap med våre venner og allierte og slå ring om de grunnleggende verdiene vi deler: frihet, demokrati, rettsstat og menneskerettigheter – verdier det er lett å ta for gitt, men som er under sterkt press. Vi har i Norge basert vår forsvars- og sikkerhetspolitikk på allianseforpliktelsene i NATO og på et tett bilateralt samarbeid med vår viktigste allierte, USA. Vi er «NATO i nord», beskytter av NATOs yttergrense, vi skal ha kontroll over all aktivitet i våre interesseområder og sikre suverenitetshevdelse territorielt og i havområdene gjennom økt tilstedeværelse, etterretning og situasjonsforståelse. Det legger denne langtidsplanen et solid grunnlag for. Vi legger til grunn at de kollektive sikkerhetsgarantiene fortsatt gjelder, og at partnerskapet i NATO og mellom Norge og vår viktigste allierte, USA, ikke vil bli svekket. Samtidig må vi erkjenne at både Norge og Europa må ta mer ansvar for egen sikkerhet. Vi kan ikke forvente at andre land skal komme oss til unnsetning med mindre vi selv er villige til å prioritere grunnlaget for at det skal være mulig. Norge etterlater derfor ikke tvil om at vi står ved forpliktelsene våre som NATO-medlem, og at målet om å bruke 2 pst. av BNP til Forsvaret står fast. Aldri før har det vært lagt fram en tilsvarende sterk langtidsplan for å styrke forsvaret av landet. Økningen på 165 mrd. kr i perioden er et historisk løft. Gjennom forliket og budsjettavtalen med Venstre og Kristelig Folkeparti er langtidsplanen blitt enda bedre. Stortinget sikrer Forsvaret nødvendig forutsigbarhet gjennom langsiktige forpliktelser, uavhengig av skiftende regjeringer. Det er gjort en mengde krevende valg og endringer. Forsvarets behov har vært retningsgivende, og skal gi økt operativ evne, reduserte klartider og større kampkraft og sørge for at vi får mest mulig forsvarsevne ut av de samlede ressursene. Med fasthet og styrke skal vi møte sikkerhetsutfordringene. Med et sterkt forsvar trygger vi Norge – alt vi har, og alt vi er – for framtiden.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2016-11-15:
Jeg representerer en landsdel der Forsvaret står sterkt og har flere hundre år lange tradisjoner. Trøndelag leverer høyt motivert ungdom til førstegangstjenesten, og mange velger videre tjeneste i Forsvaret. Selv har jeg gleden av å ha en datter i førstegangstjeneste i Sjøforsvaret nå, og hun stortrives. Forsvaret har tatt godt imot jentene i det historiske 97-kullet. Jeg er stolt av Forsvaret, av den høye kompetansen, profesjonaliteten og innsatsviljen som preger Forsvaret i tjeneste for Norge hjemme og ute. Forsvaret er rotfestet i folket. Ikke minst står Heimevernet sterkt ute i distriktene. Derfor er Høyre i Nord-Trøndelag glad for at Heimevernet blir styrket i forliket. For en relativt lav kostnad gir det etterbruk av allerede opplært personell og en styrking av totalforsvaret og det folkelige engasjementet for Forsvaret, selve forsvarsviljen. Jeg er også glad for at Kystjegerkommandoen videreføres. Med vår lange kystlinje, sjønære baser og installasjoner representerer denne enheten en operativ og strategisk kompetanse vi trenger mer enn noen gang. Trøndelag vil også stå sentralt i framtidens forsvar. Gjennom kampflybasen på Ørland er regionen allerede et strategisk tyngdepunkt. Basen på Ørland skal være klar til å ta imot de første F-35-kampflyene i løpet av neste år. Med samlingen av Luftforsvarets skole- og utdanningsvirksomhet på Værnes kraftsamles hovedtyngden av Luftforsvarets aktivitet i Trøndelag. Vertslandsstøttebataljonen styrkes i langtidsplanen og gjør økt alliert øving og trening i Norge mulig. Avtalen om en rotasjonsordning for 330 US Marines ved Værnes Garnison ønskes i så måte velkommen. Kunnskap og kompetanse om norske forhold er avgjørende for å kunne yte bistand dersom det skulle kreves. Det er ikke vanskelig å forstå skuffelsen og usikkerheten i de lokalsamfunnene som nå står foran en situasjon der Forsvaret får en mindre rolle, eller der baser legges ned. Jeg vet en god del om hva det kan bety. På mitt hjemsted hadde vi Steinkjersannan leir i over 300 år: ekserserplass siden 1600-tallet, i årene etter krigen og fram til 1990-tallet infanteriregiment, øvingsavdelingen IØ III med rekruttskole, Heimevernet, Forsvarets verksted og alliert treningssenter. Generasjoner av oss vokste opp med en sterk identitet knyttet til Forsvaret, som vi har med oss videre. Vi våknet av morgenreveljen og sovnet til rosignalet, så å si. Rekruttskolen ble lagt ned i 1994, og 30. august 2002 ble splittflagget firet for siste gang. Det var en sorgreaksjon i lokalmiljøet, med en påfølgende krevende omstillingsperiode for kommunen og for oss som var lokale folkevalgte den gangen. Basert på våre erfaringer i ettertid vil jeg imidlertid si at i endring ligger det også nye og spennende muligheter. Det er samtidig avgjørende at storsamfunnet stiller opp og tar ansvar, både for å ta vare på historien og for å sikre omstilling og ny aktivitet lokalt. Det er jeg trygg på at vil skje også denne gangen.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2016-11-15:
På tampen av debatten noen få kommentarer til utdanningsreformen og de organisatoriske endringene som kommer: Jeg tror alle erkjenner at Forsvarets utdanningsinstitusjoner er viktige og har en rolle og en tradisjon som kulturbærere som det er viktig å ta vare på videre. Krigsskolene skal bestå der de er i dag, men organiseres under Forsvarets høgskole. Det er viktig å ivareta egenarten i profesjonsutdanningen når man legger om den organisatoriske strukturen. I den omstillingen som Forsvarets utdanningsinstitusjoner nå står foran, bør de tas aktivt med i prosessen og gis rammer og armslag for å håndtere omstillingen på en god måte, slik at kvalitetene og de særegne behovene ved selve profesjonsperspektivet ivaretas framover. Ikke minst vil jeg understreke betydningen av å bygge videre på og sikre nærheten til de operative miljøene.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2016-11-15:
I løpet av en del år i dette huset er det ikke så sjelden at jeg har opplevd at Venstre har foreslått å kutte i Forsvarets bevilgninger. Men når jeg leser innstillingen til langtidsplanen ser jeg at Venstre, med et par unntak, ikke vil kutte noen av Forsvarets baser, men de vil heller ikke tilføre Forsvaret mer penger – en dyrere struktur, men ingen flere midler. Det er iallfall slik jeg leser innstillingen. Men det er ikke det spørsmålet mitt egentlig dreier seg om. Det dreier seg om spesialstyrkene og helikopterstøtte, som de andre partiene i innstillingen beskriver. Men jeg ser ikke hva Venstre mener om helikopterstøtte til spesialstyrkene. Så spørsmålet mitt er rett og slett: Hva er Venstres løsning for å sikre at spesialstyrkene har helikopterstøtte?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2016-11-15:
Jeg har med interesse merket meg at det i innstillingen under Forsvarets oppgaver – til og med enstemmig, tror jeg – står at «proposisjonen er å betrakte som en videreføring av forrige langtidsplanproposisjon». Det er fire og et halvt år siden vi hadde en god og konstruktiv debatt om den forrige langtidsplanen – jeg synes nok kanskje toneleiet til forsvarsministeren var litt annerledes da enn det det er i dag. Da hørte vi at langtidsplanen var for dårlig, Høyre ville ha en massiv, tror jeg til og med det var, satsing på Hæren, Bodø hovedflystasjon skulle vel ikke legges ned, heller ikke Luftforsvarets stasjon på Mågerø, og på høsten holdt Eriksen Søreide et foredrag i Oslo Militære Samfund, hvor hun heller ikke akkurat sparte på kruttet – for å bruke et slikt begrep. Spørsmålet mitt er egentlig: Hva var det egentlig som skjedde? Ettersom nåværende langtidsplan er en videreføring av forrige langtidsplan – hva var det egentlig som skjedde, bortsett fra at Eriksen Søreide ble forsvarsminister?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2016-11-15:
Nå har vi vært så enige i dag, så nå tenkte jeg at vi også fikk prate litt om det vi ikke er helt enige om, og det bringer meg over til å si noen ord om det som har med konkurranseutsetting og privatisering å gjøre. Der skiller helt klart regjeringspartiene og Arbeiderpartiet lag, noe som framkommer klart også i innstillingen. Når vi ser hva som har skjedd med renholdet i Forsvaret, er det grunn til å bruke litt tid på dette. Renholderne – lavest nede på rangstigen – skulle altså konkurranseutsettes. Mange av dem mister jobben, mange av dem mister pensjonsrettighetene sine og de rettighetene de har hatt tidligere. Samtidig ansettes det massevis av sjefer i nye prosjekter og nye enheter, både i Forsvaret og andre steder – men renholderne skulle altså tas. Det har helt klart ikke blitt noe bedre renhold. Jeg er ganske sikker på at hvis en regner inn alle utgifter til omstilling og alt mulig, kommer en heller ikke til å spare noe særlig med penger på det, antageligvis ingenting. Men det reiser også noen prinsipielle spørsmål om hva Forsvaret skal drive av egen virksomhet, og hva det er greit å leie inn private firmaer til. Jeg har pratet med mange militære sjefer og vært på mange forsvarsbaser, og over kaffekoppen på tomannshånd sier ofte de militære lederne: Dette er tull og tøys! Det er ikke vårt forslag å sette bort renholdet til private, dette er en dårlig løsning, og vi er svært skeptiske til å slippe inn private firmaer for å vaske og rengjøre Forsvarets fasiliteter. Hvis regjeringen har tenkt å fortsette slik de har gjort med renholdet også innenfor andre områder av Forsvaret, er jeg veldig skeptisk. I proposisjonen står det – jeg siterer en setning: «Forsvarets laboratorietjenester anbefales skilt ut fra Forsvarets virksomhet og konkurranseutsatt». «Skilt ut» og «konkurranseutsatt» – hva betyr det? Skilt ut: Skal Forsvaret, eller Forsvarsdepartementet, lage en egen enhet? Eller skal det hele legges ned og alle tjenestene kjøpes inn fra private? Skilt ut og konkurranseutsatt: Jeg tror egentlig ikke forsvarsministeren heller har svar på det. Men hun har bestemt seg, og regjeringen har bestemt seg – som vi ser både på jernbanesektoren og andre steder. Dette er et ideologisk prosjekt. Det er om å gjøre å skille ut, konkurranseutsette og privatisere mest mulig. Blir det bedre tjenester? Nei. Blir det billigere? Nei, antageligvis ikke. Innenfor Forsvaret og forsvarssektoren reiser det også noen svært prinsipielle spørsmål om det rett og slett er riktig ut fra et sikkerhetsmessig perspektiv.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2016-11-15:
Det var Øyvind Korsbergs kommentar til meg og min omtale av renholderne i Forsvaret som fikk meg til å ta ordet. Snakk om å snu saken på hodet! Jeg og Arbeiderpartiet støtter renholderne – renholderne som gjør en stor jobb, er glad i jobben sin, går på jobb hver dag og gjerne ville fortsette. Jeg og Arbeiderpartiet ville beholdt dem som ansatte i Forsvaret. Jeg snakker jo renholderne – og den jobben de gjør – opp hver eneste dag, og derfor burde de også fortsatt i Forsvaret. Korsberg har antakeligvis ikke pratet med så mange av de aktuelle renholderne, men det bør han gjøre, og så kan han jo spørre dem om de er mest enige med regjeringen og Korsberg, eller om de er mest enige med Arbeiderpartiet og meg i spørsmålet om konkurranseutsetting av renholdet i Forsvaret.
Hårek Elvenes (Høyre), 2016-11-15:
Først vil jeg beklage at Venstre ikke er med på forliket, men når man ser innretningen på Venstres langtidsplan, kan man godt skjønne det. Hvilke fagmilitære råd Venstre har basert seg på, og hvilke sikkerhetspolitiske vurderinger som ligger til grunn, vet vel egentlig bare Venstre selv, i den grad Venstre vet det. Men la nå det ligge. Et av Gjørv-kommisjonens tydelige oppfølgingspunkter var at helikopterstøtten og transportkapasiteten til beredskapstroppen og Forsvarets spesialstyrker måtte styrkes. Et av grepene som ligger i langtidsplanen, er at man forsøker å få til det. Mitt konkrete spørsmål til representanten Skei Grande er: Hvordan vil Venstre følge opp Gjørv-kommisjonen, slik at beredskapstroppen og Forsvarets spesialstyrker får økt helikopterkapasitet?
Hårek Elvenes (Høyre), 2016-11-15:
Høydepunktet på det forsvarspolitiske området i stortingsperioden er behandling av langtidsplanen. Problemet med behandlingen av de siste langtidsplanene har vært at høydepunktet har blitt veldig kortvarig. Gapet mellom mål, midler og de oppgavene som Forsvaret etter hvert var i stand til å løse, ble større og større. Daværende statsminister, Jens Stoltenberg, sa i 2009 at omstillingen i Forsvaret er så godt som gjennomført, vi har et forsvar som strutter av tillit. Slik var det dessverre ikke. Denne regjeringen gikk til verket og fikk avdekket tingenes tilstand i Forsvaret raskest mulig etter at man inntok regjeringskontorene. Det fagmilitære rådet fra forsvarssjefen ble fremskyndet. Det var et illevarslende råd, men det var et meget godt råd. Rådet var tindrende klart: Fortsetter man med de samme bevilgninger til Forsvaret, går man mot en styrt avvikling. Forsvaret var altså i ferd med å gå mot kanten av stupet. Statens viktigste oppgave er å beskytte landet og trygge innbyggerne. Denne langtidsplanen tar statens oppgave på dypeste alvor. Vår forsvarsevne er kombinasjonen av vårt nasjonale forsvar og det NATO kan bidra med. Norge er NATO i nord. Med våre enorme havområder, som er syv ganger vårt landområde, sier det seg selv at vi må ha et sjøforsvar og maritime kapasiteter som er i stand til å drive overvåkning og suverenitetshevdelse, skal vi ha den nødvendige forutsigbarhet og kunne treffe de riktige tiltakene militært og på det forsvarspolitiske området. Derfor investeres det nå i nye ubåter, i nye overvåkningsfly og i nye kystvaktfartøy. Det er helt nødvendig. Det er en oppgave som Norge selv må ivareta 365 dager i året, det er ikke noe vi kan overlate til våre allierte. Det ville blitt oppfattet som en trussel av vår store nabo i øst. Men skal vi ha et forsvar, må vi ha et forsvar som har forsvarsgrener som er så sterke og så balansert mot hverandre at de kan samvirke. Derfor investeres det i fireårsperioden 6 mrd. kr ekstra til Hæren, og Hæren ligger inne med 20 mrd. kr i 20-årsperioden. Til slutt: Jeg ser at tiden er i ferd med å løpe fra meg, men jeg må nesten komme tilbake til min egen replikk til Venstre. Jeg bare konstaterer at Venstre ikke har noe svar på hvordan transportstøtten, helikopterkapasiteten til spesialstyrkene og beredskapstroppen skal styrkes. Det er et oppfølgingspunkt fra Gjørv-kommisjonen som det er umåtelig viktig at regjeringen følger opp.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-11-15:
Jeg takker for spørsmålet og skal prøve å svare så fyllestgjørende som mulig innenfor det minuttet jeg har. Det er helt åpenbart at den utviklinga vi har sett i trusselbildet, stiller hele Forsvaret, inkludert landmakten, overfor relativt store utfordringer. Noe har vært nevnt her tidligere, og det handler om mobilitet, om slagkraft, om beskyttelsesevne og ikke minst om det å kunne stille landmakten som en del av et fellesoperativt perspektiv inn i en konfliktsituasjon – og også det å forebygge konflikter. Men vi ser også at nye scenarioer kommer til, som f.eks. urban krigføring, som er noe vi også må håndtere innenfor rammen av det fellesoperative i Norge. Ut fra det som ble gjort i den forrige langtidsplanen, der man gikk inn i Luftforsvaret spesielt, særlig når det gjaldt kampflybase og flykjøp, og mindre inn på de andre områdene, mener vi derfor at det er nødvendig å gjøre denne gjennomgripende analysen. Den skal være ferdig til budsjettet for 2018 legges fram, og vi mener det er en viktig og riktig måte å sikre at alle de milliardene vi har satt av til investeringer, brukes på den måten som gir best operativ evne.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-11-15:
Til det første først. Vi har i denne langtidsplanen et mye mer helhetlig syn og ser mye lenger enn det som har vært vanlig. Vi legger 20-årsperspektivet til grunn for å sikre bærekraft i de løsningene som velges, og vi ser også på hele sektoren, ikke bare på Forsvaret. Det er helt avgjørende, fordi alle etatene i Forsvaret bidrar til å bygge opp under forsvarsevnen, og dermed er det viktig å se helheten. Men som jeg var inne på i mitt svar til representanten Huitfeldt, var den forrige langtidsplanen primært fokusert på Luftforsvaret og valget av kampflybase, innfasing og beslutning knyttet til nye kampfly. Det betyr jo ikke at alt annet ble satt på vent, men det var det som var hovedprioritet da. Vi fortsetter store investeringer i Hæren i denne langtidsplanperioden, allerede fra 2017, og vi har perspektiver for store investeringer i de kommende årene også. Det er viktig, for vi skal ha en sterk og relevant landmakt som en helt avgjørende del av det norske forsvaret. Til utdanningssystemet: Det er gjort grundige utredninger og utregninger – vi bruker ca. 2,5 mrd. kr i året på utdanningen i Forsvaret. Det mener vi kan gjøres annerledes, og det at vi nå får en ny militærordning, med færre offiserer og flere generalister, gjør at det også er på tide å gjøre endringer i utdanningssystemet.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-11-15:
For det første er det helt feil at vi ikke gjør investeringer i Hæren. Tvert imot har jeg redegjort for dette flere ganger – det kan man også lese i både budsjettproposisjonen og langtidsplanen. Det gjøres store investeringer i Hæren og i Heimevernet, både i 2017 og i de neste årene. Vi har satt av store midler til å investere i Hæren i årene som kommer. Det er heller ikke slik at det noen steder står at vi ikke trenger stridsvogner. Vårt poeng har vært følgende: Nå som det er så store endringer i trusselsituasjonen, i det sikkerhetspolitiske bildet, må vi være sikre på at vi i en fellesoperativ norsk ramme og i en alliert ramme gjør de investeringene i landmakten og i alle andre forsvarsstrukturer som er riktige for å møte det trusselbildet. Det foreligger flere utredninger og analyser rundt det, men de går i ganske ulike retninger, og derfor ønsker regjeringa å gi forsvarssjefen et oppdrag om å se på dette helhetlig. Jeg ser at det også er i tråd med det representanten Navarsete og Senterpartiet skriver i innstillinga, nemlig at det er forsvarssjefen som får dette oppdraget.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-11-15:
Jeg er glad for at vi kan være enige om å være uenige om en del ting, for jeg tror ikke det er noen stor tvil om at når det gjelder det overordnede forsvarskonseptet, er det ganske stor uenighet mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet på den ene siden og Venstre på den andre siden. Men det syns jeg er greit forklart i innstillinga, og det er etter min oppfatning også et godt grunnlag for debatten.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-11-15:
Det er helt riktig at Forsvarets musikk er viktige kultur- og tradisjonsbærere i Forsvaret. Og vi har ut fra de beregningene som er gjort av den aktiviteten som gjennomføres, en situasjon hvor Forsvarets musikk gjennomfører ca. 40 pst. av sin aktivitet rettet inn mot Forsvarets behov – og Stortingets, kongehusets, regjeringas osv. – som altså er mye av kjernevirksomheten. Det er også grunnen til at vi i det forliket som ligger, har funnet en ordning der Kulturdepartementet bærer 40 pst. av kostnadene ved fire av korpsene, altså bortsett fra Stabsmusikken, og det er et bidrag til å sikre denne finanseringen også framover. Det betyr at vi får en mer rimelig fordeling av det som er det reelle forholdet mellom aktiviteten til Forsvarets musikk i dag knyttet til Stortinget, Forsvaret, kongehuset og regjeringa, og det som er annen aktivitet, som også er veldig viktig aktivitet, men som ikke nødvendigvis er forsvarsrelatert. Så den ordningen er allerede på plass.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-11-15:
Det er en historisk dag i dag, og jeg syns debatten vi har hatt, har vært god. Den understreker også at regjeringa nå får gjennomslag for både en historisk økonomisk styrking av Forsvaret og alle hovedlinjene i langtidsplanen. De to siste åra har regjeringa flyttet veldig mye av aktiviteten nordover. Vi seiler, flyr og øver mer i nord enn tidligere. Regjeringa har også satt av ca. 100 mill. kr til å ha en ubåt fast stasjonert på Ramsund og også til å fly mer med P-3 Orion. Det er viktig for vår situasjonsforståelse. Denne langtidsplanen vil, isolert sett, også føre til ytterligere flytting av aktivitet og årsverk nordover. Vi har lagt inn en betydelig styrking av Hæren og Heimevernet. Det er den største styrkingen av Hæren på over ti år – den har blitt ytterligere forsterket gjennom budsjettforliket, og det er jeg godt fornøyd med. Det er mange ting man kunne tatt tak i i det som er kommet fram. Jeg vil nevne en av de tingene som representanten Sverre Myrli er opptatt av, nemlig samarbeidet med andre. I løpet av et drøyt år nå har jeg hatt besøk at min franske, tyske, amerikanske og britiske kollega. Jeg får besøk av min svenske kollega til uka. Det er en betydelig økt interesse for Norge og våre vurderinger, særlig av nordområdene. Det mener jeg er noe vi skal ta vare på, for vi sitter med en unik kompetanse, mye takket være den veldig gode og langvarige innsatsen som er gjort fra Forsvarets side her. Når det gjelder Andøya, er jeg den første til å si at dette var en tung beslutning. Det har vi også gitt veldig klart uttrykk for i langtidsplanen, samtidig som vi er trygge på det tallgrunnlaget vi har lagt fram. Noe av årsaken til at vi nå fatter denne beslutningen er for det første for å gi Andøya-samfunnet tid til å omstille seg og begynne omstillingen, og for det andre for at Luftforsvaret også skal komme i gang med nødvendig utbygging på Evenes – og omstilling. Skulle det, som jeg sa, komme endrete forutsetninger, vil regjeringa selvfølgelig på vanlig måte komme tilbake til det, men det er altså ikke noe nå som tilsier det. Vi er trygge på det vi har lagt fram. Jeg vil videre si at det å stille spørsmål ved tallgrunnlaget, opplevde også den forrige regjeringa, knyttet til flere av vedtakene som ble fattet i den forrige langtidsplanen. Det betydde jo ikke at vedtakene var gale, men at det selvfølgelig alltid stilles spørsmål fra dem som er uenig i en beslutning. Det er ikke noe nytt. Når det gjelder utdanningsreformen, er det en kvalitets- og strukturreform som er organisatorisk, og som først og fremst skal bidra til å heve kvaliteten på utdanningen vi har i Forsvaret. Når det gjelder helikoptre, viser jeg til det som ligger i innstillinga, der det er enighet om at man skal flytte helikoptrene til Rygge, men at man legger til grunn, som regjeringa også har gjort i langtidsplanen, at tidsfasingen av dette er avhengig av at andre helikopterkapasiteter kommer på plass i nord. Dette fordi Bell-helikoptrene best operativt kan brukes til å styrke spesialstyrkene og gi dem mobilitet. Det er sårt tiltrengt, og det vil styrke vår nasjonale beredskap.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2016-11-15:
Når vi har lagt opp langtidsplanen, har den hatt en veldig klar indre logikk, nemlig en oppbygging der vi bygger grunnmuren først, sørger for at vi kan øke aktiviteten i neste fase, og så går vi løs på de store investeringene. Det betyr også at vi nøye har avstemt og vurdert hvor stor omsetningsevne vi har når det gjelder faktisk å omsette de midlene som nå legges inn i Hæren, i Heimevernet, i Sjøforsvaret og i Luftforsvaret. Jeg må jo si til representanten Torgeir Knag Fylkesnes at jeg ikke helt forstår resonnementet knyttet til at vi trenger raskere modernisering av Kystvakten, og dermed er man imot langtidsplanen. Hele langtidsplanen trekker nettopp til seg investeringen i nye helikopterbærende fartøyer for Kystvakten. Vi gjør det med to år fram i tid og legger også inn penger til det. Det er for at vi raskere skal få den kapasiteten på plass, og vi trenger å modernisere de fartøyene vi har. Langtidsplanen gjør oss ikke mer avhengig av alliert støtte, men vi er avhengig av alliert støtte. Det har vi vært siden 1949. Da tok vi et veldig tydelig valg, og det vi gjør med denne langtidsplanen, er å styrke vår egen forsvarsevne, samtidig som vi også kan bidra mer substansielt i alliansen. Denne langtidsplanen har blitt usedvanlig godt mottatt av våre nærmeste allierte. Det tar jeg som et veldig godt tegn. Vi viser retning, vi satser, og vi gjør en del av de tunge strategiske valgene som skal til for å bygge vår egen forsvarsevne og bygge NATOs forsvarsevne. Representanten mener også – det er flere som har vært inne på det her – at i kampflykjøpet er prisen overskredet. Enhetsprisen for kampflyene går ned. Valutakostnaden har vært uheldig, men det handler ikke om prisen på flyene, og vi har i tillegg i langtidsplanen nå foreslått et såkalt «Block Buy», dvs. at vi kjøper flere fly samtidig, også det for å redusere prisen. Dette har vi orientert grundig om i budsjettproposisjonen. Så helt til slutt, knyttet til renholdere: Det er mye man kan si om det, men vi har altså valgt en løsning som kom etter innspill fra Forsvaret, der vi nå har virksomhetsoverdratt de renholderne som var ansatt i Forsvaret. Vi har vernet dem på 60 år og eldre som har 15 års ansiennitet eller mer – de er fortsatt ansatt i Forsvaret. 222 renholdere har fått virksomhetsoverdragelse og beholdt sine lønnsbetingelser over i ISS. 142 av dem er fast ansatt, 80 var midlertidig ansatt, og vi kommer altså i 2016 til å spare ca. 52 mill. kr. Det er flytimer, seilingstimer og øvingsdøgn. Vi ønsker å bruke pengene best mulig, sånn at vi får mest mulig operativ evne ut av de pengene vi bruker i Forsvaret. Og så er det selvfølgelig sånn at alle som skal jobbe i den type stillinger, må ha sikkerhetsklarering. Det har selvfølgelig også disse renholderne.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2016-11-15:
Senterpartiet har vært, og er, en trofast forsvarer av folkeforsvaret, vernepliktinstituttet og Heimevernet. Norges trygghet avhenger av forsvarsviljen og kompetansen til det norske folk. Derfor er det så viktig for Senterpartiet å styrke vernepliktinstituttet og de strukturene i Forsvaret som holder opptaket av vernepliktige oppe. Skal Norge bestå som en selvstendig nasjonalstat, må det norske terskelforsvaret basere seg på norske soldater. Regjeringen vil beslutte investeringer knyttet til sjø- og luftstridskrefter uten å ha klarlagt landmaktenes rolle. Man binder store drifts- og investeringsmidler til sjø og luft uten samtidig å se på hvordan Hæren, Heimevernet og forsvaret av kysten skal håndteres. Det mener Senterpartiet er svært uheldig. Alle forsvarsgrener må ses i sammenheng. Senterpartiet foreslår at maritim luftovervåking skal videreføres og driftes fra Andøya. Evenes beholdes som QRA-base for F-35. Det er mange sterke argumenter for videreføring av maritime overvåkingsfly fra Andøya, bl.a. for videreutvikling av Andøya Space Center og Andøya Test Center. Andøya Test Center bidrar til en betydelig alliert øvingsaktivitet i nord. I tillegg vil man ved flytting av overvåkingsfly til Evenes måtte bygge opp så godt som alt av det som trengs for å huse overvåkingsflyene på Evenes. Derfor mener Senterpartiet at en delt løsning mellom Andøya og Evenes er det beste, eller for å si det som pensjonert flaggkommandør Jacob Børresen har sagt det: «Andøya er et unikt godt tilfelle der distriktspolitiske og militærpolitiske hensyn er perfekt sammenfallende. På Andøya bor de aller fleste som jobber på flybasen og i flyene. Dette gir basen en svært god beredskap som ikke vil bli like god om de ansatte tvangsflyttes til Evenes og må bosette seg spredt ved enten Narvik, Harstad eller andre steder.» Flytting av lufthavna i Bodø ser Senterpartiet på som svært positivt, og det er viktig at det sikres finansiering, slik at planene for å bygge ny flyplass kan realiseres. Videre må Generalinspektøren for Luftforsvaret flyttes til Reitan, i tråd med Stortingets vedtak i forrige langtidsplan. Det er et stort paradoks og et problem at Stortingets vedtak ikke blir gjennomført.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2016-11-15:
I dag stadfester Stortinget med stort flertall de store linjene i langtidsplanen for Forsvaret. Dette er en langtidsplan som er viktig for framtiden til norsk forsvarsevne. Ikke minst er dette en langtidsplan som også styrker og øker forsvarsaktiviteten i nord. Forsvaret er i dag ikke tilpasset de utfordringene de står overfor for å bidra til å sikre din og min trygghet. Gjennom denne planen er det en historisk økning i forsvarsbudsjettene for årene framover. Økte budsjetter og tilpasninger i struktur gir økt seiling i nord. Dette vil medføre økt aktivitet ved Sjøforsvarets base i Ramsund. Basen skal være maritim logistikkbase for overflatefartøyer og ubåter og videreføres som et øvingssenter for spesialstyrkene. Et nytt logistikkfartøy vil øke utholdenheten i operasjoner i nord. I tillegg videreføres Sjøforsvarets kystvaktbase og Kystvaktens ledelse på Sortland. Innfasingen av NH90, økt utnyttelse av de helikopterbærende fartøyene og anskaffelsen av nye havgående kystvaktfartøy bidrar til at Kystvakten får økt kapasitet i de nordlige havområdene. Jeg har registrert at det fra ulike hold, også innenfor Forsvaret, kommer ulike signaler om behovet for beskyttelse av baser med luftvern. Jeg har tillit til både forsvarssjefen og Forsvarsdepartementet når de legger fram hvordan dette skal løses for framtiden. Dette er fagmilitære vurderinger som er gjort ut fra det moderne trusselbildet. Derfor må kampflybasen være godt beskyttet med moderne luftvern. Med den styrkingen og kraftsamlingen som skjer rundt Evenes, vil vi få en godt beskyttet base både for kampfly og for de nye maritime patruljeflyene. Basen på Evenes er planlagt med et fast belegg på opp mot 600 ansatte og 300 vernepliktige soldater, i tillegg til både kontinuerlig og periodisk tilstedeværelse av personell fra andre baser. Etableringen medfører, på tross av at Andøya flystasjon legges ned, en vesentlig økning av aktiviteten i Ofoten-regionen, og det tror jeg det er verdt at vi snart begynner å merke oss. Når det er sagt, skjønner også jeg at en slik framtidsrettet plan også innehar noen negative konsekvenser, og jeg tenker da spesielt på Andøya. Da er jeg glad for at regjeringen, og nå Stortinget, er så tydelige på at regjeringen må stille opp med kompenserende tiltak. Dette vil jeg ha et sterkt fokus på framover i lag med både et framoverlent politisk miljø og et framoverlent næringsliv i regionen.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-11-15:
Dagen i dag er en trist dag for mange, ikke minst for Andøy-samfunnet. Selv om det skal gå 4–6 år før de nye maritime overvåkingsflyene er på plass på Evenes, vil dette få konsekvenser fra dag én for Andøya. Det er bra at man valgte å opprettholde de maritime overvåkingsflyene, men skuffende at de ikke ble værende på Andøya. Som nordlandsrepresentant er jeg selvsagt glad for satsingen i Ofoten, det er bare sånn at skuffelsen i dag overgår gleden. Det har vært, og er, store diskusjoner om grunnlaget denne beslutning er tatt på, holder mål økonomisk. Når man valgte ikke å utsette denne avgjørelsen, er jeg fornøyd med at vi har fått med en klar forutsetning i innstillingen, og jeg siterer: «Komiteen viser til at det er reist spørsmål ved det økonomiske beslutningsgrunnlaget knyttet til deler av langtidsplanproposisjonen, herunder samlingen på Evenes og Værnes. Dersom det fremkommer vesentlige endringer i beslutningsgrunnlaget, legger komiteen til grunn at regjeringen kommer tilbake til Stortinget i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett våren 2017 med en oppdatering.» Alle i denne salen er enige om at av forslagene som foreligger, er nedleggelsen av Andøya flystasjon det som gir de mest negative konsekvensene for berørte lokalsamfunn. Det er nå viktig at vi alle er med på å legge til rette for at Andøy kommune skal ha gode forutsetninger for å omstille og videreutvikle seg etter nedleggelsen av flystasjonen. Denne jobben må starte nå. Jeg har registrert at Nordland fylke allerede er i kontakt med kommunen, og at man krever strakstiltak. Jeg mener også at et av tiltakene må være at vi som en del av omstillingen tilfører Andøy-samfunnet statlige arbeidsplasser. Jeg mener også at man må finne en snarlig løsning for fiskerihavna på Andøya. Jeg viser også til at det i innstillingen er klare formuleringer fra flertallet, som forplikter. Jeg siterer noen av dem: «regjeringen tar et helhetlig ansvar for å ivareta Andøy-samfunnet» «legges til rette for ekstraordinær statlig innsats og bevilges midler» «i perioden frem til 2020 legger til rette for en målrettet omstilling med sikte på i størst mulig grad å minimere de negative effektene» «Andøya flyplass opprettholdes også etter 2020, med en rullebanelengde som gjør det mulig for ATC å basere sin drift på at store fly fortsatt kan lande på Andøya. Komiteen legger videre til grunn at Forsvaret ved spesielle anledninger kan støtte ATC der militær tilstedeværelse er en forutsetning for gjennomføring av aktiviteten» «utrede etablering av et nasjonalt kompetansesenter for droner/ubemannede farkoster, der Andøya Space Center og Andøya Test Center vurderes som en mulig lokalisering» Ikke minst forlenges Forsvarets rammeavtale til 2026 og ut over det. Jeg forventer derfor at vi ser denne satsingen allerede i budsjettet for 2017 og i transportplanen som kommer til våren.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2016-11-15:
Forsvarssjefen har noen meget lesverdige kommentarer til regjeringens langtidsplan for Forsvaret. Jeg synes det er verdt å merke seg at forsvarssjefen betegner langtidsplanen som «et historisk økonomisk løft i 20-årsperioden» og dessuten «fremmer en plan i langsiktig balanse». I sum mener forsvarssjefen at dette «legger grunnlaget for å kunne utvikle et forsvar som er i stand til å løse de pålagte oppgavene». Men vi skal også merke oss at forsvarssjefen også har kritiske kommentarer, som er vel verdt å lytte til. De gjelder ikke minst regjeringens forslag om å vedta en rask gjennomføring av en stor utdanningsreform i Forsvaret. Forsvarssjefen skriver følgende, på side 119 i proposisjonen: «Min anbefaling var å vente med strukturelle endringer inntil Forsvaret har implementert ny militær ordning og erfaringer med denne var kartlagt. Regjeringen anbefaler imidlertid en omfattende omlegging av utdanningssystemet uten at erfaringer av ny militær ordning foreligger og tilsynelatende uten at konsekvensen av løsningen er grundig vurdert.» For det første: Forsvarssjefen vil vente med en omlegging inntil Forsvaret har fått erfaringer med ny militær ordning. Men det er en enda sterkere melding når forsvarssjefen til og med slår fast at regjeringen foreslår en omfattende omlegging av utdanningssystemet «uten at konsekvensen av løsningen er grundig vurdert». En bør helst vite konsekvensene når en foreslår så omfattende endringer av utdanningssystemet som regjeringen har lagt opp til i langtidsplanen. For egen del velger jeg å understreke forsvarssjefens anbefaling på dette punktet og støtter dette: Først få en grundig vurdering av konsekvensene av foreslått omlegging. Og så: Før vi vedtar en så omfattende utdanningsreform, burde omleggingene og konsekvensene bli presentert i en egen sak for Stortinget. Vi må vite hva vi gjør, når vi endrer noe så viktig som Forsvarets utdanningssystem, og ikke la en sånn fundamental endring slippe gjennom uten en grundig konsekvensanalyse. Derfor bør Stortinget i dag vente med å vedta en utdanningsreform en ikke har en grundig konsekvensvurdering av. Og derfor støtter vi i Kristelig Folkeparti ikke et vedtak om å nedlegge Kjevik. Kristelig Folkeparti vil stemme imot dette forslaget i dag.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-11-15:
Dette er en stor debatt om lange linjer, men det er også en svært viktig debatt. Jeg synes nok vi bruker litt lite tid på egne fortrinn og mye tid og ressurser på avhengigheten av andre. Det er klart NATO er vår viktigste allierte og en helt nødvendig aktør for å ivareta det norske forsvaret og sikkerheten i vårt land. Derfor er diskusjonen om hvordan en bruker pengene, ganske viktig, og heldigvis har Venstre pådratt seg en debatt om det. Det var jo også ønsket med å komme med en alternativ prioritering. Heimevernets rolle er et av fortrinnene i et langstrakt land der kjennskapen til eget land er viktig. Derfor har det vært en høy prioritet for oss, men også landmakta og Hærens rolle og hvordan de kan spille på hverandre. Debatten om helikoptre har vært en del av diskusjonen om hvordan en finansierer dette alternativt. Det er litt vanskelig å forstå det rommet fra 2016 til 2020, hvorfor en salderer Hæren med helikoptre på Bardufoss og ikke øker den sivile tryggheten og beredskapen på Østlandet i den perioden, fram til 2020, for den må åpenbart være for lav. Hva har regjeringa tenkt å gjøre med det? Det står igjen som et ganske stort spørsmålstegn her nå, hvor en ikke avvikler på Bardufoss, men har en ambisjon om å bygge opp Rygge. Så må jeg en tur innom mitt eget valgdistrikt. Fra Oppland har det ikke vært så mange talere her, men det digitale skytefeltet vi er i ferd med å vedta nå, skal etableres og bygges opp og bli et stort satsingsområde, cyberforsvaret, og det er viktig at det nå finner sin forankring på Jørstadmoen. Det har vært mange kamper opp gjennom årene for å etablere det, det er mange motstridende interesser. Men det er viktig at det kommer på plass, at vi får den ledelsen til å bygge opp det cyberforsvaret, som vi så sårt trenger, også fordi vi bygger opp annen sivil cyberkompetanse i samme region, knyttet til Center for Cyber and Information Security ved NTNU på Gjøvik. Det er en viktig kompetanse som bygges opp i den regionen. På Nordisk råds siste sesjon for fjorten dager siden var det en interessant debatt om nødvendigheten av det i alle land. Her kan vi samarbeide mer i Norden, vi kan også samarbeide mer sivilt. Det er viktig å spille på den sivile kompetansen og kapasiteten uten at vi nødvendigvis er medlemmer av NATO og EU parallelt, men landene kan samarbeide.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2016-11-15:
La meg starte med å si at jeg er glad for at Arbeiderpartiet gjennom forhandlingene med regjeringen har bidratt til å styrke en viktig satsing på Forsvaret i nord. Det er i nord man må ha det skarpeste blikket festet. Det har ikke regjeringens forslag – til tross for at forsvarsministeren i sitt innlegg i dag sa: «Vi er NATO i nord.» Allikevel kan jeg ikke legge skjul på at jeg er skuffet i dag. Som politikere har vi også ansvar for konsekvensene av de vedtakene vi fatter som berører lokalsamfunn. I innstillingen vises det også til at det tiltaket som får størst negative konsekvenser, er nedleggelsen av flystasjonen på Andøya. Jeg føler inderlig med innbyggerne i Andøy kommune. Derfor er det også særdeles viktig at beslutningsgrunnlaget kvalitetssikres. Det må ikke hefte tvil ved det når regjeringen kommer tilbake til Stortinget senest i revidert budsjett. Minst like viktig er det at man setter i gang med det jeg vil kalle øyeblikkelig omstilling. Det verste som kan skje, er at kompetanseflukten starter nå. Derfor forventer jeg, særlig med bakgrunn i Venstres og Kristelig Folkepartis engasjement for Andøya, at man allerede i budsjettforliket for 2017 finner tiltak for Andøy-samfunnet. Det ene er å reversere regjeringens forslag til reduksjon i deltakelsen i ESAs frivillige romprogram. Jeg anbefaler budsjettkameratene å følge opp Arbeiderpartiets forslag om å doble bevilgningen til følgeforskning. Det vil være et viktig bidrag til Andøya. Det andre jeg forventer, er at oppstart og utbedring av Andøy havn kommer inn i budsjettforliket for 2017. Dessverre ser vi at fylkeskommunen, som er en viktig aktør, får kuttet sin bevilgning av regionale utviklingsmidler – penger det hadde vært nyttig å ha. Så registrerer jeg at Venstre er opprørt over at jeg har sagt at de kunne ha reddet Andøya hvis de hadde villet. La meg ta dette i rekkefølge. Punkt nummer 1: Det var regjeringen som foreslo å legge ned Andøya. Det er altså Venstre som har vært med på å innsette denne regjeringen. Hvis Andøya var viktigst for Venstre, kunne de ha fortsatt i forhandlingene – i stedet for å ta en timeout, gå ut av rommet – og da satt Andøya øverst. Jeg konstaterer bare det faktum at de ikke gjorde det.