trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-06-05:
Det har vært morsomt å følge denne debatten. Det er bare å registrere at det har feid en fiskeripolitisk tornado gjennom SVs og Senterpartiets programmer. Det er ikke én formulering igjen, det er ikke et punktum eller et komma igjen, men det er jo ganske morsomt at de er oppe på denne talerstolen og forsvarer en politikk de er fullstendig uenig i. Det skal de i alle fall ha ros for. Så får vi en del kritikk fordi vi har lyttet litt til det næringen har å si når det gjelder strukturering i fartøygruppen mellom 11 og 15 meter. Vi lytter, vi bruker ørene, og vi bruker det vi har mellom ørene, når næringen har innspill å komme med. Og det har vært ganske mange innspill som har kommet i den prosessen. Hvis det er å snu kappen etter vinden, så vet ikke jeg, men det er i alle fall å ta den jobben Stortinget gjør, alvorlig. Jeg går ut fra at man har høring i Stortinget rett og slett fordi det er noen som skal få lov til å komme med sine synspunkter, og fordi man også skal kunne ta hensyn til de synspunktene. Det har vi gjort. Det har jo også fra regjeringspartiene i denne salen i dag kommet kritikk nettopp mot den struktureringen som er i gruppen mellom 11 og 15 meter. Alf Ivar Samuelsen advarte i sitt første innlegg sterkt mot den struktureringen som skjer. Det skjønner jeg veldig godt, for han kommer fra en region som blir kraftig berørt av det. Og da blir det ganske merkelig at eksempelvis representanten Tove Karoline Knutsen er oppe her og hyller denne struktureringen, når hun kommer nettopp fra et samfunn som kan bli kraftig berørt. Hvis den struktureringen går fullt ut, kan hun risikere at det ikke er ett fartøy igjen i den gruppen i hennes kommune. Og det står hun altså på Stortingets talerstol og synes er bra. Det synes jeg er ganske merkelig. Så er det sagt at fiskerinæringen går så det griner. Ja, det gjør den, og det har å gjøre med to forhold. Det ene forholdet er at det er en veldig god situasjon ute i det internasjonale markedet med høye, gode priser. Det andre er at det har vært ført en god og fornuftig politikk. Det gjorde den forrige regjering med støtte fra Fremskrittspartiet. Det er vi stolte av at man gjorde, at man fikk bort den overkapasiteten som var i ferd med å gjøre hele den næringen ulønnsom. Vi tok på alvor de signalene vi fikk fra næringen, og det behovet den hadde for å strukturere. Vi fikk det gjennomført. Vi fikk det gjennomført slik at det er lønnsomhet i næringen, og det går så det griner. At denne regjeringen vil tilbakeføre det, synes vi er trist. For tidsuavgrenset kvote betyr sikkerhet. Tidsbegrenset kvote betyr usikkerhet.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-06-05:
Jeg vil bruke hele talekvoten. Ikke har jeg lyktes med å strukturere, i lag med noen andre her i salen, og ikke har jeg evigvarende kvote. Til den såkalte snuoperasjonen som Fremskrittspartiet har gjort: Vi har ikke snudd. Vi er positive til strukturering. Det som er forskjellen på Fremskrittspartiet og Regjeringen og regjeringspartiene, er at vi vil evaluere dette i 2007, mens Regjeringen vil gjøre det i 2009. Vi vil være sikre på det vi gjør, som kommer til å berøre næringen. Det ser regjeringspartiene bort fra, og det synes jeg er litt trist. Så registrerer jeg bare at Lars Peder Brekk fra Senterpartiet er enig i sitt eget partiprogram. Det må han fullt ut få lov til å være. Så har det vært en debatt om hvorvidt dette er aktiv eierskapspolitikk. Bendiks H. Arnesen sa at dette var Regjeringens aktive eierskapspolitikk. Det er en politikk som næringen er uenig i; det er Regjeringens aktive eierskapspolitikk.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-06-05:
Da konstituert fiskeri- og kystminister Dag Terje Andersen la fram Regjeringens strukturmelding for fiskeflåten, var Fremskrittspartiet raskt ute med å kritisere arbeidet. Samme dag sendte partiet ut en pressemelding der budskapet var at man burde ha gått lenger med hensyn til å strukturere flåten av fartøyer mellom 11 og 15 meter. Da vi i 2003 og i 2005 fikk endringene i strukturpolitikken, var Fremskrittspartiet den fremste støttespiller når det gjaldt Bondevik II-regjeringen og daværende fiskeriminister Ludvigsens forslag om endring. Også da ønsket Fremskrittspartiet at en skulle gå enda lenger i strukturpolitikken, særlig når det gjaldt de minste fartøyene. En sa endog at strukturkvoteordningene skulle «gjelde for alle lengdegrupper innen kystfiskeflåten og ikke kun begrenses til de to høyeste lengdegruppene». Det er min vurdering at dersom Fremskrittspartiet hadde fått gjennomslag for sitt syn, ville vi hatt en mye mindre sjarkflåte enn den vi har i dag, og vi ville ha kunnet se slutten for den flåten. Er Fremskrittspartiets synspunkt når det gjelder strukturering for fartøy under 15 meter, ren populisme, eller er det realpolitikk? Det er spørsmålet mitt.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-06-05:
Høyre kritiserer regjeringspartiene for ikke å være villig til å inngå forlik i spørsmålet om strukturpolitikken. Spørsmålet kan like gjerne stilles tilbake: Hva har Høyre bidratt med for å få til et forlik? De har ikke vært interessert i å ha en diskusjon om spørsmålet om privatisering av fiskeressursene. I mange sammenhenger understreker Høyre at de er enig i at fiskeressursene er en fellesskapsressurs. Da må jeg spørre Høyre: Hva mener Høyre med det, når de samtidig med at de forsvarer at evigvarende kvoter skal videreføres for tidligere strukturelle kvoter, forsvarer en privatiseringspolitikk? Det er for så vidt ikke så uventet, selvsagt, at de forsvarer den privatiseringspolitikken den tidligere regjering gikk inn på. Mitt spørsmål er: Ser ikke representanten Torbjørn Hansen at når Høyre går inn for evigvarende kvoter og privatisering, er det i strid med prinsippet om fellesskapsressurser?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-06-05:
Meg bekjent har Kristelig Folkeparti programfestet at de ønsker å vurdere en ordning med hjemfall av kvoter til fellesskapet. Det ble gjort i stortingsvalgprogrammet for inneværende stortingsvalgperiode. Tidligere statsminister Bondevik understreket dette meget tydelig i en valgdebatt på Husøya på Senja i august før siste stortingsvalg. I dag opplever vi at Kristelig Folkeparti entydig forsvarer evigvarende strukturkvoter gjennom den innstillingen som det skal stemmes over i dag. Dette har også vært et ufravikelig krav, slik vi har opplevd det, i de diskusjoner vi har hatt med Kristelig Folkeparti om framtidens strukturpolitikk. Mitt spørsmål til representanten Sørfonn blir da: Ser ikke representanten Sørfonn at Kristelig Folkepartis program om å utrede en ordning med hjemfall av strukturkvoter er stikk i strid med det en i dag går inn for, å videreføre evigvarende kvoter? Hvordan kan det nå være mulig for Kristelig Folkeparti å oppfylle egen programformulering om å utrede en ordning med hjemfall knyttet til fiskekvoter?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-06-05:
Det er bra at Fremskrittspartiet setter seg inn i Senterpartiets program. Mye av det som står i Senterpartiets program, er nedfelt i Soria Moria-erklæringen – så her har han mye å lære. Jeg har lyst til å understreke at den strukturpolitikk som nå vedtas, vil innebære sterkere begrensninger på strukturering, og den vil innebære en sterkere mulighet til å unngå privatisering av fiskeressurser enn det som er nedfelt i Senterpartiets program. Årsaken til det, som da ikke er nedfelt i programmet vårt, er at vi nå får muligheten til å tilbakeføre de evigvarende kvotene til fellesskapet, og i tillegg at vi også unngår ressursrenteskatt. Vi får da et lavere struktureringspress for båter under 15 meter enn det den forrige regjering innførte gjennom driftsordningen. Alt i alt innbærer dette en stor grad av tilslutning til Senterpartiets program, selv om innretningen på de enkelte ordningene er noe ulik.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-06-05:
Det som representanten Aspaker ikke greier å se, er den totale sammenhengen i den strukturpolitikken som nå vedtas. Som jeg har understreket i mitt innlegg, og også tidligere i replikkordskiftet, vil det totale bildet nå innebære at man får en bedre situasjon enn det som er nedfelt i Senterpartiets program, der vi kun hadde kondemneringsordningen som strukturvirkemiddel direkte. Vi får i dag altså en mulighet til et lavere struktureringspress i kystflåten – også under 11 meter – enn det partiet til representanten Aspaker innførte i forrige periode. Vi unngår evigvarende kvoter, som partiet Høyre har gått sterkt inn for, og som innebærer en storstilt privatisering av fiskeressursene. Vi unngår en ressursskatt, som jeg er glad for at partiet Høyre også nå slutter seg til. Det er viktig for å unngå framtidig struktureringspress i fiskerinæringen. Det kanskje mest gjennomgripende og avgjørende i dette vedtaket er at vi nå unngår det ekstra struktureringspress som en åpning for ressursrenteskatt kunne ha medført.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-06-05:
Tidsuavgrensede kvoter – eller det jeg kaller evigvarende kvoter – gir vilje til investering, sies det i innlegget til representanten Gjerde. Venstre går samtidig inn for å slå fast at fiskeressursene er fellesskapets ressurser. Venstre utdyper det i sitt program og gjennom de merknadene de er med på i innstillingen i dag. Mitt spørsmål til representanten Gjerde er: Ser ikke partiet Venstre noen motsetning mellom det å videreføre tidsuavgrensede, eller evigvarende, kvoter og det å slå fast at fiskeressursene tilhører fellesskapet – eller gruppen, om så er? Ser ikke representanten Gjerde at det er en åpenbar motsetning her?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-06-05:
Jeg synes at dette har vært en særdeles interessant debatt, for den har bidratt til å klargjøre ideologiske forskjeller mellom partiene, og det synes jeg er nyttig for politikkens vesen. Flere av talerne i salen har påpekt at det er et misforhold mellom Senterpartiets program om kjøp og salg av kvoter og det vi i dag går inn for. Det er riktig, rent partielt. Men hvis man skal se på strukturpolitikken helt partielt, blir det ingen sammenheng og ingen gode løsninger. Vi har sagt at vi ønsker å være med på å strukturere kjøp og salg av kvoter for båter på under 15 meter, men vi har sagt at det er under den forutsetning at man strammer inn i forhold til den struktureringen som ble tillatt gjennom driftsordningen som Ludvigsen innførte. I dag blir det anledning for disse fartøyene til å strukturere to kvoter mot tre kvoter gjennom driftsordningen. Det viktige når man ser strukturpolitikken i sammenheng, er at vi må se på den totale effekten av de forslagene som i dag legges fram, for hele flåten og for alle grupper. Sett i totalsammenheng, når vi ser på alle grupper, går det kompromisset som er lagt fram fra Regjeringens side, lenger enn det vi hadde hatt mulighet til å oppnå ved å gjennomføre Senterpartiets program fullt og helt. Først og fremst fordi vi fjerner de evigvarende kvotene. Det ville vi ikke hatt mulighet til ved å bruke kondemneringsordningen, som er det strukturtiltaket Senterpartiet har angitt. Nå får vi tilbakeført ressursene til fellesskapet. Vi får et hjemfall, som også er omtalt i Kristelig Folkepartis program, og vi får slått tilbake den privatiseringen som mange partier går inn for. Det er her den store ideologiske forskjellen ligger. Det andre store og viktige poenget i den samlede strukturpolitikken er at det nå sies et klart nei til ressursrente. Ved å gjøre det unngår man ytterligere struktureringspress. Ved å gjøre det beholder man ressursrenta i fiskeriene, i distriktene – gjennom fartøyer i aktivitet. Det er kanskje det aller viktigste i forhold til framtidig utvikling av strukturpolitikken. Så strammer vi inn på muligheten for strukturering i alle grupper i kystflåten sammenliknet med det som var forslaget fra den tidligere regjering. Når vi ser at det kommer forslag om endringer i eierbegrensningen, vil totaliteten i den strukturpolitikken som i dag blir vedtatt, være meget god. Den vil være fornuftig sett ut fra våre mål om å sikre aktivitet langs hele kysten, med et stort antall fartøy, og sikre arbeidsplasser og sysselsetting langs hele Norges kyst.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-06-05:
Helt til slutt i denne debatten har jeg lyst til å si at jeg var sammen Åge Starheim på årsmøtet i Sogn og Fjordane Fiskarlag, og der vanket det både ris og ros, som det bruker å gjøre på fiskarlagsårsmøter. Vi som er vant til å være på slike møter, vet at det tales med klar stemme. Slik var det også der. Så jeg tror ikke jeg skal ta det mer alvorlig enn å si at vi tar med oss de signalene som kommer der, på samme vis som vi tar med oss signalene fra andre fiskarlagsårsmøter. Det var for øvrig et meget hyggelig årsmøte, slik jeg opplevde det. Når Øyvind Korsberg mener at det har gått en tornado gjennom Senterpartiets program, og at vi forsvarer en politikk som vi er uenig i, har jeg bare lyst til å si enkelt og greit: Nei, vi forsvarer en politikk som vi er enig i. Vi har vært med og lagt premissene for det kompromisset, den løsningen, vi har fått i strukturpolitikken. Vi har vært med og lagt premissene for at vi nå sikrer at vi ikke får ressursrente, at vi ikke får evigvarende kvoter – og vi har tatt ned struktureringspresset i framtiden betydelig. Det er særdeles viktig for meg å slå det fast.
Aud Herbjørg Kvalvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-05:
Representanten Korsberg mener at hele finansnæringen er bekymret over at ordningen med de evigvarende kvotene vil bringes til opphør. Jeg er ikke overrasket over at en bank vil ha en så lang tid som mulig som sikkerhet for sine lån. Med hensyn til tidligere enhetskvoter gitt for 13 år eller for 18 år – og også for øvrig – har det ikke vært noen problemer med å få finansiert båter og utstyr, dersom det ellers er normale betingelser. Etter en studietur til Island vet vi f.eks. at Glitnir Bank sier at for dem er det helt greit. De fleste lånene de gir til fiskeflåter, er på 10–15 år. Når Fremskrittspartiet beklager dette så veldig, vil jeg spørre: Er Fremskrittspartiet mest opptatt av finansnæringens bekymringer, eller er de opptatt av at man kan skape et politisk handlingsrom ved å endre ordningen med de evigvarende kvotene til 25 år for dem som har fått tildelt disse kvotene tidligere, og til 20 år ved nye tildelinger?
Aud Herbjørg Kvalvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-05:
I dag er det full adgang til at to fartøyeiere samarbeider, på den måten at begge deltar – først om bord på den enes båt, deretter om bord på den andres båt – og slik fisker opp kvotene. De kan altså gå sammen om å ta opp fisken. Da får de den sikkerheten som ligger i å være to om bord på en båt, istedenfor å være alene – i all slags vær. Høyre foreslår nå at en samfiskeordning skal innføres som en egen ordning. Da vil jeg spørre representanten Hansen: Er det slik at Høyre ikke ser at det kan bety at ungdommer som går om bord på små båter som mannskap, kan miste en arena for rekruttering til yrket?
Aud Herbjørg Kvalvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-05:
SV har i partiprogrammet sitt sagt det som representanten Korsberg refererte, og det er den primære politikken til SV. I dag er SV i regjering med to andre partier. Vi har jobbet så godt vi har kunnet for å få våre saker igjennom. Vi har ikke oppnådd alt vi ønsket, det er tydelig, og det har jeg selv gjort rede for i min innledning. Den største utfordringen var strukturering mellom 11 og 15 meter, men vi mener at ved å legge inn brannmuren som vi har lagt inn, sikrer vi i hvert fall at det blir færre ressurser som går ut av kystflåten og over i havflåten. Vi regner med at vi kommer til å få mer og mer gjennomslag for vår politikk etter hvert som det viser seg at det er heldige grep vi tar. Når de evigvarende kvotene er tilbakeført til fellesskapet, har vi kommet ett skritt nærmere.
Aud Herbjørg Kvalvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-05:
Representanten Aspaker lurer på om vi klarer å unnslippe brottsjøene. Jeg mener at vi kan stå oppreist i dette. Vi har fått til å unngå privatisering. Det er jo det som er hovedpoenget. Vi har slåss intenst for å få de evigvarende kvotene, som representantens parti var med på legge til rette for i forrige regjering, avviklet. Det er en stor seier for SV. Jeg mener at vi har fått et veldig godt kompromiss med de to andre regjeringspartiene som vi kan leve med, og som vi kommer til å anbefale Stortinget å stemme for i dag. Jeg har på samme måte, som representanten påpeker, stått for SVs politikk når jeg er SV-er. I regjering samarbeider man, og da kommer man fram til gode løsninger. Det synes jeg vi har fått nå.
Aud Herbjørg Kvalvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-05:
Representanten Jan Sahl sier at vi overrasker med dette eksperimentet. SV er ansvarlig, og det overrasker kanskje mange. SV i regjering har tatt det ansvaret og må samarbeide med flere andre partier og komme fram til gode kompromisser. Vi har sett at det som ble gjennomført i forrige periode – Ludvigsens politikk – var en veldig sterk strukturering, som skulle gå inn i evigheten. Hvis representanten Sahl hadde fulgt med i debatten, hadde han skjønt at vi har gått inn for å stramme inn betydelig. Det er bare to kvoter i hvert av fiskeriene som nå kan struktureres inn for nye båter over 15 meter. Og for båter under 15 meter er det også en veldig forsiktig og svak strukturering som vi skal følge nøye med, og som vi skal evaluere når det har gått tre år. Jeg tror at vi nå vil få et veldig mye bedre resultat enn det vi fikk med den tidligere regjering.
Aud Herbjørg Kvalvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-05:
Så vidt jeg kan se, har alle som har hatt ordet i salen her i dag, vært enige om at fiskeriressursen er en særdeles viktig ressurs som alle bør ha glede av. Men ikke uventet gjør høyresiden det de bruker å gjøre, de forsvarer interessene til dem som har mest fra før. De vil altså ha en privat fiskeriallmenning. Dette synes jeg er en dårlig idé. Jeg er veldig glad for at regjeringspartiene nå står samlet og slår fast en «stolpe» som jeg håper skal få stå til evig tid: Fiskeriressursen er allmennhetens. Den tilhører alle. Ingen kan ha en fast andel av den. Jeg kan ikke la være å kommentere: Vi har i dag fra Fremskrittspartiet og flere andre fått reaksjoner på strukturmeldingen som jeg ikke synes er helt gode. Vi har også fått kommentarer som at vi i SV har fått for stort gjennomslag for vår sjarkromantikk. Samtidig sier de at vi ikke har hatt innflytelse, vi er overkjørt av de andre partiene i Regjeringen. På samme måte som Fremskrittspartiet snur i politikken, snur de altså kjapt i oppfatningen av de forskjellige partiene. Det er jo et interessant trekk. Jeg er veldig glad for at vi nå kan slå fast at Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV klarer å stå sammen og holde fiskeriressursene i fellesskapets eie.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Den førre regjeringa endra forskriftene i 2005 om kjøp og sal av kvotar utan å gå vegen om Stortinget. Eg registrerer at Høgre, Kristeleg Folkeparti, Venstre og Framstegspartiet i innstillinga skriv at dei var einige i dette, og at det såleis ikkje var naudsynt med behandling i Stortinget. Endringane førte til at dei mest kapitalsterke aktørane i fiskerinæringa kunne kjøpa seg kvoterettar for evig tid, og til prisar som berre dei færraste hadde moglegheit til å vera med på. Heldigvis vert dette endra, men eg stadfestar at Høgre framleis heng fast i sin politikk. Eg vil gjerne spørja Høgre om dei kan forklara kvifor dei meiner at det er rett at berre dei mest kapitalsterke i hav- og kystfiskeflåten skal ha høve til å eiga fiskerettane i framtida.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-06-05:
Det er med betydelig undring jeg har fulgt SVs manøvrering i fiskeripolitikken, og hvordan partiet fortvilet har prøvd å unnslippe brottsjøer av kritikk fra sentrale hold i næringen. Jeg kan ikke se at SV har tatt det bebudede oppgjøret, verken med privatisering eller strukturering, snarere tvert imot. Partiet framstår i dag, til mange velgeres overraskelse vil jeg tro, som en klar forsvarer av strukturpolitikk, en strukturpolitikk partiet var helt imot for mindre enn to år siden. Partiet går nå til og med lenger i strukturering enn den forrige regjeringen. Jeg lurer på om representanten fra SV kan forklare hva slags forutsetninger som nå er så fundamentalt forandret at det kan begrunne den snuoperasjonen man har gjort i strukturpolitikken.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-06-05:
Denne saken har altså utviklet seg til nærmest et norgesmesterskap i snuoperasjoner og løftebrudd fra de rød-grønne regjeringspartiene. Senterpartiet, som tidligere har vært ihuga motstander av strukturering, framstår i dag som en nyfrelst tilhenger av det de tidligere var sterkt imot. Er det altså slik at Senterpartiet har sett lyset i fiskeripolitikken, når man nå vil strukturere helt ned til 11 meter? Det er nå også blitt veldig tydelig for all verden at næringsutøverne i fiskeriene verken kan stole på det Senterpartiet lover i valgkamp, eller på at vedtak ikke gis tilbakevirkende kraft. Hvordan mener Senterpartiet at næringsutøvere skal kunne tenke langsiktig når Regjeringens og Senterpartiets politikk er så kortsiktig at politikken har gått ut på dato før vi er kommet halvveis i valgperioden?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-06-05:
Det hersker liten tvil om at fiskeripolitikken engasjerer, og det hersker heller ingen tvil om at fiskeripolitikken mobiliserer. Fra strukturmeldingen ble framlagt, har det blåst heftig langs kysten. 16. april hadde Nordlys en sak med overskriften «Bred front av fiskere MOT HELGA». 20. april kunne vi i samme avis lese: «Helga i tog mot egen politikk». Fire dager senere – 24. april – hadde Nordlys en sak der professor Torbjørn Trondsen ved Norges fiskerihøgskole uttaler at Helga Pedersen står bak en «fiskeripolitisk snuoperasjon», og «Mener Helga fjerner 600 arbeidsplasser». En slik salve fra en av statsrådens egne utredere og rådgivere er det jo grunn til å merke seg, for kritikken kommer ikke fra en politisk motstander, men fra en tilhenger, og bør da svi desto mer. Som om ikke det var nok, kunne vi 26. april lese i Nordlys om «Kampen mot Helga», da 30 fiskefartøy sperret Hammerfest havn. Jeg var i Hammerfest den dagen, og det var en mektig demonstrasjon mot en politikk som man var helt uenig i. Dette var bare et lite utvalg av de utallige mishagsytringene som nærmest har haglet over fiskeri- og kystministeren etter framleggelsen av strukturmeldingen. Min påstand er at statsråden langt på vei selv har bedt om verbal juling, all den tid hun drev valgkamp for én politikk og siden vil gjennomføre en helt annen politikk. Innenfor medisin kvalifiserer slik atferd til diagnosen schizofreni, og det kan jo simpelthen se ut som om fiskeriministeren lider av en slags politisk schizofreni. Men jeg må jo innrømme at jeg har en slags beundring for en statsråd som åpenbart så lett rister av seg så alvorlig kritikk, og som så tydelig bagatelliserer den slakt strukturmeldingen har fått fra mange hold i næringen. Norsk fiskerinæring lever under krevende rammebetingelser og konkurranseforhold som påvirker både lønnsomhet og rekruttering. Jahn Teigen ønsket seg «En dags pause», men fiskerinæringen i Norge fikk høyst ufrivillig pådyttet seg to års pause. Det er jo ikke lett for en næring under skarp konkurranse å skulle hevde seg når man får den type rammebetingelser tredd ned over hodet. Jeg tror ikke det blir mer lys i husene om ikke fiskerne kan skaffe seg en mer akseptabel årslønn av yrket sitt. Jeg tror heller ikke det blir mer lys i husene av at de samme arbeidsplassene får nye eiere i form av offentlige bergingsoperasjoner, der kommuner plutselig blir eiere av fiskeforedlingsanlegg. Høyre er opptatt av å legge maksimalt til rette for at fiskerinæringen skal kunne skape et levebrød til flere, og for at næringen skal ha evne til å fornye seg og tiltrekke seg nye generasjoner fiskere som vil bosette seg på eller nær hjemstedet. Jeg vet ikke om det er andre situasjoner der man forsvarer seg med å mene at det er akseptabelt å endre spillereglene underveis, men det har altså norsk fiskerinæring måttet finne seg i under denne statsråden.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-06-05:
Det er ikke rart at vi som deltok i strukturdebatten i 2003 og opplevde fiskeripolitisk talskvinne i SV, Åsa Elvik, og hennes sterke kritikk av Kristelig Folkeparti og av den forrige regjeringen, er forundret i dag. Åsa Elvik konkluderte med at det som ble gjennomført i 2003 var et gigantisk fiskeripolitisk eksperiment. Og så opplever vi altså at SV viderefører eksperimentet – med noen tilpasninger, skal det sies – men endatil utvidet, som flere replikanter nå har sagt, til fartøy mellom 11 og 15 meter. Da lurer vi selvfølgelig på hva det er som har skjedd med SV. Jeg skjønner at man sier at man sitter i regjering og må inngå kompromisser. Men mitt spørsmål er: Er SV nå med på å videreføre et gigantisk fiskeripolitisk eksperiment, et eksperiment som er tilnærmelsesvis nokså likt det som daværende fiskeriminister Ludvigsen gjennomførte?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-06-05:
Det er med forundring jeg har fulgt denne debatten og i det hele tatt det som har skjedd siden ministeren la fram strukturmeldingen etter en lang strukturpause. Det vi har vært vitne til, er jo en faneflukt av dimensjoner i forhold til det vi ble møtt med da denne debatten pågikk i 2003. For så vidt kan vi si at det var godt det ble en strukturpause, og at alle fikk muligheter til å tenke seg om, for i dag står vi betydelig nærmere hverandre enn vi gjorde da. Men jeg er ikke sikker på om det var det folk ventet seg etter de løftene som var gitt i valgkampen, og det som Senterpartiet, og SV særlig, stod for i forbindelse med valget. SV viderefører nå det som de selv kalte for et fiskeripolitisk eksperiment – i veldig stor grad lik det som var lagt fram av vår regjering i forrige periode. Senterpartiet beskyldte Kristelig Folkeparti for å være kommet blant dårlige venner, og tok kraftig avstand fra det som skjedde i forrige periode. Jeg skal ikke bruke samme retorikken nå. Jeg liker ikke å ha dårlige venner her på Tinget, så jeg skal ikke bruke den retorikken i dag. Men den ble brukt mot oss. Jeg ser med glede at Senterpartiet nå er kommet nærmere sin egen fiskeriminister fra sentrumsregjeringens tid, Peter Angelsen, som var sterkt uenig med eget parti i forrige runde. Nå har partiet funnet sammen med sin tidligere minister igjen og til og med åpnet for en utvidet strukturering. Fra Kristelig Folkepartis side kan vi jo si at det skjer under enn i dag – og med Senterpartiets standpunkt har det faktisk gjort det. Lars Peder Brekk innledet sitt innlegg med å si at det som nå er lagt fram av denne regjeringen, balanserer ulike hensyn. Det kan jeg til en viss grad være enig i. Men når han da fortsetter og sier at vi snur «fullstendig om» på Bondevik II-regjeringens fiskeripolitikk, skjønner jeg ikke at vi befinner oss på samme planet. Fiskerinæringen – det er sagt før, og jeg sier det på nytt – går så det griner. Det skyldes ikke minst de tak som den forrige regjering tok i fiskeripolitikken, og jeg er glad for at den sittende regjering i stor grad viderefører det samme. Jeg lyttet med spenning til ministerens innlegg. Jeg synes det var litt lite engasjement i innlegget i forhold til det som var utgangspunktet for strukturpausen. Og det skjønner jeg, når man opplevde at Hammerfest havn ble blokkert av finnmarksfiskere fordi man var uenig i strukturering i gruppen 11–15 meter, som Kristelig Folkeparti nå har vist at vi står sammen med dem om.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-06-05:
Det gjøres et forsøk fra posisjonen og fra ministeren på å gi et inntrykk av at den forrige regjering ikke var opptatt av rassikring. Jeg viste i mitt innlegg til fakta, at vi i gjennomsnitt i våre år i regjering bevilget over 490 mill. kr pr. år til rassikring. Nå er det sagt fra regjeringspartienes side at man har bevilget 480 mill. kr i år. Det betyr – skal vi si – at vi ligger flatt. Da ser jeg liten grunn til at man skal avvise et spørsmål om å få en utredning til Stortinget, med at man har gjort det så utrolig godt på det økonomiske området i den nye regjeringen når det gjelder rassikring. Jeg synes det er veldig positivt det ministeren nå orienterte om i forhold til en utredning, men jeg vil utfordre henne på følgende: Hvorfor er det ikke mulig at Stortinget kan få en orientering om dette i forkant av NTP, slik at vi kan ta våre forholdsregler med tanke på hvilken satsing vi skal ha på rassikring?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-06-05:
Nå er brillene kommet på plass, slik at synet er tilbake! Jeg skal aldri legge dem fra meg mer … Jag bad om ordet for å knytte noen tanker til representanten Tor-Arne Strøms innlegg. Hvis det hevdes at opposisjonspartiene og Kristelig Folkeparti er såre, er det tydelig at representanten Tor-Arne Strøm bærer på en stor sårhet i forhold til at dette forslaget overhodet er lagt fram. Jeg kan ikke skjønne annet enn at det må bero på en betydelig glemsel når det gjelder forrige periode, der Arbeiderpartiet i betydelig grad bedrev samme opplegg, nemlig å fremme representantforslag. Det er opposisjonens mulighet til å peke på saker som vi ønsker å prioritere framover. Rassikring er for Kristelig Folkeparti et prioritert område. Så vil jeg på nytt peke på at vi ikke har bedt om penger. Vi er fullstendig klar over at det koster penger. Det må tas i de årlige budsjetter. Målsettingen vår var at vi i fellesskap skulle kunne løfte denne saken opp slik at Stortinget også fikk lov til å være med på å diskutere en så viktig sak som denne. Jeg er klar over at vi har en flertallsregjering, en flertallsregjering som kan avgjøre alt på egen hånd. Men som opposisjonsparti er vi opptatt av at en så viktig sak som denne hadde det vært interessant å ha fått en utgreiing om fra Regjeringen, som vi kunne ha tatt opp og diskutert i fellesskap i Stortinget. Så vil jeg i all ydmykhet igjen minne om at den sittende regjering ikke har oppfylt NTP ennå. Det kommer uttalelser herfra som kan tyde på at man allerede har oppfylt. Det er et betydelig etterslep fortsatt, som vi venter på skal bli oppfylt. Det jeg har forsøkt å bringe fram her av tall, viser at den forrige regjering – som var i en helt annen økonomisk situasjon og skulle stabilisere norsk økonomi – klarte i gjennomsnitt over de fire årene å få fram 490 mill. kr til rassikring pr. år. Det er opplyst fra regjeringspartiene at man i år skal bruke 480 mill. kr. Da er ikke denne satsingen så veldig mye å skryte av i forhold til hva den forrige regjeringen gjorde.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Jeg har merket meg at Kristelig Folkeparti som medlem av Bondevik II-regjeringen, og som representanten selv gjorde rede for i innlegget sitt, gjennomførte en strukturering av fiskeflåten som var temmelig dramatisk, uten å legge saken fram for Stortinget – en privatisering av våre felles fiskeressurser. Med et pennestrøk ble kvotene gjort evigvarende. To år etter ser vi at Kristelig Folkeparti går mot strukturering for fartøy under 15 meter. Kan representanten Sørfonn utdype dette skiftet – altså sammenhengen mellom strukturering for fartøy over og under 15 meter – nærmere? Har han forståelse for at noen oppfatter dette slik at partiet nå har slått inn på en mer populistisk linje?
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2007-06-05:
Det er ikkje noko hemmeleg at Venstre kunne ha vore med og diskutert eit kompromiss som gjekk på lengda. Det som vi er prinsipielt imot, er at dei som allereie har fått tidsuavgrensa kvote, skal få dei inndregne. Det er vi sterkt imot. Det andre kunne vi vere med og diskutere dersom regjeringspartia var villige til å forsøke å få til eit kompromiss. For oss er det viktigaste at det vert skapt ein fiskeripolitikk som gjev gode og langsiktige føresetnader for dei som skal drive.
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2007-06-05:
Det kan nesten verke som om regjeringspartia snakkar om privat og offentleg fiske. Vi har innsett at det er private kvotar, det er private som fiskar på kvotar når kvotane er i privat eige. Og det er berre ei fordeling innafor gruppene som då er spørsmålet. For oss er det viktig at dei som er i denne gruppa, veit kva dei har å halde seg til i lang tid framover, slik at dei kan planleggje, få økonomien på beina, drive fisket og få ei sikker og sterk næring.
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2007-06-05:
I stortingsmeldinga og i kommentarane frå regjeringspartia er det brukt vendingar som tyder på at Regjeringa ønskjer at ressursfordelinga mellom flåtegruppene skal liggje fast. Spørsmålet om ressursfordeling har vore gjenstand for mykje strid mellom fiskarane, men dei siste åra har det gått seg til, og det er etablert ei slags semje mellom gruppene. Kan statsråden no forsikre oss om at noverande ressursfordeling mellom flåtegruppene, og også innanfor dei enkelte flåtegruppene, ligg fast også med den noverande regjeringa sin fiskeripolitikk?
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2007-06-05:
Venstre sluttar seg til at det første høvet til å innføre prøveprosjekt med gratisferje i tilfelle blir i budsjettet for 2008. Dei tre månadene som Framstegspartiet ville leggje inn, ville jo vere for lite tid til å få vurdert det også. Når det er sagt, kan vi tenkje oss eit prøveprosjekt, slik som også Liv Signe Navarsete har signalisert. Og då lurer eg på om ein kan tenkje tanken å prøve med gratisferje i relativt trafikksvake samband, der det er mykje tilskot frå før og gratisferje kan innførast utan behov for kapasitetsauke, slik som til Smøla f.eks., eit øysamfunn utan annan tilslutning, og der det er søkt om prøveprosjekt. Er det ein tanke det går an å slutte seg til?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Jeg ser kanskje ikke helt linken mellom NOFIMA og strukturpolitikken, men la meg likevel svare på spørsmålet. NOFIMA-saken er blitt behandlet av både den forrige regjeringen og den sittende regjeringen. FHF, Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond, er de som styrer den avgiften som det her er snakk om. De skal også i framtiden bestemme hvordan de pengene skal brukes, og hvilke prosjekter de skal brukes til. Det vi har sagt, er at en andel av de pengene skal kanaliseres gjennom NOFIMA-systemet. Det er jeg helt overbevist om er en klok strategi for å utvikle sterke marine forskningsfaglige institutter i Norge til beste for norsk fiskerinærings konkurransekraft.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Jeg registrerer at Høyre sier to helt forskjellige ting i innstillingen og i salen her i dag. Man sier at Regjeringens forslag til ny strukturpolitikk bare er justeringer av det den forrige regjeringen stod for, samtidig som man beklager seg veldig over at man ikke har fått til et bredt forlik om strukturpolitikken. Hvis Høyre mener at vi bare har foreslått små justeringer, hvorfor er det da så vanskelig for Høyre å kunne slutte seg til våre forslag? Jeg registrerer også at Høyre i dag er veldig opptatt av forlik. Den samme viljen til forlik var ikke til stede i forrige stortingsperiode, da regjeringen benyttet seg av sitt flertall i Stortinget til å bryte med en lang tverrpolitisk enighet om strukturpolitikken, som man var enig om fram til 2003.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Jeg synes det hadde vært veldig bra hvis regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti kunne kommet fram til en enighet i strukturpolitikken. Jeg mener også at det burde ha vært grunnlag for det i lys av de standpunktene Kristelig Folkeparti stod for i forrige stortingsperiode. Da satt nemlig Kristelig Folkeparti i en regjering som foreslo å innføre en strukturordning for fartøygrupper mellom 10 og 15 meter. Det ble sendt ut et høringsforslag om det sommeren 2005. Det var en ordning som ville omfattet langt flere fartøy, uten tidsbegrensning for kvotene og med et vesentlig høyere kvotetak enn det vi har foreslått. Derfor mener jeg det burde vært mulig for Kristelig Folkeparti å slutte seg til vårt forslag.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Jeg vil vise til stortingsmeldingen, der vi sier at næringen skal sikres stabilitet og forutsigbarhet når det gjelder ressursfordelingen mellom de ulike kvotegruppene. Når det er sagt: Regjeringen må fortsatt ha handlingsfrihet til å kunne sette inn tiltak som f.eks. da vi tok ut bomtrålkonsesjoner og kompenserte med nye konsesjoner innenfor industritrålgruppen, fordi vi så at den type tiltak totalt sett var bra for næringen.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Jeg vil med en gang gi representanten Lien rett i at den forrige regjeringen ikke hadde flertall. Fremskrittspartiet var støtteparti for den regjeringen, og var med på å få på plass de strukturordningene som da kom. Jeg vil også minne om hva Fremskrittspartiet gikk inn for i forrige periode, nemlig at strukturkvoteordningen skulle gjelde for alle lengdegruppene innen kystfiskeflåten og ikke kun begrenses til de to høyeste lengdegruppene, at det skulle være anledning til å bytte kvoter mellom de forskjellige lengdegruppene, og som Fremskrittspartiet sa, at det ikke settes en kunstig grense på grunn av lengde. Man ville også fjerne alle geografiske begrensninger for sammenslåinger av kvoter innenfor strukturkvoteordningen, man ville fjerne kvotetaket. Samme dag som Regjeringen la fram sin strukturpolitikk, 16. mars i år, sendte Fremskrittspartiet ut en pressemelding der man slo fast at SV i for stor grad hadde fått gjennomslag for sin sjarkromantiske tilnærming til fiskeripolitikken. I tiden som har gått etter 16. mars, har Fremskrittspartiet snudd og gått imot strukturering i gruppen mellom 11 og 15 meter. Det er i og for seg ikke oppsiktsvekkende. Vi er vant til at Fremskrittspartiet ofte skifter mening. Det som er oppsiktsvekkende, er at man ønsker en konsekvensutredning. Det ville vært veldig interessant å få se en konsekvensutredning av de forslagene som Fremskrittspartiet fremmet i forrige periode.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Jeg føler et veldig sterkt behov for å kommentere Fremskrittspartiets påstander om at vi ikke har lyttet når det gjelder forslag om strukturering i gruppen mellom 11 og 15 meter. Dette er ikke en sak det bare finnes én mening om. Her finnes det svært delte meninger. Jeg vil vise til at i høringsrunden gikk flertallet av fylkeskommunene langs kysten inn for strukturering for gruppen mellom 11 og 15 meter. Det samme gjorde Fiskarlaget og LO, så næringen er ikke mot strukturering i denne gruppen, slik Fremskrittspartiet her har fremstilt det. Til representanten Jan Sahls innlegg om blokaden i Hammerfest: Ja, den er jeg veldig oppmerksom på. Den blokaden var arrangert av fiskere som ønsket mye mer strukturering enn det Regjeringen la opp til. De ønsket bl.a. det motsatte av det Jan Sahl går inn for når det gjelder gruppen mellom 11 og 15 meter. Det har vært et stort engasjement i denne saken, og det er jeg veldig glad for. Det har vært til dels sterke meninger, men jevnt over har vi fått balanserte tilbakemeldinger på strukturmeldingen. Når det gjelder fiskeripolitikk, er man av og til nødt til å ta valg. Det gjorde også den forrige regjeringen, og jeg vil minne om at det ikke akkurat var unison jubel som møtte fiskeriminister Svein Ludvigsen når han reiste ulike forslag. Da tenker jeg spesielt på beslutningen om å innføre evigvarende kvoter. Så vil jeg få kommentere innlegget til Alf Ivar Samuelsen og kvotesituasjonen for de minste gruppene. Gruppen mellom 11 og 15 meter har allerede overfisket sin kvote i år. Regjeringen skal legge til rette for at de minste gruppene også i framtiden skal ha en god kvotesituasjon. Nå er det bl.a. fritt fiske for flåten under 10 meter. Om de minste gruppene ikke skulle klare å ta opp kvoten i framtiden – det avhenger jo litt av tilgjengelighet langs kysten – vil det uansett ikke være aktuell politikk for denne regjeringen å flytte kvantum fra de minste gruppene til de større gruppene.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Jeg må igjen få lov til å kommentere Fremskrittspartiets påstander, om å lytte til næringen. Nå har representanten Korsbergs partifelle representanten Starheim nettopp vært på talerstolen og fortalt at han var i Sogn og Fjordane Fiskarlag og fikk kritikk for partiets snuoperasjon når det gjelder strukturering i gruppen mellom 11 og 15 meter. Men la meg si et par ord om tidsavgrensing. Det var det som var årsaken til at jeg nå gikk på talerstolen. Det er to perspektiver ved tidsavgrensing som er viktige for å sikre fiskeressursene som fellesskapets eiendom. Det ene er at det bidrar til lavere priser, det er noe bl.a. Finansnæringens Hovedorganisasjon peker på i sin høringsuttalelse. Dermed sikrer man at flere aktører kommer i posisjon til disse kvotene. Det andre perspektivet er at en utjevning mellom de ulike aktørene i flåtegruppen når disse strukturkvotene faller tilbake, forhindrer at en stor andel kvoter samles på hendene til noen få aktører til evig tid. Derfor er tidsavgrensing et svært viktig tiltak. Til slutt vil jeg kommentere det som er blitt sagt i debatten, at politikerne ikke kan vedta mer fisk. Det er jeg selvfølgelig enig i. Det blir også vist til at det er gode priser i næringen for tiden, og at det er noe som kommer nærmest helt av seg selv. Jeg er selvfølgelig enig i at man heller ikke vedtar prisene. Men denne regjeringen har ført en svært aktiv kamp mot de ulovlighetene som foregår i Barentshavet, en kamp som den forrige regjeringen ikke tok opp. Det at vi har vært aktive på det området, har ført til at svært mye ulovlig fanget fisk – svart fisk – er blitt borte fra markedet. Det har vært med på å bidra til høyere priser for de aktørene som forholder seg til regelverket. Så Regjeringen er nok ikke helt uten «skyld» i de gode tidene og i de gode prisene som fiskerinæringen nå opplever. Den kampen vi nå har ført i Barentshavet, vil selvfølgelig også føre til høyere kvoter. Det er et resultat man ikke ser fra dag én, men når vi har kommet overfisket til livs – noe vi er godt i gang med å oppnå – betyr det mer fisk for fiskerne.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Fremskrittspartiets representanter har i denne saken gjentatt, gjentatt og gjentatt at man må lytte til alle de aktørene som er uenig i at man skal strukturere gruppen 11–15 meter. Samtidig sier Fremskrittspartiet at de ikke er imot en strukturering i denne gruppen. Videre kritiserer Fremskrittspartiet Regjeringen og Stortinget for at man nå har brukt to stortingsperioder på denne saken. Samtidig ønsker de at man nå skal gå i gang med videre konsekvensutredninger. Representanten Starheim sa at de i Sogn og Fjordane Fiskarlag ble fornøyde da han forklarte hva Fremskrittspartiet egentlig mente. Jeg skulle ønske Fremskrittspartiet også hadde benyttet anledningen her i salen til å forklare hva de egentlig mente. Jeg er i hvert fall langt mer forvirret nå over hva som er Fremskrittspartiets synspunkter, enn jeg var da jeg kom inn i salen da debatten startet.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-06-05:
Det har vært mye snakk om forrige periode. La meg oppklare en misforståelse. Det var ikke slik at regjeringen Bondevik hadde flertall i Stortinget i forrige periode, som statsråden sa tidligere. Derimot var det slik i forrige periode – og det er også slik i denne perioden – at Finnmark fylkeskommune gikk imot kondemnering i kystflåten. Ifølge stortingsmeldingen framholdes det også derfra at spesielt fartøy under 15 meter må skjermes mot reduksjoner i antall. Vi har også i dagens debatt hørt at både representanten Brekk fra Senterpartiet og representanten Kvalvik fra SV har sagt at dette har de på en eller annen måte blitt presset til i et kompromiss med Arbeiderpartiet. Når vi da vet at fiskeriminister Pedersen fra Arbeiderpartiet tidligere var ordfører i Finnmark og mente akkurat det samme i forrige periode som fylkeskommunen i Finnmark mener i dag, lurer jeg på: Hvem er det som har forandret syn i denne saken? Det er tydeligvis ingen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2007-06-05:
Helt kort har jeg bare lyst til å si at jeg er litt skuffet over at man ikke har gått mer konkret til verks når det gjelder dette med ungdomskvoter og rekruttering til fiskeriene. Nå kan jo det selvfølgelig ha litt sammenheng med at man ser at man legger til rette for en næring som ikke nødvendigvis har den lønnsomheten og den forutsigbarheten som skal til for at de ungdommene som man eventuelt hadde rekruttert inn i næringen, hadde hatt lyst til å bli der. Men jeg er spent på hva Regjeringen forhåpentligvis om kort tid leverer med hensyn til ungdomskvoter og rekruttering til fiskeriene i Norge. Og så er det viktig å ha med seg hele veien at det hjelper ikke hva man gjør med rekruttering av 16-, 17- eller 18-åringer til næringen dersom de ikke ser for seg en næring hvor både lønn og velferdsgoder er like bra som i de konkurrerende næringene man har langs kysten. Så til strukturen i hjemmelslengde 11–15 meter. Det er altså en betydelig usikkerhet også i regjeringspartiene i denne saken. Det må det jo være, siden man sier at man skal ha evaluering allerede etter 1 1/2–2 år, og fordi for så vidt ingen av Regjeringens representanter i denne salen har sagt at de er veldig for strukturering i denne hjemmelsklassen. Mange kommuner både i Trøndelag, på Vestlandet og i Nord-Norge har så mye som 20 til 30 pst. av råstoffgrunnlaget sitt fra denne hjemmelsklassen. I deler av året – ikke hele året nødvendigvis – er råstoffet fra denne hjemmelsklassen av så stor betydning at det er grunnlaget for drift i fiskeindustrien. Så er det ikke umulig, det er kanskje heller sannsynlig at man også i denne hjemmelskategorien må få til en form for strukturering i framtiden. Men har dette sånn hast når det er så stor usikkerhet rundt dette? Kan det ikke vente, særlig når tilsynelatende ingen egentlig er for, og ingen vil ta ansvar for å ha presset noen inn i denne struktureringen? Dersom evalueringen i 2009 viser at fiskefartøyene har forlatt de kommunene det er snakk om, og at fiskemottakene er lagt ned på grunn av dette, er det ikke noen hjelp i å evaluere heller. Et tips til statsråden: Det er lettere å beholde lysene på enn å tenne dem igjen, hvis mørket først har senket seg.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2007-06-05:
Jeg syntes jeg måtte ha en liten kommentar til representanten Korsberg, som kommenterte mitt innlegg. Han kan ikke ha hørt så veldig godt etter når han snakket om hylling av strukturering for båter mellom 11 og 15 meter. Det jeg sa, var at det forslaget som foreligger fra Regjeringa nå, har en veldig positiv side, og så har det noen sider som vi må følge nøye med på. For det første er forslaget veldig positivt fordi det gir båter av den størrelsesorden mulighet til å ha to kvoter på én båt, som igjen betyr at man kan være to mann på båter av den størrelsesorden. Derfor er det veldig mange i min heimkommune som støtter strukturering også for båter mellom 11 og 15 meter. Det er også viktig å ha et våkent øye på at man ikke bygger ned kapasiteten i den flåtestørrelsen. Det har denne regjeringa sagt at den vil ha, bl.a. ved å følge nøye med og evaluere ordninga for båter mellom 11 og 15 meter i 2009. Jeg er veldig trygg på at Regjeringa kommer til å følge opp kystflåten og særlig denne flåtegruppen, slik at den betydningen denne gruppen har, blir ivaretatt også i framtida.