Mimmi Bæivi (Arbeiderpartiet), 1999-02-23:
Norges fremste fortrinn ligger i vår nærhet til et av verdens mest produktive fiskeriområder pluss at vi har verdens reneste kyst. Utviklingen av interessante, stabile og godt betalte arbeidsplasser i hele fiskerinæringen vil derfor være et av de viktigste bidragene for å sikre bosetting og levekår. Å øke kunnskaper om denne næringen vil også være med på å gi økte verdier. Mer kunnskap og større samarbeid mellom næring, forskning og forvaltning vil gi større økonomisk uttelling. Dette er spesielt viktig når det i dag er skapt usikkerhet rundt størrelsen på bestandene, som f.eks. torsk og hyse. Kvotekutt vil spesielt for Nord-Norge, som er så ensidig avhengig av fisken, være dramatisk. Teknologien har gitt oss muligheter til uttak av matressurser i havet, som så å si kan fiske havet tomt. Det kan bli dramatisk for matproduksjonen i verden, og her har Norge et spesielt ansvar. En bærekraftig ressursforvaltning må være en grunnleggende forutsetning for all fiskeriaktivitet, men næringen er også avhengig av at ressursene fordeles på en slik måte at det gir god lønnsomhet. Utviklingen i de internasjonale markedene med styrket makt til handelskjedene og utviklingen av en verdensomspennende handel med fisk og fiskevarer gjør at utfordringene i markedet har økt sterkt. Det er derfor behov for en vesentlig sterkere markedsorientering i alle deler av næringen. Det ligger en særlig utfordring i å øke rekrutteringen av ungdom til næringen. Etter den nye utdanningsreformen må mye av rekrutteringen skje gjennom det videregående opplæringssystemet. Det er tid for å gjennomgå hensiktsmessigheten i dagens organisering av fiskerifaglig utdanning på grunnkursnivå. Det bør vurderes å samle all fiskerirettet opplæring i et grunnkurs. Desentralisert tilbud på høyskolenivå kan for enkelte områder av landet også være aktuelt. En variert fiskeflåte, i hovedsak eid av aktive fiskere, er den beste garanti for opprettholdelse av hovedtrekkene i dagens bosettingsstruktur. En variert fiskeflåte, både hva angår fartøystørrelse og redskapsbruk, vil utnytte våre fiskeressurser på den mest optimale måte, samtidig som den landbaserte fiskeindustrien vil ha en relativt jevn råstofftilførsel. At fiskerne som hovedprinsipp eier fartøyene, er den beste garanti for maksimal lønnsomhet i næringens ulike ledd, og således for den totale fiskerinæringen. Fiskerinæringen har store utviklingsmuligheter og trenger flere bein å stå på – her kan oppdretts- og skjellnæringen være med på å bidra til økt verdiskaping. Skjell er f.eks. et viktig produkt i sjømatindustrien, og den norske skjellnæringen har gjennomgått store forandringer de siste årene. Det er opparbeidet betydelig kompetanse i flere av miljøene både når det gjelder produksjon og markedserfaring. Her må det bli et bedre samarbeid mellom de forskjellige aktørene for å få til en større kompetanseheving. Fraflyttingen som skjer langs store deler av kysten, vil være en utfordring vi må gripe sterkere fatt i for å oppnå den utviklingen i fiskerinæringen som vi trenger. Det er her større verdier kan skapes. Spesielt gjelder dette kvinner. Kvinner tar utdanning og flytter. Det er et klart behov for kvinner på alle nivåer i fiskerinæringen. Kvinner trenger motivasjon både fra bedrifter og fra oss som myndigheter for at de skal bli boende eller komme tilbake til kysten for å være med på å utvikle nye arbeidsplasser. For å stabilisere kvinneandelen på kysten må også samfunnsmessige forutsetninger som gode barnepasstilbud, gode oppvekstvilkår for barn, fritids- og trivselstiltak generelt, et akseptabelt utbygd servicetilbud og en godt utbygd infrastruktur i lokalmiljøet være til stede. Det er helt klart behov for kvinner på alle nivåer i fiskerinæringen. Kvinner har et mangfold av kompetanse og erfaringer som vil være med på å utvikle næringen i en positiv retning. Derfor er det så viktig å gi kvinner yrkesmuligheter i alle ledd i næringen, ikke bare på «fileten». Varierte og interessante arbeidsplasser er viktig også for kvinner. Alle har vi et ansvar for å synliggjøre utdanning og karrieremuligheter også for kvinner i fiskerinæringen. Resultatet kan bli en vekst for næringen som samfunnet vil være tjent med å bruke ressurser på.