trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2001-12-07:
Jeg skal ikke bidra til å starte en ny debatt, men vil gjerne understreke det som både miljøvernministeren og olje- og energiministeren har sagt i forhold til Skogn. La det være helt klart at verken Regjeringen eller Stortinget legger noen hindringer i veien for at man kan bygge ut hvis man ønsker det, og hvis man er villig til å ta den risiko som rent økonomisk er koblet opp til dette. I utgangspunktet skulle gasskraftverket i Skogn være et kommersielt gasskraftverk og ikke være avhengig av subsidier for å komme i gang. Men Regjeringen har sagt at de miljømessige elementer i dette, f.eks. grenrør, skal man kunne vurdere i en helhetlig sammenheng, knyttet til gassmeldingen. Realiteten for Skogn er at man ikke forutså at prisene kunne endre seg etter at GFU opphørte å eksistere. Og man har ikke evnet å få fram en god nok avtale med Stat-kraft, sett med deres øyne. Der ligger clouet. Men dette er Skogn og Industrikraft Midt-Norges selvstendige ansvar, ikke departementets. Når det gjelder Hydro på Herøya i Porsgrunn og dette senteret, vil jeg understreke at jeg er særdeles enig i det som både Sylvia Brustad og andre har sagt. Det er flere i denne salen som støtter Grenland, men vi gjør det på litt ulike måter. Grunnen til at vi har vært tilbakeholdne i forhold til det forslaget som Arbeiderpartiet har fremmet, er at det går litt lenger enn til bare å gjelde en lokalisering. De trekker opp en del viktige forutsetninger for hva dette selskapet skal jobbe med, og hvordan det skal jobbe. Det mandatet er ikke utredet. Det har ikke Stortinget fullmakt til å jobbe i forhold til, fordi vi ikke har noe beslutningsgrunnlag for det. Når Sylvia Brustad har varslet at hun ønsker å gjøre dette om til et oversendelsesforslag, tror jeg det er et fornuftig valg. Jeg melder herved at det forslaget som foreligger fra to av regjeringspartiene på dette punkt, vil vi anmode om at også gjøres om til et oversendelsesforslag. Så vil jeg som komiteens leder avrunde – uten å bidra til mer debatt i dag – med å takke alle for å ha bidratt til en god, saklig og ordentlig debatt. Jeg takker Arbeiderpartiet for konstruktive bidrag til å få i land et offensivt miljøbudsjett. SV har spilt sin rolle som et nødvendig korrektiv ikke bare til Regjeringen, men også til alle oss andre. Vi har forsvart Regjeringens politikk etter beste evne, og – i all beskjedenhet – det er det alle mulige gode grunner for å gjøre.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2001-12-07:
Som representanten Rahm er vel kjend med, er det for tida mange mørke skyer i Telemark, og spesielt i Grenland. Norsk Hydro har vedteke å leggje ned magnesiumfabrikken på Herøya i Porsgrunn, og denne nedlegginga kjem altså på toppen av mange tidlegare store rasjonaliseringsprosessar innafor prosessindustrien. Industrien i Grenland står framfor store utfordringar, men òg moglegheiter. Eit av tiltaka er å utvikle teknologi for bruk av naturgass i industrien på ein miljøvenleg måte. I Grenland er det allereie eit miljø som ein kan byggje vidare på. Både kompetanse, forskingsmiljø, råstofftilgang og eit internasjonalt miljø er på plass. Ei moglegheit me har for å utvikle og behalde arbeidsplassar i industrien, er å få gass til Grenland. I innstillinga frå komiteen er utvikling av teknologi på naturgass omtalt, men eg stussar ved at Kristeleg Folkeparti med representanten Rahm i spissen avgrensar seg til ein kort og uforpliktande merknad og ikkje vil vere med på å støtte Arbeidarpartiets forslag om å opprette eit innovasjonsselskap. Mitt spørsmål til representanten blir da: Kva er årsaka til at representanten Rahm ikkje vil bruke denne moglegheita til å gje Grenlandsregionen eit positivt signal om å vidareutvikle industrien i Grenland? Eit slikt vedtak i dag ville ha snudd all pessimisme til optimisme, og eg stiller meg berre undrande til at ikkje representanten Rahm allereie i dag kan vere med på å støtte eit slikt forslag.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2001-12-07:
Jeg har med interesse lyttet til representanten Rahms innlegg, og registrerer med forbauselse at rammevilkårene for vår kanskje viktigste næring, nemlig oljenæringen, ikke hadde noen som helst oppmerksomhet fra hans side. Men jeg burde vel ikke være særlig overrasket, med den forrige Bondevik-regjeringen friskt i minne, som faktisk brukte kabinettsspørsmål for å tvinge gjennom en kraftig økning av CO2-avgiftene på norsk sokkel, og som følge av dette forverret situasjonen for denne næringen. Og nå ser vi det igjen. Regjeringen og Kristelig Folkeparti fokuserer ensidig på produksjonsbegrensninger på sokkelen for å påvirke oljeprisen, istedenfor å gjøre noe med rammebetingelsene. Jeg vil derfor spørre: Er ikke representanten Rahm opptatt av å gjøre vår oljeindustri mer robust for svingningene i oljeprisen? Og er representanten Rahm og Kristelig Folkeparti komfortabel med en situasjon der Norge bidrar til å øke oljeprisen, som nettopp rammer de svakeste økonomiene i disse tider, for så i neste omgang å gi dem smuler fra de rikes bord i form av økt norsk u-hjelp? Dette må jo være dobbeltmoral.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2001-12-07:
Fremskrittspartiet fremmet i starten av forrige stortingsperiode et Dokument nr. 8-forslag der vi bad Regjeringen legge forholdene til rette for et gasskraftverk i Skogn i Nord-Trøndelag. Høyre støttet ikke dette forslaget, men hevdet da – og senere, og Onarheim har for så vidt bekreftet dette i dag – at de så positivt på dette prosjektet og andre lignende prosjekter. Nå virker det imidlertid som om det er litt forskjell på liv og lære i Høyre i forhold til det vi leser i innstillingen, og det som blir sagt fra denne talerstol. Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet sier i fellesmerknader at vi har forstått det slik at Sem-erklæringen åpner for at staten skal kunne bidra til å dekke merkostnadene på grunn av økt kapasitet i røret til Skogn. Årsaken til disse kapasitetsutvidelsene er planlagte industriprosjekter i regionen Orkanger–Verdal. Mitt spørsmålet er: Hva er årsaken til at Høyre nå ikke er med på denne positive fortolkningen? Har en totalt skiftet politikk på dette området? Og videre: Hvorfor vil Høyre i dag stemme mot at en åpner for privat kapital i Statkraft, og i tillegg stemme mot å selge ut den forretningsmessige delen av Statens kartverk? Dette var forslag Høyre og Fremskrittspartiet stod sammen om tidligere, før Høyre kom i regjering.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2001-12-07:
Etter vår mening er det forskjell på miljøpolitikk og miljøhysteri. Vi har mange ganger fra denne talerstol gitt uttrykk for vårt syn på FNs klimapanel, og sagt klart fra at vi fester ikke lit til det som de har konkludert med. Selv blant de forskerne som aksepterer det som FNs klimapanel har kommet med, sies det også klart at konsekvensen av dette er veldig uklar. Noen snakker om ganske små konsekvenser, noen snakker om veldig store konsekvenser. Men nå registrerer vi etter siste møtet i Marrakech at hele Kyoto-avtalen begynner å nærme seg mer og mer en ren handelsavtale, som enkelte land nyter veldig godt av, og de står veldig hardt på å få dette gjennom.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2001-12-07:
For å ta det første først, dette med fri konkurranse mellom energikilder. Det er riktig som representanten Meling sier, at vi har gått inn for å øke posten til infrastruktur. Vi må huske på at i mange år har det offentlige bidratt med infrastruktur når det gjelder el. Alle har en ledningsstump som går inn til huset sitt. Nå vet jeg ikke om vi skal ha en målsetting om at alle skal ha en gassledning inn til huset sitt, men dette går på infrastrukturen og ikke på energikildene. Det må være helt klart. Så til dette med kalking av vassdrag som har vært en prioritert sak for Fremskrittspartiet i mange år. Vi har, som det helt riktig ble hevdet, økt den posten til 120 mill. kr. Og så får jeg spørsmål om frivillige organisasjoner, som vi selvfølgelig kutter på, som er helt riktig. Når det gjelder de frivillige organisasjoner, har jeg lyst til å se litt på den engelske betegnelsen av frivillige organisasjoner – «non-governmental organizations». I Norge har vi det slik at de såkalte «non-governmental organizations» nærmest blir kjøpt og betalt av det offentlige, og da blir de ikke «non-governmental organizations». De blir jo «governmental organizations», og derfor kutter vi så kraftig her.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2001-12-07:
Jeg må nok gjenta det jeg sa i mitt svar på den forrige replikken. Når det gjelder subsidiering, subsidierer vi ikke energiproduksjon, men vi er med og hjelper til med utbygging av infrastruktur. Det må nå etter hvert være klart i denne salen. Så er representanten Vaggen Malvik bekymret over at en stor andel av vår energibruk er elektrisk strøm. Jeg hadde nær sagt: «So what?» Det er jo den reneste og fineste formen for energi vi har. Hvorfor i all verden skal ikke nordmenn, norske borgere og norsk industri få nyte godt av de enorme ressursene vi har, nettopp for å kompensere for at vi bor i et kaldt land?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2001-12-07:
Det skal noen andre gjøre.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2001-12-07:
I Dagens Næringsliv fra i går kunne man lese følgende: «Statkraft rykker frem mot monopol.» Ifølge avisen vil Statkraft direkte og indirekte få kontroll med over halvparten av norsk kraftproduksjon dersom de siste planer om oppkjøp i Trøndelag går gjennom. Fremskrittspartiet har tidligere flere ganger advart mot denne utviklingen, som er klart konkurransehemmende og til sjuende og sist vil gå ut over strømkundene. Stortingsflertallet, som bestod av Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, partier som ikke lenger har flertall i denne sal, vedtok i vår å tilføre Statkraft i alt 16 milliarder kr i form av kapital og økte låne- og garantirammer. To av de nåværende regjeringspartiene, Høyre og Venstre, stod sammen med Fremskrittspartiet og delte vår bekymring for utviklingen, og statsrådens eget parti gikk inn for et lavere beløp. Jeg utfordret statsråden på disse spørsmålene i muntlig spørretime for noen uker siden, uten at han delte vår og strømkundenes bekymring over utviklingen. Jeg vil derfor spørre ham om han nå, etter den siste dramatiske utviklingen, har sett lyset – bokstavelig talt – og vil vurdere å gripe inn overfor Statkraft og sørge for at de tar sine eventuelle ekspansjoner utenfor Norge, slik at vi slipper denne uheldige konkurranse- og monopolsituasjonen. For jeg regner selvfølgelig med at han er enig med sin statsrådkollega Victor Norman, som i dagens utgave av nevnte avis sier at vi skal ha et fungerende konkurransemarked på kraftsektoren.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-07:
Eg trur ein skal vera forsiktig med å angripa denne Regjeringa for vilkåra for oljeindustrien. For dessverre har også denne regjeringa vist at er det noko dei set høgt, så er det vilkåra til den industrien. Og då tenkjer eg ikkje minst på Snøhvit-feltet, der ein faktisk går inn og subsidierer selskapa som skal byggja ut der, med fleire milliardar kroner. Ein tar rett og slett av skattebetalarane sine inntekter og deler ut til industrien. Så akkurat der skal ein vera forsiktig med å kritisera denne regjeringa for at den ikkje gjer nok for oljeindustrien. Her er det òg eit lite tilleggspoeng, og det er det eg gjerne vil spørja Rahm om. Den 9. mars 2000 gjekk sentrumsregjeringa av fordi den ikkje ønskte å svekkja forureiningslova, den ønskte ikkje at det skulle bli bygt gasskraftverk i Noreg. Den 1. mars neste år skal denne regjeringa sørgja for at det kjem på plass ein utbyggingsplan for Snøhvit som inkluderer eit gasskraftverk som slepp ut nærmare ein million tonn CO2. Og det er her spørsmålet mitt kjem inn: Korleis kan det ha seg at ein nå, på så kort tid som Kristeleg Folkeparti har brukt på å endra standpunkt, i forhold til Snøhvit faktisk går inn for å byggja ut gasskraft, som altså forureinar sterkt? Er det slik å forstå at dette ikkje aukar utsleppa i Noreg? Er det derfor ein går inn for det? Det var argumentasjonen sist. Og til slutt kulturminnefond, som representanten var inne på. Representanten seier til Aftenposten at det må etablerast i 2003. Kvifor i alle dagar støttar han ikkje SVs forslag om dette?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-07:
Representanten Onarheim sa i eit tidlegare replikkordskifte at han var opptatt av sine barn og barnebarn. Dersom han ikkje tar omsyn til Framstegspartiet og Arbeidarpartiet sitt hardkjør for meir forureining, vil han i sterkare grad ta omsyn til sine barn og barnebarn. Då vil han føra ein miljøpolitikk som er i samsvar med det barn og barnebarn treng, ikkje det som kortsiktig gjev utteljing blant ein del veljarar. Det rår eg representanten til å fortsetja med. Så vil eg likevel peika på eit problem som Sem-erklæringa legg grunnlag for. Det vil nemleg koma 0,9 millionar tonn CO2-utslepp som følgje av utbygginga av Snøhvit, berre frå gasskraftverket. Miljøvernministeren seier at Noreg skal vera offensiv når det gjeld å gjera noko nasjonalt i forhold til klimapolitikken. Dermed får Høgre og Onarheim eit problem, for i forhold til klimameldinga startar dei nemleg med ei høg rekning – kva det vil kosta å sleppa ut CO2. Dermed er spørsmålet til representanten Onarheim: Kven skal då betala for dei auka utsleppa som dette gasskraftverket på Snøhvit vil føra med seg? Er det bilistane, eller er det industrien? For det blir ei rekning. Til slutt: Det forundrar meg at Onarheim kjem inn på helse, miljø og tryggleik i Nordsjøen, samtidig som Samarbeidsregjeringa ikkje stør eit forslag om å styrkja kontrollen og tilsynsfunksjonane, men det kan jo bety at han har skifta meining.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-07:
Dette er ikkje meint som skuldingar eller som uttrykk for at eg ønskjer å skjella ut Arbeidarpartiet, som representanten Konglevoll sa. Eg berre konstaterer at dei premissane som blei lagde i forhandlingane om statsbudsjettet, der Samarbeidsregjeringa, eller Bondevik II, forsøkte å tekkjast Framstegspartiet gjennom å kutta i Kartverket, aksepterte Arbeidarpartiet i neste runde. Og eg synest ein gjorde det for knappar og glansbilete, som me seier i Stavanger, altså for veldig lite. Dersom SV skulle ha gått inn i eit kompromiss med Samarbeidsregjeringa om Miljøverndepartementet sitt budsjett, vil eg tru at me skulle ha kunna flytta ein god del meir pengar enn det som blei gjort. Likevel meiner eg at ein då måtte ha gått inn og sett på kva ein skulle ha kutta i. Det er det me i SV gjer, bl.a. i Olje- og energidepartementets budsjett; me kuttar ein del i drifta der me meiner det er forsvarleg, og der me veit at det er mogleg å gjera det i samarbeid med fagrørsla. Svaret på dette er altså kort og greitt: SV er sjølvsagt opptatt av å koma i posisjon for å få ein skikkeleg miljøpolitikk. Me er ikkje opptatt av å vera med i eit budsjett utan at me får den politikken realisert.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-07:
Eg lurte ei stund på om Framstegspartiet hadde slutta seg til problemstillinga knytt til klimaavtalen etter at ein hadde følgt forhandlingane på nært hald i Marrakech, men det kom ikkje tydeleg fram om ein hadde gjort det – i alle fall ikkje i dette innlegget. Så eg held framleis dette spørsmålet ope. Når det gjeld Sellafield, er det klart at bl.a. Høgre sin miljøvernminister har vore med og sytt for å få heva den saka opp nasjonalt og internasjonalt. Det set ikkje minst SV pris på, for det er ei sak me sjølve har jobba med i tiår, òg knytt til Halden, noko miljøvernministeren sikkert vil koma inn på. For SV sin del er me veldig opptekne av å ha eit internasjonalt regelverk når det gjeld miljø. Det er heilt riktig. Derfor har me Den internasjonale havrettsdomstol. Me jobbar òg for at FN skal kunna etablera system når det gjeld miljø- og miljøforureining – absolutt eit viktig poeng. Det grepet som Framstegspartiet har, kan vera eit grep, men eg trur det beste grepet er å ha Noreg inn under FN, som eg ser at bl.a. miljøvernministeren jobbar med i desse dagar.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-07:
Det er tydeleg at representanten Ljones synest at SV sin kritikk mot Samarbeidsregjeringa blei litt sterk. Men når ein sit i regjering, må ein nok dessverre finna seg i at det er andre som meiner at dei har ein betre miljøpolitikk og klimapolitikk enn det som er mogleg for denne regjeringa å få fram. Det må det vera lov å påpeika. Då må eg berre innrømma at dersom ein skal ha ein skikkeleg klimapolitikk, startar ein ikkje med å byggja ut Snøhvit, med å byggja eit sterkt forureinande gasskraftverk som slepp ut 0,9 mill. tonn CO2. Eg kan ikkje skrøyta av det. Eg må peika på at det var noko som Kristeleg Folkeparti for veldig kort tid sidan var imot. At ein så i samarbeid med Høgre forhandlar seg fram til å byggja dette, er Kristeleg Folkeparti sitt ansvar og ikkje SV sitt. Så må eg få lov til å seia at når det blir sagt at det blir plussa på 100 mill. kr, er det mogleg at det er rett i forhold til eit eller anna budsjett ein eller annan gong, men det som skjedde nå, var at Miljøverndepartementet fekk plussa på 6 mill. kr, bl.a. til kalking, i forhold til Stoltenberg-regjeringa sitt forslag. Altså var det ei mengd tiltak, som Kristeleg Folkeparti og SV kanskje kunne ha blitt einige om var viktige når Kristeleg Folkeparti ikkje sat i regjering, som ikkje blei prioriterte – bl.a. i Hordaland, der eit viktig industrikulturminne i Tyssedal altså ikkje får dei pengane dei treng for å sørgja for ei skikkeleg rehabilitering. Eg kunne nemnt kalking, eg kunne nemnt satsing på Lokal Agenda 21 og på frivillige organisasjonar. Ei mengd tiltak får ikkje ei tilfredsstillande oppfølging. – Men kom igjen, neste runde!
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-07:
Eg synest det er kjekt å høyra at Senterpartiet nå er veldig tydelege når det gjeld statleg eigarskap. Det var òg mi erfaring ved slutten av førre periode at dei var tydelege på det, men det var det ikkje alltid like lett å forstå då dei var i posisjon, f.eks. i forhold til Statoil. Eg forstår det slik at Senterpartiet nå er veldig tydelege på at dei ønskjer eit sterkt offentleg eigarskap, og at det som skjer med Kartverket – Senterpartiet si holdning der – er Senterpartiet sin ideologiske profil når det gjeld desse spørsmåla framover. Me er jo klar over at for SV er det miljøpolitikken som ligg hjartet nærast, men for Senterpartiet har ein inntrykk av at det er grunneigarane som er kjernesaka. Så mitt spørsmål til Senterpartiet er då knytt til barskogvern. SV ønskjer ei like stor satsing på dette som ein har i Sverige og Finland, dvs. at me må auka vernet med ein del prosent. Spørsmålet mitt er: Kva meiner Senterpartiet om ein auke av barskogvernet? La meg òg hengja på dette med at folk skal ha tilgang til fri natur i forhold til allemannsretten. Blir det ikkje ein konflikt om ein berre skal ha grunneigarane i hjartet og ikkje tenkja på folk flest? Til slutt: Ulv er noko som Stortinget stadig diskuterer. Av merknaden til Senterpartiet kan det sjå ut som dei ønskjer at dei få ulvane me har, skal skytast omgåande. Kva er Senterpartiet sin politikk når det gjeld ulv og ulveforvaltning?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-07:
Det er for så vidt noko me har diskutert tidlegare som eg ønskjer å utfordra Venstre på, nemleg det at Venstre var med i Bondevik I og trakk seg frå regjeringa då ho gjekk av fordi Høgre og Arbeidarpartiet pressa fram ei løysing som gjorde at det kunne byggjast sterkt forureinande gasskraftverk. Nå viser det seg at Venstre, som nå sit i regjering – nokon har gjerne gløymt det – er med på eit løp som betyr at dei vil vera med og statssubsidiera eit gasskraftverk som slepper ut 0,9 mill. tonn CO2. Samtidig vil Venstre vera med på å byggja ut Snøhvit i eit sårbart område for bl.a. fisket. I valkampen hørte me ein del om Venstre som miljøparti. Eg må jo seia at det miljøalibiet blir temmeleg ruste når dei nå er med på det dei er med på i denne regjeringa. Så spørsmålet til Venstre er: Er det nå blitt god miljøpolitikk å byggja eit sterkt forureinande gasskraftverk som slepper ut 0,9 millionar tonn CO2? Siste spørsmålet går på Aksjon Jærvassdraget. Venstre har stått på for at dette dugnadsprosjektet skal få dei nøvendige midlane i eitt år til. Venstre kuttar nå dette. Har representanten ei god grunngjeving for det?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-07:
Statsråden etterlyste rausheit frå Stortinget i innlegget sitt. Då blei eg litt forundra. For er det noko SV nettopp har lagt vekt på, er det å vera raus i dei kommentarane som me har gjeve i forhold til miljøvernministerens aktivitet. Rett nok har den aktiviteten vore spesielt høg utanlands, men det har blitt sagt frå SV si side at innsatsen har vore bra. Dermed har dette partiet vore raust, slik som statsråden etterlyser. Ein får høyra om det galdt andre enn SV dette her. Mellom anna i forhold til innsatsen i Marrakech, ikkje minst, i forhold til det statsråden har svart når det gjeld skog, og i forhold til at han faktisk klarar å distansera seg frå dei råaste når det gjeld kjøret for bruk av gass på land og når det gjeld bygging av gasskraftverk, synest eg han har klart å halda den profilen. Det er positivt. Men statsråden må òg tola å bli utfordra på ein del område utan å hengja med leppa! For det er nemleg slik at sjølv om det kan sjå bra ut, er det ein del som ikkje stemmer. Mi hovudutfordring til statsråden blir då: Er det slik å forstå at om han skulle starta med blanke ark når det gjeld klimameldinga, ville han då hatt det sterkt forureinande gasskraftverket i høve til Snøhvit? Er det ein fordel for statsråden å ha det når han skriv klimameldinga si? Heilt til slutt om kulturminnefond. Er statsråden einig i Rahms vurdering, at dette bør vera oppe og gå innan 1.1.2003?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-12-07:
Jeg velger å tolke representanten Onarheim dit hen at hvis Regjeringa kommer med et forslag om å legge det til Grenland, vil Høyre stemme for det forslaget. Det interessante blir da hva Regjeringa har tenkt å foreslå. Det får vi spørre statsråden om litt senere. Når jeg i dag fra talerstolen på vegne av Arbeiderpartiet har uttrykt undring over – det har vi også gitt uttrykk for i innstillinga – at vi synes det er merkelig at ikke flere kan være for forslaget i dag, er det fordi at når det gjelder bruken av naturgass, som det er et kjempepotensial for å gjøre mer ut av innenlands, og ikke bare eksportere, har det nå gjennom lang tid vært gjort et grundig forarbeid i samarbeid med partene i arbeidslivet, ikke minst i Grenland-området. Vi vet alle sammen at i Grenland finnes Norges største industrikonsentrasjon. Vi vet at der er det mye kunnskap og kompetanse. Vi vet også at Grenland nå er i en spesiell situasjon. Vi vet at deler av industrien vår er i en vanskelig situasjon. Da er det desto viktigere at vi greier å satse på framtidsrettede løsninger. Jeg mener at det haster med å få fattet vedtak for å få denne prosessen i gang. Da er det med undring jeg ser at regjeringspartiene velger å avvente gassmeldinga. Jeg mener at det her er gjort et så grundig arbeid, gjennom så lang tid, at det ikke bør herske noen tvil om at et slikt selskap bør opprettes, og at det bør legges til Grenland. Men som sagt: Jeg håper det Onarheim nå sa, betyr at Høyre også er for at det bør opprettes et slikt selskap i Grenland.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-12-07:
Jeg tror jeg ville ha vært litt varsom med å stille spørsmål ved om kart og terreng stemmer i forhold til Arbeiderpartiet hvis jeg hadde representert Fremskrittspartiet, og særlig hvis jeg hadde representert det Fremskrittspartiet som har sørget for at det er regjeringspartienes ramme til budsjett som blir vedtatt og ikke Arbeiderpartiets budsjett. For denne saken når det gjelder Kartverket, hadde nemlig vært løst hvis Fremskrittspartiet hadde stemt for den ramme som Stoltenberg-regjeringen foreslo, som da var høyere, og vi kunne unngått kuttet i bevilgningene til Kartverket. Jeg er selvfølgelig like bekymret som Fremskrittspartiet for det kuttet som nå skjer i forhold til Kartverket. Vi er ikke noe glad for det, og det er bakgrunnen for at vi ber om at Regjeringa må komme tilbake med en skikkelig gjennomgang av dette i revidert nasjonalbudsjett, og at vi bør få en egen stortingsmelding om dette. Men vi har altså valgt å forholde oss til den rammen som Fremskrittspartiet har sørget for at ble lavere enn vi ønsket, og prøve å få til en politikk innenfor det området. Og vi har ikke funnet andre områder på miljøbudsjettet hvor vi ville kutte så mye penger som Fremskrittspartiet med letthet gjør på områder som vil føre til at vi får dårligere miljøvernarbeid rundt omkring i landet vårt. Det er det som er forskjellen. Men, som sagt, kart og terreng hadde stemt bedre hvis Fremskrittspartiet hadde stemt for Stoltenberg-regjeringens budsjettforslag.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-12-07:
Om dette prosjektet vil se dagens lys eller ei, er det opp til denne salen å bestemme. Jeg er ikke overrasket over SVs holdning i denne saken. Den er heller ikke ny, men jeg tar avstand fra de beskrivelser som her ble gitt av hva vi står for, og hva vi går for. Det vi opplever, er at det er et behov for å utnytte gassen. Det gjelder også i Midt-Norge. Jeg må også si at jeg synes det er fornuftig det råd som Olav Akselsen har gitt til Regjeringa om å ta en prat med Statoil i forhold til pris. Jeg mener også at vi som har ansvaret for hvordan dette til sjuende og sist skal bli seende ut, bør ta stilling til om vi mener at dette skal bli en realitet eller ikke bli en realitet. Hvis vi mener at det er viktig å få utnyttet gassen også i den delen av landet, ja så tror vi fra Arbeiderpartiets side – og det mener også Fremskrittspartiet – at det er behov for statlig medfinansiering. Det vi nå opplever, er at det er skapt uklarhet om dette etter at den nye regjeringa tiltrådte. Dette er noe som fagbevegelsen i disse fylkene og i Norge for øvrig støtter. Næringslivets Hovedorganisasjon støtter det, og det har vært et bredt politisk engasjement omkring dette over lang tid. Vi mener det er uheldig at det nå, etter den nye regjeringas tiltreden, er blitt skapt usikkerhet om et slikt viktig prosjekt. Det er selvfølgelig helt umulig for oss gjennom en budsjettinnstilling å ta stilling til hvor mye penger som skal inn. Det krever jo en seriøs behandling der Regjeringa må komme til Stortinget med et forslag, og vi kan selvfølgelig ikke vedta det gjennom forslag eller merknader i innstillinga. Men jeg synes det er underlig at regjeringspartiene også på dette området er defensive, viser til en gassmelding og ikke er villig til å gi noen positive signaler på dette området.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-12-07:
Jeg har lært meg at når man skal regne, er det en fordel å sammenlikne likt med likt. Jeg syns det regnestykket som miljøvernministeren her presenterte, blir noe underlig når han hevder at de hadde 100 mill. kr mer enn oss til miljøvern. For det første baserte den nye regjeringa seg på nye anslag som gjorde handlingsrommet større. Det er én forklaring. Men miljøvernministeren kan ikke skrive eller snakke seg bort fra det faktum at den ramma som Miljøverndepartementet fikk stilt til disposisjon etter den vedtatte innstillinga mellom Fremskrittspartiet og regjeringspartiene her i huset, var betydelige lavere enn det regjeringa Stoltenberg la opp til på Miljøverndepartementets budsjett. Så blir altså statsråden kraftig provosert over at Klungland antyder at én ting er å si masse fint om miljøet i media, det er bra, men at det er handling som teller. Og så trekker miljøvernministeren inn her som et eksempel at han nå har ment at når det gjelder skogen i forhold til klima, skal den norske skogen holdes utenom. Jeg vil bare minne om at miljøvernministeren her fra denne talerstolen i sin redegjørelse om klima ikke sa ett ord om det før representanten Brustad utfordret ham på det, hvor han så bekreftet det. Da syns jeg også at den rausheten bør gå begge veier. Så har jeg lyst til å si: Hvis vi skal lykkes i miljøpolitikken – og det håper og tror jeg, og jeg tror også at det er grunnlag for enighet mellom Arbeiderpartiet og Regjeringa om mye – er vi avhengig av at mange bidrar. Vi er avhengig av at vi får et større engasjement, større forståelse på lokalplan i nærmiljøene for at dette skal lykkes. Jeg har registrert at kommunalministeren nå har gitt signaler om at prosessen som Stoltenberg-regjeringa la opp til om å delegere mer makt og myndighet, spesielt innenfor miljøvern, nå er lagt på is. Det mener jeg er meget beklagelig. Mitt spørsmål til miljøvernministeren blir da som følger: Hvordan har miljøvernministeren tenkt å sikre at vi får et større engasjement lokalt ved bl.a. å delegere mer makt og myndighet også til kommunene? Og hva er kjøreplanen for å følge opp det som regjeringa Stoltenberg foreslo i oppgavemeldinga, og som et stortingsflertall faktisk har sluttet seg til? For det kan ikke være slik at en regjering plutselig kan legge et stortingsvedtak til side og derved legge prosesser på is. Er også miljøvernministeren enig i at for å lykkes i miljøpolitikken er vi avhengig av at det er mange rundt omkring i kommunene som er opptatt av dette?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-12-07:
Vi har, som statsråden også var inne på, i Norge produsert naturgass for eksport i 24 år, og vi har etter hvert vokst til å bli den tredje største produsenten av naturgass i Europa. Samtidig er vi den største eksportøren av gass utenom Russland. Det virker som om det er ganske bred enighet mellom Arbeiderpartiet og regjeringspartiene om at det er et potensial for økt verdiskaping. Og kanskje særlig nå, når deler av industrien vakler, bør vi ta sikte på å anvende en viss mengde tonn av naturgassen innenlands, og det er noe som etter Arbeiderpartiets mening bør skje rimelig raskt. Vi skiller imidlertid lag når det gjelder Arbeiderpartiets forslag om et selskap for å styrke innovasjon og utvikling av miljøvennlig teknologi, som vi mener bør ha fire satsingsområder: etablering av et pilotanlegg for forurensingsfrie gasskraftverk innen 2005, naturgass som bru til framtidige hydrogensamfunn, teknologiutvikling og utvikling av moderne infrastruktur. Vi foreslår at dette legges til Grenland, og jeg stiller meg litt undrende til at regjeringspartiene i denne omgangen ikke vil stemme for det forslaget. Når vi ønsker å legge det til Grenland, er det jo fordi det der er en sterk industrikonsentrasjon, det er stor kompetanse, det kan bidra til å fornye og opprettholde et industrimiljø som i dag er i vansker, og det er råstofftilgang mv. Jeg har imidlertid hørt i debatten at både representanten Onarheim og i og for seg Rahm har sagt at hvis Regjeringa kommer tilbake med et forslag om Grenland, så skal ikke representantene motsette seg det – hvis jeg har forstått det riktig. Jeg håper også at representantene jobber for at det faktisk kommer til Grenland. Men mitt spørsmål er: Hva mener egentlig statsråden om Arbeiderpartiets forslag? For så vidt jeg husker, gav statsråden positive signaler til et slikt selskap i Grenland på en konferanse vi var på i Bergen for kort tid siden. Eller tenker statsråden på å dele opp dette i flere miljøer? Det er noe Arbeiderpartiet vil advare mot, fordi Norge er et lite land, hvor vi trenger sterke miljøer som ikke er spredt på for mange plasser.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-12-07:
Jeg har ingen problemer med å støtte det meste av det Børge Brende legger opp til, enten det gjelder klima, skog eller andre ting. Det har vi sagt ja til. Dessuten har Arbeiderpartiet lagt grunnlaget for flere av disse tingene. Så til Skogn. Det grunnleggende spørsmålet jeg vil utfordre statsråd Børge Brende på, er: Er statsråd Brende og Høyre for eller mot gasskraftverk? Det er det grunnleggende spørsmålet. Her har det vært en stor debatt om ting som det ikke er så veldig stor uenighet om. Og når det gjelder Skogn, er det altså gassrøret vi snakker om. Jeg leser her – og jeg har oppfattet at olje- og energiministeren har bekreftet – at dersom gassrøret går til andre ting enn bare gasskraftverk, åpnes det for å kunne gi statlig støtte til det. Det er dette som diskuteres. Vi har ikke tatt noen stilling til hvor mye det skal være, hvor omfattende det skal være, osv. Jeg opplever at det ikke er noen stor uenighet om dette, men at Regjeringa ønsker å komme tilbake til dette under behandlinga av gassmeldinga her i Stortinget. Spørsmålene til statsråd Brende er: Er Høyre og statsråd Brende for eller mot dette? Støtter statsråden Sem-erklæringa hvis røret går til andre ting enn bare gasskraftverk?
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2001-12-07:
Det er veldig hyggelig at det i en komite kan være så vidt stor enighet om viktige ting i norsk samfunnsliv. Gassvirksomheten som representanten Sylvia Brustad var inne på, er en spennende ting for Norge. Hundreårsperspektivet ligger foran oss. Ikke bare våre barnebarn, men iallfall mine oldebarn, vil helt sikkert fortsatt kunne ha glede av det vi nå beslutter om en miljøvennlig bruk av de gassressursene vi har. Så er vi litt uenige om strandsonene, selv om også regjeringspartiene sier at vi ønsker å sikre strandsonene. Vi ønsker ikke å gå lenger. Men også der er det ganske små forskjeller. Jeg synes det er viktig på denne dag å ikke først og fremst fokusere på det vi er uenige om, men om det vi er enige om. Jeg må ta litt av skylden for at «Grenland» ikke står med store bokstaver i dette dokumentet. Det er ikke fordi jeg ikke synes at Grenland er et veldig godt sted å lokalisere et slikt selskap, men vi har i vår uttalelse sagt at man ønsker å etablere selskap – det er litt ubestemt om det skal være ett, to eller tre – og vi har ment at det er viktig å se dette i sammenheng når gassmeldingen kommer og se hvor det er mest rasjonelt og riktigst å plassere disse, eventuelt, flere selskaper. Men jeg tror det er uomtvistelig slik at når det gjelder Grenland-området, er det veldig mange gode grunner for å legge iallfall ett av disse selskapene dit, fordi man der har kompetanse, man har teknologi, og man trenger å få en ny giv. Så det skal ikke stå på oss hvis man i gassmeldingen kommer frem til dette som et av de gode alternativene.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2001-12-07:
Jeg håper ingen i denne sal er i tvil om mitt engasjement for næringslivsutvikling og industriutvikling. Likevel er det viktig for en ny representant – en førstereisgutt – å se på hva Sem-erklæringen sier om dette. Jeg føler jeg er på trygg grunn når jeg sier, som det står i Sem-erklæringen, at staten er villig til å være med og finansiere rør utover rørledningen til gasskraftverket, altså forgreninger til andre formål. Dette står vi ved. Når jeg i Aftenposten er litt nølende når det gjelder dette, er det fordi vi foreløpig ikke har dette klart – høringsuttalelsene er ikke inne, man har ikke en klar oppfatning av hvordan dette skal gjøres inn til Verdal og Orkanger. Det er viktig å få dette på plass før man kan se på hvilken dimensjonsøkning det er behov for på rørene, som eventuelt staten kan medvirke til. Men det står klart at hvis røret skal gå inn til gasskraftverket alene, vil ikke staten medvirke.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2001-12-07:
Jeg gjentar det jeg i og for seg sa i min forrige svarreplikk. Jeg synes ikke vi har skiftet politikk. Det kan være nyanser. Det er åpenbart i denne sal at når et parti skal samarbeide med to andre partier om en regjeringsdannelse, blir det litt ta og gi. At vi kan ha beveget oss noe i en annen retning enn det representanten Vaksdal ønsker, ser jeg ikke bort fra. Men det som står fast, er at vi har sjekket opp hva man mente da man forhandlet på Sem. Vi føler vi er på trygg grunn i forhold til Sem-erklæringen, at fortolkningen er slik at den dagen det foreligger klare planer for en forgrening inn til annen bruk av naturgass, vil staten kunne vurdere medvirkning. Dette vil det også bli nærmere redegjort for i gassmeldingen. Når det gjelder Statkraft, er det en ganske komplisert sak. Jeg er ikke motstander av at man tenker privatisering, at man tenker at man kan få inn annen kapital i Statkraft, men det har mange sider ved seg, og jeg tror det må utredes veldig grundig før man tar det skrittet. Når det gjelder Kartverket, mener jeg vi får en god mulighet til å se på det når miljøvernministeren kommer tilbake til dette spørsmålet i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Man må se på hele organiseringen, hvor det er viktig å ha staten inne som eier, og hva som eventuelt kan skilles ut og bli en forretningsmessig enhet.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2001-12-07:
Jeg vil minne representanten Langeland på at jeg sa «oldebarn» faktisk, for jeg er så gammel! Men det er viktig å passe på, jeg er enig med representanten Langeland i det. Det er viktig ikke bare å ha noe å leve for, men også å ha noe å leve av i dette landet, og det er viktig at vi tar vare på de naturressursene som vi har. Vi har en plikt på oss, ikke bare i et nasjonalt perspektiv, men også i et internasjonalt perspektiv, til å sørge for at vi kan få dette ut på en ordentlig måte, at vi kan utvinne på en skikkelig måte, og at dette kan bidra til næringsutvikling både i Norge og andre steder. Jeg føler at her er vi i en situasjon hvor vi må tenke to tanker samtidig. Vi er nødt til også å sørge for at vi får en naturlig og god næringsutvikling nasjonalt og internasjonalt. Når det gjelder Snøhvit, gjenstår det å se hvordan den utviklingen vil bli. Det skal altså være en konsekvensvurdering. Vi har sagt at den ikke må forsinkes. Det må ikke være slik at den tar både vinter og vår. Med dagens teknologi er det ikke forurensning, men er utslipp av CO2 som er bekymringsfullt. Jeg er enig i det. Men her er det altså et spørsmål om hvordan man skal klare også å gi de nordlige deler av vårt land noen muligheter til å utvikle seg. Det har vært mye fremme her når det gjelder Skogn og Grenland, og det er viktig, men det er sannelig ikke mindre viktig at det også kan være noen optimistiske toner for dem som bor der oppe i nord, og som trenger å få et push for å bli mer industrialisert, bli mer kommersialisert og kunne se at her er det muligheter også på lang sikt.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2001-12-07:
Det er ikke bare fordi jeg ikke ønsker å forlenge debatten at jeg nå vil forsøke å ta en veldig forsonende linje. Vi har i dag vært litt uenige om hvor ting skal plasseres. Mitt industrihjerte banker egentlig for mange av de forslag som har vært fremmet. Det som er grunnen til at jeg allikevel ikke vil følge helt opp det som Arbeiderpartiet har kommet med, er at jeg føler at slike ting må ses i en sammenheng, og det anmoder jeg departementet om å gjøre, og det kommer man tilbake til i gassmeldingen. Jeg tror vi da kan få veldig mange interessante vinklinger, som delvis kan stimulere til å hjelpe industrimiljøer som i dag trenger drahjelp, og det gjelder også alt det som skal skje rundt kysten, for å se hvor det virkelig kan være gunstig å få en sånn innsprøytning av energi – og med nye muligheter for å gå videre. Så er det også slik at vi må se disse tingene i sammenheng. Vi må være opptatt av miljøet, og vi må være opptatt av verdiskaping. Det er antakelig der Sosialistisk Venstreparti og jeg ikke finner hverandre. Vi må hele tiden sørge for at vi er på offensiven i teknologiutviklingen, se på hvordan vi skal utvikle best mulig teknologi for å kunne bedre miljøet, og også sørge for at vi har en god base for hva vi skal leve av i tiden fremover. Jeg synes at denne debatten har vært ganske avklarende. Jeg synes den har vært ganske bra, fordi vi har fått fokusert på noen områder hvor vi er uenige, men også på mange områder hvor komiteen har en felles oppfatning med hensyn til å bevare miljøet og sørge for verdiskaping.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2001-12-07:
Som politiker har jeg, og sikkert mange med meg, opplevd at kart og terreng ikke stemmer overens. Representanten Brustad var i sitt innlegg inne på situasjonen for Statens kartverk og problemene Regjeringen og Arbeiderpartiet i fellesskap har påført denne bedriften ved å kutte 38 mill. kr. Det merkeligste er, som det framgikk av representanten Brustads innlegg, at det er Fremskrittspartiets skyld at regjeringspartiene og Arbeiderpartiet kutter med 38 mill. kr på Kartverkets budsjett. For Fremskrittspartiet er det helt utenkelig å kutte så mye som det her er snakk om, fordi det vil medføre store problemer for Kartverket. Jeg synes det blir merkelig og uansvarlig at regjeringspartiene og Arbeiderpartiet bruker én bedrift til å ta hele den økonomiske belastningen med å få budsjettet til å gå i hop. Spesielt merkelig blir det når de samme partiene er klar over at dette får så alvorlige konsekvenser at man er helt nødt til å komme tilbake til situasjonen i Kartverket i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Jeg ser med stor bekymring på den raseringen som regjeringspartiene og Arbeiderpartiet her legger opp til. Hvorfor en reduksjon av rammen ikke kan tas over andre poster, er for meg helt ubegripelig. Fremskrittspartiet har alltid vært opptatt av at bedrifter og næringsliv skal ha mest mulig stabile rammebetingelser, også statlige bedrifter. Med et kutt på 38 mill. kr vil det helt klart få konsekvenser i form av nedbemanning for Kartverket og også tap av kompetanse. Hvorfor vil representanten Brustad bare bruke én bedrift som salderingspost for å få budsjettet til å gå i hop, og er Arbeiderpartiet klar over konsekvensene dette medfører med hensyn til nedbemanning og tap av nødvendig kompetanse og produksjon?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2001-12-07:
Egentlig hadde jeg mest lyst til å svare på replikken som Synnøve Konglevoll kom med, men det skal jeg ikke gjøre, i respekt for reglementet. En vesentlig del av unødvendig forurensning i Norge skyldes utslipp fra andre land. SV er ett av mange partier som har vært pådriver for Kyoto-avtalen. SVs begrunnelse har vært at menneskeskapt CO2-utslipp er forurensning, og at det må være et internasjonalt juridisk regelverk med forpliktelser og straff for de land som bryter dette regelverket. At Kyoto-avtalen medfører ulik økonomisk belastning mellom enkelte land, skal jeg la ligge i denne omgang. Våre havområder utsettes for forurensning fra Sellafield som direkte kan ramme eksport av fisk og sjømat, noe som vil ha store økonomiske konsekvenser for Norge. Sellafield-utslippene av technetium er en av de mest skremmende miljøfarene vi står overfor her til lands. Det største problemet med denne typen forurensning er at det nesten ikke er et internasjonalt regelverk, og at det lille regelverket som er, er for svakt. Jeg synes Irlands kamp mot Sellafield-utslippene og manglende gjennomslagskraft synliggjør det på en god måte, der Den internasjonale havrettsdomstol avviser Irlands krav. Etter vårt syn er behovet for å få et juridisk solid regelverk helt åpenbart. Hvorfor vil ikke SV støtte vårt forslag, forslag nr. 12, om opprettelse av en egen internasjonal særdomstol for miljøsaker, underlagt Den internasjonale domstol i Haag?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2001-12-07:
I min replikk skal jeg snakke litt om offentlig vekstnæring, og da tenker jeg ikke på Kartverket, men på frivillige miljøvernorganisasjoner. I dag er det 25 miljøvernorganisasjoner som mottar statlig tilskudd. Et flertall i energi- og miljøkomiteen bestående av Arbeiderpartiet og regjeringspartiene tar nå til orde for å øke rammen for tilskudd til miljøvernorganisasjonene for derved å få flere navngitte organisasjoner med på denne ordningen. Det synes jeg er en merkelig fremgangsmåte, for å si det mildt. Jeg trodde det var mer objektive kriterier som skulle til for å få økonomisk støtte, enn ulike politiske flertall i denne salen. Prinsipielt mener vi i Fremskrittspartiet at det ikke bør være en offentlig oppgave å gi disse organisasjonene økonomisk støtte. Vi ser helt klart behovet for at organisasjonene er økonomisk uavhengig av staten og partigrupperinger, og dermed ikke trenger å ta hensyn til hva som er politisk korrekt, og hva et flertall i denne salen måtte mene til enhver tid. Slik som dagens ordning fungerer, er det store variasjoner i kronebeløpet pr. medlem. Som et eksempel mottar Norges Naturvernforbund med sine 18 000 medlemmer 3 814 000 kr, et snitt på 211 kr pr. medlem. Norges Miljøvernforbund, som har ca. 1 200 medlemmer, mottar 150 000 kr, noe som utgjør 125 kr pr. medlem. Når det blir så store variasjoner pr. medlem, er det ikke til å stikke under stol at noen kan føle seg urettferdig behandlet slik dagens ordning er. Ser statsråden behov for å få mer objektive og mer like kriterier for tilskudd til miljøvernorganisasjonene, slik at det blir likebehandling av disse?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-07:
Jeg vil si noen ord om en sak som jeg vil komme nærmere tilbake til i innlegget mitt, men det er fristende å spørre representanten fra Arbeiderpartiet om hva som ligger bak det enorme engasjementet for naturgassatsingen i Trøndelag som kommer til uttrykk i budsjettet. Det faktum at Arbeiderpartiet har drevet og fortsatt driver et råkjør for å få bygd konvensjonelle, sterkt forurensende gasskraftverk, er ikke noe nytt, men saken ser ut til å nå nye høyder. I komiteen går Arbeiderpartiet sammen med Fremskrittspartiet inn for statlig subsidiering av gassrørledningen til Skogn. De er ikke innstilt på å avvente en grundig og seriøs behandling av landbasert bruk av naturgass i denne salen i forbindelse med stortingsmeldingen departementet har bebudet. Nei da, her haster det, for Industrikraft har allerede bestilt stålet til rørledningen, og nå trenger de statlig bidrag til å betale regningen. Og tidligere olje- og energiminister Olav Akselsen har vært ute i media og rådet Samarbeidsregjeringen til å ta en prat med ledelsen i Statoil for å få en lavere pris på gassen. På bakgrunn av dette er det kanskje rimelig å anta at Akselsen er en av de utvalgte stortingsrepresentantene som har mottatt brev fra Industrikraft med oppfordring om å presse Statoil til å gi Industrikraft en gasspris de mener kan forsvare prosjektet. I Trøndelag har det blitt bygd et gedigent luftslott, og Industrikraft Midt-Norge ser ut til å ha blitt temmelig desperat. Selv om de har fått konsesjon, har de problemer med lønnsomheten, og mitt spørsmål til Arbeiderpartiet er derfor: Hvor langt er dere villig til å gå for å fyre opp under dette luftslottet? Hvor mange offentlige milliarder er Arbeiderpartiet villig til å kaste ut gjennom vinduet i form av både statlige subsidier og regionale næringsmidler til prosjektet som sannsynligvis aldri vil se dagens lys?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-07:
Jeg har lyst å bore litt videre i det representanten Siri A. Meling tok opp, og som jeg ikke synes representanten Vaksdal gav noe videre godt svar på. I budsjettdokumentet har Fremskrittspartiet synliggjort, som det var nevnt, sterke prinsipielle holdninger i forhold til offentlig subsidiering av energiproduksjon. De mener at det skal være fri konkurranse mellom de forskjellige former for energibærere uten noen form for subsidiering, og de vil heller ikke bruke av skattebetalernes penger til andre tiltak som har som målsetting å endre energiforbruket. I den forbindelse er det svært fristende å spørre om hvordan Fremskrittspartiet definerer naturgass. Mener Fremskrittspartiet at naturgass er en energibærer? I så fall er vi svært interessert i å høre nærmere om hvorfor de da under kap. 1825, Naturgass, ønsker å øke bevilgningen til infrastruktur med 20 mill. kr mer enn hva budsjettkameratene, regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, ønsker. I Fremskrittspartiets innledende merknader heter det: «Rapporter og statistikk viser klart at man i Norge ikke har større energiforbruk i husholdninger enn i andre land vi normalt sammenligner oss med.» Dette er jo i og for seg korrekt, men det at andre er like dårlige, er sjelden noen god unnskyldning. Det som skiller oss fra mange andre land, er at en uforholdsmessig stor andel av energiforbruket i husholdningene er direktevirkende elektrisitet. Her ligger vi på en ubestridt førsteplass – ingen over, ingen ved siden. Problemet er naturligvis at dette innebærer en vanvittig sløsing med en verdifull ressurs som kunne ha vært brukt på en mye bedre måte. Jeg vil sammenlikne det å bruke direktevirkende elektrisitet til oppvarming med det å fyre på peisen med mahogny: Man får varme, men det er ikke noen spesielt god bruk av mahogny. Mitt spørsmål er derfor følgende: Ser ikke Fremskrittspartiet behovet for å støtte en omlegging av energiforbruket i retning av mer vannbåren oppvarming? Dette er også infrastruktur. Eller er sannheten at det eneste Fremskrittspartiet er interessert i å bruke skattebetalernes penger på, er å subsidiere forurensende gasskraftverk?