Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
I Arbeiderpartiet ønsker vi å bygge landet og ha gode kommunikasjoner og transportmuligheter overalt. Veier, jernbane, havner og flyplasser bidrar til å binde landet sammen og er avgjørende for nærings- og arbeidsliv og for bosetting i hele landet. I regjering startet Arbeiderpartiet tidenes samferdselsløft. Siden 2005 har det vært en systematisk økning av midler til investering, drift og vedlikehold i de framlagte nasjonale transportplanene, og de har blitt fulgt opp med årlige bevilgninger over statsbudsjettet. Jeg er glad for at også den sittende regjeringen har som ambisjon å følge opp den ambisiøse nasjonale transportplanen som Stoltenberg II-regjeringen la fram våren 2013. Det løftet som vi gjorde da vi satt i regjering, viderefører vi også i opposisjon. I vårt alternative budsjett prioriterer vi 463 mill. kr mer til transport og kommunikasjon enn det regjeringen gjør i sitt forslag, og vi prioriterer annerledes enn regjeringen. Økt framkommelighet, bedre sikkerhet og miljøhensyn ligger til grunn for Arbeiderpartiets samferdselspolitikk. Klimaendringene er en av vår tids aller største utfordringer, og transportsektoren står for om lag 30 pst. av de samlede norske utslippene. Tiltak innenfor sektoren er derfor helt sentralt for å redusere utslippene. Teknologiutvikling, kollektivtransport og utvikling av miljøvennlige transportmidler er derfor nøkkelsatsinger som Arbeiderpartiet ønsker å støtte opp under. Arbeiderpartiet vil gi 10 mrd. kr til klima- og kollektivtiltak i storbyene over ti år. For 2016 innebærer det en bevilgning på 700 mill. kr mer enn det regjeringen foreslår. Av disse 700 mill. kr skal inntil 100 mill. kr gå til sykkeltiltak. Arbeiderpartiet mener at staten må ta et særlig ansvar for utbygging og drift av bybaner og busslinjer med egne traseer. Det er avgjørende for gode transportløsninger i storbyene og innebærer at staten etter forhandlinger med kommunene må påta seg inntil 70 pst. av investeringsutgiftene for nødvendige kollektivinvesteringer i storbyene. Viktige prosjekter som bybanen i Bergen, bussveiprosjektet i Stavanger, T-banetunnelen gjennom Oslo indre by og superbussprosjektet i Trondheim skal gjennomføres. Stoltenberg II-regjeringen startet et taktskifte i bevilgningene til jernbane. Målet i Nasjonal transportplan er en miljøriktig og god transportløsning for både personer og gods. Viktige grep som økt vedlikehold og investeringer i nye tog har gitt NSB vekst i passasjertall og økt punktlighet for tog. Resultatet er flere fornøyde passasjerer. Arbeiderpartiet mener det er riktig å videreføre et høyt nivå på bevilgningene både til investeringer og til vedlikehold av jernbanen for å møte kravene til punktlighet og forutsigbarhet i gods- og persontransporten. Det viktigste for jernbanen er å bygge mer moderne jernbane, få flere avganger for de reisende og kjøpe flere tog. Det synes vi er viktigere enn å flytte rundt på boksene i organisasjonskartet. Tilgang til grunnleggende infrastruktur har vært vesentlig for å opprettholde bosettingen og realisere muligheter i hele landet. Arbeiderpartiet mener at moderne bredbåndsforbindelse er en grunnleggende infrastruktur som alle skal ha, og at dette er et viktig bidrag til vekst og sysselsetting over hele landet. Vi vil derfor fortsette utbyggingen også i områder der det i dag ikke er kommersielt grunnlag for det. På samme måte som da vi rullet ut kobbernettet for telefon, er dette en mulighet som alle bør få, uavhengig av hvor de bor. Det kan ikke markedet ordne. Det viser søkningen på de ordningene som er, hvor søkningen er mange ganger høyere enn de tilgjengelige midlene som regjeringen og deres budsjettpartnere har stilt til rådighet. Det ser ut som om regjeringen mener at folk som ikke er kommersielt interessante for teleselskapene, fortsatt skal nøye seg med kobbernett og fasttelefon i framtiden. For Arbeiderpartiets del er vi uenig i det. Derfor vil vi bevilge tre ganger så mye som regjeringen for å sikre alle muligheten til en digital hverdag i framtiden. Da regjeringen presenterte sitt budsjett i oktober, la den veldig stor vekt på at det var satt av penger til sysselsetting, fordi man så en sterkt økende arbeidsledighet på Vestlandet. På Samferdselsdepartementets område hadde man satt av en fjerdedel av den totale pakken, ca. 1,1 mrd. kr av de totalt 4 mrd. kr i ekstraordinære tiltak. Jeg tar til etterretning at dette har man valgt å forhandle bort gjennom budsjettforliket. Halvparten av disse pengene er borte, til tross for at man innfører en ny avgift på flytransporten på over 1 mrd. kr og har en historisk høy bruk av oljepenger. Oppsummert kan man vel si at det er befolkningen og næringslivet i Nord-Norge og de arbeidsløse på Vestlandet som må betale for det som budsjettpartnerne synes er gode nok formå1. Og det skjer i det landet som finansministeren brukte å omtale som verdens rikeste land.