Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2022-03-10:
I dag er antibiotika medisiner som man i mange sektorer tar for gitt, om man er en pasient som blir behandlet for lungebetennelse, eller om man er bonde og behandler dyr med antibiotika for å slå ned sykdommer. Slik har det imidlertid ikke alltid vært, og slik kommer det heller ikke til å fortsette, hvis utviklingen av antibiotikaresistens får fortsette. En eskalerende og signifikant stigning i forbruk av antibiotika har resultert i at verden står overfor voksende og store utfordringer med resistente bakterier og mikrober innenfor mange ulike områder. Hvis vi ikke tar de riktige grepene, kan det gå riktig galt de kommende tiårene. Ifølge en nylig publisert studie i The Lancet krever antibiotikaresistens på verdensbasis 1 million dødsofre hvert år. Antimikrobiell resistens, forkortet til AMR, er en stor trussel mot den globale helsesikkerheten. Nordisk og internasjonalt samarbeid er en forutsetning for å redusere resistens og antallet som dør knyttet til antibiotikaresistens. I Norge har vi hatt ambisiøse mål for redusert bruk av antibiotika, og vi har nådd målene. I 2015 satte den forrige regjeringen mål om 30 pst. reduksjon av antibiotika innen utgangen av 2020. Tallene fra NORM 2020, Norsk overvåkingssystem for antibiotikaresistens hos mikrober, viser en reduksjon på 32 pst. Det er utrolig gledelig og viktig at målene nås. Det er ingen tvil om at Solberg-regjeringens strategi med tydelige tiltak har bidratt til at Norge fortsatt er blant landene i verden som har lavest forbruk av antibiotika, og det er mange som har bidratt til å få til dette. God og tett innsats fra legene som forskriver medisiner, har gjort at vi har nådd målet om 20 pst. reduksjon i antibiotikabruk ved luftveisinfeksjoner. At forbruket av antibiotika for norske tenåringer nå er under en tredjedel av hva det var i 2019, skyldes også det samme. Vi har oppnådd å holde andelen av resistente gule stafylokokker, både på sykehus og primærhelsetjenesten, svært lav, og for å følge nøye opp det siste måles nå antibiotikabruken i sykehjem årlig. Disse viser en jevn nedgang i registrerte infeksjoner, og det er jo dette som er viktig for å få ned antibiotikabruken. Men tiltak for å redusere bruk av antibiotika er ikke bare viktig i helsetjenesten. Også i landbruket har vi lykkes svært godt i Norge de siste årene, bl.a. ved at narasin brukt i kyllingproduksjon ble faset ut i 2016, og målet om å redusere antibiotikaforbruket til kjæledyr og matproduserende landdyr ble oppnådd allerede i 2017. Så med tydelige tiltak og strategier nytter det å redusere bruken av antibiotika. Er det likevel noe pandemien har vist oss, er det at vi ikke lever isolert fra resten av verden, ei heller når det gjelder resistensproblematikken. Derfor kan vi aldri si at vi er i mål, heller ikke her i Norge. Det er alltid en mulighet for å forbedre, og da også redusere bruk av antibiotika. Selv om vi i Norge når våre mål, er det ikke på noen måte gitt at andre land i verden klarer det samme, eller at de setter seg de samme målene. Derfor må vi jobbe sammen, land, regioner og hele verden, for å gjøre alt som står i vår makt, for å håndtere denne helsetjenestens klimakrise, som antibiotikaresistens representerer. Norge har lang og god tradisjon for samarbeid om disse spørsmålene, også i Nordisk råd. Kampen mot antibiotikaresistens er et av områdene Nordisk råd har pekt på at det er naturlig å samarbeide mer om i Norden. I april 2017 vedtok Nordisk råd en rapport kalt «Man dør vel ikke av lungebetennelse». Rapporten beskriver en strategi med sju overordnede mål som følges opp med tolv kvalifiserende og faglig funderte anbefalinger, som viser hvordan en politisk strategi kan oversettes til konkrete tiltak. Nordisk råd har altså samlet seg bak disse forslagene og anbefaler Nordisk ministerråd å igangsette initiativene. Mitt spørsmål blir da: Vil regjeringen følge opp anbefalingene i Nordisk råds hvitbok om en felles nordisk handlingsplan mot antibiotikaresistens med finansiering, rapportering og politisk kontroll?