trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-02-16:
Det er smått utrolig i disse tider å oppleve at en har et stortingsflertall som fullstendig ukritisk ser ut til å ville øse ut stadig flere milliarder til EU gjennom EØS-avtalen. I det statsbudsjettet som regjeringspartiene, med støttepartiet Fremskrittspartiet, har vedtatt, er det satt en ny rekord på ca. 5,6–5,7 mrd. kr i EØS-midler. Det er altså nesten fire ganger så mye som det en klarte å bruke i 2019. Selvsagt vil noen av de midlene også gå til fornuftige prosjekt. Senterpartiet er også for å støtte en del prosjekt i Øst- og Sentral-Europa. Men samtidig, når en har en så ukritisk kraftig økning, øker også faren for at en får stadig nye ukloke prosjekt, sånn vi har sett tidligere, enten det er snakk om fuglekasseprosjekt, folk som står i fektekamp i vikingutstyr eller feiring av gjøkens dag. Vi må ha en kritisk holdning til hvordan en bruker offentlige penger. Jeg registrerer at representanten Tybring-Gjedde fra Fremskrittspartiet ser ut til å mene at vi skal betale milliarder på milliarder av kroner hvert eneste år for å ha markedsadgang til EU. Da er det grunn til å spørre representanten Tybring-Gjedde: Hvilke andre land i verden er det som aksepterer det samme? Nå har EU nettopp inngått en handelsavtale med Storbritannia der Storbritannia har full tollfri adgang til EU-markedet for de samme varer som Norge har. I tillegg har de full tollfri adgang til EU-markedet også for all bearbeidet fisk. Allikevel har ikke britene forpliktet seg til å betale noen EØS-midler eller midler tilsvarende EØS-midlene til EU. Nei, det må være en selvstendig nasjonal prioritering. Til utenriksministeren, som sier at det er viktig å støtte i Øst- og Sentral-Europa: Ja, det er Senterpartiet også med på, men hvis vi hadde hatt en selvstendig og fri debatt i det norske storting, er jeg ganske sikker på at Stortinget ikke hadde endt med at vi skulle bruke ca. 1 mrd. kr til Polen årlig opp mot alle de andre store behov som er for folk som er på flukt rundt om i verden. Vi må ha en selvstendig politikk basert på norske interesser. Nå går vi inn i en ny periode med EØS-midler. Opprinnelig skulle EØS-midlene bare være en midlertidig ordning der vi betalte 200 mill. kr i året. Nå er beløpet oppe i snart 6 mrd. kr. Det er behov for å sette på bremsene, og det er påtakelig å se hvor lemfeldig stortingsflertallet behandler dette spørsmålet.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-02-16:
Representanten Hansen følte seg truffet av at jeg viste til at regjeringspartiene og deres støttepartier ukritisk øser ut stadig nye milliarder i EØS-midler til EU. Jeg beklager at representanten Hansen følte seg truffet, men på det området vil jeg si at Arbeiderpartiet har beveget seg i noe positiv retning. Representantens parti, Arbeiderpartiet, foreslo i sitt alternative budsjett å kutte 1,2 mrd. kr i EØS-midlene. Det var et bra stykke på vei. Det var ikke langt nok, men iallfall et skritt i riktig retning. Så kobler representanten Hansen igjen dette med EØS-midler og markedsadgang. Når en har en handelsavtale, eller et handelssamarbeid, skal jo det være basert på gjensidighet, og det prinsippet står også skrevet i EØS-avtalen, at det skal være basert på gjensidighet. Det er jo ikke bare Norge som får tilgang til et EU-marked. EU får også tilgang til et norsk marked, noe som bl.a. har medført at en har fått en kraftig økt eksport fra EU til Norge av både landbruksvarer og bearbeidede landbruksprodukter, i tillegg til at de også har overskudd i handelen sin med tjenester. Så det at vi skulle betale milliarder av kroner til EU for en avtale der vi aksepterer at det er EU som utformer reglene, at det er EU som fortolker reglene, og vi må i godta de regler som blir satt – ja, det er en dårlig deal for Norge, og det savner sidestykke i andre avtaler i verden. Så til representanten Tetzschner, som sier at det også finnes dårlige prosjekter i Norge som har fått støtte. Ja, det gjør det, og da må en sørge for en evaluering av dem, en gjennomgang av dem. Og hvis en ikke har nok fornuftige prosjekter å gi støtte til året etter, så bør en redusere støtten til eksempelvis den kulturinstitusjonen hvis det viser seg at midlene blir brukt på en måte som ikke er fornuftig. Med EØS-midlene gjør en det motsatte. Det har kommet fram en rekke eksempler på ukritisk bruk av de midlene, og i stedet for å sette bremsene på bidrar en altså til å øke utbetalingene år for år fra regjeringspartiene og støttepartiet Fremskrittspartiet. Men jeg er i hvert fall glad for at Arbeiderpartiet bidrar til og ser at det er behov for å sette bremsene litt på. Jeg håper det også vil gjelde rammene for en ny periode med EØS-midler, og at vi også går vekk fra å ha en egen norsk ordning på toppen av den felles byrdefordelingen med våre EFTA-partnere og sørger for at vi reduserer den totale utbetalingen av midler gjennom EØS.
Frida Melvær (Høyre), 2021-02-16:
Eit lite vikarbyte her i dag. Lovforslaget i Prop. 136 L om endringar i sivilbeskyttelseslova skal gje nødvendige heimlar for eit pågåande forskriftsarbeid på sivilforsvarsområdet. Målet er å samle dei fleste forskriftsreglane i éi forskrift, med forbetra systematikk, modernisert språk og oppdatert innhald. I tillegg er det behov for tilpassingar til lovgjeving som er komen til i etterkant av sivilbeskyttelseslova, som reglar i forsvarslova, forvaltningslova og personopplysningslova. Det er òg grunn til å ta inn ein forskriftsheimel som gjev opning for å kunne stille nærare krav til kommunale rom og grunn som vert stilte til disposisjon for Sivilforsvaret, og til å gje reglar om ei utgiftsfordeling mellom kommunane. Direktoratet for samfunnstryggleik og beredskap skal eige og forvalte eit datasystem når det skal hentast inn, stillast saman og tilgjengeleggjerast data om uønskte hendingar frå forsikringsselskap til bruk for kommunar og andre relevante offentlege organ i arbeidet dei gjer med samfunnstryggleik og beredskap. For at kunnskapsbanken skal kunne fungere som tenkt, må DSB få heimel til å kunne behandle relevante opplysningar i datasystemet. Sivilforsvarets primæroppgåve er å verne sivilbefolkninga i krig, når krig truar, og når riket sitt sjølvstende eller tryggleik er i fare. Dei sivile vernetiltaka omfattar varsling, evakuering og tilfluktsrom, og på desse områda er Sivilforsvaret tillagt sentrale oppgåver. I tillegg er Sivilforsvaret staten sin forsterkningsressurs ved uønskte hendingar i fredstid. For å vareta desse oppgåvene er det viktig at dei tenestepliktige er eigna til å skape tillit hos det publikumet dei skal tene. Vesentlege samfunnsinteresser tilseier at det vert gjennomført vandelskontroll av personar som vert vurderte til teneste i Sivilforsvaret. I Sivilforsvarets oppgåver vil dei kunne kome i situasjonar der det vert behandla personopplysningar. Difor er det viktig at regelverket er i samsvar med gjeldande personvernlovgjeving. Eit pålegg om tenesteplikt i Sivilforsvaret er eit vesentleg inngrep. Det er difor det er viktig at rettar og plikter knytte til å velje ut personell går fram av lovverket. Ein ny lovregel som forbyr dei tenestepliktige å nyte alkohol eller andre rusande eller bedøvande middel under teneste, er viktig for å oppretthalde nødvendig disiplin og moral og gjennom det evne å gjennomføre oppgåvene som ligg til Sivilforsvaret. Over tid har det utvikla seg ein uheldig praksis der enkelte kommunar dekkjer alle kostnader med å stille rom og kommunal grunn til rådvelde for Sivilforsvaret, mens andre kommunar ikkje bidreg økonomisk. Sivilforsvaret opererer på tvers av kommunegrenser, og vi meiner då at dei økonomiske kostnadene som vert påførte, må fordelast mellom kommunane. Når det gjeld regelen om å seie opp tenestepliktige, vert det føreslått at denne lovregelen vert oppheva, noko som vi støttar, ettersom han inneheld ei dobbeltregulering som ikkje er nødvendig ved sida av regelen om oppseiingsvern ved militærteneste eller andre liknande allmenne vernetenester etter arbeidsmiljølova.
Frida Melvær (Høyre), 2021-02-16:
Eg gløymde innleiingsvis å takke komiteen for samarbeidet i denne saka – det må eg sjølvsagt gjere. Det vert snakka veldig mykje – det ser ein òg i merknadene i saka – om at prosessen ikkje har vore grundig nok, og at ein treng meir kunnskap og informasjon. Det vert òg hevda frå Framstegspartiet si side, som vel har bestilt det bakgrunnsmaterialet som ligg til grunn for saka, både Difi si evaluering frå 2017 og Kriminalomsorgsdirektoratet sin rapport. Men nok om det. Eg er veldig tilfreds med det bakgrunnsmaterialet som ligg føre. Eg synest ikkje det er veldig gledeleg lesnad. Det vert gjort veldig mykje bra i kriminalomsorga i dag. Det bidreg òg kanskje til at eg har litt ro i akkurat denne saka. Men det er eit utfordringsbilde i det bakgrunnsmaterialet som eg meiner at dei respektive partia i salen kanskje ikkje har teke heilt inn over seg. Men eg er heilt overtydd om at dette kjem igjen. Opposisjonen er nøydd til å ta inn over seg at vi må gjere endringar i kriminalomsorga, for kriminaliteten endrar seg, og populasjonen av innsette endrar seg. Vi har heile tida nye utfordringar som vi må ta tak i, og Kriminalomsorgsdirektoratet, KDI, er veldig tydeleg på at dagens organisering ikkje møter det utfordringsbildet som ligg framfor oss. Med det får vi heller vente på at saka på eit tidspunkt kjem tilbake til Stortinget.
Frida Melvær (Høyre), 2021-02-16:
Dagens politiattestordning og barneomsorgsattest er ein viktig reiskap for å førebyggje kriminelle handlingar, og vi vil gjere endå meir for å førebyggje vald og overgrep mot mindreårige. Forslaget som vert behandla i dag, legg opp til at det berre er valdslovbrot mot mindreårige som skal merkjast av på politiattesten. Reglane i straffelova om valdshandlingar gjeld uavhengig av alderen på offeret. Skal vi merkje av på politiattesten berre for valdslovbrot mot mindreårige, vil dette bety at politiet må gå inn i kvar enkelt sak for å kontrollere alderen til den fornærma. Vi vil gjerne minne om at det vert skrive ut rundt 400 000 politiattestar årleg, og at eit slikt forslag vil vere veldig resurskrevjande og føre til lengre saksbehandlingstid. Regjeringa jobbar med å få betre politiattestordningar på mange område. Som kjent føregår det ein heilskapleg gjennomgang i Barne- og familiedepartementet, der fleire forslag har vore på høyring og skal leggjast fram for Stortinget. Desse forslaga inneber å utvide dagens heimel til å innhente politiattest for personar som organiserer trening for mindreårige, sånn at all organisert treningsverksemd vert omfatta. Det vert òg føreslått å endre eksisterande heimlar som i dag gjev tilgang til å innhente omsorgsattest, slik at det som hovudregel vert ei plikt til å innhente sånn attest. Det vert òg føreslått å innføre krav om politiattest for tilsette ved f.eks. familievernkontor, eksterne meklarar etter barnelova og ekteskapslova, tilsette ved Barneombodet og tilsette ved skular som er omfatta av friskulelova, som f.eks. kunst- og musikkskular, bibelskular og reklameskular. Barne- og familiedepartementet har òg varsla at det skal vurderast å innføre krav om politiattest for fleire private verksemder der tilsette er i kontakt med mindreårige, slik som leikeland, barnepassordningar på treningssenter og kjøpesenter, verksemder som formidlar barnevakter, idrettsanlegg, symjehallar og trenarar som er engasjerte av private. Det skal òg sjåast nærare på kva lovbrot som skal medføre merknad på barneomsorgsattesten. Eg ser fram til å få denne saka grundig utgreidd til Stortinget, for å gjere ordninga med politiattest endå betre enn ho er i dag.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
Endringene i sivilbeskyttelsesloven er i stor grad forbedringer og tilpasninger, og at man samler eksisterende bestemmelser i én forskrift. Det anser vi å være uproblematisk, og Arbeiderpartiet støtter derfor hovedinnholdet i proposisjonen. Der Arbeiderpartiet, i likhet med Sosialistisk Venstreparti, ikke er enig med regjeringa, er i synet på om det er riktig å fjerne det angitte vernet mot oppsigelse, altså at man skal fjerne sivilbeskyttelsesloven § 7 tredje ledd, hvor det framgår at tjenestepliktige i Sivilforsvaret ikke kan sies opp fra stilling som følge av at de får pålagt tjeneste i Sivilforsvaret. Vi mener dette er en viktig sikkerhet for ansatte. Arbeiderpartiet støtter derfor ikke at den paragrafens tredje ledd skal tas ut. Det er også sånn at når det gjelder forslaget om presiseringer i loven med tanke på kommunale rom og grunn som skal stilles til disposisjon for Sivilforsvaret, så støtter Arbeiderpartiet det og anser det i stor grad som en videreføring av dagens krav og praksis. Men mange kommuner har tatt opp med komiteen at de frykter at de med dagens økonomi ikke vil klare de kravene som kan komme til økte investeringer for å stille arealer og rom i den stand Sivilforsvaret ønsker og loven krever. Kommuneloven fastslår at statlig pålagte krav og reformer skal fullfinansieres. Vi mener det er viktig at det også gjøres i denne saken. Det prinsippet må også legges til grunn når det gjelder nødvendig oppgradering av fasiliteter som skal benyttes av Sivilforsvaret, og vi fremmer derfor forslag om det. Med det tar jeg opp de forslagene Arbeiderpartiet er en del av.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
Jeg hadde ikke trodd at jeg skulle tegne meg til et andre innlegg i saken om sivilbeskyttelsesloven, som jeg anser som en sak som er ganske fri for de store, polariserende konfliktene. Men jeg tar ordet fordi representanten Per-Willy Amundsen hadde et ganske uforståelig innlegg, og han brukte uttrykket «kun tull» om Arbeiderpartiet fra talerstolen. Siden presidenten ikke klubbet det, kan jeg skyte tilbake og si at det var representanten Amundsens innlegg som stort sett bare var tull. Arbeiderpartiet og SV går i innstillinga til denne saken imot å fjerne en paragraf i sivilbeskyttelsesloven som sikrer arbeidstakere mot at de skal kunne sies opp fra sin stilling som følge av pålagt tjeneste i Sivilforsvaret. Det var det jeg sa i mitt innlegg – at vi ikke var enig med regjeringa i den endringen. Der stoppet min omtale av den endringen i mitt innlegg her tidligere i debatten. Det får altså representanten Amundsen til å gå opp på talerstolen og nærmest rase over det han uttrykte som påstander som ikke stemmer, fra Arbeiderpartiet. Jeg lurer for det første på hvilke påstander det er. Representanten sa også at vi må forholde oss ærlig og redelig i debatten heller enn å skape skinndebatter. Dette var en merkelig øvelse fra representanten Amundsen, for å være helt ærlig, og det burde nesten være unødvendig å si det, i en sak uten særlig polarisering eller konflikt, som jeg veldig rolig kommenterte i mitt innlegg, og der Arbeiderpartiet ikke har underslått at denne paragrafen, eller vernet, også finnes i arbeidsmiljøloven. Vi mener altså, i likhet med arbeidstakerorganisasjoner, at det er god grunn til at det vernet skal stå både i sivilbeskyttelsesloven og i arbeidsmiljøloven. Representanten Amundsens uforståelige innlegg er kanskje et symptom på Fremskrittspartiets paradegren, som nettopp er stadige forsøk på å skape skinndebatter, for å bruke representanten Amundsens uttrykk, der det i utgangspunktet ikke er særlig polarisering eller konflikt. I denne saken er det ganske overraskende at Fremskrittspartiet og Per-Willy Amundsen tar den linja de gjør. Det er kanskje et behov for å skape konflikt der det ikke er det. Når selv regjeringa i sine egne dokumenter sier at det ikke er et stort problem at dette vernet står både i arbeidsmiljøloven og i sivilbeskyttelsesloven, lurer jeg på hvorfor det er så viktig for Fremskrittspartiet å bruke mesteparten av taletida si i denne debatten på å rase mot at noen er uenig i å fjerne det vernet. Men dersom Fremskrittspartiet og representanten Amundsen ønsker en debatt om arbeidstakerrettigheter, er Arbeiderpartiet klare for det hver eneste dag, for der har ikke Fremskrittspartiet en særlig stolt historie å vise til, heller ikke i sine år i regjering.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
Det er jeg helt enig i, president.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
Når representanten Amundsen sier at noen representanter lar seg hisse opp mer enn andre, vil jeg bare bemerke at selvinnsikt er en god og klok egenskap å ha, og jeg støtter representanten Amundsen og alle andre representanter i å utøve det så ofte de kan.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2021-02-16:
Jeg skjønner at noen representanter lar seg hisse opp mer enn andre i debatt. Det er sikkert bra for blodomløp og diverse, men det underslår ikke det faktum at man bidrar til å skape et inntrykk av, gjennom merknader og innlegg, at ansettelsesvernet – beskyttelsen av dem som tjenestegjør i Sivilforsvaret – med denne lovendringen blir borte. Det er mulig at man ikke sier det eksplisitt, men det er veldig tydelig av disse merknadene at det er det man insinuerer. Det er da jeg sier at det er greit å være redelig i politikk. Det er greit at vi snakker om ting som er reelle utfordringer, og ikke skaper skinndebatter. Derfor er det viktig for meg å understreke fra denne talerstolen at ansettelsesvernet fremdeles vil eksistere for dem som tjenestegjør i Sivilforsvaret. Jeg skjønner at noen blir veldig engasjert, men da burde man kanskje ha skrevet i merknadene at man ikke ønsker å insinuere det – for det er det man bidrar til. Man skaper usikkerhet for dem som faktisk tjenestegjør i Sivilforsvaret, og prøver å lage billige politiske poeng ut av debatter som ikke er reelle. Det kan vel forklare en del av de problemstillingene som først Arbeiderpartiet trekker opp, og som Arbeiderpartiet står i.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2021-02-16:
Jeg tror vi i denne diskusjonen faktisk må respektere at vi har litt ulikt syn med hensyn til hvor godt dokumentert de endringene som er foreslått i dag hva gjelder reform i kriminalomsorgen, er. Jeg lytter til representanten Frølich og hører hva han sier. Jeg tror ikke representanten Frølich egentlig mener alt det han sier. Jeg tror egentlig ikke representanten Frølich mener at politireformen og den viktige domstolsreformen som vi vedtok rett før jul, er mindre viktige enn den reformen vi har til behandling i dag. Det tror jeg oppriktig ikke. Men det er en sannhet at vi har stått i veldig mange reformer i hele justissektoren, og da er det en viss reformtrøtthet som melder seg. Det skal vi ta på alvor. Det er jo ikke sånn at vi skal omorganisere bare for å omorganisere. Det skaper mye støy, det skaper mange vanskeligheter der ute. Og det er alltid krevende å stå i reformer, ikke minst fordi det kommer beskyldninger som ikke nødvendigvis er riktige, fra dem som ikke nødvendigvis er tilhengere av reformen. I dette tilfellet har jeg på vegne av Fremskrittspartiet behov for å si: Når vi i dag melder at vi bidrar til at det blir et flertall mot å gjennomføre den omfattende endringen vi er forelagt i dag i kriminalomsorgen, så tro oss på at det er fordi vi trenger mer kunnskap, vi vil vite mer, og vi vil behandle stortingsmeldingen om kriminalomsorgen før vi tar stilling til eventuelle endringer. Det kan godt hende at det kommer i neste stortingsperiode, det kan til og med hende at det er en justisminister fra en annen regjering som foreslår det. Det er ikke umulig. Men la oss i hvert fall ha grunnlaget for å gjøre disse endringene før vi eventuelt vedtar dem. Vi har ikke med vår beslutning som vi har tilkjennegjort i dag, sagt at det er uaktuelt for oss å bidra til endringer i kriminalomsorgen, men vi forbeholder oss retten til å behandle stortingsmeldingen først, og da kan det hende, eventuelt, at vi er med på endringer, ikke nødvendigvis sånn som det ligger på bordet i dag, men kanskje andre typer endringer enn dem som regjeringen har foreskrevet i denne saken.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Sivilbeskyttelsesloven regulerer bl.a. Sivilforsvarets oppgaver og ansvar. Sivilforsvarets hovedoppgave er å beskytte sivilbefolkningen i krig og når krig truer. I fredstid er Sivilforsvaret en statlig forsterkningsressurs ved uønskede hendelser. I medhold av sivilbeskyttelsesloven og den opphevede sivilforsvarsloven av 1953 er det gitt en rekke forskrifter som nærmere regulerer Sivilforsvarets virksomhet. I tillegg framgår en del bestemmelser og interne retningslinjer for Sivilforsvaret. Departementet har sett behov for å kunne gjennomgå og systematisere reglene, slik at disse kan nedfelles i en samleforskrift for Sivilforsvaret. Vi har derfor gitt Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap i oppgave å utarbeide et slikt samlet regelverk. Det er behov for å bygge ut enkelte av forskriftshjemlene i sivilbeskyttelsesloven, og lovforslaget er utarbeidet for å imøtekomme disse behovene. Sivilbeskyttelsesloven trådte i kraft i 2011. I ettertid er det gjort endringer i lovverket som også har relevans for bestemmelsene i sivilbeskyttelsesloven. Jeg viser i den forbindelse til at Forsvaret har modernisert sitt lovverk gjennom forsvarsloven og tilhørende forskrifter. Den militære tjenesteplikten og tjenesteplikten i Sivilforsvaret har mange likhetspunkter, og det er ved utformingen av lovforslaget derfor sett hen til reguleringen av rettigheter og plikter for militære mannskaper. Lovforslaget innebærer også en tilpasning til de generelle bestemmelsene om administrative sanksjoner i forvaltningsloven og til personopplysningslovens krav til behandling av personopplysninger. Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap har under utvikling et datasystem kalt Kunnskapsbanken, som i første omgang vil inneholde opplysninger om naturskader som innhentes fra forsikringsselskapene. Kunnskapsbanken skal stilles til rådighet for kommuner og andre relevante etater og gjøre det enkelt å ta i bruk skadedata i forbindelse med risiko- og sårbarhetsanalyser og annet forebyggende samfunnssikkerhetsarbeid. Lovforslaget skal gi nødvendige lovgrunnlag for innhenting og behandling av personopplysninger i dette systemet. Sivilforsvaret yter bistand til kommunene og er avhengig av lokal bistand for å kunne gjennomføre sine aktiviteter. Kommunene skal etter dagens regelverk bl.a. stille rom til disposisjon for Sivilforsvaret i forbindelse med innsats og til utdannings- og øvingsformål. For å sikre at rommene er egnet for Sivilforsvarets bruk, er det behov for å konkretisere lovens krav gjennom forskrift. Det foreslås at det inntas en hjemmel i sivilbeskyttelsesloven for å kunne gi slike forskriftsbestemmelser. Lovforslaget åpner også for å kunne gi bestemmelser om utgiftsfordeling mellom kommunene. Formålet med slike bestemmelser vil være å oppnå en mer rettferdig fordeling av kostnader, slik at disse ikke bæres av vertskommunen alene.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Det har i flere år vært arbeidet med omorganisering av kriminalomsorgen, og det er også tidligere fremmet forslag om endringer i kriminalomsorgen. Dette arbeidet har siden 2013 vært initiert og utført av mine forgjengere fra Fremskrittspartiet i Justisdepartementet. Derfor må det være lov til å si at det er en smule overraskende når det nå ikke lenger er flertall for denne saken. La meg likevel kort få lov til å si at formålet med forslaget om å omorganisere har vært å øke kvaliteten i kriminalomsorgen gjennom et styrket lokalt nivå, en mer helhetlig straffegjennomføring som sikrer progresjon og bedre rehabilitering, økt rettssikkerhet og likebehandling samt en tydeligere etatsledelse. Forslaget ville innebære at kriminalomsorgen gikk fra en trenivåmodell til en tonivåmodell hvor regionadministrasjonene legges ned og kriminalomsorgen lokaliseres i tolv straffegjennomføringsenheter og to lokale enheter for å ivareta fellestjenester. Hoveddelen av ressursene som frigjøres ved nedleggelse av regionadministrasjonene, skal tilføres de tolv straffegjennomføringsenhetene. Dette er altså desentralisering av kriminalomsorgen og en styrking av lokalt nivå. Ved å organisere fengsler og friomsorgskontor i én straffegjennomføringsenhet med felles ledelse fjernes barrierer mellom straffegjennomføring i og utenfor fengsel og mellom ulike sikkerhetsnivåer. Det ville sikret bedre progresjon og tilbakeføring. Klagesaksbehandlingen var tenkt flyttet fra regionene til Kriminalomsorgsdirektoratet for å sikre likebehandling og rettssikkerhet. Fjerningen av det regionale leddet ville gitt direktoratet en tettere oppfølging og tydeligere etatsledelse av lokale enheter. Jeg konstaterer at et flertall i Stortinget ikke lenger støtter denne endringen. I proposisjonen fremmes det også forslag om hjemmel for bruk av spyttbeskytter. Bakgrunnen for å fremme forslaget bygger på et ønske fra de ansatte. Spytting er veldig ubehagelig for dem som rammes, og innebærer også smittefare. Kriminalomsorgens personell vil etter forslaget kunne bruke spyttbeskytter på en innsatt i enkelte situasjoner for å beskytte seg mot dette. Det vil være strenge vilkår for å benytte spyttbeskytter. Dette skal reguleres nærmere i retningslinjer, og kriminalomsorgen vil sørge for en opplæring av personell. Spyttbeskytter vil ikke bli brukt uten tilsyn. For øvrig er jeg glad for komiteens støtte til proposisjonens øvrige forslag.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Jeg hørte på innlegget til representanten at man hadde vanskelig for å forstå den nye modellen. Den er fryktelig enkel: Man fjerner ett nivå, man fjerner ledere, man desentraliserer, man går da fra fem regioner og dagens enheter, som er 29 fengsler, elleve friomsorgskontor, fire enheter med fengsel og friomsorgskontor og to sentre for narkotikaprogram med domstolskontroll. Dette slås altså sammen til tolv straffegjennomføringsenheter. I tillegg opprettes det to fellesenheter ute i distriktene. Jeg vet ikke hvor vanskelig dette er å forstå, men det er altså færre ledere, det er større lokale enheter, og de ressursene man sparer, rundt 50 mill. kr, tilføres det lokale nivået, som det altså blir tolv av i hele landet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Dette er ingen teoretisk øvelse i ledelse. Dette er en beskrivelse av hva vi foreslår. Vi foreslår tolv straffegjennomføringsenheter. Det betyr både de som jobber direkte med dem som bor i overgangsbolig, med dem som er i fengsel, og det betyr ledelse av de lokale nivåene. Dette er førstelinje, og så vil andrelinjen være Kriminalomsorgsdirektoratet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Først må jeg gjenta: Førstelinjebegrepet er Arbeiderpartiet så opptatt av fordi man er opptatt av å beholde tre nivåer. Man har stor omsorg for å ha flest mulige ledere og direktører i kriminalomsorgen. Vi snakker om nivå. Nivå 1 og nivå 2 er veldig kjente begreper som det skulle være enkelt å bruke. Det var det jeg svarte på. Førstelinje er altså Arbeiderpartiets begrepsbruk. Så ser jeg at det har vært diskutert i høringen til komiteen hvorvidt vi fra departementets side har gjort en tilstrekkelig utredning når det gjelder EMK artikkel 2. Da vil jeg bare si at det mener vi at vi har gjort. Men hvis man skulle mene at vi ikke har gjort det, er det i hvert fall reparert i komiteens behandling, for komiteen har jo behandlet dette på en grundig måte. Vi mener altså at de hensyn som skal ivaretas, blir ivaretatt. Vi har også lang erfaring med bruk av disse maskene i politiet uten at det har ført til noen situasjoner der liv og helse er satt på spill.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Jeg tror vi må endre de politiske prosessene hvis det er slik at regjeringen ikke skal legge fram saker som Stortingets organer er uenig i. Jeg antar det ikke er det representanten mener. Jeg antar at representanten mener at regjeringen skal legge fram de sakene regjeringen mener er riktige, og så skal Stortinget gjøre en vurdering av om det er tilstrekkelig eller ikke. Det er ikke første gang regjeringen og Sivilombudsmannen er uenige, og det er sikkert ikke siste heller. Men det som er viktig, er at man får gode debatter om dette, at man får opplyste debatter og grundig behandling. Denne saken har jo ligget veldig lenge i Stortinget, og man har vel hatt tiden fra august til å gå igjennom alle deler av denne proposisjonen. Jeg oppfatter at vi har gjort en grundig behandling. Så er det en debatt om deler av dette, og det må vi bare leve med. Det er Stortinget som fatter avgjørelser.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Jeg er uenig. Jeg mener at vi har gjort vurderinger av forhold til EMK, artikkel 3 og artikkel 8. Når det gjelder artikkel 2, som har vært kritisert, mener jeg det i hvert fall er reparert ved komiteens behandling av saken. Komiteen kunne selvfølgelig sendt den tilbake til departementet. Jeg mener det verken var nødvendig eller forholdsmessig, men det spørsmålet er jo vurdert av komiteen. Vi har altså mange års erfaring med bruk av dette verktøyet i politiet uten at det selvsagt har ført til fare for verken liv eller helse.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Godt renhold i fengslene er viktig. Det har blitt ekstra tydelig under koronaepidemien, hvor rutiner og renhold i fengslene har blitt forsterket. I 2020 anskaffet kriminalomsorgen ekstra smittevernutstyr som skal benyttes til renhold. Bruk av eksterne, profesjonelle vasketjenester har også blitt benyttet ved behov. I nysalderingen til statsbudsjettet for 2020 ble kriminalomsorgen kompensert for utgifter til smittevernutstyr i fengsel. Ekstra innsats med renhold er et av flere tiltak kriminalomsorgen har gjennomført som har begrenset smitteutbredelsen i norske fengsler, og som har medført at vi etter snart ett år med pandemi har hatt lite smitte i norske fengsler. Som hovedregel er det innsatte selv som utfører renhold i fengslene. Kriminalomsorgsdirektoratet viser til at renhold av egen celle er et viktig botreningstiltak som forbereder de innsatte fram mot løslatelse. Som også forslagsstillerne viser til, er vask og renhold et viktig aktivitetstilbud i fengslene. Arbeidsdriften er den største daglige aktiviteten for innsatte i fengsel. En av aktivitetene er renhold og arbeid i tøylager og vaskeri, herunder vask av fellesarealer, sengetøy, håndklær og innsattes klær. Flere fengsler har egne vaskerier hvor innsatte får opplæring i vask og stell av tekstiler, enkel reparasjon av tøy og HMS. Som i andre avdelinger og verksteder tilbys det også her videregående opplæring og muligheter for å ta fagbrev. Oppgaven med å lede opplæring, sysselsetting og oppfølging av innsatte vil i slike tilfeller generelt være forbeholdt verksbetjenter, gjerne med fagbrev som renholder, og ikke fengselsbetjenter. Ved fengsler der det er funnet hensiktsmessig og der vask og renhold er et viktig aktivitetstilbud gjennom arbeidsdriften, er gjerne vask og renhold allerede underlagt en egen avdeling. Kriminalomsorgens fengsler er veldig ulike, både i utforming og i størrelse. De ulike enhetene vil ha ulike behov for renholdsoppgaver. Jeg mener derfor at det bør være opp til kriminalomsorgen og den enkelte enhet selv å vurdere å løse behovet på den måten de finner mest hensiktsmessig for den enkelte enhet, innenfor de rammene de har. På denne bakgrunn mener jeg det ikke er hensiktsmessig å etablere vask og renhold som en egen avdeling tilknyttet enhetene i kriminalomsorgen.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Jeg tror jeg har svart ganske grundig på det spørsmålet. Jeg har tillit til at kriminalomsorgen organiserer seg på den måten de finner mest hensiktsmessig. Dette er også en viktig del av innsattes hverdag. Jeg mener at på samme måte som du og jeg antakelig – i hvert fall jeg – vasker vårt eget hus, er det viktig at innsatte gjør det, at man lever så normalt som man kan innenfor rammen av det å være innsatt. Så er det tatt grep både fra Kriminalomsorgsdirektoratet og fra regjeringen ved å tilføre ekstra midler i denne situasjonen. Men det er jo en vanskelig situasjon for alle i alle bransjer nå når vi har en pandemi hvor vi alle må rydde og vaske veldig mye mer. Det gjør vi i departementene. Det gjør ansatte på fly. Det gjør ansatte i butikker, i barnehager, i skoler, i sykehjemmene våre. Det er en spesiell situasjon som krever mye av mange, og jeg må bare si at jeg berømmer både ansatte og innsatte for den innsatsen de har gjort i denne vanskelige situasjonen.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Generelt i politikken mener jeg at vi skal reparere det som er ødelagt. I likhet med representanten Melvær har jeg vært rundt i kriminalomsorgen i dette året med pandemi, og har ikke fått noen henvendelser om at dette er et problem. Så her må jeg si at jeg undrer meg veldig på hvilke problemer det er man skal løse. Mitt inntrykk er at dette løses godt på de enkelte enhetene. Det løses ulikt, men det løses på en god måte som ivaretar både innsatte og ansatte, og sånn synes jeg det skal fortsette. Jeg hører Arbeiderpartiet hadde en tillitsreform her tidligere, og jeg er litt usikker på hva den består i, for i den grad man kan styre politiet, kriminalomsorgen og domstolen, så gjør man det – ned til minste detalj.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Barn og unge skal beskyttes mot overgrep. Krav om politiattest er en viktig del av dette, men det er også viktig å huske at en politiattest uten merknader ikke er en garanti for at en person ikke har begått eller vil begå lovbrudd, eller at en person er egnet til oppgaven. Arbeidsgiver eller andre mottakere av politiattester har derfor et selvstendig ansvar for å sette i verk egnede tiltak for å unngå at overgrep skjer. Når det gjelder hvilke straffebud som skal anmerkes på en barneomsorgsattest, er det noe Barne- og familiedepartementet allerede er i gang med å utrede, sammen med berørte departementer. Dagens regler åpner ikke for at det utstedes nye politiattester med jevne mellomrom. Grunnen til det er at det vil være ressurskrevende, samtidig som man ikke nødvendigvis vil fange opp nye forhold av betydning tidsnok. Men jeg har lyst til å understreke at det kan utstedes ny attest dersom en person slutter i en jobb eller et verv og senere søker seg til ny stilling eller verv på samme sted. Det er også åpnet for at arbeidsgiver eller annen mottaker av politiattest kan henvende seg til politiet og få utlevert nye opplysninger av betydning for innholdet i attesten, f.eks. der man har en mistanke om at en ansatt er siktet for eller dømt for et straffbart forhold som ville vært anmerket på attesten. Arbeidsgiver er på denne måten gitt anledning til å forvisse seg om at kravene til vandel fremdeles er oppfylt. Søknad om og utstedelse av politiattester skjer allerede nå digitalt. Jeg vil imidlertid vurdere om man i enda større grad kan digitalisere denne prosessen for å sikre en effektiv ordning. Samtidig er det viktige hensyn som må avstemmes, både forholdet til personvernhensyn og rettssikkerhet. Det må ivaretas. For øvrig vil vi selvsagt følge opp de forslag som får flertall i dag.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Jeg håper vi alle brenner for barn og unges beste. Derfor vet vi alle at dette er en viktig sak, men vi må gjøre enda mer enn bare å titte på en politiattest. Det var egentlig mitt hovedpoeng i innlegget. Jeg kan nok ikke svare for Barne- og familiedepartementet og ministerens arbeid med dette, men jeg vet at det nå jobbes med det, og at det er møter og debatter om det. Så jeg vil tro at også han er utålmodig etter å levere denne saken til Stortinget, som er lovet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Det gjør jeg gjerne. En politiattest vil vise hva som de facto har skjedd innenfor noen lovbrudd, men den vil ikke vise alt som har skjedd, for alle blir ikke straffeforfulgt og dømt, og den vil ikke vise hva som kommer til å skje, for det vet vi ikke. Det er veldig viktig at både arbeidsgivere og kanskje først og fremst de som har ansvar for barn og unge i fritidssammenheng, i idrett, i kultur og i andre miljøer, gjør jobben sin med å undersøke om en person er skikket, hvordan forholdene er rundt en person, og at man tar varsler på alvor. Vi har sett eksempler i idretten på at varsler ikke er tatt på alvor, knyttet f.eks. til mobbing, som også er en forferdelig situasjon for barn og unge å være i, og som ikke ville vært avdekket av en sånn attest. Så man har altså et ansvar når man er leder for barn og unge – at man ikke blott ser på en attest, men også forsikrer seg på andre måter. Det er viktig for å ivareta barna våre.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-16:
Det er viktig at vi får på plass en digitalisering, det vil være fornuftig uansett. Men når man f.eks. skal ha inn straffebud som er knyttet til alder, vil det kreve at politifolk går inn i hver enkelt forespørsel og sjekker ut alder for et forhold. Det er ressurskrevende. Det utstedes 400 000 attester hvert eneste år, og hvis de skal fornyes fast, krever det ressurser. Det kan man godt gjøre, og jeg forstår i og for seg at det er ønsket og bedt om, men da må man prioritere ned noe annet. Og hvis alternativet er å etterforske saker mot barn og unge, vil ikke jeg være enig i den vurderingen. Så skjønner jeg at det vil være bra for idrettslag og en del andre å få disse jevnlige forespørslene, og at det kan være krevende å spørre om nye opplysninger, men alternativet er som sagt at man prioriterer ned noe annet, og det er det som er så vanskelig. Derfor var det et enstemmig storting som i 2010 sa nei til disse automatiske fornyelsene. Når det gjelder idretten, håper jeg at de gjør jobben sin, og at de også utveksler informasjon, både med hverandre – det kan de gjøre – og med andre land – det kan de gjøre.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
En generell forståelse av begrepet «førstelinje» er den bemanningen som arbeider direkte med tjenestebrukerne, i dette tilfellet straffedømte i ytre etat. Er statsråden enig i denne beskrivelsen av førstelinjen?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
Jeg takker for svaret, som var et svar på et helt annet spørsmål enn det jeg stilte. Det var en god gjennomgang av den foreslåtte modellen, som jeg har helt klart for meg. Det jeg spurte om, var: En generell forståelse av begrepet «førstelinje» er den bemanningen som arbeider direkte med tjenestebrukeren, altså i kriminalomsorgen den straffedømte. Er statsråden enig i denne beskrivelsen av førstelinjen?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
Da takker jeg for det og slår fast at statsråden mener at direktører, byråkrater, regnskapsførere og alle som jobber i det som kan kalles en eller annen form for enhet, er førstelinjen, og ikke kun de som jobber med tjenestebrukerne. Vi har jo også en diskusjon om spyttbeskytter her nå. Sivilombudsmannen, rettshjelpsorganisasjoner, NFF og KRUS har pekt på at utredningsplikten vedrørende liv og helse når det gjelder spyttmasker, ikke er fulgt. Statssekretæren har i debatt med meg uttalt at det som omhandler EMK, er vurdert, men ikke helseperspektivet. Hvorfor har ikke statsråden sørget for å samhandle med Helsedepartementet, slik at utredningsplikten for liv og helse kunne vært fulgt?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
Da ønsker jeg å diskutere litt mer rundt spyttbeskytteren. Folk som hver dag går på jobb i våre fengsler, er med på å gjøre samfunnet vårt tryggere, og de fortjener å bli lyttet til når de kommer med bekymringer som omhandler deres sikkerhet på jobb. Arbeiderpartiet vet at det viktigste vi kan gjøre for å trygge hverdagen for ansatte og innsatte i norske fengsler, er å ha nok kompetente folk på jobb. Derfor har vi i våre alternative budsjetter gradvis økt potten, nettopp for å styrke arbeidsdriften og bemanningen. Det trengs dyktige ansatte på jobb i fellesskap med de innsatte. Dette skaper relasjoner og forebygger trusler. Jeg vet at ansatte i kriminalomsorgen er godt trent til å håndtere krevende innsatte og ekstreme situasjoner. Derfor skal vi være lydhøre når de ber om tiltak for å trygge sin egen arbeidshverdag. Men vi kan ikke innføre et nytt vernemiddel for de ansatte uten at faren for liv og helse er vurdert. Dette tilfellet vi nå står overfor hva gjelder hjemmel for bruk av spytthette i kriminalomsorgen, er et eksempel hvor faren for liv og helse ikke er blitt vurdert. Regjeringen har ikke sørget for å følge utredningsplikten. Så mener statsråden i replikkordskiftet her at dette har komiteen tatt seg av. Det er feil. Komiteen har overhodet ikke en faglig kompetanse til å kunne vurdere liv og helse ved bruk av spytthette. Sivilombudsmannen har påpekt det, Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund har påpekt det, KRUS har påpekt det – flere har påpekt at det også er lite erfaring som peker på at hetten vil kunne forhindre uønsket spytting, da det ofte skjer spontant og uten forvarsel. Ingen har tatt til orde for at spyttbeskytter bør brukes preventivt, foruten at det kan virke som departementet mener dette når de skriver i proposisjonen at spytthette kan brukes for å prøve innsatte i fellesskap. Et slikt utsagn kan kun komme fra folk som jobber på kontor og ellers aldri har satt sine bein i en fengselsavdeling. Å prøve en innsatt i fellesskap iført spytthette og «bodycuff» – dette har jeg aldri møtt noen ansatte i kriminalomsorgen som tar til orde for. Snarere påpeker Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund at Stortinget bør vurdere om spytthette bør være et lempelig tvangsmiddel, slik regjeringen foreslår. Mye taler for at terskelen for å ta spytthette i bruk bør være høyere enn som så, eventuelt på nivå med et ordinært tvangsmiddel. Dette kunne også regjeringen ha gjort en skikkelig vurdering av. Det har de dessverre ikke gjort. Det alle er enig i, er at det trengs flere folk på jobb i fengslene. Arbeiderpartiet ber om å sende denne saken tilbake til regjeringen, slik at regjeringen kan få mulighet til å følge den plikten de har. Arbeiderpartiet foreslår også at spytthette ikke under noen omstendighet skal brukes på barn.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
Jeg må få lov til å komme med en kort merknad til siste innlegg. Problemet her er jo nettopp at regjeringen ikke har gjort jobben sin. Man har ikke gjort jobben etter at dette ble behandlet i 2016. Man har levert en blåkopi av saken uten å gjøre det Stortinget ba om, som var en ordentlig evaluering av den organisasjonsmodellen som er for kriminalomsorgen i dag. Heller ikke har regjeringen, med åtte justisministre, klart å levere en stortingsmelding for kriminalomsorgen – nei, den kommer på tampen av denne perioden. Hvilket grunnlag skal Stortinget egentlig ha? Kriminalomsorgen har, som Frølich sier, rett til å bli behandlet ordentlig av Stortinget, og det har Arbeiderpartiet mange ganger foreslått å gjøre. Det har vi fremmet gjennom våre alternative budsjetter og et godt program for kriminalomsorgen, som vi nå legger på bordet, og det vil tilsvare langt over 50 mill. kr, som statsråden framholder at man ville kunne spare inn ved denne reformen.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
I dag er det slik at fengselsbetjenter og verksbetjenter vasker alt fra avføring til blod på jobb i fengslene. Slik har det også vært under hele pandemien. Det er på høy tid at kriminalomsorgen styrkes med fast ansatte profesjonelle renholdere. At dette vil styrke smittevernet for ansatte og innsatte, er det liten tvil om. Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund reiste for snart ett år siden spørsmålet vedrørende smittevask i kriminalomsorgen. Det har derfor lenge vært kjent at det er store ulikheter fra fengsel til fengsel når det gjelder hvem som utfører smittevask, og hvilke rutiner det er for dette. Det er, slik representanten forstår, kommet på plass rutinebeskrivelser for opplæring og kompetansekrav nå den siste tiden, men det er fremdeles ikke avklart hvem som faktisk skal utføre vasken. I dag er det kun tolv renholdere ansatt i hele kriminalomsorgen, og noen steder er det innleide renholdere. Det er på høy tid med fast ansatt renholdspersonell. Vi har verdens best utdannede fengselsbetjenter i Norge, og vi vet at de strekker seg langt for å gjennomføre arbeidet de er satt til å gjøre. Men betjentene i kriminalomsorgen har ingen utdannelse i å håndtere profesjonelt utført vask og renhold. Renhold er et fag og en profesjon som bør utføres av utdannede fagarbeidere. I tillegg vil dette forslaget, som saksordføreren var inne på, frigjøre tid for betjentene til å gjøre jobben de faktisk er utdannet til, nettopp å jobbe med det viktige rehabiliterende arbeidet med de straffedømte. At mange innsatte har vask og renhold som en del av arbeidstreningen når de er i fengsel, er veldig bra. Dette forslaget vil gi arbeidstreningen mer faglig innhold og god mulighet for fagkompetanse og fagbrev gjennom veiledning av utdannede fagarbeidere i yrket. For Arbeiderpartiet er det også et selvstendig poeng å styrke det offentlige tjenestetilbudet med faste og hele stillinger. At forslaget også vil være lønnsomt over tid og sikre et anstendig arbeidsliv, har vi erfaring med. Erfaringene fra Forsvaret når det gjaldt privatisering av renholdere, og kostnadene som fulgte med dette, ble tydeliggjort i Fafo-rapporten «Når jobben settes ut på anbud». Fast ansettelse av renholdere i fengsel er å ta spesialkompetansen til renholderne på alvor og at vi som samfunn erkjenner at profesjonelt utført renhold er viktig. Med dette forslaget gjør vi mer enn å klappe for folkene i førstelinjen, vi tar kompetansen på alvor. Jeg anbefaler innstillingen.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
Nå ser det dessverre ut som dette gode forslaget ikke får flertall her i dag. Men likevel – ansatte har nå over en tid pekt på utfordringer knyttet til gjennomføringen av smittevasken i fengslene. Jeg er fullt klar over at det har blitt gjort noen grep fra direktoratet, og det er bra. Men tar statsråden virkelig denne problemstillingen på alvor, særlig nå under pandemien, og vil statsråden sørge for at profesjonelt utført renhold innføres i kriminalomsorgen?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
Det er klart at vi vasker ganske mye i denne pandemien, men det er nok en stor forskjell mellom å vaske ned en celle, tilgriset av blod og avføring, og å vaske i departementet – håper jeg på – og i mitt eget hjem. Mener statsråden at denne type spesialisert smittevask, som jeg tror vi må kunne si trengs i en institusjon som et fengsel, nå under en pandemi skal utføres av ufaglært personell?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-16:
Representanten Melvær kunne nok antakeligvis hatt glede av å lytte litt bedre både til det jeg sier fra denne talerstolen, og til hva som blir fortalt under besøk i kriminalomsorgen. Jeg kan også anbefale representanten og gjerne statsråden å lese FriFagbevegelse på daglig basis, for da ville både representanten og statsråden sett at forslaget som her er fremmet, slett ikke er laget i et vakuum, men i et godt faglig-politisk samarbeid med de tillitsvalgte fra kriminalomsorgen. Det er kriminalomsorgen og de ansatte selv som har bedt om at problemstillingen vedrørende smittevask og vedrørende vask og renhold i kriminalomsorgen blir tatt opp. Dette vet også statsråden godt, når man kan referere til at NFF har tatt det opp med direktoratet tidligere, i begynnelsen av pandemien. Så til representanten Melvær, som antyder at jeg mener alt var perfekt under vår forrige regjering. Ja, det var mye som var bedre, men alt var nok ikke perfekt da heller. På den tiden jobbet jeg selv ved Bastøy fengsel, og jeg kan understreke at det var vel ikke alt som var perfekt med renholdet der heller, selv om mye var bra. Men det at det ikke var perfekt under oss, betyr jo ikke at det ikke kan bli bedre i dag. Så får vi se om vi kanskje kan få ryddet opp i dette fra høsten av.