Sylvi Graham (Høyre), 2013-02-12:
Noen ganger føles det ikke ålreit å si hva var det jeg sa. Utrygghet er en subjektiv opplevelse. Noen får fortere en følelse av utrygghet, andre kanskje ikke i det hele tatt. Nå er det min oppfatning at mange har samme følelse av hvorvidt det er grunn til å være trygg på at vi har det best mulige sykehustilbudet i Oslo og Akershus-regionen. Jeg vil ikke overdramatisere. Jeg er enig med statsråden i at vi ikke skal det. Men folk er bekymret, Riksrevisjonen er bekymret, pasientombudet er bekymret, og vi har hørt at de ansatte er bekymret. Ahus fikk den 1. januar 2011 ansvaret for 160 000 nye pasienter, bl.a. fra Follo-regionen, og er nå Norges største akuttsykehus. Hele 470 000 innbyggere sogner nå til dette sykehuset. Allerede høsten 2010 spurte undertegnede daværende helse- og omsorgsminister Strøm-Erichsen om hvorvidt hun kunne forsikre at det var nok fagfolk på plass ved Ahus når sykehuset skulle ta over Follos befolkning. Som vi hørte fra representanten Breen i dag, var det grunn til å spørre om nettopp det. Statsråden svarte den gangen at ingen pasienter skulle flyttes fra ett sykehus til et annet før man var trygg på at de var sikret et like godt eller bedre tilbud. «Historiens lys» har talt, og det taler for seg selv. Som interpellanten har pekt på, har pasientene nå krav på å få vite at vi har en helse- og omsorgsminister som tar tak i disse utfordringene, og gjenoppretter tilliten til at vår region har et trygt og godt sykehustilbud, der ingen pasienter skal måtte oppleve at man ikke får det rette tilbudet når man trenger det, og ingen pårørende skal måtte oppleve at deres kjære dør i en korridor. De ansatte ved Ahus og Oslo universitetssykehus har hatt en tøff tid. Jeg er ikke i tvil om at de har strukket seg langt for å gi pasientene et godt og forsvarlig tilbud siden den store omleggingen trådde i kraft. Regionen vi snakker om, er i stor vekst. Nå kommer antallet sykehussenger halsende etter. Antallet leger som sykehuset trenger, har helseministeren også nå i ettertid adressert, heldigvis. Ikke bare befolkningen er bekymret. Sist jeg deltok i en debatt om dette, i 2011, fortalte jeg at ansatte ved Ahus – da også – hadde skrevet bekymringsbrev, der de påpekte et høyt antall korridorpasienter, stor arbeidsbelastning og manglende motivasjon hos de ansatte. De mente da at det manglet 70–100 sengeplasser ved sykehuset, og at dette gikk ut over pasientsikkerheten. Det ble satt i verk ekstratiltak den gangen. Det er i det hele tatt veldig mye «on-off» i sykehustilbudet i vår region: Stensby ned, Ski ned, Ski opp 10 plasser i 2011, så ned igjen, og nå 32 nye plasser på Ski. Dette er ganske krevende for kommunene rundt, og jeg er bekymret for dialogen med kommunene om samhandlingsreformen. Den har hjulpet helseforetakene godt ved at kommunene og bydelene har hatt kapasitet til å ta imot utskrivningsklare pasienter raskere enn kanskje forventet. Og så planlegges det nye lokalmedisinske senger: I Follo har det pågått et planleggingsarbeid for 25 akutte døgnplasser. De skulle legges til de ubrukte lokalene ved Ski sykehus. Senest for én uke siden fikk Follo-kommunene bekreftet det. Men mandag, tror jeg det var, kom det beskjed om at det var umulig. Og det skjønner vi, for vi vet nå at Ski sykehus skal trappe opp bruken av sengene selv. Det betyr at Follo-kommunene ikke får sendt inn søknaden om støtte til dette lokalmedisinske senteret innen 1. mars, som er fristen, fordi nå vet ikke Follo-kommunene hvor dette akuttmedisinske senteret med døgnsengene sine skal ligge. Det er en krevende situasjon, og det er min bekymring at dette blir som å selge strikk i metervis, og at det salderes mot kommunene, som egentlig skal være helseforetakenes partnere i samhandlingsreformen. Jeg regner med at statsråden også vil ha en årvåkenhet på akkurat denne utfordringen for kommunene i området til Ahus.