trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hege Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
En endring i folketrygdloven under kapittel 15 vil føre til et forenklet regelverk når det gjelder både livsoppholdsytelsen – altså overgangsstønad – og stønad til barnetilsyn. Regelverket vil bli tydeligere og lettere å forstå. Slik det er i dag, er reglene i kapittel 15 vanskelige å forstå for vanlige folk, og de kan være vanskelige å praktisere. Formålet er å forenkle regelverket slik at det blir en omstrukturering, og å styrke motivasjonen til å komme seg ut i arbeid. Sett i sammenheng handler dette om å sikre den enslige forsørgeren og barn inntekt i en begrenset periode. Det er en forberedelse til å ta eget ansvar og forsørge seg selv og barn ved egen inntekt. Å komme seg ut i arbeid er den mest effektive måten å bekjempe fattigdom på selv. Hvis man ser på Rikstrygdeverkets utredningsavdelings rapport fra 2004 om overgangsstønad, kan man merke seg at den prosentvise andelen av de sysselsatte økte i perioden fra 2000 til 2001. Det var økning i inntekt, indikasjon på flere fulltidsansatte og høyere inntekt grunnet fullført utdanning. For mennesker som hadde liten tilknytning til arbeidslivet, innebar det å miste overgangsstønaden at andelen sysselsatte ble fordoblet. Fremskrittspartiet er svært opptatt av at den enkelte skal ha mulighet til å forsørge seg selv, og at hjelpetiltak, som f.eks. overgangsstønad, i en periode legger til rette for at en kan bli selvhjulpet. Selvfølgelig betinger dette et krav om å være i yrkesrettet aktivitet. Stønadsmottakeren må, for å oppfylle kravene, enten være i arbeid, være under utdanning, melde seg som arbeidssøker eller etablere egen næringsvirksomhet. La meg understreke: Fremskrittspartiet er opptatt av likebehandling etter regelverket og mener at en naturlig konsekvens vil være å likebehandle samboerskap og ekteskap. Man er ikke fortsatt enslig når man inngår samboerskap. Dermed mener Fremskrittspartiet at stønad skal bortfalle ved inngåelse av samboerskap. I komiteen var det enighet om at det er et viktig demokratisk prinsipp at regelverket skal være enkelt å forstå og forholde seg til. Forenkling vil gjøre det lettere for den enkelte og mindre byråkratisk.
Hege Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Saken i dag viser mest av alt én ting, nemlig at regjeringspartiene leverer det vi har lovet. Vi har lovet å følge situasjonen i arbeidsmarkedet og gjør de nødvendige grep når det trengs. For oss i Fremskrittspartiet og Høyre er det viktigste at vi ruster det norske samfunnet godt for framtiden. Det gjøres ved å sikre en robust og god økonomi og ved at samfunnet får utnyttet sine ressurser på en best mulig måte. Arbeidskraft og menneskelig kompetanse er kanskje våre viktigste ressurser. Derfor er det veldig viktig at vi sørger for at arbeidsmarkedet fungerer godt, og at vi ikke lar det bli ubalanse over tid. Det er derfor vi i Fremskrittspartiet i vårt program lover å justere permitteringsordningene i takt med arbeidsmarkedet. Det er derfor regjeringspartiene følger nøye med og faktisk gjennomfører de nødvendige justeringer i permitteringsordningene, slik vi gjorde i budsjettet, og slik vi gjør i dag. Samtidig må jeg si at jeg er forundret over den etterpåklokskapen som opposisjonen nå viser. Ja, det er lett å si i dag at det nå trengs endringer i permitteringsreglene, men det er ikke det samme som å si at det hadde vært riktig å gjøre det i juni 2014. Poenget må jo være hele tiden å følge utviklingen nøye og justere når det er nødvendig, ikke å innføre rettelser før det trengs. Gjør man det siste, risikerer man å vri produktiv arbeidskraft til feil steder. Til slutt vil jeg si litt om hvorfor dette er viktig for hele landet. Det er mye snakk om hvordan permitteringsreglene er viktige for den maritime næringsklyngen, og – jeg skal være helt åpen på det – det er jo ikke en næring som står veldig sterkt i mitt hjemfylke. Allikevel er det viktig å huske på at ikke alle virksomheter som opplever vanskeligere tider nå, ligger langs kysten. Også innenlandsnæringer merker at det er trangere tider, og at det kan være vanskeligere å selge varene sine. Derfor er også vi i Hedmark glad for at permitteringsreglene nå blir justert.
Arve Kambe (Høyre), 2015-06-11:
Jeg er først og fremst fornøyd med det som regjeringen foreslo for Stortinget, og at komiteens innstilling i dag ser ut til å bli enstemmig vedtatt. Jeg setter pris på at stortingsgruppene i alle partier støtter opp om det. Det er en utfordring at vi har en situasjon Stortinget tidligere ikke har opplevd, nemlig at rammene for trygdeoppgjøret har blitt sånn at man har fått et nulloppgjør. Min anbefaling har vært, også til Fremskrittspartiet, at regjeringens forslag ville dekke situasjonen for 2015 uten å bryte Sundvolden-erklæringen eller annet. Vi stemmer likt i en rekke saker, vi burde også stemt helt likt i denne saken i dag.
Arve Kambe (Høyre), 2015-06-11:
Reglene ved tidligere trygdeoppgjør har vært sånn at når saken kommer til drøftingsmøtet med organisasjonene, som en del av underlagsmaterialet for statsråden, har det vært regnskapstallene for det foregående året man har brukt før man går inn i realitetene i tilbudet for inneværende år. Den premissen vil også gjelde for neste år. Dersom det blir sånn – når vi vet prisstigningen for 2015, det vet vi ved starten av 2016 – har regjeringen varslet at for å unngå mange år på rad med en slik endring, bør man finne et system med en utglattingsmekanisme. Til dagens votering har Høyre sagt at 2015-oppgjøret er ferdig når Stortinget har behandlet året 2015, og det blir et eget oppgjør for det som kommer for 2016 og framover.
Arve Kambe (Høyre), 2015-06-11:
Da tror jeg at representanten Lundteigen enten har hørt feil eller tolket meg feil. Det som jeg sier i dag, og som står i våre merknader, er at vi støtter dagens modell, vi stemmer for dagens modell. Så sier vi, i likhet med Senterpartiet i sine merknader og voteringen i dag, at i 2016 skal regjeringen foreta en utredning om hvordan dette eventuelt skal gjøres i framtiden. Om det blir et forslag eller det ikke blir et forslag til en ny løsning, må vi komme tilbake til når den saken kommer opp. For Høyre er det ingen endringer i måten man regulerer dette på.
Arve Kambe (Høyre), 2015-06-11:
Det som gjorde at jeg tok ordet én gang til, var innlegget fra representanten Hoksrud. Velkommen tilbake fra Samferdselsdepartementet! Der hadde vi mange saker vi kjempet sammen om, og det har vi selvfølgelig også her i stortingssalen. Det som jeg reagerte på i representanten Hoksruds innlegg, i motsetning til representanten Wiborgs innlegg, er at det som Fremskrittspartiet foreslår i salen her i dag, er et reelt nulloppgjør for pensjonistene. Det er av andre partier i dag blitt karakterisert som dobbeltkommunikasjon. Det har nok hendt før i politikken at ulike partier forsøker seg på dobbeltkommunikasjon. Det er noe som Høyre prøver å unngå. Det som er enda verre, er hvis man i tillegg prøver seg på trippelkommunikasjon. Det opplever jeg at representanten Hoksrud gjorde da han begynte innlegget sitt med å angripe 0,75 pst.-regelen. Det er jo ikke noe som Fremskrittspartiet i dag har foreslått. Jeg har heller ikke hørt noen andre fra Fremskrittspartiet i dag som foreslår å gjøre det. Dessuten: Før representanten Hoksrud ble statssekretær, var han medlem av Fremskrittspartiets stortingsgruppe, som godkjente Sundvolden-erklæringen, som var basis for den regjeringen han var statssekretær i. Der står det på side 10: «For å sikre økonomisk bærekraft i velferdssamfunnet skal pensjonsforliket ligge fast.» Videre: «Regjeringen vil: Trygge fremtidens pensjoner gjennom en ansvarlig økonomisk politikk.» Og: «Fortsette gjennomføringen av pensjonsreformen i både privat og offentlig sektor.» Høyre støtter regjeringens forslag i denne saken. Vi er uenig i at Fremskrittspartiet fremmer et annet forslag i tillegg til å stemme for regjeringens forslag, fordi vi mener at man kunne håndtert den mekanismen som allerede er i dag, i 2016-trygdeoppgjøret. Dersom Høyres stortingsgruppe ønsker å endre regjeringens politikk, tar vi det opp med regjeringen – helst i forkant – og så står vi på den politikken. Husk på – det er en anmodning også til representanten Hoksrud – at Fremskrittspartiets stortingsgruppe har akseptert pensjonsforliket på 0,75 pst. Det vil bli meget krevende dersom denne saken hele tiden skal komme opp igjen, hvis man argumenterer med vitende og vilje. Men jeg er enig med representanten Hoksrud: Det er vel enklere å snakke om sviller, baner, veier og tuneller. Nå er representanten tilbake på jobb nesten første dag i en ny komité, så jeg håper vi unngår den type kommunikasjon framover.
Arve Kambe (Høyre), 2015-06-11:
Først vil jeg kvittere ut representanten Hoksruds klargjøring av at det ikke var hans intensjon å komme i skade for å så tvil om at Fremskrittspartiet i dag støtter 0,75 pst.-avkortingen, som han selv har stemt for i Sundvolden-erklæringen. Det setter jeg pris på. Dermed er den saken ute av verden, og jeg regner ikke med at det blir skapt inntrykk av at noe annet har skjedd. Så til Karin Andersen, som allerede flere ganger fra talerstolen i dag har måttet beklage sin unøyaktighet. Nå har hun angrepet regjeringen for ikke å ha sett denne avkortingen komme, tidsnok. Vel, i statsbudsjettet var prognosen 3,3 pst. lønnsvekst. I revidert statsbudsjett, etter lønnsoppgjøret, som var ferdig i mai, bare for noen uker siden, ble det klart at lønnsoppgjøret var på 2,7 pst. Med det lønnsoppgjøret man trodde skulle komme, hadde det ikke vært en reell nedgang for pensjonistene. Det hadde vært en oppgang på 0,35 pst. Derfor kom man ikke til Stortinget …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Arve Kambe (Høyre), 2015-06-11:
Jeg stiller meg litt undrende til innholdet i argumentasjonen til Arbeiderpartiet når det gjelder det å ha seks måneders pause i et samboerskap før man skal være villig til å betale for barnet. Det kan godt hende at det i mange nye forhold kan ta enda lenger tid før vedkommende betaler barnehage, SFO, klær og utstyr. Men det som allikevel er et faktum, er at det i hvert fall er noen andre som er med på å dele husleien, strømmen, Internett, avisabonnement og mat, som gjør at den samlede økonomien for den familien blir dramatisk bedre, både fordi man har to inntekter, og fordi det er to som deler inntektene fra dag én. Derfor mener Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen at det er et poeng at den dagen man har samboer, endrer økonomien seg i den familien, uavhengig av om den nye som kommer inn, bruker pengene sine direkte på barnet.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-06-11:
SV er eit parti som er oppteke av å utjamne økonomiske forskjellar – eit parti som er oppteke av at dei rike må vere med på å bidra. Ein skal løfte opp dei fattige. Så eg har eit veldig kort spørsmål til representanten frå SV, og det eg lurer på, er om ho kan minne meg på: Kven er landets desidert rikaste aldersgruppe?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-06-11:
Det er ingen tvil om at det finst ein del eldre og ein del pensjonistar som har låg inntekt. Det finst mange minstepensjonistar, og dei får ikkje svekt kjøpekraft med dette oppgjeret. Det er ikkje dei vi snakkar om – vi snakkar om alderspensjonistane, som er landets desidert rikaste aldersgruppe. Det er ei heilt ærleg sak å vere mot at ein skal gjennomføre den underreguleringa som ligg i pensjonsforliket, og eg er einig i at vi skal vere opptekne av framtidige generasjonar. Men eg lurer litt: SV har sete i Finansdepartementet. Dersom ein skal la vere å underregulere, kor stor kjem då den rekninga til å bli som blir skuva over til dagens 18- og 19-åringar, til dei som kanskje ikkje får jobb, til dei som kanskje nettopp har mista jobben, når dei blir alderspensjonistar? Kor mange milliardar snakkar vi om?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-06-11:
Overgangsstønaden er ei viktig ordning for mange einslege menn og – særleg – kvinner, og det er ei ordning som vi skal hegne om. Samtidig må vi her, som med alle andre trygdeordningar, heile tida ha eit blikk på at den skal vere ubyråkratisk, den skal få folk i arbeid, det skal løne seg å jobbe, og ein skal unngå svindel. I så måte meiner eg at regjeringa har føreslått mykje fornuftig i proposisjonen til Stortinget, og dei får også brei støtte i Stortinget i dag. Frå Venstre si side støttar vi mange av forslaga som ligg føre, men vi støttar ikkje alle. Det er nokre forslag vi meiner det er grunn til å justere i dagens ordning, og der vi meiner regjeringa går for langt. Det eine er i spørsmålet om utanlandsopphald, der ein føreslår å kutte den perioden ned til seks veker. Der har vi valt å støtte oss på vurderinga til Nav, som meiner at tre månader er ei passeleg luke, ei passeleg moglegheit, som også er det ein har for samanliknbare ytingar. Eitt av forslaga vi har levert i dag, gjeld dette. Når det gjeld utdanningskravet, meiner vi at det ein føreslår, er i strammaste laget og ikkje tek inn over seg dei ulike livssituasjonane som mange kan vere i, og den moglegheita mange ønskjer og bør ha til å ta vidareutdanning, til å forbetre sine arbeidsmoglegheiter. Om det har vi også eit eige forslag. Så er det eit forslag vi stemmer imot, og det er spørsmålet om alder – å endre frå åtte år til seks år. Vi grunngjev i innstillinga kvifor Venstre har teke det standpunktet som vi har gjort, og det er – i likskap med det fleire andre har vurdert det til – at her er vi i ein sårbar fase i eit barns liv. Det er ein vanskeleg overgang for mange å gå frå barnehage til skule, og vi trur ikkje at det å påføre aleinemødrer og -fedrar auka økonomiske bekymringar i ein slik fase er ein klok veg å gå. Dette er også eit forslag som har fått ganske brei kritikk i høyringsrunden, både her på Stortinget og i forkant av det. Når det gjeld dei omdelte forslaga frå Arbeidarpartiet, går det fram i innstillinga at vi kjem til å stemme imot desse. Så er det eit nytt forslag, frå Høgre, Framstegspartiet og Kristeleg Folkeparti. Det kjem vi også til å stemme imot. Grunngjevinga for det er at overgangsstønaden er meint å hjelpe einslege foreldre i ein krevjande situasjon, og kven det er som er far eller mor til dine barn, endrar ikkje på din situasjon som einsleg forelder, så vi har utfordringar med å sjå kva føremålet med det forslaget skal vere. Det fekk også ganske tøff kritikk då det var ute på høyring tidlegare i år. Så eg vil ta opp Venstre sine forslag i innstillinga og takke for trass alt ei god komitébehandling. Det har vore tøffe fristar, og det har vore vanskeleg å få alt til å hengje saman, men med eit godt arbeid frå både saksordføraren, frå sekretariatet og frå alle medlemane i komiteen, så trur eg vi skal klare å kome i mål på ein måte som representerer det som er Stortingets vilje i dei ulike spørsmåla, og det er trass alt derfor vi er her.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Ja, det svaret er veldig enkelt. Denne regjeringen ser at det kan oppstå en situasjon med flere år med moderate lønnsoppgjør der pensjonistene kan få en negativ kjøpekraftsutvikling. Som jeg nettopp sa i mitt innlegg: Vi er både opptatt av alderspensjonistene, og vi er opptatt av dem med tjenestepensjoner. Derfor foretar vi nå en gjennomgang av de reguleringsprinsippene for å vurdere om man kan finne en mekanisme som forhindrer dette. Jeg registrerer at Christoffersen peker på en tidligere proposisjon. Det er vanskelig for meg å kommentere en tidligere proposisjon hvis man ikke henviser til hvilken proposisjon man viser til.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Fremskrittspartiet er ett og samme parti. Jeg er veldig glad for å oppleve å tilhøre et parti som er opptatt av pensjonistene. Jeg er stolt av å være i en regjering som er opptatt av å gjøre noe med den utfordringen som også representanten Christoffersen peker på. Hvis man peker på Ot.prp. nr. 37 for 2008–2009 – ja, der står det at denne situasjonen kan oppstå. Da jeg satt i opposisjon, fremmet vi forslag på forslag om å fjerne underreguleringen – nedstemt av den forrige regjeringen. Nå sitter Fremskrittspartiet i regjering. For første gang i historien vil Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen sette seg ned – på bakgrunn også av det som sto i den proposisjonen i 2008, Ot.prp. nr. 37 – og foreta en gjennomgang av reguleringsprinsippene. Det har aldri skjedd tidligere. Nå skjer det for første gang i historien – der vi får vurdert det opp mot flere år med moderate lønnsoppgjør, der vi får vurdert tjenestepensjonsordningen, og der vi får vurdert alderspensjonene. Det synes jeg er klokt. Det er en bra tilnærming, og det skal være klart i god tid før trygdeoppgjøret i 2016.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Fremskrittspartiet og jeg som statsråd forholder oss til regjeringsplattformen. Pensjonsforliket og pensjonsreformen ligger fast i regjeringsplattformen. Det betyr at minstepensjoner skal reguleres med lønnsvekst, mens hovedregelen for alderspensjonister og dem med tjenestepensjoner er at pensjonen skal reguleres med lønnsvekst minus et de facto-fradrag på 0,75 pst.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Nei, det er ikke riktig forstått. Det vi har lagt fram i trygdeoppgjøret, er at vi skal vurdere en slik glattingsmekanisme, og vurdere, hvis det blir en negativ kjøpekraftsutvikling for pensjonistene i 2015, om det skal ha en innvirkning for 2016. Så må det gå fremover på samme måte som man har hatt ved trygdeoppgjør tidligere. For eksempel hadde vi i 2009 et etterslep som ble kompensert året etterpå. På samme måte kan man gjøre dette ved å utglatte i trygdeoppgjøret i 2016. Det er altså et prinsipp som har vært praksis i alle år med trygdeoppgjør.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
For det første vil jeg ha meg frabedt å ikke snakke sant. Representanten Andersen bekrefter nettopp at jeg sto på talerstolen og snakket sant, der hun sier at Stortinget tidligere har innført halv levealdersjustering for de uføretrygdedes alderspensjon. Jeg sa fra talerstolen at prinsippet om levealdersjustering, som ble vedtatt av den forrige regjeringen, gjaldt også for uførepensjonistene når de var kommet over på alderspensjon. Det er ingen løgn fra min side. Det er et faktum, det er bare å gå tilbake i innstillingene og se. Så la regjeringen frem et forslag der vi mente det var riktig at de som sto til de var 67 år, ikke skulle ha dårligere alderspensjon og strengere levealdersjustering enn dem som trakk seg ut av arbeidslivet og ble uføretrygdet ved 65 år, f.eks. Det synes jeg er et fair prinsipp. Så registrerer jeg at Stortinget har vedtatt noe annet, og regjeringen forholder seg til stortingsvedtaket.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Det som fikk meg til å ta ordet, var representanten Lundteigen, for han stilte meg et spørsmål i replikkordvekslingen som jeg følte at jeg ikke fikk svart ordentlig på. Da prøver jeg heller å svare ordentlig på det herfra. Bare for å unngå en misforståelse: Jeg sa at man kan ta f.eks. trygdeoppgjøret 2010 / lønnsoppgjøret 2010, hvis man da hadde et etterslep – nå vet ikke jeg om det var et etterslep i 2010, så ikke bruk det imot meg, det var ment som et eksempel. Men for å tydeliggjøre hva jeg mener, kan jeg si det på følgende måte: Det har vært et prinsipp i trygdeoppgjørene tidligere, det er det i dag og vil også være det i fremtiden, at hvis faktisk lønnsutvikling f.eks. er høyere enn den beregnede, vil pensjonistene få mer i påfølgende år. Det jevnes altså ut, på samme måte som i årets trygdeoppgjør, der den beregnede lønnsutviklingen var 0,2 høyere enn den faktiske, som da trekkes inn igjen ved dette trygdeoppgjøret. Det er den mekanismen som man har hatt i alle trygdeoppgjørene. Det er den mekanismen jeg mener man bør se på gjennom en ny utglattingsmekanisme, der man går igjennom reguleringsprinsippene for også å se på om man kan ha en bestemmelse som forhindrer at landets pensjonister, år etter år med moderate lønnsoppgjør, får en negativ kjøpekraftsutvikling – altså får kjøpt mindre melk og brød neste år enn i år for de samme pengene. Det er snakk om å se på om man kan utvide og utvikle det prinsippet på en bedre måte. Jeg håper det var et tydeligere svar til Lundteigen, men jeg føler iallfall selv at det var et bedre svar enn det som ble gitt under replikkordvekslingen. Så har jeg lyst til å si til representanten Karin Andersen, som jeg også sa i replikkordvekslingen: Levealdersjustering for uføretrygdede ble innført under den forrige regjeringen. Jeg tror faktisk det var statsråd Bjurstrøm som la det frem. Det er godt mulig at SV ved de interne forhandlingene i forrige regjering fikk gjennom halv levealdersjustering og ikke full levealdersjustering. Så mente denne regjeringen følgende – som prinsipp: Hvis to personer har en lønn på 350 000 kr, og den ene står til han/hun er 67 år, mens den andre blir uføretrygdet når vedkommende er 62 år, f.eks., hvorfor skal den som står i jobb til han/hun er 67 år, ha lavere alderspensjon enn den som er uføretrygdet? Jeg mener det er et godt prinsipp at man skal ha lik alderspensjon – begge disse skal ha lik alderspensjon. Det var det prinsippet vi foreslo i det første statsbudsjettet, som ikke ble vedtatt i Stortinget, og vi forholder oss til de vedtak som Stortinget har fattet.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
For det første, til representanten Lundteigen: Det er helt riktig at dagens prinsipp om utjevning fra det ene året til det andre når det gjelder differansen mellom faktisk og beregnet lønnsvekst, ligger fast. Ja, det er riktig, denne regjeringen står bak pensjonsreformen. En underregulering på 0,75 pst. som hovedregel ligger fast. Så til det tredje, om hvordan man skal finne en eventuell glattingsmekanisme, hvordan man skal forhindre at landets pensjonister år etter år får negativ kjøpekraftsutvikling, altså får kjøpt mindre melk og brød neste år enn hva de får kjøpt for det samme beløpet i år: Dette er noe vi skal se nøye på – sammen med de partiene som sitter på Stortinget – utrede og komme tilbake til i god tid før neste års trygdeoppgjør. Det er det vi har lagt til grunn, det er det som står i proposisjonen, og det er det vi forholder oss til. Så til representanten Andersen, som spør om hvorfor vi ikke kom tidligere, da dette var kjent helt tilbake til 2008. Hvorfor gikk SV allerede i 2009 imot en garantibestemmelse, når denne problemstillingen var kjent? Og så skal vi få kritikk for at vi har gjort det som Karin Andersen etterlyser! Det første jeg gjorde, var å samle de parlamentariske lederne og vise hvordan vi skulle angripe disse problemstillingene. Vi diskuterte med alle partiene i Stortinget. Vi har en felles forståelse for at det er viktig å utrede og å se på de konsekvensene det kan ha for tjenestepensjonene – at man tar dette grundig inn over seg, og at man skal legge det frem i god tid før trygdeoppgjøret i 2016. Det er denne felles forståelsen som et flertall i denne sal – før vi startet trygdeforhandlingene – ga signaler om. At SV mener at alle de andre har villet støtte oss i noe helt annet enn det man ga signaler om – nei, SV var de eneste som ga andre signaler. Meg bekjent har ikke SV alene flertall i denne sal. Vi har forholdt oss til en ryddig og grei måte å gjøre dette på. Jeg er veldig opptatt av at vi skal gjøre det ryddig og greit. Jeg tror landets pensjonister er glade for at man for første gang i historien har en regjering som vil gå igjennom disse reguleringsprinsippene, se både alderspensjon og tjenestepensjon i sammenheng og finne gode mekanismer for fremtiden.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Jeg registrerer den faktiske situasjonen, at arbeidsledigheten begynte å øke våren 2013. Den gikk moderat opp hver eneste måned, også i slutten av den rød-grønne regjeringsperioden. Det er et hypotetisk spørsmål representanten tar for seg. Mener representanten virkelig at man er i fullt arbeid når man er permittert? Nei, man er ledig. Man er tilsluttet en bedrift, men mottar ledighetspenger, permitteringspenger – man er ledig. Det betyr at man ikke er i arbeid. Man har ikke vært registrert i statistikken på samme måte, men man er ikke i arbeidslivet. Vi har i dag 2,7 pst. helt ledige. Det er helt i henhold til det som prognosene har vist. Vi ser utfordringer på markedet. Men jeg tror heller ikke man skal tegne et svart bilde – gjøre hverdagen svartere enn nødvendig. Vi ser også lys i tunnelen. Sverdrup-prosjektet, f.eks., er et av de store som vil bli satt i gang i 2016, noe som gjør at ordrebøkene fylles. Norsk industri vil ha arbeidsplasser fremover.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Media har jo avslørt hvordan Fremskrittspartiet har forsøkt å spille dobbelt – å planlegge å skylde på andre når de ikke gjennomfører et trygdeoppgjør som burde vært sikret mot kutt for minstepensjonistene. Sånn kan jo stortingsgruppa holde på, men en statsråd må snakke sant. Statsråden sa nå nettopp at uføres alderspensjon ble bestemt i pensjonsforliket. Nei, det ble den ikke. Den ble bestemt da vi behandlet uføretrygden i Stortinget, og da ble det vedtatt at uføres alderspensjon skulle ha halv levealdersjustering. Det hadde Stortinget vedtatt, men i regjeringserklæringen sto det at det skulle vekk. Det er, når det blir fullt innført, 6 mrd. kr fra uføre alderspensjonister til staten – hilsen Fremskrittspartiet, Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti. Jeg vil spørre statsråden: Hvorfor er det staten, og ikke de uføre alderspensjonistene, som skal ha de seks milliardene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
At denne situasjonen kunne oppstå, var kjent. Det visste statsråden og regjeringen før de forhandlet. De hadde det helt klart for seg før de satte seg til forhandlingsbordet, og de kunne ha gått til de parlamentariske lederne i Stortinget og spurt: Denne virkningen kommer, vi vil ikke ha den, skal vi lage en rask lovbehandling og ordne det slik at ingen pensjonister taper pensjon i år? Det gjorde ikke regjeringen. Da handler det vel enten om at man er klønete, eller om at man ikke har fått lov av Høyre. Eller kanskje er det sånn at Fremskrittspartiet i regjering ikke hadde disse pengene allikevel når de skulle prioritere mellom sine formål? I hvert fall er jeg overbevist om at det er ingen av de parlamentariske lederne som på det tidspunktet ville ha sagt nei, mens håndteringen i dag har gjort at både Høyre og Arbeiderpartiet og alle de andre «fadderne» for pensjonsforliket nå forsvarer prinsippet. Jeg må si jeg er veldig skuffet. Til uføres alderspensjon: Den ble besluttet da vi behandlet uføretrygden her. Det var halv levealdersjustering som ble vedtatt, for hvis man er ufør, er det ikke sånn som statsråden sier, at man har valgt å trekke seg tilbake – da er man ufør. Man kan ikke jobbe lenger, slik som vi som er friske, kan, og nulle ut virkningen av levealdersjusteringen. Derfor fikk vi dette gjennom, med ganske stor kamp, må jeg si. Vi fikk regnet ut at fullt gjennomført ville de uføre alderspensjonistene fått 6 mrd. kr med vårt opplegg, som var vedtatt av Stortinget – og som denne regjeringen, med sine støttepartier, har bestemt at de uføre alderspensjonistene ikke skal få. Dette er mennesker som ikke kan gå ut i arbeidslivet når de fyller 67 år, hvis de har vært uføre før det. Dette er ikke mennesker som har hatt noe valg, som det høres ut som statsråden tror. Det er ganske forstemmende, for dette er den statsråden som har ansvaret for uføretrygden, og som har ansvaret for dem som er så uheldige å komme i en slik situasjon. Da burde Stortinget stått ved det vi hadde lovet før, nemlig at hvis man er så uheldig at man er ufør, skal man ikke utsettes for denne mekanismen, som er lagt der for at friske folk skal jobbe lenger. Men det var det første man bestemte seg for, og jeg var for så vidt ikke så overrasket, for dette hadde de også snakket om før valget. Men jeg må si at jeg har vært forferdelig overrasket, særlig over at Kristelig Folkeparti har gått med på dette kuttet, og over at støttepartiene synes at det er god politikk at uføre alderspensjonister ikke skal slippe med halv levealdersjustering.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Jeg er blitt gjort oppmerksom på at jeg har gjort både Venstre og Kristelig Folkeparti urett. Det ber jeg om unnskyldning for – det var ikke meningen. Jeg må nesten si takk for at dere stoppet dette, for dette var et alvorlig angrep på alderspensjonister som ikke har hatt sjanse til å nulle ut levealdersjusteringen ved å jobbe lenger. Prinsippet i den nye pensjonsreformen var jo nettopp at folk skulle jobbe lenger. Men hvis man er uføretrygdet, kan man ikke det. Jeg registrerer at statsråden fortsetter å late som om situasjonen er den samme for den som kan jobbe til man er 67 år, og den som ikke kan det fordi man er blitt ufør. Da får alle pensjonister merke seg at slik er det. Det er ganske mange alderspensjonister som har kommet fra uføretrygden. Grunnen til at det ble enighet om dette i forrige regjering, var at man så den urimeligheten. Da er veldig jeg glad for at Venstre og Kristelig Folkeparti også har støttet opp om det nå. Det virker som om Fremskrittspartiet har litt av hvert å rydde opp i i egne rekker. Jeg merket meg innlegget fra representanten Kambe, som riktignok påpeker at denne regjeringen har lagt pensjonsforliket til grunn, nettopp som den forrige regjeringen hadde gjort det. Men det hadde ikke vært noe i veien for at statsråden og regjeringen hadde kommet til Stortinget i vår da man oppdaget denne effekten av levealdersjusteringen, og bedt om at Stortinget raskt endret loven og sørget for at i hvert fall ingen tapte. Jeg er ganske sikker på at da hadde stemningen blant de andre stortingspartiene vært ganske annerledes, fordi man hadde sett at dette var urimelig. Da hadde det heller ikke fått noen slagsider. Hvis dette har fått uheldige følger for andre pensjoner, regner jeg med at statsråden i så fall rydder opp i det og legger fram forslag som sikrer at systemet blir slik at man ikke taper pensjon på disse reguleringene. Det er mulig å lage et golv eller et prinsipp som sier det. Jeg registrerer at det ble ikke gjort, men at man la en strategi for dobbeltkommunikasjon – og nå også trippelkommunikasjon – og at man fortsetter med den i stortingssalen. Det tror ikke jeg er noen klok strategi, for plutselig har man rotet seg inn i en rekke av argumenter og påstander som man ikke klarer å stå inne for. Jeg vil oppfordre statsråden nok en gang til å komme til Stortinget raskt hvis problemer oppstår, og ikke vente.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Til det siste: Situasjonen hadde vært annerledes hvis regjeringen hadde kommet og bedt om at man gjorde disse endringene nå, at man slo fast et prinsipp om at ingen skulle tape. Det gjorde ikke regjeringen. Det er det vi har kritisert. Jeg vet at de kom med et annet forslag. De sier: Vi gjør det sånn nå, for sånn er reglene, og så venter vi og ser til neste år om vi får gjort noe da. Det er det vi har kritisert. Man kunne ha gjort det nå. Det er helt riktig, som statsråden sier, at da var det bare SV som tok til orde for det. Da gjorde ikke Fremskrittspartiet det. Det er noe de har funnet på i ettertid. Så til Wiborg: Pensjonsforliket stemte SV, som Fremskrittspartiet, mot. Jo, det gjorde vi, og vi hadde et eget opplegg, og det kan vi dokumentere. Da vi inngikk regjeringserklæring i regjering, aksepterte vi det forliket som var vedtatt i Stortinget mot Fremskrittspartiets og SVs stemmer, som grunnlag for vår regjering, akkurat det samme som Fremskrittspartiet nå har gjort. Så den kritikken som blir framført, kan like gjerne framføres mot Fremskrittspartiet.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Det har vært en interessant debatt. Dette er tydeligvis noe helt annet enn å diskutere asfalt og jernbanesviller, som er det jeg vanligvis har diskutert. Jeg registrerer at Arbeiderpartiet mener at det er et spill, og at det er en uverdig debatt fordi man mener noe om pensjon og om hvordan dette er. Ja, jeg representerer et parti som er opptatt av hvordan vi sørger for at pensjonistene i dette landet skal ha det. Jeg forstår pensjonister som jeg møter, og som lurer på hvorfor det er sånn at man skal bli fratatt 0,75 pst. hvert år ved underregulering av pensjonen. De fleste forstår ikke det, og de synes heller ikke at de får noen logisk forklaring. Mange sier i hvert fall – nå må jeg passe på – at de opplever dette som et ran. Det er i hvert fall de tilbakemeldingene vi får fra pensjonister, for de skjønner ikke hvorfor de skal miste mer enn det andre grupper gjør. Jeg hørte på representanten Rotevatns interessante innlegg og er veldig enig i mange av bekymringene hans for noe av det vi nå ser innenfor arbeidslivet – at det er tøffere på arbeidsmarkedet enn det har vært på lenge. Men jeg synes det er viktig å ha med seg at de som har vært pensjonister noen år, faktisk har vært med og bidratt ganske godt, også når det har gått oppover og man har hatt gode tider. Så har man altså blitt trukket 0,75 pst. av pensjonen. Er det noen som har bidratt, er det vel akkurat denne gruppen, etter pensjonsforliket i 2011. Jeg synes det er bra at vi har en regjering som ser at dette kanskje får noen helt spesielle konsekvenser, nemlig at man risikerer en negativ utvikling. Ja, så har man en statsråd som sier at dette faktisk er noe som han ønsker å se på, sammen med regjeringen, og nå heldigvis sammen med alle de andre partiene, som har sagt at det er greit at man nå skal se på dette. Senere kan man komme tilbake og se på konsekvensene, og så er det mulig å rette opp i det. Det er jo det som er hele hensikten med det forslaget som Fremskrittspartiet fremmer. Vi ønsker ikke at man skal risikere å komme dårligere ut i år enn i fjor.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Jeg pleier stort sett å være ganske tydelig i det jeg sier, men det kan godt hende at enten så var det noen som misforsto meg, eller så sa jeg noe feil. Jeg prøvde å påpeke hva pensjonister mente. Det gjaldt både det jeg sa – som jeg ikke skulle få lov å si – og dette med 0,75 pst.-underregulering. Det var pensjonister som hadde liten forståelse for dette, og det var det jeg prøvde å påpeke. Så sa jeg at jeg var veldig fornøyd med at regjeringen nå har blitt enig med de parlamentariske lederne om at man skal se på dette, i den spesielle situasjonen som nå er – at man altså for første gang siden 2011 er i en situasjon hvor det kan se ut til at det kan bli et negativt oppgjør for alderspensjonistene. Jeg oppfatter det slik at statsråden har tatt dette initiativet på en veldig god måte. Det er jeg veldig godt fornøyd med. Jeg er veldig klar over at regjeringen og Fremskrittspartiet i regjering har akseptert det som ligger i pensjonsforliket, og at det skal følges opp. Jeg er også veldig glad for at statsråden, når man ser at ting kan bli urimelige, ser på mulige grep man kan ta – i hvert fall løfter problemstillingen. Man vil så komme tilbake til Stortinget på egnet måte, og så vil man se på hva man kommer til å gjøre videre. Jeg håper jeg da har klart å oppklare det som oppsto. Det var ikke hensikten å prøve med noen som helst trippelkommunikasjon eller noe annet. Jeg prøvde å fortelle om noe av den bekymringen som man får fra pensjonister – det var det budskapet jeg ønsket å få fram her. Jeg synes debatten her er veldig bra. Alle er enige om at pensjonistene er viktige. Heldigvis er alle også enige om at man skal følge opp det som statsråden har ønsket å følge opp. Så får vi se hva resultatet blir. Men jeg er veldig fornøyd med det forslaget som Fremskrittspartiet har lagt fram. Det ligger også – etter det jeg har klart å få med meg – i avtalen fra 2011 at når det oppstår den type spesielle situasjoner, skal man kunne se på det en gang til.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Jeg er enig med representanten Heggelund i at kvaliteten på en velferdsordning ikke måles i hvor mye den koster, eller hvor mange som er på den, men hvordan den virker. Det er også nettopp poenget. Under den rød-grønne regjeringen gjorde vi flere grep som bedret og styrket overgangsstønaden, som gjorde den til en treffsikker kvalifiseringsstønad. Vi bruker trygden til å skape endring. Det viktigste for å komme seg ut av fattigdom er å komme i arbeid, samtidig som de enslige forsørgerne i en vanskelig situasjon får noe ekstra å leve av. Det er altså problemet med forslaget om å kutte i aldersgrensen. Kan representanten Heggelund fortelle meg hvorfor det er billigere å være enslig forsørger eller enklere å være barn av enslig forsørger når man når skolealder?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Jeg forstår ikke hvordan det å ekskludere folk fra muligheten til å kunne få overgangsstønad er et virkemiddel for å få folk raskere i arbeid. Som sagt: Overgangsstønaden er, etter åtte rød-grønne år, en treffsikker kvalifiseringsstønad som hindrer fattigdom, og som skaper varig endring. Det regjeringen nå gjør, er bare et forsøk på nok en gang å kutte i ordningen, slik som man gjorde da de rød-grønne styrte, slik som man gjorde under budsjettbehandlingen i fjor høst, og slik som man nå også gjør. Det eneste man med en innskrenking av aldersgrensen kommer til å oppnå, er at flere ikke kan få overgangsstønad, og man sparer 200 mill. kr. Forklar meg – nok en gang – hvordan det å kutte i aldersgrensen får folk raskere ut i arbeid.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Jeg tar opp Arbeiderpartiets forslag. I tillegg vil jeg gi en stemmeforklaring. Det har kommet et nytt forslag over bordet her i kveld, forslag nr. 5, fra Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti. Det stemmer Arbeiderpartiet imot.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Jeg tror ikke at et regelverk for en trygdeordning noen gang kommer til å kunne ta innover seg alle de spesielle tilfellene der det kanskje rammer skjevt. Men det er nå fortsatt engang sånn at de fleste ekteskap begynner med et samboerskap. Det er ikke slik at alle ekteskap varer, men det er slett ikke slik at alle samboerskap varer heller. Vi lytter til dem som på høringen ytret seg sterkt imot forslaget om at stønaden skal bortfalle fra dag én, fordi det kommer til å føre til at mange kvier seg for å inngå nye forhold, og mange kommer til å miste stønaden i kortvarige samboerskap der man reelt sett fortsatt er eneforsørger. Og det er Arbeiderpartiet imot.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Vi har gjort justeringer i vilkår og varighet tidligere. Vi innførte aktivitetskrav. Det viser seg å fungere godt. Vi har også justert ned de årene man kan motta overgangsstønad. Før var det ti år, nå er det tre år. Det har også vist seg å fungere. Men poenget er at det å kutte i aldersgrensen for barna, ikke vil ha den typen effekt. Det eneste man oppnår med det grepet, er at det ekskluderer folk fra å kunne motta overgangsstønad, fra å kunne få ekstra økonomisk hjelp samtidig som man får muligheten til å kvalifisere seg til å bli selvforsørgende. Alternativet til det er f.eks. å gå på sosialhjelp. Det er ikke fattigdomsreduserende og er ikke en del av arbeidslinja.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Jeg mener at den replikken representanten Kambe nå nettopp kom med, beviser at høyresiden har et veldig snevert syn på hva en familie og hva et samboerskap faktisk innebærer, og hvordan folk lever livene sine. Det er ikke sånn for alle, og langt fra slik for alle de familiene og de personene som mottar overgangsstønad, at man fra dag én spleiser på Internett, er to til å kjøpe mat og har to inntekter. Slik er ikke livet. Det finnes mange skjebner der ute, og det er mange grunner til at man f.eks. kan ta inn en kjæreste som f.eks. mister husværet på et korttids samboerskap uten at det betyr at den personen kan bidra økonomisk. Disse tilfellene, det reelle livet, er det Arbeiderpartiet ser og ønsker å ta hensyn til. Derfor mener vi at en seks måneders overgangsordning vil innebære den type fleksibilitet som vi ønsker, slik at det ikke rammer skjevt disse menneskene.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Representanten Wiborg snakket hjertelig og lenge om tiltakene man får flertall for i denne salen. De fleste av disse støtter Arbeiderpartiet – det er riktige tiltak. Han snakket ikke så mye om tiltaket – det store forsøket på kutt i ordningen – der man i et jafs skal spare nesten 200 mill. kr årlig ved at færre aleneforsørgere får mulighet til å få økonomisk støtte mens de kvalifiserer seg til arbeid – når alternativet kanskje er sosialhjelp. Det er et forslag som stortingsflertallet heldigvis ikke støtter. Jeg vil tro at det ikke gjør nevneverdig inntrykk på Fremskrittspartiet, men hva synes representanten Wiborg om at Aleneforeldreforeningen, FO, NTL – alle som var på høringen – advarer mot det forslaget, nettopp fordi det vil føre til at flere aleneforsørgere går på andre, passive stønader og det samtidig vil øke, ikke redusere, barnefattigdommen. Gjør dette inntrykk?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Selv om «tidene forandrer seg», blir det ikke billigere eller enklere å være aleneforsørger eller barn av aleneforsørger når man begynner på skolen. Jeg ønsker at representanten Wiborg skal fortelle meg hvorfor det er naturlig å kutte, fra åtte år til seks år, fordi barnet begynner på skolen når det er seks år. Man har barnehageplass i dag, det kan ikke handle om barnetilsyn. Hva er det som gjør at akkurat seks år gjør det så innmari mye enklere å være aleneforsørger og så innmari mye enklere å være barn av aleneforsørger? Vi mener tvert imot at seks år, skolestart, er en sårbar fase for mange, og det er behov for å kunne ha denne stønaden som en ekstra trygghet og støtte også på det tidspunktet.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Det skal representanten gjøre.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Jeg ga på ingen måte regjeringen skylden for fallet i oljepris eller den globale situasjonen – overhodet ikke – det jeg gir regjeringen ansvaret for, er at de har møtt advarslene om denne situasjonen og situasjonen med passivitet, med en dårlig arbeidsmarkedspolitikk, med en passiv næringspolitikk, med tiltak for sent. Når det snakkes om at det er ført en god dialog med partene, er det fristende å si at da har i hvert fall regjeringen vært treg i oppfattelsen, for partene i arbeidslivet og næringslivet land og strand rundt har pushet på for endring i permitteringsregelverket helt siden vi gjorde vedtaket som endret det. Det kommer for lite, og det kommer for sent. Konsekvensene har vært for store. Arbeidsfolk fyller nå opp ledighetsstatistikken. Bedriftene mister verdifull og – for noen – helt uerstattelig kompetanse. Er statsråden enig med partene i arbeidslivet om at de som nå står i ledighetskøen, fortsatt kunne vært i arbeid dersom regjeringen hadde fulgt oppfordringene fra et samlet arbeidsliv om å beholde permitteringsreglene på samme nivå som under Stoltenberg-regjeringen i 2013?
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2015-06-11:
Samboerskap er blitt en vanlig samlivsform. Det er en naturlig konsekvens at regelverket for samboerskap og ekteskap harmoniseres, noe også Arbeiderpartiet er enig i. Derfor stusser jeg litt, og jeg mener det må være en slags logisk brist hos Arbeiderpartiet, når de mener at det ved inngåelse av samboerskap skal være en overgangsperiode på seks måneder før mottaker fratas retten til overgangsstønad. Når reglene for samboerskap og ekteskap blir harmonisert og likestilt, bør det ikke være ulike regler ved inngåelse av samboerskap og inngåelse av ekteskap. For mener Arbeiderpartiet at seks måneders overgangsordning også skal gjelde ved inngåelse av ekteskap? Det er faktisk noen som velger å gifte seg før de flytter sammen, selv om den ene har barn fra før.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-11:
Jeg skal prøve å ikke dra ut debatten for langt, men jeg vil takke for den gode debatten som har vært, og det viktige fokuset som har vært på ordninga, som faktisk fungerer. Tilfellet er jo, som flere har vært inne på, at den har vært justert – den har vært forbedret underveis, og den er med på å hjelpe de menneskene som lever i fattigdom, i hvert fall mange av dem, og som har unger som lever i fattigdom, tilbake igjen i arbeid og aktivitet for på den måten å komme varig ut av fattigdom. Å lykkes med det er det viktige målet vi som politikere må ha. Arbeid er nøkkelen til å komme ut av fattigdom. Kristelig Folkeparti opplever at proposisjonen har mange gode forenklinger og forbedringer. Det er noe liberalisering, og det er en del viktige innstramminger på noe. Kristelig Folkeparti støtter innstillinga til komiteen, dvs. at vi støtter justeringene som regjeringa foreslår, med ett viktig unntak, vi støtter ikke det å endre aldersgrensen fra åtte til seks år. Vi viser her til innspill i høringa, og det slutter vi opp om. Jeg registrerer også at i merknaden skriver Arbeiderpartiet om partnere/ektefeller/samboere som er i fengsel, at de bør være berettiget til overgangsstønad, og ber regjeringa se på det. Det synes jeg er et interessant forslag, og jeg håper at regjeringa kan vurdere om det er en mulighet, da det er partnere som er i en krevende situasjon, og som også kan nyte godt av overgangsstønaden fordi den kan hjelpe dem i aktivitet, f.eks. gjøre det mulig å komme inn i arbeid igjen hvis de ikke har det.
Bengt Morten Wenstøb (Høyre), 2015-06-11:
Alder og modenhet er ingen eksakt størrelse. Senterpartiet har i merknader påpekt at overgangen fra barnehage til skole er en sårbar fase i et barns liv. Jeg er ikke uenig i det, at det kan være tilfelle for enkelte barn, men når Senterpartiet velger å opprettholde åtteårssgrensen for mottak av stønad, er det barnets beste, eller vektlegger Senterpartiet de voksnes perspektiv? Og er det ikke slik, også etter Senterpartiets mening, at det er et mål å komme i arbeid eller utdanning raskest mulig, slik at man kan forebygge barnefattigdom?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Det begynner å bli sent på kveld, så jeg skal være ganske kort. Jeg har bare et enkelt spørsmål: Er statsråden for eller imot at det skal være en aldersgrense for bortfall av helsepersonells autorisasjon?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Jeg takker for svaret og registrerer at ministeren er prinsipielt imot en aldersgrense, men allikevel fremmer en sak for Stortinget om en ny aldersgrense. Siden han fremmer en sak om en endret aldersgrense, spør jeg om statsråden kan forklare hvorfor han da ønsker én aldersgrense for bortfall av helsepersonells autorisasjon og en annen aldersgrense for norske bilførere. Hva er forskjellen på en lege og en sjåfør, og er den forskjellen så stor at det kan forklare den forskjellsbehandlingen som nå gjøres?
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2015-06-11:
Det er i grunnen nok å knytte to korte budskap til de sakene vi nå behandler. Kanskje er det også greit på slutten av en lang dag. For det første støtter et flertall bestående av regjeringspartiene, Venstre og SV i dag opp om regjeringens forslag om å heve aldersgrensen for bortfall av helsepersonells autorisasjon fra 75 år til 80 år. Det er gode grunner for det. Vi legger til rette for at flere eldre skal kunne fortsette flere år i arbeid. Aldersgrensen har framstått som et signal til helsepersonell som nærmer seg 75 år, om at deres arbeidsinnsats ikke lenger er ønsket. Det er feil signal. Vi trenger dyktige, erfarne fagfolk i helsetjenesten. Leger, sykepleiere og tannleger som har lang fartstid, er viktige mentorer og læremestre i sine fag. De gjør en viktig innsats i så måte, og det er ingen grunn til å tro at de ikke fint klarer å kombinere sin lange erfaring med det å oppdatere seg på ny kunnskap. For det andre støtter en enstemmig komité regjeringens forslag til endringer i vilkår for autorisasjon av helsepersonell. Endringene foreslås for å klargjøre vilkårene for autorisasjon, og hele komiteen mener endringene vil kunne bety forbedringer på området. Vi trenger tydelige og gode vilkår for at helsepersonell skal få autorisasjon til å utøve sin profesjon. Det handler om pasientsikkerhet og er viktig for tilliten til helse- og omsorgstjenesten. Men det er også viktig at vilkårene for autorisasjon klargjøres og forbedres for dem som søker. Det er viktig at søkere som har tatt utdanning i utlandet, ikke vurderes strengere enn søkere som har tatt utdanningen sin i Norge. Det er verken helsevesenet eller det enkelte helsepersonell tjent med, særlig når vi vet at vi trenger mange, kompetente helsearbeidere i årene framover i Norge. Videre er det viktig av at vi sikrer at studenter som ønsker å ta utdannelsen sin i utlandet, får god nok informasjon om hvilke krav som stilles for få autorisasjon i Norge. Derfor er vi svært fornøyd med at regjeringen på en god måte presiserer og klargjør vilkårene.