Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2002-12-16:
Fremskrittspartiet slutter seg til forslaget fra Regjeringen i Ot.prp. nr. 94 for 2001-2002 som fastslår gratisprinsippet i grunnskolen. I tider med presset kommuneøkonomi er det også viktig at prinsippet fastslås gjennom en egen paragraf i opplæringsloven. Understrekningen er blitt tydelig i lovteksten: «Kommunen kan ikkje krevje at elevane eller foreldra dekkjer utgifter i samband med grunnskoleopplæringa, til dømes utgifter til undervisningsmateriell, transport i skoletida, leirskoleopphald, ekskursjonar eller andre turar som er ein del av grunnskoleopplæringa.» Særlig i forbindelse med leirskole har det vært stor uklarhet, bl.a. om adgangen til å kreve betaling. Gjennom budsjettavtalen for 2003 mellom Fremskrittspartiet og regjeringspartiene er de statlige pengene til leirskoler øremerket. I denne saken slås det fast at kommunal egenandel ikke kan kreves utover det som stilles til rådighet gjennom øremerkede midler eller på annen måte fra skoleeier. I innstillingen berøres også andre forhold, gaver, bruk av klassekasser og reklame. Lovtillegget med presisering av gratisprinsippet er ikke til hinder for at en skole kan motta gaver, slik foregående taler også var inne på. Et slikt hinder eller forbud bør det heller ikke bli. Fremskrittspartiet ønsker heller ikke å lovfeste en rett til leirskoleopphold. Også andre aktiviteter enn nåværende tilbud om leirskoleopphold kan være nyttig og bør kunne brukes, helst gjennom aktivt valg fra klassen. Fremskrittspartiet støtter derfor ikke forslag nr. 2, fra Arbeiderpartiet. La meg også minne om Fremskrittspartiets prinsippløsning vedrørende finansiering: statlige skolepenger, som følger eleven til egen valgt skole, og alle pengene helt frem. Fremskrittspartiet ser utelukkende positivt på at det etableres såkalte venneforeninger rundt de enkelte skoler for å gi støtte til den enkelte skole på ulike måter. Vi ser også utelukkende positivt på at det etableres klassekasser dersom foreldrene ønsker det. Penger og gjenstander skaffet gjennom slike klassekasser må komme alle elevene til gode. Det skal selvsagt ikke være mulig for et flertall av foreldre å pålegge et mindretall å betale inn penger til en klassekasse. For Fremskrittspartiet er det viktig å understreke at midler og utstyr som skaffes til veie på slike måter, ikke skal kunne styres av skoleeier eller skoleledelse. Etter Fremskrittspartiets mening vil aktivitet knyttet til venneforening og klassekasse på en god måte kunne bidra til et sterkt foreldreengasjement. Et sterkt foreldreengasjement bidrar til et godt miljø i klassen, og til at både elever og foreldre får et aktivt og godt miljø knyttet til klassesituasjonen. Vi mener at andre partier overproblematiserer innenfor området gaver og klassekasser. På samme måte ser vi ingen fare med at det fortsatt kan tillates reklame i bøker eller reklame på læremateriell. I grunnskolen er omfanget svært beskjedent. Fremskrittspartiet ønsker heller ikke lovforbud på dette feltet, og går derfor imot forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet. Fremskrittspartiet ønsker at det må være mulig for skoleledelsen og klasseledelsen, også eventuelt i samarbeid med foreldre, å ta i bruk bøker og materiell med reklame dersom det er ønskelig av hensyn til læreprosessen. Vi forutsetter at reklame plasseres slik at den ikke fjerner fokus fra skolearbeid og fra lærestoffet. Også her minner jeg om Fremskrittspartiets prinsippløsning når det gjelder skoleledelse: Vi vil ha selvstendige og selvstyrte skoler, der foreldre og elever sammen med lærere, ansatte og eiere utgjør styret, og der foreldre har styringsflertall. På en selvstendig og selvstyrt skole burde det være mulig å kunne bruke reklame som hjelp for å sikre godt læremateriell, om det skulle være nødvendig. Og så til slutt et lite hjertesukk om reklame: Det er lite brukt. Hvis man er engstelig for reklamepåvirkning av elevene, tror jeg det er på helt andre områder man må rette sin bekymring, enn om man eventuelt i beskjeden grad supplerer læremateriellet for å gjøre det bedre når det gjelder skolesituasjonen. Det store presset ligger nok utenfor skolesituasjonen, på helt andre tider av dagen.