trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Egentlig er jeg ganske godt fornøyd, jeg. Vi kan alltid diskutere uenighet om valg av virkemiddel. Det var ikke det jeg prøvde å reise i denne debatten – det var den langsiktige retningen, som jeg føler i stor grad bekrefter at det som Fremskrittspartiet vil, også er det som regjeringen vil. Det er egentlig veldig oppløftende, for det er ikke det inntrykket som er blitt skapt – spesielt ikke de første årene av denne regjeringens liv, og før dagens statsråd inntok den rollen han har. Og det er heller ikke det inntrykket som er skapt av regjeringskollega SV i mediedebattene de foregående par månedene. Jeg noterer at statsråden sier at olje- og gassnæringen skal være vår største og viktigste næring også flere tiår fram i tid – at det ikke er noen motsetning mellom petroleum og fornybar energi. Det er jeg helt enig i! Statsråden sier at dette vil kreve mye av oss, og det er vi også helt enig i. Derfor vil det nok være mange politiske slag i denne sal om med hvilke virkemidler vi best når målene. Men så lenge vi er enige om at vi skal i noenlunde samme retning, så er det kamper vi kan ta med stor glede. For jeg tror at nasjonen Norge kan ha godt av at vi både utfordrer hverandre og tester logikk og holdbarhet i de resonnementene vi har. Jeg føler at jeg har fått bekreftet mitt poeng. Og når vi ser den energidebatten som foregår i regjeringen, er jeg glad for at SV stort sett sitter på tribunen og roper, mens Arbeiderpartiet og Senterpartiet spiller på regjeringens interne fotballbane. Det er en kamp jeg er trygg på at Arbeiderpartiet til slutt vinner, siden de uansett har dommeren. Jeg ser ikke noe poeng i å gå mer inn i denne interpellasjonen fra min side, så lenge det poenget er bekreftet. Og jeg ser egentlig bare fram til debattene om både Lofoten og Vesterålen, og Barentshavet.
Siri A. Meling (Høyre), 2010-05-11:
Det er ingen tvil om at forbrukerne og næringslivet i Midt-Norge har måttet betale en pris for en mislykket politikk innenfor energiområdet. Statsråden henviste i sitt innlegg til en foreløpig handlingsplan som ble lagt fram for noen år tilbake. Vi vet at det som skjedde i vinter, var en varslet krise. Statsråden har også ramset opp en rekke tiltak som han mener at denne regjeringen har gjort for å bedre situasjonen, men likevel ser vi resultatene, i form av den høye prisen Midt-Norge har måttet betale. Spørsmålet til statsråden er: Kunne statsråden og den rød-grønne regjeringen gjort noe annerledes, etter å ha sittet med makten siden 2005, for å unngå at forbrukere og næringsliv i Midt-Norge skulle betale den høye prisen for energien som det vi har opplevd i vinter?
Siri A. Meling (Høyre), 2010-05-11:
Jeg ba om ordet etter innlegget som representanten Snorre Valen holdt, hvor han går høyt på banen og kritiserer Høyre for å mangle ambisjoner i klimapolitikken, for å kritisere Mongstad-prosessen og for å endre retorikk fra dag til dag – for å gjenta det Snorre Valen sa. Hvis vi begynner med det første, beskyldningen om å mangle ambisjoner i klimapolitikken, kan jeg forsikre representanten Valen om at Høyre har store ambisjoner i klimapolitikken. Vi er mer spørrende til hva som er Sosialistisk Venstrepartis og regjeringens ambisjoner i klimapolitikken. Klimakur ble nettopp lagt frem. Regjeringens svar på disse 160 tiltakene for å redusere klimagassutslipp innenfor en rekke sektorer er å utsette en klimahandlingsplan med ett år. Hvilke ambisjoner, hvilken fremdrift, hvilket aktivitetsnivå er det regjeringen og Valens eget parti legger til grunn for klimapolitikken? Til og med prosjekter som ville redusere klimautslippene og som er samfunnsøkonomisk lønnsomme, har ikke denne regjeringen klart å iverksette. Vi vet at for hver dag som går, blir tiltakene vi må iverksette, dyrere for næringslivet, for den enkelte forbruker og for samfunnet, nettopp fordi vi venter på det vi er enige om av mål fremover. Så kritiserer representanten Serigstad Valen vår kritikk av prosessen rundt Mongstad. Ja, vi kritiserer denne prosessen. Regjeringen har selv gått høyt på banen med sine løfter om full rensing på Mongstad og har måttet gå tilbake på disse løftene med hensyn til de teknologiske og industrielle utfordringene som ligger der. Høyre har ikke vært imot at vi skulle satse på rensing på Mongstad, men det er regjeringen – og statsråden fra samme parti som representanten Serigstad Valen – som sitter med nøkkelen når det gjelder styring fra dag til dag og kontakten med de berørte parter. Det at vi kritiserer prosessen, betyr ikke at vi ikke stiller oss bak ambisjonene om å utvikle renseteknologi som lar seg kommersialisere og kan brukes andre steder. Høyre endrer på ingen måte retorikken fra dag til dag. Vi er opptatt av klima, og vi er også opptatt av forsyningssikkerheten. Vi ser at gass og gasskraftverk kan bidra her, men vi ønsker også å utvikle tekologi som gjør det mulig å rense gasskraftverkene på sikt. Representanten Erling Sande kan jeg berolige med å si at Høyre stiller seg selvfølgelig bak det klimaforliket vi har inngått, og vi er innstilt på å være med og bidra konstruktivt med tanke på hvor kuttene skal komme. Vi etterlyser – og har etterlyst – regjeringens initiativ til å ta diskusjoner om hvordan vi skal ta disse kuttene.
Siri A. Meling (Høyre), 2010-05-11:
Statsråden sa i sitt innlegg at 15-års leieavtale var forenlig med EØS-avtalen, men jeg vil anta at også 30-års leieperiode vil kunne være forenlig med EØS-avtalen. Det som er min bekymring, er at mens gresset gror, så dør kua – for å fortsette litt i terminologien til representanten Per Rune Henriksen. Den garantiordningen som er varslet skal komme, som ennå ikke er på plass, og som Norske Skog nå etterlyser og sier må komme innen kort tid, hvis ikke ser de seg nødt til å redusere sin aktivitet, understreker alvoret med tanke på hvor mye energidelen betyr for den kraftforedlende industri. Spørsmålet mitt til statsråden er om han kan si noe om når vi kan forvente at denne garantiordningen blir tilbudt aktørene, som lovet.
Siri A. Meling (Høyre), 2010-05-11:
Representanten Strøm sier at Arbeiderpartiet har stått sterkt i mange industrisamfunn, og det er riktig. Men jeg håper det er noe som hører fortiden til, og at menneskene og velgerne i disse industrisamfunnene er i stand til å gjennomskue Arbeiderpartiets retorikk versus de resultater de faktisk leverer. Når det gjelder historiebeskrivelsen, blir det feil å si at Bondevik II var imot et nytt industrikraftregime. Tvert imot jobbet både statsrådene Steensnæs og Widvey med å se på muligheter for en videreføring av et industrikraftregime innenfor de internasjonale avtalene Norge hadde forpliktet seg til. De konkluderte med at det ikke var mulig. Og det å konkludere med at det ikke er mulig i forhold til internasjonale avtaler er noe helt annet enn å si at vi var imot dette. Jeg vil anta at flere innenfor Arbeiderpartiet også var seg veldig bevisst på at dette neppe var mulig innenfor de internasjonale avtalene Norge hadde forpliktet seg til. Men allikevel gikk Arbeiderpartiets representanter hardt ut i valgkampen og nærmest garanterte velgerne at de skulle få på plass et industrikraftregime. Det var virkelig opp som en løve og ned som en skinnfell i forhold til den garantiordningen som ble presentert fire år senere, og som ennå ikke er kommet på plass.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-11:
Flere kjernekraftverk i Sverige ble satt ut av drift eller gikk på redusert kapasitet i vinter. Strømprisene gikk til himmels i Midt-Norge og ga alvorlige prisutslag langt ut på nyåret. Det er grovt urettferdig at næringsliv og husholdninger i Midt-Norge må betale langt mer for strømmen enn resten av landet. Det er også kritikkverdig at regjeringen i snart fem år har unnlatt å ta nødvendige grep for å rette på situasjonen utenom det å montere to mobile gasskraftverk, to miljøbomber til 2,5 mrd. kr, som ikke kan brukes før alt går i svart. En kan fristes til å tro at dette er en villet politikk fra regjeringens side ettersom Høyre gjentatte ganger har fremmet forslag i Stortinget om å få utarbeidet en egen handlingsplan for Midt-Norge. Gang på gang har regjeringen og skiftende statsråder fra Senterpartiet bagatellisert situasjonen og avvist alle innspill. Tidligere statsråd Odd Roger Enoksen hevdet at regjeringen arbeidet med en handlingsplan med sikte på å legge den fram for Stortinget høsten 2006. Så langt har ingen sett planen. I denne alvorlige saken er eksemplene mange på at regjeringen viser handlingslammelse. Da Statoil fikk konsesjon fra Norges vassdrags- og energidirektorat om å bygge gasskraftverk på Tjeldbergodden, ble prosjektet skrinlagt fordi regjeringen krevde full fangst av CO2 fra dag én. At det ikke kan bygges med slike krav, er forståelig, da slik fangst fra dag én er svært kostnadskrevende. Da Industrikraft Møre endelig fikk konsesjon for å bygge gasskraftverk i Fræna, stilte regjeringen de samme strenge krav. Her snakker vi om et moderne gasskraftverk med dobbelt så høy virkningsgrad som de to mobile miljøbombene til 2,5 mrd. kr. Det er vanskelig å forstå at samtidig som regjeringen stiller krav til full rensing av CO2 fra dag én i Norge, bygger norskeide Statkraft gasskraftverk uten CO2-rensing i Tyskland, og bruker norsk gass – der anleggene miljømerkes! Særnorske krav om fangst og lagring av CO2 er meningsløst, ettersom gasskraftverk både i Norge og Tyskland vil være en del av EUs felles kvotemarked for klimagasser. Det er de totale tildelte utslippskvotene som bestemmer klimagassutslippene – ikke om de kommer i Norge eller i Tyskland. Konsekvensene av regjeringens nei til gasskraftverk bidrar kun til å høyne strømprisene i Midt-Norge, ikke til å redusere klimagassutslipp. Høyre sier ja til bygging av gasskraftverk i Møre og Romsdal uten særnorske krav til fangst og lagring av CO2 fra dag én. Vi sier ja til mer fornybar energi ved bygging av flere småkraftverk og modernisering og skånsom utbygging av eksisterende eldre kraftverk, som kan gi mer fornybar energi. Og vi forventer nå at overføringslinjen mellom Ørskog og Fardal, med krav om kabling i de mest sårbare områdene, snarest blir igangsatt.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-11:
Representanten Sande etterlyste forslag til tiltak fra undertegnede utenom bygging av gasskraftverk. Jeg kan referere til hva jeg sa: «Vi sier ja til mer fornybar energi ved bygging av flere småkraftverk, og modernisering og skånsom utbygging av eksisterende eldre kraftverk, som kan gi mer fornybar energi. Og vi forventer nå at overføringslinjen mellom Ørskog og Fardal, med krav om kabling i de mest sårbare områdene, snarest blir igangsatt.» Dessverre rakk jeg ikke å vise til at vi senest i går hadde møte med bønder og jordeiere, som er alvorlig rammet ved regjeringens løftebrudd når det gjelder grønne sertifikater og småkraftverk. De fleste sliter i dag med røde tall og fare for konkurs. De ber Høyre om hjelp, og de viser til våre planer om grønne sertifikater, som var igangsatt med forhandlinger med Sverige da vår regjering gikk av i 2005 – vi snakker altså om fornybar energi som vannkraft. Og jeg lurer på: Hvorfor sviktet Senterpartiet i denne enkle saken?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-11:
Små og mellomstore bedrifter utgjør hovedtyngden av norsk næringsliv, og er viktige vekstmotorer i norsk økonomi. Det er trist at regjeringen ikke ser at noe må gjøres for å bedre rammevilkårene for disse bedriftene, at regjeringspartiene passivt henviser til handlingsplanen, Tid til nyskaping og produksjon, en plan som allerede da den ble presentert, ble omtalt av næringslivet som lite ambisiøs. Dessverre fikk næringslivet rett, for da regjeringens pressemelding kom 5. februar i år, viste den at bedriftenes kostnader knyttet til skjemaveldet er stabile. Det er på tide å fjerne næringsfiendtlige konkurranseulemper som skjemavelde, høye særavgifter og høyt skattenivå også i Norge, slik mange andre land har gjort. Det burde vært en selvfølge med internasjonalt konkurransedyktige rammebetingelser for etablering og drift av mindre bedrifter også her. Høyre mener det må settes klare mål for reduksjon i den offentlige rapporteringsmengden og antall skjemaer pålagt næringslivet, og vi mener det er svært beklagelig at regjeringen ikke vil fremme en stortingsmelding for små og mellomstore bedrifter, som kunne hatt flere positive virkninger for næringspolitikken. Ved å foreta systematiske undersøkelser av mindre bedrifters utfordring vil en få svar på hvor viktig disse bedriftenes bidrag er, og samtidig gi grunnlag for en enda mer treffsikker utforming av næringspolitikken. Dette er viktig, ettersom det er i de små og mellomstore bedriftene at en stor del av verdiene skapes. Det er viktig fordi tre av fire norske bedrifter er generasjonsbedrifter som utgjør selve ryggraden i norsk næringsliv. Det blir derfor helt feil når gründere som har jobbet hardt et langt liv for å bygge opp familiebedriften, opplever at arveavgiften ødelegger muligheten til å gi livsverket videre til neste generasjon. Høyre vil fjerne arveavgiften ved generasjonsskifte i familiebedrifter, og vi vil fjerne formuesskatten på arbeidende kapital da disse tapper bedriftene for kapital og hindrer nyskaping. Det finnes undersøkelser som viser at mindre bedrifter kan bruke fem til ti ganger mer ressurser enn større bedrifter for å oppfylle offentlige informasjonskrav. Dette viser at tidligere forslag fra Høyre om å kutte og å forenkle rapporteringskrav og kompliserte regelverk har vært berettiget. Det samme gjelder behovet for å fjerne revisjonsplikten og forenkle aksjeloven for små bedrifter. Representantforslaget som vi behandler her i dag, hadde fortjent en bedre skjebne. Det hadde vært positivt om regjeringspartiene hadde støttet forslaget i saken, og dermed satt hensynet til småbedriftene foran det som ser ut til å være et prinsipp fra regjeringens side, nemlig å forkaste alle forslag som kommer fra opposisjonspartiene.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-11:
Først vil jeg få kommentere at «Et enklere Norge» var et initiativ som ble tatt da Høyre satt i Samarbeidsregjeringen. Når det gjelder formuesskatten, f.eks., trappet vi den ned i budsjettet vårt for 2005–2006, og intensjonen vår var da å gå videre med det. Men som også representanten vet, har de rød-grønne regjert etter den tid. Når det gjelder sysselsettingen, syns jeg at den rød-grønne regjeringen fikk ta over en flott oppgangsbølge når det gjaldt næringsliv og arbeidsplasser. Jeg håper inderlig at de klarer å føre det videre, og at vi ikke risikerer økt arbeidsledighet i fremtiden.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-11:
Nå er vel ikke jeg den riktige til å si at det vil være utslagsgivende. Men det viktige her for oss er rett og slett å få en stortingsmelding der vi kan få belyst alle sider og alle muligheter for å få regulert nettopp skjemaveldet. Når det så gjelder spørsmålet om infrastrukturfondet, som ble nevnt i stad, har Høyre også et fond på 50 mrd. kr, som vi mener vil komme veldig godt med til nettopp vedlikehold av veier fremover. Jeg håper at regjeringen også i den sammenheng kan følge opp. Det er nyttig for næringslivet.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-11:
Slike prosjekt som dette må en vanligvis evaluere, så det er slikt som en kan komme tilbake til.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-11:
Det vi i Høyre har gjort, er å be regjeringen utrede mulighetene for å endre på forholdet slik det er i dag. Vi har også bedt regjeringen utrede muligheten for at også nettolønnsordningen kan fungere i NIS. Dette gjør vi fordi vi er veldig bekymret for at stadig flere skip forsvinner fra NIS. Det er nettopp på grunn av NIS og norske sjøfolk vi ønsker å gjøre en vurdering av denne saken.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-11:
Høyre ser utfordringene som ligger der, i forholdet mellom sjøfolk og rederne. Men vi ser også veldig klart at her skjer det likevel en forvitring. Det har faktisk blitt færre norske sjøfolk de siste årene, også under denne regjeringen, og det har blitt færre skip registrert i NIS.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-11:
Jeg har registrert at statsråden jobber iherdig for å få flere til å flagge hjem, og også da gjerne til NIS. Det er positivt. Men samtidig registrerer jeg at redere som valgte å være hjemme i Norge og ikke flagge ut – for noen år tilbake, i 1996 og rundt den tid – og bygde opp den maritime klynga, som har bidratt veldig sterkt til at vi har de clustere som vi har i dag i en flott, stolt næring, nå på en måte skal straffes med en rederiskatt fordi de har vært hjemme. Mens andre som flagger hjem, går inn i den nye skatteordningen uten å betale noe, må disse som var her, betale skatt. Ser ikke statsråden at dette blir en urettferdig ordning?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-11:
Jeg vil takke statsråden for svaret – et grundig svar – og jeg vil også takke ham for rosen som han ga til Møre og Romsdal fylke. Jeg er helt enig i at vi har et fantastisk fylke, en flott natur – herlig å bo og å leve i – og vi har et fantastisk næringsliv. Nettopp av den grunn forsøkte jeg å få fram noen utfordringer som næringslivet og folk i Møre og Romsdal sliter med. Jeg er klar over at utfordringene kan være like vanskelige andre plasser også, men det er min plikt å ta opp det jeg ser i vårt hjemfylke og i regionen rundt, og særlig fikk jeg en støkk da jeg opplevde stengte veier nå like før påske og denne askeskyen som kom i etterkant. Grunnen til at jeg reagerte, var at vi nå er nødt til å tenke alternative muligheter. Hadde disse to ulykkene skjedd samtidig – jeg kaller det ulykker, det er jo naturkatastrofer på hver sin måte – så hadde fylket Møre og Romsdal vært totalt innestengt. Ikke hadde vi hatt fly, og ikke hadde vi hatt en utfartsåre der vi kunne transportert varene våre og folk fram og tilbake. Det skremmer meg, og det gjør at jeg mener at vi er nødt til å se alvorlig på dette og få på plass alternative transportårer raskt – full opprustning av eksportveien E136 for å unngå ras der, og vi bør ha på plass kyststamveien E39, og helst også Stad skipstunnel. Jeg må innrømme at jeg er litt misunnelig på resten av kysten der de kan ta hurtigbåt fra Stavanger og Haugesund opp til Bergen, fra Bergen til Nordfjord, men så stopper det. Så kan du ta hurtigbåt videre fra Kristiansund til Trondheim. Men mellom Nordfjord og Kristiansund er det stopp, og det er fordi det er et vanskelig havområde, og det hindrer oss også i å sende mer av vårt gods på sjøen. Det hadde vært veldig positivt om man fikk på plass Stad skipstunnel – sånn som i hvert fall Høyre har tatt til orde for – og at regjeringen kunne støttet det, da hadde vi hatt et godt alternativ for oss langs kysten i form av personbåt og hurtigbåt, og også for godstrafikken vår. Elendighetsbeskrivelse – jeg hørte det sjøl – men det var ikke en elendighetsbeskrivelse av fylket som det er i dag. Det var en beskrivelse av hva jeg frykter kan skje hvis vi ikke nå får tatt noen grep raskt.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-11:
Det er herlig med temperatur i debatten. Jeg må innrømme at jeg hadde en litt spesiell følelse i forhold til denne debatten, nettopp på grunn av at interpellasjonen var forholdsvis smalt fremmet, og også fordi jeg regnet med at jeg mest sannsynlig ville stå her sammen med statsråden alene. Så takk til alle sammen for stort engasjement, og ikke minst for alle rosende ord om Møre og Romsdal, som jeg uten problem skal slutte meg til. De fleste har snakket om vårt fantastiske næringsliv og industrien som vi har. Ja, det setter jeg veldig stor pris på at næringskomiteen virkelig har fått med seg, og er klar på dette. Da jeg sendte interpellasjonen inn, var den faktisk stilet til statsministeren. Jeg er enig med statsråden i at det ikke er enkelt for ham å ta hele bredden når det gjelder statsråder. Det gjelder samferdsel, det gjelder energi, og det gjelder andre utfordringer som jeg tok opp her. Jeg valgte å sette fokus på helheten av de utfordringene som dette fantastiske fylket, og næringslivet, har å slite med innimellom. Når jeg gjorde det, var det for å være føre var, sett ut fra at vi i verste fall kan risikere å bli innestengt – det var overhodet ikke meningen å beskylde regjeringen for denne askeskyen, men den kom faktisk bare en uke etter at hovedferdselsåren inn til Møre og Romsdal var stengt på grunn av store snøras. Det ga meg grunn til å tenke at vi faktisk må se på hvor sårbare vi kan være. Det er snakk om at Katla kan komme. Det er en mye større vulkan. Ikke for å lage noe skremmebilde, men det skader heller ikke å tenke over at vi kan være sårbare i slike tilfeller. Det kunne i verste fall ha skjedd at begge vulkanene kom samtidig. Hva da med næringslivet, som alle har skrytt av, som vi alle syns er fantastisk, og som alle vi som bor i Møre og Romsdal, er utrolig kry av? Det er nettopp dette næringslivet, det er nettopp Møre og Romsdal, reiselivsnæringen og mulighetene med det som skal produseres og leveres framover, som gjorde at jeg tok opp denne interpellasjonen, og fokuserte på de utfordringene vi har når det gjelder transport for næringslivet, og også når det gjelder energipriser, som til tider kan være så høye at de skader næringslivet i Møre og Romsdal.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Denne debatten dreier seg om å utarbeide en handlingsplan for å hindre en slik forsyningskrise i kraftforsyningen til Trøndelag og Møre og Romsdal som den vi har opplevd i år. Vi ønsker en plan, ikke en opplisting i en debatt om hva som er gjort – for det er det helt umulig å sette sammen i en plan. Skal dette gjennomføres, må planen inneholde delmål – definerte mål. Målsettingen er at det skal bli en sikker strømforsyning til Midt-Norge. Da må man ha definerte mål, man må ha tidsfrister og delmål for hva som skal gjøres det enkelte år – og normalt kommer det kostnader til. Det virker som om regjeringen er like immun mot handlingsplaner som den er mot private initiativ. Det er klart at i forbindelse med sikker strømtilførsel til Midt-Norge er det mange vanskelige avgjørelser som må tas, men man kan ikke hoppe over det. For å komme videre må dette gjennomføres. Fremskrittspartiet erkjenner at gasskraftverk i området hadde vært det beste. Og vi har vanskelig for å forstå at et gasskraftverk i Midt-Norge ikke er like nyttig som det som Statkraft bygger i Tyskland – der er det er helt ok, staten eier Statkraft, men der er det ingen grunn til at vi skal ha noen inngripen fra eierne. Hele kjernen, hele poenget er å få fram en plan, som ble lovet i 2006, men som ikke finnes i dag. Man hører om mange gode ting som er gjort – og det er helt sikkert riktig, også mange vanskelige ting – men får vi en samlet plan, kan vi vurdere om den er god. Politikerne klarer ikke å lage den planen, men faginstansene som regjeringen kan benytte, må lage planen. Så får vi diskutere den og se om den er god nok for å sikre at vi unngår en situasjon med høye strømpriser og til dels dårlig tilgang på kraft til Midt-Norge, som i år.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Selv har jeg 15 års erfaring fra den kraftkrevende industrien, og jeg vet at planleggingsfase og utbygging tar lang tid. Derfor er det vanskelig å forstå at regjeringen holder så strengt på disse 15 årene. Offentlig eierskap endres slett ikke om man utvider grensen fra 15 til 30 år. Bransjen sier at det er for kort tid, så alt taler for at regjeringen i sin prosess egentlig har tatt feil, og at man bør endre. Når Arbeiderpartiet i sitt stortingsvalgprogram for 2009–2013 sier at partiet vil arbeide for at utleieperioden skal øke fra 15 til 30 år, er spørsmålet: Er dette noe som bare Arbeiderpartiet arbeider med, eller ser også statsråden og hans departement på den samme saken? Hvis så er tilfellet, kan vi forvente et svar på om det er det ene eller det andre? Når man arbeider mot et mål, er det greit å vite når man kommer fram.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Like før valget i 2009 var representantene for den rød-grønne regjeringen over hele landet, og særlig på industristedene, og sa at nå hadde man fått til et kraftregime. Det ble veldig godt mottatt, og kanskje det er en av årsakene til at vi i dag har en rød-grønn regjering – hvem vet? Vi får ikke svar på det. Dette er et fond, et garantifond, for de firmaene, de bedriftene som ikke greier å betale den kraften de bestiller. Det er ikke et regime som gjør at man kan få billig kraft. Jeg er helt enig med representanten Strøm i at billig strøm får vi aldri som vi har hatt tidligere, det er helt klart. Men vi må få en tilstand som gjør at det er forutsigbarhet på kraft, på mengde, på pris, og ikke minst må vi ikke pålegge bedriftene mer miljøavgifter enn konkurrentene har. Leietid på kraft er da et viktig element. Næringen og bransjen er helt samstemte på at 15 års perspektiv når man tenker på å bygge ut, foreta en utvidelse på en eksisterende fabrikk eller bygge ny fabrikk, er altfor kort tid. At Hydro klarte å få en tilgang på 100 års reserve for bauxitt, er meget bra. Vi ser også at da har Hydro nok til sitt store aluminiumsverk i Qatar. I forbindelse med det var hovedtillitsvalgt for Hydro Sunndal neppe veldig fornøyd da han var ute i Dagens Næringsliv og sa at nå var det på tide at næringsministeren sluttet med bare å se på Hydro i utlandet. I Sunndal har de en hel linje, Su 3, som står, som man har planer om å bygge ut, men det har ikke blitt noe, kanskje på grunn av at man ikke har tilgang på kraft eller kapital – hvem vet? Men i hvert fall var det budskapet fra hovedtillitsvalgt: Nå måtte noe gjøres i Norge. Det er det vi i opposisjonen ønsker å gjøre ved å øke utleieperioden for kraftverk fra 15 til 30 år.
Endre Skjervø (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Som nordtrønder synes jeg det er veldig frustrerende å høre på den debatten som foregår her i salen. Når SV sier at man skal løse denne krisen ved å gjøre noe med strømforbruket til hyttefolket i regionen, har man overhodet ikke skjønt hva det er snakk om. Vi har et næringsliv i Trøndelag som nå over flere år – ja, faktisk over en tiårsperiode – har sagt at dette går den gale veien. Hvis man ikke gjør noe med én gang, vil man få betydelig reduksjon i kapasitet, fordi det blir for dyrt. Det har vi sett resultatet av, og det ser vi i avisene i Midt-Norge dag ut og dag inn. Så det skulle ikke være noen overraskelse for noen at store industribedrifter nå vakler og har store problemer med å holde arbeidsstokken i virksomhet. Å dra det dit hen at det er strømforbruket til hyttefolket og sparingen til vanlige husholdinger som vil løse dette problemet, blir jeg veldig provosert av å høre. For det er ikke det som er realiteten; da har man ikke skjønt hva det er snakk om. Så sier Arbeiderpartiet i debatten at man prioriterer handling. Ja, men hvorfor gjør man ingenting da? Fra et nordtrøndersk ståsted har man i år etter år sett uttalelser fra Arbeiderpartiet i Nord-Trøndelag, på årsmøter, i fylkesting osv., om at nå må noe gjøres, nå har man kontroll, og bare man sender folk til Stortinget, skal man sannelig ordne opp i dette. Men ingenting blir gjort. Ordføreren i Levanger, Robert Svarva fra Arbeiderpartiet, uttalte til fylkesårsmøtet i Nord-Trøndelag i mars, etter Jens Stoltenbergs tale, at man kunne like godt sendt katta til naboen til Stortinget. Underforstått: Man gjør ikke noen verdens ting. Det blir veldig frustrerende, spesielt for ordføreren i Levanger, som har en stor industrivirksomhet i sin kommune, Norske Skog. Norske Skog er kjempetydelig på at nå er det like før man må stenge, hvis man ikke kan få noen langsiktige rammebetingelser som er gode nok. Hva gjør da regjeringen og stortingsflertallet? Jo, man sier at man skal handle, men ingenting blir gjort. Så viser Senterpartiet og Sande til at man ikke gjorde så veldig mye under forrige regjering heller. Det sa stortingsflertallet i forrige periode og viste til Bondevik II-regjeringen. Da var det for så vidt legitimt nok å hevde det, men å fortsette med å hevde det i denne perioden, synes jeg nesten blir latterlig. Jeg håper at man kan komme fra ord til handling, og at man får gjort noe med den situasjonen som vi opplever i Midt-Norge hver eneste dag, som gjør at vanlige husholdninger må betale kjempedyre strømregninger, og at industrien lider under det som stortingsflertallet ikke gjør.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Jeg har bare noen få kommentarer til debatten så langt. Jeg synes det er litt nyttig å gå tilbake og se på hva det var som gjorde at debatten om industrikraftregimet var en stor sak i 2005. Det var jo nettopp det at Høyre ikke gjorde noe som helst for industrien, den gangen. Vi tok tak i dette, vi ønsket å gjøre noe, og vi hadde tanker om hva som skulle gjøres. Vi har fulgt de tankene og de tankesporene, og jobbet hardt for å få et industrikraftregime på plass, og vi er langt på vei på plass nå med garantiordningen som også kommer, som det har vært sagt. Bare også en liten kommentar til det som er situasjonen i dag. Vi har i dag hørt opposisjonen bruke eksempler på Norske Skog som uttrykker bekymring for garantiordningen. Vi har ikke hørt noen eksempler på bedrifter eller konserner som i dag prioriterer å bruke mye tid på å snakke om leietiden på kraftverkene. Hydro har nettopp sikret seg tilgang på råstoffer til sin aluminiumsproduksjon på lang sikt gjennom oppkjøp av et brasiliansk gruveselskap. Det er ganske interessant å lese kommentaren som Hydro selv gir i Financial Times etter dette oppkjøpet, hvor de sier: Nå har vi stabil tilgang på råvarer til forutsigbare priser i overskuelig framtid, og – føyer de til – vi har også tilgang til kraft til konkurransedyktige priser i overskuelig framtid. Dette er Hydros egen oppsummering av sin situasjon når det gjelder råvarer og kraft, når de uttaler seg til det internasjonale finansmarkedet. Det er ingen grunn til å anklage undertegnede for å ta lett på den situasjonen som kraftforedlende industri er i. Jeg sa selv i mitt innlegg at denne industriens rammevilkår er av den største betydning for levevilkårene i flere lokalsamfunn, spesielt på Vestlandet, og ikke minst i Hordaland, hvor jeg selv kommer fra. Jeg tar ikke lett på disse tingene. Men det jeg ser som aller viktigst, er at man fører en helhetlig politikk for å ta vare på de arbeidsplassene, de lokalsamfunnene og den industrien som det handler om. Det mener jeg denne regjeringen gjør på en framifrå måte.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
Kanskje en kort, liten historikk når det gjelder industrikraftregimet: Høsten 2004 – eller det var begynt å snø, det var før jul – var det et demonstrasjonstog i Mo i Rana hvor undertegnede også var med. Da ble det sagt fra en appellant – Ivar Kristiansen fra Høyre – at vi kunne glemme bort det med industrikraftregime. Det var pakket i en skuff, og det kom til å ligge der fra borgerlig side i all evighet – minus Fremskrittspartiet. Det forholdt vi oss til. Så ble det sagt at vi kommer til å ta tak i denne saken, og vi begynte å jobbe med den fra 2004 og utover. Jeg skal ærlig innrømme en ting: Det har vært en kronglet vei. I dag hevdes det at alt ikke er kommet på plass og den erkjennelsen skal vi ta inn over oss: Alt er ikke kommet på plass. Hvis ikke jeg har oppfattet tingene feil, var det faktisk slik at i valgkampen nå var fagbevegelsen, LO, industriforbundene og hele røkla veldig fornøyd med at vi var kommet så langt som vi var kommet i dag, det gjaldt også de signalene vi fikk fra industrien. Så har det stoppet litt opp og ting har tatt lengre tid, men vi har i hvert fall et utgangspunkt å jobbe med. Det må man ta inn over seg, og da skjønner ikke jeg hvordan Høyre bl.a. debatterer denne saken når man ikke i det hele tatt var innstilt på å løfte en finger. Det er faktisk slik at de myndighetsbestemte kontraktene går ut nå stykkevis og delt. Så er det faktisk slik at vi har aldri snakket om billigere strøm, for den tiden er forbi. Men det som er viktig å få på plass, er at man har like rammebetingelser for denne industrien. Det er det det handler om. Det handler faktisk om kraft, og det handler også om andre ting, og at vi kan konkurrere på like vilkår med dem vi skal konkurrere med. Så tiltakene er på plass. Vi har en del ting som gjenstår, og det må vi ta fatt på og jobbe videre med. Jeg synes statsråden her har redegjort for på en glimrende måte hvordan vi nå skal jobbe videre. Som jeg sier, er det slik at det er ikke alt man er fornøyd med. Det er man ikke i regjeringen heller. Det skulle nesten bare mangle – det er tre partier. Jeg kunne selvfølgelig tenkt meg at man hadde hatt en leieperiode på 30 år, men nå er det ikke slik. Nå er situasjonen 15 år, og det må vi forholde oss til. Så må vi ikke drive det hylekoret om at industrien er nesten ferdig til å ramle sammen. Det er den faktisk ikke. Vi skal benytte det verktøyet som ligger der, og det skal vi jobbe videre med fra denne regjeringen.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2010-05-11:
For det første må jeg henlede oppmerksomheten på Solvik-Olsen når han hevder at vi har sagt at vi skulle innføre subsidierte priser til kraftkrevende industri. Det Solvik-Olsen siterer vil jeg gjerne at han finner fram, for det har aldri vært snakk om det. Det tror jeg faktisk man ville ha lagt merke til. Det har aldri vært snakk om det, så det må jeg få se. Så til Lødemel. Det er jo veldig bra at man har mange valgkampanalytikere i Høyre. Men det som er 100 pst. sikkert, er at Arbeiderpartiet bestandig har stått sterkt på industristedene i dette landet. Det har jo sammenheng med den industripolitikken vi har ført, og man har også tillit til at regjeringen fortsatt vil føre en aktiv og god industripolitikk. Den forrige regjeringen, Bondevik II, hevdet jo at verktøykassen var tom, at markedet bare måtte ordne seg selv. Det var det man sa: Markedet måtte ordne seg selv. Det har vi prøvd å gjøre noe med. Vi prøver å legge til rette for at vi fortsatt skal ha en god og sterk industri. Men så sa jeg også fra talerstolen her – og nå skal jeg si det én gang til – at jeg, og mange med meg, heller ikke er fornøyd, fordi det har tatt for lang tid, og det bestreber vi oss på å gjøre noe med. Jeg har jo hevdet det hele tiden. Det stemmer ikke at jeg har sagt at det har vært rosenrødt i forhold til industrikraftregimet. Nei, det har tatt altfor lang tid. Fagbevegelsen, og mange med dem, er veldig utålmodig etter at vi skal få satt alle tingene på plass. Men forskjellen i forhold til Bondevik II og Høyre var at de ikke skulle ha noe industrikraftregime. Det som jo ble sagt fra Høyre den gangen, var at det ville man ikke ha fordi det skulle man ordne selv. Så historiebeskrivelsen, i aller helligste navn, må i hvert fall bli rett i forhold til det man nå går ut og hevder. Nei, vi sa at vi skulle gjøre noe med det. Derfor har vi kommet så langt som vi har kommet. Men selvsagt har det ikke vært enkelt å få disse tingene på plass. Det har vært vanskelig, og det innrømmer vi gjerne. Men ting tar tid, og tingene er kommet på plass etter hvert. Det bør man legge merke til. Det har også industrien og fagbevegelsen gjort. Det er derfor vi har fått den tilliten vi ser nå.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-05-11:
La meg først takke statsråden både for et grundig svar og for hans anerkjennende ord. Jeg tror det illustrerer at det er en bred interesse fra både posisjon og opposisjon i å lykkes med jakten på den siste olje, som dette jo handler om. Aktørene har et ansvar, påpeker statsråden. Det ansvaret, sammen med myndighetenes ansvar, har gitt fantastiske resultater i norsk oljehistorie. Ekofisk er et monument over det, men det er mange andre mindre kjente eksempler. Men norsk oljehistorie er jo også full av eksempler på at slike resultater har ikke kommet uten en aktiv stat – en aktiv myndighetsutøvelse – i tillegg til at man har klart å få med ulike selskaper – ulike aktører – på et felles arbeid. Det må skje igjen. Det er riktig, som statsråden sier og som jeg påpekte: Potensialet er enormt. Det er teknisk utfordrende, men slike tekniske utfordringer har man overvunnet før. Varskuropene er nå mange, fra tunge aktører som Oljedirektoratet, Petoro og andre eksperter, og tidsvinduet er begrenset, som statsråden sa. Derfor har vi ikke all verdens tid til å vente på utredninger og debatter. Det er også nødvendig med handling. Jeg synes det er bra at statsråden har tatt tak i dette. Jeg synes det er betimelig at det ble et hovedtema i petroleumsmeldingen, men i forlengelsen av statsrådens imøtekommende svar, er spørsmålet mitt: Hva slags fremdrift ser han på det arbeidet han har satt i gang? For tiden løper, og mulighetene for å sikre haleproduksjon, å sikre økt utnyttelse av modne felt som ellers går mot nedstenging, svinner jo etter som tiden går. Derfor er jeg opptatt av å få vite om hva slags framdrift statsråden har på oppfølgingen av de rådene han nå innhenter. Jeg vil også, i forlengelsen av interpellasjonen, spørre om ikke statsråden ser at han – med de verktøyene han har i lovgivningen, i Oljedirektoratet og med den spesielle rolle som Petoro har sagt seg villig til å påta seg – allerede har en del modne grep å ta, for å sikre mer olje ut av de modne felt.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-05-11:
Jeg vil begynne med å takke mine medrepresentanter for en veldig viktig og interessant debattrunde, som avslører betydelig grad av enighet om at det er nødvendig at norske myndigheter har et enda sterkere fokus og trykk på økt utvinningsgrad på eksisterende oljefelt. Vi kan være uenige om det er et enten–eller. Jeg vil på Kristelig Folkepartis vegne si: Det er slett ikke et enten–eller. Vi vil for framtiden være åpne for nye leteområder, selv om vi ønsker vern i Lofoten og Vesterålen, men vi kan ikke la dette være ugjort uansett hva vi måtte mene om Lofoten og Vesterålen. For som representanten Serigstad Valen ganske riktig sa, vi kan ikke være like avhengig av olje i framtiden som vi er i dag. Nei, vi kommer ikke til å være det. Vi kan ikke tillate oss det, fordi oljeproduksjonen er synkende og vil være synkende med den kunnskap vi i dag har. Men vi har et stort historisk ansvar for å sørge for at vi gjør vårt ytterste som forvaltere av denne tidsepoken når det gjelder utnyttelse av de ressursene vi har oppdaget og har vært i gang med å utvinne over tid. Og det er her signalene fra ekspertene i Oljedirektoratet og fra Petoro er så kraftige, så tydelige, at de ikke kan overses, verken av regjering eller storting. Jeg hadde ønsket at statsråden i sine svar i dag hadde vist en enda mer proaktiv holdning til dette, men jeg konstaterer at vi er på samme spor. Vi går i samme retning. Vi er enige om at vi må ha en sterkere prioritering av dette framover, og jeg håper at statsråden kan bekrefte at han vil motta den utstrakte hånd som Petoro har gitt, til å være med og spille en rolle i dette bildet. Jeg for min del – og nå vil jeg avslutte – er bekymret for at vi etter fusjonen mellom Statoil og Hydro har fått en så dominerende aktør i forhold til den problemstillingen at det ikke blir tatt de nødvendige grep hvis ikke andre aktører spiller en annen og sterkere rolle. Utviklingen de siste årene viser at det er nødvendig. Utviklingen i hele den 30–40-årsperioden vi har bak oss, viser at det er mulig.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Først av alt vil jeg takke statsråden for svaret. Det er klart at det er ikke mulig for statsråden å fange alle spørsmålene som jeg hadde i interpellasjonen, og som han kanskje har skrevet ned på en lapp. Men jeg prøver meg med et par små innspill. Noe av det viktigste man står overfor, er kompetanse. Kompetanseflukt fra maritim industri er noe man er veldig redd for akkurat nå, fordi signaler fram og tilbake – særlig hos verftene – dreier seg om en framtidig ordretørke som kan komme. Inneværende år er ikke noe problem, for mange av disse verftene har fulle ordrebøker i hvert fall ut året og kanskje også litt ut i neste år. Problemet er at det er ingen nye kontraheringer, og det gjør at man er redd for hva som skjer. Det er klart at jo nærmere du kommer den datoen da det er mulig at verftet ditt, eller arbeidsplassen din, begynner å bli truet, jo mer begynner du å søke deg vekk til andre områder, og da kan faktisk verdifull kompetanse gå tapt. Det var derfor jeg stilte spørsmålet om man ikke i hvert fall vil sette seg ned litt sammen og se på det som har med næring, utdanning, energi og miljø å gjøre, for å se på hva vi kan være med og bidra med. For på kompetansesiden er det kun lagt inn 8 mill. kr til den bedriftsinterne delen i revidert. Og jeg tror nok vi bør se på andre ting også. Statsråden var selv inne på det som har med delelinjen å gjøre. Ja, mange av oss var svært glade da vi hørte resultatet – at vi muligens kommer fram til enighet. Nå bruker jeg ordet muligens fordi det både skal gjennom dette hus – det tror jeg skal gå relativt greit – og gjennom et annet organ, nemlig den russiske dumaen. Jeg tror at vi skal ha det på plass før vi slipper jubelen endelig løs. Ellers er det mye positivt i det statsråden er inne på. Ja, vi vet at det er høy leteaktivitet, men en del av det som jeg snakket om i mitt innlegg, er knyttet til nye områder, for å kunne få med også verftsbiten, altså båter og offshorefartøy. For det som skjer i dag, er at man bruker den strukturen som man allerede har, i de gjeldende områdene, slik at det er lite nye båter, bl.a., som kommer ut. Det er også helt åpenbart at en del av de fartøyene som går i Nordsjøen, begynner å bli relativt tilårskomne – selv om det er mye moderne der også – så man får se på hvorvidt en del kan fornyes også på det området. Det er ett område som jeg også ser fram til, og det er meldingen knyttet til rammevilkår. Det tror jeg skal bli en viktig sak for dette stortinget, så jeg håper det ikke tar for lang tid før man kan få det på plass. Så kommer man heller ikke vekk fra mitt spørsmål knyttet til det med bruk av gass, f.eks., knyttet til ferjer, knyttet til nærskipsfarten. Der tror jeg man må få en mer offensiv holdning, for det er også et miljøprosjekt.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Det er tydelig at det har vært en hard og tøff dag for energi- og miljøkomiteen, og at man er utslitt etter debattene. Ja, for når selv representanten Snorre Serigstad Valen ikke tar ordet i en oljedebatt, da tror jeg man er rimelig utslitt etter det man har vært med på. Det er jo interessant å se det også. Jeg ser også at Kristelig Folkeparti glimrer med sitt fravær. Sånn er det bare av og til. Jeg vil takke statsråden for gode tilbakemeldinger på en del av de problemstillingene jeg har tatt opp. Statsråden viste til at han ville komme tilbake i petroleumsmeldingen, men også i andre saker, til det som har med kompetansebygging å gjøre. Det tror jeg kommer til å bli svært viktig i årene som kommer for å kunne møte endrede rammebetingelser og andre måter å jobbe på, slik at vi til slutt kan gjøre nytte av nettopp den kompetansen vi allerede har, og videreutvikle den. Jeg tror også at det å kunne selge vår kompetanse til andre nasjoner og i andre farvann kan bli svært viktig i årene som kommer. Videre har statsråden vært inne på det som har med haleproduksjon å gjøre, selv om han er uenig med undertegnede når det gjelder det skattemessige. Vi får heller se på det igjen i neste omgang. Det skal jeg akseptere hvis vi kommer noen vei med det som har med den tekniske biten og måten å jobbe på å gjøre. Så jeg er positivt innstilt til det. Når det gjelder tilbakekalling av lisenser som ikke tas i bruk, tror jeg faktisk det kan være viktig, for det har med posisjonering å gjøre, det har med å holde trykket oppe, og det kommer til å bli svært viktig i årene som kommer. Så er det ikke til å stikke under stol at det nettopp er kommet en rapport som er utarbeidet for fagforeningen Lederne, som viser til at man nå er kommet på topp når det gjelder oljeindustrien, og at det nå muligens begynner å gå andre veien, og at faktisk så mange som 35 000 jobber kan være borte hvis man ikke får åpnet for boring i nord og andre steder. Vi får se hvor lang tid det tar. Det sier seg selv at utviklingen nok jobber litt mot oss på sikt. Vi må i hvert fall bruke de mulighetene vi har der i dag. Jeg ser fram til at vi får større muligheter til å drøfte dette, og at alle partier da er med og deltar. Det skal bli spennende. Jeg vil nok en gang takke statsråden for positive svar.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Hensikten med en egen stortingsmelding er selvfølgelig at vi som sitter i denne sal, skal få være med og diskutere dette. Hensikten med hele representantforslaget er jo at man ønsker en rapport hit, altså en stortingsmelding, slik at dette kan diskuteres på bred front. Men representanten brukte hele innlegget sitt til å hevde at det og det hadde regjeringen fanget opp i sine forskjellige strategiske utvalg og innspill etc. Når får Stortinget det til behandling?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Så det vil altså si at når det gjelder selve representantforslagets ønske om å få en bred debatt nettopp om små og mellomstore bedrifter, kan representanten vise til at det er en strategiplan som kommer, ergo ikke noe stortingsdokument, og dermed er det ikke sikkert at Stortinget får det til behandling. Er det korrekt?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Hvis man vet så mye om forenkling, er jeg veldig overrasket over hvorfor man ikke har kommet videre. Hvorfor er det fortsatt slik at man innenfor det private næringsliv bruker mange årsverk for å kunne innrapportere? Hvorfor er det slik at en må sende flere skjemaer til forskjellige typer instanser, som ikke engang er samordnet slik at en forenkler på den måten? Hvorfor er det slik at vi fortsatt har en formuesskatt som gjør at svært mange personer har store problemer knyttet til generasjonsskifte i bedriftene? Hvis representanten Aasland er så trygg på at det som man faktisk har gjort, er så bra, hvorfor er det slik at næringslivet sier at det går for sent – vi trenger mer? Og hvis representanten Aasland går inn i sine egne statistikker, ser han at det er svært lite regjeringen har levert den senere tiden, bortsett fra det som jeg allerede har nevnt. Altinn-systemet er veldig bra, men vi er nødt til å videreutvikle det – og det går for sent.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Jeg kan med en gang si at da har en i hvert fall gjort mer konstruktive ting enn å legge hindringer i veien for næringslivet. Det er faktisk bedre at man bruker tid til forenklinger, slik at næringslivet kan få et positivt utbytte av disse, istedenfor at man stadig får nye pålegg, nye innrapporteringer, som gjør det vanskeligere for dem. Så svaret mitt er ja, det er det faktisk vel verdt at byråkratiet bruker ressurser på.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
Nei, tidsrammen vil kunne bli et problem i og med at det er den rød-grønne regjeringen som styrer. Det i seg selv er jo en hemmende faktor, så jeg skjønner godt at representanten Heggø er redd for tidsperspektivet her. Når det gjelder det med solnedgangslovgivning, er det viktig å ha det på plass, for da må du faktisk gjøre en del tankeeksperiment bak de lover og regler som påføres, nettopp med den hensikt at du må ta en gjennomgang senere for å se om de er tilpasset den virkeligheten vi befinner oss i. Når det gjelder rapporteringskravene, vil jeg bare vise til at Fremskrittspartiet gjennom Dokument 8:15 S for 2009–2010 fremmet 21 forenklingsforslag. Men det som er hensikten med å få denne meldingen, er jo nettopp signalene ut til næringslivet – sørge for å få en bred gjennomgang, sørge for at vi tenker igjennom de beslutningene som vi foretar oss, sørge for at vi signaliserer til gründeren at ja, her er det viktig å satse, og vi skal stå bak det. Problemet er bare det at her går vi ned i skyttergravene, og vi sørger for at Stortinget, som landets høyeste folkevalgte organ, ikke får være med og diskutere.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-05-11:
For det første har jo ikke regjeringen oppfylt Nasjonal transportplan, så hvor har representanten det fra? Da må man gå i sine egne papirer, og hvis vi ser på antall kilometer vei som blir bygd, så har man faktisk fått et stort problem, for etterslepet på vedlikehold øker jo betydelig. Man har svære problem, fordi man ikke har nok til infrastrukturen. Derfor foreslår vi et infrastrukturfond, med rammebetingelser som går over tid, slik at det ikke er stadig skiftende beløp. Derfor et fond, slik at en har en avkastning på det. Når det gjelder lovgivning, lovparagrafer og solnedgangslovgivning, må man jo se det ut fra hva slags område man faktisk gjør dette på. Hele vitsen med å få det vurdert er nettopp at vi til enhver tid må ha en gjennomgang av de lover og regler som dette landet innfører, slik at de blir tilpasset virkeligheten og ikke fordums tid.