trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-03-22:
Jeg vil følge opp, for slik som statsråden legger opp til her, så blir det en større makt til markedet og til dem som produserer og bygger boligene, og særlig der det er boligpress. Så spørsmålet er om vi egentlig legger til rette for universell boligbygging utenfor pressområdene og utenfor bysentrene. Vil statsråden være tilfreds med at vi har en boligpolitikk som presser dem som har behov for universell utforming ut av byene og ut av pressområdene?
Jorid Juliussen Nordmelan (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
«Vi kan med jevne mellomrom lese i mediene at det kan være ulønnsomt å bygge nye boliger i distriktene, fordi det kan være vanskelig å få igjen pengene ved salg. Noen steder er materiellet til og med dyrere enn verdien på huset. Og det er før man regner med kostnaden ved å bruke fagfolk. Når bankene også tar lav panteverdi i husene, blir det vanskelig å få bygget nytt. Hva vil statsråden og regjeringen gjøre for at det skal bygges flere boliger i distriktene?»
Jorid Juliussen Nordmelan (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Vi vet at det finnes en del virkemidler som fungerer. I 2012 satte Husbanken i gang prosjektet «Boligetablering i distriktene» i tolv kommuner, der virkemidlene var tilskudd til boligetablering, men også kunnskapsdeling om økt boligetablering. Det ble avsluttet i 2014, etter at det på kun tre år ble bygget så mye som 284 nye boliger i disse kommunene. Grong kommune var en av de kommunene som deltok, og som opplevde stor vekst i boligbyggingen som følge av prosjektet, men som dessverre etter prosjektet har opplevd at det har stagnert. Hvorfor satser ikke statsråden på flere sånne prosjekt?
Jorid Juliussen Nordmelan (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Et av de viktigste virkemidlene som kommunen har for å bygge boliger i distriktene, er Husbanken. Regjeringen har strammet inn på muligheten for at unge kan få startlån fra Husbanken, og har også strammet inn rammene som Husbanken har. Det har ført til at langt færre mottar startlån nå enn bare for få år siden. Hva konkret er det viktigste statsråden har gjort for at unge som ikke har mulighet til å spare i BSU, kan få lån til å kjøpe bolig i distriktene?
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2017-03-22:
Frå bustadkrise til naturkrise. Og det er eigentleg like bra – for det er ei tverrdepartemental utfordring vi har – at det er kommunalministeren som står her: «Det har nå gått eit år sidan villrein i Noreg vart påvist daud av skrantesjuke. Dette er fyrste gong denne alvorlege sjukdommen er påvist i Europa og fyrste gong på rein. No har det gått eit år sidan dette vart kjent. Kva har statsråden gjort, og kva vil han gjera for å begrense smittespreiing og utrydde denne sjukdommen før den spreier seg utover Nordfjella, som så langt er einaste område skrantesjuke på rein er registrert?»
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2017-03-22:
Eg er klar over mange av dei tiltaka som er nemnde av ministeren her, men utfordringa er at dette er for lite, og at det er for seint. Utfordringa som Filefjell reinlag no står overfor, er ein stor katastrofe viss vi no får blanda denne sjukdommen inn i tamreinflokken der. Då har vi fort fleire tamrein og fleire villrein som vil kunna verta ramma. Kvifor har det ikkje vore teke grep med å gjerda og sikra at vi ikkje får spreiing av villreinstammen frå Nordfjella til andre område, allereie i 2016? Og kvifor er det ikkje no sagt at ein skal ta så klare grep som å avgrense dette òg med ei fysisk gjerding på dette området?
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2017-03-22:
Det er jo ikkje berre ein nasjonal katastrofe, det er ein internasjonal katastrofe vi kan stå overfor viss vi får spreiing av dette. No vert det gjort mykje frivillig av dei lokale kreftene, som stiller opp og tek ansvar mot ei delvis godtgjering frå staten. Eg hadde forventa at staten hadde teke eit større ansvar for kor stor denne katastrofen eigentleg er, og at det hadde vore sett ned eit kriseteam. No veit eg at Nordfjellarådet set ned eit kriseteam neste veke, basert på dei tre kommunane dette dreier seg om. Vi har ein ordførar i Lærdal, Solheim, som er klar til å setja i gang eit kriseteam, og som kjenner godt til krisehandtering. Det er òg noko av kommunalministeren sitt område. Korleis greier ein å rigge både statlege etatar – for her er det fleire statlege etatar som er involverte – og kommunar, fylkeskommune og fylkesmenn, som òg er involverte lokalt og regionalt?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
«I Norge har det vært en villet politikk over mange år at alle skal kunne eie sin egen bolig. I Haugesund gikk flere foreldre til unge mennesker med ulike hjelpebehov sammen og stiftet borettslag, bygget leiligheter og sikret selveierbolig for ungdommer som fort havner utenfor boligmarkedet i en leid leilighet i sitt voksenliv. Hva gjør statsråden for at mennesker med psykisk utviklingshemming kan bo i selveierbolig?»
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Jeg takker for svaret. Et enstemmig storting bestemte at Helsevernet for psykisk utviklingshemmede skulle nedlegges og mennesker med utviklingshemning skulle bli likeverdige innbyggere i kommunene. Utbygging av sentralinstitusjonene stoppet på 1970-tallet, og etter det etablerte HVPU biinstitusjoner i kommunene. Ifølge professor Jan Tøssebro hadde den gjennomsnittlige biinstitusjonen i 1989 13 beboere, noe myndighetene også den gang mente var for stort. Mange kommuner bygger i dag vesentlig større bofellesskap. Hva har regjeringen gjort for å sikre målsettingen fra reformen om normalisering og integrering også i boligpolitikken?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Vi leser jevnlig om lange boligkøer i landets mange kommuner. Norsk Forbund for Utviklingshemmede, NFU, hevder at manglende boligbygging er en villet politikk i flere kommuner. De statlige tilskuddsordningene gjør den økonomiske belastningen med boligbyggingen liten for kommunene. Personer med bistandsbehov som bor hjemme, får i all hovedsak bistand fra pårørende. Når personer flytter i eget hjem, er det kommunene som må yte bistanden. Ved å ha en lang boligkø kan kommunene redusere omfanget av tjenester, hevder NFU. Hva har regjeringen gjort for å sikre at manglende boligbygging ikke benyttes som middel for å unngå å gi tjenester?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
«Det er hjemlet i opplæringslova § 13-7 at kommunene skal ha et SFO-tilbud til barn med særskilte behov på 1.-7. årstrinn. SFO-tilbudet er mange steder under enhver kritikk for barn med spesielle behov. Hvordan kan statsråden sikre at overgangen fra skole til SFO ikke resulterer i store sosiale og psykiske problemer for mange av dem?»
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Det ble en del generelle betraktninger fra statsråden. Jeg er for så vidt glad for den evalueringen, men i mellomtida er det veldig mange som har det vanskelig. Det er ikke til å stikke under stol. Dette er elever – foreldrene deres også, for så vidt – som er i en veldig krevende situasjon. Det oppleves som rettsløst, og det oppleves som diskriminerende at når andre barn kan reise hjem eller kan velge å la være å benytte seg av tilbudet etter hvert, er dette elever som er helt avhengig av å være på skolen til foreldrene kommer hjem fra jobb. Så alternativet er enten at en av foreldrene kanskje slutter å jobbe, eller at eleven blir på SFO, men med et såpass dårlig tilbud at det går ut over livskvaliteten og hvordan vedkommende har det. Det er litt underlig når man ser hvor tett disse elevene ofte er fulgt opp i skolen. Hvordan kan statsråden sikre et innhold og en tilrettelegging, også før slutten av 2018, som ivaretar disse elevene på en bedre måte?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Jeg tror nok det er viktig å ta hele SFO-feltet, jeg ser et behov for det. Men det er også viktig at disse barna ikke kastes ut med badevannet, for de har helt spesielle behov. Når disse barna er ferdige med 7. klasse, er ivaretagelsen av dem etter skoletida en omsorgstjeneste. Da er det andre som trer inn. Så mitt avsluttende spørsmål til statsråden er: Kunne man vurdert om denne tjenesten faktisk er en omsorgstjeneste for disse barna? Det er jo i realiteten det vi snakker om her.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-03-22:
Kommunene plikter å ha et tilbud om skolefritidsordning før og etter skoletid for 1.–4.-klassinger. For barn med særskilte behov skal kommunen ha et SFO-tilbud helt opp til 7. årstrinn. SFO er ikke en del av skolens undervisning og opplæringsvirksomhet. SFO og grunnopplæringen har ulike formål. Derfor har vi heller ikke de samme reglene for SFO som for selve skolen og grunnopplæringen. Elevene har ikke en rett til plass i SFO, slik de har rett til opplæring. Allikevel setter opplæringsloven klare krav til kommunene når det gjelder innholdet i og utformingen av SFO. SFO skal legge til rette for lek og kultur- og fritidsaktiviteter som skal ta utgangspunkt i barnas alder, funksjonsnivå og interesser. Barna skal gis tilstrekkelig omsorg og tilsyn. Tilsynet skal være forsvarlig, sett ut ifra risikoen for at skade eller ulykke kan skje. Det er også presisert i loven at funksjonshemmede barn skal gis gode utviklingsvilkår. Videre stilles det krav til at arealene som brukes, både ute og inne, skal være egnet til formålet. Kommunene må ivareta disse kravene og ut fra lokale behov tilpasse tilbudet og bemanningen etter den barnegruppen som til enhver tid er i SFO. Kommunene plikter å ta hensyn til og legge til rette for barn med spesielle behov i SFO, med utgangspunkt i de kravene som er stilt i loven. I tillegg vil jeg presisere at bestemmelsene i opplæringsloven, som skal sikre elevene et godt skolemiljø, også gjelder for SFO. Regjeringen har nettopp foreslått en skjerping av disse reglene, med utvidet aktivitetsplikt for alle voksne som jobber på skolen. Lovforslaget omfatter også SFO. Alle elever har samme rett til å ha det trygt og godt på skolen og i SFO og til et psykososialt miljø som fremmer helse, trivsel og læring. Stortinget har ønsket en evaluering av SFO og en stortingsmelding om SFO. Vi har derfor utlyst et evalueringsoppdrag om kvaliteten i SFO. I utlysningen til oppdraget står det: «Evalueringen skal inkludere en vurdering av ulike mål på kvalitet på SFO som for eksempel organisering, kompetanse, innhold og brukertilfredshet. Evalueringen skal synliggjøre hvordan handlingsrommet i dagens opplæringslov er forstått og utnyttet lokalt hva gjelder SFO. Evalueringen skal omfatte SFO for elever på 1.-4. trinn og SFO for elever med særskilte behov på 1.-7 trinn.» Når evalueringen foreligger i slutten av 2018, vil den gi oss bedre kunnskap om hvordan elever med særskilte behov har det i SFO. Den vil også gi oss et bedre grunnlag for å vurdere om det er behov for nye tiltak for denne gruppen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-03-22:
Som jeg redegjorde for i svaret mitt, er dette området også underlagt regulering. Det betyr at hvis man mener at dette er et tilbud under enhver kritikk, og som da går imot det som er reguleringene og de nasjonale føringene for SFO, er det kommunens ansvar og plikt å rette opp det. Hvis vi skal gjøre noe systematisk med dette, må vi faktisk først hente inn informasjon, og det er det vi skal gjøre gjennom denne evalueringen, som kommer til å ta litt tid fordi vi skal gjøre det skikkelig, men som skal følges opp, først med en evaluering og så med en stortingsmelding om SFO, hvor vi også kommer til å være opptatt av å diskutere hvordan SFO-tilbudet er nettopp for de elevene som spørsmålet her omhandler.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-03-22:
Jeg kan selvfølgelig gi en form for vurdering av det, men det går ikke an for meg på stående fot å gi en vurdering av om det er en god idé eller ikke. Men nettopp fordi vi nå har varslet en større gjennomgang og innhenting av kunnskap om SFO, er det et tema som naturlig kan høre hjemme der. Jeg setter selvfølgelig pris på at spørsmål blir løftet opp i spørretimen. Det er viktig, og jeg har ansvar også for SFO. Men det er viktig å understreke at også kommunene, som eier SFO, har et ansvar her. Det betyr at hvis man som forelder, eller som velger og borger i en kommune mener at tilbudet ikke er godt nok, er det helt sikkert både posisjonspartier og opposisjonspartier i kommunen som er lydhøre overfor det.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål: «Inntektene fra utenlandskablene går til å redusere nettleien for norske forbrukere. Dette er med på å legitimere utbyggingen av utenlandskabler. Et av Arbeiderpartiets ankepunkter mot privat eierskap av utenlandskabler er at inntektene vil gå til eierne i stedet for forbrukerne. I EUs vinterpakke foreslås det nye regler. Hvilken betydning vil EU-kommisjonens forslag til revidert elektrisitetsforordning kunne få for muligheten til å redusere nettleien for norske nettkunder?»
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Jeg takker for svaret og er veldig glad for å høre at her vil det bli gjort noe, og at det er flere som også er bekymret for dette. Realiteten i dette forslaget vil jo være at legitimiteten til det å bygge utenlandskabler fra Norge til kontinentet vil forsvinne. Det vil også være slik at for nettselskapene vil gevinsten av å kunne ha disse kablene være svært liten, mens det for kraftprodusentene vil være svært stor gevinst i dette – da ikke i form av inntekter fra kablene, men når det gjelder handelsinntekter. Dette er etter min mening en ganske farlig miks for det norske kraftsystemet og for hvordan vi forvalter det videre. Det som jeg tenker på, nå som dette er oppe til behandling også i parlamentet, er: Hvordan jobber regjeringen inn mot parlamentet for å få en bedre uttalelse derfra?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Til den utviklingen som vi nå ser fra EU-siden: Vi skal ikke forskuttere at forslaget blir som det foreligger nå – det forstår jeg godt – men dersom det går i den retningen, er dette en alvorlig sak. Særlig alvorlig blir det når vi nettopp i dette storting, med et flertall fra regjeringspartiene og deres støttespillere på Stortinget, har gjort det mulig for private interesser å eie og drive utenlandskabler. Man får dermed – skal vi si – utbyggingsaktører med helt andre incentiver til utbygging og drift av utenlandskabler enn det som Statnett har i den opprinnelige modellen, som handler mest om forsyningssikkerhet. Vil statsråden revurdere den lovendringen som ble gjort, dersom utviklingen viser at det er vanskelig å få tilslutning for norske synspunkter i den videre EU-prosessen?
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
EU har over flere år arbeidet for å utvikle energimarkedene, som representanten kjenner til. Arbeidet har i stor grad skjedd parallelt med en innsats for å erstatte en energiforsyning i hovedsak basert på kullkraft og kjernekraft med mer klimavennlige løsninger. Norge var tidlig ute med å deregulere kraftmarkedet på 1990-tallet, og hovedprinsippene i den norske kraftmarkedsmodellen er på sentrale områder sammenfallende med intensjonene i EUs markedsregulering. Vinterpakken som energikommisjonen la fram i desember 2016, består av en rekke nye forslag til regelverk. Forslagene skal legge grunnlaget for å oppfylle EUs 2030-mål og en videreutvikling av energimarkedene. EU-landene vil de nærmeste årene ta stilling til forslagene fra kommisjonen. Det er grunn til å tro at det i løpet av prosessen vil komme endringer i det regelverket som nå er foreslått i vinterpakken. Blant annet inneholder vinterpakken forslag til nye regler for bruk av såkalte flaskehalsinntekter. Kommisjonens forslag er at flaskehalsinntekter skal benyttes til å garantere, opprettholde og øke utvekslingskapasiteten for strøm. Forslaget, slik det ligger nå, vil innebære at muligheten for å bruke inntektene fra utenlandskablene til å redusere tariffen, i så fall tas bort. Det er for tidlig å si hva som til slutt blir endelig vedtatt som bindende regelverk og eventuelt hvilke konsekvenser dette vil få. Jeg vil fra mitt ståsted ta en aktiv posisjon for å ivareta norske energiinteresser i den videre prosessen. I dette inngår det at flaskehalsinntektene fortsatt skal gå til å redusere tariffen. Andre land har også vært opptatt av dette spørsmålet, og vi vil jobbe sammen med likesinnede land for å fremme våre synspunkter i den videre prosessen. Det er betydelig skepsis til kommisjonens forslag om å avskjære muligheten for å bruke flaskehalsinntekter til å redusere tariffen. Dette vil vi følge opp i dialogen med de landene som har tilkjennegitt samme synspunkt.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
La meg først understreke at vi jobber nå med helheten i vinterpakken og har også hatt den ute på en høring, og vi jobber nå med høringsuttalelsene etter den. La meg også si at jeg deler den bekymring som representanten Per Rune Henriksen har med hensyn til dette konkrete forslaget vedrørende utenlandskabler. Når det gjelder parlamentets behandling av dette, vil vi komme tilbake igjen til en oppfølging av det. De landene vi foreløpig har vært i dialog med knyttet til dette konkrete forslaget, er Sverige, Belgia, Tyskland, Nederland, Østerrike, Tsjekkia, Danmark og Estland, som alle gir klare tilbakemeldinger om – og uttrykker – skepsis til det forslaget som er framsatt.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Det er et spørsmål som vi eventuelt må komme tilbake til når prosessen har gått videre, men per nå ser jeg ikke noe grunnlag for det. Fra regjeringens side er vi opptatt av å sikre et mangfoldig aktørbilde som kan drive fram prosjekter, både for sammenligning og i konkurranse med hverandre. Den type konkurranse når det gjelder kraftkabler, kan fremme nye handelsløsninger, teknologiske valg og en kostnadseffektiv utbygging. Det vil være bra for både husholdninger og næringsliv – og til sjuende og sist for dem som betaler regningen. Det er gjort et anmodningsvedtak knyttet til energimeldingen, der man skal komme tilbake igjen og se på den superavkastningen som kan ligge i denne type private kabler. Det tar jeg sikte på å komme tilbake til Stortinget med i forbindelse med revidert budsjett for 2017.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
«Sivilombudsmannen har slaktet avtalen om leie av fengselsplasser i Nederland, blant annet fordi Norge ikke kan ivareta sine forpliktelser etter FNs menneskerettskonvensjon. Statsministeren sier til TV om saken 15. mars 2017 at «Soningsforholdene i Nederland er vurdert og at regjeringen mener det ikke er dårlige soningsforhold». Betyr dette at statsministeren ikke har tillit til Sivilombudsmannens vurderinger og at hun ikke vil ta konsekvensene av funnene i Sivilombudsmannens rapport?»
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Jeg registrerer at statsministeren velger å ikke selv svare på spørsmål der hun blir konfrontert med egne sitater, selv om hun er i Stortinget. Men stortingsrepresentanter fra regjeringspartiene har uttalt seg svært avvisende om funnene i rapporten. Anders Werp: «Sivilombudsmannen har vært mot denne avtalen siden den ble inngått, så vi er kjent med dennes tidligere argumenter.» Hårek Elvenes kalte Sivilombudsmannens rapport for en teoretisert problemstilling, og Ulf Leirstein «stusser på disse vurderingene». Sivilombudsmannen er et viktig, uavhengig instrument som skal kontrollere forvaltningen. Det er derfor viktig å få en avklaring av om regjeringa har tillit til Sivilombudsmannen, etter at regjeringspartiene har kommet med kritiske innvendinger til rapporten om Norgerhaven fengsel. Jeg vil derfor spørre: Er dette utsagn som statsråden stiller seg bak?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Dette er en underlig dialog. Her har vi altså en sak som dreier seg om tilliten til Sivilombudsmannen, og nå har vi fått en nesten 2 minutter og 50 sekunders fremstilling av avtalen i Nederland. Vi har fått en forklaring om at Nederland var det eneste alternativet de kunne velge i, noe som faktisk ikke er riktig; regjeringa hadde alternativer, som også er presentert i Meld. St. 12 for 2014–2015, om å bygge i Norge. Og ut fra det svaret som statsråden gir nå til slutt, kan en få inntrykk av at brudd på menneskerettighetene faktisk kan forsvares bare begrunnelsen er god nok. Det er ganske oppsiktsvekkende. Statsråden kan selv avklare om jeg har misforstått, men jeg vil likevel spørre ham om han ser at de uttalelsene som regjeringspartiene har kommet med, kan bidra til å undergrave tilliten til Sivilombudsmannen?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
La meg innledningsvis minne representanten om at en avtale om å leie fengselskapasitet i Nederland ble vedtatt av Stortinget, etter forslag fra regjeringen. En grunnleggende forutsetning for at regjeringen fremmet forslag om å inngå en slik avtale, var at den ikke var i strid med internasjonale menneskerettigheter, som Norge er bundet av. Videre var det en forutsetning for avtalen at partene, Norge og Nederland, anerkjente at de er bundet av internasjonale standarder og normer for menneskerettigheter. Det fremkommer tydelig i fortalen til avtalen. Både Norge og Nederland har ratifisert Den europeiske menneskerettskonvensjon av 4. november 1950 og FNs torturkonvensjon av 10. desember 1984. Partene er begge forpliktet til å etterleve konvensjonenes bestemmelser, herunder forbud mot tortur og annen grusom, umenneskelig eller nedverdigende behandling eller straff. Jeg vil understreke begrunnelsen for å inngå en slik avtale. Norge hadde i lang tid vært kritisert av FNs torturkomité for brudd på fristene for overføring av innsatte fra politiarrest til fengsel. I tillegg var Norge gjentatte ganger kritisert for soningskøer. Hovedgrunnen var mangel på fengselsplasser. Det er godt kjent for representanten at det tar tid å bygge fengselsplasser. Regjeringen har derfor både en langsiktig og en kortsiktig plan. Vi leier 242 fengselsplasser midlertidig i Nederland for å kutte soningskøen og unngå oversittere i politiarrest. Samtidig utvider vi fengselskapasiteten i Norge. Regjeringen har oppnådd det den ville. Soningskøen er nærmest borte, og antallet som sitter utover fristen i politiarrest, er så godt som fjernet. Jeg tar besøksrapporten fra Sivilombudsmannens forebyggingsenhet på alvor. Departementet gjennomgår rapporten og funnene i den sammen med Kriminalomsorgsdirektoratet og det norske fengselet i Nederland, Norgerhaven. Departementet vil komme tilbake til oppfølgingen i sin tilbakemelding til Sivilombudsmannen innen 1. juni, som er fristen Sivilombudsmannen har satt.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Selvfølgelig har regjeringen respekt for Sivilombudsmannen. Selvfølgelig er det slik at vi lytter til Sivilombudsmannen, og vi kommer til å gjennomgå Sivilombudsmannens rapport nøye, men – og det er viktig å understreke – det er altså en grunn til at vi tok i bruk disse soningsplassene i Nederland. Som jeg sa: Vi hadde en kortsiktig plan og en langsiktig plan. Da denne regjeringen tiltrådte i 2013, hadde vi lange soningskøer, nettopp fordi den forrige regjeringen ikke tok sitt ansvar på alvor og fikk på plass de soningsplassene vi trengte, i Norge, for å løse det som var et akutt problem. Det gjør denne regjeringen. Vi bygger ut norske fengsler, vi har flere prosjekter på gang, det vil bli skapt flere fengselsplasser i årene som kommer, og da har vi midlertidig løst det ved å benytte soning i Nederland. Dette er altså en midlertidig løsning inntil vi har løst den situasjonen den forrige regjeringen plasserte oss i.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Jeg kan gjerne gjenta meg selv om at vi tar rapporten fra Sivilombudsmannen på alvor, men la meg også tillegge at Sivilombudsmannen har uttalt at man ikke kan påvise at vi har brutt noen menneskerettigheter fra statens side. Og det er en viktig premiss. Det er selvfølgelig ikke slik at vi aksepterer brudd på menneskerettighetene for å få på plass soningsplassene i Nederland. Så tas det opp noen forhold, flere funn, i denne rapporten. De vil vi gjennomgå med største alvor, og vi vil selvfølgelig sette inn de tiltak som måtte være nødvendig for å håndtere det, dersom vi ser at det er behov for det. Men la meg understreke at de soningsplassene vi har i Nederland, er basert på menneskerettighetene, og vi gjør ingen overtredelser der. Samtidig løser vi en kortsiktig kapasitetsproblematikk fordi den forrige regjeringen ikke bygde det antallet fengselsplasser som vi trengte. Det løser denne regjeringen nå. Vi bygger nye fengsler.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
En grunnleggende forutsetning da regjeringen la frem forslag om å inngå en avtale om leie av fengselsplasser i Nederland, var at Kriminalomsorgen skal sørge for at innsatte som gjennomfører straff i Nederland, får tilbud om helsehjelp som er likeverdig med det tilbudet domfelte vil ha krav på ved straffegjennomføring i Norge. Dette er lovfestet i straffegjennomføringsloven § 1 a. Helsedirektoratet var på befaring i Norgerhaven fengsel under arbeidet med avtalen og konkluderte med at helsetilbudet der er likeverdig med det helsetilbud som ytes i norske fengsler, med unntak av spesialhelsetjenester. Innsatte som har behov for helsehjelp, herunder spesialhelsetjenester som ikke kan tilbys i Norgerhaven fengsel, skal ikke overføres til det fengslet. Det foretas en grundig helsevurdering av hver enkelt innsatt før en eventuell overføring. Innsatte som helsepersonell mener ikke bør overføres av helsemessige årsaker, blir ikke overført til Norgerhaven fengsel. Dette er omtalt i lovproposisjonen som regjeringen fremmet, Prop. 92 LS for 2014–2015, side 35. Innsatte som mener at helsehjelpen som vedkommende har fått tilbud om, ikke er likeverdig med den helsehjelpen vedkommende ville ha fått ved soning i Norge, kan klage på dette til Fylkesmannen i Norge. Er innsatte misfornøyd med nederlandsk helsepersonells utførelse av helsetjenesten, kan vedkommende klage til nederlandske klagemyndigheter. Eventuelle skader ved helsetjenester som mottas i Norgerhaven fengsel, omfattes av den norske pasientskadeloven. Etter Sivilombudsmannens besøk er informasjonen om klagemulighetene forbedret.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Departementet kommer til å gjennomgå rapporten fra Sivilombudsmannen nøye. Vi kommer til å vurdere hvert enkelt punkt. Vi kommer til å iverksette nødvendige tiltak der vi anser det som nødvendig ut fra situasjonen. Jeg kan gjøre representanten trygg på at dette vil bli fulgt opp, og i den grad ting ikke er håndtert ut fra forutsetningene, vil det selvfølgelig bli ivaretatt. Det legger jeg til grunn i det videre arbeidet. Regelen er at innsatte som har behandlingsbehov som ikke dekkes i Norgerhaven fengsel, skal heller ikke overføres dit.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Nå skal jeg ikke foregripe de vurderingene som vi nå skal gjøre, i etterkant av å ha mottatt rapporten fra Sivilombudsmannen. De punktene skal vi, som jeg sa, gjennomgå nøye, og i den grad det er behov for det, vil vi gjennomføre endringer. Det vil bli ivaretatt. Så vil selvfølgelig også tilbakemeldinger til Sivilombudsmannen bli offentlig kjent. Fristen er vel 1. juni. Det vil vi selvfølgelig sørge for at man blir orientert om.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Et slagkraftig politi dreier seg dels om tilstrekkelige ressurser, dels om god organisering og dels om tilgang til de riktige arbeidsmetodene. Regjeringen har levert på alle disse tre områdene. Regjeringen har siden regjeringsskiftet i 2013 tilført politiet store ressurser. Politiets budsjett er økt med om lag 2,5 mrd. kr. Det er da korrigert for merverdiavgift, pensjon, pris- og lønnsvekst, så det er reelle økninger. I perioden fra 31. desember 2013 og frem til 31. desember 2016 har det blitt 1 644 flere årsverk i politiet. Samtidig implementeres politireformen som ble vedtatt av Stortinget sommeren 2015. Reformen er både en strukturreform og en kvalitetsreform. I spørsmålet er representanten opptatt av strukturelle endringer i organisasjonen til Oslo politidistrikt og hvordan dette kan ha følger for langsiktig konsentrert innsats mot de kriminelle gjengene. Reformen har, som jeg også påpekte i interpellasjonsdebatten 21. februar i år, som et av sine formål å sette politiet bedre i stand til å håndtere alvorlig kriminalitet, herunder innsatsen mot kriminelle gjenger. Jeg føler et behov for å minne om intensjonen ved reformen. De strukturelle endringene skal bygge opp under de kvalitative målene som reformen setter for politiets virksomhet. Det er viktig å legge til rette for at politiet har de nødvendige verktøy. På regjeringens initiativ er det vedtatt lovendringer som medfører at politiet nå har fått utvidet adgang til å benytte skjulte tvangsmidler, som bl.a. dataavlesing og utvidet adgang til bruk av kommunikasjonskontroll. Dette er viktige verktøy også i bekjempelsen av kriminelle gjenger, og det er også noe man vil få som eksempel dersom man spør politiet om det. Som jeg uttalte under interpellasjonsdebatten 21. februar i år, har Oslo politidistrikt opplyst at de vil fortsette sitt målrettede arbeid også i 2017 for å bekjempe denne kriminaliteten og avverge alvorlige hendelser, samt fortsette det gode, tverrfaglige forebyggende samarbeidet med kommunen og bydelene. Det er gitt føringer om prioriteringer av den alvorlige kriminaliteten. Dette fremkommer både av budsjettproposisjonen, av tildelingsbrevet til Politidirektoratet om mål og av prioriteringsskrivet fra Riksadvokaten. Den typen kriminalitet det her er snakk om, faller klart innenfor de føringene som er gitt om prioritering. Jeg vil derfor igjen benytte anledningen til å understreke at jeg har tillit til at politiet tar denne trusselen på alvor, at situasjonen følges nøye, og at det iverksettes nødvendige forebyggende og bekjempende tiltak.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Jeg er veldig enig i at det er viktig å sette inn nødvendige ressurser i Oslo-politiet, nettopp for å stoppe den utviklingen vi har sett, og som vi har alt annet enn lystige eksempler på, uten at vi skal overdrive dimensjonene i dem. Det er viktig at Oslo-politiet styrkes. Derfor blir politiet i Oslo styrket betydelig i år. Om lag 100 stillinger blir tilført Oslo politidistrikt og nærmere 100 mill. kr i økninger. Det er snakk om en sterk styrking av politiet i Oslo, og det legger også klare føringer for at man skal skape en enda bedre kriminalitetsbekjempelse på dette viktige området. Jeg er tilbakeholden med å detaljstyre politiet. Jeg tenker vi skal gi dem rammer til å gjøre sine politifaglige vurderinger av hvordan de på best mulig måte kan bekjempe alvorlig kriminalitet, og jeg oppfatter i høyeste grad at politiet i Oslo tenker riktig på disse områdene.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Natt til søndag hadde jeg gleden av – eller glede, jeg hadde i hvert fall mulighet til – å være med politiet på patrulje gjennom flere timer. Det var svært nyttig. Jeg opplever at politiet jobber godt, og at de i høyeste grad ser problemstillingene og er i ferd med å håndtere det på en god måte. Jeg har tillit til politiet i Oslo. Det er viktig at vi gir dem gode økonomiske rammer og de mannskapsressursene som er nødvendig for å håndtere situasjonen på en god måte og forhindre at den negative utviklingen vi har sett i enkelte bydeler i Oslo, får lov å utvikle seg til det verre. Her er det en høy bevissthet hos politiet, og jeg tenker at det er viktig at vi legger til rette på ressurssiden, slik at de kan fortsette den gode innsatsen, men samtidig at vi som politikere er tilbakeholdne med å forklare og fortelle politiet hvordan man skal gjennomføre dette. Jeg har tillit til at politiet gjør sine vurderinger på en god måte.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Arbeidslivskriminalitet er et prioritert kriminalitetsområde for regjeringen. Kriminalitetsbildet er sammensatt og har innslag av multikriminalitet. Et godt organisert, slagkraftig politi og påtalemyndighet med tilstrekkelig ressurser og de riktige verktøyene er helt grunnleggende for å lykkes i kampen mot alvorlig arbeidslivskriminalitet. Jeg har fått opplyst fra Riksadvokaten at de ikke har mottatt henvendelser fra statsadvokatene eller politiet som tyder på manglende staffeprosessuelle metoder i bekjempelsen av alvorlig arbeidsmiljøkriminalitet. De opplyser videre at de mest samfunnsskadelige formene for denne typen kriminalitet som regel vil rammes av så strenge straffebestemmelser at det vil være adgang til de mest inngripende straffeprosessuelle metodene. Regjeringen har i perioden siden 2013 foretatt tidenes politisatsing med en total økning i politiets budsjetter på 2,5 mrd. kr., og i perioden 31. desember 2013 til 31. desember i fjor har det tiltrådt 1 644 flere årsverk. Politireformen skal gjennom større fagmiljø sette politiet bedre i stand til å bekjempe alvorlig kriminalitet, herunder økonomisk kriminalitet og arbeidslivskriminalitet. Kvaliteten på etterforskningen skal heves gjennom det pågående etterforskningsløftet. Samtlige politidistrikt er nå i ferd med å etablere sin nye organisasjon. Regjeringens strategi mot arbeidslivskriminalitet, som er revidert i februar i år, inneholder også flere tiltak som vil styrke politiets evne til kriminalitetsbekjempelse. Samtlige politidistrikt skal i løpet av 2017 ha næringslivskontakter på plass. Det skal bedre politiets kontakt og samhandling med næringslivet i forebygging av kriminalitet både i og mot næringslivet. Videre skal politiets behandling av alvorlig konkurskriminalitet bedres ved at vi fra 2017 etablerer bokoordinatorer i alle politidistrikt. Strategien legger også til rette for økt tverrfaglig samarbeid. Blant annet ble det i 2016 etablert et nasjonalt tverrfaglig analyse- og etterretningssenter, der politiet deltar sammen med andre kontrolletater. I 2017 vil det også være til sammen sju samlokaliserte enheter mot arbeidslivskriminalitet, A-krimsentrene. Bekjempelse av alvorlig arbeidslivskriminalitet er prioritert av regjeringen. Min redegjørelse beskriver mye av det arbeidet som er iverksatt. Jeg har tillit til at dette vil gi resultat.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Jeg oppfatter at den innsatsen regjeringen har gjort mot kriminalitet på dette området, vil bære frukter – og til dels også har gjort det. Det er en betydelig innsats som er lagt ned. Så er det selvfølgelig utfordringer, men jeg tror at den styrkingen vi har gjort og er i gang med å gjøre i politiet, og de kvalitetsresultatene vi vil få gjennom politireformen, vil kunne legge til rette for enda bedre resultater. Så kan selvfølgelig ikke jeg fortelle hva Kripos måtte svare dersom en spør dem, men jeg tenker at vi har i hvert fall fra regjeringens side lagt til grunn de nødvendige tiltak – og vi er selvfølgelig åpne for enda flere – for å bekjempe denne typen kriminalitet, som er urovekkende, og som vi som samfunn må bekjempe.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Jeg tror representanten er litt feilinformert dersom hun legger til grunn at Fremskrittspartiet misliker LO. Det tror jeg nok ikke er en korrekt beskrivelse av situasjonen. Men det hun tar opp, er for så vidt et interessant innspill, uten at jeg her og nå kan konkludere. Jeg ser også verdien av at tillitsvalgte kan tilføre viktig og god informasjon i arbeidet med å avdekke alvorlig arbeidslivskriminalitet. Jeg ser absolutt det poenget, men jeg kan ikke her og nå, over bordet, si at det er aktuelt å iverksette, men jeg tar det med meg og ser det som et innspill som bør vurderes. For som jeg sier: Her er man åpen for alle gode innspill som kan sette oss enda bedre i stand til å bekjempe alvorlig arbeidslivskriminalitet.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Bruk av tvangsmidler, herunder «body cuff», skal skje etter straffegjennomføringsloven § 38. Kriminalomsorgen skal bare bruke tvangsmidler dersom forholdene gjør det strengt nødvendig og mindre inngripende tiltak forgjeves har vært forsøkt eller åpenbart vil være utilstrekkelige. Det innebærer at det skal foretas en konkret og individuell vurdering av hvorvidt tvangsmidler skal benyttes i hvert enkelt tilfelle. Tvangsmidler kan benyttes bl.a. når det er nødvendig for å avverge alvorlig angrep eller skade på person eller for å hindre rømming under transport av innsatte. Tvangsmidler skal brukes med varsomhet, slik at ingen blir påført unødig skade eller lidelse. Justis- og beredskapsdepartementet vil be Kriminalomsorgsdirektoratet gjennomgå kriminalomsorgens regler og praksis ved bruk av tvangsmidler ved transport.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Jeg tenker at vi har lagt til grunn at menneskerettighetene ligger som fundament når vi kjøper fengselsplasser i Nederland. Jeg tror kanskje ikke eksemplet med manglende setebelter på buss ved transport nødvendigvis oppfattes som det mest alvorlige overtrampet. Det er i hvert fall vanskelig å tolke det som i strid med menneskerettighetene all den tid det ikke er helt uvanlig i Norge å bruke buss uten setebelter. Men det betyr ikke at jeg på noen som helst slags måte undervurderer viktige forhold som blir tatt opp av Sivilombudsmannen. Det skal vi selvfølgelig se nærmere på. Men jeg ber om at man har en viss forsiktighet med å fremstille Sivilombudsmannens kritikk av soningsforholdene i Nederland som noe i retning av brudd på menneskerettighetene eller noe slikt.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-22:
Soningsforholdene i Nederland er av den karakter at man ivaretar rettighetene til innsatte, på lik linje med soningsforholdene i norske fengsler. Så kan det være at man har avdekket enkelte forhold som bør danne grunnlag for omgjørelse eller endring. Men det er viktig for meg å understreke følgende: Vi tok i bruk soningsplassene i Nederland fordi vi arvet et problem etter forrige regjering. De overlot oss lange soningskøer, som denne regjeringen måtte rydde opp i. Dermed tok vi i bruk midlertidige fengselsplasser i Nederland mens vi nå bygger ut nye fengselsplasser i Norge. Dette er en midlertidig løsning. Alternativet er lange soningskøer. Alternativet er at folk måtte sitte i arrest lenger enn det som var tilrådelig nettopp ut fra menneskerettighetene. Så her tenker jeg at vi håndterer vårt ansvar på en god måte, noe den forrige regjeringen overhodet ikke gjorde.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-22:
Jeg viser til oppdraget som jeg har gitt Helsedirektoratet knyttet til registrering av ventetid. Helsedirektoratet skal levere sin rapport i månedsskiftet april/mai. Forholdene som representanten tar opp, vil bli belyst nærmere i denne rapporten. Helsedirektoratet opplyser at de ikke har grunnlag for å tro av svakheter i DIPS har hatt avgjørende betydning for den nasjonale ventetidsutviklingen. Direktoratet uttaler imidlertid at det kan ha hatt betydning for de juridiske rettighetene til pasienter. Men de har ikke grunn til å tro at dette har gått ut over pasientenes behandling, og har heller ikke eksempler på at det skal ha skjedd. Det vil si at pasientene ikke har ventet lenger på behandling som følge av svakheter i DIPS. Det er viktig for meg å understreke at kravene til medisinsk forsvarlighet gjelder i hele pasientforløpet. Sykehusene skal ha oversikt og gjennomføre gode pasientforløp etter første kontakt. Fra 2017 innfører jeg en ny styringsindikator, «tentativ tid til kontakt», som vil gi oss nyttig informasjon om sykehusenes evne til å planlegge og gjennomføre gode pasientforløp. Den måler antall pasientavtaler som er forsinket i forhold til det planlagte tidspunktet, og inkluderer både nyhenviste pasienter og pasienter som allerede er i et forløp. At regjeringen har innført pakkeforløp for kreft, viser at vi tar helheten i pasientforløpet på alvor. 34 000 pasienter har nå kommet inn i pakkeforløpene, slik at de har fått definerte tider til utredning, diagnostisering og oppstart av behandling. Det er de regionale helseforetakene som har ansvar for at registreringen i DIPS gjøres riktig. Svakheten i DIPS har vært kjent. Det er mulig å korrigere denne manuelt, og det er mitt inntrykk at det er informert om dette i registreringsveilederne og ved opplæring i de fleste sykehusene. Helse- og omsorgsdepartementet har også tatt opp dette temaet i oppfølgingsmøter med helseregionene i februar. Her ble viktigheten av at registreringen gjøres riktig, understreket. Jeg har nå også fått opplyst at DIPS vil endre det aktuelle skjermbildet i DIPS Classic innen kort tid.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-22:
Den lærdommen som er å ta av dette, som av mye annet, er at ansvaret for at pasientene får oppfylt sine rettigheter, ligger i sykehusene, hos legene og hos sykehusledelsen, og det er et ansvar som en ikke kan unnlate å ta bl.a. basert på IKT-systemer eller andre forhold. Så er det jo også slik, som jeg sa i mitt svar, at det er ikke grunn til å tro at dette har gått ut over pasientenes behandling, og det er heller ikke eksempler på at det skal ha skjedd, dvs. pasientene har ikke ventet lenger på behandling som følge av svakheter i DIPS. Det er viktig at sykehusene har gode systemer for oppfølging av hele pasientforløpene, og det vil også sykehusene nå bli målt på. Så er jeg glad for at sykehusene sammen med DIPS har blitt enige om å rette dette opp i den eksisterende versjonen av DIPS, slik at det er ikke tvil om det.
Bent Høie (Høyre), 2017-03-22:
Helsedirektoratet har fulgt denne saken tett hele veien. De har fått mange henvendelser fra TV 2 med ulike spørsmålsstillinger, og jeg oppfatter at de har svart på det. De har også gitt meg informasjon fortløpende basert på det kunnskapsgrunnlaget som de til enhver tid har. Pasientenes rett til behandling og utredning skal følges opp av sykehusene helt uavhengig av hvilke systemer en har på IKT-siden. Det som er viktig, er at det er ikke IKT-systemene som vurderer pasientene. Det er det leger som gjør, og leger som vurderer at en pasient skal innkalles til behandling, har ansvar for å sørge for at pasienten blir innkalt til behandling, og at behandling starter. Vurderer legen at pasienten har behov for utredning før behandling, er det det som skal gis. Det ligger ikke en føring i lovverket om at pasienten har rett til behandling. Pasienten har rett til utredning eller behandling – oppstart knyttet til det.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til justis- og beredskapsministeren: «I interpellasjonsdebatten 21. februar 2017 om kampen mot kriminelle gjenger i Oslo-området sa statsråden: «Det er ikke sånn at man skal benytte A4-løsninger i alle sammenhenger, og jeg tror de fleste ser at hovedstadsområdet har særlige utfordringer, som skal ivaretas». Også Difi-rapporten om politireformen tar opp det samme. Likevel legges Seksjon for organisert kriminalitet ved Oslo politidistrikt som sådan ned om kort tid og fordeles inn i en ny stor felles enhet. Hvordan vil statsråden sørge for at politiet har ressurser til langsiktig, konsentrert innsats mot de kriminelle gjengene?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Jeg takker statsråden for svaret. I interpellasjonsdebatten 21. februar sa statsråden at han delte mitt engasjement når det gjelder at «Oslo og Oslo-området har særskilte utfordringer som vi bør være ekstra oppmerksom på, og som må ivaretas på en god måte. Håndteringen av denne typen problemstillinger bør i høyeste grad følges opp, og det vil også gjøres». Hvis vi ser på erfaringene fra gjengprosjektet fra 2006: Etter en debatt her i Stortinget tok daværende statsråd initiativet til at de som satte inn den spesielle innsatsen i Oslo politidistrikt, fikk 12 mill. kr i året til særskilte ressurser for å kunne gjennomføre en så krevende jobb gjennom mange år. Vil statsråden bidra til at man vil kunne gjøre en slik forsterket innsats som man nå er i ferd med å iverksette overfor den nye, bekymringsfulle gjengutviklingen i Oslo, og se på om det finnes muligheter for å kanalisere midler slik at vi kan få satt trykk på det?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Jeg er enig med statsråden i det. Oslo-politiet har jo nå varslet en omfattende innsats mot det de karakteriserer som en bekymringsfull utvikling, der særlig et gjengmiljø i Oslo sør nå har utviklet seg slik at Oslo-politiet kaller det for den største kriminelle gjengutfordringen vi har her i Oslo – jeg vil si også i landet. De har nå varslet en konsentrert innsats gjennom flere år for å ta tak i det, og det er sikkert både statsråden, Stortinget og jeg veldig glade for. Spørsmålet mitt er om statsråden kan se på og finne en måte å bidra til den innsatsen på utover de vanlige budsjettmidlene som jo kommer hvert år, f.eks. gjennom Samordningsorganet for kampen mot organisert kriminalitet, der man jo har en pott med midler som man tildeler til særlige innsatser. Jeg er klar over at det ikke er statsråden som bevilger det direkte, men det finnes jo måter å kanalisere ressurser inn på, slik at man kan få styrket innsatsen særlig i en periode.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
«Høyre- og Fremskrittsparti-regjeringen må ta sin del av ansvaret for at det bygges for få boliger. Men de må også sikre at boligbyggingen foregår i lovlige former, både når det gjelder lønns- og ansettelsesforhold, helse, miljø og sikkerhet, skattelovgivning mv. Byggebransjen er en særlig utsatt bransje for useriøse aktører. Mener statsråden politiet i dag har tilstrekkelige virkemidler til rådighet for å etterforske og få pådømt arbeidslivskriminalitet?»
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Jeg takker for svaret. I forrige uke behandlet vi Riksrevisjonens sterke kritikk av regjeringas innsats. Politiet bruker for lang tid på etterforskning, arbeidslivskriminalitet får få eller ingen konsekvenser, den tragiske ulykken i Bærum i 2013 der en ung litauer ble skadet for livet, og der statsadvokaten måtte beordre etterforskning, er ennå ikke ferdig, og Kripos viste i 2014 at politiet manglet både kompetanse og utstyr, slik at det var vanskelig å føre bevis og altfor liten oppdagelsesrisiko. Nå hører jeg av svaret fra statsråden at han beskriver en helt annen virkelighet, at mye har skjedd, og at mye skal skje i 2017. Kan statsråden bekrefte at om Kripos får det samme spørsmålet i dag eller på slutten av året, vil de svare at politiet har kontroll med situasjonen?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-03-22:
Takk for svaret. Det er interessant å høre at statsråden sier at han er åpen for enda flere tiltak, for etterforskning og dom krever jo at kriminaliteten avdekkes. Senteret mot arbeidslivskriminalitet i Oslo sa til Dagbladet 14. mars at det er et stort problem at når de avdekker et kriminelt nettverk ett sted, dukker de samme bare opp igjen i nye bransjer med mindre kontroll. På FriFagbevegelse.no i dag sier sentrene at norske advokater og regnskapsførere bistår med å skjule spor og trenere saker, og det vanskeliggjør selvfølgelig politiets arbeid. Jeg vet at Fremskrittspartiet ikke er så veldig glad i LO, men fagbevegelsen har tross alt 60 000 skolerte tillitsvalgte i alle bransjer over hele landet. Kunne statsråden – i det godes tjeneste – likevel tenke seg å anbefale politiet å gå i et tettere samarbeid med lokale tillitsvalgte for å gjøre jakten på arbeidslivskriminelle bander enda mer effektiv?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-12-06:
Jeg har gleden av å framsette et representantforslag fra representantene Anette Trettebergstuen, meg selv, Masud Gharakhani, Arild Grande og Rigmor Aasrud om søndag som fridag for flest mulig.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-06:
På vegne av representantene Tore Storehaug, Olaug V. Bollestad og meg selv har jeg gleden av å fremme et representantforslag om gjeninnføring av forbudet mot 19 reptilarter i Norge.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2017-12-06:
Vi i Kristelig Folkeparti ønsker også å markere tydelig at vi ikke ønsker en ny praksis når det gjelder dispensasjon for kjøp av kystfiskefartøy. Det kommer vi tilbake til i saken som skal debatteres på mandag. Samtidig er det alltid en fare i slike saker som dette at temperaturen blir høy og retorikken blir hard. Vi har merket oss at statsråden inviterer til brede forlik når Eidesen-utvalgets innstilling skal behandles av Stortinget. Hvordan ser statsråden for seg at vi kan innrette arbeidet slik at vi får de brede forlikene som næringen er så avhengig av når det skal skapes gode og rettferdige ordninger for hele den norske flåtestrukturen?