Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-05-31:
Fra Kristelig Folkepartis side har vi gjennom flere tiår fulgt konflikten på Sri Lanka nøye. Dette øysamfunnet har fra naturens side de beste forutsetninger for å kunne være et fantastisk sted å leve sammen. I stedet er landet blitt herjet av en grusom borgerkrig som skapte et land fylt av lidelse i stedet for lykke. Når vi ser tilbake på denne tragiske borgerkrigen, må vi dessverre konstatere at det ble begått overgrep på begge sider. Det er nå to år siden den blodige sluttkampen førte til en militær seier for regjeringsstyrkene og et knusende nederlag for de tamilske geriljastyrkene. Krigsreportasjer fra Sri Lanka fyller ikke lenger overskriftene i media, men vi må ikke glemme denne voldsherjede øya og befolkningen der. Nå gjelder det å bygge freden, og Norge må se sitt ansvar for å bidra. Det er derfor viktig, det representanten Gitmark har gjort ved å reise denne interpellasjonen, og utenriksministeren har gitt et imøtekommende og solid svar. Fra Kristelig Folkepartis side vil vi oppfordre den norske regjeringen til å engasjere seg sterkere for å bidra til en mer positiv utvikling. Det må skje gjennom internasjonale organer, slik utenriksministeren har redegjort for, i direkte kontakt med myndighetene i Sri Lanka og via frivillige organisasjoners omfattende arbeid for utvikling, menneskerettigheter og forsoning. For det første bør vi arbeide aktivt for en bedring av sivilbefolkningens livsvilkår. Det kan også bedre grunnlaget for forsoning – som ennå dessverre ikke er til stede. Vi trenger dessuten et helt annet tempo i arbeidet for bosetting og dekning av grunnleggende behov for omkring 100 000 internt fordrevne tamiler som fremdeles ikke har fått noe sted å bo. Vi må ikke glemme de mest sårbare gruppene, f.eks. de rundt 80 000 krigsenkene og tusentalls krigsrammede barn. I krigens kjølvann lever også mange med fysiske funksjonshemninger eller psykiske traumer. Vi må også unngå en kolonisering av tamilenes tradisjonelle områder i nord og nordøst. Den er systematisk og er en av de største truslene mot forsoningsarbeid, gruppers arbeid for fred og forsoning og framtidig utvikling på Sri Lanka. For det andre må vi støtte politiske prosesser for å styrke menneskerettighetene. Det er helt legitimt for myndighetene i enhver stat å bekjempe terrorisme, men det må skje med klokskap og på rettsstatens premisser. På Sri Lanka er det nå behov for å oppheve de mest rigorøse lovbestemmelsene i Prevention of Terrorism Act. Vi må framskynde etableringen av uavhengige administrative mekanismer til vern om menneskerettighetene. De om lag 10 000 tamilene som sitter i varetekt, må få adgang for familie og fullt rettsvern. For det tredje trengs et rettsoppgjør. Alvorlige krigsforbrytelser, ikke minst forbrytelser mot menneskeheten, må ikke kunne passere upåtalt. Det er ikke alltid lett å kombinere et slikt rettsoppgjør med forsoningsarbeid mellom partene, men begge deler er nødvendig. Som interpellanten påpekte, kom FNs ekspertpanel i mars med alvorlige anklager om krigsforbrytelser – anklagene gjelder begge parter, både LTTE og myndighetene på Sri Lanka. Det er viktig at Norge bidrar til at et slikt rettsoppgjør og en slik oppfølging av dette ekspertpanelet faktisk finner sted. For det fjerde har vi en mulighet til å bidra til forsoning i møtet med singalesere og tamiler som bor i Norge, som flere har vært inne på i debatten. I vårt land må folk kunne leve godt sammen uavhengig av etnisk bakgrunn. De fleste som har kommet fra Sri Lanka og bosatt seg i Norge, er tamiler. De har på en imponerende måte vist vilje og evne til å skaffe seg utdanning, komme i arbeid og bidra i det samfunnet de lever i. Vi kan også ta opp deres forhold og få garanti for at de får adgang til å besøke familie og venner på Sri Lanka uten å bli utsatt for trakassering. Jeg tror det utenriksministeren skisserte som to hovedspor i den norske veien videre: en tett dialog med srilankiske myndigheter og en minst like tett dialog med likesinnede land som er opptatt av å presse på for et rett oppgjør – en forsoning og en fredelig utvikling for dette landet – er veien å gå, og det har Kristelig Folkepartis fulle støtte.