Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2019-06-21:
Kommunikasjonsutfordringene i nordområdene har vært på dagsordenen i flere år og er et prioritert tema for regjeringen. Mangelen på stabil kommunikasjon i nord skaper utfordringer for bl.a. sjøsikkerheten, for Forsvarets virksomhet og for mulighetene til næringsutvikling. Regjeringen fremmet derfor i fjor forslag til Stortinget om å gi Space Norway AS et betinget tilsagn om egenkapital, begrenset oppad til 139 mill. amerikanske dollar. Formålet med dette tilsagnet var å sette Space Norway i stand til å fullføre forhandlinger for å etablere satellittbasert bredbåndskommunikasjon i nordområdene. Stortinget sluttet seg til forslaget 4. juni i fjor. Tilsagnet ble gitt med forbehold om at prosjektet ikke settes i gang før inntekter i hele prosjektperioden er sikret, alle kundene dekker sin andel av investerings- og driftskostnader, prosjektet genererer ønsket avkastning, tilstrekkelig likviditet er sikret, og prosjektet ivaretar Forsvarets behov for militært bredbånd under norsk kontroll. Næringskomiteen skrev i sin innstilling at «regjeringen må komme tilbake til Stortinget hvis oppfyllelse av disse kriteriene skaper uforholdsmessig store forsinkelser i fremdriften i prosjektet, av hensyn til ivaretagelse av sikkerhets- og beredskapsrelaterte myndighetsoppgaver». Space Norway har siden juni i fjor forhandlet med kunder, leverandører og banker, med mål om et prosjekt som møter Stortingets betingelser. Det har vært krevende forhandlinger helt til de siste dagene, men Space Norway har nå presentert en forretningscase. Jeg ønsker derfor nå å kort orientere overordnet om regjeringens vurderinger av prosjektet. Det er signert avtaler med kunder som sikrer inntektsstrøm i hele prosjektperioden, som er på 15 år. Dette inkluderer avtale med Forsvarsdepartementet, som sikrer Forsvarets behov for militært bredbånd under norsk kontroll. Prosjektet fremstår i dag med en noe høyere risiko for egenkapitalen enn det som ble lagt til grunn i Prop. 55 S for 2017–2018. Enkelte risikoer som var forutsatt forsikret i underlagsmaterialet for proposisjonen, har vist seg umulig å forsikre. Det har heller ikke vært mulig å oppnå avtaler som sikrer pro rata-fordeling av alle eventuelle kostnadsøkninger. I noen scenarioer bærer derfor egenkapitalen en høyere risiko enn det som i en streng tolkning var forutsatt i Prop. 55 S. Det er også usikkerhet knyttet til når kundebetalinger skal beskattes, noe som kan påvirke likviditeten i prosjektet. Denne risikoen er imidlertid vurdert til å være lav. Regjeringen vurderer avkastningen i prosjektet til å være forretningsmessig, dog trolig med knapp margin. Regjeringen vurderer også at forventet avkastning til eier er akseptabel sett opp mot risiko. Det finnes få forretningscaser der man har avtaleregulert så mye av inntekter, investeringer og kostnader som i dette prosjektet. Det er også lagt inn finansielle buffere. Hvis prosjektet forløper slik det antas å gjøre, vil det oppfylle alle betingelsene fra Stortinget. Det finnes imidlertid noen scenarioer der ikke alle betingelsene vil kunne oppfylles fullt ut. Videre vil et prosjekt som dette alltid ha en viss teknisk risiko, men ikke noe høyere enn i andre, lignende, prosjekter. Det er viktig at en nå tar en beslutning. Ved utsettelse er det fare for at prosjektet blir vesentlig dyrere, slik at det ikke vil være mulig å oppnå forretningsmessig avkastning. I verste fall kan prosjektet bli terminert som følge av at en av hovedkundene trekker seg. Vi har nå mulighet til å få på plass kommunikasjon i nordområdene på en måte som er rimeligere enn alternative løsninger. Regjeringen har derfor gjort en helhetlig vurdering av forretningscasen og veid risikoen knyttet til de gjenværende usikkerhetene om full oppfyllelse av samtlige betingelser opp mot risikoen for at prosjektet ikke skal kunne gjennomføres. Min forståelse er at dette er i tråd med Stortingets ønske om å få på plass et system som sikrer ivaretakelse av sikkerhets- og beredskapsrelaterte myndighetsoppgaver i nordområdene.