trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-12-10:
Covid-19-pandemien har aktualisert behovet for tilstrekkeleg intensivkapasitet. Noreg har omtrent det same talet på intensivplassar som for ti år sidan. Regional intensivutredning seier bl.a. at behovet for intensivsenger vil auka med 25–30 pst. fram mot 2040, men at det er fleire usikkerheitsfaktorar i denne berekninga. Utgreiinga viser at Noreg i dag har lågare tal for intensivsenger enn land som det er naturleg å samanlikna seg med. I representantforslaget vert det fremja fleire forslag om å auka intensivkapasiteten i Noreg for å vareta beredskapen både i ein normal situasjon og ved framtidige pandemiar og andre helsekriser. Forslaga omhandlar både utdanning og rekruttering av helsepersonell til intensivmedisin, ein nasjonal oversikt og ein forpliktande opptrappingsplan, og ein gjennomgang av finansordning for sjukehus for å sikra intensivkapasitet og sikra at nye sjukehus vert bygde store nok, med areal til å auka intensivkapasiteten, tilgjengeleg informasjon om intensivkapasitet og beredskap, og sikra ei heilskapleg organisering av intensivmedisin i norske sjukehus. Personellmangel vert i dag sett på som ein større mangel enn mangel på utstyr når det gjeld intensivberedskap. I dag vert 40 pst. av ferdige spesialistar i anestesi importert frå utlandet, og det er òg stort behov for vidareutdanning innan intensivsjukepleie. Regjeringspartia og Framstegspartiet står bak fleirtalsforslag om å be regjeringa gjennomgå alle forhold rundt intensivkapasiteten til sjukehusa i etterkant av covid-19-pandemien, herunder også dei private, slik at helsetenesta er forberedt på krisesituasjonar som inneber auka pasienttilstrøyming. For Senterpartiet sin del synest vi at dette er eit veldig defensivt forslag. At regjeringspartia og Framstegspartiet enno ikkje klarar å formulera eit mål om å byggja ut intensivkapasiteten i landet, men berre vil ha ein gjennomgang, er for svakt. Representantforslaget og forslaga der vil få Senterpartiet sin solide støtte. Ingen fagmiljø er i tvil: Intensivkapasitet og beredskap må styrkast. Fagmiljøa er fortvilte over at nye sjukehus vert bygde med for knapt areal, slik at smittevernarbeidet vert vanskeleg. Ein er bekymra for mangel på norsk utdanning av spesialistar. Ein er bekymra for struktur og organisering, manglande statistikk og oversikt over talet på plassar som ein faktisk har. Som kjent måtte jo helseministeren i mai koma tilbake til Stortinget etter å ha feilinformert om kor mange intensivplassar som er tilgjengelege. Senterpartiet støttar altså alle dei framlagte forslaga, og med det tar eg opp dei forslaga som Senterpartiet er ein del av.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-12-10:
Det har vore litt usikkerheit om kor mange intensivplassar vi har i Noreg i ein krisesituasjon. Den 20. mars i år opplyste statsråden at norske sjukehus har 1 200–1 400 intensivplassar i ein krisesituasjon. Så vart det justert ned til 950 etter at fagmiljøa stilte spørsmål ved det reknestykket. I haust uttalte statsministeren den 5. november: «Når det gjelder intensivkapasitet, er det slik at som ekstraordinære tiltak planlegger man for 1 200 intensivplasser(…) (…) Å planleggja for noko er ikkje det same som at ein faktisk kan ha det. Eg vil spørja statsråden, sidan det har vore så mange tal her og usikkerheit om kva ein faktisk meiner, om kor mange intensivplassar det faktisk er i Noreg i dag. Og no er vi i ei krise.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-12-10:
Eg kunne tenkt meg å ha sett den oversikta over kva slags plassar vi da snakkar om, for eg har høyrt gjentatte gonger at statsråden har sagt at dette ikkje er ordinære intensivplassar. Det kan eg òg forstå, men det går jo ei grense for når ein i det heile kan snakka om at det er ein intensivplass, eller ei vanleg, forsterka sjukehusseng. Eg ville ha sett desse planane. Kva slags bemanning er det ein snakkar om, kor dårlege pasientar kan liggja der, og er fagmiljøet med på at dette kan kallast intensivplassar, med den lågare bemanninga som statsråden skisserer? Eg synest likevel at dette er uklart. Vi har spurt om det mange gonger. Kva slags bemanning skal det vera på plassane, kor sjuke pasientar kan liggja der, og kor fort kan dagens helseteneste skalera opp til dei 1 200 plassane som kan planleggjast?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-12-10:
Til siste talar: Vi kom ikkje «slengende» med eit forslag. Dette er ei sak som var sett opp på dagsordenen. Vi har hatt det til gruppebehandling, og vi har vurdert at det òg er ønskjeleg at ein vurderer om ein kan vera fleire enn 50 i ei gravferd. Det ligg faktisk eit djupt engasjement bak dette forslaget, som ein kunne hatt litt respekt for. Så til at Kyrkja ikkje er så opptatt av dette, og at dei er opptatt av å ikkje bryte smittereglane: Sjølvsagt er Kyrkja og alle andre opptatt av det, men her er poenget at ein meiner at ein ikkje treng å utfordra smittevernreglane, fordi når det er store kyrkjer, verker det som ein ulogisk regel. Og vi kan jo finna ut kva Kyrkja sjølv har sagt, i staden for å diskutere det. I Vårt Land 6. november er overskrifta: «- Et uttrykk for liten respekt for kirken»: «At myndighetene går inn for 200 i en kinosal og 50 i en kirke, det henger ikke på greip, sier kirkerådsleder Kristin Gunleiksrud Raaum». Så til poenget frå statsråden om at ein ikkje kan få dette til, fordi at når ein skal syngja i kyrkja, må ein ha veldig lang avstand. Det vert også litt sånn å leita etter problem. Då vi hadde offentleg opning her i Stortinget i haust – det er sånn at vi òg pleier å syngja, men det kunne vi ikkje gjera – så hadde vi solistar på galleriet. Eg tenkjer at opplevinga var like god, om ikkje betre, når vi hadde dei solistane der, og sånt kunne ein òg tenkja seg i kyrkja. Her leiter ein etter problem for å forsvara sine eigne reglar, og eg synest iallfall for min del at det er ulogisk. Så eg står godt inne for at vi stemmer for Framstegspartiets forslag i denne saka, og at vi fremjar vårt eige.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2020-12-10:
Denne saken innebærer endringer i folketrygdloven som betyr at dagens egenandelstak 1 og 2 slås sammen til et felles egenandelstak med en sammenslått frikortordning. En samlet komité mener sammenslåing er fornuftig og støtter lovforslaget. I innstillingen viser komiteen til at departementet understreker at endringen er av teknisk karakter og ikke medfører noen endringer i gjeldende rett med hensyn til hvilke helsetjenester og hvilke godkjente egenandeler som omfattes av det nye, felles utgiftstaket. Det store flertallet av høringsinstansene i departementets egen høring mener også endringene vil gi en enklere og mer rettferdig ordning, men flere har tydelig, også i komiteens budsjetthøring, sagt at en provenynøytral sammenslåing vil kunne slå uheldig ut for mange av dagens frikortbrukere. Eksempelvis skriver Pensjonistforbundet i sitt høringsinnspill til statsbudsjettet at hjelpetrengende grupper settes opp mot hverandre ved at sårbare grupper betaler for fordeler til en annen sårbar gruppe. Pensjonistforbundet er svært opptatt av at brukerbetaling ikke skal virke som et hinder for å oppsøke helsehjelp. Arbeiderpartiet vil uttrykke sterk støtte til det Pensjonistforbundet har framført. Så skal jeg gjøre noe jeg ikke har helt for vane å gjøre, og det er å gi honnør til Fremskrittspartiet, som i budsjettforhandlingen med regjeringspartiene har satt en stopper for økningen i egenandelene, akkurat slik Arbeiderpartiet foreslo i sitt alternative budsjett, med 1 mrd. kr for å sikre at taket forble på 2 460 kr. Det var bare Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet som klarte å avsløre sminkingen fra regjeringa – som om de sykeste skulle ha en fordel. Vi mente det fra første stund var helt feil å gjøre det dyrere å være syk, i særdeleshet under en pandemi. Eksempelvis ville folk med diabetes fått en økning i egenandelen. Pensjonistforbundet mente at kortsiktige økonomiske hensyn ble avgjørende for regjeringa – enig. Men igjen: En samlet komité støtter selve lovendringen, og slik det nå foreligger med redningsaksjonen i budsjettavtalen, mener vi dette blir både enklere og bedre enn dagens ordning.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
Solberg-regjeringen foreslo å slå sammen egenandelstak 1 og 2 til ett egenandelskort. SV er for det, siden det vil hjelpe mange av dem som trenger hjelp aller mest. SV var sterkt imot taket på 3 183 kr, som regjeringen foreslo. Forslaget fra regjeringen var å spare flere hundre millioner kroner. Det er SV imot. Jeg var svært bekymret for hva som kunne skje når regjeringen foreslo å spare penger ved å ta fra de syke. Det bør ikke skje, og jeg vil rose Fremskrittspartiet for at regjeringens forslag har blitt fjernet. Egenandelskortet vil bli mye billigere, og regjeringen skal ikke spare penger på de syke. SV har foreslått å evaluere ordningen på grunn av økningen i pris som regjeringen foreslo, jf. forslag nr. 1 fra SV, som er det eneste forslaget i saken. Når regjeringen har gått bort fra dette, trenger vi ikke vårt forslag. Derfor fremmer jeg det ikke. Kuttene under Solberg-regjeringen har vært dramatiske. Høyrepartiene har kuttet uføretrygd, minstepensjon, uføres barnetillegg, arbeidsavklaringspenger, bostøtte, osv. SV har prioritert over 7 mrd. kr i budsjettet for de fattigste i landet. Det er godt at det ble enighet mellom Fremskrittspartiet og høyreregjeringen om å få billigere egenandelskort, men vi skulle gjerne ønske at de også jobbet for alle de andre gruppene der de har kuttet.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
Regjeringen foreslår – og har Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Senterpartiet på lag – å fjerne retten til brukerstyrt personlig assistanse, BPA, midlertidig til 1. juni 2021. SV er imot å fjerne denne viktige rettigheten. Jeg fremmer derfor forslag nr. 2, som sier at regjeringen umiddelbart må komme tilbake til Stortinget for å sikre retten til BPA og verne paragrafen om særlig tyngende omsorgsarbeid. Økt smittetrykk kan medføre overbelastning av helsetjenesten, spesielt ved sykehusene. Mer smitte og flere alvorlig syke kan kreve endringer av prioriteringene i helsetjenesten, både andre plikter og færre rettigheter for oss. SV er enig i at vi må ha denne loven for å trygge landet vårt, men er uenig i at retten til BPA skal fjernes. BPA er en likestillingsordning for dem som trenger hjelp for å leve et godt og aktivt liv. Mange av brukerne trenger hjelp til å spise, hjelp til å kle på seg og hjelp til å kunne møte venner ute. Min venn Siri trenger BPA hele tiden. Hvis staten bestemmer at Siri ikke kan ha sine BPA-folk på grunn av mer smitte, kan ikke Siri leve hjemme. Da må hun sendes til sykehjem, og sykepleiere og helsefagarbeidere vil måtte bruke mer tid på Siri enn på dem som trenger helsehjelp på grunn av korona. BPA er viktig for dem som trenger det, men også viktig for helsevesenet, siden BPA avlaster helsesektoren. Helseansatte bør kjempe imot pandemien, ikke ta over BPA-ordningen. SV stemmer for å begrense rettigheter under pandemien, men stemmer imot å fjerne retten til BPA og foreslår å verne paragrafen om særlig tyngende omsorgsarbeid.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
Jeg har fått mange meldinger og e-poster fra dem som bruker BPA. Statsråden sa veldig tydelig at de ikke ville fjerne bruken av BPA. Hvis det er helt riktig, hvorfor ville regjeringen fjerne paragrafen om BPA midlertidig?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
Så bra. Nå er jeg litt mer glad, etter at statsråden sa det. Men da er det veldig rart at regjeringen ikke har foreslått å verne denne paragrafen, for nesten alle som jobber med BPA, er ikke helsepersonell. Hvorfor trenger vi å fjerne denne rettigheten? Det bør ikke gå ut over å bruke disse personene, for de bør ikke jobbe på sykehjem eller sykehus og hjelpe folk som er smittet av korona. De bør være sammen med de personene som trenger hjelp. Da kan de også avlaste helsevesenet. Så hvorfor har regjeringen ikke vernet denne paragrafen?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
Det var fint at statsråden snakket om hele loven, men jeg vil ha svar på spørsmålet om denne paragrafen. Jeg husker ikke riktig ordet statsråden brukte, men jeg håper de har lest hele paragrafen. Statsråden skal følge paragrafen. Når Helse- og omsorgsdepartementet og regjeringen foreslår å fjerne noen rettigheter, håper jeg at de har lest den nøye. Jeg vil ha et konkret svar på hvorfor denne paragrafen skal bli midlertidig fjernet.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
I Aftenposten i dag har vi sett hvor galt det kan gå når regjeringen baserer sine smittevernråd på lobbyvirksomhet i stedet for på faglige råd fra FHI og Helsedirektoratet. Utenlandske arbeidere, ansatt i useriøse bedrifter, har fått vide unntak fra karantenebestemmelsene. Det har ført til importsmitte. Vi har nok en gang fått understreket at smittevernreglene er høyst politiske, og vi er derfor glade for at Fremskrittspartiet har fremmet denne saken for Stortinget. Enda bedre hadde det vært om regjeringen hadde gjort det som en norm, og at de også la fram grunnlaget. Nå er vi avhengig av at Aftenposten finleser sms-er mellom rike folk og regjeringsmedlemmene. Vi støtter likevel ikke alle forslagene. SV støtter ikke forslagene om obligatorisk testing av alle, også fra land uten smitte, eller om fritak fra karantene, som Fremskrittspartiet foreslår. SV vil gjerne teste flere, også dem som skal være i karantene, men SV vil prioritere ressursene for dem som er på sykehjem, og for folk som beveger seg rundt og kan smitte andre, framfor dem som skal være i karantene. Vi fremmer i stedet forslag om mer og bedre testing og oppfølging av karantene. Karantene er viktigere enn testing for å stoppe smitten. SV er tydelig på at vi skal ha karantene. SV er imot Fremskrittspartiets forslag om frislipp fra karantene etter to negative tester. Vi er i en pandemi. SV er imot et frislipp, siden vi vet at folk kan få negative testresultater, også hvis de er koronasmittet. Karatene er viktigere enn testing. Testing fjerner ikke smitte. Det er karantene som kan stoppe smitten.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
I tillegg til å representere SV representerer jeg også det beste fylket, Akershus. Ullensaker kommune i Akershus har fått flere arbeidsoppgaver på grunn av at Oslo lufthavn ligger i kommunen. SV mener at kommuner som får flere tilreisende, som Ullensaker, bør få bedre hjelp fra regjeringen enn de har fått. SV har skrevet en viktig merknad i saken, sammen med Senterpartiet, om at kommuner som Ullensaker bør få bedre hjelp. Jeg er overrasket over at Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, som har og har hatt ordføreren i Ullensaker, ikke har støttet denne merknaden. Hvis de hadde støttet dette, ville merknaden fått flertall. Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet har altså ikke støttet det. De har sviktet folk i Ullensaker. Denne kommunen har fått flere titalls millioner kroner med flere kostnader. Denne kommunen og andre som får flere tilreisende, bør få bedre hjelp fra regjeringen. Jeg er også litt glad, for SV har vært opptatt av at det skal være mulig å følge karantenebestemmelsene. Jeg er glad for at regjeringen nå har snudd og følger SV i at også de som leier, skal kunne ha karantene på egnet sted, ikke bare de som eier.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
Moflag sa at det var vanskelig å støtte denne merknaden fordi den var en del av andre merknader. Det er helt feil. Det står på side 4: «Disse medlemmer viser til at Ullensaker kommune har fått flere arbeidsoppgaver på grunn av at Oslo lufthavn ligger i kommunen. Disse medlemmer mener at kommuner som får flere tilreisende, bør få bedre hjelp fra regjeringen enn de har fått.» Vi kunne ha fått flertall hvis Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet hadde gått inn i denne merknaden. Senterpartiet og SV er i merknaden, og jeg er usikker på hvorfor dere ikke har støttet dette, for når det er flertall, må regjeringen følge opp hva Stortinget mener. Så jeg er skuffet.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
De tre rød-grønne partiene, Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, fremmer sju forslag sammen. Vi foreslår tilbud om fulle utdanningsløp for spesialsykepleiere en opptrappingsplan for utdanning for spesialsykepleiere og andre bedre beredskap for framtidige pandemier å gjennomgå finansieringsordningen for ikke å redusere intensivkapasiteten å øke intensivkapasiteten ved nye sykehusbygg å få en nasjonal oversikt for intensivkapasitet og beredskap å utrede en enhetlig organisering av intensivmedisin i norske sykehus Høyrepartiene og støttepartiet Fremskrittspartiet har sagt at de vil stemme imot alle forslagene. Det er en viktig beskjed til velgerne til neste år. For å få større intensivkapasitet må vi ha flere folk i helsevesenet. Vi har en bemanningskrise etter nesten åtte år med borgerlig regjering. Vi trenger flere sykepleiere, leger og helsefagarbeidere med hele, faste stillinger. Fremskrittspartiet vil også at de private skal løse krisen for å få intensivplasser. Det er ønsketenkning. Jeg skulle også ønske at vi kunne sende en regning som på magisk vis kunne trylle fram intensivplasser. Så enkelt er det ikke. Intensivplasser er dyre, og det er vanskelig. De private kommersielle aktørene utdanner ikke intensivsykepleiere. De har ikke leger i spesialisering og bidrar ikke til forskning på intensivmedisin og -sykepleie. Å overføre ansvar til en privat aktør gir ikke en eneste ny intensivsykepleier og kommer ikke til å bidra til å løse utfordringene for framtiden. SV vil bygge opp vår offentlige helsetjeneste. Pengene skal gå til behandling av de syke, ikke til profitt.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
Nye sykehus blir bygd for små, f.eks. Kalnes eller Hammerfest, som blir planlagt nå. Jeg håper at statsråden er enig i at f.eks. Kalnes har blitt bygd for lite. SV er imot å rive Ullevål sykehus, men hvis regjeringen skal bygge Gaustad sykehus, som vi kaller «smittetårnet», vil jeg gjerne spørre: Vil regjeringen sikre at det nye sykehuset skal ha flere intensivrom, hvis de skal bygge Gaustad?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
Bruun-Gundersen snakket om flere plasser på høyere utdanning. Det er fint å si det, men det er veldig feil medisin. Mange sykepleierstudenter får ikke praksisplass, og utdanningsløpet stopper dermed opp. Hvis vi får flere plasser på høyskolene uten at studentene får flere praksisplasser, får vi ingen nye sykepleiere på plass, det fører bare til enda større kø. Det første steget for å få flere sykepleiere er å få gode, kvalitetssikrede praksisplasser. Det foreslår SV i helsebudsjettet. Det Fremskrittspartiet ikke har forstått, er at det er praksisplasser som er problemet. Hvis vi får flere praksisplasser, kan vi utdanne flere. Da kan vi få større intensivkapasitet.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-10:
Vi i helsekomiteen har selvfølgelig jobbet med korona. Vi har snakket sammen og lagt fram mange forslag for å redusere smitten. Og før denne saken foreslo de rød-grønne partiene større intensivkapasitet. Men mange har glemt at koronapandemien også har ført til en psykisk-helse-krise. Også før pandemien har kirkebygg og også andre samlingslokaler vært det eneste stedet hvor sårbare folk kunne møte andre folk. Forslaget er SV med på, siden smittevernreglene skal overholdes. Noen svar på innleggene fra de andre: Jeg er humanist. Jeg har vært i mange kirker mange ganger, og jeg har aldri sett at folk sklir fram og tilbake på benkene; de setter seg ned. Dette er ikke et stort problem. Representanten Grimstad fra Venstre sa at barn kan løpe rundt omkring. Det er helt sant. Men benker eller stoler, som er lovlig, endrer ikke på om barn løper eller ikke løper. Saken er at folk som er veldig alene, gjerne vil møte noen folk i kirken eller andre samlingslokaler for å se et ansikt. For mange av dem er det det ene ansiktet de skal møte i hele desember.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Vi kommer tilbake igjen til denne debatten også i forbindelse med Stortingets behandling av budsjettet, men lovforslaget som Stortinget har til behandling i denne saken, er en forutsetning for å gjennomføre det som ligger i statsbudsjettet, og som regjeringen har blitt enig med Fremskrittspartiet om. Dette er en veldig viktig sosial reform for dem i Norge som har de aller høyeste helseutgiftene. Det er ikke gjort noe så betydelig for å skjerme disse siden Bondevik II-regjeringen innførte egenandelstak 2. Det er en gledens dag at en enstemmig komité, også når det gjelder lovvedtaket, slutter seg til disse endringene. Dette vil ha stor betydning for at de i samfunnet vårt som har de høyeste helseutgiftene og egenandelsutgiftene, og som ofte også har dårlig økonomi, får en vesentlig bedre skjerming i årene framover, så dette er en viktig sosial reform.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Vi er nå inne i den andre bølgen av pandemien. Selv om vi nå så vidt kan ane lys i tunnelen, er jeg redd for at vi også det neste halvåret må leve med smitte i samfunnet og dermed også med risikoen for en oppblomstring av smitten. Derfor mener jeg det er behov for å forlenge de midlertidige hjemlene i helseberedskapsloven fram til 1. juni 2021, og jeg vil begrunne hvorfor. En viktig grunn er behovet for å ivareta tilgangen til medisinsk utstyr, personlig verneutstyr og medisinske næringsmidler. Norge er avhengig av import for å dekke behovet for slike produkter. Tilgangen til medisinsk utstyr og personlig verneutstyr har vist seg å være svært krevende som følge av covid-19. En rekke land har nå svært høye smittetall, og vi har erfart uforutsigbarhet i smittetallene også i Norge. Vi går inn i en periode med økt mobilitet og mer sosial kontakt. Dermed øker faren for smitteoppblomstring over hele verden. Økt smitte og usikkerhet påvirker etterspørselen etter medisinsk utstyr og personlig verneutstyr. Det er en fare for begrenset tilgang til slike produkter, og det kan bli nødvendig med restriksjoner knyttet til rasjonering og eksport. Det vil også være behov for å unnta slikt utstyr fra gjeldende krav til markedsføring og bruk. Videre er det behov for å forlenge hjemmelen til å kunne fravike pasient- og brukerrettighetsloven kapittel 2 og tilhørende pliktbestemmelser. Pasient- og brukerrettighetsloven gir pasienter og brukere en rekke rettigheter. Det er bra, men i en krisesituasjon begrenses helsetjenestens muligheter til å gjøre hensiktsmessige prioriteringer. Jeg vil presisere at det er et vilkår at unntakene er nødvendige for å bidra til likeverdig tilgang til nødvendige helse- og omsorgstjenester og til forsvarlig og effektiv utnyttelse av tilgjengelige ressurser. Dette betyr at det må foretas en vurdering av om unntakene er nødvendige, og videre om de er forholdsmessige ut fra en situasjon i helse- og omsorgstjenesten. Det er ikke adgang til å gjøre unntak fra den grunnleggende retten til nødvendig helsehjelp innen forsvarlig tid. Vi er i en situasjon der det er høy smitte, og det er fare for oppblomstring av smitten også i tiden framover. Jeg er derfor glad for at komiteens flertall har sluttet seg til lovforslaget som regjeringen har fremmet. Så vil jeg avslutningsvis bare understreke at det er ingen planer om å fjerne retten til brukerstyrt personlig assistanse. Tvert imot – det er en ordning som fungerer veldig godt, spesielt under en pandemi, der det er et begrenset antall mennesker en får assistanse fra. Jeg vil på det sterkeste understreke at ingen som lytter til denne debatten, etter SVs innlegg nå må bli bekymret for at dette er en rettighet som forsvinner som følge at det Stortinget vedtar i dag. Jeg tror kanskje en bør tenke at en i denne debatten ikke bidrar til å skape unødvendig frykt i en krevende situasjon for mange mennesker.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Det vil vi ikke. Det denne loven gir, er en mulighet til å ta vekk noen pasientrettigheter i en veldig krevende situasjon. Men vi har ikke gått igjennom hver enkelt av de rettighetene, rett og slett fordi det ville kreve en forholdsmessighetsvurdering i den situasjonen vi er i nå. Men jeg har behov for å si at hvis noen er bekymret for at vi skal ta fra folk retten til brukerstyrt personlig assistanse generelt, er det ikke noe jeg ser for meg vil være et veldig egnet tiltak under en pandemi, der nettopp det å begrense antallet en får assistanse fra, vil være det motsatte, nemlig et godt egnet tiltak for å redusere risikoen for smitte.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Det er ikke noe forslag om å fjerne denne paragrafen. Det som denne saken handler om, er å gi regjeringen mulighet til å ta vekk noen pasientrettigheter i en konkret situasjon, f.eks. hvis det er en kraftig smitteoppblomstring, og der helsetjenesten vil ha kapasitetsproblemer med å håndtere enten en vurdering av rettigheter eller en gjennomføring av rettigheter. Vi har som sagt ikke gått igjennom hver enkelt paragraf og gjort den vurderingen nå. Da ville vi ha måttet ta utgangspunkt i hva som er situasjonen, og det har vi ikke gjort. Men det betyr ikke at mennesker som har BPA, etter SVs innlegg skal være bekymret for å miste denne rettigheten. Det mener jeg det er veldig viktig å gi uttrykk for hvis det er noen som er bekymret for dette, og hvis noen er blitt enda mer bekymret etter SVs innlegg.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Den skal ikke bli midlertidig fjernet. Denne saken handler om å gi regjeringen hjemmel til å kunne fravike pasient- og brukerrettighetsloven kapittel 2. Den paragrafen som representanten er opptatt av, er under det kapittelet, men det betyr ikke at alle paragrafene under det kapittelet vil bli suspendert under en pandemi. Det vil da bli gjort en konkret vurdering av hver enkelt rettighet, og hver enkelt rettighet som eventuelt skal settes på vent, må ha en helt konkret begrunnelse. Personlig brukerstyrt assistanse er, som jeg sier, nettopp en ordning som sannsynligvis bidrar til å redusere risikoen for smittespredning, så det er veldig lite sannsynlig at det vil være forholdsmessig å fjerne den rettigheten, og da vil den heller ikke bli fjernet.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Noen partier i Stortinget ber regjeringen om å innføre obligatorisk testing ved innreise til Norge. Jeg anser obligatorisk testing først og fremst for å være et svært inngripende tiltak. Tiltak etter smittevernloven skal være klart medisinskfaglig begrunnet, være nødvendige av hensyn til smittevernet og framstå som tjenlige etter en helhetsvurdering. I tillegg skal det legges vekt på frivillig medvirkning fra den tiltakene gjelder. Helsedirektoratet oppfatter ikke at obligatorisk testing har en klar medisinskfaglig begrunnelse eller er nødvendig av hensyn til smittevernet. Innreisekarantene er mindre inngripende og regnes som tilstrekkelig for å forhindre import av smitte. Obligatorisk testing kan føre til falsk trygghet. Det tar vanligvis flere dager før en smittet person har påvisbart virus. Dermed kan personer som tester negativt ved innreise, likevel utvikle sykdom. Regjeringen har innført flere andre tiltak fra 9. november for å redusere importsmitten. Et ytterligere tiltak med obligatorisk testing kan medføre økt motstand mot de tiltakene som har god oppslutning, og slik virke mot sin hensikt. Jeg mener derfor at Stortinget ikke bør vedta dette nå. Så kan ny kunnskap eller nye testmetoder gjøre at vurderingene kan endre seg. Siden starten av pandemien har testing vært et av kjernetiltakene i smittevernstrategien. Helsedirektoratet følger testkapasiteten i kommunene og ved laboratoriene. Disse melder nå, med få unntak, at de har kapasitet til å kunne teste i tråd med helsemyndighetenes målkrav. Et eget prosjekt er etablert for å følge opp og sikre tilstrekkelig testkapasitet i hele kjeden fra prøvetaking til besvarelse. Piloten med hurtigtester er evaluert, og testene, som nå er sendt ut i hele landet, bidrar til ytterligere testkapasitet, selv om tilgangen heller ikke her er ubegrenset. Jeg vil se på den samlede testkapasiteten og strategien, bl.a. på bakgrunn av evalueringen av hurtigtestene. Alle med symptomer på covid-19 bør testes. For beboere i sykehjem bør det være særlig lav terskel for å mistenke covid-19. Ved utbruddssituasjoner i helseinstitusjoner bør også personer uten symptomer testes. Personell ved sykehjem skal alltid ha lav terskel for å teste seg. I kommuner eller bydeler med svært høy smittespredning anbefaler Folkehelseinstituttet, forutsatt tilstrekkelig testkapasitet, at sykehjemmene tilbyr regelmessig screening av personellet før oppstart og deretter hver uke, slik at smitte kan fanges opp. Tilsvarende anbefales test før oppstart og etter syv dager for personell som har vært i områder med svært høy smittespredning de siste ti dagene. Ved høyt smittetrykk i samfunnet kan det også være aktuelt å teste besøkende. Bruken av hurtigtester i sykehjem er et forhold som vil vurderes i forbindelse med gjennomgang av den samlede teststrategien.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Det må være flere misforståelser i representantens replikk. For det første er det ikke gitt noen unntak for karantenebestemmelser. Det som er gjort, er at det er gitt en mulighet for å jobbe i karantenetiden – men med fritidskarantene – for personer som har en arbeidsgiver som tar ansvar for et egnet karantenested, tester ved ankomst og etter fem dager. Ved negativ første test kan en jobbe mens en er i fritidskarantene. Den store gruppen som representanten omtaler i sitt innlegg, er ikke omfattet av dette unntaket, mens for dem som er omfattet av unntaket, ser vi i liten grad smittespredning over i samfunnet. Det kommer også fram i Aftenpostens artikkel, der det nettopp står disse ordene, at det er gledelig å se at denne smitten i liten grad har kommet ut i lokalsamfunnet, og det kom også fram i en av de siste rapportene fra Folkehelseinstituttet. Så den linjen som representanten ønsker å ta fra det begrensede unntaket som en del industribedrifter har fått, og til den smittespredningen som har skjedd i det siste, er det fryktelig vanskelig å trekke.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Til den første delen av spørsmålet: De som kan bruke dette unntaket, er de som har en arbeidsgiver som både stiller med egnet karantenested og tar ansvar for gjennomføring av det testregimet som jeg beskrev. Dette gjelder ikke alle arbeidsinnvandrere til Norge, som en kunne få inntrykk av i representantens første replikk. Punkt 2: Hvis man leser de anbefalingene som regjeringen får fra Helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet, er det viktig at man ikke bare leser et selektert utvalg, men også leser alle. Det er helt riktig at i en av de første rapportene, da forslaget om karantenehotell ble lagt fram, var det anbefalt testing. Men i den siste rapporten, som ligger til grunn for regjeringens anbefaling, var det ikke anbefalt testing. Jeg tror jeg har glemt det aller siste spørsmålet til representanten, så det vil jeg gjerne at representanten gjentar.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Det var godt jeg fikk dette spørsmålet, for nå husker jeg også representanten Ingvild Kjerkols siste spørsmål. Disse to tingene henger sammen. Vi er i forkant både når det gjelder testregime, og når det gjelder eventuelle restriksjoner for å redusere importsmitte. En del av de nye tiltakene ble presentert på pressekonferansen i går, og som jeg sa i mitt innlegg, har vi en fullstendig gjennomgang også av testregimet, og ikke minst at vi nå kan ta høyde for at vi faktisk har godkjente hurtigtester. Den typen spørsmål som representanten tar opp, vil bli vurdert i den sammenhengen. Der har vi ikke tatt noen endelig konklusjon, og derfor mener jeg det er klokt, som flertallet i Stortinget gjør i dag, å ikke gå for noen endelige konklusjoner, men be oss vurdere dette videre. Det kommer vi til å gjøre i tråd med vedtakets I. Det oppdraget er allerede gitt i tråd med det vedtaket som blir gjort i dag, som SV og Senterpartiet også står bak. De vurderingene vil bli foretatt.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Det var det jeg forsøkte å svare på, men det var kanskje ikke helt tydelig at det var det jeg svarte på. Den typen spørsmål er veldig faglige, og det gjøres det kontinuerlige vurderinger av, ut fra den kunnskap som vi får om de ulike testmetodene. Men når representanten sier at vi i dag har et unntak etter negativ test fra dag én, er det kun knyttet til de landene som er grønne. Sånne land er det ikke i Europa i dag, og det betyr at det unntaket eksisterer ikke lenger nettopp fordi det unntaket representerte, med den smittesituasjonen som vi har nå, en for stor risiko. Helsepersonell vil uansett bli testet og fulgt opp av arbeidsgiver.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Erfaringene fra Island etter den første fasen var at den ordningen en hadde da, ikke var et system som var egnet for å hindre importsmitte på Island. Så er det også slik at vi stadig får ny erfaring på dette området. Vi får nye testmetoder, og det betyr også at vi får ny testkapasitet. Så jeg mener at intensjonen i det som ligger i vedtakets I, er en veldig god intensjon. Vi har også allerede gitt et sånt oppdrag til Helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet og vil, bl.a. basert på internasjonale erfaringer, kunne gjøre denne typen vurderinger. Men jeg oppfatter at det som ligger her, er noe annet enn obligatorisk testing, for obligatorisk testing vil innebære at man må teste seg for i det hele tatt å komme inn i landet, sånn som jeg iallfall forstår Fremskrittspartiets representant. Representanten fra Arbeiderpartiet snakker om dette på en litt annen måte, for representanten fra Arbeiderpartiet snakker om testing ved de viktigste grensestasjonene, og da kan det ikke være et obligatorisk individuelt krav til testing. For det er noe helt annet enn det som ligger i vedtakets I, der en ser testregimet ved grensen i sammenheng med karantenereglene.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Nå må jeg innrømme at kabotasjekjøring ikke er min sterke side, men det jeg kan si noe om, er at det er laget noen unntaksregler for varetransport. Det er rett og slett fordi det er en kritisk samfunnsfunksjon, og regler på det området som hadde hindret at varer hadde kommet til Norge, kunne hatt store konsekvenser for liv og helse, men også redusert vår evne til å håndtere pandemien. For eksempel må vi få utstyr, medisiner osv. over grensen. Hvilke vilkår som er når man gir den typen unntak for eventuelt å ta opp varer i Norge, må jeg nesten be om at representanten eventuelt stiller et skriftlig spørsmål om, for det tar jeg ikke på stående fot.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Det er noen spørsmål som er kommet opp, som jeg synes det er greit å svare ut. Det første er fra en representant fra Arbeiderpartiet som har en veldig klar mening og stiller spørsmål ved hvorfor en i det hele tatt argumenterer for at obligatorisk testing kan være et for inngripende tiltak. Det er nok det å ikke mene at obligatorisk testing ikke er et inngripende tiltak, som på en måte er det uvanlige å mene. Hvis representanten ønsker en referanse for det, kan en spole tilbake igjen til partilederdebatten fra august, der representantens egen partileder, Jonas Gahr Støre, umiddelbart responderte på dette forslaget med at dette er et altfor inngripende forslag, at helsetester i Norge prinsipielt i all hovedsak bør være frivillige. Det er et veldig viktig prinsipp, og det å fravike det prinsippet er ikke noe enkelt spørsmål, slik en kunne få inntrykk av i representantens innlegg. Jeg mener at hans partileder hadde en veldig god ryggmargsrefleks mot dette forslaget. Det betyr ikke at vi ikke i noen situasjoner kan gjøre det, men jeg vil allikevel understreke at en bør reflektere over hva det er en legger i ordet «obligatorisk», for når en hører innlegg fra Arbeiderpartiet, snakker en om obligatorisk testing ved noen grensestasjoner. Men det kan jo ikke være obligatorisk testing, for da kan en selv velge hvilken grensestasjon en skal passere. Da er det ikke obligatorisk testing. Når det er obligatorisk, må det ha en konsekvens. Hvis det f.eks. betyr at en skal nekte norske statsborgere og folk med lovlig opphold i Norge innreise til landet hvis de ikke lar seg teste, tror jeg de fleste vil forstå at da er dette et ekstremt inngripende tiltak. Men hva er det da som skal være reaksjonen hvis en ikke lar seg teste, hvis en beskriver dette som obligatorisk? Dette er veldig grunnleggende og viktige spørsmål, og jeg synes det er litt overraskende når en går så høyt på banen og over så lang tid har argumentert for dette forslaget, at en ikke finner noen refleksjon rundt disse spørsmålene, verken fra Fremskrittspartiet eller fra Arbeiderpartiet. Når det gjelder helsepersonell, er det riktig at de kan få unntak for negativ test ved ankomst, men det er jo fordi de er omfattet av det regimet som arbeidsgiver har for å teste før en begynner å jobbe, og jobbe med munnbind fram til neste negative test. Dette er ikke generelt for helsepersonell, dette vil være i situasjoner der alternativet er at f.eks. fødeavdelinger stenges eller akuttmottak mangler personell, sånn at det at de ikke kommer inn i landet, kan få negative konsekvenser for vår evne til å gi befolkningen god helsehjelp. De er under et sterkt overvåkingsregime, og de eksemplene som representanten trakk fram for helsepersonell, var eksempler fra før det regimet for helsepersonell som vi har nå. Når det gjelder disse spørsmålene, er det forskjell på dem som kommer til landet, og som er under kontroll av en arbeidsgiver, og dem som reiser inn og ut av landet på egen hånd.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Intensivbehandling handler om å behandle og overvåke kritisk syke pasienter. Dette innebærer bruk av avansert medisinsk-teknisk utstyr, men den viktigste ressursen er leger og sykepleiere med spesialkompetanse. Koronapandemien har vist at ingen land har en intensivkapasitet som er stor nok til å møte et høyt volum av alvorlig syke covid-19-pasienter, hvis ikke smitten holdes under kontroll. Det gjelder også Norge. Helseregionene kartla intensivkapasiteten allerede i mars. Kartleggingen viste at vi har 289 etablerte intensivplasser for å møte behovet i en normalsituasjon. For å møte et potensielt behov som følge av pandemien har vi kjøpt inn flere respiratorer og annet viktig utstyr, og over 3 000 ansatte har gjennomført opplæring i intensivbehandling ved covid-19-sykdom. Helseregionene har videre utarbeidet konkrete planer for å kunne møte en situasjon med behov for opptil 1 200 intensivpasienter. Norge har en intensivkapasitet som er på nivå med de andre nordiske landene. Intensivsenger er svært ressurskrevende. Vi kan derfor ikke ha mange tomme intensivsenger og ansatte uten arbeidsoppgaver som tilpasses deres kompetanse i en normalsituasjon. Men vi må ha gode planer som gjør at vi kan mobilisere raskt hvis vi får behov for økt intensivkapasitet. Koronapandemien har understreket at det haster med å bygge opp god tilgang til sykepleiere med intensivkompetanse. For å styrke kompetanse og kapasitet på lengre sikt skal helseregionene i 2021 få tre nye oppdrag: Det skal utdannes flere intensivsykepleiere, og det skal opprettes 100 nye utdanningsstillinger i intensivsykepleie i tillegg til dem som allerede eksisterer. Det stilles krav om å styrke arbeidet med å rekruttere, utvikle og beholde intensivsykepleiere i sykehusene på kort, mellomlang og lang sikt. De regionale helseforetakene skal utrede det framtidige og helhetlige behovet for intensivkapasitet i sykehusene I revidert nasjonalbudsjett for 2020 bevilget regjeringen midler til om lag 1 100 nye studieplasser i helse- og sosialfagutdanningene. Det ble bevilget 250 nye studieplasser til bachelorutdanning av sykepleiere og 200 nye studieplasser til videreutdanning av sykepleiere. Vi har også opprettet 100 nye LIS1-stillinger, slik at enda flere ferdig utdannede leger kan starte spesialiseringsløpet. Vi er midt i en pandemi som har utfordret samfunnet vårt på mange måter, også med hensyn til intensivkapasitet. Det framtidige behovet for intensivkapasitet skal som nevnt utredes. Med tiltakene som iverksettes nå, vil vi på sikt få høyere intensivkapasitet også i en normalsituasjon.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Nei, jeg er veldig usikker på om det er en god nok beredskap. Det sa jeg også ganske tidlig under pandemien. Noe av det jeg er sikker på at evalueringen kommer til å vise, er at vi sannsynligvis har behov for en større intensivkapasitet også i normale tider og som en del av beredskapen. Men det kommer nok ikke til å være den eneste løsningen for å ha tilstrekkelig intensivkapasitet også i en helt unormal situasjon. Det er også bakgrunnen for det oppdraget som nå blir gitt til helseregionene. Det oppdraget gjøres nå. Selv om dette sikkert også kommer til å bli et tema i Kvinnsland-utvalget, har vi likevel tenkt at det er naturlig at dette oppdraget gis allerede fra januar.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Det er de tallene som jeg refererte i innlegget mitt, som er normalkapasiteten. Så er det en skalering av dette opp mot 1 200 intensivpasienter som en kan håndtere. Men som jeg for så vidt har gjentatt i replikkvekslinger med representanten om dette samme temaet, er de 1 200 plassene ikke plasser som har det samme innholdet som de ordinære plassene. Dette vil være i en ekstremsituasjon, der dette vil oppleves som veldig krevende for de ansatte, der det er en lavere bemanningsfaktor per pasient enn det en har i en normalsituasjon. De planene er etablert og kan skaleres. Dette er plasser som kan skaleres opp, men de må ikke forveksles med intensivplasser med den normale kvalitet og bemanning som vi har i en normalsituasjon.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Dette har jeg også svart på, hvis jeg ikke husker feil, i en rekke skriftlige spørsmål fra representanten. De spørsmålene representanten her tar opp, er svart ut, bl.a. det som gjelder bemanningsfaktor og den typen spørsmål. Dette er planer som er ute i de enkelte helseregioner og helseforetak – konkrete planer, sykehus for sykehus, helseregion for helseregion, som oppsummerer seg til dette. Det kan skaleres relativt raskt hvis utviklingen skjer i den retningen, men heldigvis har vi i Norge en beredskap for smitteverntiltak som gjør at hvis vi ser at normalsituasjonen knyttet til intensivkapasitet er i ferd med å bli sprengt, sånn som den var i april, vil vi sette inn strenge tiltak for å unngå å måtte utløse denne kapasiteten. Jeg håper virkelig ikke at vi får behov for å mobilisere denne kapasiteten.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Vi skal jo ikke bare bygge Gaustad. Vi skal også bygge Aker sykehus, og det er den samlede kapasiteten i Oslo som blir bedre med den nye utbyggingen. De erfaringene som en har fra Kalnes når det gjelder kapasitet, er nå brukt av Helse Sør-Øst for å legge andre beregninger til grunn. Det gjør at en nå bygger sykehusene i Helse Sør-Øst større, bl.a. basert på de erfaringene som en har fra Kalnes, der alle er enige om at det spesielt på noen områder ble bygd for lite areal.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Svaret på det er ja, for med benker er det vanskeligere å opprettholde avstand rent fysisk. Det er det som er hele grunnen til at vi har kunnet gi unntak. Hovedregelen er 50. Så har vi gitt unntak i de lokalene der en har fastmonterte seter, der det er fysiske skiller mellom hvert sete, for der er det enklere å kontrollere avstanden. I kirken, spesielt ved julegudstjenester, der hele menigheten er med og synger, ville en måttet holde to meter avstand mellom hver husstand eller mellom dem som ikke bor sammen. Dette er også basert på at det er nettopp i denne type situasjoner vi ser at det har vært smitte. Folk som møtes f.eks. i religiøse sammenhenger, kjenner gjerne hverandre godt, og det er lett å være litt nær hverandre både på vei inn i lokalet og på vei ut igjen. Det er til sammen de vurderingene som ligger til grunn. Men for å være helt sikker på at dette var en klar anbefaling fra Helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet, ba regjeringen dem vurdere dette på ny, det fikk en ekstra runde, og da var tilbakemeldingen at dette måtte praktiseres strengt.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Historien om karantenehotell er nettopp et bevis på at vi ikke har noen prestisje knyttet til enkelttiltak, slik representanten hevdet i sitt innlegg. Jeg vet ikke hvor representanten har det fra. Tvert imot – vi justerer tiltak hele veien når det kommer gode vurderinger knyttet til det. I denne saken ba vi Helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet vurdere dette tiltaket på ny for å være helt sikre på at de sto fast på at dette var et riktig og nødvendig tiltak, og svaret var veldig klart, de anbefalte veldig sterkt en streng tolkning. Forutsetningen for at kulturhuset i Arendal eventuelt kan ta imot 200 publikummere, er for det første at de har fastmonterte seter, der det er skiller mellom dem som sitter der, og for det andre en konsekvens av at de uansett ikke kan utnytte mer enn maks 50 pst. av sin kapasitet. Dermed begrenser en antall mennesker som kommer inn i et lokale som egentlig er bygd for dobbelt så mange som det som kommer inn. Det er en forutsetning for å bruke de 200 plassene.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
I motsetning til dette representantforslaget, som må betegnes som et benkeforslag i dobbelt forstand, med tanke på både måten det ble fremmet på, og temaet det omhandler, var ikke regjeringens vedtak på dette området det. Det ligger anbefalinger om dette fra helsemyndighetene våre. Men det er helt riktig at i mange av disse endringene vi gjør, har vi ikke tid til å gjennomføre lange høringer i forkant. Noen ganger rekker vi å ha korte høringer, som høringen vi nå har om justeringen av karantenehotellreglene, men noen ganger rekker vi ikke det fordi det er viktig å slå til med nye tiltak raskt. Men da har vi ofte innspillsmøter i etterkant for å få synspunkter og vurderinger. Det har vi også hatt på dette området, både med kulturinstitusjonene og med Den norske kirke. Jeg refererte jo fra talerstolen noen av tilbakemeldingene som kom der. Og på møtet som jeg også hadde med preses i Den norske kirke, ble dette med å legge til rette for kirkevandring tatt opp, og det fant vi en god løsning på.
Bent Høie (Høyre), 2020-12-10:
Jeg må få svare på representanten Grimstads spørsmål. Jeg oppfatter at Den norske kirke selvfølgelig hadde ønsket å kunne gjennomføre julegudstjenester denne julen på vanlig måte, men de er også veldig opptatt av å ivareta smittevern. Da vet en at en ikke kunne gjennomført julegudstjenester i Norge på vanlig måte denne julen, uansett hvilke antallsbegrensninger en hadde, for avstandsregelen oppfatter jeg at ingen tar til motmæle mot. På en julegudstjeneste synger publikum, og det betyr at det må være to meters avstand, ikke én meters avstand. Dermed ville en ikke ha løst utfordringene med julegudstjenestene med dette forslaget – det hadde ikke vært plass til mange i de norske kirkene, og mange hadde blitt avvist. Derfor hadde Den norske kirke, om dette forslaget hadde blitt vedtatt, uansett måttet ha alternative måter å hjelpe på og bidra til at folk denne julen får oppleve både julegudstjeneste og ha en kirkeopplevelse. Dette forslaget ville ikke ha løst den utfordringen. Den norske kirke måtte uansett ha funnet løsninger for å ivareta befolkningens behov for både å være i kirken og oppleve julegudstjenester denne julen. Så er jeg veldig glad for innlegget som kom nå på tampen fra representanten fra Fremskrittspartiet, for nå har hele debatten handlet om julegudstjenester. Det klargjør det jeg prøvde å si i mitt innlegg, at dette forslaget ikke handler om julegudstjenester alene, men om alle typer forsamlinger. Det vi nå ser i andre sammenhenger, er noen til dels maleriske beskrivelser av hvor flinke folk er til å holde avstand i kirken, men det vet jeg ikke om stemmer like godt med alle de andre arrangementene som en her ville gitt unntak for. Når vi har en antallsbegrensning for arrangementer, handler det ikke bare om avstand. Det handler også om antall mennesker som er i bevegelse til og fra arrangementer, antall mennesker som møtes, og det er en del av de samlede tiltakene for å redusere aktiviteten i samfunnet, som bidrar til å redusere smitten i samfunnet. Hvis vi gir unntak, og hvis vi hele veien er opptatt av å finne smutthull, eller tilpasninger, som noen kaller det, vil summen av det være veldig gode argumenter for alle unntak og veldig gode argumenter for tilpasninger. Men summen av alle de gode argumentene og alle unntakene ville ført til at vi i Norge ikke hadde vært i den situasjonen vi er i nå, at smitten er på vei nedover. Da hadde vi ikke klart å holde kontroll på smitten, og da hadde alt dette i sum bidratt til at for mange mennesker møtte hverandre i situasjoner der risikoen for ikke å holde avstand var for stor. Det er noe av bakgrunnen og noe av dette som gjør det vanskelig, for hvert enkelt tiltak virker ofte ikke logisk i seg selv, det er summen av tiltakene som virker.