Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-10-13:
Jeg har også lyst til å takke statsministeren for en redegjørelse som ga et grundig og godt bilde av den situasjonen vi står oppe i, og som også tok utgangspunkt i de store konfliktene internasjonalt som er sjølve beveggrunnen for den store flyktningstrømmen og migrasjonen vi nå ser innover Europa. Det er vanskelig, men det er helt nødvendig at de konfliktene adresseres av verdenssamfunnet på en måte som kan skape rom for dialog framover. Jeg har lyst til å understreke at det er et stort ansvar som nå påligger verdenssamfunnet, at en unngår å eskalere konflikter både faktisk og retorisk, både parter i regionen og parter utenfor regionen. Og FNs tydelige ansvar er svært viktig. Norge må også stille opp for mennesker som er på flukt, enten det er i nærområdene eller det er her i Norge. Senterpartiet har lenge tatt til orde for en giverlandskonferanse, og vi ser svært positivt på at det blir avholdt en slik konferanse i starten av neste år. Hjelpen til nærområdene kommer til å bli viktig. De nærmeste nabolandene til Syria har tatt et stort ansvar, og de er nødt til å få mer bistand fra det internasjonale samfunnet i det videre arbeidet enn det de har fått så langt. Jeg har også lyst til å si at jeg skjønner jo at en større del av det vi gir i internasjonal bistand, blir knyttet opp mot det humanitære. Men der er det også viktig med en balansegang. Det må ikke være slik at det blir enkelt å hente penger fra bistandsbudsjettet, og at en for stor andel av midler til langsiktig og bilateral bistand blir nedprioritert til fordel for humanitær bistand. Det å finne en god balanse mellom de humanitære behovene og den langsiktige og bilaterale bistanden er svært viktig, særlig når det gjelder oppbygging av sivile samfunn og økonomi, som statsministeren var inne på var en kritisk faktor i mange land. Det mest påtrengende i Norge er sjølsagt mottaket av flyktninger her. Her på Østlandet ser vi en stor flyktningstrøm, men også i Finnmark. Jeg mener at det er viktig at vi har et effektivt og godt mottak, at vi møter flyktningene med varme, men også at vi møter asyltilstrømmingen med fasthet. De som har behov for beskyttelse, skal få det i Norge, de som har behov for omsorg, skal få det av vårt samfunn, men de som ikke har krav på beskyttelse, skal ha en rask retur. Senterpartiet er åpen for å se på midlertidige løsninger når det gjelder mottak, men jeg er nødt til å si at når det gjelder teltleirer som innkvartering, er det et tiltak Senterpartiet er svært skeptisk til. Rammene for integreringsarbeidet blir også viktig i årene framover. Rammene i det systemet kommer til å bestå, men jeg tror nok at vi også der må tenke på hvordan vi kan gjøre ting mer fleksibelt, og kanskje også rimeligere. Kommunene er det store navet i integreringsarbeidet, og kommunenes arbeid med integrering må i årene framover fullfinansieres, hvis ikke kommer vi ikke til å få utløst det potensialet som trengs når det gjelder bosetting og integrering av flyktninger og asylsøkere i Norge. Vi er nødt til å være mer fleksible og bidra til at flyktninger og asylsøkere raskere kommer seg ut i et aktivt hverdagsliv, og det å gi midlertidig arbeidstillatelse raskt er et av tiltakene for det. Språkopplæring helt fra en kommer til Norge, er et annet tiltak, og det å få validert utdanning og gjøre den konverterbar til virksomhet i Norge er også svært viktig. Jeg deler også den oppfatning at en må mobilisere frivillig sektor på en helt annen måte enn det vi har gjort hittil. Det har skjedd svært mye bra, det gjøres veldig mye bra, og vi ser det ikke minst i den akutte situasjonen vi er oppe i nå, men der er det også muligheter for å mobilisere langt mer i tida framover. Vi er også nødt til å tenke nytt når det gjelder boliger og boligsituasjonen for dem som kommer, på kort sikt når det gjelder mottak, men også på lengre sikt når det gjelder integrering. Norge står overfor store utfordringer når det gjelder å ta imot folk som har vært nødt til å flykte. Men vi er også et samfunn som har store muligheter til å kunne klare en slik utfordring. Da er det også viktig, når vi kanskje får krevende og smertefulle diskusjoner framover, at vi tenker langsiktig, at vi får en bred politisk enighet, og at alle partier i det videre arbeidet er villig til å legge vekk noen kjepphester for faktisk å komme fram til bred enighet og brede beslutninger i tida framover.