Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-04:
Vi i SV synes faktisk dette er en veldig viktig debatt. Vi synes det er viktig at vi bruker stortingssalen til å diskutere hvordan Norge skal opptre i Sikkerhetsrådet, og også hvordan Stortinget skal involveres i den debatten – kanskje litt annerledes enn det representanten Tetzschner tok opp i stad, som kanskje ga inntrykk i sin innledning av at dette var en utidig og litt unødvendig debatt fordi vi hadde alle disse prosedyrene på plass allerede. Så er det kanskje med en viss merkelig følelse inni meg at jeg må innrømme at jeg er enig med representanten Christian Tybring-Gjedde i veldig mye av hans argumentasjon. Det er litt uvanlig, men i dag er det også hyggelig å kunne si – ikke alt, men mesteparten av det han sa i denne saken. SV har hele veien har støttet at Norge skal ha medlemskap i Sikkerhetsrådet. Vi har ment at det er en viktig posisjon for å påvirke verden. Det er en viktig posisjon for å påvirke vesentlige verdier, altså betydningen av en FN-styrt verden og en regelstyrt verden, og på det beste kan også Sikkerhetsrådet være en arena for Norge til å vise fram viktige ting ved Norge. Men som vi har sagt tidligere fra denne talerstolen, har vi ment at hvis dette skal fungere bra, må Norge ha en selvstendighet og en uavhengighet i måten man opptrer i Sikkerhetsrådet på. Vi er nå i en situasjon hvor Norge sitter skulder ved skulder i Sikkerhetsrådet med stormakter, og det er betydelige stormaktsinteresser og andre interesser som utfordres også i dialogen i Sikkerhetsrådet. Det å sikre en uavhengighet og selvstendighet for Norge i Sikkerhetsrådet er helt avgjørende for de politikere som har støttet at Norge skal ha medlemskap i Sikkerhetsrådet. Spesielt er vi opptatt av forholdet til USA og forholdet til Kina. Vi ønsker at Norge skal opptre i Sikkerhetsrådet uavhengig av hva som måtte tjene norske interesser i forholdet til USA og Kina, og det er krevende. For å få til det mener vi at vi er nødt til å lage institusjoner i Stortinget som sikrer både en åpenhet og en tydeligere støtte til regjeringens arbeid rundt Sikkerhetsrådet. Vi mener det er naturlig at det er en større åpenhet om hva Norge gjør i Sikkerhetsrådet, og om hvordan Norge også forholder seg til de ulike dilemmaene som oppstår, og de ulike interessekonflikter som måtte oppstå i de ulike forhandlingene i Sikkerhetsrådet. Derfor har vi i denne innstillingen tatt til orde for en mekanisme for en mer demokratisk forankring av hvordan Norge skal opptre i Sikkerhetsrådet. Vi har tatt til orde for en ordning hvor man, på linje med Europautvalget, forankrer en del av informasjonen fra Sikkerhetsrådet. Så betyr ikke det en detaljstyring fra Stortinget av hvordan regjeringen skal opptre i Sikkerhetsrådet. Det betyr ikke å flytte makt. Det betyr ikke å utfordre prerogativene som er grunnlovfestet. Det betyr ikke det. Nei, det betyr at vi ønsker å åpne for en bredere diskusjon i Stortinget om hva vi bruker posisjonen i Sikkerhetsrådet til, og det er også en invitasjon til Stortinget til å kunne gi noen styringssignaler til regjeringen, som vi mener er nødvendig i tillegg til hva om er etablert i dagens ordninger. Vi mener at en sånn mekanisme vil være en støtte til regjeringen. Det er ikke nødvendigvis en måte å kontrollere regjeringen på. Vi skal gi regjeringen ryggdekning i håndteringen av de vanskelige sakene som de måtte stå i i Sikkerhetsrådet. Så blir vi møtt med motargumentet om at dette vil bryte med grunnlovsavtalen mellom regjering og storting. Det blir også hevdet at dagens ordninger er tilstrekkelige. Den utvidete utenriks- og forsvarskomité – DUUFK, som den heter – er både vilkårlig og også lukket, og den åpner ikke for offentlig debatt, som vi mener er viktig. Det samme gjelder spørreinstituttet på Stortinget, som heller ikke har den karakteren at det greier å åpne for denne typen diskusjon på en bra måte. Vi mener, som tidligere taler, at det faktisk er hjemmel i Stortingets forretningsorden i dag til å lage en slik ordning. Så har vi i tillegg – jeg skal bruke de siste sekundene på å si det – også laget et forslag om at vi må ha mer åpenhet om såkalte stemmebytteavtaler som Norge benytter i Sikkerhetsrådet. Det har vært beskyldninger om at Norge har kjøpt stemmer for å få plass i Sikkerhetsrådet. For å beskytte regjeringen mot den typen beskyldninger ønsker vi også en åpenhet på det, og det er vårt forslag nr. 2. Med det legger jeg fram SVs forslag.