Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2016-12-19:
Det er bred enighet om å styrke primærhelse. Det er viktig for at pasientene reelt skal oppleve et helhetlig helsetilbud. Det er også viktig for å vri fokus mot mer forebygging, for å bruke de totale ressursene best mulig, men ikke minst for å ivareta de sykeste pasientene, de multisyke, som trenger bedre samordning mellom kommunehelse- og spesialisthelsetjenesten. Og da snakker vi om veldig mange eldre, ruspasienter og pasienter med psykiske lidelser og mange kronikere. Det vises til at 90 pst. av helsetilbudet blir gitt i kommunene, mens de økonomiske rammene er 50 pst. mot kommunehelse- og 50 pst. mot spesialisthelsetjenesten. Vi trenger gode spesialiserte sykehus, men også kvalitet i alle ledd, med mer vekt på tidlig innsats og bedre oppfølging i etterkant av behandling. Det vil bidra til et redusert behov for sykehusbehandling i tillegg. Ubalansen mellom kommunehelse- og spesialisthelsetjenesten ser vi også innen forskning, utdanning, spesialisering, rekruttering av fastleger. Egentlig er det en systematisk ubalanse på de fleste områdene. Et av de konkrete forslagene i primærhelsemeldingen var å prøve ut forskjellige primærhelseteam. Arbeiderpartiet mente Stortinget skulle definere de helsepolitiske målene, men gi kommunene frihet til å bruke sin egen fagkunnskap, erfaring og kreativitet for å prøve ut ulike løsninger. Regjeringspartiene og støttepartiene gikk inn for fire sentralt bestemte løsninger, men ennå er ikke dette arbeidet startet opp, og det er uklart hvor omfattende utprøvingen vil bli, om det også vil omfatte finansieringsordningene. Kommunene er utålmodige. Mangel på kvalitet i informasjonsutveksling utgjør en betydelig risiko for alvorlige hendelser i helsetjenesten. En av de største IKT-utfordringene i dag er manglende elektroniske kommunikasjonssystemer innen pleie og omsorg. Arbeiderpartiet har etterlyst fortgang i dette arbeidet og mener det må få førsteprioritet. En konstaterer at regjeringspartiene og mellompartiene ikke har konkrete planer for å sette av offentlig finansiering for å få fortgang i dette arbeidet. Arbeiderpartiet mener dette er så viktig for pasientsikkerheten og et helhetlig helsetilbud at vi har prioritert 10 mill. kr til utvikling av et enhetlig elektronisk pasientjournalsystem. Vi savner også sterkere engasjement for å sikre god rekruttering av fastleger i hele landet. Det finnes ulike støtteordninger og et prosjekt som skal evalueres nå til våren, men når vi ser at utviklingen har fortsatt å gå i feil retning, mener vi det er behov for en mer aktiv politikk for å sikre likeverdig tilbud i hele landet gjennom å ha kompetent helsepersonell, ikke bare fastleger, men innenfor alle helsegrupper, og ikke minst se på innholdet i utdanningen, slik at vi utdanner helsepersonell som også ser utfordringer knyttet opp mot primærhelse. Komiteen fikk presentert akuttutvalget i statsrådsmiddagen sist vår. Vi så fram til å få en helhetlig sak til Stortinget om hvordan vi skal bidra til å øke kapasiteten, kvaliteten og kompetansen i akuttkjeden for å ivareta befolkningens trygghet ved akutt sykdom og skade. Overraskelsen var stor da regjeringen valgte ikke å legge fram en helhetlig plan, men stykkevis og delt. Og der ser vi også at det er spesialisthelsetjenesten som blir prioritert, og at legevakten – som i denne salen er blitt etterlyst, og som er blitt beskrevet som «akilleshælen» – nok en gang blir systematisk nedprioritert og egentlig gjemt bort. Innen forskning blir primærhelse gradvis løftet fram, men vi tror det er uklokt å fjerne forskningsmidler fra kompetansesenter vi har innen primærhelse. Vi har bedt om en gjennomgang og at vi ikke bygger ned de få, men gode, velfungerende kunnskapsmiljøer vi har innen primærhelse, særlig de som har forskning som en integrert og nødvendig del av sin kompetansefunksjon, slik som Nasjonalt kompetansesenter for legevaktmedisin og Nasjonalt senter for distriktsmedisin. Men vi er svært fornøyd med at vi fant en permanent løsning for Senter for Krisepsykologi, og for at det i utdanningskomiteen er flertall for å be regjeringen arbeide for etablering av en femårig masterutdanning for manuellterapeuter og kiropraktorer ved et norsk universitet. Det er muskel- og skjelettsykdommer som er viktigste årsak til sykefravær og nye uføre.