Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-01-18:
Jeg har lyst til å takke representanten Kjersti Toppe for en veldig god interpellasjonstekst. Det har så langt vært en god debatt, i erkjennelsen av at en stor alkoholbruk kan føre til en rekke problemer og utfordringer både for ulike samfunnssektorer og for ulike store grupper – jeg tenker spesielt på barn og unge og ikke minst på dem som blir avhengige og syke av en for stor bruk. Jeg synes at innleggene så langt har reflektert over dette, kanskje med unntak av Fremskrittspartiet, hvor man var veldig opptatt av å fremheve den liberale alkoholpolitikken de hadde. Selvfølgelig ble ordet «forebygging» nevnt på innpust. Men debatten synes jeg totalt sett er veldig bra. Dagens tema er for mange et vanskelig tema, enten fordi de selv sliter med alkoholforbruket, eller fordi de står noen nær som gjør det. Det er fortsatt et tabu å være alkoholavhengig, til tross for at avhengighet er en sykdom på linje med andre sykdommer. Mangelen på åpenhet om dette gjør at mange ikke får hjelp, og ikke våger å søke hjelp. Det rammer også barn og pårørende. Vi hadde en tilsvarende situasjon for 10–12 år siden da vi startet Opptrappingsplanen for psykisk helse – dette med tabu og annet. Mye bra ble gjort i den sammenhengen, og vi kunne gjøre et tilsvarende arbeid knyttet til åpenhet om alkohol. Vi vet jo også at alkohol og psykiske lidelser delvis henger sammen. Noe av grunnen til at dette er et vanskelig tema å snakke om, er at glede og sorg knyttes til det samme. Jeg relaterer dette til rusforsker Sverre Nesvågs uttalelser til Vårt Land 22. januar i fjor om at vi ikke tør å utfordre en drikk som gir oss mye kos, som han sa. Han mener at mange har såpass mye glede av alkohol at vi ikke vet hvordan vi skal diskutere glede og risiko samtidig. Han sammenligner alkoholinntak med bilkjøring – risikoen for at noe skal skje, øker jo lenger du sitter bak rattet. Derfor er arbeidet som organisasjonen AV-OG-TIL gjør, så viktig. De fokuserer på alkoholfrie soner, dvs. situasjoner der alkohol kan føre til skader eller utrygghet. Ved å skape kjøreregler for når det passer å nyte alkohol, og når det ikke passer, kan vi forebygge de negative sidene ved alkohol. Det er nær allment akseptert at bilkjøring og alkohol, f.eks., ikke hører sammen. En slik kobling håper jeg også vi kan få når det gjelder samvær med barn. For voksne er det faktisk vanskelig å oppdage når et barn føler at et selskap eller en fest går fra å være trivelig til å bli ubehagelig på grunn av voksnes alkoholinntak. Videre er alkohol og arbeidsliv og alkohol og idrett andre slike soner som det er viktig å tenke igjennom, som flere har vært inne på. Som vi har hørt, har alkoholforbruket økt de siste årene. Bare Vinmonopolet har de fem siste årene økt salget fra 65 millioner liter til 75 millioner liter. Flere har vært inne på at vi i dag kjenner sammenhengen mellom alkohol og helseskade. La meg nevne et konkret mål på det som ikke andre har nevnt i dag, og det er at antallet akuttinnleggelser som følge av alkoholforgiftning har økt. Fra 2000 har antallet steget fra 1 000 til 2 000. Det er nærmere 60 ulike diagnoser knyttet til alkoholbruk i tillegg til vold. Det er også et fenomen at i en svensk undersøkelse, noe vi også finner i Norge, kommer det frem at helsepersonell kvier seg for å ta opp alkoholbruk med sine pasienter. Seks av ti allmennleger og hver andre distriktspleier snakker med sine pasienter om deres alkoholvaner. Det er flere enn tidligere, men det er fortsatt knyttet tabu til alkohol trass i effektene det har på helsen. Jeg er ikke kjent med at vi har hatt en lignende undersøkelse her i Norge. Men vi kan jo bare tenke over det her i Stortinget. Hvor mange av oss har opplevd at fastlegen, eller andre leger vi har gått til, har spurt om alkoholbruk? Jeg tror det er mange som vil svare nei på det. Jeg har til sist lyst til å si at jeg synes den veilederen som statsråden viser til om tidlig intervensjon, er veldig bra. Disse kampanjene vi har hatt, og som skal relanseres, ikke minst overfor barn og unge, og «Ansvarlig vertskap», er også veldig viktige tiltak. Men jeg har lyst til å nevne ett tiltak som ingen har tatt opp, og det er at i Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet, som det nå heter, finnes det også et meget godt foreldreveiledningsprogram rettet mot foreldre med barn i skole, barnehage osv. Det kan kjøres både i skoler, i barnehager og på helsestasjoner. Det ligger klart, det har vært brukt i en del tilfeller, og det er et meget godt profesjonelt utarbeidet opplegg.