Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2013-03-21:
De siste ukene har vi fått ganske nedslående meldinger om betydelig lekkasje ut av lærerutdanningen, om studenter som angrer sitt studievalg, og om nyutdannede lærere som opplever møtet med virkeligheten i klasserommet som så tøft at de hopper av skolen nesten før de har startet sitt yrkesaktive liv. Denne kunnskapen om alvorlig svikt i rekrutteringen til læreryrket må tas på større alvor. Høyre har selv tatt til orde for en rekke tiltak for lærerne, med det formål å øke utdanningens attraktivitet og heve yrkets status. Jeg nevner femårig masterutdanning med veiledet overgang til yrket, radikal opptrapping av etter- og videreutdanningstilbudet, et mer fleksibelt og desentralisert videreutdanningstilbud og sist, men ikke minst: Høyre vil ha nye karriereveier i skolen som innebærer at flinke lærere skal kunne videreutvikle seg og gjøre karriere der elevene er – i klasserommet. Derfor støtter Høyre intensjonen i representantforslaget fra Venstre og mener det haster med å presentere tiltak som tydelig viser at samfunnet verdsetter høy kompetanse og lærere som ønsker å perfeksjonere seg faglig. Prognosen for lærermangel i 2020 svinger nå fra 11 000 til 18 000, og det burde være en ytterligere vekker og underbygge behovet for tiltak som kan få opp søkningen til lærerutdanningen ytterligere. GNIST-kampanjen har ført til at flere søker, men lærerutdanningen har en stor utfordring knyttet til det høye frafallet fra studiet. Hva tenker GNIST-partnerskapet om dette? Ser statsråden at det kan stilles spørsmål ved de betydelige midlene som er satt inn i årlige reklamekampanjer, og om disse midlene kunne ha gjort bedre nytte for seg om de hadde blitt brukt til å prøve ut ordninger med f.eks. opptaksintervju og til styrket veiledning for nyutdannede lærere som er ute i sin første jobb? Forskningen har ettertrykkelig slått fast betydningen av den gode læreren. Vi vet også at god lærer blir man ikke uten å beherske både selve faget og formidlingen i møte med elevene. Å besitte slik kunnskap uten å ta konsekvensene av den, er en forsømmelse overfor alle de elevene dette angår hver dag med tanke på hva slags kompetanse lærerne har som møter dem i klasserommet. Det er et sørgelig faktum, men lærerkrisen i Norge rykker nærmere for hvert år, og da er det bekymringsfullt å registrere at regjeringspartienes innstilling i denne saken er at forslaget ikke vedtas. Det sender etter Høyres syn meget ukloke signaler til landets lærere. Det er behov for å tenke nytt om utviklingsmuligheter i lærerjobben, og jeg vil derfor sterkt appellere til at regjeringspartiene revurderer sitt syn og stemmer for forslag nr. 1 om at forslaget vedlegges protokollen. Venstre fortjener ros for å ha fremmet dette forslaget, og for å fokusere på en av norsk skoles betydelige utfordringer: å skaffe nok kvalifiserte lærere og utvikle nye karriereveier for å motivere dyktige lærere til å utvikle seg videre og bli i skolen. I statsbudsjettet for 2013 skriver regjeringen mye positivt om betydningen av kompetansen til lærere og peker på det faktum at dette er den enkeltfaktoren som har mest å si for læringen til elevene, om vi ser bort fra elevenes sosiale bakgrunn. Men hvis regjeringen og kunnskapsministeren vil dyrke fram enda mer kompetente lærere, etterlyser Høyre nå flere konkrete tiltak for å oppnå dette. Å legge til rette for nye karriereveier i skolen kan være ett slikt tiltak. En regjering som bedyrer at den slår ring om fellesskolen, uten å ta tilstrekkelige grep for sikre at skolen har nok kvalifiserte lærere i fremtiden, har i realiteten sviktet elevene. Noe er feil hvis det er slik at elevene blir prisgitt flaks med hensyn til hva slags utbytte de får av skolen. Høyre kan i dag ikke slutte seg til forslagene nr. 2 og 3, for vi mener at dette må utredes nærmere, og det er behov for å ha en dialog med lærernes organisasjoner og kommunesektoren, som har arbeidsgiveransvaret. Men Høyre mener regjeringen også har et stort ansvar for å ta initiativ og være en mer aktiv pådriver for tiltak som kan bidra til å heve læreryrkets status og gjøre det mer attraktivt å velge dette yrket. Tiden er i ferd med å renne ut for oss. La meg si helt til slutt at det kanskje mest påfallende i den stortingsmeldingen som vi fikk for en uke siden, som heter «På rett vei», er at den store lærerrekrutteringsutfordringen ikke er viet mer plass og større og nødvendig oppmerksomhet. Lykkes vi ikke med å bemanne skolen med kvalifiserte lærere, kan det fort komme til å gå den gale veien for norsk skole.