Peter Angelsen (Senterpartiet), 1999-12-08:
Et sentralt mål som ligger til grunn for prioriteringene i Fiskeridepartementets budsjett for 2000, er å medvirke til økt verdiskaping både gjennom forskning og utvikling, og gjennom tilrettelegging av regelverket for fiskeri- og havbruksnæringen. Lønnsomheten i næringen er en viktig forutsetning både for å sikre arbeidsplasser og bosetting i de fiskeriavhengige delene av landet og for landets totale økonomi. Den totale eksportverdien fra fiskeri- og havbruksnæringen vil i 1999 bli på nesten 30 milliarder kr. Eksportverdien fra havbruk har økt fra 9,6 milliarder kr i fjor til om lag 12 milliarder kr inneværende år, og det forventes en ytterligere økning til neste år. Etterspørselen etter sjømat vokser på verdensmarkedet, og det er stagnasjon i tradisjonelt fiske. Da er det viktig at norsk havbruksnæring er i posisjon til å være en betydelig leverandør av sjømat og havprodukter i fremtiden. Myndighetene vil i samarbeid med næringen arbeide videre med å utvikle spekteret av oppdrettsarter og utvikle nye markeder. Havbruksnæringen sysselsetter i dag direkte og indirekte om lag 15 000 mennesker. Det bør være muligheter for flere tusen nye arbeidsplasser de nærmeste årene under forutsetning av at næringen utvikler seg i takt med det en skaper av avsetningsmuligheter i markedene. Problemet med rømming og lakselus er fortsatt en utfordring. Fisk som rømmer, medfører, sammen med sykdom og lus, et stort økonomisk tap for næringen. Rømt fisk utgjør også en faktor i forhold til ville bestander av laksefisk. Det er derfor satt av midler over Fiskeridirektoratets budsjett til oppfølging av handlingsplaner mot rømming og lakselus. Jeg er glad for komiteens positive holdning til de tiltakene som settes i verk for å videreutvikle norsk skjellnæring, der også vekstpotensialet er meget stort. Fiskeridepartementet har, som jeg har redegjort for i møte med næringskomiteen 24. november i år, styrket satsingen både når det gjelder overvåkningsprogram, kvalitetskontroll og sykdomsspørsmål. Skjellnæringen skal sikres en enhetlig og effektiv offentlig forvaltning gjennom den forskriftsrevidering som er på gang, og gjennom koordinering av det offentlige virkemiddelapparatet. Ressurskontrollen innen tradisjonelle fiskerier vil bli opprettholdt på et høyt nivå i 2000, og det skal legges vekt på en bærekraftig beskatning av bestandene. Bestandsforskningen vil bli betydelig styrket når et nytt havforskningsfartøy kommer i drift. Mange av de regulerte bunnfiskbestandene ligger nå ifølge forskerne utenfor sikre biologiske grenser. Ut fra en totalvurdering har det vært nødvendig å fastsette kvoter utover det nivå som på kort sikt ville brakt bestandene innenfor sikre grenser. Det er mange hensyn som skal tas, og i en del tilfeller har det vært nødvendig å gå inn for en gradvis kvotereduksjon av uttaket for å unngå for store svingninger for næringen. Jeg vil holde Stortinget orientert om utviklingen på dette området neste år. Jeg deler komiteens bekymring for den økende bestanden av sel i Østisen og Vestisen. Norsk selfangstnæring har på 1990-tallet slitt med svak lønnsomhet, og fangstaktiviteten er opprettholdt kun som følge av offentlig støtte. Fiskeridepartementet vil utforme strategier og tiltak, slik at en i fremtiden kan ha operative selfangstfartøy. Det er satt av midler over fiskeriavtalen til driftsstøtte og andre tilskudd for neste år, som vil være en betydelig økning og utviding i forhold til det som har vært før. Vi håper med det at det skal være et grunnlag for å få flere skuter i fangst både i Østisen og Vestisen kommende sesong. Det er fremdeles nødvendig å redusere den totale fangstkapasiteten i fiskeflåten for å få en bedre struktur og kapasitetstilpasning. Jeg er derfor fornøyd med at budsjettavtalen med Arbeiderpartiet har sikret et økt tilskudd til flåtefornyelse og kapasitetstilpasning. I tillegg til enhetskvoter for den konsesjonsbelagte flåten arbeides det nå med å innføre slike ordninger for fartøy som drifter med konvensjonelle redskaper. I første omgang vil dette bli gjort gjeldende for fartøy over 28 meter. En senking av grensen til under 28 meter, slik Stortinget har bedt Fiskeridepartementet vurdere, krever nærmere utredning, da dette vil gripe inn i reguleringssystemet. Fiskeridepartementets utredning er kommet godt i gang ved at vi bl.a. snart har gjennomført et prosjekt som gir oss oversikt over fangstaktiviteten til fiskefartøy under 28 meter. Det er etter min mening viktig å få dette klarlagt slik at det ikke skapes problemer reguleringsmessig for denne gruppen, og for å sikre at enhetskvotene får en kapasitetsreduserende effekt.