trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg takker forsvarsministeren for svaret, som egentlig ikke gav meg så store håp om at den militære deltakelsen skal bli noe større. Det er egentlig det jeg stiller spørsmål om. At Forsvaret som medarrangør er med og bidrar til at det blir et godt stevne, er det ingen tvil om. Det skal man fortsatt gjøre, så sant det ikke går ut over tjenesten, selvfølgelig. Mitt spørsmål er egentlig: Hva ønsker forsvarsministeren å bidra med, slik at flere kan delta i grønn uniform og med et AG-3-gevær under Landsskytterstevnet? Forsvarsministeren har jo sagt noe om det, men jeg har egentlig ikke fått noe svar på dette. Det grunnleggende i den militære utdannelsen er jo bl.a. skyting. Da må man kanskje være med og motivere enda mer, bl.a. legge ting mer til rette. Det er de som er i førstegangstjeneste, som jeg først og fremst ønsker skal være med mer under Landsskytterstevnet, og selvfølgelig også befal. Det ønsker jeg at forsvarsministeren skal si noe mer om enn det hun foreløpig har gjort.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg takker en gang til for svaret. Jeg mener at det å være med på et landsskytterstevne i en militær uniform og med et militært våpen vil vise hva Forsvaret består av, og vil synliggjøre Forsvaret på en positiv måte. I disse dager, hvor Forsvaret kanskje har noen minustegn på enkelte områder, mener jeg bestemt at det å være med på Landsskytterstevnet i militær uniform og skyte med et militært våpen vil være med på å øke interessen for Forsvaret på en positiv måte. Det er det vi kanskje alle sammen har et ønske om. Da ønsker jeg at forsvarsministeren, med alle sine muligheter, skal være med på å motivere så mange som mulig, uansett ferie eller ikke. Det er mange som legger ferien sin til et landsskytterstevne. Man sier at det er opp til 400 skyttere fra Forsvaret som er med i de andre klassene. Det er riktig. Men de stiller i vanlig skytteruniform og glir inn i mengden av sivile skyttere. Det er ikke mange som vet om det f.eks. er en fenrik, eller hvem som helst, i den sivile uniformen.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-11-17:
Forsvarets samarbeid med Det frivillige Skyttervesen har lange tradisjoner. Samarbeidet kommer bl.a. til uttrykk gjennom Forsvarsdepartementets årlige bevilgninger. For 2005 foreslår vi å bevilge 29,7 mill. kr i driftsstøtte til Skyttervesenet. I tillegg støtter vi ved det årlige landsskytterstevnet arrangøren med store mannskapsressurser. Årets skytterstevne i Sandnes var i så måte ikke noe unntak. Arrangementet ble støttet av mellom 600 og 800 soldater og befal. Forsvaret tilrettelegger også for militær deltakelse på Landsskytterstevnet ved at vi støtter eget personell gjennom permisjon, dekning av startkontingent og ammunisjon. Det er videre etablert et samarbeid mellom Det frivillige Skyttervesen og Heimevernet, hvor ungdom i Skyttervesenet tilbys utdannelse som skarpskyttere i Heimevernet under førstegangstjenesten. Dette tiltaket vil kunne bidra til økt interesse og deltakelse både for skytterlagene og for Landsskytterstevnet. Jeg vil også understreke at det deltok rundt 400 skyttere fra Forsvaret på Landsskytterstevnet i år, og det må anses å være en rimelig bra deltakelse. Jeg vil også minne om at Det frivillige Skyttervesen er frivillig. Det er en frivillig organisasjon, og deltakelse på arrangement i regi av en frivillig organisasjon er selvfølgelig også basert på frivillighet, også for Forsvarets ansatte.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-11-17:
Nå tar representanten Bredvold opp en av klassene under Landsskytterstevnet, nemlig AG-3-klassen. Jeg forstår det slik at det særlig er AG-3-klassen det ønskes at Forsvaret skal stille mer opp i. Min holdning til det er at det å kunne skyte er en basisferdighet i Forsvaret som er veldig viktig. Forsvaret trener mye på det, med ulike typer våpen, gjennom hele året. Det må selvsagt også være frivillig hvilke klasser man ønsker å delta i på Landsskytterstevnet, enten det er AG-3-klassen eller noen av de andre klassene. Landsskytterstevnet finner sted midt i sommerferien. Det er selvfølgelig gjort for å kunne ha maksimal deltakelse fra alle de frivillige skytterne, som dermed får anledning til å være med fordi det ikke kolliderer med jobb. Når det gjelder vernepliktige og befal, har de selvfølgelig sommerferie. Det er også få vernepliktige inne midt i sommerferien. Det kan selvfølgelig også forklare at deltakelsen er som den er, selv om jeg fortsatt synes at den er god.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-11-17:
Det er ingen tvil om at Landsskytterstevnet er et meget positivt stevne. Det er heller ingen tvil om at det har Forsvarets klare støtte. Det er derfor Forsvaret, som ikke er medarrangør, faktisk stiller med vakthold og personell i størrelsesorden 600–800 soldater, nettopp for å vise at vi synes at Landsskytterstevnet er viktig. Dette er altså et frivillig arrangement basert på en frivillig organisasjon. Jeg tror derfor at det Forsvaret gjør for å motivere folk til å stille, betale startkontingent, betale ammunisjon, gi permisjon og selvfølgelig også markedsføre stevnet internt i Forsvaret, er positive virkemidler. Det er virkemidler vi skal fortsette med, men jeg vil selvfølgelig ikke ønske å ha noen form for tvangstiltak i forhold til et vellykket og positivt frivillig arrangement.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg har følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «I ordinær spørretime 10. november 2004 sa statsråden at Samarbeidsregjeringen de siste tre årene har gjennomført veldig viktige tiltak for å sikre energitilgangen i Norge. Dagen etter kommer det ut statistikk fra NVE som viser at den norske nettoimporten av strøm så langt i år har vært om lag 10 TWh. Dette er høyere enn samlet norsk nettoimport i noe tidligere år. I tillegg til dette underskuddet vet vi at det bygges forholdsvis lite ny kraftproduksjon de neste årene. Er statsråden tilfreds med forsyningssikkerheten?»
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg takker statsråden for svaret. Til tross for at Samarbeidsregjeringen sier at man har gjennomført veldig viktige tiltak for å sikre energitilgangen i Norge, ser vi at avstanden mellom tilbud og etterspørsel i det norske og nordiske kraftmarkedet bare øker. Som følge av dette ser vi også at prisnivået stabiliserer seg på et høyere nivå, noe som rammer industri og ikke minst folk flest. Regjeringens politisk korrekte tiltak, som eksempelvis ulønnsomme vindkraftprosjekter, vil på ingen måte møte denne utfordringen. Dette har jo Fremskrittspartiet advart mot gjennom mange år. Vil Regjeringen nå endre kurs og legge til rette for en betydelig økning i kraftproduksjonen, slik at både industri og folk flest kan få rikelig tilgang til strøm til en fornuftig pris?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Som jeg viste til i mitt hovedspørsmål, har vi aldri tidligere måttet importere så store mengder kraft, og jeg registrerte at statsråden ikke var særlig bekymret for det. Men vi er nå absolutt ikke inne i noe tørrår. Vi er heller ikke i nærheten av den situasjonen vi var i for to år siden, med to tørre høstmåneder, som medførte at systemet vårt var i ferd med å bryte sammen. Regjeringens målsetting om å bli netto eksportør av kraft grenser vel nærmest til det komiske når man ikke engang klarer å holde orden på den innenlandske forsyningen. Deler ikke statsråden min bekymring for forsyningssikkerheten, og er ikke statsråden klar over at dersom vi i år hadde opplevd samme nedbørssvikt som for to år siden, hadde forsyningene i Norge etter all sannsynlighet brutt sammen?
Thorhild Widvey (Høyre), 2004-11-17:
Svingningene i elektrisitetsproduksjonen i den norske kraftforsyningen gjør at vi ikke kan klare oss uten en godt organisert handel med andre land. Gode muligheter for import i perioder med svikt i vannkraftproduksjonen er derfor svært viktig. Uten denne importen kunne strømprisene vært vesentlig høyere, og kraftforsyningen ville generelt vært mer utsatt for svikt i nedbøren enn i dag. Jeg synes ikke det er grunn til å bekymre seg over at Norge importerer kraft i perioder med lite nedbør. Det som imidlertid gir grunn til bekymring, er at det gjennom mange år har vært liten kapasitetsvekst i kraftproduksjonen i forhold til veksten i elforbruket. Jeg ser det derfor som svært viktig at vi utnytter de mulighetene Norge har for utbygging av en konkurransedyktig og miljøvennlig energiforsyning. Regjeringen har alt gjort mye for å ta vare på mulighetene som naturressursene gir oss for en sikker energiforsyning. Vannkraften vil i mange år framover fortsette å være vår dominerende energikilde. Jeg vil legge til rette for en fortsatt økning av vannkraftproduksjonen. Det er imidlertid viktig å gjøre den norske energiforsyningen mindre avhengig av vannkraften. I henhold til den nye avtalen som departementet bl.a. har gjort med Enova, skal foretaket bidra til ny, miljøvennlig energiproduksjon og energisparing tilsvarende 12 TWh i året innen utgangen av 2010. Videre er det uten tvil et betydelig potensial for økt bruk av gass i Norge. En langsiktig strategi for økt bruk av naturgass kan gi viktige bidrag til en mer fleksibel energiforsyning. Regjeringen vil støtte opp under en trinnvis oppbygging av markedet for naturgass. Jeg er glad for at man nå også går videre med planene om et gasskraftverk på Kårstø. Jeg ser det som et viktig bidrag i forhold til kraftbalansen, og også et viktig bidrag til verdiskapingen i Norge og ikke minst også for utviklingen av enda mer miljøvennlige gasskraftteknologier. Dette viser også at Regjeringen arbeider over et bredt felt for å sikre en konkurransedyktig og god energiforsyning i Norge. Det er viktig med økt kapasitet i den norske elektrisitetsproduksjonen, og det er også veldig viktig med et godt utbygd overføringsnett mot resten av det europeiske kraftmarkedet. Jeg kan forsikre representanten om at jeg vil gjøre mitt beste for at vi skal lykkes med å fastholde Norge som et ledende energiland også i årene som kommer.
Thorhild Widvey (Høyre), 2004-11-17:
Jeg kan berolige representanten med at Regjeringen kommer til å fokusere på økt energiproduksjon i årene som kommer. Det er faktisk et bredt flertall i Stortinget som også er enig med Regjeringen i at vi bør fokusere på en mer miljøvennlig energi i årene som kommer. Det tar Regjeringen på alvor, og vi gjør utrolig mye. Vi er en privilegert nasjon, som har utrolig mange energiressurser. Det er ikke mange land i verden som har olje, som har gass, som har ekstremt mye vann, og som også har veldig mye vind. Så jeg synes at vi bør heve blikket litt og tenke på hva Norge kan bidra med her hjemme, slik at vi får en bedre kraftbalanse, og slik at vi også kan være ledende energileverandør også i europeisk sammenheng i årene som kommer. Jeg synes det er en stor utfordring. Derfor vil Regjeringen legge forholdene til rette for mer vannkraftutbygging. Vi vil legge forholdene til rette for å ta vind mer i bruk. Vi vil legge forholdene til rette for økt brukt av naturgass, og vi vil legge forholdene til rette for økt bruk av varme og fokusere på energiøkonomisering.
Thorhild Widvey (Høyre), 2004-11-17:
Det som jeg poengterte at det ikke var grunnlag for å bekymre seg over, var at Norge importerer kraft i perioder med lite nedbør. Derimot sa jeg at det er god grunn for bekymring over at vi gjennom mange år har hatt en liten kapasitetsvekst i produksjonen. Jeg tror det går an å ha to tanker i hodet på én gang – både å sørge for at overføringskapasiteten i forhold til utlandet er stor nok, slik at vi har muligheter for å kunne få importert når det er nødvendig, og samtidig å sørge for at vi klarer å øke produksjonen her hjemme. Jeg synes det er et konstruktivt utgangspunkt representanten har, når man vil ha økt produksjon i fokus, og med det gode samarbeidet som Regjeringen nå har fått med Fremskrittspartiet i forbindelse med budsjettavtalen, kan jeg jo invitere til et like godt samarbeid på dette feltet, med tanke på at vi sammen kan bidra til å fokusere på økt energiproduksjon. Da tror jeg vi også må kunne klare å tenke flere tanker samtidig – økt bruk av naturgass, økt bruk av vind og økt bruk av ikke minst vannkraftutbygging, samtidig som vi også må fokusere på energiøkonomisering i årene som kommer.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-11-17:
Jeg har et spørsmål til miljøvernministeren: «En sauebonde i EU-landet Sverige skjøt en utsatt ulv i nødverge og måtte betale 100 000 kr i bot. Samme uke ble en polsk bærplukker skutt ved et vådeskudd, og familien fikk 27 000 kr i erstatning. Kan statsråden opplyse om man kan oppleve lignende forhold i Norge, og hva er bøtenivået her i landet ved skyting av ulv?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-11-17:
Jeg takker for svaret. Jeg har ikke fått svar på spørsmålet. Statsråden har ikke svart på spørsmålet, men jeg registrerer jo svaret og takker for det. I dette tilfellet sier statsråden at vi skal ha samme tilstander, kanskje enda verre, i Norge. I Sverige går det tre polske bærplukkere på én utsatt ulv. Hvor mange polske bærplukkere vil det gå i Norge på én ulv, når det er tre i Sverige?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-11-17:
Jeg takker igjen for svaret, men jeg har ikke fått svar på spørsmålet. Hvor mange polske bærplukkere går det på felling av én ulv i norsk område? Ulven i Norge er utsatt. Jeg har bilde på kontoret av at den norske stat utrydder den siste ulven, så vi har ingen norsk ulv. Det er utsatt ulv vi har i Norge. Da er spørsmålet til miljøvernministeren: Hva blir gjort fra Miljøverndepartementet med utsatte dyr, det være seg ulv eller kongekrabbe i havet? Det er fremmede arter i norsk fauna. Hva gjøres?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-11-17:
Nødverje i møte med store rovdyr er ein rett som både dyreeigarar og einskildpersonar har til å forsvara seg sjølve og sin buskap. Denne udiskutable retten er regulert i viltlova § 11. Ulovleg felling av ulv og andre rovdyr er derimot alvorleg miljøkriminalitet. Ulovleg felling av rovvilt gjer at forvaltinga av rovvilt blir vanskelegare å gjennomføra. Det kan også føra til at skadedyr i visse situasjonar ikkje kan takast ut av dei fåtallige bestandane som allereie er så hardt nedskotne at det ikkje lenger er rom for målretta og skadeførebyggjande forvaltningstiltak. Av desse grunnar peika eit breitt fleirtal på Stortinget seinast denne våren på at miljøkriminalitet retta mot rovvilt faktisk skal innebera ei reell moglegheit for straffeforfølging. Eg kan elles opplysa representanten om at dagens strafferammer for ulovleg felling av freda dyr i Noreg etter viltlova er opptil to år, og etter straffelova opptil seks år. Det er politiet og domstolane si oppgåve å handtera handlingar som bryt med norsk lov.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-11-17:
Eg vil seia til representanten Bastesen at det som er viktig å leggja vekt på her, er at når det er ein nødverjesituasjon, skal ein sjølvsagt ha moglegheit til å gjera det som er nødvendig. Det var det første eg sa i svaret. Dersom det oppstår ein nødverjesituasjon, er det ein rett som enkeltpersonar har, det er ein heilt udiskutabel rett i nødverje. Me må skilja klart mellom nødverjesituasjonar og det me har opplevd av ulovleg skyting av rovdyr. Det vil eg seia er grov miljøkriminalitet. Det må skiljast mellom desse situasjonane. Når det er nødverje, er det sjølvsagt ein rett etter norsk lov å handtera situasjonen. Men det å føreta ulovleg felling skal me reagera på, og det legg òg lovverket i Noreg til rette for.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-11-17:
Når det gjeld problematikken rundt utsett ulv, viser det seg at det har me ikkje i Noreg. Det stemmer at dei stammene me har i Noreg, kjem m.a. frå russiske og finske område, men dei har komme hit på ein naturleg måte. Me har eit ansvar i forhold til internasjonale konvensjonar for å ta vare på våre forpliktingar, og det legg Miljøverndepartementet og Regjeringa stor vekt på at me skal gjera. Når spørsmålet kjem om kva for skadenivå og bøter som eventuelt ligg føre, seier eg at i forhold til ulovleg nedskyting av rovdyr har me strenge reglar, og det skal me ha, for dette er grov miljøkriminalitet. I forhold til det spørsmålet som representanten Bastesen tek opp om nødverje, vil eg gjera tydeleg og klart at der ligg det sjølvsagt ein rett. Det ligg òg i viltlova ein naturleg rett i forhold til det.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-11-17:
Som innleiing vil eg gjera merksam på at oppropet er ei felles oppmoding frå miljøvern- og næringsorganisasjonane til Stortinget om at forvaltningsbudsjettet for verneområda våre må styrkjast. Eg kan ikkje sjå at oppropet er noko varsku om for stor verneiver frå Regjeringa si side, slik Nationen tolkar oppmodinga. Regjeringa sin vernepolitikk har i den siste tida vore under debatt. Problemstillingane krinsar rundt tempoet i verninga, tilhøvet mellom nasjonalparkar og næringsutvikling og sjølve forvaltninga av område som har blitt verna. Først vil eg seia at det ville vera svært uheldig om ein valde å utsetja verneprosessane, slik m.a. spørsmålsstillaren ønskjer. Langvarig utryggleik vil etter mi meining i større grad enn i dag føra til unødvendige konfliktar. Eg vil minna representanten om at Regjeringa sin vernepolitikk har stor tilslutning i Stortinget. Verneplanane som blir gjennomførte, har alltid vore lagde fram for Stortinget på førehand, anten gjennom stortingsmeldingar eller dei årlege budsjetta. Regjeringa legg stor vekt på og tek på alvor at nasjonalparkane skal bli ein viktig del av verdiskapinga i distrikta våre. Nasjonalparkane bør bli merkevare for turistnæringa fleire stader enn i dag. Vern gir moglegheiter for ny næringsutvikling, og her skal me samarbeida med næringslivet for å utnytta potensialet maksimalt. Men det kan ikkje vera slik at det er staten som primært skal driva dette arbeidet. Gjennom fjellteksten i RNB for 2003 har Regjeringa gitt retningslinjer for på kva måte dette arbeidet skal kunna skje, og kva omsyn ein må ta, slik at naturverdiane som skal vera grunnlaget for næringsutviklinga, ikkje blir reduserte eller øydelagde. Forvaltningsplanar er viktige reiskapar for å kunna styra utviklinga og bruken av verneområda. Her har Regjeringa eit ansvar. Eg er budd på å setja meir ressursar inn på å få fram slike planar for fleire av våre mest brukte nasjonalparkar og andre større verneområde. For 2005 har Regjeringa styrkt skjøtselsbudsjettet med 4,5 mill. kr. Eg er glad for at mange kommunar på alvor har teke utfordringa med å utvikla dei næringsmessige moglegheitene som vern gir. Her vil eg m.a. visa til positivt utviklingsarbeid i Dovre, Saltdal og Nordreisa kommunar. I Sogn og Fjordane har ein eit eige naturbruksprosjekt der ein arbeider med utviklinga av om lag 30 delprosjekt. I Nord-Gudbrandsdal samarbeider kommunane, fylkeskommunen og turistbedriftene i eit pilotprosjekt for å profilera regionen til nasjonalparkregion nummer ein i Nord-Europa. I alle desse prosjekta har Miljøverndepartementet vore inne med økonomisk støtte. Eg er sikker på at mange fleire kommunar vil sjå dei moglegheitene som ligg i næringsutvikling som følgje av vern. Regjeringa er òg overtydd om at vern og næringsutvikling kan skje samstundes, og at det i desse sakene ikkje er eit anten – eller, slik representanten Korsberg legg til grunn i sitt spørsmål.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-11-17:
Representanten Korsberg tek opp ei viktig problemstilling nettopp i forhold til det å få ei god forvaltning av områda. Regjeringa har hatt ein politikk som eg støttar fullt opp om, og som eg ønskjer å halda fram med i forhold til å sikra verneområde. Me har i løpet av dei åra som Samarbeidsregjeringa har sete, verna meir enn nokon gong før, og tempoet har vore godt. Det er no ei utfordring at me òg må gripa meir fatt i forvaltningsarbeidet, og eg trur òg det er viktig at ein ikkje opplever det som om staten berre kjem og vernar, og så ikkje følgjer opp vernearbeidet. Derfor er det ei prioritert satsing, det er derfor vi òg for 2005 har auka budsjettet på det området. Det er eit viktig arbeid å sikra ei god forvaltning av områda, og det er altså det vi har ønskt å prioritera, m.a. i budsjettframlegget for 2005.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2004-11-17:
Eg òg er glad for at miljøvernorganisasjonar og næringsorganisasjonar ser moglegheitene i det vernearbeidet som no skjer. Nasjonalparkane er viktige. Kvifor kjem det turistar til landet vårt? Jau, det er nettopp for å få lov til å oppleva den fantastiske naturen som me har, og me ser no at m.a. det å få eit nasjonalparkområde gjer at område blir meir attraktive. Eg har òg hatt gleda av å møta lokalpolitikarar frå ulike parti som nettopp ser moglegheitene no, og eg vil seia at dei ser moglegheitene betre no enn dei har gjort tidlegare. Så er det ei utfordring at me er nøydde til å forbetra forvaltningsarbeidet, og det blir det jobba med. Det er derfor me har valt å prioritera det i budsjettet, og det er noko som me er nøydde til å ha i fokus òg i åra framover, å sikra at både dei områda som me no har sikra for vern, og dei nye områda, får ei god forvaltning. Det ansvaret vil eg ta.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg har forhåpentligvis et litt enklere spørsmål til miljøvernministeren: «Oppslag i Nationen 9. november viser at både nærings- og miljøverngrupper roper et varsku mot Regjeringens verneiver. Statsråden skriver i leserbrev at vern gir grunnlag for turisme. Lokalsamfunnene derimot påpeker at dette ikke skjer av seg selv. En berørt ordfører uttaler at «flere og flere forstår det urimelige i at staten verner over en lav sko uten å kompensere for den innskrenkede handlefriheten». Vil statsråden fortsatt verne med uforminsket styrke, eller vil en ta på alvor behovet for lokal næringsvirksomhet?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg har tatt opp problemet med vern og næringsutvikling og grunnlaget i de berørte regionene en rekke ganger tidligere med den forrige statsråden. Vi opplever fremdeles at vern er til hinder for næringsaktivitet og bosetting rundt om i hele landet. Situasjonen er at pr. i dag mangler 16 av 23 nasjonalparker en forvaltningsplan, og siden fjellteksten ble vedtatt i juni 2003, har over 20 større verneområder blitt opprettet eller vært ute på høring med tanke på vern. Synes statsråden tempoet i dette arbeidet er godt nok, eller vil statsråden sørge for at tempoet med hensyn til næringsutvikling i disse områdene blir forsert videre framover?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg merker meg at man ønsker å verne mer, men det følges egentlig ikke opp med hensyn til næringsutvikling i de områdene som er vernet eller foreslått vernet. Det er jo litt interessant å se at lokalstyrene rundt omkring, lokale grunneiere og miljøvernorganisasjoner er på samme lag når det gjelder å få muligheter til å utnytte dette til kommersiell virksomhet og få næringsinntekter i regionen. Det jeg savner, er rett og slett konkrete forslag fra statsråden for å få en fortgang i dette. Det er greit at det ligger en del inne i statsbudsjettet for 2005, men det er ingenting som synliggjør i det statsbudsjettet at man vil få noen aktivitet. Kan vi i det neste året forvente at statsråden kommer tilbake til Stortinget med konkrete tiltak, så man får fart i denne prosessen?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg har følgende spørsmål til vår ærede kultur- og kirkeminister: «Henrik Ibsen og spesielt Knut Hamsun har historisk sett en sterk tilknytning til Grimstad by. Grimstad kommune har derfor i lengre tid arbeidet med planer om et nasjonalt Ibsen-Hamsun-senter i byen. Det er imidlertid blitt skapt en viss forvirring om hva statsråden egentlig mener om disse planene. Vil statsråden redegjøre for sitt syn på et nasjonalt Ibsen-Hamsun-senter i Grimstad og samtidig orientere om hva slags statlig finansiering og bistand som kan være aktuelt til et slikt prosjekt det her er snakk om?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg takker statsråden for svaret, og jeg merker meg selvsagt kulturministerens redegjørelse, som kanskje kunne vært noe mer avklarende i forhold til statlig medfinansiering. Jeg må få presisere at en satsing på et nasjonalt Ibsen-Hamsun-senter i Grimstad i denne størrelsesorden og i henhold til de planer som er presentert, etter min vurdering forutsetter en betydelig statlig medfinansiering. Jeg kan vanskelig se at Grimstad kommune alene kan klare dette økonomiske løftet på kanskje 100 mill. kr, så en ikke ubetydelig statlig medfinansiering er altså, slik jeg ser det, av stor viktighet dersom Grimstad noen gang skal kunne få realisere planene om et Ibsen-Hamsun-senter. Statsråden har tidligere antydet, på NRK Sørlandet, var det vel, at det for den delen av ABM-senteret som omfatter Ibsen-Hamsun-senteret, var mulig med en statlig finansieringsbit på inntil 60 pst. Kan statsråden si noe om hvilke kriterier som må ligge til grunn for at Grimstad skal få en slik maksimal støtteandel, som jeg altså forstår er på inntil 60 pst.? Er det 60 pst. Grimstad kan forholde seg til hvis de innfrir noen av de kriteriene som også statsråden nevnte i sitt innlegg?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2004-11-17:
Jeg takker nok en gang statsråden for svaret og noterer meg selvsagt det. Men når jeg skal komme litt inn på selve sakens bakgrunn og kjerne, kan jeg iallfall ikke unnlate å legge til at jeg rent personlig mener at få steder kan være mer velvalgt enn nettopp Grimstad når det gjelder lokalisering av et slikt nasjonalt Ibsen-Hamsun-senter. At to av verdenslitteraturens kanskje mest berømte og framtredende forfattere begge har en slik konkret og betydningsfull tilknytning til én og samme by i Norge, bør jo gjøre Grimstad til et absolutt aktuelt lokaliseringsalternativ for et slikt nasjonalt Ibsen-Hamsun-senter. Men en slik satsing forutsetter selvsagt, som jeg har vært inne på, en avklaring av hva staten kan bidra med, og hva staten mener om planene. Oppfatter jeg statsråden dit hen at hun synes planene i Grimstad er spennende og gode, og at hun vil oppfordre lokalpolitikerne i Grimstad til å satse videre for å realisere disse planene? Og vil statsråden følge med på den videre framdriften i denne saken – for det er vel ikke slik at hun mener at Grimstad kommune bør skrinlegge det videre arbeidet med disse planene?
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-11-17:
Planane for eit Ibsen-Hamsun-senter i Grimstad vart lagde fram for departementet i eit møte 4. november i år. Søknad om støtte frå staten er ikkje motteke i departementet, og saka er difor sjølvsagt heller ikkje behandla. Førebels tilbakemelding som eg gav i møtet, var at formell søknad må sendast inn til behandling. Den endelege søknaden bør gjera greie for mogleg alternativ lokalisering i eksisterande bygningsmasse i Grimstad. Ved behandling av ein eventuell søknad vil departementet innhenta vurderingar frå ABM-utvikling som statens rådgjevande organ i arkiv-, bibliotek- og museumssaker, for vurdering av prosjektet m.a. sett i høve til planar for andre ABM-senter i regionen og andre Ibsen-Hamsun-relaterte prosjekt. Det er fleire tilskottsordningar som det kan vera aktuelt å vurdera eit slikt prosjekt i høve til. På fylkeskommunalt nivå vil det vera naturleg å trekkja inn dei midlane som fylket vil få innafor den nye desentraliserte spelemiddelfinansierte ordninga for tilskott til kulturhus. For Kultur- og kyrkjedepartementet sitt vedkommande vil prosjektet måtta vurderast både i høve til dei spelemidlane som Kultur- og kyrkjedepartementet disponerer til formidlingsarenaer for kultur, og i høve til ordninga for tilskott til nasjonale kulturbygg. Men fyrst må det altså liggja føre ein formell søknad. Eg gjer i denne samanhengen merksam på at departementet alt har motteke meir enn 60 søknader om investeringstilskott som det førebels ikkje har vore råd å prioritera innafor dei føreliggjande rammene.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-11-17:
No hadde Grimstad bystyre denne saka oppe til behandling i går, der representanten sitt parti stemte imot heile prosjektet. Men det er framleis fleirtal for prosjektet i bystyret, og dei har sett ned ei gruppe som skal jobba vidare med ulike modellar. Det som eg gav klar beskjed om, var at i den modellen som vi fekk informasjon om, hadde dei innebygd eit bibliotek, og det tok ein ganske stor del av kostnadene ved heile prosjektet. Bibliotek er ei kommunal oppgåve, og i dei støtteordningane vi har, kan ikkje bibliotekdelen bli dekt. Bibliotekdelen må fyrst bli reinsa bort, og så kan ein få inntil 60 pst. på resten av delen. Då kjem vi til å ha ei vurdering saman med ABM-utvikling for å sjå på dette. Eg kan ikkje vera konkret på kriteria, men det er fleire bygg som har fått opptil 60 pst., fordi dei òg har ei nasjonal interesse. Det er jo klart at å ha ein stad der ein skal synleggjera både Hamsun og Ibsen, er av nasjonal interesse, og ein vil ha stor sjanse til å få maksimal utteljing av det som går på Hamsun-Ibsen-satsinga.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-11-17:
Nei, på ingen måte, der støttar eg ikkje Framstegspartiet si gruppe i Grimstad. Eg synest dei skal jobba vidare med dette prosjektet. No er det nok mange byar og stader i Noreg som ynskjer å profilera både Hamsun og Ibsen. Eg skal ikkje nemna alle stadene, men vi har ein del av dei. Men kombinasjonen av dei har vi vel berre i Grimstad, slik som representanten nemner. Så eg har oppfordra dei til å senda ein søknad, og så skal vi sjå på han. Eg veit òg om ein del andre bygningar i Grimstad som kanskje vil eigna seg vel så godt til desse markeringane som eit svært, gigantisk nybygg ved hamna. Bibliotekdelen må i alle fall haldast utanfor. Vi kjem altså til å ha ein dialog vidare, og vi har sagt at vi oppfordrar dei til å senda ein søknad, så skal vi gå igjennom han. Men fyrst må jobben gjerast lokalt, og så kan vi komma inn i neste omgang og vurdera det som dei lokalt har komme fram til. Vi kan då hjelpa dei i forhold til spørsmål som gjeld økonomi og andre ting som er viktige, før lokalpolitikarane tek endeleg avgjerd om kva dei ynskjer å gå inn for.
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2004-11-30:
Privatisering er nok noe som er nødvendig. Men det er helt avgjørende at det blir gjort noen konsekvensutredninger, for at vi ikke skal skade verken kompetansen som det offentlige trenger, eller – ikke minst – samfunnssikkerheten og beredskapen. Egentlig er vi nok enige, men vi mener at det går an å privatisere noe, hvis en er veldig klar på hvilke områder som det offentlige selv er nødt til å ta ansvar for. Hvis man privatiserer, må man også inngå avtaler som sikrer at både kompetanse og leveringer og i det hele tatt det som er nødvendig for samfunnssikkerheten, blir godt ivaretatt. Dette er noe som Kristelig Folkeparti og vi alle, regner jeg med, vil følge opp videre og se til blir håndtert på best mulig måte.
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2004-11-30:
Når det gjelder data, IKT og sabotasje, er det også et viktig område som det blir jobbet mye med. NSM har et ansvar der, hvor det også blir jobbet opp mot private organisasjoner og institusjoner for å kartlegge og hjelpe til hvis det skulle oppstå hacking. Men dette er et av de områdene en hele tiden må jobbe aktivt med for å komme i forkant av alle dem som er veldig opptatt av data og alt som det verktøyet kan brukes til. Som sagt, det er ikke noe statisk. En har ikke funnet opp alle løsninger en gang for alle. Dette er en kontinuerlig evaluering og jobbing, som bl.a. Moderniseringsdepartementet også har en aktiv del i.
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2004-11-30:
Representanten Bjørklund refererte til det Høyre og Kristelig Folkeparti har skrevet i merknadene. Det jeg vil gi uttrykk for, er en bekymring for at hvis en får et krisehåndteringssystem som er helt fast, blir fleksibiliteten borte. Jeg ser det som veldig viktig at det er de som jobber med områdene til daglig, som også skal ha hovedansvaret hvis det oppstår kriser. Statsministerens kontor har til enhver tid mulighet til å sette ned en arbeidsgruppe eller ha overstyringen av alt som heter krisehåndtering. Som sagt er det faren for å stivne i tidligere kriser som gjør at jeg ikke går for en fast krisehåndteringsenhet, slik enkelte foreslår.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-11-30:
Saksordfører har et brennende engasjement for samfunnssikkerhet, som i dag kanskje er den viktigste delen av vår sikkerhetspolitikk, og det gjelder særlig sivilt-militært samarbeid og nødvendigheten av at det fungerer. Det er da også bred enighet i komiteen om de fleste temaer. Men på ett område følger ikke Kristelig Folkeparti og Høyre Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet. Det er når det gjelder vår påpekning av den sikkerhetsfaren som en stadig mer omfattende fragmentering og privatisering utgjør. Dette dreier seg selvfølgelig først og fremst om privatisering av frakt, forsyning og andre ting i Forsvaret, bl.a. basedrift. Men også samferdselssektoren og kystberedskapen vår er sårbar, og det er viktig at det er en sentral kontroll. En privatisering her, og vi kan risikere at eierskapet kommer over f.eks. på terrorister eller folk vi overhodet ikke har oversikt over. Synes ikke saksordfører at det er en viktig del av vår samfunnssikkerhet, altså sikkerheten i vid forstand, å sørge for at vi ikke privatiserer vitale samfunnsfunksjoner?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-11-30:
Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet er i denne innstillingen enige om et par vesentlige forutsetninger for en god sivil beredskap. Det ene dreier seg om en sentral krisehåndteringsenhet, og det andre også om et nødvendig sivilt-militært samarbeid. Men når vi kommer til overvåking, må jeg, i likhet med representanten Bjørklund, nå få spørre hvem Hagen egentlig ønsker overvåket. Nå understreker han at det er de «politisk ekstreme islamister», hvis jeg oppfattet ham riktig, og det er en viktig avgrensning fra Hagens side i denne salen. Men av innstillingen kan det i hvert fall oppfattes slik at representanten Hagen og Fremskrittspartiet ønsker å overvåke de brede, store muslimiske folkegrupper i Norge.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-11-30:
Vi behandler en stortingsmelding om samfunnssikkerhet og sivilt-militært samarbeid, dvs. med hovedvekt på sivilt-militært samarbeid, og det er i dag en viktig del av norsk forsvars- og sikkerhetspolitikk. Da er det også viktig at dette ikke blir en slags bigeskjeft i Justisdepartementet, men gis topprioritet sammen med den nødvendige omorganiseringen av Forsvaret for å tilpasse seg nye trusler. Når vi fokuserer så vidt sterkt på sentralt ansvar, har det sammenheng med erfaring både fra øvelser og fra hendelser, ikke bare i Norge, men i Europa. Ved en øvelse på Oslo S det siste året kranglet fem forskjellige statlige etater om hvem som hadde det endelige ansvaret. Når vi sier at vi ønsker en sentral krisehåndteringsenhet, er det jo nettopp for å få til en instans som kan gripe inn når Mattilsynet og Helsetilsynet ikke kan bli enige i Bergen kommune om hvem som har ansvaret for forgiftningen, altså en instans som griper inn og sier det. I tillegg til dette vil et sivilt-militært samarbeid, som statsråden for øvrig understreket, også bety at man kontinuerlig går gjennom beredskapslovgivningen og ser om det er forhold man må endre der. Jeg vil be om at det bekreftes at dette kommer til å skje.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-11-30:
Mener representanten Åse Wisløff Nilssen at det i dagens situasjon tilføres nok midler, både menneskelige og økonomiske, i forbindelse med forebygging og bekjempelse av sabotasjehandlinger, både store og små, mot vår IT-infrastruktur, som bl.a. hacking og fysisk sabotasje? Fremskrittspartiet ser svakheter, at det kan virke som det er en for passiv og nølende holdning til dette økende problemet, noe som kan lamme deler av samfunnet vårt.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-11-30:
I forbindelse med St.prp. nr. 42 for 2003–2004 om modernisering av Forsvaret ble flertallet, bl.a. bestående av Arbeiderpartiet, enig om å redusere Heimevernet med inntil 33 000 mann/kvinner, og antall heimevernsdistrikter ble også sterkt redusert. Dette var Fremskrittspartiet imot, bl.a. fordi vi ville miste mye lokalkunnskap, og ikke minst tilhørighet, som ville kunne være svært god og nyttig å ha ved en eventuell krise eller katastrofe. Fremskrittspartiet mener også at med det nye heimevernets struktur og organisering vil det ta lengre tid å komme til skadestedet. Hvordan vil Arbeiderpartiet kompensere denne store ulempen ved at disse 33 000 mennesker ikke får trening og nok utstyr til å være klare til oppdrag når dette skulle være ønskelig? Flommen på Østlandet i 1995 viste nettopp hvor sterke, flinke og dyktige Heimevernets folk kunne være i en krisesituasjon.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-11-30:
Mitt spørsmål/min kommentar til representanten Helleland går på tilfluktsrom. Det har blitt bygd mange tilfluktsrom, men det viser seg nå at det er altfor lite. I en by som f.eks. Hamar er det 200 tilfluktsrom, mens det egentlig trengs 400 for å romme byens innbyggere. Når man ser på hvilken bruk tilfluktsrommene har i dag – de brukes som lager og til helt andre ting enn som reelle tilfluktsrom – er spørsmålet: Hva vil representanten Helleland og Høyre gjøre med dette?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2004-11-30:
Mitt spørsmål går på en fellesmerknad som SV og Senterpartiet har sammen, om matkornlager og såkornlager. Jeg setter et spørsmålstegn ved om det egentlig er så nødvendig nå som det var før, i og med at vi har masse grossistlagre spredt rundt omkring i Norge, også på de stedene i Norge som er nevnt. De har en ISO-standard som er bra, de har et logistikksystem som fungerer, og de har også et transportsystem som fungerer. Ikke minst er det en stor rullering av varene, og slik sett skulle man tro at det kunne være interessant for disse to partier. Det vil selvfølgelig også bli mye billigere å kjøpe denne tjenesten. Jeg vil derfor spørre SV: Kan man se på om dette også kan være en mulig løsning for disse to partier?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-30:
Det er stor enighet i Stortinget om innholdet i denne meldingen. En samlet komite mener Regjeringen bør utrede spørsmålet om en sentral krisehåndteringsenhet som ved kriser skal ha koordineringsansvar av departementet og de aktuelle etater. I sin merknad skriver Høyre og Kristelig Folkeparti at man allerede i dag har en slik enhet gjennom de ordninger som eksisterer. Ser representanten Wisløff Nilssen fordeler ved å etablere en annen stående krisehåndteringsenhet enn den man i dag viser til i denne merknaden, altså departementsrådgruppen og Justis- og politidepartementets samordningsansvar?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-30:
En samlet komite mener altså at Regjeringen bør utrede spørsmålet om en sentral krisehåndteringsenhet som ved kriser skal ha ansvar for koordinering av departement og aktuelle etater. Representanten Helleland taler nå sterkt for at den eksisterende strukturen er den eneste riktige, og at Stortinget nå går over en grense. Hvorfor går da Høyre inn for forslaget om å utrede dette?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-30:
Fremskrittspartiet og representanten Hagen ivrer voldsomt for det syn at terrorisme er en enorm trussel mot det norske samfunn, og at terrortrusselen i all hovedsak stammer fra én folkegruppe, som er nøye omtalt i Fremskrittspartiets merknad: «aktører som bekjenner seg til politisk islam, ofte omtalt som islamister». Jeg vil ta avstand fra stempling av store folkegrupper, slik som representanten Hagen gjør i denne merknaden. I den samme merknaden går Fremskrittspartiet inn for at Forsvaret skal få en større oppgave enn i dag, innen terrorbekjempelse. Som det står i merknaden, mener de det er «naturlig at Forsvaret i større grad trekkes inn i anti-terrorberedskapen enn hva er tilfelle i dag». På hvilken måte ønsker representanten Hagen at Forsvaret skal få en mer vesentlig rolle i antiterrorberedskapen? Vil ikke dette føre til en sammenblanding og opptrapping i virkemiddelbruken for å håndtere terrortrusselen?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-30:
Krise kan jo innebære langsiktig fravær av transport over lange avstander, og tilgang på mat er avgjørende for et samfunn som fungerer også i en krisesituasjon. SV og Senterpartiet mener, selv om det er et fungerende marked, at det kan være rom for å opprettholde eller reetablere lagre som har et annet perspektiv i seg enn det markedet til enhver tid kan framskaffe.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-30:
Komiteen, med unntak av Fremskrittspartiet, går inn for at Regjeringen iverksetter arbeid for å få oversikt over mulige konsekvenser av klimaendringer og fremmer en sak for Stortinget om aktuelle tiltak for å begrense effekten av klimaendringer innenfor alle samfunnssektorer. På hvilken måte vil statsråden oppfylle dette vedtaket, og på hvilken måte kan Norge også styrke den internasjonale innsatsen for å begrense klimaendringer før de oppstår?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2004-11-30:
Senterpartiet velger å støtte opplæringen av irakiske sikkerhetsstyrker. Slik jeg har fortstått dette i media og i salen nå, har Senterpartiet basert sitt syn på at når NATOs råd har besluttet dette, bør Norge stille opp. En rekke NATO-land har sagt nei til å bidra med styrker til opplæring av irakiske sikkerhetsstyrker, særlig i Irak. Dette er et faktum. Det er altså ikke enighet om dette i NATO, og det er det opp til flere grunner til. Tror representanten Haga at dette bidraget fra NATO vil bidra til økt sikkerhet i Irak, eller er det den uenigheten vi nå ser i NATO, som er grunnen til at det er et behov for Senterpartiet for å slutte opp om vedtakene i NATOs råd? Eller mer konkret: Mener representanten Haga at den uenigheten vi nå ser i NATO, skal avhjelpes ved at Norge er ekstra villige?
Rita Tveiten (Arbeiderpartiet), 2004-11-30:
I samband med behandlinga av langtidsplanen for Forsvaret stemmer det at Heimevernet var oppe til vurdering. Eg må berre minna representanten Bredvold om at framleis er dei 33 000 deltakarane med i heimevernsstyrken og kan mobiliserast. Men det som har vore viktig for oss, er å ha ein innsatsstyrke i Heimevernet som representerer kvalitet, og med kompetanse til å rykkja ut for å løysa oppgåver både i Noreg og utafor landegrensene. Me kan ikkje utstyra oss med ein struktur som er så omfattande at me ikkje har råd til å leggja eit innhald og skaffa utstyr til dei som skal gå inn i denne styrken. Så eg trur at akkurat det som vart gjort i samband med St.prp. nr. 42, ikkje på nokon måte er ei svekking av den innsatsen Heimevernet skal gjera når det oppstår kriser heime eller ute.
Rita Tveiten (Arbeiderpartiet), 2004-11-30:
Ein skal ikkje undervurdera det behovet samfunnet har for rask respons når ulykker skjer. Rask respons er grunnlaget for å redda menneskeliv og materielle verdiar. Derfor er det litt framandt for meg at regjeringspartia har så store problem med å ta innover seg at sentrale myndigheiter bør koordinera arbeidet sitt mykje tettare enn i dag. Det er dessverre eit faktum at for mange oppgåver er spreidde på for mange departement og underliggjande etatar. Leiaren av Sårbarheitsutvalet, Kåre Willoch, seier at etter den neste store terroraksjonen i Noreg vil Noreg få eit eige departement med ansvar for tryggleiken. Så spørsmålet mitt vert: Kva er grunnen til at den regjeringa me har no, ikkje vil etablera eit slikt departement og på den måten er ueinig med den tidlegare statsministeren og leiaren for Sårbarheitsutvalet?
Trond Helleland (Høyre), 2004-11-30:
Jeg gjorde i mitt innlegg ganske klart rede for hva Høyre har ment og står for i denne saken. Det som er det viktige her, er at Stortinget skal være forsiktig med å pålegge Regjeringen organisatoriske endringer. Det må det være opp til Regjeringen selv å vurdere. Men vi har sluttet oss til et romertallsforslag om å be Regjeringen vurdere dette og komme tilbake til Stortinget på egnet måte. Jeg tror det er viktig å ha fleksibilitet og muligheten til å håndtere dette på en måte som er tilpasset den enkelte situasjon. Jeg har full tillit til at Justisdepartementet kan ivareta dette på en god måte. Jeg er litt overrasket over at Arbeiderpartiet, med sine lange og tunge styringstradisjoner, nå ser ut til å ville hoppe over på en politikk der det er Stortinget som skal foreta organiseringen av statsapparatet, og ikke Regjeringen.
Trond Helleland (Høyre), 2004-11-30:
Representanten Helleland vil i hvert fall ikke fra denne talerstolen gå inn på hvor mange tilfluktsrom det er behov for i Gjøvik. Det er litt overraskende at Fremskrittspartiets vinkling i denne saken er tilfluktsromsplasser. Jeg går ut fra, og tar det helt for gitt, at med den organiseringen Norge har når det gjelder beredskap, krisehåndtering osv., vil dette bli ivaretatt og vurdert fortløpende av ansvarlig myndighet. Norge har kanskje et av de beste beredskapssystem i verden, og jeg tror vi har lite å skamme oss over. At noen tilfluktsrom har vært brukt til andre ting opp gjennom årene, er jeg godt kjent med. Jeg har selv vært på disko i et tilfluktsrom. Men at det ikke skal være tilstrekkelig kapasitet for å ivareta den situasjonen og det trusselbildet Norge står overfor nå, tviler jeg sterkt på. Dette får ansvarlig myndighet ta seg av, og ikke vi som sitter her i Stortinget og bare har overordnet kunnskap. Jeg tror vi kan ivareta dette på en god måte.
Trond Helleland (Høyre), 2004-11-30:
I likhet med den første replikken var dette en unødvendig replikk, for jeg gav svaret i mitt innlegg, nemlig at det faktisk ikke er Stortingets oppgave å peke på i detalj hvordan Regjeringen skal organisere sitt arbeid og statsapparatet. Jeg sa også at vi støtter romertallsforslaget om å be Regjeringen vurdere dette og komme tilbake til Stortinget. Jeg regner med at representanten Bjørklund og andre har tiltro til at Regjeringen ønsker å etablere et krisehåndteringssystem som fungerer best mulig, og som er mest mulig fleksibelt. Når Regjeringen gir tilbakemelding på at den modellen de har valgt, faktisk fungerer og er den beste, vel, så tar vi det til etterretning og sier at det er bra. Men at dette hele tiden fortløpende må vurderes, tror jeg ingen er uenig i.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2004-11-30:
Det er litt underlig at representanten Helleland fra Høyre ikke fullt tar innover seg det ansvar som påligger det offentlige ved ulykker. Jeg finner det enda mer underlig at Høyre i sin politikk ikke er litt mer konsekvent. I Innst. S. nr. 9 for 2002-2003 var Høyre et av partiene som gikk inn for en sentral krisehåndteringsenhet. Hva er det for et samfunnsmessig utviklingstrekk som gjør at Høyre denne gangen ikke kan støtte det som Høyre støttet for to år siden, altså en stående krisehåndteringssentral? Tidligere statsminister Willoch går lenger og foreslår et eget departement. Har Willoch en erfaring som vi bør lytte til? Erfaringen viser nemlig at det er mye krangel mellom etatene i et slikt opplegg som Høyre legger opp til.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2004-11-30:
Representanten Hagen bruker mye tid på islamistiske fundamentalister som en gruppe som må overvåkes. Det er jeg enig i, og det forutsetter jeg at politiet gjør. Men kan representanten Hagen prioritere andre ekstreme grupper som bør overvåkes, f.eks. nynazister, europeiske nynazistiske nettverk, venstreekstremister, kanskje ekstreme kristne grupper og miljøekstremister? Vil Hagen, med sin erfaring, prioritere andre grupper overfor meg og Stortinget?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2004-11-30:
Svaret på Gunnar Halvorsens spørsmål er ja. Det står også i innstillingen i våre merknader, som jeg kan referere til: «Disse medlemmer viser til at aktiviteten blant høyreekstreme grupper er økende. Norge og de nordiske landene har opplevd en del politisk vold fra høyreekstreme og rasistiske grupper. Volden har i første rekke rettet seg mot asylsøkere og flyktninger, norske antirasister og enkelte representanter for norske myndigheter. Det høyreekstreme miljøet i Norge kan etter disse medlemmers oppfatning utgjøre en trussel mot myndighetspersoner, mennesker av utenlandsk opprinnelse, antirasister og personer som offentlig tar avstand fra miljøet.» Så her er vi helt enige. Alle ekstreme miljøer og alle som har antydet eller gjennomført voldelige handlinger, noe som også gjelder ekstreme dyrevernere, er også grupper som jeg selvsagt forutsetter at myndighetene passer på. Men jeg vil gjerne ha det bekreftet. Jeg har en bekymring, nemlig at innsikten til Stortinget i hva som faktisk gjøres av en del av vårt apparat, bl.a. av PST og andre, er omtrent lik null. Det er en situasjon som jeg heller ikke finner tilfredsstillende.