Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
La meg aller først gjøre oppmerksom på at det i begge innstillingene – 490 S og 489 S – står at referat fra komiteens åpne høring med forsvarsministeren og forsvarssjefen er vedlagt. Ved en glipp var det ikke tilfellet, men det foreligger nå beriktigede versjoner av begge innstillingene der referatet er vedlagt. Så vil jeg passe på å fremme regjeringspartienes tre forslag i sak nr. 25. La meg først si litt om det det er enighet om i komiteen – flere viktige investeringsprosjekter. Det dreier seg om nye hangarer, kontor og oppstillingsplasser for helikopter i tilknytning til eksisterende helikopterbase på Bardufoss fornying og kapasitetsøkning av infrastruktur i Rusta leir på Bardufoss etablering av helikopterdetasjement på Haakonsvern med nye hangarer, kontor og plasser for oppstilling av helikopter nytt administrasjonsbygg og to nye flerbrukshaller til Marinejegerkommandoen ved Haakonsvern nytt administrasjonsbygg for Forsvarets logistikkorganisasjon, FLO, – også ved Haakonsvern nytt bygg for dropp- og fallskjermmateriell ved Rena flyplass utbedring av hovedrullebanen ved Bodø hovedflystasjon med nytt dekke. La meg så si litt om anskaffelsen av ny kampfly. Regjeringen gis i dag fullmakt til å bestille seks F-35 kampfly – med nødvendig tilleggsutstyr og tjenester – med forventet levering i 2017. Kostnadene for denne delen av anskaffelsen er på 12,9 mrd. kr, hvorav 4,5 mrd. kr utgjør de seks flyene, mens resten av kostnadene fordeler seg mellom nødvendig integrasjonsarbeid, anskaffelse av simulator, IKT og logistikk- og utdanningsvirksomhet. Kostnadene for den norske kampflyanskaffelsen ligger innenfor de anslagene som det ble redegjort for i statsbudsjettet. De forventede totale kostnadene for anskaffelsen av 52 fly med tilleggsutstyr utgjør 62,6 mrd. 2013-kroner. Andre fra Arbeiderpartiet vil ta for seg det svært viktige industriprogrammet i kampflyanskaffelsen – noe det også er bred enighet om i Stortinget. Så over til dagens stridstema: organisering av våre spesialstyrker. I Norge har vi to spesialstyrkeavdelinger: Forsvarets spesialkommando/Hærens jegerkommando – lokalisert til Rena i Østerdalen og Vealøs ved Horten – og Marinejegerkommandoen – lokalisert til Haakonsvern ved Bergen og Ramsund i Ofoten. Dette er det beste vi har av forsvarsavdelinger i Norge, og soldatene der gjør en svært god og viktig jobb som det står stor respekt av. Men vi må være ærlige og si at avdelingene er av begrenset størrelse. Derfor ønsker vi at to relativt små avdelinger i større grad kan virke sammen – og dra veksler på hverandre. Derfor etableres det nå en felles ledelse for de to avdelingene – med ledelsen direkte underlagt forsvarsjefen. Altså blir det en statusheving av spesialstyrkene både organisatorisk og faktisk. Jeg sier det enda mer presist: Med det vi nå gjør, styrker vi spesialstyrkene. Dette skulle egentlig ikke være til å misforstå. Det innebærer: Marinejegerkommandoen skal settes på nasjonal beredskap for å kunne bistå politiet i løsningen av kontraterroroppgaver – slik Forsvarets spesialkommando/Hærens jegerkommando er det. Det etableres en felles strategisk ledelse som skal sikre bedre samspill mellom de to spesialstyrkeavdelingene. Og – som før nevnt: Det skal bygges ny bygningsmasse til spesialstyrkene ved både Haakonsvern og på Rena. Det har vært en del spekulasjoner i media om den framtidige organiseringen av spesialstyrkene. Jeg vil understreke nok en gang at de to spesialstyrkeavdelingene fortsatt skal være lokalisert som i dag, på henholdsvis Rena og Vealøs og Haakonsvern og Ramsund. I tillegg skal avdelingene opprettholde sin nære tilknytning til sine respektive forsvarsgrener – Hæren og Sjøforsvaret. Samtidig innebærer forslaget at utvelgelse, grunnutdanning og grunnleggende befals- og offisersutdanning fortsatt skal foregå i de to spesialstyrkeavdelingene – som i dag. Etablering av en felles ledelse for spesialstyrkene legger til rette for felles utvikling av spesialstyrkene og bedre samspill mellom de taktiske enhetene – på områder som beredskap, trening og øvelser. I tillegg vil en felles spesialstyrkeledelse også styrke evnen til helhetlig prioritering og ressursanvendelse. Dette er tiltak for bedre å synliggjøre viktigheten av og øke statusen til spesialstyrkene våre. La meg si det en gang til: Vi øker statusen til spesialstyrkene og løfter dem oppover i organisasjonen – til rett under den øverste ledelsen. At noen kan hevde at dette er en svekkelse, er for meg ganske uforståelig. Ja, noen har til og med sagt at det er en rasering. Det er det motsatte som er tilfellet. Heldigvis ble opposisjonens forslag om å sende saken tilbake til regjeringen nettopp avvist. En utsettelse av behandlingen av denne saken ville etter mitt syn kunne skapt utfordringer for ønsket om raskt å sette Marinejegerkommandoen på nasjonal kontraterrorberedskap. Når det forslaget nå har falt, skal det bli interessant å se om opposisjonspartiene virkelig stemmer imot forslaget. Dette er en altfor viktig sak til å lage politisk spill av. La meg så kommentere noe av det som er sagt i debatten. Det synes å være et mønster fra opposisjonens side ved behandling av en del forsvarssaker, at det stilles en rekke spørsmål til departementet. Det er helt greit, det er en del av Stortingets arbeid. Så er en ikke fornøyd med de svarene som kommer, og så anklager en regjeringen for det – en liker ikke svarene, og så stiller en nye spørsmål. Det er en måte å jobbe på politisk som er lite kledelig. En kan selvsagt være politisk uenig, en kan fremme andre forslag, men å anklage departementet for ikke å svare godt nok på spørsmålene når de stilles – et femtitalls spørsmål i denne saken og flere hundre spørsmål ved behandlingen av langtidsplanen i fjor. Det stemmer ikke med virkeligheten. Så til representanten Staahle, som kritiserer regjeringen for å legge fram saken i investeringsproposisjonen. Jeg må nesten stille spørsmålet: Hvor ellers skulle saken vært lagt fram? Det er til regjeringens ære at en legger fram saken i en proposisjon til behandling i Stortinget. En kunne selvsagt ha ventet til statsbudsjettet i høst, men det ville forsinket prosessen et halvt års tid. Det er selvsagt mulig, men tidsaspektet må i alle fall være ett argument i saken. Dette dreier seg om at vi ønsker raskt å sette Marinejegerkommandoen på nasjonal kontraterrorberedskap. Husk hele bakgrunnen for saken: For snart to år siden opplevde dette landet hendelser som vi ikke ante kunne skje. I ettertid var alle enige om at en skulle se på det offentliges organisering, for på mange områder gikk det galt. I den prosessen kom det fram ønsker om å bruke Marinejegerkommandoen bedre enn det vi gjør i dag, fordi det er en svært god avdeling i Forsvaret. Hele bakgrunnen for denne prosessen er å øke statusen til marinejegerne, trekke dem fram og løfte dem opp. Så har hele debatten sporet av og blitt en debatt hvor det motsatte bildet har tegnet seg. Til slutt vil jeg si til Trine Skei Grande vedrørende at jeg skal ha kommet med trusler: Nå tror jeg vi alle får roe oss litt ned. Det må kunne gå an å føre politiske debatter uten at alt skal karakteriseres som trusler. Denne saken bør vi også roe lite grann ned nå, og så får de interne prosessene i Forsvaret gå sin gang. Men jeg må si at hvis tillitsvalgte i Forsvarets avdelinger hevder at de har blitt truet med telefonavlytting, og det ikke er tilfellet, synes jeg det sier ganske mye om klimaet innad i de avdelingene. Det må virkelig være alvorlig. Jeg er heldigvis ikke i en sånn posisjon at jeg kan komme med trusler, og ikke hadde jeg tenkt å gjøre det hvis jeg hadde vært i en sånn posisjon heller. Heldigvis er ikke Stortingets rolle slik overfor Forsvarets avdelinger. Denne saken er det på tide å få sluttført. Vi ønsker bedre spesialstyrker i Norge. Derfor gjør vi dette nå.