Erna Solberg (Høyre), 2015-12-03:
Norge står overfor store utfordringer. Oljeprisen har mer enn halvert seg siden i fjor høst. Ledigheten er økende. Vi skal håndtere en rekordhøy tilstrømning av flyktninger og migranter. Den sikkerhetspolitiske situasjonen i Europa har siden våren i fjor endret seg betydelig. Vi ser angrep og trusler fra grupper som vil splitte, spre hat og dyrke frykt snarere enn fremgang. Det internasjonale landskapet er i stadig endring – økonomisk, sikkerhetsmessig og når det gjelder migrasjonsutfordringen. Alt dette får følger for oss i Norge. Bakteppet for arbeidet med neste års budsjett har vært krevende fordi usikkerhetsmomentene har vært tallrike. Jeg er i dag glad for at vi nå har en avtale om et budsjett – et budsjett som jeg mener gjør oss godt rustet for utfordringene neste år. Jeg er også glad for at Stortinget har kommet til enighet om hvordan asylsituasjonen skal håndteres og de nødvendige innstramningene foregå, og regjeringen lover å komme raskt tilbake på mange av disse områdene. Det er en god norsk politisk tradisjon at vi samles om brede og konstruktive løsninger i krevende tider, noe jeg føler meg trygg på at også kommer til å være tilfelle i årene fremover. Det vil alltid være rom for den politiske debatten og for uenigheten på de områdene vi tradisjonelt har vært uenige om, men jeg har lyst til å si at jeg synes det er bra at på viktige områder som utfordrer oss og er vanskelige for hele vårt samfunn – som den store tilstrømningen av flyktninger – har et flertall på Stortinget vist at man kan finne en vei fremover. Det budsjettet Stortinget vedtar i dag, er et godt svar på de utfordringene Norge står overfor fremover. Det danner grunnlag for arbeid og aktivitet neste år, men også et godt grunnlag for den langsiktige omstillingen som Norge må gjennom. Det fortsetter arbeidet med forbedringer av helsetjenestene og øker behandlingstilbudet. Det styrker utdanningssystemet. Det gir mer hjelp til mange av våre mest sårbare. Det forsterker det arbeidet vi har i gang for det grønne skiftet, slik at vi også kan nå våre klimamål. Det å miste jobben, eller å stå utenfor arbeid, er smertefullt for den det rammer. Det er heller ikke byggende for samfunnet. For arbeid er grunnlaget for vårt velferdssamfunn – ja, det er folks innsats og kompetanse som er grunnlaget for den velferden vi har i dag. Arbeidsplassen er også det stedet hvor den enkelte får mest utløp for evner og ideer, og den utgjør et sosialt ankerfeste i hverdagen. Derfor tar regjeringen på alvor den usikkerheten mange enkeltpersoner og familier føler i en tid med økende ledighet. Noen forhold rår vi ikke over. Oljeprisen rår vi ikke over. Situasjonen i petroleumsindustrien har ført til tynnere ordrebøker, synkende investeringer og konsekvenser for mange av bedriftene og dem som jobber innenfor bransjen. Bedrifter har vært nødt til å kutte kostnader, både i form av en mindre stab og nye måter å jobbe på. Mye tyder på at den utviklingen ikke nødvendigvis er over. Vi vil være i en omstilling i olje- og gassnæringene i årene fremover. Oljen kommer til å være viktig for norsk økonomi i mange år, men vi må innse at den ikke lenger kommer til å være en like sterk motor i veksten som den har vært de siste tiårene. Petroleumssektoren har drevet etterspørselen også i Fastlands-Norge. Den har sørget for arbeidsplasser med høyt lønns- og skattenivå og skapt verdensledende klynger av innovative bedrifter og forskningsmiljøer. Den har ikke minst vært sterkt bidragsytende til at vi i dag lever i et av verdens beste velferdssamfunn. Når vi opplever den endringen som skjer, må vi altså tilpasse og omstille oss. Derfor har regjeringen fremmet et budsjett med hovedfokus på arbeid, på aktivitet og på å ta vare på en langsiktig omstilling. Det bidrar til vekst i sysselsetting og til å motvirke ledighet fra lavere aktivitet i oljevirksomheten. Det vi må gjøre i den langsiktige omstillingen, er å skape de nye arbeidsplassene som skal finansiere velferden for våre barn og for vår alderdom. Å finne arbeidsplasser som gir like høye lønninger – og dermed også like høye skatteinntekter – som det oljebransjen har kunnet varte opp med, eller leverandørindustrien har gitt, kommer til å være en nøkkelutfordring fremover. Det er mange ideer om nye subsidieordninger for å skape arbeidsplasser, men nå trenger vi ikke arbeidsplasser som har behov for subsidier. Vi trenger arbeidsplasser som gir skatteinntekter for fremtidens velferd. Vi kan ikke bli billigst, og bør ikke ha det som motiv her i Norge. Vi må gjøre enda mer for å bli smartere og for å konkurrere blant de smarteste i verden. De arbeidsplassene vi skal ha i fremtiden, må være basert på kunnskap og teknologi i verdenstoppen. Særlig er det viktig å fremme arbeidsplasser i privat, konkurranseutsatt sektor med skatteevne, for å finansiere fremtidens velferd. I høst har tilleggsnummeret som følge av asylsituasjonen også fått stor oppmerksomhet. Å finne 9,5 mrd. kr uten at det får følge for andre budsjettposter, er ikke mulig, og ambisjonsnivået på noen andre områder har måttet senkes. Det er ikke ønskelig, men helt nødvendig i dagens situasjon. Likevel mener jeg at vi klarte å beholde hovedretningen, både i vårt budsjett fra regjeringen og i det forliket som ble gjort på Stortinget. Vi prioriterer arbeid, aktivitet og omstilling. Ett av de viktige virkemidlene for kortsiktig aktivitetsløft er tiltakspakken for økt sysselsetting. Den er tydelig målrettet mot de yrkesgruppene som er mest rammet, og mot Sør-Vestlandet hvor ledigheten har økt mest. Tiltakspakken vil bidra til å dempe veksten i ledigheten mens den langsiktige omstillingen for å skape nye arbeidsplasser pågår. Vi har valgt tiltak som kan gi rask effekt, og som også enkelt kan trappes ned igjen senere – for det er viktig ikke å løfte de offentlige utgiftene varig. Samtidig er det avgjørende ikke å miste den langvarige omstillingen av syne. Derfor har vi også prioritert forskning og innovasjon kraftig. Budsjettenigheten forsterker satsingen på kunnskapsområdet med om lag 450 mill. kr. Innovasjon, næringsrettet forskning og såkornfond styrkes med om lag 250 mill. kr. I tillegg bidrar budsjettet med vekstfremmende skattelettelser. Samtidig har vi beholdt en stor satsing på samferdsel. Å bygge ut infrastruktur for å fortsette å redusere det vedlikeholdsetterslepet som vi har, det styrker konkurransekraften for den norske økonomien, det bedrer logistikken for næringslivet, det trygger reisen for familier, og det skaper mer aktivitet og arbeidsplasser – også på kort sikt. Derfor er det viktig å gjøre mer med de tingene som på kort sikt bidrar til aktivitet, og på lang sikt bidrar til at omstillingen til nye arbeidsplasser går enda raskere. Samtidig har vi utfordringer utenfor oss. I Paris er klimatoppmøtet i gang. Håpet om en forpliktende avtale lever fortsatt. I vårt budsjett styrker vi det grønne skiftet, som vi har gjort fra vi kom inn i regjeringskontorene. Satsingen på jernbane øker kraftig etter budsjettforliket. Det samme gjelder for gang- og sykkelveier. Kommuner som kutter utslipp, skal få enda mer igjen for det. Belønningsordningen for kollektivtrafikk øker sterkt, og måneds- og årskort for togreiser blir billigere. Vi gjør det enklere å treffe klimavennlige valg i hverdagen. Men det er viktig ikke bare å se utfordringene som vi har, men også lyspunktene. Vi har en utfordrende situasjon i oljebransjen, men det er også andre næringer i Norge, som går godt. La meg få lov til å bruke litt tid på å snakke om en av dem, nemlig sjømatnæringen. Vi eksporterer daglig 37 millioner sjømatmåltider til om lag 140 land verden over. Vi ligger an til eksportrekord i 2015. Bare i oktober eksporterte vi sjømat for 8 mrd. kr – mer enn noensinne. Regjeringens arbeid med bioøkonomistrategi, økte investeringer i marin forskning, regelverksforenklinger og åpning for kommersialisering av nye oppdrettsteknologier vil være med på å løfte næringen videre i årene som kommer. Potensialet for økt eksport av sjømat er stort. På samme måte er potensialet stort for økt eksport av kompetanse og teknologi. Dette har minst to dimensjoner. Vi styrker norske bedrifters konkurransekraft, og vi bidrar med teknologi som kan øke den globale matproduksjonen. Den må i stor grad komme fra havet. Ifølge FNs organisasjon for ernæring og landbruk må vi øke matproduksjonen med 60 pst. innen 2050. I dag kommer altså mindre enn 2 pst. av maten globalt fra havet. For å mette de 9,7 milliarder menneskene som vi blir i 2050, vil havet måtte gi et avgjørende bidrag. Vi har kunnskap om å høste og dyrke havet bærekraftig i Norge. Det ligger et betydelig potensial her for vårt land. Det er altså slik at Norge har flere ben å stå på, men vi trenger enda mer kraft til det. Norge er ikke i krise. Det er tross alt slik at i flere regioner har arbeidsledigheten vært synkende det siste året – blant annet i Nord-Norge. Budsjettforslaget ble tatt godt imot i fagmiljøene da det ble lagt frem. En rekke økonomer mener faktisk – i motsetning til deler av den debatten jeg har hørt i dag – at oljepengebruken i 2016 er riktig på grunn av den konjunktursituasjonen vi er i. Professor Steinar Strøm skriver i Bergens Tidende 9. oktober at budsjettet har «sjel» – det har jeg ikke hørt før – og at den økte oljepengebruken er nødvendig som følge av den svakere økonomiske veksten og den økende ledigheten. Flere eksperter Dagens Næringsliv snakket med da budsjettet ble lagt frem, feller en tilsvarende dom. Penge- og finanspolitikken er innrettet på å stimulere norsk økonomi i en lavkonjunktur. En større budsjettimpuls enn normalt er ønskelig fordi vi har hatt en svekkelse i norsk økonomi. Ifølge OECD er både rente- og budsjettpolitikken godt tilpasset den situasjonen norsk økonomi er inne i nå. Det var altså dommen da vi la frem, og det er den samme budsjettimpulsen som vi fortsatt har beholdt. Det er altså godt tilpasset den økonomiske utviklingen. Høy sysselsetting og lav ledighet er viktige mål for oss, men vi må også ta vare på noen av de sosiale målsettingene våre. Vi skal ta vare på dem som mister jobben, dem som sliter med å komme seg inn i arbeidsmarkedet, dem som har hull i cv-en, og dem som ikke føler at det er plass til dem i samfunnet. Vi vet også at det er mange barn som vokser opp uten de trygge omgivelsene og de mulighetene barn flest nyter godt av. I helsetjenesten har vi kuttet ventetider for hjelp og innført fritt behandlingsvalg, men det er fortsatt for mange som venter unødvendig lenge. Trygghet for hjelp og omsorg når man trenger det, er en bærebjelke i vårt velferdssamfunn. Det er det offentliges ansvar å sikre gode helse- og omsorgstjenester til alle når behovet oppstår. Denne regjeringen fortsetter å prioritere de gruppene som ikke tidligere har opplevd å bli møtt av velferdssamfunnet slik som de skulle ha blitt. Satsingen innenfor rus og psykisk helse skal videreføres, noe som også går tydelig frem av opptrappingsplanen på rusfeltet som er lagt frem for få uker siden. Ordningen med gratis kjernetid i barnehager utvides nå til å gjelde treåringer. Helsestasjoner og skolehelsetjeneste styrkes. Det kommunale barnevernet skal få et løft. Etterforskning av vold og overgrep mot barn styrkes. Vi øker pensjonene, både til minstepensjonister og til gifte pensjonister, og vi tetter hull i det sosiale sikkerhetsnettet når vi satser så sterkt på en bedre rusomsorg fremover. Det offentlige kan gjøre mye, men det kan ikke gjøre alt. Derfor satser vi også videre på å jobbe med frivilligheten for fremtiden. Jeg er fornøyd med at vi har fått til et budsjett, men jeg er mest av alt fornøyd med at vi har fått til et meget godt budsjett – et budsjett som bidrar til å stimulere de sterke sidene av norsk økonomi, og som bidrar til at vi trapper opp innsatsen på infrastruktur, forskning, utdanning og innovasjon. Jeg er faktisk ikke i tvil: Selv om det er store utfordringer foran oss, har også Norge de beste forutsetninger for å lykkes.