Kjell Engebretsen (Arbeiderpartiet), 2004-03-11:
Jeg viser til komitelederens innlegg og vil understreke betydningen av at statsregnskapene for framtiden inneholder opplysninger om vår felles realkapital, dvs. veier, bygninger osv., slik at kostnadene ved å opprettholde eller vedlikeholde denne kapitalen synliggjøres. Dette er viktig og nødvendig informasjon for Stortinget. Videre er det også av stor betydning å få avklart hvorvidt bevilgede midler faktisk blir benyttet til de formål som Stortinget har forutsatt. En slik resultatrevisjon vil gi Stortinget en helt annen mulighet enn i dag til å følge hvordan forholdet mellom bevilgninger og resultater utvikler seg. I arbeidet med ekstrakt av Norges statsregnskap har Arbeiderpartiet for sin del hatt hovedansvaret for visse områder og visse departementer. Det er fordelt på den måten i komiteen. Men dette innebærer ikke at man ikke også har gått inn i en del av de andre områdene, naturligvis. Komiteen har hatt merknader til en del områder i Riksrevisjonens rapport. På andre områder sier komiteen lite eller ingenting og har sluttet seg til det som Riksrevisjonen har påpekt. Et par av hovedpunktene i merknadene er bl.a., som også komitelederen nevnte, at Riksrevisjonen konstaterer at flytting og etablering av et nytt laboratorium ved SIFO ble foretatt uten at det forelå nødvendige bevilgninger fra Stortinget. Her foretar man altså de facto en disposisjon som er i strid med bevilgningsreglementets § 4, som stiller krav om fullstendighet og realisme. Dette kan naturligvis ikke være akseptabelt, og det er, synes jeg, ikke greit når man her argumenterer fra regjeringspartienes side med at det dreier seg om små beløp. Jeg tror man må ha en annen og mer prinsipiell tilnærming til den type feilvurdering som er gjort her. Jeg for min del er tilfreds med at flertallet her går inn og endrer forslaget til desisjonsform fra «Kan passere» til det som heter «Til observasjon». Forbrukerombudet nevnte også komitelederen, og jeg skal ikke bruke mer tid på det. Forsvaret er omtalt på flere områder i denne rapporten. Forsvaret har over tid vært inne i en nesten konstant og sammenhengende omorganisering og omstrukturering. Det er nedlagt ganske enorme ressurser på å få etablert systemer som skal sikre at viktige sider ved forvaltningen som lønn, innkjøp, bruk av konsulenttjenester, materialforvaltning osv. skal fungere på en tilfredsstillende måte. Hittil har ikke dette kommet på plass, helt åpenbart. Riksrevisjonen har måttet peke på en rekke feil og mangler, som i sin tur har ført til svært kritiske merknader fra en samlet komite. Når revisjonen bl.a. finner feil ved regnskapsførsel, brudd på visse lovbestemmelser og manglende systemer for å sikre at anskaffelser og kjøp av konsulenttjenester er i tråd med eksisterende regelverk, er dette svært alvorlig. En forutsetning for at lov og bestemmelser generelt skal ha allmenn respekt og forståelse ute i samfunnet, er at staten selv klarer å håndheve disse bestemmelsene og gjøre det med pinlig nøyaktighet. Feil og mangler ved statsregnskapene sender derfor svært uheldige signaler ut til samfunnslivet, og særlig uheldig blir det dersom den politiske ledelse skulle forsvare de mangler som avdekkes. Det har ikke forsvarsministeren gjort. Tvert imot, hun har gitt uttrykk for at det skal gjennomføres innskjerpinger når det gjelder rutiner for rapportering og for dokumentasjon. Så det er helt åpenbart at departementets ledelse ser at her må ting gjøres, her må det strammes inn på ting. Når flertallet nå foreslår å endre desisjonsform fra Riksrevisjonens forslag om «Kan passere» til «Til observasjon», er det en logisk konsekvens av både en samlet komites kritiske merknader og av forsvarsministerens varslede tiltak for å få rettet opp de feil og mangler Riksrevisjonen har påpekt. Stortingets flertall ser behov for å få en tilbakemelding for senere regnskapsår for å få en bekreftelse på at de grep forsvarsministeren nå vil iverksette, har de ønskede resultater. Komiteen har valgt å unnlate å komme med egne merknader i forhold til Justisdepartementet, men jeg vil allikevel si et par ord om dette. Justisdepartementet og Oslo politidistrikt får sterk kritikk for brudd på regelverk for innkjøp. At det er en handlemåte utført av lovens håndhevere som settes «Til observasjon» av Riksrevisjonen, bør være en vekker for også dette departementets ledelse. Datasikkerheten ved Brønnøysundregistrene var komiteens leder inne på, og jeg skal heller ikke si noe mer om det, bortsett fra at det er forbausende og jeg vil si langt fra tilfredsstillende at denne institusjonen ikke har systemene på plass. Til sist finner jeg grunn til å si noen ord om Jernbaneverket og dannelsen av BaneService Prosjekt AS. Det er, tror jeg, en merkverdighet som har skjedd. Når man velger aksjeselskapsformen i offentlig virksomhet, er en viktig del av hensikten bak dette bl.a. å redusere risikoen. At man da faktisk kommer i en situasjon hvor man underskriver en erklæring hvor man innestår for at «selskapet ikke vil komme til å kreve dekket sin leverandørgjeld før øvrige kreditorer har fått dekket inn sine krav», strider mot alle rimelige spilleregler i dette systemet. I neste omgang står man altså med et tap på ca. 18 mill. kr for selskapet. Dette bidrar ikke til å styrke tilliten til Jernbaneverket og til departementets forvaltning rundt dette. Arbeiderpartiet slutter seg i denne sammenheng under tvil til Riksrevisjonens forslag til desisjon, «Kan passere».